title: Lieta T-475/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — ATB Norte /ITSB — Bricocenter Italia ( BRICO CENTER )

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/65

         Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — ATB Norte/ITSB — Bricocenter Italia (“BRICO CENTER”)
   (Lieta T-475/09)
   2010/C 24/114
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ATB Norte, SL, Burgos (Spānija) (pārstāvji — P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver un G. Marín Raigal, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bricocenter Italia Srl, Rozzano Milanofiori (Milano) (Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 24. septembra lēmumu lietā R 500/2008-4;

               —

               piespriest atbildētājam (ITSB) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Bricocenter Italia Srl

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “BRICOCENTER” (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 934 147), attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (Nr. 3 262 623) un “ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (Nr. 989 046), attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 37. un 39. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un pilnībā noraidīt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza interpretācija un piemērošana


title: Lieta T-328/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. oktobra spriedums — Mundipharma /ITSB — AFT Pharmaceuticals ( “Maxigesic” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Maxigesic” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “OXYGESIC” — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/14

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. oktobra spriedums — Mundipharma/ITSB — AFT Pharmaceuticals (“Maxigesic”)
   (Lieta T-328/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Maxigesic” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “OXYGESIC” - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 352/26
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mundipharma GmbH (Limbourg-sur-la-Lahn, Vācija) (pārstāvis — F. Nielsen, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Walicka)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: AFT Pharmaceuticals Ltd (Takapuna, Jaunzēlande) (pārstāvji — M. Nentwig, L. Kouker un G. M. Becker, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 23. maija lēmumu lietā R 1788/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Mundipharma GmbH un AFT Pharmaceuticals Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Mundipharma GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 287, 22.9.2012.


title: Lieta T-369/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 8. septembra spriedums — Quinta do Portal /ITSB — Vallegre ( “PORTO ALEGRE” ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “PORTO ALEGRE” — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “VISTA ALEGRE” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/40

      Vispārējās tiesas 2010. gada 8. septembra spriedums — Quinta do Portal/ITSB — Vallegre (“PORTO ALEGRE”)
      (Lieta T-369/09) (1)

      (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “PORTO ALEGRE” - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “VISTA ALEGRE” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
      (2010/C 288/76)
      Tiesvedības valoda — portugāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sociedade Quinta do Portal, SA (Porto, Portugāle) (pārstāvis — B. Belchior, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Novais Gonçalves)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Vallegre, Vinhos do Porto, SA (Sabrosa, Portugāle) (pārstāvji — P. López Ronda un G. Macias Bonilla, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 18. jūnija lēmumu lietā R 1012/2008-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Vallegre, Vinhos do Porto, SA un Sociedade Quinta do Portal, SA

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Sociedade Quinta do Portal, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 297, 05.12.2009.


title: Lieta T-512/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 25. novembra spriedums – Ryanair/Komisija (Valsts atbalsts – Aviācijas nozare – Īrijas aviopasažieru nodeva – Transfēra un tranzīta pasažieru atbrīvojums – Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība – Formālas izmeklēšanas procedūras neuzsākšana – Nopietnas grūtības – Ieinteresēto personu procesuālās tiesības)

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/31

      Vispārējās tiesas 2014. gada 25. novembra spriedums – Ryanair/Komisija
      (Lieta T-512/11) (1)

      (Valsts atbalsts - Aviācijas nozare - Īrijas aviopasažieru nodeva - Transfēra un tranzīta pasažieru atbrīvojums - Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība - Formālas izmeklēšanas procedūras neuzsākšana - Nopietnas grūtības - Ieinteresēto personu procesuālās tiesības)
      (2015/C 016/49)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Ryanair Ltd (Dublina, Īrija) (pārstāvji – E. Vahida un I. G. Metaxas-Maragkidis, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Flynn, D. Grespan un T. Maxian Rusche)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federālā Republika (pārstāvji – T. Henze un K. Petersen) un Īrija (pārstāvji – E. Creedon, A. Joyce un E. Mc Phillips, pārstāvji, kam palīdz E. Regan, SC)

         Priekšmets

      Prasība daļēji atcelt Komisijas 2011. gada 13. jūlija Lēmumu C (2011) 4932, galīgā redakcija, ciktāl tajā konstatēts, ka Īrijas aviopasažieru nodevas nepiemērošana transfēra un tranzīta pasažieriem nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē (valsts atbalsts SA.29064 (2011C ex 2011/NN))

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Komisijas 2011. gada 13. jūlija Lēmumu C (2011) 4932, galīgā redakcija, ciktāl tajā secināts, ka Īrijas aviopasažieru nodevas nepiemērošana transfēra un tranzīta pasažieriem nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē (valsts atbalsts SA.29064 (2011C ex 2011/NN));

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Ryanair Ltd tiesāšanās izdevumus;

                  3)

                  Vācijas Federālā Republika un Īrija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 347, 26.11.2011.


title: Lieta T-809/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 27. novembra rīkojums – Itālija/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Valodu lietojums — Paziņojums par vakanci Savienības iestāžu Tulkošanas centra direktora amata vietai — Prasības attiecībā uz valodu zināšanām, kas norādītas kandidatūru iesniegšanai tiešsaistē paredzētajā modulī — Apgalvotā atšķirība no Oficiālajā Vēstnesī publicētā paziņojuma par vakanci — Komisijas nosūtītā vēstule pēc kandidatūru iesniegšanas procedūras slēgšanas — Nepieņemamība

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/56

         Vispārējās tiesas 2015. gada 27. novembra rīkojums – Itālija/Komisija
   (Lieta T-809/14) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valodu lietojums - Paziņojums par vakanci Savienības iestāžu Tulkošanas centra direktora amata vietai - Prasības attiecībā uz valodu zināšanām, kas norādītas kandidatūru iesniegšanai tiešsaistē paredzētajā modulī - Apgalvotā atšķirība no Oficiālajā Vēstnesī publicētā paziņojuma par vakanci - Komisijas nosūtītā vēstule pēc kandidatūru iesniegšanas procedūras slēgšanas - Nepieņemamība)
   (2016/C 038/74)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri, piedaloties P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un G. Gattinara)

      Priekšmets

   Prasība atcelt iespējamo Komisijas lēmumu, kas esot ietverts Komisijas ģenerāldirektorāta (ĢD) “Cilvēkresursi un drošība” ģenerāldirektora 2014. gada 2. oktobra vēstulē Itālijas Ārlietu ministrijas Eiropas Savienības lietu ģenerāldirektoram

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 46, 9.2.2015.


title: Lieta T-156/14: Vispārējās tiesas 2014. gada 5. maija rīkojums – Volkswagen /ITSB ( “StartUp” )

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/38

         Vispārējās tiesas 2014. gada 5. maija rīkojums – Volkswagen/ITSB (“StartUp”)
   (Lieta T-156/14) (1)

   2014/C 194/55
   Tiesvedības valoda – vācu
   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta C-274/07: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 11. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Lietuvas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/22/EK — Universālais pakalpojums un lietotāju tiesības attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem — 26. panta 3. punkts — Vienotais Eiropas neatliekamās palīdzības dienesta numurs — Zvanītāja atrašanās vietas informācijas nodrošināšana)

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/10

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 11. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Lietuvas Republika
   (Lieta C-274/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/22/EK - Universālais pakalpojums un lietotāju tiesības attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem - 26. panta 3. punkts - Vienotais Eiropas neatliekamās palīdzības dienesta numurs - Zvanītāja atrašanās vietas informācijas nodrošināšana)
   (2008/C 285/15)
   Tiesvedības valoda — lietuviešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — Ž. Brauns [G. Braun] un A. Steiblite [A. Steiblytė])

      Atbildētāja: Lietuvas Republika (pārstāvis — D. Krjaučūns [D. Kriaučiūnas])
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV L 108, 51. lpp.) 26. panta 3. punktu, nepieņemšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nespējot praktiski nodrošināt līdz līmenim, kas ir tehniski iespējams, lai zvanītāja atrašanās vietas informācija par visiem zvaniem uz vienoto Eiropas neatliekamās palīdzības dienesta numuru “112”, kuri tiek veikti, izmantojot publiskos telefonu tīklus, būtu pieejama iestādēm, kas nodrošina neatliekamo palīdzību, Lietuvas Republika nav izpildījusi pienākumus, kuri tai izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) 26. panta 3. punkta;

               2)

               Lietuvas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 183, 4.8.2007.


title: Lieta T-571/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 16. marta rīkojums – Bimbo/ITSB – ISMS (“BIMBO BEL SIMPLY”)

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/46

         Vispārējās tiesas 2016. gada 16. marta rīkojums – Bimbo/ITSB – ISMS (“BIMBO BEL SIMPLY”)
   (Lieta T-571/15) (1)

   (2016/C 191/66)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 406, 7.12.2015.


title: Lieta C-340/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar House of Lords (Apvienotā Karaliste) 2008. gada 23. jūlija rīkojumu — The Queen (saskaņā ar M pieteikumu) ( FC )/ Her Majesty's Treasury un divas citas prasības

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar House of Lords (Apvienotā Karaliste) 2008. gada 23. jūlija rīkojumu — The Queen (saskaņā ar M pieteikumu) (FC)/Her Majesty's Treasury un divas citas prasības
   (Lieta C-340/08)
   (2008/C 260/13)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa
   House of Lords
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: The Queen (saskaņā ar M pieteikumu) (FC)

      Atbildētāja: Her Majesty's Treasury un divas citas prasības
   Prejudiciālais jautājums
   Vai Padomes 2002. gada 27. maija Regulas (EK) Nr. 881/2002 (1) 2. panta 2. punkts attiecas uz valsts paredzētajiem sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības pabalstiem, ko dalībvalsts izmaksā tādas personas laulātajam, kuru norādījusi ar Apvienoto Nāciju Rezolūciju Nr. 1267 (1999) nodibinātā Sankciju komiteja, pamatojoties vienīgi uz to, ka laulātais dzīvo ar norādīto personu un izmantos vai var izmantot daļu no naudas, lai maksātu par precēm vai pakalpojumiem, kurus izmantos norādītā persona vai no kuriem šī persona gūs labumu?

