title: Lieta T-268/06: Prasība, kas celta 2006. gada 22. septembrī — Olympiaki Aeroporia Ypiresies pret Komisiju

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/55

         Prasība, kas celta 2006. gada 22. septembrī — Olympiaki Aeroporia Ypiresies pret Komisiju
   (Lieta T-268/06)
   (2006/C 294/113)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Olympiaki Aeroporia Ypiresies, A.E. (pārstāvji — P. Arestis, T. Soames, G. Goeteyn, S. Mavroghenis, M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt, pamatojoties uz EK līguma 230. un 231. pantu, maksimālo summu 668 783,057 drahmas apmērā, kas noteikta Komisijas 2006. gada 26. aprīļa Lēmuma K (2006)1580, galīgais, 1. pantā kā kompensācija, kas prasītājai likumīgi pienākas par laika periodu starp 2001. gada 11. un 14. septembri;

               —

               atcelt apstrīdētā lēmuma 2. pantu, atbilstoši kuram kompensācija, kas samaksāta prasītājai, nav saderīga ar kopējo tirgu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasība ir vērsta pret Komisijas 2006. gada 26. aprīļa Lēmumu K (2006)1580, galīgais, attiecībā uz valsts atbalsta shēmu K 39/2003 (bijušais NN 119/2002), ko Grieķija piemēroja par labu gaisa pārvadātājiem saistībā ar zaudējumiem, kas tiem radās no 2001. gada 11. līdz 14. septembrim.
   Pirmkārt, prasītāja apstiprina, ka Komisija, uzskatot, ka finanšu atbalsts, kas tika piešķirts, lai segtu zaudējumus, kas radās pēc 2001. gada 14. septembra, nav tieši saistīts ar Amerikas Savienoto Valstu gaisa telpas aizvēršanu pēc 2001. gada 11. septembra terorisma atentātiem, un tādējādi atzīstot to par valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar kopējo tirgu, ir veikusi acīmredzamu kļūdu faktisko apstākļu novērtējumā un līdz ar to ir pārkāpusi EKL 87. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
   Visbeidzot, prasītāja norāda, ka par attiecīgās kompensācijas nepieļaušanas iemesliem nav sniegts pamatojums un ka līdz ar to ir veikts tāds būtisks procedūras noteikumu pārkāpums, kas attaisno apstrīdētā lēmuma atcelšanu.


title: Lieta C-234/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof von Beroep de Brussel2005. gada 25. maija spriedumu lietā 1. Beļģijas valsts, ko pārstāv Sociālo lietu ministrs, un 2. Beļģijas valsts, ko pārstāv Veselības ministrijas valsts sekretārs, pret BVBA De Backer

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof von Beroep de Brussel2005. gada 25. maija spriedumu lietā 1. Beļģijas valsts, ko pārstāv Sociālo lietu ministrs, un 2. Beļģijas valsts, ko pārstāv Veselības ministrijas valsts sekretārs, pret BVBA De Backer

   (Lieta C-234/05)
   (2005/C 205/12)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Hof von Beroep de Brussel (Briseles Apelācijas tiesas, Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 25. maijā spriedumu lietā 1. Beļģijas valsts, ko pārstāv Sociālo lietu ministrs, un 2. Beļģijas valsts, ko pārstāv Veselības ministrijas valsts sekretārs, pret BVBA De Backer un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 27. maijā.

      Hof von Beroep de Brussel lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   Vai 1994. gada 14. jūlija veterināro inspekciju finansēšanas likums ir saderīgs ar Kopienu tiesībām? Vai šajā valsts likumā paredzētās veterinārās nodevas ir jāuzskata gan par neatļautu Kopienas tirdzniecības ierobežojumu un prettiesisku nodevu, kas ir līdzīga muitas nodevām, gan (vai) par pasākumu ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību, un tāpēc — par valsts atbalsta pasākumu, kas bija jāpaziņo Komisijai?


title: Lieta T-449/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedums — Komisija/ Trends (Šķīrējklauzula — Pētījumu veikšanas un tehnoloģiskās attīstības otrā pamatprogramma — Līgumi par projektiem ceļa transporta informātikas un telekomunikāciju jomā — Attaisnojošo dokumentu trūkums daļai no deklarētajiem izdevumiem — Līgumu laušana — Līgumu termiņu beigšanās)

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/29

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedums — Komisija/Trends

   (Lieta T-449/04) (1)

   (Šķīrējklauzula - Pētījumu veikšanas un tehnoloģiskās attīstības otrā pamatprogramma - Līgumi par projektiem ceļa transporta informātikas un telekomunikāciju jomā - Attaisnojošo dokumentu trūkums daļai no deklarētajiem izdevumiem - Līgumu laušana - Līgumu termiņu beigšanās)
   (2007/C 247/45)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Patakia, pārstāvis, kam palīdz K. Kapoutzidou un S. Chatzigiannis, advokāti)

      Atbildētājs: Transport Environment Development Systems (Trends), Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — V. Christianos un V. Vlassi, advokāti)
   Priekšmets
   Komisijas prasība saskaņā ar šķīrējklauzulu EKL 238. panta izpratnē, ar kuru lūgts piespriest Trends atlīdzināt Komisijai EUR 195 435, pieskaitot līgumiskos procentus, vai, pakārtoti, pieskaitot kavējuma procentus.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               blakusprasību noraidīt;

               3)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus, izņemot tos, kas attiecas uz blakusprasību;

               4)

                  Transport Environment Development Systems (Trends) sedz tiesāšanās izdevumus, kas attiecas uz blakusprasību.

      (1)  OV C 184, 2.8.2003. (iepriekš — lieta C-249/03).


title: Lieta T-167/02: Pirmās instances tiesas 2006. gada 7. jūlija rīkojums — Établissements Toulorge pret Parlamentu un Padomi (Prasība par zaudējumu atlīdzību — Ārpuslīgumiska atbildība — Dzīvniekiem paredzēto barības maisījumu tirdzniecība — Zaudējumu esamība)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/42

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 7. jūlija rīkojums — Établissements Toulorge pret Parlamentu un Padomi
   (Lieta T-167/02) (1)

   (Prasība par zaudējumu atlīdzību - Ārpuslīgumiska atbildība - Dzīvniekiem paredzēto barības maisījumu tirdzniecība - Zaudējumu esamība)
   (2006/C 224/90)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Établissements Toulorge, Bricquebec (Francija) (pārstāvji — D. Waelbroeck un D. Brinckman, advokāti)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji — C. Pennera un E. Waldherr) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — sākotnēji I. Díez Parra un F. Ruggeri Laderchi, pēc tam I. Díez Parra un Z. Kupčová)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētājus: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — W.-D. Plessing un M. Lumma) un Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — A. Bordes)
   Priekšmets
   Prasība atlīdzināt zaudējumus, ko prasītāja ir cietusi no Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Direktīvas 2002/2/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 79/373/EEK par barības maisījumu apriti un atceļ Komisijas Direktīvu 91/357/EEK (OV L 63, 23. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Parlamenta un Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Vācijas Federatīvā Republika un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 180, 27.07.2002.


title: Lieta T-164/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 4. decembra rīkojums – Alstom /Komisija Konkurence — Prasība par zaudējumu atlīdzību, kas iesniegta valsts tiesā — Tiesiskās sadarbības lūgums — Regulas (EK) Nr. 1/2003 15. panta 1. punkts — Komisijas lēmums sniegt informāciju valsts tiesai — Lūguma atsaukšana — Lēmuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               16.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/17

         Vispārējās tiesas 2014. gada 4. decembra rīkojums – Alstom/Komisija
   (Lieta T-164/12) (1)

   (Konkurence - Prasība par zaudējumu atlīdzību, kas iesniegta valsts tiesā - Tiesiskās sadarbības lūgums - Regulas (EK) Nr. 1/2003 15. panta 1. punkts - Komisijas lēmums sniegt informāciju valsts tiesai - Lūguma atsaukšana - Lēmuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 056/23)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Alstom (Levallois-Perret, Francija) (pārstāvji – sākotnēji J. Derenne, avocat, N. Heaton, P. Chaplin un M. Farley, solicitors, vēlāk J. Derenne, N. Heaton un P. Chaplin)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Antoniadis, N. Khan un P. Van Nuffel)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: National Grid Electricity Transmission plc (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – A. Magnus, C. Bryant, E. Coulson, solicitors, J. Turner, D. Beard, QC un L. John, barrister)

      Priekšmets

   Komisijas lēmuma, kas paziņots prasītājam ar Konkurences ģenerāldirektorāta ģenerāldirektora 2012. gada 26. janvāra lēmumu Nr. D/2012/006840 apmierināt High Court of Justice (England &Wales) [tiesiskās] sadarbības lūgumu, ciktāl tas attiecas uz informācijas, uz kuru, kā apgalvots, attiecas komercnoslēpums un kas ir ietverta tās atbildē uz paziņojumu par iebildumiem lietā COMP/F/38.899, izpaušanu – Gāzes izolācijas slēdziekārtas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tiesvedību lietā izbeigt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus, tostarp tiesāšanās izdevumus pagaidu noregulējuma tiesvedībā.

      (1)  OV C 165, 9.6.2012.


title: Lieta C-93/08: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 12. februāra spriedums (Augstākās tiesas Senāta (Latvijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Schenker  SIA/Valsts ieņēmumu dienests (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EK) Nr. 1383/2003 — 11. pants — Vienkāršotā kārtība preču iznīcināšanai — Intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpuma iepriekšēja konstatēšana — Administratīvais sods)

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/7

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 12. februāra spriedums (Augstākās tiesas Senāta (Latvijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Schenker SIA/Valsts ieņēmumu dienests
   (Lieta C-93/08) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK) Nr. 1383/2003 - 11. pants - Vienkāršotā kārtība preču iznīcināšanai - Intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpuma iepriekšēja konstatēšana - Administratīvais sods)
   (2009/C 82/12)
   Tiesvedības valoda — latviešu
   Iesniedzējtiesa
   Augstākās tiesas Senāts
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Schenker SIA

      Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augstākās tiesas Senāts — 11. panta interpretācija Padomes 2003. gada 22. jūlija Regulā Nr. 1383/2003 par muitas rīcību attiecībā uz precēm, par kurām ir aizdomas, ka tās pārkāpj atsevišķas intelektuālā īpašuma tiesības, un pasākumiem, ko veic attiecībā uz precēm, kas ir pārkāpušas šādas tiesības (OV L 196, 7. lpp.) — Vienkāršota kārtība preču iznīcināšanai, iepriekš nenosakot, vai intelektuālā īpašuma tiesības ir pārkāptas saskaņā ar valsts tiesību aktiem — Valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem ir paredzēts administratīvs sods, ja preces pārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 2003. gada 22. jūlija Regulas (EK) Nr. 1383/2003 par muitas rīcību attiecībā uz precēm, par kurām ir aizdomas, ka tās pārkāpj atsevišķas intelektuālā īpašuma tiesības, un pasākumiem, ko veic attiecībā uz precēm, kas ir pārkāpušas šādas tiesības, 11. pantā paredzētās vienkāršotās kārtības piemērošana, pamatojoties uz vienošanos starp intelektuālā īpašuma tiesību subjektu un preču importētāju, neliedz kompetentajām valsts iestādēm par šo preču ievešanu Kopienas muitas teritorijā atbildīgajām personām piemērot “sodu” šīs regulas 18. panta izpratnē, tai skaitā administratīvo sodu.

