title: Lieta C-501/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 10. septembra rīkojumu lietā T-324/06 Município de Gondomar /Komisija 2008. gada 20. novembrī iesniegusi Município de Gondomar

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/18

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 10. septembra rīkojumu lietā T-324/06 Município de Gondomar/Komisija 2008. gada 20. novembrī iesniegusi Município de Gondomar

   (Lieta C-501/08 P)
   (2009/C 19/32)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Município de Gondomar (pārstāvji — J.L. da Cruz Vilaça un L. Pinto Monteiro, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas rīkojumu un atzīt par pieņemamu prasību atcelt Komisijas 2006. gada 16. augusta lēmumu C(2006) 3782 par no Kohēzijas fonda piešķirtā finansu atbalsta atcelšanu;

               —

               pakārtoti — atcelt Pirmās instances tiesas rīkojumu un lietu nosūtīt atpakaļ Pirmās instances tiesai sprieduma taisīšanai;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atbilstoši Tiesas Reglamenta 69. pantam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, tostarp prasītājas tiesāšanās izdevumus, vai pakārtoti — atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu līdz sprieduma taisīšanai vai rīkojuma pieņemšanai, ar kuru tiktu izbeigta tiesvedība lietā.

         Pamati un galvenie argumenti
   1.   KĻŪDA TIESĪBU PIEMĒROŠANĀ, NOVĒRTĒJOT NOSACĪJUMU PAR TIEŠU IETEKMI, UN PAMATOJUMA NEESAMĪBA

      Município de Gondomar [Gondomaras pašvaldība] uzskata, ka Portugāles tiesiskais regulējums ietver īpatnības, kuru dēļ jānonāk pie citādas interpretācijas nekā tā, ko Pirmās instances tiesa izvērsusi savā rīkojumā, ar kuru tā atzīst par nepieņemamu prasību lietā T-324/06 un kurš ietver kļūdu tiesību piemērošanā.
   No Portugāles tiesiskā regulējuma un it īpaši Reglamenta par Kohēzijas fonda piemērošanu Portugālē, kas apstiprināts ar 2000. gada 16. augusta Dekrētlikuma Nr. 191/2000 vienīgo pantu, izriet, ka Portugāles Republikai nav nekādas rīcības brīvības attiecībā uz lēmumu atstāt vai neatstāt spēkā atbalstu, ko Kohēzijas fonds piešķīris Gondomaras pašvaldībai kā par projekta īstenošanu atbildīgajai iestādei, kas liek secināt, ka Komisijas lēmumam par Kohēzijas fonda piešķirtā atbalsta atcelšanu ir automātisks raksturs, jo iepriekš minētais tiesiskais regulējums neļauj izpildu iestādes atbrīvot no pienākuma atmaksāt nepamatoti samaksātās summas.
   Pirmās instances tiesa savā rīkojumā par nepieņemamību lietā T-324/06 ir atturējusies no jebkādām atsaucēm uz šo jautājumu un attiecībā uz aspektu, kas ir būtisks, lai lemtu par prasības pieņemamību, Pirmās instances tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, kurai bija tūlītējas sekas attiecībā uz prasītājai ar EKL 230. pantu piešķirto procesuālo tiesību īstenošanu.
   Tā kā Pirmās instances tiesa atturējās lemt par šo jautājumu, tās rīkojumam arī trūkst pamatojuma vai ir nepietiekams pamatojums. Atbilstoši Kopienu tiesību doktrīnai un judikatūrai pastāv vispārējs pienākums norādīt pamatojumu lēmumiem, ko pieņēmušas administratīvas un tiesu iestādes, lai atvieglotu Tiesas kontroles veikšanu.
   Tā kā Pirmās instances tiesa ir atturējusies lemt par Portugāles tiesību īpatnībām, šis apstrīdētā rīkojuma pamatojuma trūkums ir tāds, kas var būtiski ietekmēt prasītājas intereses.
   2.   TIESĪBU UZ EFEKTĪVU TIESĪBU AIZSARDZĪBU TIESĀ PĀRKĀPUMS
   Gondomaras pašvaldība uzskata arī, ka tai var tikt liegtas tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, jo valsts līmenī nepastāv pārsūdzības iespējas, lai apstrīdētu prasību atmaksāt Kohēzijas fonda finanšu atbalstu, jo akts, ar kuru tiek paziņots Komisijas lēmums par Kohēzijas fonda finanšu atbalsta atcelšanu, ir akts, kas valsts līmenī nav pārsūdzams.
   Komisijas lēmuma paziņošanas akts, kas valsts līmenī nav pārsūdzams, tika veikts ar Vides ministrijas par Kohēzijas fondu atbildīgā ierēdņa 2006. gada 25. septembra vēstuli, kas bija ierobežota ar to, ka “nodeva” lemjošo daļu ietverošo Komisijas lēmumu.
   Pārsūdzības iespēju neesamība pārkāpj tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā principu, ko garantē jaunākā Kopienu tiesību doktrīna un judikatūra.


title: Lieta T-276/14: Prasība, kas celta 2014. gada 30. aprīlī  – Flachglas Torgau  u.c./Komisija

text:
               14.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/29

         Prasība, kas celta 2014. gada 30. aprīlī – Flachglas Torgau u.c./Komisija
   (Lieta T-276/14)
   2014/C 223/34
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Flachglas Torgau GmbH (Torgau, Vācija), Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Vācija) un Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Vācija) (pārstāvji – S. Altenschmidt un H. Janssen, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2013. gada 18. decembra lēmumu lietā Valsts atbalsts SA.33995 (2013/C) – Atbalsts atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un samazināta EEG piemaksa energoietilpīgiem lietotājiem;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, jo Likumā par atjaunojamās enerģijas prioritāti (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien; turpmāk tekstā – “EEG”) paredzētā EEG piemaksa un īpašais kompensācijas režīms nav uzskatāmi par valsts līdzekļu vai valsts kontrolētu līdzekļu piešķīrumu. Visi fakti, kuriem ir nozīme šo pasākumu kvalificēšanā, esot tikuši konstatēti pirmstiesas procedūrā starp Komisiju un Vācijas Federatīvo Republiku. Vairs neesot pastāvējušas nekādas neskaidrības, kuras Komisijai būtu bijis jāizmeklē sīkāk procedūrā atbilstoši LESD 108. panta 2. punktam un Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (1), 4. panta 4. punktam.

               2.

               Otrais pamats: LESD 108. panta 1. punkta un tiesiskās noteiktības principa pārkāpums

                           —

                           Prasītājas šajā ziņā apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 108. panta 1. punktu un tiesiskās noteiktības principu, piemērojot procedūru attiecībā uz jaunu atbalstu atbilstoši Regulas Nr. 659/1999 4. panta 4. punktam, nevis procedūru attiecībā uz jau pastāvošu atbalstu atbilstoši Regulas Nr. 659/1999 17. un nākamajiem pantiem, lai pārliecinātos par savu provizorisko novērtējumu, saskaņā ar kuru EEG tika atzīts par atbalstu. Šajā ziņā prasītājas it īpaši norāda, ka Komisija 2002. gada 22. maija lēmumā nebija atzinusi 2000. gada EEG par atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, jo nepastāvēja valsts līdzekļu piešķīrums. Pārejas no 2000. gada EEG uz 2012. gada EEG laikā nebija radušās būtiskas izmaiņas salīdzinājumā ar Komisijas 2002. gada 22. maija lēmumu. Līdz ar to savu grozīto juridisko vērtējumu Komisija varēja paust, izmantojot LESD 108. panta 1. punktā paredzēto procedūru, neskarot prasītāju.

               3.

               Trešais pamats: Pamattiesību hartas 41. panta un tiesību tikt uzklausītam principa pārkāpums

                           —

                           Prasītājas arī apgalvo, ka atbildētāja ir pieņēmusi apstrīdēto lēmumu, iepriekš nesniedzot prasītājām iespēju paust savu nostāju.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta T-117/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 31. marta spriedums — Itālija/EESK (Valodu lietojums — Paziņojums par vakanci sakarā ar EESK ģenerālsekretāra pieņemšanu darbā — Publicēšana trīs oficiālajās valodās — Informācija par paziņojumu par vakanci — Publicēšana visās oficiālajās valodās — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — EKL 12. un 290. pants — Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 12. pants — Regula Nr. 1)

text:
               14.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/23

         Vispārējās tiesas 2011. gada 31. marta spriedums — Itālija/EESK
   (Lieta T-117/08) (1)

   (Valodu lietojums - Paziņojums par vakanci sakarā ar EESK ģenerālsekretāra pieņemšanu darbā - Publicēšana trīs oficiālajās valodās - Informācija par paziņojumu par vakanci - Publicēšana visās oficiālajās valodās - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - EKL 12. un 290. pants - Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 12. pants - Regula Nr. 1)
   2011/C 145/37
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Itālijas Republika (pārstāvji — R. Adam, pārstāvis, kam palīdz P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju (EESK) (pārstāvji — M. Bermejo Garde, pēc tam — M. Arsène, pārstāvji, kuriem palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, atcelt Paziņojumu par vakanci Nr. 73/07 attiecībā uz Eiropas Ekonomikas un Sociālo lietu komitejas ģenerālsekretāra (-es) amatu, kas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēts 2007. gada 28. decembrī vācu, angļu un franču valodā (OV C 316 A, 1. lpp.), un, otrkārt, minētā paziņojuma labojumu, kas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēts 2008. gada 30. janvārī vācu, angļu un franču valodā (OV C 25 A, 19. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Paziņojumu par vakanci Nr. 73/07 attiecībā uz Eiropas Ekonomikas un Sociālo lietu komitejas (EESK) ģenerālsekretāra (-es) amatu, kas publicēts 2007. gada 28. decembrī un kurā labojums veikts 2008. gada 30. janvārī;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 116, 9.5.2008.