      (1)  Padomes 2002. gada 27. maija Regula (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban, un ar kuru atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 467/2001, ar ko aizliedz eksportēt noteiktas preces un pakalpojumus uz Afganistānu, pastiprina lidojumu aizliegumu un attiecina uz Afganistānas Taliban līdzekļu un citu finanšu resursu iesaldēšanu, OV L 139, 9. lpp.


title: Lieta C-388/04: Tiesas priekšsēdētājs  2006. gada 7. februāra  rīkojums ( High Court  —  Queen's Bench Division  —  Adminstrative Cour  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  South Western Fish Producers' Organisations Ltd.  u.c. pret  Secretary of State Environment, Food and Rural Affairs

text:
               1.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 154/13

         Tiesas priekšsēdētājs 2006. gada 7. februāra rīkojums (High Court — Queen's Bench Division — Adminstrative Cour lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — South Western Fish Producers' Organisations Ltd. u.c. pret Secretary of State Environment, Food and Rural Affairs

   (Lieta C-388/04) (1)

   (2006/C 154/28)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 284, 20.11.2004.


title: Lieta T-3/15: Vispārējās tiesas 2015. gada 4. decembra spriedums – K-Swiss/ITSB (Paralēlas svītras uz kurpes) Kopienas preču zīme — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Grafiska preču zīme, kas attēlo paralēlas svītras uz kurpes — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/54

         Vispārējās tiesas 2015. gada 4. decembra spriedums – K-Swiss/ITSB (Paralēlas svītras uz kurpes)
   (Lieta T-3/15) (1)

   (Kopienas preču zīme - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Grafiska preču zīme, kas attēlo paralēlas svītras uz kurpes - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 027/69)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: K-Swiss, Inc. (Westlake Village, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – R. Niebel un M. Hecht, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji P. Geroulakos, vēlāk – D. Gája)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 30. oktobra lēmumu lietā R 1039/2014–2 attiecībā uz grafiskas preču zīmes, kas attēlo paralēlas svītras uz kurpes, starptautisku reģistrāciju, ko attiecina uz Eiropas Kopienu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               K-Swiss, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 65, 23.2.2015.


title: Lieta C-188/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. aprīlī iesniedza Landgericht München I (Vācija) – krimināllieta pret Ionel Opria

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. aprīlī iesniedza Landgericht München I (Vācija) – krimināllieta pret Ionel Opria

   (Lieta C-188/16)
   (2016/C 260/21)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Landgericht München I

      Lietas dalībnieki pamatlietā

   Ionel Opria

      Otrs lietas dalībnieks: Staatsanwaltschaft München I

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 22. maija Direktīvas 2012/13/ES par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā (1) 2. pants, 3. panta 1. punkta c) apakšpunkts, kā arī 6. panta 1. un 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem nav saderīgi valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem kriminālprocesā pret apsūdzēto, kura dzīvesvieta vai pastāvīgā uzturēšanās vieta nav dalībvalstī, par attiecībā pret to izdoto lēmumu saīsinātā procesā var paziņot apsūdzētā norādītam izsniegšanai pilnvarotajam pārstāvim, kas nozīmē, ka lēmums par soda uzlikšanu, beidzoties (divu nedēļu) pārsūdzības termiņam kopš izsniegšanas pilnvarotajam pārstāvim brīža stājas likumīgā spēkā pat tad, ja saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem tam no apsūdzētajiem, kurš divu nedēļu laikā pēc faktiskās uzzināšanas par lēmumu saīsinātā procesā kompetentajā tiesā rakstveidā pārsūdz lēmumu saīsinātā procesā, ex officio ir jāatjauno viņa iepriekšējais stāvoklis, kas nozīmē, ka no lēmuma par iepriekšējā stāvokļa atjaunošanas pieņemšanas brīža ir jārīkojas kā noteiktajā termiņā iesniegtas pārsūdzības gadījumā?

      (1)  OV L 142, 1. lpp.


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 22. jūnija lietā C-155/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/70/EK — Medicīniskās ierīces, kurās izmanto stabilus cilvēka asins vai cilvēka asins plazmas atvasinājumus — Netransponēšana)

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/6

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2004. gada 22. jūnija
   lietā C-155/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2000/70/EK - Medicīniskās ierīces, kurās izmanto stabilus cilvēka asins vai cilvēka asins plazmas atvasinājumus - Netransponēšana)
   (2004/C 217/10)
   Tiesvedības valoda: franču
   Lietā C-155/03, Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: B. Stromsky un R. Amorosi) pret Francijas Republiku (pārstāvji: G. de Bergues un C. Bergeot-Nunes) par pieteikumu atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra Direktīvu 2000/70/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 93/42/EEK par medicīniskām ierīcēm, kurās izmanto stabilus cilvēka asins vai cilvēka asins plazmas atvasinājumus (OV L 313, 22. lpp.), vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par pieņemtajiem noteikumiem Komisijai, Francijas Republika nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus, Tiesa (piektā palāta) 2004. gada 22. jūnijā šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. Gulmann, tiesneši A. La Pergola (referents) un S. von Bahr, ģenerāladvokāts: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs: R. Grass, pasludināja spriedumu ar sekojošu lemjošo daļu:

               1)

               nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra Direktīvu 2000/70/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 93/42/EEK par medicīniskām ierīcēm, kurās izmanto stabilus cilvēka asins vai cilvēka asins plazmas atvasinājumus, Francijas Republika nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus.

               2)

               Francijas Republikai piespriest atlīdzināt izdevumus

      (1)  OV C 171, 2003. gada 19. jūlijā.


title: Lieta F-79/06: Prasība, kas celta 2006. gada 24. jūlijā — Caló pret Komisiju

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/17

         Prasība, kas celta 2006. gada 24. jūlijā — Caló pret Komisiju
   (Lieta F-79/06)
   (2006/C 237/30)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Giuseppe Caló, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt ģenerāldirektorāta “Eurostat” ģenerāldirektora lēmumus, ar ko, pirmkārt, minētais ģenerāldirektorāts ir reorganizēts ar aktiem, ar kuriem direktorus pārceļ uz citu struktūrvienību, un, otrkārt, ir noraidīts prasītāja lūgums norīkot viņu vienā no direktoru amata vietām, kuras jau bija vakantas vai kuras par tādām varēja kļūt;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, Komisijas ierēdnis, Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā pārsūdzējis, pirmkārt, lēmumu no jauna norīkot viņu galvenā padomdevēja amatā ģenerāldirektorātā, kurā viņš strādā (1), un, otrkārt, lēmumu noraidīt viņa kandidatūru, kas izvirzīta direktora amatam tajā pašā ģenerāldirektorātā (2), apstrīd atbildētājas lēmumus noraidīt viņa kandidatūru, kas izvirzīta direktora amatam, uz kuru attiecas paziņojums par vakanci COM/2006/164, un iecelt šajā amatā citu kandidātu; minētie lēmumi ir pieņemti, veicot ģenerāldirektorāta “Eurostat” reorganizāciju.
   Prasījumu pamatojumam prasītājs norāda, ka ir pārkāpts i) pienākums norādīt pamatojumu, ii) Civildienesta noteikumu 27. pants un iii) rīcības noteikumi, aizpildot A1 un A2 pakāpes amata vietas, kurus atbildētāja pieņēmusi 1999. gada 18. septembrī, kas precizēti un apstiprināti ar pārskatu par politiku attiecībā uz vecākajiem ierēdņiem, ko atbildētāja apstiprinājusi 2004. gada 26. oktobrī.

      (1)  Lieta T-118/04 (OV C 118, 30.04.2004., 47. lpp.).

      (2)  Lieta T-134/04 (OV C 146, 29.05.2004., 6. lpp.).


title: Lieta C-50/12 P: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 26. novembra spriedums — Kendrion NV /Eiropas Komisija (Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Plastikāta rūpniecisko maisu tirgus — Mātesuzņēmuma vainojamība meitasuzņēmuma izdarītajā pārkāpumā — Mātesuzņēmuma solidāra atbildība par meitasuzņēmumam uzliktā naudas soda samaksu — Pārmērīgi ilga tiesvedība Vispārējā tiesā — Efektīvas tiesību aizsardzības tiesā princips)

text:
               8.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/2

         Tiesas (virspalāta) 2013. gada 26. novembra spriedums — Kendrion NV/Eiropas Komisija
   (Lieta C-50/12 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Plastikāta rūpniecisko maisu tirgus - Mātesuzņēmuma vainojamība meitasuzņēmuma izdarītajā pārkāpumā - Mātesuzņēmuma solidāra atbildība par meitasuzņēmumam uzliktā naudas soda samaksu - Pārmērīgi ilga tiesvedība Vispārējā tiesā - Efektīvas tiesību aizsardzības tiesā princips)
   2014/C 39/03
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Kendrion NV (pārstāvji — P. Glazener un T. Ottervanger, advocaten)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un S. Noë)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 16. novembra spriedumu lietā T-54/06 Kendrion/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību atcelt Komisijas 2005. gada 30. novembra Lēmumu C(2005) 4634 par [EKL] 81. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/F/38.354 — Rūpnieciskie maisi), ciktāl tas ir adresēts Kendrion saistībā ar aizliegtu vienošanos plastikāta rūpniecisko maisu tirgū, kā arī atcelt tiesību aktu vai, pakārtoti, prasību samazināt Kendrion piespriesto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Kendrion NV atlīdzina tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo apelācijas tiesvedību.