      (1)  OV C 128, 24.5.2008.


title: Lieta C-105/16 P: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 9. marta spriedums – Polijas Republika/Eiropas Komisija Apelācijas — ELVGF un ELFLA — No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi — Lauku attīstība — Regula (EK) Nr. 1257/1999 — 33.c pants — Atbalsts daļēji naturālām saimniecībām, kuras tiek reorganizētas — Pienākums apņemties vismaz 50 % atbalsta veltīt reorganizācijas darbībām

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/13

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 9. marta spriedums – Polijas Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta C-105/16 P) (1)

   (Apelācijas - ELVGF un ELFLA - No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi - Lauku attīstība - Regula (EK) Nr. 1257/1999 - 33.c pants - Atbalsts daļēji naturālām saimniecībām, kuras tiek reorganizētas - Pienākums apņemties vismaz 50 % atbalsta veltīt reorganizācijas darbībām)
   (2017/C 144/17)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Polijas Republika (pārstāvis – B. Majczyna)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Stobiecka-Kuik un J. Aquilina)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 136, 18.4.2016.


title: lieta T-448/05: Prasība, kas celta  2005. gada 16. decembrī  —  Oxley Threads  pret Eiropas Kopienu Komisiju

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/42

         Prasība, kas celta 2005. gada 16. decembrī — Oxley Threads pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (lieta T-448/05)
   (2006/C 48/79)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Oxley Threads Ltd (Asthon-Under-Lyne, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — G. Peretz, Barrister, M. Rees un K. Vernon, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 14. septembra lēmuma par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta procedūru lietā 38.337 — PO/Thread 2. panta b) apakšpunktu, ciktāl prasītājai ar to uzlikts naudas sods 1,271 miljonu EUR apmērā, vai, pakārtoti, samazināt šo naudas sodu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apstrīdētajā lēmumā Komisija atzina, ka prasītāja kopā ar citiem uzņēmumiem, noslēdzot vienošanās un piedaloties saskaņotās darbībās, kas ietekmēja automašīnu vītņu tirgu EEZ, pārkāpa EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu. Tādējādi tā prasītājai uzlika naudas sodu 1,271 miljonu EUR apmērā.
   Pamatojot prasību atcelt apstrīdēto lēmumu, prasītāja, pirmkārt, apgalvo, ka Komisija pārkāpa vienlīdzīgas attieksmes un samērīguma principus, kā arī savas pamatnostādnes, jo, nosakot naudas soda pamata summu, tā neņēma vērā to, ka atšķirībā no pārējiem dalībniekiem prasītāja bija mazs un vidēja lieluma uzņēmums un, vadoties no jebkura kritērija, daudz mazāks par citiem dalībniekiem. Prasītāja apgalvo, ka Komisija tai noteica tādu pašu naudas soda pamata summu kā diviem citiem dalībniekiem, kas kopējā apgrozījuma ziņā bija 71 reizi lielāki par to. Šajā pašā sakarā prasītāja uzskata, ka Komisija neņēma vērā to, ka naudas sods varētu uz to atstāt nesamērīgi lielu ietekmi, un to, ka pārkāpumu izdarīšanas laikā tas tikai vēl veidojās par nozīmīgu automašīnu vītņu piegādātāju klientiem EEZ ārpus Apvienotās Karalistes.
   Prasītāja arī apgalvo, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, izvērtējot piemēroto pamata summu, pārkāpa savas pamatnostādnes un pieļāva acīmredzamu kļūdu novērtējumā, pietiekami neņemot vērā prasītājas izrādītās sadarbības pakāpi, un pārkāpa savas pamatnostādnes, vienlīdzīgas attieksmes principu un pieļāva acīmredzamu kļūdu novērtējumā, raksturojot attiecīgo aizliegto vienošanos kā “sevišķi smagu” pārkāpumu.


title: Lieta C-301/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Oberster- Gerichtshof (Austrija) iesniedza 2007. gada 26. jūnijā — PAGO International GmbH / Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

text:
               22.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Oberster- Gerichtshof (Austrija) iesniedza 2007. gada 26. jūnijā — PAGO International GmbH/Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

   (Lieta C-301/07)
   (2007/C 223/04)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof (Austrija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: PAGO International GmbH

      Atbildētāja: Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Kopienas preču zīme tiek aizsargāta visā Kopienas teritorijā kā “preču zīme, kurai ir reputācija” Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (turpmāk tekstā — “KPZR”) (1) 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē, ja tai ir “reputācija” tikai vienā dalībvalstī?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: vai preču zīme, kurai “reputācija” ir tikai vienā dalībvalstī, šajā dalībvalstī ir aizsargāta saskaņā ar KPZR 9. panta 1. punkta c) apakšpunktu, tādējādi, ka var izdot tikai tādu aizliegumu, kas ir spēkā tikai šajā dalībvalstī?

      (1)  OV L 11, 1. lpp.


title: Lieta T-24/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 1. jūlija spriedums — ThyssenKrupp Stainless /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Nerūsējošā tērauda plakanie izstrādājumi — Lēmums, ar kuru, piemērojot Regulu (EK) Nr. 1/2003, tika konstatēts EOTKL 65. panta pārkāpums pēc EOTK līguma darbības termiņa izbeigšanās — Sakausējuma piemaksa — Komisijas kompetence — Atbildība par prettiesisku rīcību — Res judicata spēks — Tiesības uz aizstāvību — Piekļuve lietas materiāliem — Noilgums — Non bis in idem princips — Sadarbība administratīvajā procedūrā)

text:
               15.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/18

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 1. jūlija spriedums — ThyssenKrupp Stainless/Komisija
   (Lieta T-24/07) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Nerūsējošā tērauda plakanie izstrādājumi - Lēmums, ar kuru, piemērojot Regulu (EK) Nr. 1/2003, tika konstatēts EOTKL 65. panta pārkāpums pēc EOTK līguma darbības termiņa izbeigšanās - Sakausējuma piemaksa - Komisijas kompetence - Atbildība par prettiesisku rīcību - Res judicata spēks - Tiesības uz aizstāvību - Piekļuve lietas materiāliem - Noilgums - Non bis in idem princips - Sadarbība administratīvajā procedūrā)
   2009/C 193/26
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ThyssenKrupp Stainless AG, Duisburga (Vācija) (pārstāvji — M. Klusmans [M. Klusmann] un S. Tomass [S. Thomas], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Kastiljo de la Torre [F. Kastiljo de la Torre], R. Zauers [R. Sauer] un O. Vēbers [O. Weber])

      Priekšmets

   Lūgums pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 20. decembra lēmumu K(2006) 6765 galīgajā redakcijā par EOTK līguma 65. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/39.234 — Sakausējuma piemaksa, jauns lēmums), kā arī, pakārtoti, samazināt ar minēto lēmumu ThyssenKrupp Stainless noteiktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               ThyssenKrupp Stainless AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 14.4.2007.


title: Lietas T-391/04 izslēgšana no reģistra

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/41

         Lietas T-391/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 115/77)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 14. februārī Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-391/04 Bernard Nonat /Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 314, 18.12.2004.


title: Lieta T-502/11: Prasība, kas celta 2011. gada 26. septembrī — Sanofi Pasteur MSD /ITSB — Mundipharma (sakrustotu sirpju attēlojums)

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/30

         Prasība, kas celta 2011. gada 26. septembrī — Sanofi Pasteur MSD/ITSB — Mundipharma (sakrustotu sirpju attēlojums)
   (Lieta T-502/11)
   2011/C 340/59
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sanofi Pasteur MSD SNC (Liona, Francija) (pārstāvji — T. de Haan un P. Péters, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Mundipharma AG (Bāzele, Šveice)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 22. jūlija lēmumu lietā R 1904/2010-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kurā attēloti sakrustoti sirpji, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 5164561

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Francijas grafiskas preču zīmes, kurā attēlotas lentītes, reģistrācija Nr. 94500834 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē; starptautiskas grafiskas preču zīmes, kurā attēlotas lentītes, reģistrācija Nr. 620636 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē; starptautiskas grafiskas preču zīmes, kurā attēlotas lentītes, reģistrācija Nr. 627401, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus pilnībā noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 76. panta un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot nepamatoti uzskatījusi, ka apelācijas tiesvedībā vairs netika apgalvota agrāko preču zīmju augstā atšķirtspēja, un neesot pienācīgi izvērtējusi sajaukšanas iespēju


title: Lieta T-495/07: Prasība, kas celta 2007. gada 20. decembrī — Productos Asfálticos /Komisija

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/48

         Prasība, kas celta 2007. gada 20. decembrī — Productos Asfálticos/Komisija
   (Lieta T-495/07)
   (2008/C 64/79)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Productos Asfálticos (Proas), SA, Madride (Spānija) (pārstāvji — C. Fernandez Vicién, abogada, P. Carmona Botana, abogada, un A. Pereda Miquel, abogado)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 3. oktobra Lēmumu C(2007) 4441 (galīgā redakcija) vai, pakārtoti, samazināt Productos Asfálticos, SA uzlikto naudas sodu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasība ir par Komisijas 2007. gada 3. oktobra Lēmumu C(2007) 4441 (galīgā redakcija) lietā COMP/38710 — Betún España. Apstrīdētajā lēmumā Komisija atzina, ka prasītāja kopā ar citiem uzņēmumiem bija pārkāpusi EKL 81. pantu, jo zināmu periodu bija piedalījusies vienošanās un saskaņotās darbībās, kas izpaudās kā vienošanās par tirgus sadali un cenu saskaņošanu, penetrējošā bitumena tirdzniecībā. Par šiem pārkāpumiem Komisija prasītājai uzlika solidāri ar citu uzņēmumu maksājamu naudas sodu.
   Prasījumu pamatojumā prasītāja, pirmkārt, apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu faktu vērtējumā. Šajā sakarā prasītāja uzskata, ka Komisija nepareizi novērtēja pārkāpuma smagumu un prasītājas situāciju kartelī it īpaši saistībā ar tās īpašo nozīmi tirgū un tās raksturošanu par vienu no karteļa vadītājām.
   Otrkārt, prasītāja Komisiju kritizē par piemērojamo tiesību normu pārkāpumu. Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētājā lēmumā, nepareizi piemērojot 2002. gada paziņojumu par sadarbību (1), ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips, neizlemjot lietu saprātīgā termiņā, — labas pārvaldības princips, un, nosakot naudas sodu virs Regulā (EK) Nr. 1/2003 (2) noteiktajiem likumiskajiem ietvariem, — samērīguma princips.
   Prasītāja arī uzskata, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu.

