title: Lieta T-278/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 21. septembra spriedums — Wesergold Getränkeindustrie /ITSB — Lidl Stiftung ( “WESTERN GOLD” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “WESTERN GOLD” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts, starptautiskas un Kopienas vārdiskas preču zīmes “WESERGOLD” , “Wesergold” un “WeserGold” — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Agrāku preču zīmju atšķirtspēja)

text:
               10.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/15

         Vispārējās tiesas 2012. gada 21. septembra spriedums — Wesergold Getränkeindustrie/ITSB — Lidl Stiftung (“WESTERN GOLD”)
   (Lieta T-278/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “WESTERN GOLD” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts, starptautiskas un Kopienas vārdiskas preču zīmes “WESERGOLD”, “Wesergold” un “WeserGold” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrāku preču zīmju atšķirtspēja)
   2012/C 343/23
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Rinteln, Vācija) (pārstāvji — P. Goldenbaum, T. Melchert un I. Rohr, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — R. Pethke)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Vācija) (pārstāvji — A. Marx un M. Schaeffer, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 24. marta lēmumu lietā R 770/2009-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG un Lidl Stiftung & Co. KG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 24. marta lēmumu lietā R 770/2009-1;

               2)

               ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Lidl Stiftung & Co. KG sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 221, 14.8.2010.


title: Lieta C-285/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 7. jūnijā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Campsa Estaciones de Servicio S.A./Administración del Estado

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 7. jūnijā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Campsa Estaciones de Servicio S.A./Administración del Estado

   (Lieta C-285/10)
   ()
   2010/C 246/33
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Campsa Estaciones de Servicio S.A.

      Atbildētāja: Administración del Estado

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 1977. gada 17. maija Sestā Direktīva 77/388/EEK (1) ļauj dalībvalstīm ieviest tiesību aktus, nosakot, ka darījumos starp savstarpēji saistītām pusēm, kur cena ir ievērojami zemāka par atklātā tirgus vērtību, nodokļa aprēķinu bāze nav tā pati, kas saskaņā ar 11.a panta 1. punkta a) apakšpunktu ir vispārēji piemērojama — proti, noteikta kā atlīdzība — paplašinot noteikumu par preču un pakalpojumu izmantošanu pašpatēriņam piemērošanu (kā tas tika darīts ar Likuma par PVN 79. panta 5. punktu, pirms tas tika grozīts ar 29. novembra Likumu Nr. 36/2006), ja nav ievērota Sestās direktīvas 27. pantā noteiktā īpašā kārtība, lai saņemtu atļauju atkāpties no vispārējā noteikuma, jo Spānija šādu atļauju ir saņēmusi vienīgi pēc 2006. gada 15. maija Padomes lēmuma?

      (1)  Par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).


               8.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 457/12

         Lihtenšteinas Firstistes apelācijas tiesas (Fürstliches Obergericht) 2015. gada 25. septembra lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Walter Waller pret Liechtensteinische Invalidenversicherung

   (Lieta E-24/15)
   (2016/C 457/10)

      Fürstliches Obergericht (Lihtenšteinas Firstistes apelācijas tiesa) 2015. gada 25. septembra vēstulē, kuru EBTA Tiesas kanceleja saņēma 2015. gada 1. oktobrī, lūdza EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Walter Waller pret Liechtensteinische Invalidenversicherung par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai fakts, ka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 987/2009 87. panta 2. punkta otro teikumu debitoriestādei ir saistoši secinājumi, kurus ieguvusi uzturēšanās vai dzīvesvietas iestāde, liedz debitoriestādei apstrīdēt šos secinājumus – un tādējādi E 213 veidlapā sniegtajā detalizētajā medicīniskajā ziņojumā norādīto informāciju – tās procedūrā?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai šis saistošais spēks tiek piemērots arī tiesvedībā, kas saskaņā ar valsts procesuālajiem noteikumiem, izriet no izskatīšanas procesa debitoriestādes priekšā?


title: Lieta T-592/10: Vispārējās tiesas 2014. gada 12. marta spriedums – El Corte Inglés /ITSB – Technisynthese ( “BTS” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “BTS” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un valsts grafiskas preču zīmes “TBS”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               28.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/17

         Vispārējās tiesas 2014. gada 12. marta spriedums – El Corte Inglés/ITSB – Technisynthese (“BTS”)
   (Lieta T-592/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “BTS” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un valsts grafiskas preču zīmes “TBS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 129/20
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji – sākotnēji M. López Camba un J. L. Rivas Zurdo, vēlāk – J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela un I. Munilla Muñoz, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Technisynthese SARL (Saint-Pierre-Montlimart, Francija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 23. septembra lēmumu lietā R 1380/2009-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Technisynthese SARL un El Corte Inglés, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               El Corte Inglés, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 12.3.2011.


title: Lieta T-458/11: Prasība, kas celta 2011. gada 18. augustā — Riche /Padome un Komisija

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/28

         Prasība, kas celta 2011. gada 18. augustā — Riche/Padome un Komisija
   (Lieta T-458/11)
   2011/C 298/52
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Philippe Riche (Meursac, Francija) (pārstāvis — C.-E. Gudin, avocat)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               pilnībā atlīdzināt zaudējumus, kas radušies naudas sodu dēļ, proti, par summu EUR 136 600;

               —

               piespriest Padomei un Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus un izmaksas:

                           —

                           par Vispārējā tiesā ierosināto tiesvedību,

                           —

                           kā arī par visām tiesvedībām, kas ierosinātas visās valsts tiesās;

               —

               noteikt fiksētu summu morālā kaitējuma atlīdzināšanai EUR 100 000 apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienpadsmit pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padome un Komisija ir acīmredzami un smagi pārkāpušas savas rīcības brīvības robežas.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome un/vai Komisija ir pārkāpušas dalībvalstu lēmumu izslēgt no lauksaimniecības produktu saraksta tāda veida vīna spirtus, kādus ražo prasītājs.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts diskriminācijas aizliegums, kas noteikts LESD 40. pantā, attiecībā uz tādiem vīna ražotājiem, kuru rīcībā ir destilācijas iekārtas, kas ļauj pārvērst alkoholā parasti saražotā vīna pārpalikumu.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts tiesiskās drošības princips, jo, pirmkārt, ir pārkāptas attiecīgo ražotāju iegūtās tiesības un, otrkārt, ir pārkāpta viņu tiesiskā paļāvība, jo tie paļāvās, ka viņi paši varēs pārvērst degvīnā parasti viņu saražotā vīna pārpalikumu.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts estoppel princips, saskaņā ar kuru iestādei ir aizliegts nonākt pretrunās, kaitējot trešajām personām.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir ļaunprātīgi aizskartas tiesības veikt ražošanu un pārdot rūpniecības preces.

               8)

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots ļaunprātīgs apstrīdētās regulas piemērošanas paplašinājums attiecībā uz gadījumiem, kuros nav iesniegts finansēšanas pieteikums.

               9)

               Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz nevainīguma prezumpciju.

               10)

               Ar desmito pamatu tiek apgalvots labas pārvaldības un rūpības principu pārkāpums.

               11)

               Ar vienpadsmito pamato tiek apgalvots tiesību uz īpašumu pārkāpums.


title: Lieta T-82/14: Prasība, kas celta 2014. gada 4. februārī – Copernicus-Trademarks /ITSB – Maquet  ( “LUCEO” )

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/50

         Prasība, kas celta 2014. gada 4. februārī – Copernicus-Trademarks/ITSB – Maquet (“LUCEO”)
   (Lieta T-82/14)
   2014/C 112/64
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – F. Henkel, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Maquet GmbH & Co. KG (Rastatt, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 25. novembra lēmumu lietā R 2292/2012-4 un noraidīt pieteikumu atzīt Kopienas preču zīmi “LUCEO”, Nr. 8 554 974, par spēkā neesošu;
               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu atpakaļ Apelāciju padomei;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “LUCEO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10., 12. un 28. klasē – Kopienas preču zīme Nr. 8 554 974

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Maquet GmbH & Co. KG

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrā teikuma pārkāpums

               —

               Regulas Nr. 207/2009 74. panta pārkāpums

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-505/13: Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 17. jūlija rīkojums ( Administrativen sad – Varna (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Levent Redzheb Yumer / Direktor na Teritoriyalna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna Ienākumu nodoklis — LES 2. pants — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. un 21. pants — Tiesiskās noteiktības, efektivitātes un samērīguma principi — Tiesības samazināt lauksaimnieku ienākumu nodokli — Fizisku personu, kas nodarbojas ar lauksaimniecību, izslēgšana — Savienības tiesību īstenošana — Neesamība — Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/24

         Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 17. jūlija rīkojums (Administrativen sad – Varna (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Levent Redzheb Yumer/Direktor na Teritoriyalna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna

   (Lieta C-505/13) (1)

   (Ienākumu nodoklis - LES 2. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. un 21. pants - Tiesiskās noteiktības, efektivitātes un samērīguma principi - Tiesības samazināt lauksaimnieku ienākumu nodokli - Fizisku personu, kas nodarbojas ar lauksaimniecību, izslēgšana - Savienības tiesību īstenošana - Neesamība - Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)
   2014/C 409/35
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen sad – Varna

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Levent Redzheb Yumer

      Atbildētājs: Direktor na Teritoriyalna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Savienības Tiesai acīmredzami nav kompetences atbildēt uz Administrativen sad – Varna (Bulgārija) 2013. gada 5. septembra lēmumā uzdotajiem prejudiciālajiem jautājumiem;

               2)

               pirmais un otrais uzdotais jautājums ir acīmredzami nepieņemami, ciktāl tie attiecas uz LES 2. panta interpretāciju.