      (1)  OV C 80, 17.3.2012.


title: Lieta T-53/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. februārī — Trade-Stomil /Komisija

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/45

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. februārī — Trade-Stomil/Komisija
   (Lieta T-53/07)
   (2007/C 95/93)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Trade-Stomil Sp z o. o., Łódź (Polija) (pārstāvji — F. Carlin, barrister, E. W. Batchelor, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, it īpaši tā 1. un 4. pantu daļā, kas attiecas uz Trade-Stomil; vai

               —

               atcelt lēmuma 2. pantu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz Trade-Stomil; vai

               —

               grozīt lēmuma 2. pantu tajā daļā, kas attiecas uz Trade-Stomil, atceļot vai būtiski samazinot Trade-Stomil noteikto naudas sodu; un jebkurā gadījumā

               —

               piespriest Komisijai segt savus un atlīdzināt Trade-Stomil tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2006. gada 29. novembra Lēmumu K(2006) 5700, galīgais lēmums, lietā COMP/F/38.638 — butadiēna kaučuks un stirēna butadiēna kaučuka emulsija, kurā Komisija atzina, ka prasītāja kopā ar citiem uzņēmumiem bija pārkāpusi EKL 81. pantu un Eiropas Ekonomikas zonas līguma 53. pantu, vienojoties par preču mērķa cenām, klientu sadalījumu saskaņā ar nolīgumiem par atteikšanos no agresīvas konkurences un apmaiņu ar komerciālu informāciju par cenām, konkurentiem un klientiem.
   Savas prasības pamatojumā prasītāja norāda četrpadsmit pamatus. Atbilstoši prasītājas uzskatiem:

               i)

               Komisija pārkāpa EKL 81. pantu, jo tā atbilstoši pieprasītajam standartam nav pierādījusi, ka Trade-Stomil piedalījās kartelī;

               ii)

               Komisija pārkāpa pienākumu norādīt pamatojumu, atzīstot, ka Trade-Stomil līdzdalības ilgums kartelī bija trīs mēneši;

               iii)

               Komisijai tūkst jurisdikcijas, kas ir vajadzīga, lai adresētu lēmumu Trade-Stomil atbilstoši EKL 81. panta 1. punktam un EEZ līguma 53. pantam;

               iv)

               tāpat Komisija pārkāpa EKL 81. pantu, uzskatot, ka Trade-Stomil darbojās kā Dwory neīstas pārstāvniecības aģents;

               v)

               Komisija pārkāpa pienākumu norādīt pamatojumu, atzīstot, ka Trade-Stomil darbojās kā Dwory neīstas pārstāvniecības aģents;

               vi)

               Komisija pārkāpa vienlīdzīgas attieksmes principu, nosakot naudas soda apmēra slieksni, balsoties uz Dwory un Trade-Stomil kopējo apgrozījumu;

               vii)

               Komisija pārkāpa pienākumu norādīt pamatojumu, uzliekot naudas sodu Trade-Stomil, balstoties uz Trade-Stomil un Dwory tirdzniecības apgrozījumu, nevis balstoties tikai uz Trade-Stomil apgrozījumu;

               viii)

               Komisija, iespējams, pārkāpa vienlīdzīgas attieksmes principu, aprēķinot sākumsliesni naudas sodam, kas tiek uzlikts Trade-Stomil, kurš ir vienīgi aģents, kuram nav kontroles pār preču cenām un daudzumu, tādā pašā veidā kā tas tiek aprēķināts piegādātājam/ražotājam;

               ix)

               Komisija pārkāpa pienākumu ievērot pašas noteiktos noteikumus, neņemot vērā Trade-Stomil pasīvo un seko-savam-līderim līdzdalību kartelī;

               x)

               Komisija pārkāpa pienākumu ievērot pašas noteiktos noteikumus, nesamazinot naudas sodu par neieviešanu;

               xi)

               Komisijas lēmums, nosakot naudas sodu, pārkāpa samērīguma principu;

               xii)

               Komisija pārkāpa tiesības uz aizstāvību, neuzklausot Trade-Stomil par to, uz kā pamata tā ieteica pieņemt ārpusteritorijas jurisdikciju;

               xiii)

               Komisija nepierādīja vai neuzklausīja Trade-Stomil saistībā ar pārkāpuma nodoma vai neuzmanības raksturu;

               xiv)

               Komisija, iespējams, kļūdījās, aprēķinot naudas sodu.


title: Lieta C-222/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 23. marta Corte Suprema di Cassazione Piektās palātas (civillietas) rīkojumu lietā Ministero dell'Economia e delle Finanze pret Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Rasparmio di San Miniato un Cassa di Rasparmio di San Miniato SpA

text:
               24.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 23. marta Corte Suprema di Cassazione Piektās palātas (civillietas) rīkojumu lietā Ministero dell`Economia e delle Finanze pret Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Rasparmio di San Miniato un Cassa di Rasparmio di San Miniato SpA
   Lieta C-222/04
   (2004/C 190/14)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Corte Suprema di Cassazione Piektās palātas (civillietas) 2004. gada 23. marta rīkojumu lietā Ministero dell`Economia e delle Finanze pret Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Rasparmio di San Miniato un Cassa di Rasparmio di San Miniato SpA, ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 28. maijā. Corte Suprema di Cassazione lūdz Eiropas Kopienu Tiesu lemt par šādiem prejudiciāliem jautājumiem:

               a)

               Vai tiesību subjektu grupa (proti, banku fondi), kas ir izveidota ar 1990. gada likumu Nr. 218 un vēlāk grozīto ar likumdevēja 1990. gada dekrētu Nr. 356, ir pakļauta Kopienas konkurences noteikumiem – pat tur, kur šie tiesību subjekti administrē sociālos pabalstus – ja grupai pieder pamatkapitāla daļu kontrolpaketes sabiedrībās, kas ir iesaistītas banku darbībā, un tā administrē šīs pamatkapitāla daļas attiecība uz ļoti lielu skaitu tirgū darbojošos subjektu, kontrolēto sabiedrību peļņai pārejot grupai? Attiecībā uz noteikumiem, kas ieviesti ar likumdevēja 1999. gada dekrētu Nr. 153, vai šiem veidojumiem dotā iespēja izmantot šo pamatkapitāla daļu ieņēmumus dažādiem nolūkiem, ieskaitot sistēmas ekonomisko attīstību, lai iegūtu un pārzinātu ievērojamu pamatkapitāla daļu turējumu citās sabiedrībās – ieskaitot bankās – ir komercdarbība, attiecībā uz kuru ir jāpiemēro Kopienas konkurences tiesības?

               b)

               Sekojoši, vai uz šiem subjektiem saskaņā ar 1990. gada likumu Nr. 218 un vēlāk grozīto likumdevēja 1990. gada dekrētu Nr. 356, un 1998. gada likumā Nr. 461 un 1999. gada likumdevēja dekrētā Nr. 153 ietverto reformu attiecas Kopienas noteikumi par valsts atbalstu (EKL 87. un 88. pants) attiecībā uz piemērojamiem nodokļu atvieglojumiem?

               c)

               Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai saņemtajām dividendēm piemērojamā tiešo nodokļu atvieglojumu sistēma, par ko ir šī lieta, veido valsts atbalstu EKL 87. panta izpratnē?

               d)

               Ja atbilde uz augstākminēto b) jautājumu ir apstiprinoša, vai ir likumisks Eiropas Komisijas 2002. gada 22. augusta lēmums (1), kurā tika noteikts, ka noteikumi par valsts atbalstu netiek piemēroti banku izcelsmes fondiem, ņemot vēra tiesiskumu un pamatojuma trūkumu un/vai nepietiekamību, kas ir skaidri pierādīts ar šo rīkojumu.

               e)

               Neskarot jautājumu par to, vai ir piemērojami noteikumi par valsts atbalstu, vai labvēlīgāka nodokļu režīma piešķiršana ekskluzīvi nacionālu banku peļņas, ko kontrolē fondi un saņem fondi, sadalei vai tādu sabiedrību, kuros pamatkapitāla daļas tika iegūtas, izmantojot pamatkapitālu daļu pārveidotajās banku iestādēs peļņu, peļņas sadalei rada diskrimināciju pret sabiedrībām, kurās ir veikti ieguldījumi, salīdzinot ar citām sabiedrībām, kas darbojas tirgū, un tajā pašā laikā, vai tas pārkāpj uzņēmējdarbības brīvības principu un kapitāla brīvas kustības principu saistībā ar EKL 12., 43. un turpmākiem pantiem, un 56. un turpmākiem pantiem.

      (1)  OV L 55, 1.3.2003., 56. lpp.


title: Lieta F-42/05: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 1. februāra spriedums — Rossi Ferreras pret Komisiju (Ierēdņi — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — Novērtējums par 2003. gadu — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/40

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 1. februāra spriedums — Rossi Ferreras pret Komisiju
   (Lieta F-42/05) (1)

   (Ierēdņi - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - Novērtējums par 2003. gadu - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2007/C 56/74)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Francisco Rossi Ferreras, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvji — G. Bounéou un F. Frabetti, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Lozano Palacios un K. Herrmann)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasītāja karjeras attīstības ziņojuma, kas sagatavots, veicot novērtējumu par 2003. gadu, atcelšana un, otrkārt, lūgums atlīdzināt zaudējumus
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 217, 3.9.2005., 45. lpp. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar numuru T-222/05 un Eiropas Savienības Civildienesta tiesai nodota ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu).


title: Apvienotās lietas C-124/08 un C-125/08: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums (Hof van Cassatie van België (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gilbert Snauwaert, Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA, Coldstar NV, Dirk Vlaeminck, Jeroen den Haerynck, Ann de Wintere (C-124/08), Géry Deschaumes (C-125/08)/Belgische Staat (Regula (EEK) Nr. 2913/92 — Kopienas Muitas kodekss — Muitas parāds — Muitas nodokļa summa — Paziņojums parādniekam — Darbība, kas var būt par pamatu kriminālvajāšanai)

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/9

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums (Hof van Cassatie van België (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gilbert Snauwaert, Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA, Coldstar NV, Dirk Vlaeminck, Jeroen den Haerynck, Ann de Wintere (C-124/08), Géry Deschaumes (C-125/08)/Belgische Staat
   (apvienotās lietas C-124/08 un C-125/08) (1)

   (Regula (EEK) Nr. 2913/92 - Kopienas Muitas kodekss - Muitas parāds - Muitas nodokļa summa - Paziņojums parādniekam - Darbība, kas var būt par pamatu kriminālvajāšanai)
   2009/C 220/14
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van Cassatie van België

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Gilbert Snauwaert, Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA, Coldstar NV, Dirk Vlaeminck, Jeroen den Haerynck, Ann de Wintere (C-124/08), Géry Deschaumes (C-125/08)
   Atbildētāja: Belgische Staat

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hof van Cassatie van België — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1992. gadā spēkā esošajā redakcijā) (OV L 302, 1. lpp.) 221. panta 1. un 3. punkta interpretācija — Importa un eksporta nodevu vēlāka iekasēšana — Prasība, vai nodevu summa ir jāņem vērā pirms to paziņošanas parādniekam — Noilguma termiņš — Muitas krāpšana — Solidāra atbildība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               221. panta 1. punkts Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi ir jāinterpretē tādējādi, ka muitas iestādes var likumīgi paziņot parādniekam par maksājamo ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļa summu saskaņā ar attiecīgajām procedūrām tikai tad, ja šo nodokļu summu minētās iestādes iepriekš ir iegrāmatojušas;

               2)

               Regulas Nr. 2913/92 221. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka muitas iestādes var sniegt spēkā esošu paziņojumu parādniekam par likumā noteiktās nodokļa summas samaksu pēc trīs gadu termiņa beigām, skaitot no muitas parāda rašanās dienas, ja šīs iestādes konkrēto nodokļa summu nav varējušas noteikt kriminālsodāmas darbības rezultātā, ieskaitot gadījumus, kad šis parādnieks nav veicis šādu darbību.