      (1)  Komisijas paziņojums par naudas soda atlaišanu vai tā apmēra samazināšanu karteļu lietās (OV 2002, C 45, 3. lpp.).

      (2)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta C-594/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. decembrī iesniedza Verfassungsgerichtshof (Austrija) — Kärntner Landesregierung u.c.

text:
               16.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. decembrī iesniedza Verfassungsgerichtshof (Austrija) — Kärntner Landesregierung u.c.
   (Lieta C-594/12)
   2013/C 79/13
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verfassungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl, Andreas Krisch, Albert Steinhauser, Jana Herwig, Sigrid Maurer, Erich Schweighofer, Hannes Tretter, Scheucher Rechtsanwalt GmbH, Maria Wittmann-Tiwald, Philipp Schmuck, Stefan Prochaska

      Atbildētāja: Bundesregierung

      Prejudiciālie jautājumi

   1)   Par Savienības iestāžu rīcības spēkā esamību:

   Vai Direktīvas 2006/24/EK (1) 3.-9. pants ir saderīgs ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 8. un 11. pantu?
   2)   Par Līgumu interpretāciju:

               2.1.

               Vai paskaidrojumu par Hartas 8. pantu izpratnē, kuri atbilstoši Hartas 52. panta 7. punktam izstrādāti, lai sniegtu norādes Hartas interpretācijai, un kuri Verfassungsgerichtshof pienācīgi jāievēro, Direktīva 95/46/EK (2) un Regula (EK) Nr. 45/2001 (3), izvērtējot tiesību aizskāruma pieļaujamību, ir jāņem vērā vienādā mērā ar Hartas 8. panta 2. punktā un 52. panta 1. punktā minētajiem nosacījumiem?

               2.2.

               Kāda saistība pastāv starp Hartas 52. panta 3. punkta pēdējā teikumā norādītajām “Savienības tiesībām” un direktīvām tiesību uz datu aizsardzību jomā?

               2.3.

               Vai Hartas 8. panta interpretācijā, ņemot vērā, ka Direktīvā 95/46/EK un Regulā (EK) Nr. 45/2001 ir ietverti Hartā paredzēto pamattiesību uz datu aizsardzību īstenošanas nosacījumi un ierobežojumi, ir jāņem vērā grozījumi, kas izriet no vēlāk pieņemtiem sekundāro tiesību aktiem?

               2.4.

               Vai, ņemot vērā Hartas 52. panta 4. punktu, augstāka aizsardzības līmeņa nodrošināšanas princips Hartas 53. pantā nozīmē, ka Hartā noteiktās robežas attiecībā uz pieļaujamiem ierobežojumiem sekundāro tiesību aktos ir jāsašaurina?

               2.5.

               Vai attiecībā uz Hartas 52. panta 3. punktu, preambulas 5. apsvērumu un paskaidrojumu par Hartas 7. pantu, saskaņā ar kuriem tajā garantētās tiesības atbilst ECPAK 8. pantā paredzētajām tiesībām, no Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūras par ECPAK 8. pantu var secināt Hartas 8. panta interpretācijas aspektus, kas ietekmē minētā panta interpretāciju?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīva 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK; OV L 105, 54. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti; OV L 281, 31. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti; OV L 8, 1. lpp.


title: Lieta T-84/16: Prasība, kas celta 2016. gada 18. februārī – Banca Monte dei Paschi di Siena un Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (“widiba”)

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/53

      Prasība, kas celta 2016. gada 18. februārī – Banca Monte dei Paschi di Siena un Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (“widiba”)
      (Lieta T-84/16)
      (2016/C 211/67)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Sjēna, Itālija) un Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milāna, Itālija) (pārstāvji – L. Trevisan un D. Contini, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: ING-DIBa AG (Frankfurte pie Mainas, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējas: prasītājas

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “widiba” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 192 415

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 26. novembra lēmums apvienotajās lietās R 113/2015–2 un R 174/2015–2

         Prasītāju prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to netika apmierināts pieteikums par restitutio in integrum, un nodot lietu atpakaļ Apelācijas padomei;

            gadījumā, ja iepriekš minētais 1. prasījums tiktu noraidīts,

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to ir apstiprināts Iebildumu nodaļas lēmums noraidīt preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 12 192 415 attiecībā uz dažām konkrētām precēm un pakalpojumiem, un atzīt ES preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 12 192 415 par pieņemamu reģistrācijai attiecībā uz šīm precēm un pakalpojumiem, vai pakārtoti – nodot lietu atpakaļ EUIPO, lai tas pieņemtu attiecīgos pasākumus;

            jebkurā gadījumā

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to ir apmierināta ING-DIB apelācijas sūdzība par kredītkartēm un atzīt, ka ES preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 12 192 415 ir pieņemams reģistrācijai attiecībā uz šīm precēm, vai pakārtoti – nodot lietu atpakaļ EUIPO, lai tas pieņem attiecīgos pasākumus;

            jebkurā gadījumā

                  —

                  piespriest EUIPO segt savus izdevumus, kā arī atlīdzināt Banca Monte dei Paschi di Siena SpA un Wise Dialog Bank SpA tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un procesos EUIPO.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 81. panta 1. punkta un 60. panta pārkāpums;

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpanta pārkāpums.


title: Lieta T-46/13: Prasība, kas celta 2013. gada 28. janvārī — Sabores de Navarra /ITSB — Frutas Solano ( “KIT, EL SABOR DE NAVARRA” )

text:
               23.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/24

         Prasība, kas celta 2013. gada 28. janvārī — Sabores de Navarra/ITSB — Frutas Solano (“KIT, EL SABOR DE NAVARRA”)
   (Lieta T-46/13)
   2013/C 86/40
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sabores de Navarra, AIE (Pamplona, Spānija) (pārstāvji — J. Calderón Chavero un O. González Fernández, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Frutas Solano, SA (Calahorra, Spānija)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 7. novembra lēmumu lietās R 2542/2011-2 un R 2550/2011-2;

               —

               līdz ar to piemērot spēkā neesamības atzīšanas procesā Nr. 4633 C pieņemto ITSB Anulēšanas nodaļas 2011. gada 11. oktobra lēmumu, ar kuru par daļēji spēkā neesošu ir atzīta vārdiska Kopienas preču zīme Nr. 5042346 “KIT, EL SABOR DE NAVARRA” 29. klasē attiecībā uz “Navarras izcelsmes konservētiem, žāvētiem (kaltētiem) un termiski apstrādātiem augļiem un dārzeņiem; želejām, ievārījumiem, kompotiem” un 30. klasē attiecībā uz “konditorejas izstrādājumiem, medu, melases sīrupu; garšvielu mērcēm; garšvielām”;

               —

               apmierināt prasītājas prasījumus, uzdodot attiecīgajai ITSB anulēšanas nodaļai no jauna atzīt spēkā neesamību attiecībā uz iepriekšējā rindkopā minētajām precēm;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “KIT, EL SABOR DE NAVARRA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30. un 33. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 5 042 346

      Kopienas preču zīmes īpašniece: Frutas Solano, SA

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “Sabores de Navarra La Sabiduría del Sabor”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 29., 30., 33., 39. un 42. klasē

      Anulēšanas nodaļas lēmums: daļēji apmierināt pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji apmierināt Frutas Solano, SA apelācijas sūdzību un daļēji atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu; noraidīt prasītājas apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, to aplūkojot kopsakarā ar šīs pašas regulas 53. panta 1. punkta a) apakšpunktu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 15. panta pārkāpums.


title: Lieta F-30/06: Prasība, kas celta  2006. gada 13. martā  —  Hanot  pret Komisiju

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/50

         Prasība, kas celta 2006. gada 13. martā — Hanot pret Komisiju
   (Lieta F-30/06)
   (2006/C 131/91)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cécile Hanot, Luksemburga, (Luksemburga) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 2. punktu un 12. pantu par prettiesiskiem;

               —

               atcelt lēmumu, ar ko prasītāju ieceļ asistenta amatā, tiktāl, ciktāl ar to nosaka viņas klasifikāciju B*3 pakāpes 5. līmenī saskaņā ar Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 2. punktu;

               —

               atcelt lēmumu, ar ko anulē visus punktus, kuri veido prasītājas “sac à dos”;

               —

               atcelt lēmumu, ar ko prasītājas atalgojuma noteikšanai piemēro reizināšanas koeficientu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja ir veiksmīgā kandidāte, kas izturējusi iekšējo konkursu COM/PB/04 par pārcelšanu citā kategorijā, paziņojums par kuru tika publicēts pirms jauno Civildienesta noteikumu spēkā stāšanās datuma. Pēc minētā datuma atbildētāja iecēla viņu augstākā kategorijā, tomēr saglabājot iepriekšējo pakāpi, līmeni un reizināšanas koeficientu. Savukārt viņas amatā paaugstināšanas punktu skaits tika samazināts līdz nullei.
   Savā prasībā prasītāja, pirmkārt, norāda uz to, ka apstrīdētie lēmumi pārkāpj juridisko struktūru, ko izveidoja viņas saņemtais konkursa paziņojums, kā arī Civildienesta noteikumu 5., 29. un 31. pantu, tiesību uz karjeru principu un samērīguma principu.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka šie lēmumi pārkāpj arī vienlīdzīgas attieksmes principu un nediskriminācijas principu. Pirmkārt, veiksmīgie kandidāti, kas izturējuši to pašu konkursu vai tā paša līmeņa konkursu, ir klasificēti dažādos līmeņos atkarībā no tā, vai viņi ir pieņemti darbā pirms vai pēc jauno Civildienesta noteikumu spēkā stāšanās. Otrkārt, ierēdņi, kas nav izturējuši konkursu par pārcelšanu citā kategorijā, nokļuva labvēlīgākā stāvoklī, jo viņiem ir saglabāti viņu amatā paaugstināšanas punkti; savukārt prasītājas “sac à dos” ir samazināts līdz nullei.
   Visbeidzot, prasītāja uzskata, ka apstrīdētie lēmumi pārkāpj tiesiskās paļāvības aizsardzības principu, jo viņa varēja gaidīt, ka viņu iecels konkursa paziņojumā norādītajā pakāpē.


