title: Lieta T-5/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 25. maija spriedums – Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Marbella Atlantic Ocean Club (“ocean beach club ibiza”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ocean beach club ibiza” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts grafiskas preču zīmes “OC ocean club” un “OC ocean club Ibiza” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               4.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/30

         Vispārējās tiesas 2016. gada 25. maija spriedums – Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Marbella Atlantic Ocean Club (“ocean beach club ibiza”)
   (Lieta T-5/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ocean beach club ibiza” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts grafiskas preču zīmes “OC ocean club” un “OC ocean club Ibiza” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 243/31)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Spānija) (pārstāvji – J. L. Gracia Albero, F. Miazzetto un E. Cebollero González, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Pamero Cabezas)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Marbella Atlantic Ocean Club, SL (Puerto Banús, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 8. oktobra lēmumu lietā R 2292/2013–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Marbella Atlantic Ocean Club un Ice Mountain Ibiza

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ice Mountain Ibiza, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 73, 2.3.2015.


title: Lieta T-608/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 10. septembra spriedums – Laverana/ITSB (“ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION”) Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes “ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/37

         Vispārējās tiesas 2015. gada 10. septembra spriedums – Laverana/ITSB (“ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION”)
   (Lieta T-608/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes “ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2015/C 354/44)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Vācija) (pārstāvji – J. Wachinger, M. Zöbisch un D. Chatterjee, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – D. Walicka un D. Botis)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 2. jūnija lēmumu lietā R 121/2014–4 attiecībā uz pieteikumu grafisku apzīmējumu “ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Laverana GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus

      (1)  OV C 361, 13.10.2014.


               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/2

      Vispārējās tiesas darbība no 2010. gada 1. septembra līdz 13. septembrim

   2010/C 209/02
   2010. gada 8. jūnija plenārsēdē Vispārējā tiesa pieņēma zināšanai, ka tiesas oficiālo brīvdienu dēļ jaunie Vispārējās tiesas locekļi nodos Tiesai zvērestu tikai pēc šīm brīvdienām un ka tāpēc saskaņā ar Tiesas Statūtu 5. panta trešo daļu līdz brīdim, kad jaunie Vispārējās tiesas locekļi sāks pildīt amata pienākumus:

               —

               Vispārējās tiesas priekšsēdētāja pienākumus pildīs priekšsēdētājs M. Jēgers [M. Jaeger];

               —

               palātu piecu tiesnešu sastāvā priekšsēdētāju pienākumus pildīs palātu priekšsēdētāji J. Azizi [J. Azizi], A. V. H. Meijs [A. W. H. Meij], M. Vilars [M. Vilaras] un N. Dž. Forvuds [N. J. Forwood], palātas priekšsēdētāja M. E. Martinša Reibeiru [M.E. Martins Ribeiro], palātas priekšsēdētājs O. Cūcs [O. Czúcz] un palātas priekšsēdētājas I. Višņevska-Bjalecka [I. Wiszniewska-Białecka] un I. Pelikānova [I. Pelikánová];

               —

               turpina piemērot 2007. gada 19. septembra lēmumu par Vispārējās tiesas organizāciju un virspalātas sastāvu (OV C 269, 40. lpp.), 2009. gada 16. jūnija lēmumu par kritērijiem lietu sadalei pa palātām un apelāciju palātu sastāvu (OV C 153, 2. lpp.), 2009. gada 7. oktobra lēmumu par tiesnešu sadalījumu palātās (OV C 267, 6. lpp.) un 2010. gada 12. maija lēmumu par tiesneša, kas aizstāj Vispārējās tiesas priekšēdētāju kā tiesnesis lietās par pagaidu noregulējumu, iecelšanu (OV C 148, 1. lpp.).


title: Lieta C-180/05: Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. aprīlī

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/6

         Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. aprīlī
   (Lieta C-180/05)
   (2005/C 171/12)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 22. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Voters Vils [Wouter Wils], pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka nepiemērojot noteikumus par publiskā patapinājuma tiesībām, kas paredzēti Padomes 1992. gada 19. novembra Direktīvā 92/100/EEK par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām, kas attiecas uz autortiesībām intelektuālā īpašuma jomā (1), Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 1. un 5. pants;