      (1)  OV C 142, 07.06.2008.


title: Lieta C-632/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 3. decembrī iesniedza Högsta förvaltningsdomstolen (Zviedrija) — Skatteverket/Hilkka Hirvonen

text:
               1.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 3. decembrī iesniedza Högsta förvaltningsdomstolen (Zviedrija) — Skatteverket/Hilkka Hirvonen

   (Lieta C-632/13)
   2014/C 31/09
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Högsta förvaltningsdomstolen

      Lietas dalībnieki pamata tiesvedībā

      Prasītāja: Skatteverket

      Atbildētāja: Hilkka Hirvonen

      Prejudiciālais jautājums

   Vai LESD 45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts, ka dalībvalsts tiesiskajā regulējumā ir noteikts, ka vienā dalībvalstī dzīvojošai personai, kura visus vai gandrīz visus ienākumus gūst otrā dalībvalstī, ir tiesības izvēlēties starp absolūti atšķirīgām nodokļu aplikšanas sistēmām, proti, vai nu tās ienākumi tiek aplikti to gūšanas vietā, piemērojot zemāku nodokļa likmi, bet nepastāvot tiesībām uz tādu nodokļa atlaidi, kādu piemēro saskaņā ar parasto nodokļa aplikšanas sistēmu, vai arī tās ienākumi tiek aplikti saskaņā ar parasto nodokļa aplikšanas sistēmu un tā var saņemt attiecīgus nodokļu atvieglojumus?


title: Lieta T-522/13: Prasība, kas celta 2013. gada 26. septembrī — Tsujimoto /ITSB — Kenzo ( “KENZO ESTATE” )

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/20

         Prasība, kas celta 2013. gada 26. septembrī — Tsujimoto/ITSB — Kenzo (“KENZO ESTATE”)
   (Lieta T-522/13)
   2013/C 352/38
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japāna) (pārstāvis — A. Wenninger-Lenz, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Kenzo, SA (Parīze, Francija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2013. gada 3. jūlija lēmumu lietā R 1363/2012-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “KENZO ESTATE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 29., 30., 31., 35., 41. un 43. klasē — Starptautiska reģistrācija Nr. W 1 016 724

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “KENZO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 18. un 25. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 720 706

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību daļēji apmierināt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 5. punkta pārkāpums


title: Lieta T-525/09: Prasība, kas celta 2009. gada 28. decembrī — MIP Metro /ITSB Metronia ( METRONIA )

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/31

         Prasība, kas celta 2009. gada 28. decembrī — MIP Metro/ITSB Metronia (“METRONIA”)
   (Lieta T-525/09)
   2010/C 80/52
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Vācija) (pārstāvji — R. Kaase un J.-C. Plate, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Metronia, SA (Madride, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 8. oktobra lēmumu lietā R 1315/2006-1, ciktāl apelācijas sūdzība noraidīta, pamatojot ar to, ka tā neatbilst Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies iebildumu un apelācijas procesos.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “METRONIA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 20., 28. un 41. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas preču zīmes reģistrācija grafiskai preču zīmei “METRO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 20., 28. un 41. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt un Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt, iebildumus noraidīt un, līdz ar to, apmierināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini nolēmusi, ka nepastāvēja attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja.


title: Lieta C-343/13: Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 5. marta spriedums (Tribunal do Trabalho de Leiria (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Modelo Continente Hipermercados SA/Autoridade Para As Condições de Trabalho – Centro Local do Lis (ACT) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Akciju sabiedrību apvienošanas kārtība — Direktīva 78/855/EEK — Apvienošana pievienojot — 19. pants — Sekas — Vispārēja visu iegūstamās sabiedrības aktīvu un pasīvu nodošana ieguvējai sabiedrībai — Pārkāpums, ko iegūstamā sabiedrība izdarījusi pirms apvienošanas — Pārkāpuma konstatējums administratīvā lēmumā pēc šīs apvienošanas — Valsts tiesības — Iegūstamās sabiedrības administratīvās atbildības nodošana — Pieļaujamība

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/6

         Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 5. marta spriedums (Tribunal do Trabalho de Leiria (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Modelo Continente Hipermercados SA/Autoridade Para As Condições de Trabalho – Centro Local do Lis (ACT)

   (Lieta C-343/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Akciju sabiedrību apvienošanas kārtība - Direktīva 78/855/EEK - Apvienošana pievienojot - 19. pants - Sekas - Vispārēja visu iegūstamās sabiedrības aktīvu un pasīvu nodošana ieguvējai sabiedrībai - Pārkāpums, ko iegūstamā sabiedrība izdarījusi pirms apvienošanas - Pārkāpuma konstatējums administratīvā lēmumā pēc šīs apvienošanas - Valsts tiesības - Iegūstamās sabiedrības administratīvās atbildības nodošana - Pieļaujamība)
   (2015/C 138/06)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal do Trabalho de Leiria

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Modelo Continente Hipermercados SA

      Atbildētāja: Autoridade Para As Condições de Trabalho – Centro Local do Lis (ACT)

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1978. gada 9. oktobra Trešās direktīvas 78/855/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz akciju sabiedrību apvienošanos, kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīvu 2009/109/EK, 19. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka “apvienošana pievienojot” minētās direktīvas 3. panta 1. punkta izpratnē rada pienākuma maksāt naudas sodu, kas ar galīgu lēmumu pēc šīs apvienošanas ir noteikts par darba tiesību pārkāpumiem, kurus iegūstamā sabiedrība ir izdarījusi pirms minētās apvienošanas, nodošanu ieguvējai sabiedrībai.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.


title: Lieta T-403/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 21. maija rīkojums – APRAM/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Kohēzijas fonds — Regula (EK) Nr. 1164/94 — Finanšu atbalsta samazināšana — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība

text:
               13.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/13

         Vispārējās tiesas 2015. gada 21. maija rīkojums – APRAM/Komisija
   (Lieta T-403/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Kohēzijas fonds - Regula (EK) Nr. 1164/94 - Finanšu atbalsta samazināšana - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   (2015/C 228/15)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: APRAM – Administração dos Portos da Região Autónoma da Madeira, SA (Funšala, Portugāle) (pārstāvis – M. Gorjão-Henriques, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Guerra e Andrade un D. Recchia)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 27. marta Lēmumu C(2013) 1870, final, ar kuru tiek samazināts Kohēzijas fonda atbalsts, kas tika piešķirts projektam “Madeiras autonomā reģiona ostas infrastruktūras attīstība – Caniçal osta”, Madeira (Portugāle)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               APRAM – Administração dos Portos da Região Autónoma da Madeira, SA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 367, 14.12.2013.


title: Lieta T-197/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 11. maija rīkojums — Polson u.c./Komisija

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/57

         Vispārējās tiesas 2010. gada 11. maija rīkojums — Polson u.c./Komisija
   (Lieta T-197/08) (1)

   2010/C 179/99

      Tiesvedības valoda — angļu

   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 209, 15.08.2008.


title: lieta C-237/05: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 30. maijā

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/18

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 30. maijā
   (lieta C-237/05)
   (2005/C 193/28)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 30. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv M. Patakia [M. Patakia] un K. Levis [X. Lewis], kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, ievērojot kompetento valsts iestāžu pastāvīgo praksi attiecībā uz darbiem, saistībā ar pieprasījumu/deklarāciju sastādīšanu un saņemšanu no labības audzētājiem un citiem Integrētās Pārvaldes un Kontroles Sistēmas ietvaros (IPKS) 2001. gadā, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīva 92/50/EEK (1), jo īpaši tās 3. panta 2. punkts, 7. pants, 11. panta 1. punkts un 15. panta 2. punkts, kā arī vispārējais pārskatāmības princips.

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija ir saņēmusi sūdzību attiecībā uz ietvara līguma un tā izpildes līgumu noslēgšanu — izmantojot tiešu saistību ar PASAGES (2) — par vairāku pakalpojumu sniegšanu saistībā ar Integrētās Pārvaldes un Kontroles Sistēmas izmantošanu lauksaimniecības sektorā 2001. gadā.
   Ievērojot Tiesas judikatūru, Komisija uzskata, ka Grieķijas valsts iestādēm bija jāpiemēro Direktīvas 92/50 III, IV, V un VI sadaļā paredzētie noteikumi par izsludināšanu un procedūru.
   Bez tam Komisija uzskata, ka, no vienas puses, Grieķijas Republika nav pierādījusi, ka pastāv iemesli Direktīvas 92/50 11. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzētā izņēmuma piemērošanai, un ka, no otras puses, tā nepareizi kvalificējusi attiecīgo pakalpojumu sniegšanu kā Direktīvas IB pielikumā minēto pakalpojumu sniegšanu.
   Pakārtoti Komisija apgalvo, ka dalībvalstis nav atbrīvotas no pienākuma saglabāt zināmu publiskumu pat attiecībā uz pakalpojumiem, kuri minēti Direktīvas IB pielikumā.
   Visbeidzot, Komisija norāda, ka, papildus pastāvošajai nevienprātībai starp Grieķijas valsts iestādēm un Komisiju attiecībā uz strīdīgo Direktīvas normu interpretāciju, pretēji Grieķijas valsts iestāžu norādītajam, praksē Direktīvas īstenošana netika nodrošināta.
   Līdz ar to Komisija uzskata, ka Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīvas 92/50/EEK 3. panta 2. punkts, 7. pants, 11. panta 1. punkts un 15. panta 2. punkts, kā arī vispārējais pārskatāmības princips.