      (1)  OV C 344, 23.11.2013.


title: Lieta T-768/14: Vispārējās tiesas 2017. gada 25. janvāra spriedums – ANKO/Komisija Šķīrējklauzula — Vienošanās par subsīdiju piešķiršanu, kas noslēgta saistībā ar septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) — “Pocemon” projekts — Pieļaujamās izmaksas — Pretprasība — Piešķirto līdzekļu atmaksāšana — Nokavējuma procenti

text:
               6.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 70/15

         Vispārējās tiesas 2017. gada 25. janvāra spriedums – ANKO/Komisija
   (Lieta T-768/14) (1)

   (Šķīrējklauzula - Vienošanās par subsīdiju piešķiršanu, kas noslēgta saistībā ar septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) - “Pocemon” projekts - Pieļaujamās izmaksas - Pretprasība - Piešķirto līdzekļu atmaksāšana - Nokavējuma procenti)
   (2017/C 070/21)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis – V. Christianos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas komisija (pārstāvji – R. Lyal un P. Arenas, pārstāvji, kuriem palīdz O. Lytra, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība, kas pamatota ar LESD 272. pantu un kuras mērķis ir atzīt par nepamatotu Komisijas prasību par tās summas atmaksu, kas izmaksāta prasītājai, izpildot līgumu Nr. 216088 projekta “Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases” finansēšanai, kas noslēgts Eiropas Kopienas septītās pamatprogrammas pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) ietvaros, un, otrkārt, pretprasība piespriest prasītājai atmaksāt summu, kas ir tikusi nepamatoti izmaksāta, izpildot šo līgumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias celto prasību;

               2)

               piespriest ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias samaksāt Eiropas Komisijai summu EUR 377 733,93 apmērā, pieskaitot nokavējuma procentus, sākot no 2014. gada 3. maija līdz pilnīgai minētās summas samaksai, ar likmi 3,75 % apmērā;

               3)

               ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 65, 23.2.2015.


title: Lieta T-544/13: Prasība, kas celta 2013. gada 7. oktobrī — Dyson /Komisija

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/68

         Prasība, kas celta 2013. gada 7. oktobrī — Dyson/Komisija
   (Lieta T-544/13)
   2013/C 344/124
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dyson Ltd (Malmesbury, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — E. Batchelor, Solicitor, un F. Carlin, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Komisijas 2013. gada 3. maija Deleģēto regulu (ES) Nr. 665/2013, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES papildina attiecībā uz putekļsūcēju energomarķējumu (OV L 192, 1. lpp.), vai — jebkurā gadījumā — atcelt tās tiesību normas par tīrīšanas efektivitāti un energoefektivitāti; un

               —

               piespriest atbildētājai segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja apgalvo, ka apstrīdētā regula ir prettiesiska un šajā saistībā izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, pieņemot šo deleģēto aktu, ir pārsniegusi savas kompetences robežas atbilstoši pilnvarojošā tiesību akta — Direktīvas 2010/30/ES (1) — 10. panta 1. punktam, jo:

                           —

                           10. panta 1. punktā ir noteikts, ka Komisijas deleģētajā aktā ir pienācīgi jāpaziņo ES patērētājiem par enerģijas patēriņu lietošanas laikā. Apstrīdētajā regulā patērētāji tiekot maldināti par putekļusūcēja energoefektivitāti, jo tīrīšanas efektivitāte tiekot testēta tikai tad, ja putekļusūcējam ir tukša tvertne, nevis “lietošanas laikā”;

                           —

                           10. panta 1. punktā ir noteikts, ka Komisijas deleģētajā aktā ir pienācīgi jāpaziņo ES patērētājiem par būtiskajiem resursiem, kas tiek patērēti lietošanas laikā, proti, patērējamiem putekļu maisiņiem un filtriem. Deleģētajā akta šī informācija patērētājiem netiekot sniegta.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi savu pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 296. pantam, jo apstrīdētajā regulā neesot izskaidrots, kādēļ “tehnoloģiju attīstība” nav pietiekama, lai ļautu testēt enerģijas patēriņu/tīrīšanas efektivitāti, ja tvertnē ir putekļi. Tāpat tajā neesot izskaidrots, kādēļ Komisija atlika šīs tehnikas pārbaudi uz pieciem gadiem.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, pieņemot apstrīdēto regulu, kurā bezmaisiņu putekļusūcēji un/vai putekļusūcēji, kas balstīti uz ciklona tehnoloģiju, tiek diskriminēti, salīdzinot ar putekļusūcējiem ar maisiņiem, ir pārkāpusi vienlīdzības pamatprincipu. Iesūkšanas jaudas zaudēšana piesārņojuma dēļ — īpašība, kas īpaši raksturīga putekļusūcējiem ar maisiņiem, — nevarot tikt konstatēta tukšgaitas testēšanas laikā. Patērētāji nevarot salīdzināt, kādas ir bezmaisiņu putekļusūcēju un putekļusūcēju, kas balstīti uz ciklona tehnoloģiju, priekšrocības.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padome 2010. gada 19. maija Direktīva 2010/30/ES par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm (OV L 153, 1. lpp.).


title: Lieta C-150/12: Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 22. oktobra rīkojums ( Högsta domstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eva-Marie Brännström un Rune Brännström/Ryanair Holdings plc

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/34

         Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 22. oktobra rīkojums (Högsta domstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eva-Marie Brännström un Rune Brännström/Ryanair Holdings plc

   (Lieta C-150/12) (1)

   2013/C 9/59
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 157, 02.06.2012.


title: Lieta C-23/10: Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 17. marta spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Svaigu banānu laišana brīvā apgrozībā — Deklarētais svars, kas neatbilst faktiskajam svaram — Iestāžu pienākums pārbaudīt deklarēto svaru — Kopienas Muitas kodekss — Regula (EEK) Nr. 2913/92 — 68. un turpmākie panti — Regula (EEK) Nr. 2454/93 — 290.a pants — 38.b pielikums — Pašu resursu sistēma — Ieņēmumu zaudējums — Regula (EEK, Euratom) Nr. 1552/89 — Regula (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 — 2., 6., 9., 10. un 11. pants.)

text:
               7.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 139/8

         Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 17. marta spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-23/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Svaigu banānu laišana brīvā apgrozībā - Deklarētais svars, kas neatbilst faktiskajam svaram - Iestāžu pienākums pārbaudīt deklarēto svaru - Kopienas Muitas kodekss - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - 68. un turpmākie panti - Regula (EEK) Nr. 2454/93 - 290.a pants - 38.b pielikums - Pašu resursu sistēma - Ieņēmumu zaudējums - Regula (EEK, Euratom) Nr. 1552/89 - Regula (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 - 2., 6., 9., 10. un 11. pants.)
   2011/C 139/13
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — A. Caeiros)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvis — L. Inez Fernandes)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.) 68. un turpmāko pantu, Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 1. lpp.) 290.a panta un 38.b pielikuma, kā arī Padomes 1989. gada 29. maija Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1552/89 par Lēmuma 88/376/EEK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu piemērošanu (OV L 155, 1. lpp.) un Padomes 2000. gada 22. maija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 130, 1. lpp.), 2., 6., 9., 10. un 11. panta pārkāpums — Svaigu banānu laišana brīvā apgrozībā — Deklarētais svars, kas neatbilst faktiskajam svaram — Pašu resursi — Ieņēmumu zaudējums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               laikā no 1998. līdz 2002. gadam Portugāles Republikas muitas iestādēm sistemātiski pieņemot muitas deklarācijas par svaigu banānu laišanu brīvā apgrozībā, lai gan tās zināja vai tām saprātīgi vajadzēja zināt, ka deklarētais svars neatbilst banānu faktiskajam svaram, un sakarā ar Portugāles iestāžu atteikumu nodot [Komisijas] rīcībā pašu resursus, kas atbilstu zaudētajiem ieņēmumiem un nokavējuma procentiem, Portugāles Republika nav izpildījusi Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 13., 68. 71. pantā, tos lasot kopā ar Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 1997. gada 20. janvāra Regulu (EK) Nr. 89/97, 290.a pantā, kā arī Padomes 1989. gada 29. maija Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1552/89 par Lēmuma 88/376/EEK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu piemērošanu, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1996. gada 8. jūlija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1355/96, 2., 6., 9., 10. un 11. pantā un Padomes 2000. gada 22. maija Regulas (EK, Euratom), ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu, šajos pašos pantos paredzētos pienākumus;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija un Portugāles Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 100, 17.4.2010.


title: Lieta C-556/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 18. septembra spriedumu lietā T-317/12 Holcim (Romania) SA /Eiropas Komisija 2014. gada 1. decembrī iesniedza Holcim (Romania) SA

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/22

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 18. septembra spriedumu lietā T-317/12 Holcim (Romania) SA/Eiropas Komisija 2014. gada 1. decembrī iesniedza Holcim (Romania) SA

   (Lieta C-556/14 P)
   (2015/C 065/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Holcim (Romania) SA (pārstāvis – L. Arnauts, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 18. septembra spriedumu lietā T-317/12 Holcim (Romania) SA/Eiropas Komisija;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies Vispārējā tiesā lietā T-317/12 un tiesāšanās izdevumus, kas radušies Tiesā;

               —

               nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā.