               2)

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Tā kā Luksemburgas Lielhercogistes noteikumi, ar ko īsteno 2001. gada 18. aprīļa likuma par autortiesībām 65. pantu, nav pieņemti un nav stājušies spēkā, Direktīvas 92/100 5. panta 1. punktā noteiktā atlīdzība par publisko patapinājumu kā nosacījums, lai pieļautu atkāpi no Direktīvas 92/100 1. pantā paredzētajām ekskluzīvām tiesībām, nav ieviesta. Līdz ar to Direktīvas 92/100 1. un 5. pants nav pareizi piemēroti.

      (1)  OV L 346, 61. lpp.


title: Lieta F-40/07: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 10. jūnija rīkojums — Baudelet-Leclaire /Komisija (Civildienests — Vispārējs konkurss — Neiekļaušana rezerves sarakstā — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/72

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 10. jūnija rīkojums — Baudelet-Leclaire/Komisija
   (Lieta F-40/07) (1)

   (Civildienests - Vispārējs konkurss - Neiekļaušana rezerves sarakstā - Vienlīdzīga attieksme)
   (2008/C 209/132)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cécile Baudelet-Leclaire, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — M. Korving, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un M. Velardo)
   Priekšmets
   Konkursa EPSO/AST/7/05 atcelšana — 2. joma — Līgumu/projektu pārvaldība sakarā ar apgalvoto diskrimināciju starp Kopienu iestādēs jau nodarbinātajiem kandidātiem un ārējiem kandidātiem.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepamatotu;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 129, 9.6.2007., 28. lpp.


title: Lieta C-409/11: Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 11. jūlija spriedums ( Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gábor Csonka , Tibor Isztli , Dávid Juhász , János Kiss , Csaba Szontág / Magyar Állam (Mehānisko transportlīdzekļu izmantošana — Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana — Direktīva 72/166/EEK — 3. panta 1. punkts — Direktīva 84/5/EEK — 1. panta 4. punkta pirmā daļa — Apdrošinātāja maksātnespēja — Iestādes, kurai ir jāmaksā kompensācija, neiejaukšanās)

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/7

         Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 11. jūlija spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gábor Csonka, Tibor Isztli, Dávid Juhász, János Kiss, Csaba Szontág/Magyar Állam

   (Lieta C-409/11) (1)

   (Mehānisko transportlīdzekļu izmantošana - Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana - Direktīva 72/166/EEK - 3. panta 1. punkts - Direktīva 84/5/EEK - 1. panta 4. punkta pirmā daļa - Apdrošinātāja maksātnespēja - Iestādes, kurai ir jāmaksā kompensācija, neiejaukšanās)
   2013/C 252/09
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Törvényszék

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Gábor Csonka, Tibor Isztli, Dávid Juhász, János Kiss, Csaba Szontág

      Atbildētāja: Ungārijas valsts

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Fővárosi Bíróság — Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīvas 72/166/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību (OV L 103, 1. lpp.) interpretācija — Dalībvalstu pienākums veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai visas civiltiesiskās apdrošināšanas polises aptvertu visu Kopienas teritoriju — Transportlīdzekļu apdrošināšanas sabiedrības atļaujas atsaukšana, kas ietver pienākumu privātpersonām, kas noslēgušas līgumus ar minēto apdrošināšanas sabiedrību, pienākumu personīgi, ar savu īpašumu, atbildēt par citam nodarītiem zaudējumiem — Valsts atbildība direktīvas nepareizas transponēšanas gadījumā

      Rezolutīvā daļa:

   3. panta 1. punkts Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīvā 72/166/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvu 2005/14/EK, lasot to kopā ar 1. panta 4. punktu Padomes 1983. gada 30. decembra Otrajā direktīvā 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, kas grozīta ar Direktīvu 2005/14, ir jāinterpretē tādējādi, ka starp pienākumiem, kas dalībvalstīm ir paredzēti minētajā punktā, nav ietverts pienākums izveidot iestādi, kas nodrošina kompensācijas izmaksu personām, kurām ceļu satiksmes negadījuma dēļ ir radīti zaudējumi, gadījumā, kad personas, kas ir atbildīgas par zaudējumiem, līgumu par mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu faktiski ir noslēgušas, bet apdrošinātājs ir kļuvis maksātnespējīgs.