title: Lieta T-650/11: Prasība, kas celta 2011. gada 19. decembrī — Dimension Data Belgium /Parlaments

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/28

         Prasība, kas celta 2011. gada 19. decembrī — Dimension Data Belgium/Parlaments
   (Lieta T-650/11)
   2012/C 73/55
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dimension Data Belgium SA (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — P. Levert un M. Velghe, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta lēmumu, kurš prasītājai tika paziņots ar 2011. gada 18. oktobra elektronisko vēstuli un ar kuru tiek noraidīts prasītājas piedāvājums publiskā iepirkuma līguma PE-ITEC-DIT-ITIM-TELSIS daļai Nr. 1 un minētā publiskā iepirkuma līguma daļas Nr. 1 slēgšanas tiesības piešķirtas sabiedrībai BT Belgique;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajam lēmumam nav sniegts pamatojums, jo Parlaments prasītājai nav paziņojis nevienu no apstiprinātā piedāvājuma īpašībām.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Parlamentam Finanšu regulas (1) 89., 92., 97. un 100. pantā un Īstenošanas kārtības (2) 138. pantā noteiktais pārskatāmības pienākums, jo Parlaments nav skaidri, pilnīgi un precīzi definējis piedāvājuma cenu novērtēšanas kritēriju.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, nosakot piedāvājuma kvalitātes novērtēšanas kritērijus, kā arī ir pārkāpts samērīguma princips un Īstenošanas kārtības 138. panta 2. punkts, jo līgumslēdzēja iestāde ir ņēmusi vērā novērtēšanas kritēriju, kura mērķis neesot noteikt ekonomiski visizdevīgāko piedāvājumu.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda finanšu piedāvājumu kvalitātes vērtējumā un ir pārkāpts Īstenošanas kārtības 139. pants, piešķirot apstrīdētā publiskā iepirkuma līguma daļas Nr. 1 slēgšanas tiesības sabiedrībai BT Belgique, jo tās piedāvājums esot anormāli zems, tādējādi Parlamentam tas bija jānoraida vai arī jāuzskata par neatbilstošu iepirkuma procedūras specifikācijām.

      (1)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2002. gada 23. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 357, 1. lpp.).


title: Lieta C-78/06: Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 9. februārī

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/13

         Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 9. februārī
   (Lieta C-78/06)
   (2006/C 74/26)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 9. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv A. Alcover San Pedro un F. Simonetti, pārstāves, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 25. jūnija Direktīvu 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 18. jūlijā.

      (1)  OV L 189, 18.7.2002., 12. lpp.


title: Lieta C-462/06: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2008. gada 22. maijā ( Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Glaxosmithkline , Laboratoires Glaxosmithkline / Jean-Pierre Rouard (Regula (EK) Nr. 44/2001 — II nodaļas 5. iedaļa — Jurisdikcija atsevišķu darba līgumu jomā — Minētās nodaļas 2. iedaļa — Īpašā jurisdikcija — 6. panta 1. punkts — Vairāki atbildētāji)

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/7

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2008. gada 22. maijā (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline/Jean-Pierre Rouard

   (Lieta C-462/06) (1)

   (Regula (EK) Nr. 44/2001 - II nodaļas 5. iedaļa - Jurisdikcija atsevišķu darba līgumu jomā - Minētās nodaļas 2. iedaļa - Īpašā jurisdikcija - 6. panta 1. punkts - Vairāki atbildētāji)
   (2008/C 171/11)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Cour de cassation
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline

      Atbildētājs: Jean-Pierre Rouard

   Priekšmets
   Lūgums snigt prejudiciālu nolēmumu — Cour de cassation — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.) 6. panta 1. punkta, 18. panta 1. punkta un 19. panta interpretācija — Noteikumi par jurisdikciju atsevišķu darba līgumu jomā — Atlaista darbinieka, kas strādājis trešās valstīs divās vienas grupas sabiedrībās, kuru juridiskā adrese ir divās dažādās dalībvalstīs, gadījums
   Rezolutīvā daļa:
   īpašās jurisdikcijas noteikumu, kas paredzēts Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 6. panta 1. punktā, nevar piemērot prāvās, uz kurām attiecas minētās regulas II nodaļas 5. iedaļa par jurisdikcijas noteikumiem, kas piemērojami atsevišķiem darba līgumiem.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: lieta C-407/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 24. septembrī (2004. gada 16. septembra fakss) ierosināja Dalmine SpA par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu lietā T-50/00 Dalmine SpA/Eiropas Kopienu Komisija

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/25

         Apelācija, ko 2004. gada 24. septembrī (2004. gada 16. septembra fakss) ierosināja Dalmine SpA par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu lietā T-50/00 Dalmine SpA/Eiropas Kopienu Komisija
   lieta C-407/04 P
   (2004/C 300/51)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai 2004. gada 24. septembrī ir iesniegta apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-50/00 Dalmine SpA pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko iesniedza Dalmine SpA, kuru pārstāv A. Sinagra, M. Siragusa un F.M. Moretti, avvocati.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto spriedumu un līdz ar to atcelt sākotnēji apstrīdēto lēmumu vai

               —

               atcelt apstrīdēto spriedumu un attiecīgi Komisijas lēmumu, ciktāl uz tiem attiecas apelācijas sūdzības pamati, kurus Tiesa uzskata par pamatotiem un pieņemamiem;

               —

               pakārtoti, sakarā ar lēmuma 4. panta atcelšanu no jauna noteikt ievērojami mazāku naudas sodu, ievērojot šajā apelācijas sūdzībā izvirzītos pamatus un tās mērķus, sods, kas tika noteikts Pirmās instances tiesas pieļautās tiesiskās maldības rezultātā, izvērtējot soda atbilstību, vai arī pilnīgas vai daļējas sprieduma atcelšanas rezultātā, jo īpaši (bet ne tikai) sakarā ar lēmuma 1. un 2. pantā konstatētajiem pārkāpumiem;

               —

               izvērtēt, vai lieta pēc Tiesas ieskatiem nav nododama atpakaļ Pirmās instances tiesā jaunai izskatīšanai un jauna sprieduma taisīšanai, kurā tiek ņemta vērā tiesību aktu un tiesību principu Tiesas interpretācija šajā lietā;

               —

               visbeidzot jebkurā gadījumā sakarā ar Pirmās instances tiesas sprieduma atcelšanu piespriest Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējam Dalmine radušos tiesvedības izdevumus abās instancēs.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Pirmās instances tiesas spriedumam ir šādi trūkumi:

               —

               Kopienas tiesību pārkāpums un to nepareiza piemērošana, kā arī tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ciktāl apstiprināts Komisijas veikto apelācijas sūdzības iesniedzēja izmeklēšanu, jo īpaši, saistībā ar informācijas pieprasījumu saskaņā ar Regulas Nr. 17/62 (1) 11. panta 5. punktu;

               —

               Kopienas tiesību pārkāpums un to nepareiza piemērošana, kā arī tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ciktāl apstiprināta dokumenta “Sharing Key” pieļaujamība un tā izmantošana par pierādīšanas līdzekli;

               —

               Kopienas tiesību pārkāpums un to nepareiza piemērošana, kā arī tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ciktāl apstiprināta Dalmine bijušo direktoru nopratināšanas protokolēto liecību pieļaujamība un to izmantošana par pierādīšanas līdzekli;

               —

               EK līguma 81. panta pārkāpums, ciktāl atzīti lēmumā ietvertie pārmērīgie pamati par sabiedrībai piedēvētajiem pārkāpumiem;

               —

               EK līguma 81. panta pārkāpums, nepareiza tiesību piemērošana, pierādījumu sagrozīšana un pamatojuma trūkums attiecībā uz iespējamā pārkāpuma priekšmetu saskaņā ar lēmuma 1. pantu par pārkāpuma nodarīšanas pārbaudi, par tā seku konstatēšanu un jebkāda pārkāpuma, kas ir tikai plānots vai ievērojami nekropļo konkurenci, pielīdzināšana pilnīgi paveiktam pārkāpumam vai pārkāpumam ar prettiesisku mērķi vai prettiesiskām sekām;

               —

               EK līguma 81. panta pārkāpums, nepareiza tiesību piemērošana, pierādījumu sagrozīšana un pamatojuma trūkums attiecībā uz iespējamo tirdzniecības iespaidošanu starp dalībvalstīm;

               —

               nepareiza pilnvaru izmantošana, Kopienas tiesību pārkāpums un faktu un pierādījumu sagrozīšana, Tiesai rekonstruējot Komisijas izvirzītos pārkāpumus lēmuma 2. pantā;

               —

               nepareiza pilnvaru izmantošana, Kopienas tiesību pārkāpums un faktu un pierādījumu sagrozīšana, atzīstot Dalmine un British Steel piegādes līguma mērķus un/vai sekas par prettiesiskām, jo šis līgums ierobežojot konkurenci gludu cauruļu un vītņu cauruļu tirgū;

               —

               Kopienas tiesību pārkāpums un faktu un pierādījumu sagrozīšana, atzīstot Dalmine un British Steel piegādes līguma noteikumu prettiesiskumu;

               —

               pakārtoti, EK līguma 81. panta pārkāpums un kļūdains pamatojums, atzīstot to, ka Komisija ievērojusi Regulas Nr. 17/62 15. pantu un Vadlīnijas sodanaudas noteikšanai attiecībā uz Dalmine piedēvētā pārkāpuma smagumu; un visbeidzot arī pakārtoti,

               —

               EK līguma 81. panta pārkāpums un kļūdains pamatojums, atzīstot to, ka Komisija ievērojusi Regulas Nr. 17/62 15. pantu un Vadlīnijas sodanaudas noteikšanai attiecībā uz Dalmine izvirzītā pārkāpuma ilgumu un attiecībā uz vainu mīkstinošiem apstākļiem.