         Pakārtoti, apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumus, kas celti Vispārējā tiesā:

               —

               pamatojoties uz LESD 256., 268. un 340. pantu, atzīt ES atbildību par Eiropas Komisijas rīcību attiecībā uz zaudējumiem, kuri ir radušies apelācijas sūdzības iesniedzējai pēc 1 0 00  000 emisijas kvotu zādzības;

               —

               piespriest ES izmaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējai nozagto emisijas kvotu tirgus vērtību, kuras nebūs atgūtas galīgā sprieduma pasludināšanas dienā, atbilstoši tirgus cenai, kāda bija zādzības dienā, pieskaitot procentu likmi 8 % gadā, sākot no 2010. gada 16. novembra;

               —

               līdz ar to piespriest Eiropas Savienībai pagaidu kārtā izmaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējai 1 EUR;

               —

               piespriest pusēm vienoties par zaudējumu apmēru un/vai likt apelācijas sūdzības iesniedzējai pierādīt galīgo zaudējumu apmēru trīs mēnešu laikā pēc starpsprieduma pieņemšanas;

               —

               pasludināt spriedumu par izpildāmu.

         Un katrā ziņā:

               —

               piespriest ES atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               pasludināt spriedumu par izpildāmu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar Komisijas 2004. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 2216/2004 par standartizētu un drošu reģistru sistēmu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK (1) un Eiropas Parlamenta un Padomes (2) Lēmumu 280/2004/EK (3) Eiropas Komisija ir ieviesusi standartizētu valsts reģistru sistēmu (turpmāk tekstā – “ES Emisijas kvotu apmaiņas sistēma”), lai varētu izsekot un garantēt drošu Eiropas Savienības emisijas kvotu (turpmāk tekstā – “ES kvotas”) (atļauja emitēt noteiktu daudzumu siltumnīcas efektu izraisošās gāzes atbilstoši starptautiskajiem nolīgumiem par to samazināšanu) izsniegšanu, iegūšanu, atsavināšanu un atcelšanu. Valstu reģistrus savieno un pārrauga centrālais administrators Eiropas Komisijā, kurš uztur par Kopienas Neatkarīgo darījumu žurnālu (CITL).
   Vairākiem ES Emisijas kvotu apmaiņas sistēmas valstu reģistriem uzbruka kibernoziedznieki. 2010 gada 16. novembrī notika pretlikumīga piekļuve Holcim (Romania) ES Emisijas kvotu apmaiņas sistēmas kontiem. Ar vairākiem darījumiem, kurus veica neautorizētas personas, 1 6 00  000 ES kvotas tika pārskaitītas uz kontiem citās valstīs, no tām tika atgūtas tikai 6 00  000 kvotas, pateicoties tam, ka iejaucās Rumānijas Valsts Reģistrs (turpmāk tekstā – “NEPA”). Tas atbilst zaudējumiem aptuveni EUR 1 5 0 00  000 apmērā, jo Eiropas Komisijas nostājas dēļ Holcim (Romania) nevarēja atgūt atlikušas nozagtās kvotas.
   Eiropas Komisija ir pastāvīgi atteikusi i) bloķēt nozagtās kvotas, kaut gan katrai no tām ir individuāls numurs un tām ES Emisijas kvotu apmaiņas sistēmā jebkurā laikā var viegli izsekot, un ii) atklāt, kuros kontos un/vai valstu reģistros tās atrodas, lai Holcim varētu uzsākt tiesvedības attiecīgajās dalībvalstīs. Eiropas Komisija turklāt ir uzdevusi valstu reģistriem ieņemt tādu pašu nostāju, pamatojoties uz pienākumu ieverot konfidencialitāti.
   Prasība par zaudējumu atlīdzību pret Eiropas Savienību saskaņā ar Protokola par Tiesas statūtiem 21. pantu un LESD 256., 268. un 340. pantu, kuru Vispārējā tiesa noraidīja ar tās 2014. gada 18. septembra spriedumu, ir pamatota ar:

                  Pirmais pamats: par Eiropas Savienības atbildību par Eiropas Komisijas prettiesiskiem lēmumiem, kuri izpaudās tādējādi, ka:

                           i.

                           ir kļūdaini interpretēts 2004. gada 21. decembra Regulas Nr. 2216/2004 par standartizētu un drošu reģistru sistēmu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu 280/2004/EK 10. panta 1. punkts;

                           ii.

                           ir pārkāpts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, 20. pants;

                           iii.

                           nolemjot neizpaust nozagto ES emisijas kvotu atrašanās vietu ES Emisijas kvotu apmaiņas sistēmā, ir pārkāpti vairāki vispārējie tiesību principi (samērīguma un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi, pienākums ievērot pienācīgu rūpību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā saistībā ar tiesībām uz īpašumu).

                  Otrais pamats: par Eiropas Savienības atbildību par Direktīvas 2003/87 19. un 20. panta un Eiropas Komisijas Regulas Nr. 2216/2004 prettiesisku ieviešanu attiecībā uz ES Emisijas kvotu apmaiņas sistēmas drošību, konfidencialitāti un darbību.

                  Trešais pamats: par Eiropas Savienības atbildību par prettiesiskiem lēmumiem, kuri, salīdzinot ar citiem, nesamērīgi skar noteiktu saimnieciskās darbības subjektu loku (ārkārtēji zaudējumi) un pārsniedz attiecīgajai nozarei raksturīgā ekonomiskā riska apmēru (īpaši zaudējumi), kā arī reglamentējošajam aktam, kas ir apgalvoto zaudējumu pamatā, nav vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, OV L 275, 32. lpp.

      (2)  OV L 386, 1 lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Lēmums 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā, OV L 49, 1. lpp.


title: Lieta T-58/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. jūlija spriedums — BYK /ITSB ( Substance for Success ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes Substance for Success reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/50

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. jūlija spriedums — BYK/ITSB (“Substance for Success”)
   (Lieta T-58/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Substance for Success’ reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2008/C 209/87)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BYK-Chemie GmbH, Wesel (Vācija) (pārstāvji — J. Kroher un E. Hettenkofer, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 9. janvāra lēmumu (lieta R 816/2006-4) par vārdiska apzīmējuma “Substance for Success” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Byk-Chemie GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta F-45/15: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 9. decembra rīkojums – Van der Veen/Eiropols Civildienests — Eiropola darbinieki — Pagaidu darbinieks — Lēmums 2009/371/JAI — Eiropola atteikums noslēgt līgumu uz nenoteiktu laiku — Reglamenta 81. pants — Acīmredzami nepieņemama prasība

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/101

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 9. decembra rīkojums – Van der Veen/Eiropols
   (Lieta F-45/15) (1)

   (Civildienests - Eiropola darbinieki - Pagaidu darbinieks - Lēmums 2009/371/JAI - Eiropola atteikums noslēgt līgumu uz nenoteiktu laiku - Reglamenta 81. pants - Acīmredzami nepieņemama prasība)
   (2016/C 048/117)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mark Van der Veen (Hāga, Nīderlande) (pārstāvis – J.-J. Ghosez, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (pārstāvji – D. Neumann, J. Arnould un C. Falmagne)

      Priekšmets

   Prasība atcelt atbildētāja netieši izteiktu lēmumu neapmierināt prasītāja prasību viņam piešķirt līgumu uz nenoteiktu laiku

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               Van der Veen sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas policijas biroja tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 8.6.2015, 34. lpp.


title: Lieta C-13/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2011. gada 25. oktobra spriedumu lietā T-90/08 Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) /Eiropas Savienības Padome 2012. gada 10. janvārī iesniedza Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/10

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2011. gada 25. oktobra spriedumu lietā T-90/08 Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)/Eiropas Savienības Padome 2012. gada 10. janvārī iesniedza Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)

   (Lieta C-13/12 P)
   2012/C 65/19
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (pārstāvji — P. Vander Schueren, avocat, N. Mizulin, solicitor)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pamatotu un atcelt apstrīdēto spriedumu, tostarp daļā par tiesāšanās izdevumiem;

               —

               pieņemt galīgo spriedumu lietā atbilstoši Tiesas Statūtu 61. pantam un atcelt apstrīdēto regulu (1) tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītājām;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē un saistībā ar šo tiesvedību.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas savas apelācijas sūdzības pamatojumam izvirza šādus argumentus.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa i) esot sagrozījusi atbilstošo pierādījumu acīmredzamo jēgu un katrā ziņā nav atbilstoši norādījusi pamatojumu attiecībā uz eksporta cenas noteikšanu, izmantojot nosacītu peļņas līmeni.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo arī, ka Vispārējā tiesa ii) esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka Stabilizācijas un asociācijas nolīgums starp ES un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku ir pamats likumīgai atšķirīgai attieksmei pret apelācijas sūdzības iesniedzējām; iii) esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, novērtējot no antidempinga pamatregulas (2) 6. panta 7. punkta un 8. panta 4. punkta izrietošos pienākumus un novērtējot tiesību uz aizstāvību principu; iv) esot pieļāvusi kļūdu, novērtējot procesuālo garantiju nozīmi un iestāžu pienākumus administratīvā procesa antidempinga lietās kontekstā un v) esot sagrozījusi faktu acīmredzamo jēgu saistībā ar apelācijas sūdzības iesniedzēju un cita ražotāja piedāvātajām saistībām, tādējādi šajā ziņā nonākot pie nepareiza secinājuma, kas ietekmē pārsūdzētā sprieduma spēkā esamību.
   Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa vi) esot kļūdaini interpretējusi pamatregulas 3. panta 6. punktu un metodoloģiju, kas piemērojama, nosakot Savienības ražošanas nozarei radītos būtiskos zaudējumus antidempinga lietās; vii) esot kļūdaini interpretējusi cēloņsakarību atbilstoši pamatregulas 3. panta 5. punktam un viii) esot kļūdaini novērtējusi iestāžu pienākumu noradīt pamatojumu attiecībā uz zaudējumu noteikšanu antidempinga lietās.