      (1)  OV C 347, 26.11.2011.


title: Lieta F-115/14: Prasība, kas celta 2014. gada 22. oktobrī  – ZZ /Komisija

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/55

         Prasība, kas celta 2014. gada 22. oktobrī – ZZ/Komisija
   (Lieta F-115/14)
   (2015/C 007/69)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – S. Orlandi, avocat)

      Atbildētāja: Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   No vienas puses, prasība atzīt 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta Vispārīgo īstenošanas noteikumu 9. pantu par prettiesisku un, no otras puses, atcelt lēmumus par prasītājas pensijas tiesību pārskaitīšanu uz Savienības pensiju shēmu, piemērojot jaunos VĪN

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta Vispārīgo īstenošanas noteikumu 9. pantu par prettiesisku;

               —

               atcelt 2014. gada 31. janvāra un 13. marta lēmumus par prasītājas pensijas tiesību, kas iegūtas pirms stāšanās amatā, aprēķināšanu saistībā ar to pārskaitīšanu uz Eiropas Savienības iestāžu pensiju shēmu, piemērojot 2011. gada 3. marta Vispārīgos īstenošanas noteikumus, kas attiecas uz Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. pantu 2. punktu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-431/07: Prasība, kas celta 2007. gada 26. novembrī — Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH /ITSB — Fernández Martinez ( HELLER )

text:
               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/24

         Prasība, kas celta 2007. gada 26. novembrī — Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH/ITSB — Fernández Martinez (“HELLER”)
   (Lieta T-431/07)
   (2008/C 37/38)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH, Nürtingen (Vācija) (pārstāvji — W. Kessler un S. Baur, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Manuel Fernández Martinez, Alikante (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 11. septembra lēmumu lietā R 974/2006-2;

               —

               iebildumu iesniedzēja Manuel Fernández Martinez Apelāciju otrajā padomē iesniegtos iebildumus noraidīt;

               —

               piespriest iebildumu iesniedzējam Manuel Fernández Martinez atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus un nodevas ITSB Iebildumu nodaļā, Apelāciju padomē, kā arī šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja;

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “HELLER” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 7., 37. un 40. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 306 602);

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Manuel Fernández Martinez;

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas grafiska preču zīme “HELLER” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē (Nr. 2 520 584);

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt un reģistrācijas pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm nepastāv nekāda sajaukšanas iespēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-7/13: Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 17. septembra spriedums ( Förvaltningsrätten i Stockholm (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Skandia America Corporation (USA), filial Sverige / Skatteverket Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Direktīva 2006/112/EK — PVN maksātāju grupa — Iekšējā rēķinu izrakstīšana par pakalpojumiem, ko sniegusi galvenā sabiedrība, kuras juridiskā adrese ir trešajā valstī, filiālei, kas ir PVN maksātāju grupā dalībvalstī — Sniegto pakalpojumu apliekamība ar nodokli

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/7

         Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 17. septembra spriedums (Förvaltningsrätten i Stockholm (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Skandia America Corporation (USA), filial Sverige/Skatteverket

   (Lieta C-7/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma - Direktīva 2006/112/EK - PVN maksātāju grupa - Iekšējā rēķinu izrakstīšana par pakalpojumiem, ko sniegusi galvenā sabiedrība, kuras juridiskā adrese ir trešajā valstī, filiālei, kas ir PVN maksātāju grupā dalībvalstī - Sniegto pakalpojumu apliekamība ar nodokli)
   2014/C 421/09
   Tiesvedības valoda – zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Förvaltningsrätten i Stockholm