      (1)  OV L 209, 24.07.1992, 1. lpp.

      (2)  Panellinia Synomospondia Enoseon Georgikon Synetairismon (Visgrieķijas Lauksaimniecības kooperatīvu savienību konfederācija)


title: Lieta T-250/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 22. septembra spriedums — Cesea Group /ITSB — Mangini & C . ( Mangiami ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiska preču zīme Mangiami — Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme MANGINI — Jaunu pierādījumu pieņemamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts)

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/16

         Vispārējās tiesas 2011. gada 22. septembra spriedums — Cesea Group/ITSB — Mangini & C. (“Mangiami”)
   (Lieta T-250/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas grafiska preču zīme “Mangiami” - Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “MANGINI” - Jaunu pierādījumu pieņemamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts)
   2011/C 319/30
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cesea Group Srl (Roma, Itālija) (pārstāvji — D. De Simone, D. Demarinis un J. Wrede, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Bullock)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Mangini & C. Srl (Sestri Levante, Itālija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 20. aprīļa lēmumu lietā R 982/2008-2 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Mangini & C. Srl un Cesea Group Srl

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 20. aprīļa lēmumu lietā R 982/2008-2;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 193, 15.08.2009.


title: Lieta T-45/07: Prasība, kas celta 2007. gada 16. februārī — Unipetrol pret Komisiju

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 16. februārī — Unipetrol pret Komisiju
   (Lieta T-45/07)
   (2007/C 82/103)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Unipetrol a.s., Prāga (Čehijas Republika) (pārstāvji — J. Matějček un I. Janda, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā vai daļā atcelt apstrīdēto lēmumu, vismaz tiktāl, ciktāl tas ietekmē Unipetrol;

               —

               pakārtoti, izmantot Tiesas neierobežoto kompetenci un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2006. gada 29. novembra Lēmumu C(2006) 5700 final lietā COMP/F/38.638 — Butadiēna gumija un stirola butadiēna emulsijas gumija, ar ko Komisija atzinusi, ka prasītāja kopā ar citiem uzņēmumiem ir pārkāpusi EKL 81. pantu un Eiropas Ekonomikas zonas līguma 53. pantu, nosakot mērķa cenas precēm, sadalot klientus ar neiejaukšanās līgumu palīdzību un apmainoties ar komercinformāciju par cenām, konkurentiem un klientiem.
   Savas prasības atbalstam prasītāja apgalvo, ka Komisija:

               —

               ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā, noraidot pierādījumus par to, ka fakts, ka prasītāja bija visu uzņēmuma Kaučuk kapitāldaļu turētāja, ir tikai finansiāla rakstura vai, pakārtoti, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, noraidot pierādījumus, kas parādīja, ka Kaučuk tirgū darbojās kā neatkarīga vienība, prasītājai neiejaucoties Kaučuk tirdzniecības un tirgvedības politikā attiecībā uz stirola butadiēna gumiju, un

               —

               ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, par vienu un to pašu darbību divreiz vainojot dažādus uzņēmumus, tas ir, Kaučuk un Kaučuk kapitāldaļu turētāju — prasītāju.

         Pārējie prasītāja izvirzītie pamati un galvenie argumenti ir identiski vai līdzīgi tiem, kas izvirzīti lietā T-44/07 Kaučuk pret Komisiju.


title: Lieta C-402/06: Tiesas (septītā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Op - en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V. / Staatssecretaris van Financiën (Kopējais muitas tarifs — Tarifu klasifikācija — Kombinētā nomenklatūra — Produkts, kas tiek iegūts piena saraudzēšanas rezultātā un, ekstrahējot ievērojamu daudzumu sūkalu)

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/9

         Tiesas (septītā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Op- en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V./Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-402/06) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Tarifu klasifikācija - Kombinētā nomenklatūra - Produkts, kas tiek iegūts piena saraudzēšanas rezultātā un, ekstrahējot ievērojamu daudzumu sūkalu)
   (2007/C 211/15)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hoge Raad der Nederlanden
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Op — en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V.

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — I pielikuma interpretācija Komisijas 1996. gada 9. septembra Regulā (EK) Nr. 1734/96, ar ko groza I pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 238, 1. lpp.) — Produkts, kas tiek iegūts piena saraudzēšanas rezultātā un, ekstrahējot ievērojamu daudzumu sūkalu, un kas satur 2 % piena proteīnu, kuri 24 līdz 36 stundu ilgā žāvēšanas procesa laikā, pateicoties pievienotā enzīma ietekmei, ir sadalīti
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Kombinētās nomenklatūras pozīcija 0406, kas ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 1996. gada 9. septembra Regulu (EK) Nr. 1734/96, ir interpretējama tādējādi, ka tajā var tikt klasificēts tāds produkts kā pamata lietā, kas tiek iegūts no rūgušpiena, no kura ir ekstrahēta liela daļa sūkalu un kurā 24 līdz 36 stundu ilgā žāvēšanas procesa laikā, pateicoties pievienotā enzīma ietekmei, piena proteīnu daudzums ir samazināts līdz 2 % no kopējā proteīnu daudzuma, un kura sastāvā ir kazeīns un vairāk nekā 50 % mitruma;

               2)

               Kombinētās nomenklatūras apakšpozīcija 0406 20 90 ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā var tikt klasificēts tāds produkts kā pamata lietā, kas satur vairāk nekā 50 % mitruma un mazāk nekā 1 % taukvielu, un kas ir samalts vienādos 2 līdz 4 mm lielos graudos un kas paredzēts izmantošanai picu garnējuma ražošanai un siera mērču pagatavošanā.

      (1)  OV C 310, 16.12.2006.


title: Lieta T-504/11: Prasība, kas celta 2011. gada 27. septembrī — Paul Hartmann AG /ITSB — Protecsom ( DIGNITUDE )

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/31

         Prasība, kas celta 2011. gada 27. septembrī — Paul Hartmann AG/ITSB — Protecsom (“DIGNITUDE”)
   (Lieta T-504/11)
   2011/C 340/60
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Paul Hartmann AG (Heidenheim an der Brenz, Vācija) (pārstāvis — N. Aicher, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Protecsom SAS (Valognes, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 28. jūlija lēmumu lietā R 1197/2010-4 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “DIGNITUDE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 24. un 25. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 7506025

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “Dignity” reģistrācija Nr. 7436603 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē; Vācijas vārdiskas preču zīmes “Dignity” reģistrācija Nr. 302008076849.5/05 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. un 10. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini izvērtējusi sajaukšanas iespēju, it īpaši attiecībā uz preču līdzību


title: Lieta F-77/11: Prasība, kas celta 2011. gada 1. augustā — ZZ /Padome

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/40

         Prasība, kas celta 2011. gada 1. augustā — ZZ/Padome
   (Lieta F-77/11)
   2011/C 340/83
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — M. Velardo, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, kurš pieņemts, izpildot spriedumu lietā F-53/08, un ar kuru noraidīta prasītāja kandidatūra paaugstināšanai amatā AST 7 pakāpē 2007. gada paaugstināšanas amatā ietvaros, kā arī prasība atlīdzināt zaudējumus, kurus, kā tiek apgalvots, ir cietis prasītājs

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Padomes Personāla un administrācijas ģenerāldirektorāta ģenerāldirektora 2010. gada 1. oktobra lēmumu, kurš pieņemts, izpildot 2010. gada 5. maija spriedumu lietā F-53/08, un ar kuru noraidīta prasītāja kandidatūra paaugstināšanai amatā AST 7 pakāpē 2007. gada paaugstināšanas amatā ietvaros;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt prasītājam nodarīto morālo kaitējumu un materiālos zaudējumus;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt zaudējumus un nokavējuma un kompensācijas procentus ar likmi 6,75 % par nodarīto morālo kaitējumu un materiālajiem zaudējumiem;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-361/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Conseil de prud'hommes de Beauvais (Francija) 2007. gada 2. augusta rīkojumu — Olivier Polier / Najar EURL

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Conseil de prud'hommes de Beauvais (Francija) 2007. gada 2. augusta rīkojumu — Olivier Polier/Najar EURL

   (Lieta C-361/07)
   (2007/C 269/41)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Conseil de prud'hommes de Beauvais
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Olivier Polier

      Atbildētājs: Najar EURL

   Prejudiciālais jautājums:
   vai ir likumīgs 2005. gada 2. augusta rīkojums Nr. 2005-893 (1), kas ļauj atlaist darba ņēmēju divu gadu konsolidācijas periodā, ko paredz līgums par jaunu pieņemšanu darbā, nenorādot līguma laušanas likumības pamatojumu un nesniedzot iepriekšēju informāciju par:

               1)

               Eiropas tiesībām, kādas tās ir noteiktas Pamattiesību hartā, kas nosaka darba ņēmēja tiesības netikt atlaistam bez vērā ņemama iemesla;

               2)

               Starptautiskās Darba organizācijas [Konvenciju Nr.] 158 par atlaišanu no darba, un

               3)

               Eiropas Sociālās hartas noteikumiem?