      (1)  Padomes 2008. gada 25. februāra Regula (EK) Nr. 172/2008, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts Ķīnas Tautas Republikas, Ēģiptes, Kazahstānas, Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas un Krievijas izcelsmes ferosilīcija importam (OV L 55, 6. lpp.).

      (2)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV, L 56, 1. lpp.).


title: Tiesas Spriedums (pirmā palāta)  2005. gada 27. oktobrī  lietā C-437/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 78/686/EEK un Direktīva 78/687/EEK — Zobārsti)

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 27. oktobrī
   lietā C-437/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 78/686/EEK un Direktīva 78/687/EEK - Zobārsti)
   (2005/C 330/07)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-437/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 16. oktobrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Šmita [C. Schmidt] un K. Tufvesone [C. Tufvesson], kā arī A. Menvils [A. Manville]) pret Austrijas Republiku (pārstāvis — E. Rīdls [E. Riedl]), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Janns [P. Jann], tiesneši K. Šīmans [K. Schiemann] (referents), N. Kolnerika [N. Colneric] K. Lēnartss [K. Lenaerts] un E. Juhāss [E. Juhász], ģenerāladvokāts A. Ticano [A. Tizzano], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 27. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               atļaujot Likuma par zobu tehniķiem (Dentistengesetz) 4. panta 3. punktā un 6. punktā minētajiem zobu tehniķiem (Dentisten):

                           —

                           veikt savas darbības, izmantojot nosaukumu “Zahnarzt” (zobārsts) vai “Zahnarzt (Dentist)” [zobārsts (zobu tehniķis)], un

                           —

                           atsaukties uz īpašo tiesisko regulējumu, kāds tas noteikts 19.b pantā Padomes 1978. gada 25. jūlija Padomes Direktīvā 78/686/EEK par zobārstu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem, kas palīdz sekmīgi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīvu 2001/19/EK,
                           kaut arī tie neatbilst Padomes 1978. gada 25. jūlija Direktīvas 78/687/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz zobārstu darbību, kas grozīta ar Direktīvu 2001/19, 1. pantā noteiktajiem minimālajiem nosacījumiem, kādi vajadzīgi, lai uz tiem atttiektos šajās direktīvās esošais tiesiskais regulējums,

                     Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti atbilstoši Direktīvas 78/686 1. un 19.b pantam un Direktīvas 78/687 1. pantam;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Austrijas Republika un Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 304, 13.12.2003.


title: Lieta T-483/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 17. oktobra spriedums — Armour Pharmaceutical pret ITSB — Teva Pharmaceutical Industries (GALZIN) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes GALZIN reģistrācijas pieteikums — Valsts agrāka vārdiska preču zīme CALSYN — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Preču un apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts — ITSB secinājumi — Pieņemamība)

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/15

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 17. oktobra spriedums — Armour Pharmaceutical pret ITSB — Teva Pharmaceutical Industries (GALZIN)
   (Lieta T-483/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “GALZIN” reģistrācijas pieteikums - Valsts agrāka vārdiska preču zīme “CALSYN” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Preču un apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts - ITSB secinājumi - Pieņemamība)
   (2006/C 310/28)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Armour Pharmaceutical Co, Bridžvatera, Ņūdžersija (Savienotās Valstis) (pārstāvis — R. Gilbejs [R. Gilbey], avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāve — S. Petrekēna [S. Pétrequin], pārstāve)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Teva Pharmaceutical Industries Ltd, Jeruzaleme (Izraēla)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās palātas 2004. gada 7. septembra lēmumu (lieta R 295/2003-4) par iebildumu procesu starp Armour Pharmaceutical Co. un Teva Pharmaceutical Industries Ltd.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 7. septembra lēmumu (lieta R 295/2003-4);

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 19.03.2005.


title: Lieta C-223/10: Prasība, kas celta 2010. gada 7. maijā — Eiropas Komisija/Austrijas Republika

text:
               17.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/12

         Prasība, kas celta 2010. gada 7. maijā — Eiropas Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-223/10)
   2010/C 195/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Adam un I. Hadjiyiannis)

      Atbildētāja: Austrijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2008. gada 18. jūlija Direktīvas 2008/74/EK, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/55/EK un Direktīvu 2005/78/EK attiecībā uz tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (Euro 5 un Euro 6) un piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (1), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Austrijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2008/74 transponēšanai beidzās 2009. gada 2. janvārī.

      (1)  OV L 192, 51. lpp.


title: Lieta T-164/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 14. maijā ierosinājusi Sundholm par Civildienesta tiesas 2007. gada 1. marta spriedumu lietā F-30/05 Sundholm /Komisija

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/38

         Apelācija, ko 2007. gada 14. maijā ierosinājusi Sundholm par Civildienesta tiesas 2007. gada 1. marta spriedumu lietā F-30/05 Sundholm/Komisija
   (Lieta T-164/07 P)
   (2007/C 155/69)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Asa Sundholm, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 1. marta spriedumu lietā F-30/05 Sundholm/Komisija;

               —

               taisot jaunu spriedumu, atcelt Komisijas lēmumu par karjeras attīstības ziņojumu 2003. gadam, kā arī piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies pirmajā instancē un apelācijā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savā apelācijā prasītāja lūdz atcelt Civildienesta tiesas spriedumu, ar ko noraidīta prasība atcelt prasītājas karjeras attīstības ziņojumu par laikposmu no 2003. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim.
   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam prasītāja apgalvo, ka Civildienesta tiesa ir pieļāvusi juridisku kļūdu, noraidīdama pamatu par tiesību uz aizsardzību pārkāpumu.


title: Lieta T-67/12: Prasība, kas celta 2012. gada 10. februārī — Sina Bank /Padome

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/25

         Prasība, kas celta 2012. gada 10. februārī — Sina Bank/Padome
   (Lieta T-67/12)
   2012/C 109/53
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sina Bank (Teherāna, Irāna) (pārstāvji — B. Mettetal un C. Wucher-North, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi:

               —

               atcelt Regulas (ES) Nr. 961/2010, ar grozījumiem, VIII pielikuma B tabulas 8. punktu, kas ietverts Padomes Īstenošanas regulas Nr. 1245/2011 (1) pielikumā, tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes Lēmuma 2010/413/KĀDP, ar grozījumiem, II pielikuma B tabulas 8. punktu, kas ietverts Padomes Lēmuma 2011/783/KĀDP (2) pielikumā, tiktāl, ciktāl tas skar prasītāju;

               —

               atcelt Regulas (ES) Nr. 961/2010, kuru īsteno ar Regulu Nr. 1245/2011, 16. panta 2. punktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Lēmuma 2010/413/KĀDP, kas ir grozīts ar Lēmumu 2011/783/KĀDP, 19. panta 1. punkta b) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt 2011. gada 5. decembra vēstuli–lēmumu, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kuri radušies saistībā ar šo tiesvedību.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja nav saistīta ar Daftar interesēm un tā nepiedalās tā saucamo “režīma” stratēģisko interešu, ne arī tam piedēvētās kodolprogrammas finansēšanā. Līdz ar to Lēmumā 2010/413/KĀDP, kas ir grozīts ar Lēmumu 2011/783/KĀDP, un ar kuru Padome patur prasītājas vārdu minētajos sarakstos, nav ievēroti iekļaušanas būtiskie kritēriji attiecībā uz prasītāju, tādējādi Padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā, nosakot, vai šie kritēriji ir vai nav izpildīti. Turklāt Padome nav pareizi piemērojusi attiecīgo pārbaudi.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka prasītājas iekļaušana sarakstā pārkāpj vienlīdzīgas attieksmes pamatprincipu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, iekļaujot prasītājas vārdu sarakstā, Padome ir pārkāpusi procesuālo pienākumu sniegt atbilstošu pamatojumu Lēmumā 2010/413/KĀDP, kas ir grozīts ar Lēmumu 2011/783/KĀDP un kuru īsteno ar Regulu (ES) Nr. 1245/2011, un tādēļ prasītāja joprojām ir iekļauta sarakstos, kā arī ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka prasītājas iekļaušana sarakstā pārkāpj tās tiesības uz īpašumu un samērīguma principu.

      (1)  Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1245/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 319, 02.12.2011., 11. lpp.)