      (1)  OV 13, 21.02.1962., 204. lpp.


title: Lieta T-345/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija spriedums — Portugāle/Komisija (ELVGF — Virzības nodaļa — Finanšu atbalsta samazināšana — Atbalsta pasākumi investīcijām lauksaimniecības uzņēmumos — Pārbaužu efektivitāte)

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/19

         Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija spriedums — Portugāle/Komisija
   (Lieta T-345/10) (1)

   (ELVGF - Virzības nodaļa - Finanšu atbalsta samazināšana - Atbalsta pasākumi investīcijām lauksaimniecības uzņēmumos - Pārbaužu efektivitāte)
   2012/C 194/30
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes un J. Saraiva de Almeida, kuriem palīdz M. Figueiredo, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Guerra e Andrade un G. von Rintelen)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 29. jūnija Lēmumu C(2010) 4255, galīgā redakcija, par finanšu korekciju piemērošanu ELVGF Virzības nodaļas finansējumam, kas kā “Ieguldījumu lauksaimniecības uzņēmumos” pasākums piešķirts darbības programmai CCI 1999.PT.06.1.PO.007 (Portugāle — Valsts programma, 1. mērķis)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Lieta C-341/06: Apelācija, ko 2006. gada 4. augustā ierosinājis Chronopost SA par Pirmās instances tiesas 2006. gada 7. jūnija spriedumu lietā T-613/97, Union française de l'express ( Ufex ) u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju

text:
               14.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/4

         Apelācija, ko 2006. gada 4. augustā ierosinājis Chronopost SA par Pirmās instances tiesas 2006. gada 7. jūnija spriedumu lietā T-613/97, Union française de l'express (Ufex) u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta C-341/06)
   (2006/C 249/09)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Chronopost SA (pārstāvis — D. Berlin, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Kopienu Komisija, Francijas Republika, La Poste, Union française de l'express (Ufex), DHL International SA, Federal express international (Francija) SNC, CRIE SA

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:
   Ar savu apelācijas sūdzību prasītājs lūdz Tiesu:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas 2006. gada 7. jūnija spriedumu tiktāl, ciktāl tas atceļ Komisijas 1997. gada 1. oktobra lēmumu 98/356/EK (1), pamatojuma trūkuma dēļ un valsts atbalsta jēdziena pārkāpuma dēļ;

               —

               pārņemt izskatīšanai pārējo Pirmās instances tiesas sprieduma daļu, pieņemt galīgu spriedumu, nenosūtot lietu Pirmās instances tiesai, un apstiprināt, ka Komisijas 1997. gada 1. oktobra lēmums 98/365/EK ir likumīgs;

               —

               piespriest prasītājiem pirmajā instancē atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs norāda trīs pamatus savas apelācijas pamatojumam.
   Ar savu pirmo pamatu prasītājs apgalvo, ka Pirmās instances tiesa ir pārkāpusi vispārīgos Kopienu tiesību principus, un it īpaši tiesības uz taisnīgu tiesu, jo šī tiesa nesniedza visas vajadzīgās objektivitātes garantijas, tā kā tiesnesis referents apstrīdētajā 2006. gada 7. jūnija spriedumā bija arī tajā tiesas sastāvā, kas pieņēma Tiesas atcelto 2000. 14. decembra spriedumu (spriedums lietā T-613/97, Ufex u.c./Komisija, Recueil, II-4055. lpp.).
   Tālāk ar savu otro pamatu prasītājs pārmet Pirmās instances tiesai, ka tā pārsniedza savu kompetenci un pārkāpa EKL 230. pantu un EKL 253. pantu ar to, ka tā, atsaucoties uz pamatojuma pārbaudi, pārbaudīja pēc būtības Komisijas 1997. gada 1. oktobra lēmuma 98/365/EK par Francijas piešķirto valsts atbalstu SFMI-Chronopost (OV 1998, L 164, 37. lpp.) un iespējamo Komisijas pieļauto acīmredzamo kļūdu vērtējumā, Komisijai īstenojot savu diskrecionāro varu. Turklāt prasītājs norāda, ka Pirmās instances tiesa ir aizvietojusi savu vērtējumu ar Komisijas vērtējumu, kas pārsniedz tās kompetenci un rada atkārtotu EKL 230. un 235. panta pārkāpumu.
   Visbeidzot, ar savu trešo pamatu prasītājs pārmet Pirmās instances tiesai, ka tā pieļāva vairākas tiesību kļūdas, attiecoties pret sabiedrisku uzņēmumu, kas darbojas rezervētā nozarē, tāpat ka pret privātu uzņēmumu, piemērojot attiecībā uz uzņēmuma dibināšanu, ko veic mātes sabiedrība, judikatūru par saistībām starp mātes sabiedrībām un pastāvošām meitas sabiedrībām un secinot, ka pastāv priekšrocība SFMI labā, kas izriet no tā, ka SFMI grāmatvedībā tika ietverti Postadex klienti. Pirmās instances tiesa šo vairāku pamatu dēļ pārkāpa EKL 87. pantu.

      (1)  OV L 164, 37. lpp.


title: Lieta T-78/15: Prasība, kas celta 2015. gada 16. februārī – Mudhook Marketing/ITSB (“IPVanish”)

text:
               20.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 127/32

         Prasība, kas celta 2015. gada 16. februārī – Mudhook Marketing/ITSB (“IPVanish”)
   (Lieta T-78/15)
   (2015/C 127/44)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mudhook Marketing, Inc. (Winter Park, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – A. Dellmeier un H. Eckermann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “IPVanish” – Reģistrācijas pieteikums Nr. 2 3 30  271

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju otrās padomes 2014. gada 4. decembra lēmums lietā R 1417/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-296/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 22. maijā iesniedza Varhoven kasatsionen sad (Bulgārija) – Wiemer & Trachte GmbH (maksātnespējas procesā)/Zhan Oved Tadzher

text:
               7.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 22. maijā iesniedza Varhoven kasatsionen sad (Bulgārija) – Wiemer & Trachte GmbH (maksātnespējas procesā)/Zhan Oved Tadzher

   (Lieta C-296/17)
   (2017/C 256/11)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Varhoven kasatsionen sad

      Pamatlietas puses

      Prasītāja un kasācijas sūdzības iesniedzēja: Wiemer & Trachte GmbH (maksātnespējas procesā)

      Atbildētājs un atbildētājs kasācijas tiesvedībā: Zhan Oved Tadzher

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 (1) par maksātnespējas procedūrām 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tās dalībvalsts tiesu jurisdikcija, kuras teritorijā ir ticis uzsākts maksātnespējas process, maksātnespējas pārsūdzības prasībā pret atbildētāju, kura juridiskā adrese vai domicils atrodas citā dalībvalstī, ir izņēmuma jurisdikcija, vai arī maksātnespējas procesa administratoram regulas 18. panta 2. punktā paredzētajā gadījumā ir tiesības celt pārsūdzības prasību tādas dalībvalsts tiesā, kuras teritorijā ir atbildētāja juridiskā adrese vai domicils, ja maksātnespējas procesa administratora pārsūdzības prasība ir balstīta uz citā dalībvalstī veiktu rīcības darījumu par kustamu mantu?

               2)

               Vai ir piemērojams Regulas Nr. 1346/2000 24. panta 2. punktā, lasot to kopā ar 1. punktu, paredzētais atbrīvojums no saistību izpildes pienākuma saistībā ar tādu saistību izpildi parādniekam dalībvalstī, kura ir notikusi ar šajā dalībvalstī reģistrēta uzņēmumam parādniekam piederoša uzņēmuma vadītāja starpniecību, ja saistību izpildes brīdī citā dalībvalstī bija iesniegts pieteikums par maksātnespējas procesa uzsākšanu par parādnieces aktīviem un bija iecelts pagaidu maksātnespējas procesa administrators, taču vēl nebija pieņemts nolēmums par maksātnespējas procesa uzsākšanu?

               3)

               Vai Regulas Nr. 1346/2000 24. panta 1. punkts par saistību izpildi ir piemērojams naudas summas samaksai parādniecei, ja sākotnējais šīs summas pārskaitījums, kuru personas, kas izpilda saistības, labā veic parādniece, saskaņā ar maksātnespējas lietu tiesas valsts tiesībām ir uzskatāms par spēkā neesošu un spēkā neesamība izriet no maksātnespējas procesa uzsākšanas?

               4)

               Vai nezināšanas prezumpcija atbilstoši Regulas Nr. 1346/2000 24. panta 2. punktam ir piemērojama, ja regulas 21. panta 2. punkta otrajā teikumā minētās iestādes nav veikušas nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka dalībvalsts, kuras teritorijā parādniecei pieder uzņēmums, reģistrā tiek publicēti maksātnespējas lietu tiesas nolēmumi, ar kuriem tika iecelts pagaidu maksātnespējas procesa administrators un tika noteikts, ka uzņēmuma rīcības darījumi ir spēkā tikai ar pagaidu maksātnespējas administratora piekrišanu, ja dalībvalstī, kurā atrodas uzņēmuma juridiskā adrese, ir paredzēta obligāta šo nolēmumu publicēšana, lai gan tā tos saskaņā ar regulas 25. pantu, lasot to kopā ar 16. pantu, atzīst?