title: Lieta C-321/05: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2007. gada 5. jūlijā ( Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hans Markus Kofoed / Skatteministeriet (Direktīva 90/434/EEK — Kopēja nodokļu sistēma, ko piemēro apvienošanai, sadalīšanai, aktīvu pārvešanai un akciju maiņai — Valsts lēmums, kas regulē kapitāla daļu maiņu — Kapitāla daļu maiņa — Dividenžu izmaksa pēc neilga laika — Tiesību ļaunprātīga izmantošana)

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/6

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2007. gada 5. jūlijā (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hans Markus Kofoed/Skatteministeriet

   (Lieta C-321/05) (1)

   (Direktīva 90/434/EEK - Kopēja nodokļu sistēma, ko piemēro apvienošanai, sadalīšanai, aktīvu pārvešanai un akciju maiņai - Valsts lēmums, kas regulē kapitāla daļu maiņu - Kapitāla daļu maiņa - Dividenžu izmaksa pēc neilga laika - Tiesību ļaunprātīga izmantošana)
   (2007/C 199/09)
   Tiesvedības valoda — dāņu
   Iesniedzējtiesa

      Østre Landsret (Dānija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Hans Markus Kofoed

      Atbildētājs: Skatteministeriet

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Østre Landsret — Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas 90/434/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai (OV L 225, 1. lpp.), 2. panta d) apakšpunkta interpretācija — Akciju maiņa, kurai nekavējoties seko saņēmējas sabiedrības dividenžu, kuru apmērs pārsniedz 10 % no maiņā izdoto akciju nominālvērtības, izmaksa
   Rezolutīvā daļa
   Uz prejudiciālo jautājumu ir jāatbild, ka tādos apstākļos kā pamata lietā izmaksātās dividendes nav iekļaujamas Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas 90/434/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai 2. panta d) apakšpunktā paredzētā “maksājuma skaidrā naudā” aprēķinā un ka līdz ar to attiecīgā kapitāla daļu maiņa neveido “akciju maiņu” šīs direktīvas 2. panta d) apakšpunkta izpratnē.
   Līdz ar to Direktīvas 90/434 8. panta 1. punkts principā iestājas pret kapitāla daļu maiņas aplikšanas ar nodokli, ja vien valsts iekšējās tiesību normas par tiesību ļaunprātīgu izmantošanu, krāpšanu nodokļu jomā vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas nevar tikt interpretētas atbilstoši minētās direktīvas 11. panta 1. punkta a) apakšpunktam un tādējādi pamatot atbilstošo kapitāla daļu aplikšanu ar nodokli.

      (1)  OV C 257, 15.10.2005.


title: Lieta F-61/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. aprīlī – ZZ/Komisija

text:
               6.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/27

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. aprīlī – ZZ/Komisija
   (Lieta F-61/15)
   (2015/C 221/37)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas Atalgojuma un individuālo tiesību biroja 2014. gada 25. septembra lēmumu, ar kuru prasītājam atteikts piešķirt ekspatriācijas pabalstu.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt institūcijas, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, 2014. gada 25. septembra lēmumu, ar kuru prasītājam atteikts piešķirt ekspatriācijas pabalstu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-128/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 11. martā iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Valsts Padome) (Grieķija) — Naftiliaki Etaireia Thasou AE/Ypourgos Emporikis Naftilías

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 11. martā iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Valsts Padome) (Grieķija) — Naftiliaki Etaireia Thasou AE/Ypourgos Emporikis Naftilías

   (Lieta C-128/10)
   2010/C 134/38
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Symvoulio tis Epikrateias (Valsts Padome)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Naftiliaki Etaireia Thasou AE (Tasas kuģošanas sabiedrība)

      Atbildētājs: Ypourgos Emporikis Naftilías (Tirdzniecības flotes ministrs)

      Prejudiciālais jautājums

   Vai ar Padomes 1992. gada 7. decembra Regulas (EEK) Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža) (OV L 364, 7. lpp.), 1., 2. un 4. pantu, interpretējot tos saskaņā ar pakalpojumu sniegšanas brīvības principu, ir atļauts pieņemt valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru kuģu īpašnieki var sniegt jūras kabotāžas pakalpojumus tikai pēc administratīvās atļaujas saņemšanas, ja: a) šī atļauju izsniegšanas sistēma ir izveidota, lai varētu kontrolēt, vai, ņemot vērā stāvokli konkrētajā ostā, kuģa īpašnieka pieteiktos reisus iespējams veikt, saglabājot kuģa drošību un kārtību ostā, kā arī lai pārbaudītu kuģa, saistībā ar kuru tiek lūgts izsniegt atļauju, spēju netraucēti piestāt konkrētajā ostā laikā, ko kuģa īpašnieks norādījis par vēlamu konkrētā reisa veikšanai, bet ja iepriekš ar tiesību normu nav noteikti kritēriji, uz kuru pamata valsts iestāde vērtē šos jautājumus, it īpaši, ja ir vairāki kuģu īpašnieki, kuri vēlas vienā laikā piestāt vienā un tajā pašā ostā; b) šī atļauju izsniegšanas sistēma vienlaikus ir līdzeklis, kā uzlikt valsts pasūtījuma nodrošināšanas pienākumu, kura būtība ir šāda: i) tas vienādi attiecas uz visiem līnijsatiksmes reisiem ar salām, ii) par atļaujas izsniegšanu atbildīgajai administratīvajai iestādei ir ļoti plaša diskrecionārā vara uzlikt valsts pasūtījuma nodrošināšanas pienākumu, bet iepriekš ar tiesību normu nav noteikti šīs diskrecionārās varas īstenošanas kritēriji un nav iepriekš noteikts iespējami uzliekamā valsts pasūtījuma nodrošināšanas pienākuma saturs?


title: Lieta F-64/09: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 29. septembra rīkojums — Labate /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Nelaimes gadījumu un arodslimību apdrošināšana — Arodslimība — Prasība sakarā ar bezdarbību — Civildienesta tiesas kompetences neesamība — Lietas nodošana atpakaļ Pirmās instances tiesai)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/79

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 29. septembra rīkojums — Labate/Komisija
   (Lieta F-64/09)
   (Civildienests - Ierēdņi - Sociālais nodrošinājums - Nelaimes gadījumu un arodslimību apdrošināšana - Arodslimība - Prasība sakarā ar bezdarbību - Civildienesta tiesas kompetences neesamība - Lietas nodošana atpakaļ Pirmās instances tiesai)
   2010/C 24/151
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kay Labate, Tarkīnija (Itālija) (pārstāvis — I. Forrester, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Priekšmets

   Prasība, kuras mērķis ir konstatēt, ka Komisija ir nelikumīgi atturējusies pieņemt lēmumu par prasītājas lūgumu atzīt, ka slimībai, kuras rezultātā ir miris prasītājas laulātais, ir profesionāla rakstura izcelsme.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību, kura ir reģistrēta ar numuru F-64/09 Labate/Komisija, nodot atpakaļ Pirmās instances tiesai;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem šajā instancē pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-99/05: Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja  2006. gada 18. maija  rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/29

         Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja 2006. gada 18. maija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku
   (Lieta C-99/05) (1)

   (2006/C 178/50)

      Tiesvedības valoda — somu

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 93, 16.04.2005.


title: Lieta T-753/15: Prasība, kas celta 2015. gada 18. decembrī – Guccio Gucci/ITSB – Guess? IP Holder (Četru savītu burtu “G” attēlojums)

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/26

         Prasība, kas celta 2015. gada 18. decembrī – Guccio Gucci/ITSB – Guess? IP Holder (Četru savītu burtu “G” attēlojums)
   (Lieta T-753/15)
   (2016/C 078/37)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Guccio Gucci SpA (Florence, Itālija) (pārstāvji – P. Roncaglia, F. Rossi un N. Parrotta, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Guess? IP Holder LP (Losandželosa, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes, kas ietver četrus savītus burtus “G”, starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 090 048

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 14. oktobra lēmums lietā R 1703/2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Guess atlīdzināt prasītājai procesā ITSB Apelācijas padomē radušos izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, 8. panta 5. punkta un 75. panta pārkāpums.


title: lieta T-443/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Itālijas Republika iesniedza 2004. gada 5. novembrī

text:
               22.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/32

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Itālijas Republika iesniedza 2004. gada 5. novembrī
   (lieta T-443/04)
   (2005/C 19/66)
   tiesvedības valoda – itāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 5. novembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Itālijas Republika, kuru pārstāv Antonio Cingolo, avvocato dello Stato.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas piezīmes, kas izdotas 2004. gada 27. augustā (VPD Aruci), 2004. gada 3. septembrī (VPD Lacia), 2004. gada 25. septembrī (POR Molīze), 2004. gada 17. septembrī (PON Vietējo uzņēmumu attīstība) 2004. gada 17. septembrī (VPD Veneto), 2004. gada 20. septembrī (POR Kalabrija) un 2004. gada 22. septembrī (VPD Ligūrija) un kuru mērķis ir pakļaut avansa maksājumu procedūru atbalsta sistēmas ietvaros uzsākšanu tiem pienākumiem, ko neuzliek spēkā esošā likumdošana un kas tādējādi nelikumīgi ierobežo spēkā esošo struktūrfondu izmantošanas izmaksu pieņemamību;

               —

               tā rezultātā piespriest atbildētajai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir identiski tiem, uz kuriem ir dota atsauce lietā T-345/04 Itālijas Republika pret Komisiju (1).