      (2)  Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmums 2011/783/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 319, 02.12.2011., 71. lpp.)


title: Lieta T-592/11: Prasība, kas celta 2011. gada 22. novembrī — Anbouba /Padome

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/62

      Prasība, kas celta 2011. gada 22. novembrī — Anbouba/Padome
      (Lieta T-592/11)
      (2012/C 25/118)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Issam Anbouba (Homs, Sīrija) (pārstāvji — M.-A. Bastin un J. M. Salva, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasības pieteikumu par pieņemamu visās tā daļās;

                  —

                  atzīt par pamatotiem visus tajā ietvertos pamatus;

                  —

                  atļaut apvienot šo prasības pieteikumu ar prasības pieteikumu lietā T-563/11;

                  —

                  nospriest, ka apstrīdētos aktus var daļēji atcelt, jo daļu no atceļamajiem aktiem var nodalīt no akta kā tāda kopumā;

                  —

                  tādējādi:

                              —

                              daļēji atcelt Padomes 2011. gada 13. oktobra Lēmumu 2011/684/KĀDP un Padomes 2011. gada 13. oktobra Regulu (ES) Nr. 1011/2011, dzēšot Issam ANBOUBA vārdu un atsauces uz viņu saistībā ar atbalstu pašreizējam režīmam Sīrijā;

                              —

                              iepriekš minētā neizpildes gadījumā atcelt Padomes 2011. gada 13. oktobra Lēmumu 2011/684/KĀDP un Padomes 2011. gada 13. oktobra Regulu (ES) Nr. 1011/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā;

                  —

                  iepriekš minētā neizpildes gadījumā atzīt šos lēmumus un regulu par nepiemērojamiem attiecībā pret Issam ANBOUBA un noteikt pienākumu dzēst viņa vārdu un atsauces uz viņu to personu sarakstā, attiecībā pret kurām Eiropas Savienība ir piemērojusi sankciju pasākumus;

                  —

                  piespriest Padomei provizoriski atlīdzināt zaudējumus viena euro apmērā par morālo un materiālo kaitējumu, kāds tika nodarīts sakarā ar Issam ANBOUBA vārda iekļaušanu pašreizējā režīma Sīrijā atbalstītāju sarakstā;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi tiem, kas izvirzīti lietā T-563/11 Anbouba/Padome.


title: Lieta C-382/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 11. jūlijā iesniedza Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Vācija) – Hornbach-Baumarkt-AG/Finanzamt Landau

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/34

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 11. jūlijā iesniedza Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Vācija) – Hornbach-Baumarkt-AG/Finanzamt Landau

   (Lieta C-382/16)
   (2016/C 343/46)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Rheinland-Pfalz

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Hornbach-Baumarkt-AG

      Atbildētāja: Finanzamt Landau

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā – “LESD”) 49. pants, to lasot kopsakarā ar 54. pantu (iepriekš – Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 43. pants, to lasot kopsakarā ar 48. pantu), liedz piemērot tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, atbilstoši kuram nodokļa maksātāja rezidenta ienākumi no darījumiem ar citā dalībvalstī rezidējošu sabiedrību, kurā viņam tieši vai netieši bija dalība kapitālā ¼ apmērā un ar kuru viņš bija panācis vienošanos par nosacījumiem, kas atšķiras no tiem, par kādiem vienādos vai līdzīgos apstākļos būtu vienojušās savstarpēji neatkarīgas trešās personas, ir jānosaka atbilstoši tam, kādi tie būtu radušies starp neatkarīgām trešām personām nolīgtu nosacījumu gadījumā, ja šāda korekcija netiek veikta attiecībā uz ienākumiem no darījumiem ar sabiedrību rezidenti un tiesiskajā regulējumā nodokļa maksātājam rezidentam nav paredzēta iespēja pierādīt, ka vienošanās par attiecīgajiem nosacījumiem ir panākta komerciālu iemeslu dēļ, kas izriet no viņa kā citā dalībvalstī rezidējošās sabiedrības dalībnieka statusa?


               28.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 163/11

         EBTA Uzraudzības iestādes 2014. gada 14. janvārī iesniegtā prasība pret Islandi
   (Lieta E-6/14)
   (2014/C 163/10)
   EBTA Uzraudzības iestāde, ko pārstāv tās pārstāvji Gjermund Mathisen un Auður Ýr Steinarsdóttir, Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium, 2014. gada 14. janvārī EBTA Tiesai iesniedza prasību pret Islandi.
   EBTA Uzraudzības iestāde pieprasa, lai EBTA Tiesa:

               1)

               pasludina, ka Islande, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus un/vai uzreiz nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par visiem pasākumiem, kas vajadzīgi, lai īstenotu Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XXIX nodaļas 5. punktā minēto Aktu (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/43/EK (2008. gada 4. aprīlis), ar ko izveido sistēmu civilām vajadzībām paredzētu sprāgstvielu marķēšanai un izsekojamībai saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/15/EEK), kas pielāgots minētajam līgumam ar tā 1. protokolu, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto Aktu un minētā līguma 7. pantu;

               2)

               piespriež Islandei segt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats:

               —

               Pieprasījums attiecas uz to, ka Islande līdz 2013. gada 3. septembrim nav ievērojusi EBTA Uzraudzības iestādes 2013. gada 3. jūlijā sniegto argumentēto atzinumu par to, ka minētā valsts nav ieviesusi savā tiesību sistēmā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/43/EK (2008. gada 4. aprīlis), ar ko izveido sistēmu civilām vajadzībām paredzētu sprāgstvielu marķēšanai un izsekojamībai saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/15/EEK (“Akts”), kas minēta Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XXIX nodaļas 5. punktā un pielāgota minētajam līgumam ar tā 1. protokolu.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde norāda, ka Islande nav izpildījusi saistības, kas tai paredzētas Akta 15. pantā un EEZ līguma 7. pantā, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus un/vai nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par visiem pasākumiem, kas vajadzīgi Akta īstenošanai.


title: Lietas C-194/03 izslēgšana no reģistra

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/19

      Lietas C-194/03
       (1)
      izslēgšana no reģistra

   (2005/C 45/38)

      (tiesvedības valoda - vācu)

   Eiropas Kopienu tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 19. oktobrī ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-194/03 (Finanzgericht Hamburg lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Georg Friedrich Baur jun. kā Georg Friedrich Baur sen. testamenta izpildītājs/Hauptzollamt Kiel.

      (1)  OV C 213, 06.09.2003.


title: Lieta C-452/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. jūlijā iesniedza tribunal de commerce de Liège (Beļģija) – Zako SPRL/Sanidel SA

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. jūlijā iesniedza tribunal de commerce de Liège (Beļģija) – Zako SPRL/Sanidel SA

   (Lieta C-452/17)
   (2017/C 347/13)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de commerce de Liège

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Zako SPRL

      Atbildētājs: Sanidel SA

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1986. gada 18. decembra Direktīvas 86/653/EEK 1. panta 2. punkts par dalībvalstu tiesību aktu koordinēšanu attiecībā uz pašnodarbinātiem tirdzniecības aģentiem (1) ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā prasīts, lai tirdzniecības pārstāvis meklē un apmeklē klientus vai piegādātājus ārpus pilnvarotāja uzņēmuma?

               2)

               Vai minētās Direktīvas 86/653/EEK 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā paredzēts, ka tirdzniecības pārstāvis nevar pildīt citus uzdevumus, kā tikai tos, kuri ir saistīti ar preču pirkšanas vai pārdošanas darījumu apspriešanu pilnvarotāja uzdevumā, un tos, kas saistīti ar darījumu apspriešanu un slēgšanu pilnvarotāja vārdā?

               3)

               Gadījumā, ja atbilde uz otro jautājumu būtu negatīva, vai Direktīvas 86/653/EEK 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā paredzēts, ka tirdzniecības pārstāvis var pildīt citus uzdevumus, kas nav tie, kuri ir saistīti ar preču pirkšanas vai pārdošanas darījumu apspriešanu pilnvarotāja vārdā, un kas nav tie, kas saistīti ar darījumu apspriešanu un slēgšanu pilnvarotāja vārdā, tikai kā papildu uzdevumus?