      (1)  OV 2000, L 160, 1. lpp.


title: Lieta C-180/04: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī ( Tribunale di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Andrea Vassallo pret Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate (Direktīva 1999/70/EK — Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 1. klauzulas b) apakšpunkts un 5. klauzula — Darba attiecību uz nenoteiktu laiku izveidošanās, ja tiek pārkāpti noteikumi par secīgiem uz noteiktu laiku slēgtiem darba līgumiem — Iespēja piemērot atkāpi valsts pārvaldes jomā noslēgtajiem darba līgumiem)

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/1

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī (Tribunale di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Andrea Vassallo pret Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate

   (Lieta C-180/04) (1)

   (Direktīva 1999/70/EK - Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 1. klauzulas b) apakšpunkts un 5. klauzula - Darba attiecību uz nenoteiktu laiku izveidošanās, ja tiek pārkāpti noteikumi par secīgiem uz noteiktu laiku slēgtiem darba līgumiem - Iespēja piemērot atkāpi valsts pārvaldes jomā noslēgtajiem darba līgumiem)
   (2006/C 261/02)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunale di Genova
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Andrea Vassallo

      Atbildētāja: Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale di Genova — Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.) — Darba attiecību uz nenoteiktu laiku izveidošanās, ja tiek pārkāpti noteikumi par secīgiem uz noteiktu laiku slēgtiem darba līgumiem — Iespēja piemērot atkāpi valsts pārvaldes jomā noslēgtajiem darba līgumiem
   Rezolutīvā daļa:
   1999. gada 18. marta pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku, kurš iekļauts pielikumā Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvai 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku, ir interpretējams tādējādi, ka tam principā nav pretējs tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir aizliegta tādu darba līgumu vai darba attiecību uz noteiktu laiku, kas izveidojas, ļaunprātīgi izmantojot secīgus uz noteiktu laiku noslēgtus darba līgumus vai darba attiecības ar publiskā sektora darba devēju, pārveidošana par darba līgumiem vai attiecībām uz nenoteiktu laiku, pat ja šāda pārveidošana ir paredzēta attiecībā uz darba līgumiem un darba attiecībām ar privātā sektora darba devēju, ja šajā tiesiskajā regulējumā ir ietverts cits efektīvs pasākums, lai novērstu un vajadzības gadījumā sodītu publiskā sektora darba devēju par secīgu darba līgumu vai darba attiecību uz noteiktu laiku ļaunprātīgu izmantošanu.

      (1)  OV C 156, 12.06.2004.


title: Apvienotās lietas C-283/06 un C-312/06: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 11. oktobrī [ Zala Megyei Bíróság , Legfelsőbb Bírósága (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — KÖGÁZ rt , E-ON IS Hungary kft , E-ON DÉDÁSZ rt , Schneider Electric Hungária rt , TESCO Áruházak rt , OTP Garancia Biztosító Rt. , OTP Bank rt , ERSTE Bank Hungary rt , Vodafon Magyarország Mobil Távközlési rt (C-283/06)/ Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője , OTP Garancia Biztosító rt / Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06) (Sestā PVN direktīva — 33. panta 1. punkts — Jēdziens apgrozījuma nodoklis — Vietējais uzņēmumu nodoklis)

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/13

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 11. oktobrī [Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bírósága (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — KÖGÁZ rt, E-ON IS Hungary kft, E-ON DÉDÁSZ rt, Schneider Electric Hungária rt, TESCO Áruházak rt, OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank rt, ERSTE Bank Hungary rt, Vodafon Magyarország Mobil Távközlési rt (C-283/06)/Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője, OTP Garancia Biztosító rt/Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06)
   (Apvienotās lietas C-283/06 un C-312/06) (1)

   (Sestā PVN direktīva - 33. panta 1. punkts - Jēdziens “apgrozījuma nodoklis’ - Vietējais uzņēmumu nodoklis)
   (2007/C 297/19)
   Tiesvedības valoda — ungāru
   Iesniedzējtiesa

      Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bírósága

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: KÖGÁZ rt, E-ON IS Hungary kft, E-ON DÉDÁSZ rt, Schneider Electric Hungária rt, TESCO Áruházak rt, OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank rt, ERSTE Bank Hungary rt, Vodafon Magyarország Mobil Távközlési rt, (C-283/06), OTP Garancia Biztosító rt (C-312/06)

      Atbildētāji: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője (C-283/06), Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06)
   Priekšmets
   Lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu — Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bírósága —X pielikuma (Pievienošanās akta 24. pantā minētais saraksts: Ungārija) 4. nodaļas (Konkurences politika) 3. punkta a) apakšpunkta aktā par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (OV L 236, 846. lpp.) interpretācija un Padomes 1977. gada 17. maijs Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 33. panta interpretācija — Uzņēmuma nodoklim līdzīgu nodokļu aizliegums — Valsts tiesību akti, ar kuriem vietējām iestādēm ir atļauts ieviest nodokli par ekonomiska rakstura darījumiem — Ar Pievienošanās aktu paredzēta dalībvalsts iespēja pārejas periodā piemērot šī nodokļa samazinājumus
   Rezolutīvā daļa:
   33. panta 1. punkts Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 1991. gada 16. decembra Direktīvu 91/680/EEK, kas papildina pievienotās vērtības nodokļu kopējo sistēmu un groza Direktīvu 77/388 nolūkā atcelt fiskālās robežas, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to pieļauj tāda nodokļa maksājumu, kam ir tādas pazīmes kā pamata lietā minētajam.

      (1)  OV C 212, 2.9.2006.

      OV C 237, 30.9.2006.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 15. jūnijā lietā T-186/04 Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “SPAFORM” reģistrācijas pieteikums — Agrākas vārdiskas preču zīmes “SPA” un “SPA THERMES” — Daļējs iebildumu noraidījums — Regulas Nr. 2868/95 (EK) 18. noteikuma 1. punkts)

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/21

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 15. jūnijā
   lietā T-186/04 Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “SPAFORM” reģistrācijas pieteikums - Agrākas vārdiskas preču zīmes “SPA” un “SPA THERMES” - Daļējs iebildumu noraidījums - Regulas Nr. 2868/95 (EK) 18. noteikuma 1. punkts)
   (2005/C 205/38)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā T-186/04 Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, Spa (Beļģija), ko pārstāv L. de Brūvers [L. de Brouwer], E. Kornu [E. Cornu], E. de Grīss [É. De Gryse] un D. Moro [D. Moreau], pret Iekšēja tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmēs, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Šneiders [G. Schneider]), otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks un persona, kas iestājusies lietā — Spaform Ltd, Sauthemptona (Apvienotā Karaliste), ko pārstāv Dž. Gārdners [J. Gardner] un A. Hovards [A. Howard], barristers, par prasību par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 25. februāra lēmumu (lieta R 827/2002-4) attiecībā uz iebildumu procesu starp Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV un Spaform Ltd, Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs priekšsēdētājs J. Pirungs [J. Pirrung], tiesneši N. Dž. Forvuds [N. J. Forwood] un S. Papasavs [S. Papasavvas], sekretāre B. Pastora [B. Pastor], sekretāra palīdze, 2005. gada 15. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 25. februāra lēmumu (lieta R 827/2002-4) daļā, kurā tas atzīst par nepieņemamu iebildumu, kas pamatots ar Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 5. punktu, attiecībā uz preču zīmi “SPA”, kura ir reģistrēta Beniluksa valstīs ar numuru 389 230;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina prasītājas tiesāšanās izdevumus;

               4)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 201, 07.08.2004.


title: Lieta T-355/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 1. decembra rīkojums – STC/Komisija Publiski būvdarbu līgumi — Iepirkuma procedūra — Turbogāzes triģenerācijas ražotnes būvniecība un ar to saistītā tehniskā apkope — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Apstrīdētā tiesību akta atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/33

         Vispārējās tiesas 2016. gada 1. decembra rīkojums – STC/Komisija
   (Lieta T-355/14) (1)

   (Publiski būvdarbu līgumi - Iepirkuma procedūra - Turbogāzes triģenerācijas ražotnes būvniecība un ar to saistītā tehniskā apkope - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Apstrīdētā tiesību akta atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2017/C 022/44)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: STC SpA (Forli, Itālija) (pārstāvji – A. Marelli un G. Delucca, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji L. Di Paolo, F. Moro un L. Cappelletti, vēlāk L. Di Paolo un F. Moro)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: CPL Concordia Soc. coop. (Concordia Sulla Secchia, Itālija) (pārstāvis – A. Penta, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmām kārtām, uz LESD 263. pantu balstīta prasība atcelt, pirmkārt, Komisijas 2014. gada 3. aprīļa lēmumu, ar kuru noraidīts piedāvājums, ko prasītāja iesniegusi iepirkuma procedūrā JRC IPR 2013 C04 0031 OC ar gāzes turbīnu aprīkotas triģenerācijas ražotnes būvniecībai un ar to saistītajai tehniskajai apkopei (OV 2013/S 137–237146) Kopīgā pētniecības centra (JRC) Ispras (Itālija) objektā, otrkārt, Komisijas lēmumu, ar kuru tā piešķīrusi tiesības slēgt šo līgumu CPL Concordia, kā arī visus saistītos aktus, kas pieņemti pirms vai pēc šī lēmuma, tostarp iespējamo lēmumu par līguma apstiprināšanu un vajadzības gadījumā – pašu līgumu, treškārt, Komisijas 2014. gada 15. aprīļa vēstuli, ar kuru noraidīts prasītājas pieteikums par piekļuvi iepirkuma dokumentiem, un, otrām kārtām – prasība galvenokārt uzdot Komisijai atsaukt līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu un piešķirt tiesības slēgt šo līgumu prasītājai un pakārtoti, ja kaitējumu nevar atlīdzināt natūrā, piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājai nodarītos zaudējumus.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību šajā lietā;

               2)

               CPL Concordia Soc. coop. prasījumus noraidīt kā acīmredzami nepieņemamus;

               3)

               gan ar šo tiesvedību, gan ar pagaidu noregulējuma tiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus katrs lietas dalībnieks sedz pats.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Lieta T-415/07: Prasība, kas celta 2007. gada 21. novembrī — RedEnvelope /ITSB — Red Letter Days ( redENVELOPE )

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/25

         Prasība, kas celta 2007. gada 21. novembrī — RedEnvelope/ITSB — Red Letter Days (“redENVELOPE”)
   (Lieta T-415/07)
   (2008/C 8/45)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: RedEnvelope Inc., Sanfrancisko (Savienotās Valstis) (pārstāvis — A. Poulter, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Red Letter Days Ltd, Londona (Apvienotā Karaliste)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 14. septembra lēmumu Nr. R 1117/2005-1, ciktāl ar lēmumu nolemts pieņemt jaunus pierādījumus, lai pamatotu iebildumus;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “redENVELOPE” attiecībā uz pakalpojumiem, kuri ietilpst 35. un 42. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 1 601 327

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Red Letter Days Ltd.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: reģistrētas un nereģistrētas valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “RED LETTER”, “RED LETTER DAYS” un “RED LETTER DAYS PLC” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 14., 16., 18., 21., 22., 25., 26., 33., 36., 39., 41., 42., 43. un 44. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus daļā