      (1)  OV C 262, 23.10.2005., 55. lpp.


title: Lieta C-141/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2013. gada 17. janvāra spriedumu lietā T-355/09 Reber Holding GmbH & Co. KG /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 20. martā iesniedza Reber Holding GmbH & Co. KG

text:
               18.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/16

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2013. gada 17. janvāra spriedumu lietā T-355/09 Reber Holding GmbH & Co. KG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 20. martā iesniedza Reber Holding GmbH & Co. KG

   (Lieta C-141/13 P)
   2013/C 141/30
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Reber Holding GmbH & Co. KG (pārstāvji — O. Spuhler un M. Geitz, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Wedl & Hofmann GmbH

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 17. janvāra spriedumu lietā T-355/09 un ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 9. jūlija lēmumu lietā R 623/2008-4;

               —

               pakārtoti — atcelt minēto spriedumu un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai;

               —

               piespriest otram lietas dalībniekam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Vispārējā tiesa interpretējot Regulas par Kopienas preču zīmi 42. panta 2. punkta pirmajā teikumā, to aplūkojot kopsakarā ar minētā panta 3. punktu, paredzēto nosacījumu par “faktisku izmantošanu” tādējādi, ka tā ir atkarīga no apgrozījuma lieluma un no tirdzniecības vietu skaita. Šī interpretācija esot kļūdaina, jo saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru, lai tiktu konstatēts izmantošanas faktisks raksturs, nemaz neesot nepieciešams, lai būtu sasniegts kāds konkrēts apgrozījuma lielums.
   Pat ja Vispārējā tiesa konkrētajā gadījumā ir konstatējusi, kas iebildumu procesā pretstatītā preču zīme “Walzertraum” nav tikusi izmantota tā, lai tiktu saglabātas iegūtās tiesības uz šo preču zīmi, attiecībā uz šokolādes izstrādājumiem, tai neesot bijis jāpaliek vienkārši pie šā konstatējuma.
   Vispārējai tiesai, ņemot vērā Tiesas 2012. gada 19. jūnija spriedumā lietā C-307/10 (Krājumā vēl nav publicēts) noteiktos principus, otrām kārtām esot bijis jāizskata roku darba šokolādes konfektes. Tālāk tai esot bijis jāpārbauda, vai izmantošanas pierādīšanai iesniegtie dokumenti ir pietiekami, lai pierādītu izmantošanu tā, lai tiktu saglabātas iegūtās tiesības uz preču zīmi “Walzertraum”, attiecībā uz roku darba šokolādes konfektēm. Vispārējai tiesai esot noteikti bijis jāatbild apstiprinoši uz minēto jautājumu. Tomēr Vispārējā tiesa šo pārbaudi neesot veikusi.
   Turklāt pārsūdzētajā spriedumā esot pārkāpts arī vispārējs vienlīdzīgas attieksmes princips. Nevienlīdzīga attieksme izrietot no apstākļa, ka Vispārējā tiesa vispārīgā veidā — tostarp arī attiecībā uz iebildumu procesā pretstatīto preču zīmi “Walzertraum” — ir atsaukusies uz šokolādes izstrādājumiem, lai gan šī pēdējā minētā preču zīme esot tikusi izmantota attiecībā uz roku darba šokolādes konfektēm. Tā kā par references precēm tika izmantoti šokolādes izstrādājumi, prasītājam — pamatojot izmantošanu tā, lai tiktu saglabātas tiesības uz preču zīmi — attiecīgi esot tikuši piemēroti tādi paši kritēriji kā kādam lielam starptautiskajam uzņēmumam. Tas esot pretrunā vispārējam vienlīdzīgas attieksmes principam.
   Līdz ar to apelācijas sūdzība esot jāapmierina pilnībā.


title: Lieta T-444/11: Prasība, kas celta 2011. gada 8. augustā — Gold East Paper (Jiangsu) un Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) /Padome

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/24

         Prasība, kas celta 2011. gada 8. augustā — Gold East Paper (Jiangsu) un Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park)/Padome
   (Lieta T-444/11)
   2011/C 298/44
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Ķīna) un Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (pārstāvji — V. Akritidis, Y. Melin un F. Crespo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 6. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 452/2011, ar ko nosaka galīgo antisubsidēšanas nodokli Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam (OV L 128, 18. lpp.), tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītājiem, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza desmit pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka piemērotais kompensācijas maksājuma apmērs pārsniedz kompensējamo subsīdiju apmēru, pārkāpjot antisubsidēšanas pamatregulas (1) 15. panta 1. punktu, jo uzliktais ad valorem maksājums nebija izteikts procentos no CIF cenas, bet gan procentos no apgrozījuma.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ieguvums, ko valdība piešķīrusi, nodrošinot zemes izmantošanas tiesības par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo, nav pareizi aprēķināts, pārkāpjot antisubsidēšanas pamatregulas 4.pantu, 6. panta d) punktu un 28. pantu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots antisubsidēšanas pamatregulas 4. panta pārkāpums, jo shēma, saskaņā ar kuru ir paredzēts dividenžu nodokļa atbrīvojums kvalificētiem rezidentuzņēmumiem, nav īpaša, un līdz ar to šīs shēmas kompensācijai noteiktais maksājums ir pretrunā minētajai tiesību normai.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots antisubsidēšanas pamatregulas 7. panta 3. punkta pārkāpums, jo piešķirtā subsīdijas summa PVN un tarifu atbrīvojuma importētam aprīkojumam veidā, kā arī PVN atlaidēm vietējā ražojuma aprīkojumam veidā, tika sadalīta laikaposmos, kas ir mazāki par parasto šādu aktīvu nolietojuma laikposmu konkrētajā ražošanas nozarē.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots antisubsidēšanas pamatregulas 6. panta b) punkta pārkāpums, jo saistībā ar preferenciāliem aizdevumiem krītotā papīra ražošanas nozarei attiecīgās Eiropas iestādes nav veikušas izmeklēšanu par to, kādu likmi prasītāji būtu ieguvuši tirgū.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots antisubsidēšanas pamatregulas 14. panta 2.punkta pārkāpums, jo, piemērojot kompensācijas maksājumu, nav nepieciešams vienlaicīgi piemērot arī antidempinga maksājumu.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots antisubsidēšanas pamatregulas 8. panta 1. punkta pārkāpums, kā arī pamatojuma trūkums, jo attiecīgās Eiropas iestādes savu izmeklēšanu ir veikušas tādējādi, ka šķiet, ka tieši faktu ievākšanas vai novērtēšanas procesa rezultātā tās ir secinājušas, ka ES ražošanas nozarei ir nodarīts kaitējums.

               8)

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots antisubsidēšanas pamatregulas 2. panta d) punkta un 15. panta pārkāpums, jo Padomes Īstenošanas regulā (ES) Nr. 452/2011 ir noteikta tāda mērķa peļņas norma, kas ES ražošanas nozarē nekad nav sasniegta.

               9)

               Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka lēmums, kurā atzīts, ka ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantojamie ruļļi nav attiecīgais produkts vai tam līdzīgais produkts, ir balstīts uz acīmredzamām kļūdām šīs lietas faktu vērtējumā, un no tā izriet antisubsidēšanas pamatregulas 8. panta (kaitējums), 9. panta 1. punkta (Savienības ražošanas nozare) un 10. panta 6. punkta (situācija) pārkāpums.

               10)

               Ar desmito pamatu tiek apgalvots antisubsidēšanas pamatregulas 8. panta 1. punkta un 6. punkta pārkāpums, jo apstrīdētajā regulā nav veikts novērtējums saistībā ar to, vai piemērotais nodoklis nav pārmērīgs salīdzinājumā ar to, kas nepieciešams, lai novērstu ar subsidēto importu nodarīto kaitējumu.

      (1)  Padomes 2009. gada 11. jūnija Regula (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 188, 93. lpp.)


title: Lieta F-21/06: Prasība, kas celta  2006. gada 2. martā  —  Da Silva  pret Komisiju

text:
               6.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/31

         Prasība, kas celta 2006. gada 2. martā — Da Silva pret Komisiju
   (Lieta F-21/06)
   (2006/C 108/58)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Joao Da Silva, Brisele (Beļģija), (pārstāvji — G. Vandersanden un L. Levi, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu, ieskaitot tajā ietverto iebildi par nelikumību;

               —

               atcelt prasītāja klasifikāciju A*14 pakāpes 2. līmenī, kas ietverta 2005. gada 18. maija lēmumā, ar ko prasītājs iecelts direktora amatā;

               —

               atjaunot prasītāju pakāpē un līmenī, kura tam bija jāpiešķir (vai atbilstošajos — saskaņā ar jauno Civildienesta noteikumu klasifikāciju), saskaņā ar paziņojuma par vakanci noteikumiem, kas atbilstoši Civildienesta noteikumu 29. panta 2. punktam publicēta 2003. gada 7. novembrī (paziņojums par A2 pakāpes direktora vakanci);

               —

               ar atpakaļejošu spēku pilnīgi atjaunot prasītāja karjeru, kāda tā bija datumā, kad viņš tika klasificēts pakāpē un līmenī, kas tādējādi tiks izlabots, ieskaitot kavējuma procentu samaksu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   2003. gada 7. novembrī Komisija publicēja paziņojumu par A2 pakāpes direktora amata vakanci, piemērojot Civildienesta noteikumu 29. panta 2. punktu. Prasītājs, nodaļas vadītājs, kam piešķirts A3 pakāpes 7. līmenis, kurš uz laiku ieņēma minēto amatu, nolēma pieteikt savu kandidatūru.
   Ar 2005. gada 18. maija lēmumu viņš tika iecelts vakantajā amatā un klasificēts A*14 pakāpes 2. līmenī, sākot ar 2004. gada 16. septembri.
   Savā prasībā prasītājs apgalvo, ka šī klasifikācija ir zemāka par A2 pakāpi, kas tagad ir A*15, kura norādīta paziņojumā par vakanci. Turklāt šī klasifikācija ir zemāka arī par to, kas prasītājam bija pirms iecelšanas direktora amatā, kad viņš bija nodaļas vadītājs. Šis rezultāts neesot loģisks, jo direktora amats ietver svarīgākas funkcijas un pienākumus.
   Prasītājs uzskata, ka, viņu klasificējot, tika pārkāpts Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 2. panta 1. punkts un 5. panta 5. punkts. Tāpat tika pārkāpti arī vairāki tiesību principi: nediskriminācijas, amata un pakāpes atbilstības princips, kas 7. panta 1. punktā ir ietverts kā būtisks princips, kurš nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret ierēdņiem, aizlieguma pieņemt aktus ar atpakaļejošu spēku, tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības princips, kā arī labas pārvaldības un pienākuma sniegt palīdzību princips. Turklāt tika pārkāptas tiesības uz karjeras izaugsmi un dienesta intereses.
   Pakārtoti prasītājs apgalvo, ka Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkts ir prettiesisks.


title: Lieta C-447/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Svea hovrätt (Zviedrija) 2008. gada 13. oktobra rīkojumu — Otto Sjöberg/Åklagaren

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Svea hovrätt (Zviedrija) 2008. gada 13. oktobra rīkojumu — Otto Sjöberg/Åklagaren
   (Lieta C-447/08)
   (2008/C 327/28)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Iesniedzējtiesa
   Svea hovrätt
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Otto Sjöberg

      Atbildētājs: Åklagaren

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               vai diskriminācija pilsonības dēļ ir pieņemama konkrētos apstākļos valsts azartspēļu un loteriju tirgū, pamatojoties uz primāriem vispārējo interešu iemesliem?