      (1)  OV 1986, L 382, 17. lpp.


title: Lieta F-81/13: Prasība, kas celta 2013. gada 3. septembrī — ZZ /Komisija

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/69

         Prasība, kas celta 2013. gada 3. septembrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-81/13)
   2013/C 344/127
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — F. Frabetti, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu neiekļaut prasītāju to ierēdņu sarakstā, kas paaugstināti amatā 2012. gada amatā paaugstināšanas ietvaros

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, kas paziņots ar 2012. gada 26. oktobra Administratīvo Informāciju Nr. 27-2012, neiekļaut prasītāju to ierēdņu sarakstā, kas paaugstināti amatā 2012. gada amatā paaugstināšanas ietvaros;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-100/13: Prasība, kas celta 2013. gada 4. oktobrī — ZZ u.c./EĀDD

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/46

         Prasība, kas celta 2013. gada 4. oktobrī — ZZ u.c./EĀDD
   (Lieta F-100/13)
   2014/C 45/85
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ u.c. (pārstāvji — T. Bontinck un A. Guillerme, lawyers)

      Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt EĀDD lēmumu vairs neizmaksāt piemaksu par dzīves apstākļiem ierēdņiem, kuri norīkoti darbā Argentīnā, Čīlē, Ķīnā (Hongkongā), Japānā, Malaizijā, Singapūrā un Taivānā, sākot no 2014. gada 1. janvāra

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt EĀDD 2012. gada 19. decembra lēmumu MDR/C6(2012), ar kuru iecēlējinstitūcija nolēma atcelt piemaksu par dzīves apstākļiem darbiniekiem, kuri strādā ES delegācijās un birojos Argentīnā, Ķīnā (Hongkongā), Čīlē, Japānā, Malaizijā, Singapūrā un Taivānā;

               —

               attiecīgi, piespriest izmaksāt piemaksu par dzīves apstākļiem ar likmi 15 % apmērā, sākot no 2014. gada 1. janvāra;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-151/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 27. jūnija spriedums – NC/Komisija Subsīdijas — OLAF izmeklēšana — Pārkāpumu konstatēšana — Komisijas lēmums par administratīva soda uzlikšanu — Izslēgšana uz 18 mēnešiem no publiskā iepirkuma procedūrām un subsīdiju piešķiršanas, kas finansētas no Savienības vispārējā budžeta — Ierakstīšana, pamatojoties uz agrīnās atklāšanas un izslēgšanas sistēmas datubāzi — Finanšu regulas dažādo redakciju piemērošana laikā — Būtiski procedūras noteikumi — Mazāk barga represīva likuma piemērošana ar atpakaļejošu spēku

text:
               7.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/23

         Vispārējās tiesas 2017. gada 27. jūnija spriedums – NC/Komisija
   (Lieta T-151/16) (1)

   (Subsīdijas - OLAF izmeklēšana - Pārkāpumu konstatēšana - Komisijas lēmums par administratīva soda uzlikšanu - Izslēgšana uz 18 mēnešiem no publiskā iepirkuma procedūrām un subsīdiju piešķiršanas, kas finansētas no Savienības vispārējā budžeta - Ierakstīšana, pamatojoties uz agrīnās atklāšanas un izslēgšanas sistēmas datubāzi - Finanšu regulas dažādo redakciju piemērošana laikā - Būtiski procedūras noteikumi - Mazāk barga represīva likuma piemērošana ar atpakaļejošu spēku)
   (2017/C 256/25)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: NC (pārstāvji – sākotnēji J. Killick, G. Forwood, barristers, C. Van Haute un A. Bernard, avocats, vēlāk J. Killick, G. Forwood, C. Van Haute un J. Jeram, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji F. Dintilhac un M. Clausen, vēlāk F. Dintilhac un R. Lyal)

      Priekšmets

   Prasība saskaņā ar LESD 263. pantu atcelt Komisijas 2016. gada 28. janvāra lēmumu uzlikt administratīvo sodu – prasītāju izslēgt no līgumu piešķiršanas un subsīdiju procedūrām, kas finansētas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, uz 18 mēnešiem un līdz ar to prasītāju ierakstīt agrīnās atklāšanas un izslēgšanas sistēmas datubāzē, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV 2012, L 298, 1. lpp.), 108. panta 1. punktā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2016. gada 28. janvāra lēmumu uzlikt administratīvo sodu – NC izslēgt no līgumu piešķiršanas un subsīdiju procedūrām, kas finansētas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, uz 18 mēnešiem un līdz ar to prasītāju ierakstīt agrīnās atklāšanas un izslēgšanas sistēmas datubāzē, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu;

               2)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 279, 1.8.2016.


title: Lietas C-204/05 izslēgšana no reģistra

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/27

         Lietas C-204/05 (1) izslēgšana no reģistra
   (2006/C 36/58)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 17. novembrī Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-204/05 Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti.

      (1)  OV C 171, 09.07.2005.


title: Lieta F-14/12: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 5. novembra spriedums — Schönberger /Revīzijas palāta (Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — 2011. gada paaugstināšana amatā — Standarta reizināšanas likmes)

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/20

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 5. novembra spriedums — Schönberger/Revīzijas palāta
   (Lieta F-14/12) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - 2011. gada paaugstināšana amatā - Standarta reizināšanas likmes)
   2013/C 377/46
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Peter Schönberger (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis — O. Mader, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Revīzijas palāta (pārstāvji — sākotnēji J.-M. Stenier un B. Schäfer, vēlāk B. Schäfer un I. Ni Rágain Düro)

      Priekšmets

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu nepaaugstināt prasītāju AD 13 pakāpē 2001. gada paaugstināšanas amatā ietvaros

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Schönberger sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Revīzijas palātas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 138, 12.5.2012., 33. lpp.


title: Lieta C-24/15: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 20. oktobra spriedums (Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Josef Plöckl/Finanzamt Schrobenhausen Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis — Sestā direktīva — 28.c panta A daļas a) un d) punkts — Preču pārvešana Eiropas Savienības iekšienē — Tiesības uz atbrīvojumu no nodokļa — Pienākuma paziņot galamērķa dalībvalsts piešķirto PVN identifikācijas numuru neizpilde — Pamatotu norāžu par krāpšanu nodokļu jomā neesamība — Atteikums piemērot atbrīvojumu no nodokļa — Pieļaujamība

text:
               19.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 475/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 20. oktobra spriedums (Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Josef Plöckl/Finanzamt Schrobenhausen

   (Lieta C-24/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis - Sestā direktīva - 28.c panta A daļas a) un d) punkts - Preču pārvešana Eiropas Savienības iekšienē - Tiesības uz atbrīvojumu no nodokļa - Pienākuma paziņot galamērķa dalībvalsts piešķirto PVN identifikācijas numuru neizpilde - Pamatotu norāžu par krāpšanu nodokļu jomā neesamība - Atteikums piemērot atbrīvojumu no nodokļa - Pieļaujamība)
   (2016/C 475/04)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht München

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Josef Plöckl

      Atbildētāja: Finanzamt Schrobenhausen

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 2005. gada 12. decembra Direktīvu 2005/92/EK, 22. panta 8. punkts, redakcijā, kas izriet no šīs Sestās direktīvas 28.h panta, kā arī minētās direktīvas 28.c panta A daļas a) punkta pirmā daļa un d) punkts ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj, ka izcelsmes dalībvalsts finanšu pārvalde atsakās no pievienotās vērtības nodokļa atbrīvot pārvešanu Kopienas iekšienē tāpēc, ka nodokļa maksātājs nav paziņojis galamērķa dalībvalsts piešķirto šī nodokļa identifikācijas numuru, ja nav nevienas pamatotas norādes, kas liecinātu par krāpšanu, prece ir pārvesta uz citu dalībvalsti un ir izpildīti arī citi nosacījumi atbrīvojuma no nodokļa piešķiršanai.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.


title: Lieta C-170/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 11. aprīlī iesniedza Cour de cassation (Francija) — Peter Pinckney/KDG mediatech AG

text:
               16.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 174/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 11. aprīlī iesniedza Cour de cassation (Francija) — Peter Pinckney/KDG mediatech AG

   (Lieta C-170/12)
   2012/C 174/29
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Peter Pinckney

      Atbildētāja: KDG mediatech AG

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1) 5. panta 3. punkts ir interpretējams tādējādi, ka gadījumā, ja ar interneta vietnē tiešsaistē ievietotu saturu esot noticis autora mantisko tiesību aizskārums,

                           —

                           persona, kura savas tiesības uzskata par aizskartām, ir tiesīga ikvienas dalībvalsts, kuras teritorijā tiešsaistē ievietotais saturs ir vai bija pieejams, tiesās celt prasību sakarā ar atbildību, lai saņemtu atlīdzinājumu par to kaitējumu vien, kas nodarīts attiecīgo prasību izskatošās tiesas dalībvalsts teritorijā;
                           vai

                           —

                           turklāt ir vajadzīgs, lai šis saturs būtu vai būtu bijis paredzēts šīs dalībvalsts teritorijā esošajai publikai, vai arī lai būtu uzskatāmi parādīts kāds cits piesaistes aspekts?

               2)

               Vai uz 1. jautājumu atbildams tāpat, ja apgalvotais autora mantisko tiesību aizskārums izriet nevis no dematerializēta satura ievietošanas tiešsaistē, bet gan, kā tas ir šajā gadījumā, no šo saturu reproducējoša materiālā nesēja piedāvāšanas tiešsaistē?