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un nosūtīt lietu atpakaļ Iebildumu nodaļai tālākai izskatīšanai, ciktāl tas attiecas uz Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punktu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome pieņēma jaunus pieradījumus, kas atļaus Iebildumu padomei pieņemt lēmumu, balstoties uz pierādījumiem, kas procesā agrāk nebija pieejami un uz kuriem prasītājai nav bijis iespējas atbildēt Iebildumu nodaļā.


title: Lieta C-390/10: Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 14. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2007/36/EK — Biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               18.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/6

         Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 14. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-390/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2007/36/EK - Biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2011/C 179/09
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un de Schietere de Lophem)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — C. Schiltz)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana vai nepaziņošana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīvas 2007/36/EK par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu (OV L 184, 17. lpp.) prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīvas 2007/36/EK par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu prasības, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 274, 09.10.2010.


title: Lieta C-420/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. septembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Anitrav/Roma Capitale

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. septembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Anitrav/Roma Capitale

   (Lieta C-420/12)
   2012/C 366/46
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (Anitrav)

      Atbildētāja: Roma Capitale

      Prejudiciālais jautājums

   Vai LESD 49. pants, LES 3. pants, LESD 3., 4., 5. un 6., kā arī 101. un 102. pants liedz piemērot 1992. gada likuma Nr. 21 3. panta 3. punktu, 8. panta 3. punktu un 11. pantu daļā, kurā tajos noteikts attiecīgi, ka “pārvadātāja juridiskajai adresei un autonovietnei jāatrodas tikai un vienīgi atļauju izsniegušās pašvaldības teritorijā”, ka “lai saņemtu un uzturētu spēkā atļauju transportlīdzekļu iznomāšanas ar vadītāju pakalpojuma sniegšanai, atbilstoši pamatojošam juridiskam dokumentam ir jābūt atļauju izsniegušās pašvaldības teritorijā reģistrētai juridiskajai adresei, autonovietnei vai piestātnei” un ka “ar vadītāju iznomājamā transportlīdzekļa pasūtīšana tiek veikta pie attiecīgajām autonovietnēm. Ikvienam transportlīdzekļu iznomāšanas ar vadītāju pakalpojumam jāsākas un jābeidzas atļauju izsniegušajā pašvaldībā esošajā autonovietnē, atgriežoties tajā, lai arī lietotāja uzņemšana un ierašanās ceļa mērķī var notikt arī citu pašvaldību teritorijā?”


title: Lieta C-524/12 P: Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 14. novembra rīkojums — TeamBank AG Nürnberg /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Fercredit Servizi Finanziari SpA (Apelācija — Kopienas preču zīme — Grafiska preču zīme “f@ir Credit” — Kopienas grafiskas preču zīmes “FERCREDIT” īpašnieka iebildumi — Reģistrācijas atteikums)

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/22

         Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 14. novembra rīkojums — TeamBank AG Nürnberg/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Fercredit Servizi Finanziari SpA

   (Lieta C-524/12 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Grafiska preču zīme “f@ir Credit” - Kopienas grafiskas preču zīmes “FERCREDIT” īpašnieka iebildumi - Reģistrācijas atteikums)
   2014/C 52/37
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: TeamBank AG Nürnberg (pārstāvis — D. Terheggen, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider), Fercredit Servizi Finanziari SpA (pārstāvji — G. Petrocchi, A. Masetti Zannini de Concina un R. Cartella, advokāti)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2012. gada 19. septembra spriedumu lietā T-220/11 TeamBank/ITSB — Fercredit Servizi Finanziari, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 3. februāra lēmumu lietā R 719/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Fercredit Servizi Finanziari SpA un TeamBank AG Nürnberg — Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums — Sajaukšanas iespēja starp grafisku apzīmējumu, kas ietver vārdisku elementu “f@ir Credit”, un agrāku starptautisku grafisku preču zīmi, kas ietver vārdisku elementu “FERCREDIT”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               TeamBank AG Nürnberg atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 9, 12.1.2013.


title: Lieta T-263/17: Prasība, kas celta 2017. gada 3. maijā – SD/EIGE

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/48

         Prasība, kas celta 2017. gada 3. maijā – SD/EIGE

   (Lieta T-263/17)
   (2017/C 239/61)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: SD (pārstāvji – L. Levi un A. Blot, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Dzimumu līdztiesības institūts (EIGE)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt EIGE2016. gada 26. augusta netiešo lēmumu noraidīt prasītāja 2016. gada 26. aprīļa lūgumu par viņa darba līguma otrreizēju pagarināšanu;

               —

               ciktāl nepieciešams atcelt arī EIGE2017. gada 20. janvāra lēmumu, kas paziņots prasītājam 2017. gada 3. janvārī un ar kuru noraidīta prasītāja 2016. gada 3. oktobrī iesniegtā sūdzību par EIGE netiešo lēmumu;

               —

               piespriest atlīdzināt prasītājam par nodarītajiem materiālajiem zaudējumiem un morālo kaitējumu;

               —

               piespriest atlīdzināt visus tiesāšanas izdevumus šajā apelācijas tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde un attiecīgi labas pārvaldības principa pārkāpums.

                           —

                           Atbildētājs neesot pieņēmis pamatotu lēmumu par prasītāja lūguma un vēlāk iesniegtās sūdzības būtību. Šī pamatojuma neesamība esot pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde un labas pārvaldības principa pārkāpums.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta un EIGE2014. gada 28. jūlija Lēmuma Nr. 82 par līgumu pagarināšanas/nepagarināšanas procedūru, ko piemēro pagaidu darbiniekiem un līgumdarbiniekiem (“Lēmums Nr. 82”) pārkāpums.

                           —

                           Atbildētājs neesot pienācīgā kārtā izmantojis uz iepriekšminēto noteikumu pamata tam piešķirto rīcības brīvību un neesot veicis lietas būtisko faktu pilnīgu vai detalizētu izpēti.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauti procesuālie pārkāpumi, tostarp Lēmumā Nr. 82 paredzēto iekšējo procesuālo noteikumu, tiesību uz aizstāvību, tiesību tikt uzklausītam, labas pārvaldības principa un rūpības pienākuma pārkāpums.

                           —

                           Atbildētājs ne vien neesot ievērojis Lēmumā Nr. 82 noteikto procedūru, bet arī neesot efektīvi jebkādā citā veidā uzklausījis prasītāja pausto viedokli. Tādējādi tas pirms 2016. gada 26. augusta lēmuma pieņemšanas neesot no prasītāja ieguvis informāciju par viņa interesēm un neesot ļāvis prasītājam pienācīgi sagatavot savu aizstāvību.


title: Lieta T-3/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 29. septembra rīkojums – Ronja /Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti, ar kuriem notikusi apmaiņa sūdzības par Direktīvas 2001/37/EK transponēšanu ietvaros — Dalībvalsts izdoti dokumenti — Dalībvalsts izteikti iebildumi — Daļējs piekļuves atteikums — Lēmums, ar ko pēc procesa organizatoriskā pasākuma piešķir pilnīgu piekļuvi — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas — Komisijas izdoti dokumenti — Lēmums par pilnas piekļuves piešķiršanu — Komisijas pret Austriju neuzsākta procedūra par pienākumu neizpildi — Nepieņemamība

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/40

         Vispārējās tiesas 2014. gada 29. septembra rīkojums – Ronja/Komisija
   (Lieta T-3/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti, ar kuriem notikusi apmaiņa sūdzības par Direktīvas 2001/37/EK transponēšanu ietvaros - Dalībvalsts izdoti dokumenti - Dalībvalsts izteikti iebildumi - Daļējs piekļuves atteikums - Lēmums, ar ko pēc procesa organizatoriskā pasākuma piešķir pilnīgu piekļuvi - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas - Komisijas izdoti dokumenti - Lēmums par pilnas piekļuves piešķiršanu - Komisijas pret Austriju neuzsākta procedūra par pienākumu neizpildi - Nepieņemamība)
   2014/C 409/57
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ronja s.r.o. (Znojmo, Čehijas Republika) (pārstāvis – E. Engin-Deniz, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Noll-Ehlers un C. Zadra)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas 2012. gada 6. septembra un 8. novembra lēmumus, ar kuriem atteikta pilnīga piekļuve vēstulēm, ar kurām savā starpā apmainījušās Komisija un Austrijas Republika, saistībā ar prasītājas iesniegto sūdzību 2008/4340 par Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 5. jūnija Direktīvas 2001/37/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu (OV L 194, 26. lpp.) transponēšanu, un otrkārt, prasība atzīt, ka Komisija ir rīkojusies prettiesiski, neuzsākot procedūru sakarā ar valsts pienākumu neizpildi pret Austrijas Republiku par Direktīvas 2001/37 13. panta un LESD 34. panta pārkāpumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par Ronja s.r.o. otro prasījumu, ciktāl ar to tiek prasīts atcelt Eiropas Komisijas 2012. gada 8. novembra lēmumu, ar kuru atteikta pilnīga piekļuve Komisijai adresētajām Austrijas Republikas 2009. gada 19. februāra un 8. maija vēstulēm, ar kurām tās apmainījās saistībā ar sūdzību 2008/4340, kuru bija iesniegusi Ronja, saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 5. jūnija Direktīvas 2001/37/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu (OV L 194, 26. lpp.) transponēšanu;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               3)

               Ronja sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas izdevumus, kas tai radušies saistībā ar atcelšanas prasījumiem, ciktāl tie tika vērsti pret Komisijas 2012. gada 6. septembra lēmumu, ar kuru Komisija piešķīra piekļuvi 2008. gada 23. decembra un 2009. gada 18. marta Austrijas Republikai adresētajām vēstulēm, ar kurām tās bija apmainījušās saistībā ar sūdzību 2008/4340, saistībā ar prasījumiem par pilnīgas piekļuves piešķiršanu pieprasītajiem dokumentiem, kā arī prasījumiem atzīt, ka Komisija ir rīkojusies prettiesiski, neuzsākot pret Austrijas Republiku procedūru sakarā ar pienākumu neizpildi;

               4)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Ronja izdevumus, kas tai radušies saistībā ar atcelšanas prasījumiem, ciktāl tie ir vērsti pret Komisijas 2012. gada 8. novembra lēmumu.