               2)

               ja pastāv vairāki mērķi, kurus paredz pieņemtā ierobežojošā politika attiecībā uz valsts azartspēļu un loteriju tirgu, un viens no tiem ir sociālo darbību finansēšana, vai pēdējais no tiem var tikt uzskatīts par ierobežojošās politikas nejaušām labvēlīgām sekām? Ja uz šo jautājumu tiek atbildēts noraidoši, vai ierobežojošā politika joprojām ir pieņemama, ja sociālo darbību finansēšanas mērķis nav atzīstams par galveno ierobežojošās politikas mērķi?

               3)

               vai valsts par balstīties uz primāriem vispārējo interešu iemesliem, lai pamatotu ierobežojošu azartspēļu politiku, ja ienākumus no valsts kontrolēto uzņēmumu azartspēļu un loteriju tirdzniecības saņem valsts un viens no vairākiem šī mārketinga mērķiem ir sociālo darbību finansēšana? Ja uz šo jautājumu tiek atbildēts noraidoši, vai ierobežojošā politika joprojām var būt pieņemama, ja sociālo darbību finansēšana tiek atzīta par tādu, kas nav galvenais mārketinga mērķis?

               4)

               vai citā dalībvalstī organizēto azartspēļu un loteriju, ko organizē tajā dibināts un šīs dalībvalsts iestāžu kontrolēts azartspēļu uzņēmums, mārketinga absolūts aizliegums var būt samērīgs ar azartspēļu darbību kontrolēšanas un uzraudzības mērķi, ja tajā pat laikā nepastāv ierobežojumi attiecībā uz tādu azartspēļu un loteriju mārketingu, kuras ir organizējuši azartspēļu uzņēmumi, kas reģistrēti dalībvalstī, kura īsteno ierobežojošu politiku? Kāda ir atbilde uz šo jautājumu, ja šādas kārtības mērķis ir ierobežot azartspēles?

               5)

               vai azartspēļu uzņēmumam, kuram ir piešķirta licence rīkot konkrētas azartspēles valstī un kuru pārrauga kompetentā iestāde šajā valstī, ir tiesības tirgot savas azartspēles citās dalībvalstīs, piemēram, izmantojot reklāmu laikrakstos, un pirms tam nepiesakoties licences saņemšanai no šīs valsts kompetentām iestādēm? Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša, vai tas nozīmē, ka dalībvalsts tiesību normas, ar ko uzliek kriminālsodu par reklāmu dalībai ārvalstīs organizētās loterijās, ir šķērslis uzņēmējdarbības un pakalpojumu sniegšanas brīvībai, kas nekad nevar būt pieņemams, pamatojoties uz primāriem vispārējo interešu iemesliem? Vai atbildei uz pirmo jautājumu ir nozīmīgi tas, ka azartspēļu uzņēmuma reģistrācijas dalībvalsts izvirza tādus pašus primāros vispārējo interešu iemeslus kā tā valsts, kurā šis uzņēmums vēlas tirgot savas azartspēles?


title: Lieta T-625/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 2. oktobra spriedums – The Tea Board/ITSB – Delta Lingerie (“Darjeeling collection de lingerie”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Grafiska preču zīme “Darjeeling collection de lingerie” — Agrākas Kopienas vārdiskas un grafiskas kolektīvas preču zīmes “DARJEELING” — Relatīvi atteikuma pamati — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts

text:
               23.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/38

         Vispārējās tiesas 2015. gada 2. oktobra spriedums – The Tea Board/ITSB – Delta Lingerie (“Darjeeling collection de lingerie”)
   (Lieta T-625/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Grafiska preču zīme “Darjeeling collection de lingerie” - Agrākas Kopienas vārdiskas un grafiskas kolektīvas preču zīmes “DARJEELING” - Relatīvi atteikuma pamati - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts)
   (2015/C 389/40)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Tea Board (Kalkuta, Indija) (pārstāvji – A. Nordemann un M. Maier, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – S. Palmero Cabezas)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Delta Lingerie (Cachan, Francija) (pārstāvji – G. Marchais un P. Martini–Berthon, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2013. gada 17. septembra lēmumu lietā R 1502/2012–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp The Tea Board un Delta Lingerie

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas otrās padomes 2013. gada 17. septembra lēmumu lietā R 1502/2012–2 atcelt attiecībā uz precēm, kas aptvertas ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi un kas ietilpst 25. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām, un attiecībā uz “sieviešu apakšveļas un sieviešu veļas, smaržu, smaržūdeņu un kosmētikas, mājas apģērba un vannas istabas tekstilizstrādājumu mazumtirdzniecības pakalpojumiem”, kas aptverti ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi un ietilpst minētā nolīguma 35. klasē;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 45, 15.2.2014.


title: Lieta C-446/05: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 13. marta spriedums ( Tribunal de première instance de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kriminālprocess pret Ioannis Doulamis (EKL 81. pants, skatīts kopā ar EKL 10. pantu — Valsts tiesību akti, kuros ir paredzēts aizliegums reklamēt zobārstniecības pakalpojumus)

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/2

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 13. marta spriedums (Tribunal de première instance de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kriminālprocess pret Ioannis Doulamis

   (Lieta C-446/05) (1)

   (EKL 81. pants, skatīts kopā ar EKL 10. pantu - Valsts tiesību akti, kuros ir paredzēts aizliegums reklamēt zobārstniecības pakalpojumus)
   (2008/C 116/03)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal de première instance de Bruxelles
   Lietas dalībnieks pamata procesā
   Ioannis Doulamis

      Piedaloties: Union des Dentistes et Stomatologistes de Belgique (UPR), Jean Totolidis

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal de première instance de Bruxelles — EKL 81. panta, 10. panta otrās daļas un 3. panta 1. punkta g) apakšpunkta interpretācija — Valsts tiesību akti, kuros ir paredzēts aizliegums jebkāda veida reklāmai, kas ir saistīta ar zobārstniecību
   Rezolutīvā daļa:
   EKL 81. pantam, skatot to kopā ar EKL 3. panta 1. punkta g) apakšpunktu un EKL 10. panta otro daļu, nav pretrunā tāds valsts tiesību akts kā 1958. gada 15. aprīļa likums par reklāmu zobārstniecības jomā, kurā ir paredzēts aizliegums ikvienam un zobārstniecības pakalpojumu sniedzējiem brīvās profesijas vai zobārsta prakses ietvaros izplatīt jebkāda veida reklāmu, kas ir saistīta ar zobārstniecību.

      (1)  OV C 48, 25.2.2006.


title: Lieta C-286/08: Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 10. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Direktīva 2006/12/EK un Direktīva 91/689/EEK — Bīstamie atkritumi — Pienākums izstrādāt un pieņemt bīstamo atkritumu apsaimniekošanas plānu — Pienākums izveidot integrētu un atbilstošu bīstamo atkritumu apglabāšanas iekārtu tīklu — Direktīva 1999/31/EK — Atkritumu poligoni — Bīstamo atkritumu apglabāšana)

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/21

         Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 10. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (lieta C-286/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 2006/12/EK un Direktīva 91/689/EEK - Bīstamie atkritumi - Pienākums izstrādāt un pieņemt bīstamo atkritumu apsaimniekošanas plānu - Pienākums izveidot integrētu un atbilstošu bīstamo atkritumu apglabāšanas iekārtu tīklu - Direktīva 1999/31/EK - Atkritumu poligoni - Bīstamo atkritumu apglabāšana)
   2009/C 267/36
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Patakia un J.-B. Laignelot)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvis — E. Skandalou)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem (OV L 377, 20. lpp.) 1. panta 2. punkta un 6. panta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvas 2006/12/EK par atkritumiem (OV L 114, 9. lpp.) [iepriekš — Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīva 75/442/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1991. gada 18. marta Direktīvu 91/156/EEK] 5. panta 1. un 2. punkta, 7. panta 1. punkta un 4. un 8. panta pārkāpums — Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 99/31/EK par atkritumu poligoniem (OV L 182, 1. lpp.) 3. panta 1. punkta, 6.–9., 13. un 14. panta pārkāpums — Bīstamo atkritumu apsaimniekošanas plāna neizstrādāšana atbilstoši Kopienu tiesību aktu prasībām un integrēta un atbilstoša bīstamo atkritumu apglabāšanas iekārtu tīkla neizveidošana — Pienākumu neizpilde attiecībā uz atkritumu apsaimniekošanu un atkritumu poligoniem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Grieķijas Republika,

                           —

                           saprātīgā termiņā neizstrādājot un nepieņemot bīstamo atkritumu apsaimniekošanas plānu, kas atbilst piemērojamo Kopienu tiesību aktu prasībām, un neizveidojot integrētu un atbilstošu bīstamo atkritumu apglabāšanas iekārtu tīklu, kam raksturīga tādu metožu izmantošana, kas ir vispiemērotākās, lai nodrošinātu augstu vides un sabiedrības veselības aizsardzības līmeni;