      (1)  2005. gada 2. augusta rīkojums Nr. 2005-893 par darba līgumiem “nouvelles embauches” [“]jauna pieņemšana darbā”], JORF, Nr. 179/, 2005. gada 3. augusts, 12689. lpp.


title: Lieta T-240/07: Prasība, kas celta 2007. gada 4. jūlijā — Heineken Nederland un Heineken/ Komisija

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/43

         Prasība, kas celta 2007. gada 4. jūlijā — Heineken Nederland un Heineken/Komisija
   (Lieta T-240/07)
   (2007/C 211/81)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Heineken Nederland BV un Heineken NV (pārstāvji — T. Ottervanger, advocaat, M. A. de Jong, advocaat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt pilnībā vai daļēji lēmumu, kas, citu starpā, adresēts prasītājām;

               —

               atcelt vai samazināt tām noteikto naudas sodu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājas apstrīd Komisijas 2007. gada 18. aprīļa lēmumu attiecībā uz procedūru saskaņā ar EK līguma 81. pantu (lieta COMP/B–2/37.766 — Nīderlandes alus tirgus), saskaņā ar kuru tām tika noteikts naudas sods.
   Pamatojumā prasītājas pirmām kārtām norāda uz virkni procesuālo pārkāpumu. Pirmkārt, tās apgalvo, ka izmeklēšanas laikā Komisija, pārkāpa labas pārvaldības principu un Regulas Nr. 1/2003 27. pantu, jo tā nenodrošināja pieeju citu uzņēmumu apsvērumiem. Otrkārt, prasītājas apgalvo, ka Komisija neveica rūpīgu un objektīvu izmeklēšanu. Treškārt, prasītājas norāda, ka ar komisāra konkurences lietās uzvedību tika pārkāpta nevainīguma prezumpcija. Ceturtkārt, tās apgalvo, ka Komisija nav izpildījusi prasību, ka procedūra pabeidzama saprātīgā laika periodā, kā rezultātā, apgalvo prasītājas, tika pārkāptas to tiesības uz aizstāvību.
   Turklāt prasītājas apgalvo, ka noticis EK līguma 81. panta pārkāpums. Šajā sakarā tās min, pirmkārt, nepietiekamu pierādījumu savākšanu, kā arī nevainīguma prezumpcijas un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu. Otrkārt, prasītājas apstrīd apgalvojumu par vienošanos un/vai saskaņotu rīcību. Treškārt, prasītājas apgalvo, ka Komisija kļūdaini noteica varbūtējā pārkāpuma ilgumu.
   Turklāt prasītājas izvirza vairākus iebildumus attiecībā uz noteiktā naudas soda apmēru. Pirmkārt, tās norāda uz Regulas Nr. 1/2003 23. panta 3. punkta pārkāpumu, kļūdainu Pamatnostādņu sodanaudas noteikšanai piemērošanu, kā arī uz vienlīdzības principa, tiesiskās paļāvības principa, samērīguma principa un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu. Prasītājas apgalvo, ka Komisija novērtēja pārkāpuma smagumu — konkrētāk, — kļūdaini nosakot pārkāpuma raksturu, neņemot vērā apstākli, ka ietekme uz tirgu bija nenozīmīga, un kļūdaini nosakot atbilstošo ģeogrāfisko tirgu. Turklāt tās apgalvo, ka Komisija nepareizi noteica naudas soda pamata apjomu, piemērojamo palielinājuma koeficentu pietiekamas preventīvas ietekmes nodrošināšanai un pārkāpuma ilgumu. Turklāt tiek apgalvots, ka Komisija nav pietiekami ņēmusi vērā vainu mīkstinošos apstākļus, un to, ka neatbilstoši ilgais administratīvais process bija iemesls nesamērīgi liela naudas soda noteikšanai, jo strapposmā Komisija noteica stingrāku politiku attiecībā uz naudas soda lielumu.
   Visbeidzot, prasītājas norāda, ka Komisijas noteiktais naudas soda samazinājums neatbilstoši ilgā administratīvā procesa dēļ ir nesamērīgi mazs.


title: Lieta C-190/12: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 10. aprīļa spriedums ( Wojewódzki Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company / Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Kapitāla brīva aprite — LESD 63. un 65. pants — Juridisko personu ienākuma nodoklis — Atšķirīga attieksme pret ieguldījumu fondiem rezidentiem un nerezidentiem izmaksātajām dividendēm — Atbrīvojuma no nodokļiem izslēgšana — Nepamatots ierobežojums

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/5

         Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 10. aprīļa spriedums (Wojewódzki Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy

   (Lieta C-190/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Kapitāla brīva aprite - LESD 63. un 65. pants - Juridisko personu ienākuma nodoklis - Atšķirīga attieksme pret ieguldījumu fondiem rezidentiem un nerezidentiem izmaksātajām dividendēm - Atbrīvojuma no nodokļiem izslēgšana - Nepamatots ierobežojums)
   2014/C 175/05
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

   Wojewódzki Sąd Administracyjny

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company

      Atbildētājs: Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Wojewódzki Sad Administracyjny w Bydgoszczy (Polija) – LESD 63. un 65. panta interpretācija – Brīvība veikt uzņēmējdarbību un kapitāla brīva aprite – Nodokļu tiesību akti, saskaņā ar kuriem atbrīvojums no juridisko personu ienākuma nodokļa tiek piemērots dividendēm, ko izmaksā dalībvalstīs reģistrētiem ieguldījumu fondiem, bet tiesības uz šādu atbrīvojumu nav paredzētas trešajās valstīts reģistrētiem ieguldījumu fondiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 63. pants attiecībā uz kapitāla brīvu apriti ir piemērojams tādā situācijā kā pamatlietā, kurā saskaņā ar valsts nodokļu tiesību aktiem atbrīvojums no nodokļiem netiek piemērots dividendēm, kuras šajā dalībvalstī reģistrētas sabiedrības izmaksā trešajā valstī reģistrētam ieguldījumu fondam, turpretī minētajā dalībvalstī reģistrētam ieguldījumu fondam ir tiesības uz šādu atbrīvojumu;

               2)

               LESD 63. un 65. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tādi dalībvalsts nodokļu tiesību akti kā pamatlietā, saskaņā ar kuriem atbrīvojumu no nodokļiem nevar piemērot dividendēm, kuras šajā dalībvalstī reģistrētās sabiedrības izmaksā ieguldījumu fondam, kas atrodas trešajā valstī, ja starp šo dalībvalsti un attiecīgo trešo valsti pastāv savstarpējas administratīvās palīdzības līgumisks pienākums, kas valsts nodokļu iestādēm ļauj pārbaudīt ieguldījumu fonda iespējami iesniegto informāciju. Iesniedzējtiesai pamatlietā ir jāizvērtē, vai šīs sadarbības ietvaros paredzētais informācijas apmaiņas mehānisms faktiski ļauj Polijas nodokļu iestādēm vajadzības gadījumā pārbaudīt Amerikas Savienotajās Valstīs reģistrēto ieguldījumu fondu iesniegto informāciju par to dibināšanas un darbības īstenošanas nosacījumiem, lai noteiktu, vai tie darbojas saskaņā ar Savienības tiesiskajam regulējumam līdzīgu tiesisko regulējumu.

      (1)  OV C 209, 14.7.2012.


title: Lieta C-444/13: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 16. janvāra rīkojums ( Tribunalul Brașov (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Imre Solyom , Luiza Solyom / Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Brașov

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/34

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 16. janvāra rīkojums (Tribunalul Brașov (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Imre Solyom, Luiza Solyom/Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Brașov

   (Lieta C-444/13) (1)

   2014/C 175/44
   Tiesvedības valoda – rumāņu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Lieta T-240/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 13. decembra spriedums — Ungārija/Komisija (Tiesību aktu tuvināšana — ĢMO apzināta izplatīšana vidē — Tirdzniecības atļaujas izsniegšanas procedūra — EFSA zinātniskie atzinumi — Komitoloģija — Regulatīvā procedūra — Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums — Jautājuma izskatīšana pēc savas ierosmes)

text:
               8.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/16

         Vispārējās tiesas 2013. gada 13. decembra spriedums — Ungārija/Komisija
   (Lieta T-240/10) (1)

   (Tiesību aktu tuvināšana - ĢMO apzināta izplatīšana vidē - Tirdzniecības atļaujas izsniegšanas procedūra - EFSA zinātniskie atzinumi - Komitoloģija - Regulatīvā procedūra - Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums - Jautājuma izskatīšana pēc savas ierosmes)
   2014/C 39/26
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ungārija (pārstāvji — Z. Fehér un K. Szíjjártó)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji A. Sipos un L. Pignataro-Nolin, vēlāk A. Sipos un D. Bianchi)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un S. Menez), Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvji — sākotnēji C. Schiltz, vēlāk P. Frantzen un visbeidzot L. Delvaux un D. Holderer), Austrijas Republika (pārstāvji — C. Pesendorfer un E. Riedl) un Polijas Republika (pārstāvji — sākotnēji M. Szpunar, B. Majczyna un J. Sawicka, vēlāk B. Majczyna un J. Sawicka)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 2. marta Lēmumu 2010/135/ES par kartupeļu produkta (Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnija), kas ģenētiski modificēts, lai palielinātu amilopektīna saturu cietē, laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK (OV L 53, 11. lpp.) un Komisijas 2010. gada 2. marta Lēmumu 2010/136/ES, ar ko ļauj laist tirgū barību, kas ražota no ģenētiski modificētiem kartupeļiem EH92-527-1 (BPS-25271-9), un ar ko pieļauj nejaušu vai tehniski nenovēršamu šo kartupeļu sastopamību pārtikā un citos barības produktos, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1829/2003 (OV L 53, 15. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2010. gada 2. marta Lēmumu 2010/135/ES par kartupeļu produkta (Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnija), kas ģenētiski modificēts, lai palielinātu amilopektīna saturu cietē, laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK un Komisijas 2010. gada 2. marta Lēmumu 2010/136/ES, ar ko ļauj laist tirgū barību, kas ražota no ģenētiski modificētiem kartupeļiem EH92-527-1 (BPS-25271-9), un ar ko pieļauj nejaušu vai tehniski nenovēršamu šo kartupeļu sastopamību pārtikā un citos barības produktos, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1829/2003;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Ungārijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika, Luksemburgas Lielhercogiste, Austrijas Republika un Polijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 209, 31.7.2010.


title: Lieta T-721/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 17. jūlija rīkojums – The Directv Group /ITSB – Bolloré  ( “DIRECTV” ) Kopienas preču zīme — Pieteikums par atcelšanu — Pieteikuma par atcelšanu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               29.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 339/19

         Vispārējās tiesas 2014. gada 17. jūlija rīkojums – The Directv Group/ITSB – Bolloré (“DIRECTV”)
   (Lieta T-721/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Pieteikums par atcelšanu - Pieteikuma par atcelšanu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2014/C 339/23
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – F. Valentin, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bolloré (Ergué Gabéric, Francija) (pārstāvis – S. Legrand, advokāts)
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2013. gada 10. oktobra lēmumu lietā R 1961/2912–2 attiecībā uz spēkā neesamības pasludināšanas procesu starp Bolloré un The Directv Group, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītāja sedz savus izdevumus, kā arī atbildētājai un personai, kas iestājusies lietā, radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 112, 14.4.2014.