      (1)  OV C 79, 16.3.2013.


title: Lieta T-452/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra rīkojums — Western Digital un Western Digital Ireland /Komisija

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/37

         Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra rīkojums — Western Digital un Western Digital Ireland/Komisija
   (Lieta T-452/11) (1)

   2012/C 355/79
   Tiesvedības valoda — angļu
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 305, 15.10.2011.


title: Lieta T-532/13: Prasība, kas celta 2013. gada 26. septembrī — Kicks Kosmetikkedjan /ITSB — Kik Textilien und Non-Food ( “KICKS” )

text:
               7.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 359/17

         Prasība, kas celta 2013. gada 26. septembrī — Kicks Kosmetikkedjan/ITSB — Kik Textilien und Non-Food (“KICKS”)
   (Lieta T-532/13)
   2013/C 359/33
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kicks Kosmetikkedjan AB (Stokholma, Zviedrija) (pārstāvis — K. Strömholm, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus vai, pakārtoti, attiecīgā gadījumā — personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus;

               —

               atļaut apstrīdēto reģistrācijas pieteikumu Nr. 9245473 reģistrēt pilnībā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Kicks Kosmetikkedjan AB

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “KICKS” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 8., 14., 21. un 35. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 9245473

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Kik Textilien und Non-Food GmbH

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas un starptautiska preču zīme “kik” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz apstrīdētajām precēm un pakalpojumiem

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta F-121/13: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 1. augusta rīkojums – Poniskaitis/Komisija Civildienests – Ierēdņi – Pensijas – Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts – Citās sistēmās iegūto tiesību tiktu nodošana Savienības pensiju sistēmā – Lēmums, ar kuru atzīst izdienas gadu noteikšanu, ar ko piemēro jaunos Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta vispārējos īstenošanas noteikumus – Reglamenta 81. pants – Acīmredzami nepamatota prasība

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/48

      Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 1. augusta rīkojums – Poniskaitis/Komisija
      (Lieta F-121/13) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts - Citās sistēmās iegūto tiesību tiktu nodošana Savienības pensiju sistēmā - Lēmums, ar kuru atzīst izdienas gadu noteikšanu, ar ko piemēro jaunos Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta vispārējos īstenošanas noteikumus - Reglamenta 81. pants - Acīmredzami nepamatota prasība)
      (2016/C 364/61)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Jonas Poniskaitis (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji D. de Abreu Caldas un J.-N. Louis, avocats, vēlāk J.-N. Louis, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un G. Gattinara, pārstāvji, vēlāk G. Gattinara)

         Priekšmets

      Prasība atcelt lēmumus par prasītāja pensiju tiesību nodošanu Savienības pensiju sistēmā, attiecībā uz kuru tiek piemēroti jaunie Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta vispārējie īstenošanas noteikumi

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt kā acīmredzami nepamatotu;

                  2)

                  katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 52, 22.2.2014., 53. lpp.


title: Lieta C-29/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 18. janvārī iesniedza Cour d'appel (Luksemburga) — Heiko Koelzsch/État du Grand-Duché de Luxembourg

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 18. janvārī iesniedza Cour d'appel (Luksemburga) — Heiko Koelzsch/État du Grand-Duché de Luxembourg

   (Lieta C-29/10)
   2010/C 80/30
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Heiko Koelzsch

      Atbildētājs: État du Grand-Duché de Luxembourg

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai 1980. gada 19. jūnija Romas konvencijas par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām (1), 6. panta 2. punkta a) apakšpunkts, kurā ir noteikts, ka darba līgumu reglamentē tās valsts tiesību akti, kurā darbinieks parasti veic savu līguma izpildes darbu, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja darbinieks veic darbu vairākās valstīs, bet sistemātiski atgriežas vienā no tām, šī valsts ir jāuzskata par to valsti, kurā darbinieks parasti veic savu darbu?

      (1)  Konvencija par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām, kura atvērta parakstīšanai Romā, 1980. gada 19. jūnijā (OV L 266, 1. lpp.).


title: Lieta T-270/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Bic Deutschland GmbH & Co OHG iesniedza 2004. gada 1. jūlijā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/30

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Bic Deutschland GmbH & Co OHG iesniedza 2004. gada 1. jūlijā
   (Lieta T-270/04)
   (2004/C 262/59)
   tiesvedības valoda – franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 1. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla sabiedrība Bic Deutschland GmbH & Co OHG, Eschborn (Vācija), kuru pārstāv Dominique Voillemot, advokāte.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2004. gada 3. maija lēmumu, kurā prasītājai pieprasīts samaksāt sodanaudu, kas ar Komisijas 1987. gada 10. jūlija lēmumu uzlikta sabiedrībai Tipp-Ex, kā arī procentus, kuri aprēķināti 2004. gada 28. maijā, un kurā nolemts izmantot bankas garantiju, ko piešķīrusi Deutschland Bank AG Frankfurt am Main;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja sabiedrība kļuva par sabiedrības Tipp-Ex tiesību pārņēmēju pēc tās pārpirkšanas 1997. gada 1. janvārī un BIC grupas iekšējās pārstrukturēšanas, kas notika pēc tam. Sabiedrība Tipp-Ex bija adresāts 1987. gada 10. jūlija Lēmumam Nr. 87/406/EEK, kurā Komisija uzlika tai sodanaudu ECU 400 000 apmērā par Kopienu konkurences noteikumu pārkāpšanu.
   Tipp-Ex cēla prasību pret šo lēmumu un iesniedza Komisijai pirmā pieprasījuma bankas garantiju, kas nodrošināja sodanaudas samaksu ar procentiem 8 % apjomā. Atbilstoši parastajai praksei šādos gadījumos, šī garantija bija izmaksājama tikai pēc Komisijas rakstiska pieprasījuma kopā ar apliecinātu Tiesas sprieduma kopiju. 1990. gada 8. februārī (1) [Tiesa] Tipp-Ex prasību noraidīja un apstiprināja 1987. gada 10. jūlija lēmumu.
   Tikai 2004. gada 12. februāra vēstulē Komisija pieprasīja BIC veikt maksājumu 923 747,94 eiro apmērā, kas ietver sodanaudu 400 000 eiro apmērā un papildus – procentu summu (523 747,94 eiro).
   Pēc prasītājas un Komisijas sarakstes Komisija Apstrīdētajā lēmumā noraidīja BIC argumentus, kas galvenokārt balstījās uz uzlikšanas noteikumu, kurš paredzēts Regulas 2988/74 (2) 4. panta 1. punktā, un pieprasīja samaksāt sodanaudas galīgo summu (931 726,02 eiro).
   Savu prasījumu pamatojumam prasītāja norāda uz

               —

               iepriekšminētās Regulas Nr. 2988/74 4. panta 1. punkta pārkāpumu, kas pēc piecu gadu noilguma termiņa neļauj piemērot lēmumu, ar ko uzliek soda naudu. Šajā sakarā prasītāja uzskata, ka minētais noilguma termiņš nav ne pārtraukts, ne apturēts;

               —

               būtiskas kļūdas konstatēšanu vērtējumā par pirmā pieprasījuma bankas garantijas darbību. Šajā sakarā prasītāja apliecina, ka, no vienas puses, šādas garantijas sniegšana nav sodanaudas maksājums un ka tās vienīgais prasījums nerada samaksas pienākumu un, no otras puses, bankas garantijas izmantošanai ir vajadzīgs izmantošanas pasākums Regulas Nr. 2988/74 nozīmē. Saskaņā ar pašas garantijas tekstu šis izmantošanas pasākums būtu Komisijas noteikti izteikts pieprasījums Deutsche Bank, kam pievienota Eiropas Kopienu Tiesas sprieduma apliecināta kopija; abi dokumenti nosūtāmi ierakstītā vēstulē.

         Turklāt prasītāja norāda, ka nav nodrošināta tiesiskās paļāvības principa aizsardzība un, pakārtoti, ka ir pārkāpts vispārējais princips par pieņemamu termiņu.

      (1)  Lieta C-279/87 Tipp-Ex / Komisija (Recueil, I-261. lpp.)

      (2)  Padomes Regula (EEK) Nr. 2988/74 (1974. gada 26. novembris) attiecībā uz noilguma termiņiem procesuālās darbībās un sankciju piemērošanā atbilstīgi Eiropas Ekonomikas kopienas transporta un konkurences noteikumiem (EKOV L 319, 29.11.1974., 1. lpp.)


title: Lieta C-494/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2013. gada 3. jūlija spriedumu lietā T-205/12 GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2013. gada 16. septembrī iesniedza GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/16

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2013. gada 3. jūlija spriedumu lietā T-205/12 GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2013. gada 16. septembrī iesniedza GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH

   (Lieta C-494/13 P)
   2013/C 325/28
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (pārstāvji — I. Memmler un S. Schulz, advokātes)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Villiger Söhne GmbH

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 3. jūlija spriedumu lietā T-205/12, kā arī Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 1. marta lēmumu ar numuru R 387/2011-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Kā vienīgo apelācijas pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareizu interpretāciju un piemērošanu.
   Pamatojumā apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda:

               Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi jēdzienu “preču identiskums”, jo preces “cigāri” tā ir pielīdzinājusi plašākam jēdzienam “tabakas izstrādājumi”. Tādējādi Vispārējā tiesa nepamatoti esot paplašinājusi iebildumos izvirzītās preču zīmes aizsardzības jomu.

               Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi jēdzienu “preču līdzība”, jo arī preču līdzības izvērtēšanā tā neesot drīkstējusi atsevišķu preci “cigāri” vispārīgi uzskatīt par līdzīgu plašākam jēdzienam “smēķēšanas piederumi”.

               Vispārējā tiesa, salīdzinot apzīmējumus, neesot pareizi piemērojusi doktrīnu par aplūkošanu kopsakarā, jo tā vispārīgi salīdzināja sastāvdaļas “LIBERTAD” un “LIBERTE” un turklāt ignorēja visas pārējās preču zīmju sastāvdaļas.

               It īpaši Vispārējai tiesai, pareizi piemērojot doktrīnu par aplūkošanu kopsakarā, vairāk nozīmes esot bijis jāpiešķir citām pretstatīto preču zīmju sastāvdaļām, tostarp apstrīdēto preču zīmju krāsu kombinācijai un pretstatītās preču zīmes apzīmējumam “LA”.

               Vispārējā tiesa esot arī nepareizi piemērojusi EST noteiktos principus par konceptuālo līdzību, jo nav pietiekami ņēmusi vērā preču zīmju dažādās valodas.

               Līdz ar to Vispārējā tiesa esot izdarījusi neatbilstošus secinājumus.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).