                           —

                           neveicot visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai saistībā ar bīstamo atkritumu apsaimniekošanu nodrošinātu, ka tiek ievērots Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvas 2006/12/EK par atkritumiem 4. un 8. pants, kā arī Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem 3. panta 1. punkts, 6.–9. pants, 13. un 14. pants;

                     nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar, pirmkārt, Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem 1. panta 2. punktu un 6. pantu, kas aplūkoti kopā ar Direktīvas 2006/12 5. panta 1. un 2. punktu, kā arī 7. panta 1. punktu, otrkārt, Direktīvas 91/689 1. panta 2. punktu, kas aplūkots kopā ar Direktīvas 2006/12 4. un 8. panta noteikumiem, kā arī, treškārt, Direktīvas 1999/31 3. panta 1. punktu, 6.–9. pantu, 13. un 14. pantu;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 223, 30.08.2008.


title: Lieta T-409/09: Prasība, kas celta 2009. gada 5. oktobrī — Evropaïki Dynamiki /Komisija

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/27

         Prasība, kas celta 2009. gada 5. oktobrī — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-409/09)
   2010/C 11/54
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājai summu EUR 2 000 000 apmērā, kas atbilst prasītājas bruto peļņai (50 % no līguma vērtības);

               —

               piespriest Komisijai samaksāt summu EUR 100 000 apmērā, kas atbilst zaudējumiem, ko radījusi neiegūtā iespēja izpildīt līgumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un citus izdevumus, kas radušies saistībā ar šo prasību, pat ja šī prasība tiktu noraidīta.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā gadījumā prasītāja ir iesniegusi prasību par ārpuslīgumisko atbildību, ko radījuši zaudējumi, kuri, kā tā apgalvo, ir radušies Komisijas 2004. gada 15. septembra lēmuma noraidīt prasītājas piedāvājumu, kas iesniegts, atbildot uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus atklātā konkursā FISH/2004/02 par datoru un ar Zivsaimniecības ģenerāldirektorāta informācijas sistēmu saistīto pakalpojumu nodrošināšanu (1), un piešķirt līgumu veiksmīgajam līgumslēdzējam, rezultātā. Savā 2008. gada 10. septembra spriedumā (2) Pirmās instances tiesa nosprieda, ka, pieņemot minēto lēmumu, Komisija nav izpildījusi Finanšu regulas (3) 100. pantā un Īstenošanas tiesību akta 149. pantā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu. Pirmās instances tiesa nelēma par pārējiem prasītājas izvirzītajiem pamatiem.
   Lai pamatotu savus apgalvojumus, prasītāja norāda, ka ar iepriekš minēto spriedumu Pirmās instances tiesa ir atzinusi, ka konkursa komiteja ir sajaukusi piešķiršanas un atlases kritēriju un kļūdaini vērtējusi prasītājas piedāvājumu, nepamatoti to noraidot.
   Turklāt prasītāja norāda uz papildu pārkāpumiem iepriekš minētā konkursa procedūrā, kas tika piemērota lietā T-465/04, kurus Pirmās instances tiesa nepārbaudīja un par kuriem neizteicās. Prasītāja apgalvo, ka Komisija pārkāpa nediskriminācijas un brīvas konkurences principu un labas pārvaldības un rūpības principu un ka tā pieļāva acīmredzamas kļūdas vērtējumā. Tā apgalvo, ka šādos apstākļos Eiropas Savienības tiesību pārkāpums ir pietiekami nopietns likuma pārkāpums.
   Prasītāja norāda, ka, tā kā Pirmās instances tiesa atcēla Komisijas lēmumu pēc tam, kad pamatojoties uz atcelto lēmumu piešķirtais līgums bija izpildīts, prasītāja lūdz kompensāciju par minētā līguma nepiešķiršanu, kā arī par iespējas zaudējumu.

      (1)  OV 2004/S 73-061407.

      (2)  Lieta T-465/04 Evropaïki Dynamiki/Komisija, Krājums, II-00154. lpp.

      (3)  Padomes 2002. gada 15. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.).


title: Lieta F-117/14: Civildienesta tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2016. gada 1. augusta rīkojums – Cat/Komisija Civildienests – Līgumdarbinieki – Pensijas – Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts – Pensijas tiesību, kas iegūtas saskaņā ar citām shēmām, nodošana Savienības pensiju shēmā – Lēmums, ar kuru atzīti izdienas gadi, piemērojot jaunos VĪN par Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. pantu – Reglamenta 81. pants – Acīmredzami nepamatota prasība

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/52

      Civildienesta tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2016. gada 1. augusta rīkojums – Cat/Komisija
      (Lieta F-117/14) (1)

      (Civildienests - Līgumdarbinieki - Pensijas - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts - Pensijas tiesību, kas iegūtas saskaņā ar citām shēmām, nodošana Savienības pensiju shēmā - Lēmums, ar kuru atzīti izdienas gadi, piemērojot jaunos VĪN par Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. pantu - Reglamenta 81. pants - Acīmredzami nepamatota prasība)
      (2016/C 364/67)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Michel Cat (Cotonou, Benin) (pārstāvji – J.-N. Louis, R. Metz un D. Verbeke, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji J. Currall un G. Gattinara, vēlāk G. Gattinara)

         Priekšmets

      Prasība atcelt lēmumus par prasītāja pensijas tiesību noteikšanu Savienības pensiju shēmā, piemērojot jaunos vispārējos īstenošanas noteikumus par Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. pantu

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt kā acīmredzami nepamatotu;

                  2)

                  katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 7, 12.1.2015., 56. lpp.


title: Lieta T-418/13: Prasība, kas celta 2013. gada 13. augustā — Richter + Frenzel /ITSB — Richter ( “Richter+Frenzel” )

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/33

         Prasība, kas celta 2013. gada 13. augustā — Richter + Frenzel/ITSB — Richter (“Richter+Frenzel”)
   (Lieta T-418/13)
   2013/C 325/56
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Richter + Frenzel GmbH + Co. KG (Würzburg, Vācija) (pārstāve –D. Altenburg, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Ferdinand Richter GmbH (Pasching, Austrija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 12. marta lēmumu lietā R 2001/2011-4);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Richter+Frenzel” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 6., 7., 8., 9., 11., 16., 17., 19., 20., 24., 25., 35., 37., 39., 41. un 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 545 998

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Ferdinand Richter GmbH

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “RICHTER”, grafiska preču zīme“RICHTER edition” un komercdarbībā Austrijā izmantota nereģistrēta preču zīme“Richter”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-156/09: Prasība, kas celta 2009. gada 17. aprīlī — Four Ace International/ITSB ( skiken )

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/43

         Prasība, kas celta 2009. gada 17. aprīlī — Four Ace International/ITSB (“skiken”)
   (lieta T-156/09)
   2009/C 153/84
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Four Ace International Ltd (pārstāvis — G. Uphoff, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 6. februāra (paziņots 2009. gada 11. februārī) lēmumu apelācijas lietā R 519/2008-4 attiecībā uz Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 5 819 371 atcelt un grozīt tādejādi, lai reģistrācija tiktu veikta arī attiecībā uz šādām precēm un pakalpojumiem: 39. klase — ceļojumu organizēšana un 41. klase — audzināšana; izglītība; izklaide; sporta un kultūras aktivitātes;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “skiken” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 39., 41. un 43. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību daļēji noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts) pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot vajadzīgā atšķirtspēja un nepastāv vajadzība to paturēt brīvai lietošanai

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-284/10: Prasība, kas celta 2010. gada 25. jūnijā — Milux /ITSB ( “IMPLANTCONTROL” )

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/48

         Prasība, kas celta 2010. gada 25. jūnijā — Milux/ITSB (“IMPLANTCONTROL”)
   (Lieta T-284/10)
   ()
   2010/C 234/86
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Milux Holding S.A. (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis — J. Bojs, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 3. jūnija lēmumu lietā R 1438/2009-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “IMPLANTCONTROL” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 10. un 44. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 pārkāpums, jo Apelāciju padome nepareizi piemēroja nediskriminācijas principu šīs lietas faktiem; pakārtoti — Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdījās, izdarot secinājumu, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei nepiemīt pietiekama raksturīgā atšķirtspēja


title: Lieta F-67/06: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 8. jūlija spriedums — Lesniak /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Iecelšana amata — Pagaidu darbinieki, kas iecelti ierēdņu amatos — Kandidāti, kuri iekļauti rezerves sarakstā pirms jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā — Pārejas noteikumi par klasificēšanu pakāpē, pieņemot darbā — Klasificēšana pakāpē, pamatojoties uz jaunām, mazāk labvēlīgām tiesību normām — Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 4. punkts un 12. panta 3. punkts)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/55

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 8. jūlija spriedums — Lesniak/Komisija
   (Lieta F-67/06) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Iecelšana amata - Pagaidu darbinieki, kas iecelti ierēdņu amatos - Kandidāti, kuri iekļauti rezerves sarakstā pirms jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā - Pārejas noteikumi par klasificēšanu pakāpē, pieņemot darbā - Klasificēšana pakāpē, pamatojoties uz jaunām, mazāk labvēlīgām tiesību normām - Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 4. punkts un 12. panta 3. punkts)
   2010/C 234/100
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Christophe Lesniak (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Krämer)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Simm un I. Šulce)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 8. augusta lēmumu, ar kuru prasītājs, tobrīd A*10 pakāpes 2. līmeņa pagaidu darbinieks un ārējā konkursa PE/99/A veiksmīgais kandidāts, iecelts par pārbaudāmo ierēdni, klasificējot A*6 pakāpes 2. līmenī

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 178, 29.07.2006., 43. lpp.


title: Lieta C-533/09: Tiesas sestās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 15. decembra rīkojums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/8

         Tiesas sestās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 15. decembra rīkojums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-533/09) (1)

   2012/C 109/15
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Tiesas sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 51, 27.02.2010.