      (1)  OV 2001, L 12, 1. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 19. nod., 4. sēj., 42. lpp.


title: Lieta T-691/15: Prasība, kas celta 2015. gada 29. novembrī – Marcas Costa Brava/ITSB – Excellent Brands JMI (“Cremcaffé by Julius Meinl”)

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/86

         Prasība, kas celta 2015. gada 29. novembrī – Marcas Costa Brava/ITSB – Excellent Brands JMI (“Cremcaffé by Julius Meinl”)
   (Lieta T-691/15)
   (2016/C 048/94)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Spānija) (pārstāvji – E. Manresa Medina un J. Manresa Medina, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Šveice)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “Cremcaffé by Julius Meinl” – Kopienas preču zīme Nr. 11 406 782

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas piektās padomes 2015. gada 29. septembra lēmums lietā R 2756/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atzīt, ka Kopienas preču zīmes Nr. 2 423 705 izmantošana attiecībā uz 30. klasi ir pierādīta un ka Kopienas preču zīmes Nr. 11 406 782 reģistrācijas pieteikums ir nesaderīgs ar Kopienas preču zīmi Nr. 2 423 705;

               —

               piespriest ITSB un iespējamiem līdzatbildētājiem atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas par Kopienas preču zīmi 15. panta 1. punkta, 15. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta kļūdaina interpretācija.


title: Lieta T-844/14: Prasība, kas celta 2014. gada 22. decembrī  – GRE /ITSB ( “Mark 1” )

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/51

         Prasība, kas celta 2014. gada 22. decembrī – GRE/ITSB (“Mark 1”)
   (Lieta T-844/14)
   (2015/C 065/69)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Vācija) (pārstāves – I. Memmler un S. Schulz, advokātes)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Mark 1” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 052 461

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 2. oktobra lēmums lietā R 648/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-91/12: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 21. marta spriedums ( Högsta förvaltningsdomstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Skatteverket/PFC Clinic AB (PVN — Direktīva 2006/112/EK — Atbrīvojumi no nodokļa — 132. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts — Slimnīcas un medicīniskā aprūpe, kā arī ar tām cieši saistītas darbības — Medicīniskās aprūpes sniegšana, darbojoties medicīniskās vai paramedicīniskās profesijās — Pakalpojumi, kas izpaužas kā estētiskās ķirurģijas darbības un procedūras — Vienīgi uz pacienta vēlmi balstītas pilnībā kosmētiska rakstura operācijas)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/12

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 21. marta spriedums (Högsta förvaltningsdomstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Skatteverket/PFC Clinic AB

   (Lieta C-91/12) (1)

   (PVN - Direktīva 2006/112/EK - Atbrīvojumi no nodokļa - 132. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Slimnīcas un medicīniskā aprūpe, kā arī ar tām cieši saistītas darbības - Medicīniskās aprūpes sniegšana, darbojoties medicīniskās vai paramedicīniskās profesijās - Pakalpojumi, kas izpaužas kā estētiskās ķirurģijas darbības un procedūras - Vienīgi uz pacienta vēlmi balstītas pilnībā kosmētiska rakstura operācijas)
   2013/C 156/18
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Högsta förvaltningsdomstolen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Skatteverket

      Atbildētāja: PFC Clinic AB

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Högsta förvaltningsdomstolen — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 132. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta interpretācija — Medicīniskās aprūpes un medicīniskās aprūpes sniegšanas atbrīvojums no nodokļa — Priekšnodokļa atskaitīšana — Gan kosmētiska, gan rekonstruktīva rakstura estētiskas ķirurģijas pakalpojumu sniegšana — Operācijas vai aprūpes mērķa ņemšana vai neņemšana vērā

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 132. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts ir interpretējami tādējādi, ka

               —

               uz tādu pakalpojumu sniegšanu kā pamatlietā, kuri ietver estētiskās ķirurģijas operācijas un estētiska rakstura procedūras, attiecas jēdzieni “medicīniskā aprūpe” vai “medicīniskās aprūpes sniegšana” minētā 1. punkta b) un c) apakšpunkta izpratnē, ja šo pakalpojumu mērķis ir diagnosticēt, ārstēt un izārstēt slimības vai veselības anomālijas vai aizsargāt, uzturēt vai atjaunot cilvēku veselību;

               —

               vienkārša personas, kura izmanto estētiskās ķirurģijas pakalpojumus, subjektīvā izpratne par šiem pakalpojumiem pati par sevi nav izšķiroša, lai izvērtētu, vai šīs operācijas mērķis ir terapeitisks;

               —

               apstākļi, ka tādus pakalpojumus kā pamatlietā sniedz vai veic licencēts medicīniskās profesijas pārstāvis vai ka šādu pakalpojumu mērķi nosaka šīs profesijas pārstāvis, var ietekmēt vērtējumu par to, vai uz tādām operācijām kā pamatlietā attiecas jēdzieni “medicīniskā aprūpe” vai “medicīniskās aprūpes sniegšana” attiecīgi Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta b) apakšpunkta un šīs direktīvas 132. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē, un

               —

               lai izvērtētu, vai tāda pakalpojumu sniegšana kā pamatlietā ir atbrīvojama no PVN saskaņā ar Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunktu, ir jāņem vērā visas prasības, kas noteiktas šī 1. punkta b) vai c)apakšpunktā, kā arī citos šīs direktīvas atbilstīgajos IX sadaļas 1. un 2. nodaļas tajos noteikumos, kas ietverti tās 131., 133. un 134. pantā.

      (1)  OV C 118, 21.4.2012.


title: Lieta C-447/15: Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 7. jūlija spriedums (Krajský soud v Ostravě (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ivo Muladi/Krajský úřad Moravskoslezského kraj Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Transports — Direktīva 2003/59/EK — Sākotnējās kvalifikācijas iegūšanas pienākums — 4. pants — Iegūtās tiesības — Pirms 4. pantā minētajiem datumiem izsniegtu vadītāja apliecību turētāji — Atbrīvojums no sākotnējās kvalifikācijas iegūšanas pienākuma — Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts pienākums iepriekš iziet 35 stundas ilgas periodiskas mācības, lai tiktu piemērots minētais atbrīvojums

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/25

         Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 7. jūlija spriedums (Krajský soud v Ostravě (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ivo Muladi/Krajský úřad Moravskoslezského kraj

   (Lieta C-447/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Transports - Direktīva 2003/59/EK - Sākotnējās kvalifikācijas iegūšanas pienākums - 4. pants - Iegūtās tiesības - Pirms 4. pantā minētajiem datumiem izsniegtu vadītāja apliecību turētāji - Atbrīvojums no sākotnējās kvalifikācijas iegūšanas pienākuma - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts pienākums iepriekš iziet 35 stundas ilgas periodiskas mācības, lai tiktu piemērots minētais atbrīvojums)
   (2016/C 335/33)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Iesniedzējtiesa

      Krajský soud v Ostravě

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Ivo Muladi

      Atbildētāja: Krajský úřad Moravskoslezského kraje

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 15. jūlija Direktīvas 2003/59/EK par dažu kravu vai pasažieru pārvadāšanai paredzētu autotransporta līdzekļu vadītāju sākotnējās kvalifikācijas iegūšanu un periodisku apmācību, par Padomes Regulas (EEK) Nr. 3820/85 un Padomes Direktīvas 91/439/EEK grozīšanu un Padomes Direktīvas 76/914/EEK atcelšanu 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, saskaņā ar ko personām, kurām tiek piemērots šajā pantā paredzētais atbrīvojums no prasības atsevišķu tādu autotransporta līdzekļu vadītājiem, kas ir paredzēti kravu vai pasažieru pārvadāšanai, iegūt sākotnējo kvalifikāciju, lai nodarbotos ar attiecīgo transportlīdzekļa vadīšanu, iepriekš ir jāiziet 35 stundas ilgas periodiskas mācības.

      (1)  OV C 389, 23.11.2015.


title: Lieta T-355/08 P: Vispārējās tiesas 2010. gada 19. janvāra spriedums — De Fays /Komisija (Apelācija — Pretapelācija — Civildienests — Ierēdņi — Atvaļinājumi — Slimības atvaļinājums — Pēc medicīniskās pārbaudes konstatēta neregulāra prombūtne — Atskaitījums no ikgadējā atvaļinājuma ilguma — Tiesību uz atalgojumu zaudēšana)

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/31

         Vispārējās tiesas 2010. gada 19. janvāra spriedums — De Fays/Komisija
   (Lieta T-355/08 P) (1)

   (Apelācija - Pretapelācija - Civildienests - Ierēdņi - Atvaļinājumi - Slimības atvaļinājums - Pēc medicīniskās pārbaudes konstatēta neregulāra prombūtne - Atskaitījums no ikgadējā atvaļinājuma ilguma - Tiesību uz atalgojumu zaudēšana)
   2010/C 51/60
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Chantal De Fays (Bereldange, Luksemburga) (pārstāvji — F. Moyse un A. Salerno, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Martin un K. Herrmann)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas celta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 17. jūnija spriedumu lietā F-97/07 De Fays/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), lai atceltu šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pamata apelācijas sūdzību un pretapelāciju noraidīt;

               2)

               Chantal De Fays sedz ar pamata apelācijas tiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz ar pretapelāciju saistītos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 285, 08.11.2008.


title: Lieta T-810/14: Prasība, kas celta 2014. gada 12. decembrī – Portugāle/Komisija

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/40

         Prasība, kas celta 2014. gada 12. decembrī – Portugāle/Komisija
   (Lieta T-810/14)
   (2015/C 065/55)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, J. Arsénio de Oliveira un S. Nunes de Almeida)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par nelikumīgu Eiropas Komisijas Ģenerālsekretariāta izdoto lēmumu par maksājuma noteikšanu, kas paziņots ar 2014. gada 6. oktobra vēstuli 2014D/14507;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir uzurpējusi Eiropas Savienības tiesu varas pilnvaras, tādējādi tai nav kompetences.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, pamatojot tiesību aktu ar mākslīgiem secinājumiem par Tiesas pasludinātā sprieduma lietā C-292/11 sekām, ir pārkāpti līgumi un visas ar to īstenošanu saistītās tiesību normas.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot tiesību aktu, tādējādi pārkāpjot līgumus un visas ar to īstenošanu saistītās tiesību normas, nav ievērots sprieduma res judicata spēks.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievēroti Eiropas Savienības tiesībās iedibinātie tiesiskās noteiktības, juridisko attiecību stabilitātes un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots dubulta soda uzlikšanas principa pārkāpums, kas, pieņemot jaunu individuālu tiesību aktu, neļauj panākt to, ko nav izdevies panākt agrāk ar atceļošiem tiesu nolēmumus.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots pilnvaru sadalījums starp dalībvalstīm un Komisiju, tādējādi pēdējai minētajai nav kompetences, jo tā mēģināja ierobežot dalībvalstu pilnvaras noteikt pienācīgu vacatio legis termiņu.