title: Lieta T-422/13: Prasība, kas celta 2013. gada 14. augustā — CPME u.c./Padome

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/34

         Prasība, kas celta 2013. gada 14. augustā — CPME u.c./Padome
   (Lieta T-422/13)
   2013/C 325/58
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) (Brisele, Beļģija), Artenius España, SL (El Prat del Llobregat, Spānija), Cepsa Quimica, SA (Madride, Spānija), Equipolymers Srl (Milāna, Itālija), Indorama Ventures Poland sp. z o.o. (Włocławek, Polija), Lotte Chemical UK Ltd (Newcastle upon Tyne, Apvienotā Karaliste), M&G Polimeri Italia SpA (Patrica, Itālija), Novapet, SA (Zaragoza, Spānija), Ottana Polimeri Srl (Ottana, Itālija), UAB Indorama Polymers Europe (Klaipēda, Lietuva), UAB Neo Group (Rimkai, Lietuva) un UAB Orion Global pet (Klaipēda) (pārstāvji — L. Ruessmann, lawyer, un J. Beck, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasības pieteikumu par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu 2013/226/ES (1);

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājiem zaudējumus; un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (2) (turpmāk tekstā — “Antidempinga pamatregula”) 20. panta 4. un 5. punkts un prasītāju tiesības uz aizstāvību, jo Padome nav atklājusi prasītājiem faktus un apsvērumus, kuru dēļ ir pieņemts apstrīdētais lēmums, un nav sniegusi pienācīgu laiku komentāru sniegšanai.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā un pārkāpusi Antidempinga pamatregulas 11. panta 2. punktu un 21. panta 1. punktu, pieņemot apstrīdēt lēmumu, un, konkrēti, apstrīdētā lēmuma 17. un 23. apsvērumā secinot, ka ir mazticams, ka materiālie zaudējumi var atkal rasties pēc pasākumu beigšanās, un ka antidempinga pasākumu turpināšana acīmredzami neatbilst ES interesēm.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Padome acīmredzami un nopietni nav izpildījusi savus rūpības un labas pārvaldības pienākumus, jo tā nav atklājusi prasītājiem faktus un apsvērumus, kuru dēļ ir pieņemts apstrīdētais lēmums.

               4)

               Ar ceturto pamatu, kas izvirzīts, lai pamatotu prasījumu par zaudējumu atlīdzību, tiek apgalvots, ka Padome ir rīkojusies prettiesiski, pieņemot apstrīdēto lēmumu, un tādējādi ir radījusi prasītājiem zaudējumiem, par kuriem ES ir atbildīga saskaņā ar LESD 340. panta 2. punktu.

      (1)  Padomes 2013. gada 21. maija Īstenošanas lēmums, ar ko noraida priekšlikumu Padomes īstenošanas regulai, ar ko pēc termiņa beigu pārskatīšanas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 2. punktu nosaka galīgo antidempinga maksājumu dažu Indijas, Taivānas un Taizemes izcelsmes polietilēntereftalāta veidu importam un izbeidz termiņa beigu pārskatīšanas procedūru attiecībā uz dažu Indonēzijas un Malaizijas izcelsmes polietilēntereftalāta veidu importu, ciktāl šis priekšlikums noteiktu galīgo antidempinga maksājumu dažu Indijas, Taivānas un Taizemes izcelsmes polietilēntereftalāta veidu importam (OV 2013 L 136, 12. lpp.).

      (2)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009, par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009 L 343, 51. lpp.).


title: Apvienotās lietas C-125/07 P, C-133/07 P, C-135/07 P un C-137/07 P: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 24. septembra spriedums — Erste Group Bank AG , iepriekš Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (C-125/07 P), Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (C-133/07 P), Bank Austria Creditanstalt AG (C-135/07 P), Österreichische Volksbanken AG (C-137/07)/Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Aizliegtas vienošanās — Kreditoru un debitoru nodevas noteikšana, ko veic Austrijas bankas — Lombard klubs — Tirdzniecības starp dalībvalstīm ietekmēšana — Naudas sodu aprēķināšana — Uzņēmumu pēctecība — Konkrēta ietekme uz tirgu — Aizliegtas vienošanās īstenošana)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/3

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 24. septembra spriedums — Erste Group Bank AG, iepriekš Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (C-125/07 P), Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (C-133/07 P), Bank Austria Creditanstalt AG (C-135/07 P), Österreichische Volksbanken AG (C-137/07)/Eiropas Kopienu Komisija
   (apvienotās lietas C-125/07 P, C-133/07 P, C-135/07 P un C-137/07 P) (1)

   (Apelācija - Aizliegtas vienošanās - Kreditoru un debitoru nodevas noteikšana, ko veic Austrijas bankas - “Lombard klubs” - Tirdzniecības starp dalībvalstīm ietekmēšana - Naudas sodu aprēķināšana - Uzņēmumu pēctecība - Konkrēta ietekme uz tirgu - Aizliegtas vienošanās īstenošana)
   2009/C 282/03
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas:
      Erste Group Bank AG, iepriekš Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (C-125/07 P) (pārstāvis — F. Montāgs [F. Montag], Rechtsanwalt) Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (C-133/07 P) (pārstāvji — S. Felkers [S. Völcker] un G. Terhorsts [G. Terhorst], Rechtsanwälte), Bank Austria Creditanstalt AG (C-135/07 P) (pārstāvji — C. Čoke [C. Zschocke] un J. Beninka [J. Beninca], Rechtsanwälte), Österreichische Volksbanken AG (C-137/07 P) (pārstāvji —. Ablasers [A. Ablasser], R. Bīrvāgens [R. Bierwagen] un F. Nīmeirs [F. Neumayr], Rechtsanwälte)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Bukē [A. Bouquet] un R. Zauers [R. Sauer], pārstāvji, kuriem palīdz D. Velbruks [D. Waelbroeck], advokāts, un U. Cinsmeistere [U. Zinsmeister], Rechtsanwältin)

      Priekšmets

   Apelācija par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 14. decembra spriedumu apvienotajās lietās no T-259/02 līdz T-264/02 un T-271/02, šajā gadījumā lietu T-264/02, Erste Bank der österreichischen Sparkassen/Komisija, ar ko Pirmās instances tiesa daļēji noraidīja prasību, pamatā, atcelt Komisijas 2002. gada 11. jūnija Lēmumu 2004/138/EK procedūrā atbilstoši EKL 81. pantam (lieta COMP/36.571/D-1, Austrijas bankas — “klubs Lombard”) (OV L 56, 1. lpp.) un, pakārtoti, samazināt prasītājiem uzlikto naudas sodu — Vienošanās par banku produktu un pakalpojumu tirgu — Ietekme uz dalībvalstu savstarpējo tirdzniecību — Naudas soda noteikšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               Erste Group Bank AG, iepriekš Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG, Bank Austria Creditanstalt AG un Österreichische Volksbanken AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 117, 26.05.2007


title: Lieta C-452/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesgerichtshof (Vācija) 2007. gada 4. oktobra rīkojumu — Health Research Inc.

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesgerichtshof (Vācija) 2007. gada 4. oktobra rīkojumu — Health Research Inc.

   (Lieta C-452/07)
   (2007/C 297/44)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof (Vācija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Health Research Inc.

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1992. gada 18. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1768/92 par papildu aizsardzības sertifikāta izstrādi zālēm (1) 7. panta 1. punktā minētais datums “no dienas, kad piešķirta 3. panta b) apakšpunktā minētā atļauja laist produktu tirgū kā zāles” ir noteikts saskaņā ar Kopienu tiesībām, vai arī šis noteikums norāda uz datumu, kurā atļauja stājas spēkā saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību normām?

               2)

               Gadījumā, ja Tiesa uz pirmo jautājumu, vai datums ir noteikts saskaņā ar Kopienu tiesību normām, atbild apstiprinoši, tad tieši kāds datums attiecībā uz minēto ir jāņem vērā?

      (1)  OV L 182, 1. lpp.


title: Lieta C-514/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 26. septembrī iesniedza Landgericht München I (Vācija) — Ettayebi Bouzalmate/Kreisverwaltung Kleve

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 26. septembrī iesniedza Landgericht München I (Vācija) — Ettayebi Bouzalmate/Kreisverwaltung Kleve

   (Lieta C-514/13)
   2013/C 367/41
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht München I

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ettayebi Bouzalmate

      Atbildētājs: Kreisverwaltung Kleve

      Prejudiciālais jautājums

   Vai no Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/115/EK par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi (1), 16. panta 1. punkta izriet dalībvalsts pienākums turēšanu apsardzībā izraidīšanas nolūkā parasti īstenot īpašās aizturēšanas telpās arī tad, ja šādas telpas pastāv tikai vienā šīs dalībvalsts federālā sadalījuma vienībā, bet nepastāv citā vienībā, kurā saskaņā ar šīs dalībvalsts federālo sadalījumu reglamentējošajiem noteikumiem tiek īstenota aizturēšana?