title: Lieta T-318/16: Prasība, kas celta 2016. gada 21. jūnijā – Moravia Consulting/EUIPO – Citizen Systems Europe (“SDC-444S”)

text:
               8.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/31

         Prasība, kas celta 2016. gada 21. jūnijā – Moravia Consulting/EUIPO – Citizen Systems Europe (“SDC-444S”)
   (Lieta T-318/16)
   (2016/C 287/38)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Moravia Consulting spol. s. r. o. (Brno, Čehijas Republika) (pārstāvis – M. Kyjovský, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Citizen Systems Europe GmbH (Štutgarte, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SDC-444S” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 780 061
   Process EUIPO: iebildumu process
   Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 1. aprīļa lēmums lietā R 1573/2015–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-82/06: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 8. februārī

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/17

         Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 8. februārī
   (Lieta C-82/06)
   (2006/C 86/32)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 8. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv D. Recchia un M. Konstantinidis, pārstāvji.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka Itālijas Republika nav ne izstrādājusi, ne paziņojusi:

                           —

                           atkritumu apsaimniekošanas plānu Rimini provincei atbilstoši grozītās Direktīvas 75/442/EEK (1) 7. panta 1. punktam;

                           —

                           atkritumu apsaimniekošanas plānu attiecībā uz vietām vai iekārtām, kas pielāgotas atkritumu vai bīstamo atkritumu apglabāšanai Lazio reģionā, atbilstoši grozītās Direktīvas 75/442/EK 7. panta 1. punkta ceturtajam ievilkumam;

                           —

                           atkritumu apsaimniekošanas plānu Friuli Venezia-Giulia un Puglia reģioniem un Bolzano Alto-Adige autonomajam apgabalam, kā arī Rimini provincei atbilstoši Direktīvas 91/689/EEK (2) 6. pantam,

                     nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek grozītās Direktīvas 75/442/EEK par atkritumiem 7. panta 1. punkts un Direktīvas 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem 6. pants;

               2)

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Dalībvalstīm ir pienākums grozītās Direktīvas par atkritumiem 7. panta un Direktīvas par bīstamajiem atkritumiem 6. panta nozīmē izstrādāt un paziņot Komisijai atkritumu apsaimniekošanas plānus.
   Itālija vēl nav pabeigusi izstrādāt un nav paziņojusi atkritumu apsaimniekošanas plānus. Vēl joprojām Komisijai nav paziņoti visi plāni abu minēto direktīvu nozīmē.

      (1)  OV L 194, 39. lpp.

      (2)  OV L 377, 20. lpp.


title: Lieta C-483/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Audiencia provincial de Tarragona (Spānija) 2009. gada 30. novembra rīkojumu — Kriminālprocess pret Magatte Gueye

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Audiencia provincial de Tarragona (Spānija) 2009. gada 30. novembra rīkojumu — Kriminālprocess pret Magatte Gueye

   (Lieta C-483/09)
   2010/C 37/20
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia provincial de Tarragona

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Magatte Gueye

      Citi lietas dalībnieki: Ministerio Fiscal un Eva Caldes

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Pamatlēmuma (1) preambulas astotajā apsvērumā minētās cietušā tiesības tikt saprastam jāinterpretē kā par kriminālvajāšanu un sodīšanu par noziegumiem atbildīgo valsts iestāžu pozitīvs pienākums atļaut cietušajam izteikt savu vērtējumu, pārdomas un viedokli par tiešo ietekmi, kāda uz viņa dzīvi var būt soda piespriešanai agresoram, ar kuru cietušajam ir ģimenes attiecības vai spēcīgas emocionālas saiknes?

               2.

               Vai Pamatlēmuma 2001/220/TI 2. pants jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstu pienākums atzīt cietušā tiesības un likumīgās intereses tām uzliek pienākumu ņemt vērā cietušā viedokli, ja procesa rezultātā piespriestais sods var būtiski un tieši apdraudēt viņa tiesību uz brīvu personas attīstību un privāto un ģimenes īstenošanu?

               3.

               Vai Pamatlēmuma 2001/220/TI 2. pants jāinterpretē tādējādi, ka valsts iestādes nevar atteikties ņemt vērā cietušā brīvu gribu, ja viņš iestājas pret to, ka tiek noteikts vai atstāts spēkā aizliegums tuvoties, ja agresors ir cietušā ģimenes loceklis, netiek konstatēts, ka pastāvētu objektīvs atkārtota nodarījuma risks un tiek atzīts, ka pastāv personiskās, sociālās, kulturālās un emocionālās kompetences līmenis, kas izslēdz pakļaušanās agresoram iespēju, vai, gluži pretēji, šāda pasākuma piemērotība jāatzīst visos gadījumos, ņemot vērā šī noziegumu veida īpašās iezīmes?

               4.

               Vai Pamatlēmuma 2001/220/TI 8. pants, kurā noteikts, ka valstis nodrošina cietušajiem atbilstošu aizsardzības līmeni, jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj, ka visos gadījumos, kad persona ir cietusi no ģimenē pastrādātiem noziegumiem, kā papildsods jānosaka vispārējs un obligāts aizliegums tuvoties vai aizliegums sazināties, ņemot vērā šī pārkāpumu veida īpašās iezīmes, vai arī, gluži pretēji, 8. pantā pieprasīts, lai tiktu veikta individuāla novērtēšana, kas katrā atsevišķā gadījumā ļauj noteikt atbilstošu aizsardzības līmeni, ņemot vērā iesaistītās intereses?

               5.

               Vai Pamatlēmuma 2001/220/TI 10. pants jāinterpretē tādējādi, ka tas vispārīgi ļauj izslēgt izlīgumu kriminālprocesos par ģimenē pastrādātiem noziegumiem, ņemot vērā šī noziegumu veida īpašās iezīmes, vai arī, gluži pretēji, arī šāda veida procesos jāpieļauj izlīgums, katrā atsevišķā gadījumā ņemot vērā iesaistītās intereses?

      (1)  Padomes 2001. gada 15. marta Pamatlēmums 2001/220/TI par cietušo statusu kriminālprocesā (OV L 82, 1. lpp.)


title: Lieta T-297/15 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 14. janvāra spriedums – Coedo Suárez/Padome Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Disciplinārie pasākumi — Atstādināšana no amata ar invaliditātes pabalsta samazināšanu — Pirmajā instancē celtās prasības noraidīšana — Kļūda tiesību piemērošanā — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/18

         Vispārējās tiesas 2016. gada 14. janvāra spriedums – Coedo Suárez/Padome
   (Lieta T-297/15 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Disciplinārie pasākumi - Atstādināšana no amata ar invaliditātes pabalsta samazināšanu - Pirmajā instancē celtās prasības noraidīšana - Kļūda tiesību piemērošanā - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 078/28)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Ángel Coedo Suárez (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bauer un M. Veiga)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 26. marta spriedumu Coedo Suárez/Padome (F-38/14, Krājums- CDL, EU:F:2015:25), kurā tiek lūgts šo spriedumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 26. marta spriedumu Coedo Suárez/Padome (F-38/14) daļā, kurā tiek noraidīts pirmajā instancē izvirzītā pirmā pamata otrais iebildums par atbildību mīkstinošu apstākļu novērtēšanu;

               2)

               noraidīt Ángel Coedo Suárez celto prasību Civildienesta tiesā lietā F-38/14;

               3)

               Ángel Coedo Suárez atlīdzina tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību Civildienesta tiesā un sedz savus, kā arī atlīdzina pusi no Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumiem, kas tai radušies tiesvedībā šajā instancē;

               4)

               Padome sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem, kas radušies tiesvedībā šajā instancē.

      (1)  OV C 245, 27.7.2015.


               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/31

         Tiesneša norīkošana, lai aizstātu Pirmās instances tiesas priekšsēdētāju pagaidu noregulējuma tiesneša statusā
   (2008/C 171/54)
   2008. gada 12. jūnijā Pirmās instances tiesa saistībā ar tiesneša Kuka [Cook] demisiju nolēma grozīt 2007. gada 19. septembra lēmumu un saskaņā ar Reglamenta 106. pantu, lai aizstātu Pirmās instances tiesas priekšsēdētāju viņa prombūtnes laikā vai tad, ja viņš nevar piedalīties, nolēma norīkot tiesnesi Papasavu [Papasavvas] kā pagaidu noregulējuma tiesnesi uz laiku no 2008. gada 1. jūlija līdz 2009. gada 30. jūnijam.


title: Lieta T-204/09: Prasība, kas celta 2009. gada 25. maijā — Olymp Bezner/ITSB — Bellido ( OLYMP )

text:
               18.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 167/21

         Prasība, kas celta 2009. gada 25. maijā — Olymp Bezner/ITSB — Bellido (“OLYMP”)
   (Lieta T-204/09)
   2009/C 167/41
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Olymp Bezner GmbH & Co. KG, Bietigheim-Bissingen (Vācija) (pārstāvji — J. Dönch un M. Eck, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Miguel Bellido, S.A., Manzanares, Ciudad Real (Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 5. marta lēmumu lietā R 598/2008–2; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme “OLYMP” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: Spānijā reģistrēta grafiska preču zīme “OLIMPO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Anulēšanas nodaļas lēmums: attiecīgo Kopienas preču zīmi atzīt par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpums tiktāl, ciktāl Apelāciju padome, konstatējot, ka pastāv sajaukšanas iespēja, pieļāva kļūdu sakarā ar faktu, ka attiecīgās preču zīmes nav vizuāli, fonētiski un konceptuāli līdzīgas


title: Lieta T-252/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 11. jūlija spriedums — Caviar Anzali pret ITSB — Novomarket (Asetra) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes ASETRA reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts un starptautiska grafiska preču zīme CAVIAR ASTARA — Relatīvie atteikuma pamatojumi — Sajaukšanas iespēja — Iebildumu noraidījums sakarā ar dokumentu neiesniegšanu noteiktajos termiņos — Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Apelāciju padomē — Pieņemamība — Apjoms, kādā Apelāciju padomes veic pārbaudi — Regulas (EK) Nr. 40/94 62. un 74. pants)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/38