title: Lieta C-594/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. novembrī iesniedza Amtsgericht Düsseldorf (Vācija) — Christoph Becker/Société Air France SA

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. novembrī iesniedza Amtsgericht Düsseldorf (Vācija) — Christoph Becker/Société Air France SA

   (Lieta C-594/11)
   2012/C 32/27
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Christoph Becker

      Atbildētāja: Société Air France SA

      Prejudiciālais jautājums

   Vai pasažierim ir tiesības uz Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 7. pantā minēto kompensāciju, ja izlidošana kavējas par tādu laikposmu, kas nepārsniedz regulas 6. panta 1. punktā noteiktos laikposmus, tomēr ielidošana pēdējā galamērķī notiek vismaz trīs stundas pēc paredzētā ielidošanas laika?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91; OV L 46, 1. lpp.


title: Lieta T-664/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Spa Monopole /ITSB — Royal Mediterranea ( “THAI SPA” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādīto pakalpojumu loka sašaurināšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               2.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/18

         Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Spa Monopole/ITSB — Royal Mediterranea (“THAI SPA”)
   (Lieta T-664/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādīto pakalpojumu loka sašaurināšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 32/28
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Beļģija) (pārstāvji — L. De Brouwer, E. Cornu un E. De Gryse, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Royal Mediterranea, SA (Madride, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 20. oktobra lēmumu lietā R 1976/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SN/NV un Royal Mediterranea, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 65, 03.03.2012.


title: Lieta T-199/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 9. septembra spriedums — DRV /ITSB — Austria Leasing ( Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme Raiffeisen — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/44

         Vispārējās tiesas 2011. gada 9. septembra spriedums — DRV/ITSB — Austria Leasing (“Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich”)
   (Lieta T-199/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “Raiffeisen” - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 311/81
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutscher Raiffeisenverband e.V. (DRV) (Bonna, Vācija) (pārstāvis — I. Rinke, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — B. Schmidt)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Austria Leasing GmbH (Eschborn, Vācija) (pārstāvis — B. Joachim, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt tiesību aktu par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 3. februāra lēmumu lietā R 253/2009-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Deutscher Raiffensenverband e.V. (DRV) un Austria Leasing GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Deutscher Raiffensenverband e.V. (DRV) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 179, 03.07.2010.


title: Lieta T-148/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Comunidad autónoma de Madrid un Mintra pret Komisiju (Informācijas, kas attiecas uz procedūru sakarā ar pārmērīgu deficītu, sniegšana — Regula (EK) Nr. 3605/93 — Eiropas kontu sistēma 1995 (EKS 95) — Regula (EK) Nr. 2223/96 — Eiropas Kopienu Statistikas biroja ( Eurostat ) vēstule — Prasība atcelt tiesību aktu — Akts, pret kuru var celt prasību — Nepieņemamība)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/36

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Comunidad autónoma de Madrid un Mintra pret Komisiju
   (Lieta T-148/05) (1)

   (Informācijas, kas attiecas uz procedūru sakarā ar pārmērīgu deficītu, sniegšana - Regula (EK) Nr. 3605/93 - Eiropas kontu sistēma 1995 (EKS 95) - Regula (EK) Nr. 2223/96 - Eiropas Kopienu Statistikas biroja (Eurostat) vēstule - Prasība atcelt tiesību aktu - Akts, pret kuru var celt prasību - Nepieņemamība)
   (2006/C 281/62)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Comunidad autónoma de Madrid un Madrid, infraestructuras del transporte (Mintra), Madride (Spānija) (pārstāvji — C. Fernandez Vicién, D. Ortega Peciña un J. Sabater Marotias, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Diaz-Llanos La Roche un L. Escobar Guerrero)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas lēmumu, kas iekļauts Eiropas Kopienu Statistikas biroja (Eurostat) 2005. gada 3. februāra vēstulē par Madrid, infraestructuras del transporte (Mintra) klasifikāciju sektorā “valsts pārvalde” atbilstoši Eiropas kontu sistēmai 1995 (EKS 95).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 143, 11.06.2005.


title: Lieta F-134/06: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 8. aprīļa spriedums — Bordini /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Pensijas — Korekcijas koeficients — Dzīvesvietas dalībvalsts — Dzīvesvietas jēdziens — Galvenās dzīvesvietas jēdziens — Apliecinoši dokumenti)

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/38

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 8. aprīļa spriedums — Bordini/Komisija
   (Lieta F-134/06) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Korekcijas koeficients - Dzīvesvietas dalībvalsts - Dzīvesvietas jēdziens - Galvenās dzīvesvietas jēdziens - Apliecinoši dokumenti)
   (2008/C 128/80)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Giovanni Bordini, Douvres (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — L. Levi, C. Ronzi un I. Perego, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin)
   Priekšmets
   Civildienests — Pirmkārt, Komisijas 2006. gada 25. janvāra lēmuma neatzīt, ka prasītājs ir Apvienotās Karalistes rezidents, un līdz ar to nepiemērot viņa pensijai korekcijas koeficientu, kas atbilsti šai dalībvalstij, atcelšana, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Bordini izdevumus saistībā ar neformālo 2007. gada 5. jūnija sapulci;

               3)

                  Bordini sedz savus tiesāšanās izdevumus pats, izņemot izdevumu daļu, kas radās saistībā ar 2007. gada 5. jūnija neformālo sapulci.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006., 87. lpp.


title: Lieta C-69/15: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 9. jūnija spriedums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nutrivet D.O.O.E.L./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vide — Atkritumi — Sūtījumi — Regula (EK) Nr. 1013/2006 — 2. panta 35. punkta g) apakšpunkta iii) daļa — Nelikumīgs sūtījums — Šīs regulas VII pielikumā ietvertajā dokumentā iekļauta kļūdaina vai nekonsekventa informācija — 50. panta 1. punkts — Sankcijas, kas piemērojamas par minētās regulas noteikumu pārkāpumiem — Samērīgums

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/13

         Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 9. jūnija spriedums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nutrivet D.O.O.E.L./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

   (Lieta C-69/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Atkritumi - Sūtījumi - Regula (EK) Nr. 1013/2006 - 2. panta 35. punkta g) apakšpunkta iii) daļa - Nelikumīgs sūtījums - Šīs regulas VII pielikumā ietvertajā dokumentā iekļauta kļūdaina vai nekonsekventa informācija - 50. panta 1. punkts - Sankcijas, kas piemērojamas par minētās regulas noteikumu pārkāpumiem - Samērīgums)
   (2016/C 296/17)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Nutrivet D.O.O.E.L.

      Atbildētāja: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Regulas (EK) Nr. 1013/2006 par atkritumu sūtījumiem, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2013. gada 20. marta Regulu (ES) Nr. 255/2013, 2. panta 35. punkta g) apakšpunkta iii) daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu atkritumu kā minētās regulas III pielikumā norādītie atkritumi, kurus paredzēts reģenerēt, sūtījums ir uzskatāms par nelikumīgu šī noteikuma izpratnē, ja šīs pašas regulas VII pielikumā paredzētajā ar šo sūtījumu saistītajā dokumentā ir ietverta tāda kļūdaina vai nekonsekventa informācija kā pamatlietā aplūkotajos pavaddokumentos ietvertā informācija par importētāju/saņēmēju, reģenerācijas iekārtu, kā arī attiecīgajām valstīm, neatkarīgi no tā, ka citos kompetento iestāžu rīcībā nodotajos dokumentos šī informācija ir norādīta pareizi, no tā, vai ir bijis nodoms maldināt šīs iestādes, un no tā, vai minētās iestādes ir izmantojušas šīs pašas regulas 24. pantā paredzētās procedūras;

               2)

               Regulas Nr. 1013/2006, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 255/2013, 50. panta 1. punkts, atbilstoši kuram dalībvalstu piemērotajām sankcijām par minētās regulas noteikumu pārkāpumiem ir jābūt samērīgām, ir jāinterpretē tādējādi, ka par atkritumu sūtījumu, saistībā ar kuru šīs pašas regulas VII pielikumā ietvertajā dokumentā ir ietverta kļūdaina vai nekonsekventa informācija, principā var tikt piemērots naudas sods, kura apmērs atbilst tā naudas soda apmēram, kas ir piemērojams pienākuma aizpildīt šo dokumentu neizpildes gadījumā. Iesniedzējtiesai, pārbaudot šādas sankcijas samērīgumu, ir it īpaši jāņem vērā riski, kādus šis pārkāpums var radīt vides un cilvēku veselības aizsardzības jomā.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.