      (1)  OV L 348, 98. lpp.


title: Lieta F-67/11: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 28. maija rīkojums — Marcuccio /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Komisijas lēmuma atcelšana — Vispārējās tiesas sprieduma izpilde — Neizpildes dēļ radies kaitējums — Nosacījumi — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/85

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 28. maija rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta F-67/11) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Komisijas lēmuma atcelšana - Vispārējās tiesas sprieduma izpilde - Neizpildes dēļ radies kaitējums - Nosacījumi - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   2013/C 225/197
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Berardis-Kayser un J. Baquero Cruz, pārstāvji, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Civildienests — Prasība atcelt Komisijas lēmumu, ar ko ir noraidīts prasītāja lūgums, pirmkārt, Komisijai izpildīt Civildienesta tiesas 2010. gada 9. jūnija sprieduma lietā F-56/09 Marcuccio/Komisija rezolutīvās daļas 2. punktu un, otrkārt, atlīdzināt prasītājam šķietami nodarītos zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

               2)

               L. Marcuccio sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp ar pagaidu noregulējuma tiesvedību lietā F-67/11 Marcuccio/Komisija saistītos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 319, 29.10.2011., 29. lpp.


title: Lieta C-251/04: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 11. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Regulas (EEK) Nr. 3577/92 1. pants un 2. panta 1. punkts — Transports — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Jūras kabotāža — Vilkšanas pakalpojums atklātā jūrā)

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/2

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 11. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-251/04) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Regulas (EEK) Nr. 3577/92 1. pants un 2. panta 1. punkts - Transports - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Jūras kabotāža - Vilkšanas pakalpojums atklātā jūrā)
   (2007/C 42/02)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Zavs [G. Zavvos] un K. Simonsons [K. Simonsson])

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāves — A. Samoni [A. Samoni] un S. Hala [S. Chala])
   Priekšmets
   Dalībvalsts pienākumu neizpilde — Padomes 1992. gada 7. decembra Regulas (EEK) Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža) (OV L 364, 7. lpp), 1. panta pārkāpums — Valsts regulējums, kas tiesības atklātā jūrā sniegt vilkšanas pakalpojumus paredz tikai tiem kuģiem, kuri peld ar Grieķijas karogu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 201, 7.8.2004.


title: Lieta C-548/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2014. gada 26. septembra spriedumu lietā T-490/12 Arnoldo Mondadori Editore SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 28. novembrī iesniedza Arnoldo Mondadori Editore SpA

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/10

      Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2014. gada 26. septembra spriedumu lietā T-490/12 Arnoldo Mondadori Editore SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 28. novembrī iesniedza Arnoldo Mondadori Editore SpA

      (Lieta C-548/14 P)
      (2015/C 073/16)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Arnoldo Mondadori Editore SpA (pārstāvji – G. Dragotti, R. Valenti, S. Balice, E. Varese, advokāti)

         Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Grazia Equity GmbH

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

                  —

                  atcelt pārsūdzētā sprieduma 25.–33. un 68.–83. punktu attiecībā uz visiem apelācijas sūdzībā izklāstītajiem pamatiem;

                  —

                  apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību par Apelācijas padomes lēmumu vai pakārtoti – nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai un

                  —

                  piespriest ITSB atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmās instances un apelācijas tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka pārsūdzētais spriedums ir daļēji jāatceļ, balstoties uz šādiem pamatiem:

                  A.

                  Vispārējā tiesa (turpmāk tekstā – “VT”) esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, noraidot prasības pieteikumu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) (Regula par Kopienas preču zīmi, turpmāk tekstā – “Regula Nr. 207/2009”) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu un neņemot vērā Tiesas judikatūru par preču un pakalpojumu savstarpēji papildinošo raksturu un savstarpējas mijiedarbības principu; VT arī neesot ņēmusi vērā vai esot sagrozījusi faktus un pierādījumus, ko tai iesniegusi Arnoldo Mondadori Editore SpA attiecībā uz konkrēto preču un pakalpojumu līdzību, vismaz attiecībā uz papildinātības jēdzienu.

                  B.

                  VT esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punktu, balstoties uz šādiem pamatiem:

                              i.

                              VT esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, panākot specifisku prasītājas preču zīmes reputācijas pakāpi, kas netiek prasīta ar Regulu Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta paredzētās pastiprinātās aizsardzības ieviešanu; turklāt VT novirzījās no Tiesas judikatūrā noteiktajiem kritērijiem preču zīmes reputācijas pakāpes novērtēšanai.

                              ii.

                              VT esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neatzīstot saiknes starp preču zīmēm esamību, pamatojoties uz attiecīgo faktoru novērtējumu (proti, konkrēto preču un pakalpojumu raksturu, konkrēto sabiedrības daļu, agrākas preču zīmes reputācijas pakāpi, agrākas preču zīmes atšķirtspējas pakāpi), kas neatbilst Tiesas judikatūrā noteiktajiem kritērijiem, piemērojot Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punktu; VT arī esot pieļāvusi kļūdu, uzskatot, ka starp konkrētajām precēm pastāv sajaukšanas iespēja, kas netiek prasīts Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta piemērošanai.

                              iii.

                              VT esot pieļāvusi kļūdu, uzskatot, ka Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts nav piemērojams, nenovērtējot, vai reģistrācijai pieteiktais apzīmējums nevarētu netaisnīgi izmantot agrāku reputāciju ieguvušu preču zīmi vai kaitēt tai.

         (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi, OV L 78,1. lpp.


title: Lieta C-320/15: Prasība, kas celta 2015. gada 26. jūnijā – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               5.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/2

         Prasība, kas celta 2015. gada 26. jūnijā – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-320/15)
   (2015/C 328/02)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Zavvos un E. Manhaeve)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (1) 4. panta 1. un 3. punktā paredzētās prasības;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Komisija savā prasībā norāda atsevišķu Grieķijas Republikas aglomerāciju iekārtas, kuras neatbilst direktīvas prasībām, vai nu tādēļ, ka vajadzīgās iekārtas nav tikušas uzbūvētas vai atbilstoši modernizētas (Prosotsani, Doxatos, Eleftheroypoli, Vagia un Galatista aglomerācijas) un ka tādējādi šo aglomerāciju komunālie notekūdeņi pirms novadīšanas netiek atkārtoti attīrīti vai līdzvērtīgi attīrīti, vai arī tādēļ, ka izņemtie paraugi (Desfina, Polychronos un Chanioti aglomerācijas) norāda, ka iekārtas darbība neizpilda direktīvas prasības.

               2.

               Saskaņā ar Direktīvas 91/271/EEK 4. panta 1. punktu komunālos notekūdeņus (no aglomerācijām ar vairāk nekā 2  000 c.e.), kas nonāk kanalizācijas sistēmās, pirms novadīšanas atkārtoti attīra vai attīra līdzvērtīgi; turklāt atbilstoši 4. panta 3. punktam šai novadīšanai ir jāatbilst attiecīgajām I pielikuma B daļas prasībām (viena no šīm prasībām ir tāda, ka raksturīgos ienākošo notekūdeņu un attīrīto notekūdeņu paraugus varētu iegūt pirms izvadīšanas saņemošajos ūdeņos).

               3.

               Komisija uzskata, ka, lai uzskatītu, ka ir izpildītas Direktīvas par komunālo notekūdeņu attīrīšanu prasības, dalībvalstij ir jāiesniedz atbilstoša informācija par notekūdeņu kvalitāti pēc attīrīšanas. Turklāt, lai iegūtu uzticamu aglomerācijas atkritumu kvalitātes novērtējumu saskaņā ar direktīvu un tādējādi šo atkritumu attīrīšana, kas izpilda 4. panta prasības, dalībvalstīm ir jāiesniedz apmierinoši rezultāti par tāda gada laikposmu, kurš seko vismaz pēc iekārtas nodošanas ekspluatācijā; tas notiek, izņemot paraugus saskaņā ar Direktīvā 91/271/EEK paredzēto metodoloģiju.

         A)
         Prosotsani (c.e. 5882), Doxatos (c.e. 3815), Eleftheroypoli, (c.e. 4934) Vagia (c.e. 4509) un Galatista (c.e. 2974) aglomerācijas

               4.

               Komisija uzskata, ka tādēļ, ka četru aglomerāciju (Prosotsani, Doxatos, Eleftheroypoli un Vagia) komunālie notekūdeņi joprojām pirms novadīšanas netiek atkārtoti attīrīti vai līdzvērtīgi attīrīti, ir pārkāpts Direktīvas 4. pants. Turklāt Grieķijas iestādes pašas atzīst, ka šajās aglomerācijās tiek izpildītas direktīvas prasības tikai tad, kad tiek pabeigti līdzfinansētie projekti. Komisija uzskata, ka, lai arī vajadzīgie projekti jau ir tikuši iekļauti darbības programmas “Vide un ilgtspējīga attīstība” prioritārajā virzienā “02 – Ūdens resursu aizsardzība un pārvaldība”, nav paredzams, ka tie tiks pabeigti līdz 2014. gada beigām attiecībā uz Eleftheroypoli un Prosotsani aglomerācijām, un Grieķijas iestādes nav minējušas nevienu konkrētu pabeigšanas datumu attiecībā uz Vagia un Doxatos aglomerācijām. No Grieķijas iestāžu atbildēm izriet, ka Galatista iekārtas darbība ir problemātiska un ka tā ir jāuzlabo, lai izpildītu direktīvas prasības.

         B)
         Desfina (c.e. 2024), Polychronos (c.e. 10,443) un Chanioti (c.e. 9000) aglomerācijas

               5.

               Runājot par šīm trīs aglomerācijām [Desfina, Polychronos un Chanioti], lai arī Grieķijas iestādes ir nosūtījušas dažādu paraugu, kuri izņemti no notekūdeņu attīrīšanas iekārtām, rezultātus, Komisija uzskata, ka šie paraugi pierāda, ka šīs trīs iekārtas nedarbojas saskaņā ar direktīvas prasībām.

         Polychronos aglomerācija

               6.

               Komisija norāda, ka neatbilstošu paraugu skaits gan 2012., gan 2013. gadā pārsniedz atļauto daudzumu un ka ne attiecībā uz 2012. gadu, ne 2013. gadu netika izņemts pietiekams skaits paraugu.

         Chanioti aglomerācija

               7.

               Paraugi, kuri tika nosūtīti Komisijai saistībā ar šo aglomerāciju, nevar tikt uzskatīti par raksturīgiem un regulāri izņemtiem, jo neviens paraugs nav ticis izņemts laikposmā starp 2012. gada janvāri un aprīli un neviens paraugs attiecībā uz 2013. gadu nav ticis nosūtīts saistībā ar šo aglomerāciju.

         Desfina aglomerācija

               8.

               Ņemot vērā, ka 2012. un 2013. gadā izņemto paraugu skaits nebija pietiekams, tie tādējādi nevarēja tikt izņemti regulāri, kā prasīts direktīvā (vienīgi divi 2012. gadā izņemti paraugi divpadsmit paraugu vietā, kas parāda, ka paraugi netika izņemti par desmit mēnešiem; astoņi paraugi tika izņemti 2013. gadā, no kuriem divi attiecās uz jūliju, kas parāda, ka paraugi netika izņemti par pieciem mēnešiem).

      (1)  OV L 135, 40. lpp.