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 11. jūlija spriedums — Caviar Anzali pret ITSB — Novomarket (Asetra)
   (Lieta T-252/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “ASETRA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts un starptautiska grafiska preču zīme “CAVIAR ASTARA” - Relatīvie atteikuma pamatojumi - Sajaukšanas iespēja - Iebildumu noraidījums sakarā ar dokumentu neiesniegšanu noteiktajos termiņos - Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Apelāciju padomē - Pieņemamība - Apjoms, kādā Apelāciju padomes veic pārbaudi - Regulas (EK) Nr. 40/94 62. un 74. pants)
   (2006/C 224/81)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Caviar Anzali SAS, Kolomba (Francija) (pārstāvis — J.-F. Jésus, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Novomarket, SA, Madride (Spānija)
   Priekšmets
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2004. gada 19. aprīļa lēmumu (lieta R 479/2003-2) attiecībā uz iebildumu procesu starp Caviar Anzali SAS un Novomarket, SA

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2004. gada 19. aprīļa lēmumu (lieta R 479/2003-2);

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 217, 28. 08. 2004.


title: Tiesas Spriedums (otrā palāta)  2005. gada 20. oktobrī  lietā C-111/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Zviedrijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Lauksaimniecības produktu brīva aprite — Direktīva 89/662/EEK — 5. pants — Veterinārās pārbaudes preču galamērķa dalībvalstī — Valsts iepriekšējas paziņošanas sistēma, kas piemērojama noteiktu dzīvnieku izcelsmes produktu importētājiem no citām dalībvalstīm)

text:
               10.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 20. oktobrī
   lietā C-111/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Zviedrijas Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Lauksaimniecības produktu brīva aprite - Direktīva 89/662/EEK - 5. pants - Veterinārās pārbaudes preču galamērķa dalībvalstī - Valsts iepriekšējas paziņošanas sistēma, kas piemērojama noteiktu dzīvnieku izcelsmes produktu importētājiem no citām dalībvalstīm)
   (2005/C 315/02)
   tiesvedības valoda — zviedru
   Lietā C-111/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 12. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — Strēma van Līra [L. Ström van Lier] un A. Bordess [A. Bordes]) pret Zviedrijas Karalisti (pārstāvis — A. Kruse [A. Kruse]), ko atbalsta Somijas Republika (pārstāve — A. Gimareša-Purokoski [A. Guimaraes-Purokoski]), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši R. Šintgens [R. Schintgen] (referents), R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], P. Kūris [P. Kūris] un Dž. Arestis [G. Arestis], ģenerāladvokāts F. Ležē [P. Léger], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 20. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               uzturot spēkā obligātu iepriekšējas paziņošanas sistēmu noteiktu dzīvnieku izcelsmes produktu importam no citām dalībvalstīm, Zviedrijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1989. gada 11. decembra Direktīvas 89/662/EEK par veterinārajām pārbaudēm Kopienas iekšējā tirdzniecībā, lai izveidotu iekšējo tirgu, 5. pants;

               2)

               Zviedrijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 112, 10.05.2003.


title: Lieta T-624/15: Prasība, kas celta 2015. gada 6. novembrī – European Food u.c./Komisija

text:
               18.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/45

         Prasība, kas celta 2015. gada 6. novembrī – European Food u.c./Komisija
   (Lieta T-624/15)
   (2016/C 016/54)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: European Food SA (Drăgăneşti, Rumānija), Starmill Srl (Drăgăneşti), Multipack Srl (Drăgăneşti), Scandic Distilleries SA (Bihor, Rumānija) (pārstāvji – K. Struckmann, advokāts, G. Forwood, Barrister, un A. Kadri, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2015. gada 30. marta Lēmumu (ES) 2015/1470 par valsts atbalstu SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN), ko īstenoja Rumānija – Šķīrējtiesas 2013. gada 11. decembra nolēmums lietā Micula pret Rumāniju (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 2112) (OV 2015, L 232, 43. lpp.);

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl: a) tas attiecas uz katru no prasītājām, b) tā dēļ Rumānija nevar izpildīt nolēmumu, c) tajā Rumānijai ir uzlikts atgūt jebkādu nesaderīgu atbalstu, d) tajā ir noteikts, ka prasītājas ir solidāri atbildīgas par jebkuras no apstrīdētā lēmuma 2. panta 2. punktā minētajām vienībām saņemtā atbalsta atmaksāšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza astoņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā šai lietai nav pareizi ticis piemērots LESD 351. pants un vispārējie tiesību principi.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir nepareizi ticis secināts, ka ar attiecīgo pasākumu prasītājām tikusi piešķirta priekšrocība, it īpaši nepareizi novērtējot laiku, kad apgalvotā priekšrocība tikusi piešķirta, vai, pakārtoti, atzīstot, ka zaudējumu atlīdzināšana ir priekšrocība.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir kļūdaini ticis atzīts, ka attiecīgais pasākums bijis piedēvējams Rumānijai.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir kļūdaini tikusi novērtēta attiecīgā atbalsta pasākuma saderība.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir kļūdaini tikuši noteikti apgalvotā atbalsta saņēmēji un nav tikuši norādīti iemesli tajā izdarītajiem secinājumiem, it īpaši attiecībā uz to fizisko vai juridisko personu noteikšanu, kas veido apgalvoto saņēmēju uzņēmumu.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā un pārsniegtas pilnvaras, nosakot apgalvotā atbalsta atgūšanu.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir ticis pārkāpts tiesiskās paļāvības aizsardzības princips.

               8.

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā nav tikuši ievēroti būtiski procedūras noteikumi, it īpaši tiesības tikt uzklausītam, LESD 108. panta 3. punkts un Regulas Nr. 659/1999 (1) 6. panta 1. punkts.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai, OV L 83, 1. lpp. (ar grozījumiem).


title: Lieta T-351/10: Prasība, kas celta 2010. gada 26. augustā — Milux /ITSB ( “VESICACONTROL” )

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/54

      Prasība, kas celta 2010. gada 26. augustā — Milux/ITSB (“VESICACONTROL”)
      (Lieta T-351/10)
      ()
      (2010/C 288/100)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Milux Holding SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis — J. Bojs, lawyer)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 28. jūlija lēmumu lietā R 1439/2009-4;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

         Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “VESICACONTROL” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 10. un 44. klasē

         Pārbaudītāja lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

         Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

         Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 pārkāpums, jo Apelāciju padome esot nepareizi piemērojusi nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principu šīs lietas faktiem; pakārtoti, Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, secinot, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei nepiemīt pietiekama raksturīgā atšķirtspēja


title: Apvienotās lietas T-225/06 RENV, T-255/06 RENV, T-257/06 RENV un T-309/06 RENV: Vispārējās tiesas 2013. gada 22. janvāra spriedums — Budějovický Budvar /ITSB Anheuser-Busch ( “BUD” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas un grafiskas preču zīmju “BUD” reģistrācijas pieteikums — Nosaukumi “bud” — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 4. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts))

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/17

         Vispārējās tiesas 2013. gada 22. janvāra spriedums — Budějovický Budvar/ITSB Anheuser-Busch (“BUD”)
   (Apvienotās lietas T-225/06 RENV, T-255/06 RENV, T-257/06 RENV un T-309/06 RENV) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas un grafiskas preču zīmju “BUD” reģistrācijas pieteikums - Nosaukumi “bud” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 4. punkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts))
   2013/C 63/33
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Budějovický Budvar, národní podnik (Česke Budějovice, Čehijas Republika) (pārstāvis — F. Fajgenbaum, C. Petsch, S. Sculy-Logotheti un T. Lachacinski, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Anheuser-Busch LLC (Sentluisa, Misūri, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — V. von Bomhard, B. Goebel un A. Renck, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2006. gada 14. jūnija lēmumu lietā R 234/2005-2, 28. jūnija lēmumu lietā R 241/2005-2 un R 802/2004-2 un 1. septembra lēmumu lietā R 305/2005-2 attiecībā uz iebildumu procesiem starp Budějovický Budvar, národní podnik un Anheuser-Busch, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt.

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 261, 28.10.2006.


title: Lieta C-401/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums ( Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Blanka Soukupová/Ministerstvo zemědělství (Lauksaimniecība — ELVGF — Regula (EK) Nr. 1257/1999 — Atbalsts lauku attīstībai — Atbalsts saistībā ar priekšlaicīgu pensionēšanos — Saimniecību citam nododoša persona, kas nav jaunāka par 55 gadiem, bet nodošanas brīdī vēl nav sasniegusi parasto pensijas vecumu — Jēdziens “parastais pensijas vecums” — Valsts tiesību akti, kuros atšķirīgs pensionēšanās vecums ir noteikts atkarībā no dzimuma, kā arī sievietēm atkarībā no izaudzināto bērnu skaita — Vispārējie principi par vienlīdzīgu attieksmi un diskriminācijas aizliegumu)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/7

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Blanka Soukupová/Ministerstvo zemědělství

   (Lieta C-401/11) (1)

   (Lauksaimniecība - ELVGF - Regula (EK) Nr. 1257/1999 - Atbalsts lauku attīstībai - Atbalsts saistībā ar priekšlaicīgu pensionēšanos - Saimniecību citam nododoša persona, kas nav jaunāka par 55 gadiem, bet nodošanas brīdī vēl nav sasniegusi parasto pensijas vecumu - Jēdziens “parastais pensijas vecums” - Valsts tiesību akti, kuros atšķirīgs pensionēšanās vecums ir noteikts atkarībā no dzimuma, kā arī sievietēm atkarībā no izaudzināto bērnu skaita - Vispārējie principi par vienlīdzīgu attieksmi un diskriminācijas aizliegumu)
   2013/C 156/10
   Tiesvedības valoda — čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší správní soud

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Blanka Soukupová

      Atbildētāja: Ministerstvo zemědělství

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nejvyšší správní soud — Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1257/99 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu (OV L 160, 80. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā, 3. nod., 25. sēj., 391. lpp.) 11. panta, kā arī vispārējo principu par vienlīdzīgu attieksmi un diskriminācijas aizliegumu interpretācija — Atbalsts saistībā ar priekšlaicīgu pensionēšanos lauksaimniecībā, kuru var maksāt saimniecību citam nododošai personai, kas nav jaunāka par 55 gadiem, bet nodošanas brīdī vēl nav sasniegusi parasto pensijas vecumu — Jēdziens “parastais pensijas vecums” — Valsts tiesību akti, kuros atšķirīgs pensionēšanās vecums ir noteikts atkarībā no dzimuma, kā arī sievietēm atkarībā no izaudzināto bērnu skaita

      Rezolutīvā daļa:

   Savienības tiesībām un to vispārējiem principiem par vienlīdzīgu attieksmi un diskriminācijas aizliegumu nav atbilstoši, ka saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts pensiju sistēmas noteikumiem par vecuma pensijas saņemšanas tiesību iegūšanai vajadzīgo vecumu “parastais pensijas vecums” Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu 11. panta 1. punkta otrā ievilkuma izpratnē tiek noteikts atšķirīgi atkarībā no atbalstu saistībā ar priekšlaicīgu pensionēšanos lauksaimniecībā pieprasošās personas dzimuma un sieviešu dzimuma pieprasītāju gadījumā — atkarībā no pieprasītājas izaudzināto bērnu skaita.

      (1)  OV C 311, 22.10.2011.


title: Lieta T-214/06: Vispārējās tiesas 2012. gada 5. jūnija spriedums — Imperial Chemical Industries/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Metakrilātu tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Dalība kādā pārkāpuma daļā — Tiesības uz aizstāvību — Naudas sodi — Pienākums norādīt pamatojumu — Pārkāpuma smagums — Preventīva iedarbība — Vienlīdzīga attieksme — Samērīgums — Labas pārvaldības princips — Sadarbība administratīvajā procesā — Procesa ilgums — Saprātīgs termiņš)

text:
               14.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/7

         Vispārējās tiesas 2012. gada 5. jūnija spriedums — Imperial Chemical Industries/Komisija

   (Lieta T-214/06) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Metakrilātu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Dalība kādā pārkāpuma daļā - Tiesības uz aizstāvību - Naudas sodi - Pienākums norādīt pamatojumu - Pārkāpuma smagums - Preventīva iedarbība - Vienlīdzīga attieksme - Samērīgums - Labas pārvaldības princips - Sadarbība administratīvajā procesā - Procesa ilgums - Saprātīgs termiņš)
   2012/C 209/10
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Imperial Chemical Industries Ltd, agrāk — Imperial Chemical Industries plc (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — sākotnēji D. Anderson, QC, H. Rosenblatt, B. Lebrun, advokāti, W. Turner, S. Berwick un T. Soames, solicitors, vēlāk R. Wesseling un C. Swaak un — visbeidzot — R. Wesseling, C. Swaak un F. Ten Have, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji V. Bottka, I. Chatzigiannis un F. Amato, vēlāk V. Bottka, I. Chatzigiannis un F. Arbault un — visbeidzot — V. Bottka un J. Bourke)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 31. maija Lēmuma C(2006) 2098, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta Nr. COMP/F/38.645 — Metakrilāti) 2. panta c) punktu vai, pakārtoti, samazināt saskaņā ar minēto punktu uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Imperial Chemical Industries Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 237, 30.09.2006.


title: Lieta C-214/06: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 5. septembra rīkojums ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Colasfalti srl / Provincia di Milano, ATI Legrenzi Srl, Impresa Costruzioni Edili e Stradali dei F. lli Paccani Snc

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/21

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 5. septembra rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Colasfalti srl/Provincia di Milano, ATI Legrenzi Srl, Impresa Costruzioni Edili e Stradali dei F. lli Paccani Snc

   (Lieta C-214/06) (1)

   (2008/C 313/33)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 178, 29.7.2006.


title: Lieta T-244/17 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 20. jūlija rīkojums – António Conde & Companhia/Komisija Pagaidu pasākumi — Zvejas kuģis — Ziemeļrietumu Atlantijas zvejniecības organizācija — Pieņemamība — Pieteikums par pagaidu noregulējumu — Intereses neesamība

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/36

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 20. jūlija rīkojums – António Conde & Companhia/Komisija
   (Lieta T-244/17 R)
   (Pagaidu pasākumi - Zvejas kuģis - Ziemeļrietumu Atlantijas zvejniecības organizācija - Pieņemamība - Pieteikums par pagaidu noregulējumu - Intereses neesamība)
   (2017/C 293/44)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: António Conde & Companhía, SA (Gafanha de Nazaré, Portugāle) (pārstāvis – J.R. García-Gallardo Gil-Fournier, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Bouquet, A. Lewis un F. Moro)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir celta, pamatojoties uz LESD 278. un 279. pantu, kurā tiek lūgts noteikt pagaidu pasākumus, kuru mērķis ir uzlikt par pienākumu Eiropas Komisijai atturēties no spiediena izdarīšanas uz Portugāles Republiku attiecībā uz zvejas kuģa Calvão izslēgšanu no to kuģu saraksta, kas kuģo zem Portugāles karoga, kuriem atļauts zvejot NAFO pārvaldības apgabalā.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-359/13: Prasība, kas celta 2013. gada 11. jūlijā — Spain Doce 13 /ITSB — Ovejero Jiménez un Becerra Guibert ( “VICTORIA DELEF” )

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/41

         Prasība, kas celta 2013. gada 11. jūlijā — Spain Doce 13/ITSB — Ovejero Jiménez un Becerra Guibert (“VICTORIA DELEF”)
   (Lieta T-359/13)
   2013/C 252/69
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spain Doce 13, SL (Crevillente, Spānija) (pārstāvis — S. Rizzo, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Pārējie procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieki: Gregorio Ovejero Jiménez un María Luisa Becerra Guibert (Alicante, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju piektās padomes 2013. gada 10. aprīļa lēmumu lietā R 1046/2012-5 daļā, kurā atteikta Kopienas preču zīmes Nr. 9 522 384 reģistrācija saistībā ar šādām precēm un pakalpojumiem:

                           —

                           18. klase: ādas un ādas imitācijas preces, kas nav ietvertas citās klasēs;

                           —

                           25. klase: apģērbs, kurpes, galvassegas;

                           —

                           35. klase: apģērba, kurpju un aksesuāru mazumtirdzniecības veikalos un vairumtirdzniecības pakalpojumi;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktu.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “VICTORIA DELEF” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 18., 25. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 522 384

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieki: Gregorio Ovejero Jiménez un María Luisa Becerra Guibert

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiskas preču zīmes ar vārdisku elementu “VICTORIA”, “Victoria” un “victoria”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību daļēji apmierināt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-548/15: Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 10. novembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – J.J. de Lange/Staatssecretaris van Financiën Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas vecuma dēļ principi — Direktīva 2000/78/EK — Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā — 2., 3. un 6. pants — Piemērošanas joma — Atšķirīga attieksme vecuma dēļ — Valsts tiesiskais regulējums, kurā noteikts mācību izdevumu, kas radušies pēc noteikta vecuma sasniegšanas, maksimālais atskaitāmais apmērs — Profesionālās izglītības pieejamība

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/15

         Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 10. novembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – J.J. de Lange/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-548/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas vecuma dēļ principi - Direktīva 2000/78/EK - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - 2., 3. un 6. pants - Piemērošanas joma - Atšķirīga attieksme vecuma dēļ - Valsts tiesiskais regulējums, kurā noteikts mācību izdevumu, kas radušies pēc noteikta vecuma sasniegšanas, maksimālais atskaitāmais apmērs - Profesionālās izglītības pieejamība)
   (2017/C 014/19)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: J.J. de Lange

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds nodokļu uzlikšanas regulējums kā pamatlietā, atbilstoši kuram personas mācību izdevumiem piemērojamais nodokļu režīms ir atkarīgs no šīs personas vecuma, ietilpst šīs direktīvas materiālajā tvērumā, ciktāl tā mērķis ir veicināt jauniešu piekļuvi izglītībai;

               2)

               Direktīvas 2000/78 6. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds nodokļu regulējums kā pamatlietā, atbilstoši kuram personas, kas nav sasniegušas 30 gadu vecumu, ar zināmiem nosacījumiem no ar nodokli apliekamajiem ienākumiem drīkst pilnībā atskaitīt izdevumus par profesionālo izglītību, taču personām, kas minēto vecumu jau ir sasniegušas, šīs tiesības ir ierobežotas, ciktāl, pirmkārt, minētais regulējums ir objektīvi un saprātīgi pamatots ar likumā paredzētu nodarbinātības un darba tirgus politikas mērķi un, otrkārt, šī mērķa sasniegšanai izmantotie līdzekļi ir piemēroti un vajadzīgi. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai tā tas ir pamatlietā.

      (1)  OV C 38, 1.2.2016.


title: Lieta T-28/09: Prasība, kas celta 2009. gada 21. janvārī — Park /ITSB — Bae ( PINE TREE )

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/29

         Prasība, kas celta 2009. gada 21. janvārī — Park/ITSB — Bae (“PINE TREE”)
   (Lieta T-28/09)
   (2009/C 82/51)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mo-Hwa Park, Hillscheid (Vācija) (pārstāvis — P. Lee, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Chog-Yun Bae, Berlīne (Vācija)
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 13. novembra lēmumu lietā R 1882/2007-4;

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, attiecībā uz kuru ir iesniegts pieteikums par atcelšanu: grafiska preču zīme “PINE TREE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 28. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 318 857);

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: Chog-Yun Bae;

      Lietas dalībnieks, lūdz atcelt Kopienas preču zīmi: prasītājs;

      Anulēšanas nodaļas lēmums: attiecīgo Kopienas preču zīmi atcelt;

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu atcelt un pieteikumu par attiecīgās preču zīmes atcelšanu noraidīt;

      Izvirzītie pamati: apelācijas sūdzības nepieņemamība un prettiesiskas izmantošanas darbības attiecībā uz konkrēto Kopienas preču zīmi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 15. pantu un 50. panta 1. punkta pirmo teikumu neesamība.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).