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Skandia America Corporation (USA), filial Sverige

      Atbildētāja: Skatteverket

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 2. panta 1. punkts, 9. un 11. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka trešajā valstī dibināta galvenā uzņēmuma sniegtie pakalpojumi tā filiālei, kas ir nodibināta dalībvalstī, ir ar nodokli apliekami darījumi, ja šī pēdējā minētā ir tādu personu grupas dalībniece, kuras ir jāuzskata par vienu pievienotās vērtības nodokļa maksātāju;

               2)

               Direktīvas 2006/112 56., 193. un 196. pants jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā kā pamatlietā, kad trešajā valstī esošas sabiedrības galvenais uzņēmums pret atlīdzību sniedz pakalpojumus šīs pašas sabiedrības filiālei, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, kurā šī filiāle ir arī tādu personu grupas dalībniece, kuras ir jāuzskata par vienu pievienotās vērtības nodokļa maksātāju, šī grupa kā minēto pakalpojumu saņēmēja kļūst par maksājamā pievienotās vērtības nodokļa parādnieci.

      (1)  OV C 55, 23.2.2013.


title: Lieta T-357/08: Prasība, kas celta 2008. gada 1. septembrī — L'Oréal /ITSB — Allergan ( BOTOCYL )

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/44

         Prasība, kas celta 2008. gada 1. septembrī — L'Oréal/ITSB — Allergan (“BOTOCYL”)
   (Lieta T-357/08)
   (2008/C 272/87)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: L'Oréal SA, Clichy (Francija) (pārstāvji — A. von Mühlendahl un J. Pagenberg, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Allergan, Inc., Irvine (Savienotās Valstis)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2008. gada 5. jūnija lēmumu lietā R 865/2007-1;

               —

               noraidīt apelācijas sūdzību, ko otra procesa Apelāciju padomē dalībniece iesniedza par ITSB Anulēšanas nodaļas 2007. gada 4. aprīļa lēmumu lietā 1120 C;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas prasītājai radušies procesā Apelāciju padomē, un

               —

               gadījumā, ja otra procesa Apelāciju padomē dalībniece kļūst par personu, kas iestājas šajā lietā, piespriest tai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas prasītājai radušies procesā Apelāciju padomē.

         Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrētā Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “BOTOCYL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas Nr. 2 782 282

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: ar Nr. 2 015 832 reģistrēta Kopienas grafiska preču zīme “BOTOX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē; ar Nr. 2 575 371 reģistrēta Kopienas grafiska preču zīme “BOTOX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē; ar Nr. 1 923 986 reģistrēta Kopienas grafiska preču zīme “BOTOX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. un 16. klasē; ar Nr. 1 999 481 reģistrēta Kopienas vārdiska preču zīme “BOTOX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē; ar dažādiem numuriem Eiropas Kopienu dalībvalstīs reģistrēta preču zīme “BOTOX”.

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta pārkāpums, tā kā nav pierādījuma, ka attiecīgajā laika periodā agrākajām preču zīmēm bija reputācija, konfliktējošās preču zīmes nav pietiekami līdzīgas, nav pierādījuma, ka reģistrētās Kopienas preču zīmes, par kuru iesniegts pieteikums par atzīšanu par spēkā neesošu, izmantošana kaitētu agrāko preču zīmju atšķirtspējīgumam un reputācijai, un nav pierādījuma, ka prasītāja, pieņemot reģistrēto Kopienas preču zīmi, par kuru iesniegts pieteikums par atzīšanu par spēkā neesošu, būtu rīkojusies bez pietiekama pamata; Padomes Regulas Nr. 40/94 73. panta pārkāpums, tā kā apstrīdētajā lēmumā nav norādīts tā pamatojums.


title: Lieta T-468/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 12. maija spriedums – Holistic Innovation Institute/Komisija Finanšu atbalsts — Pētniecība — Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007.–2013.) — Projekts “eDIGIREGION” — Komisijas lēmums, ar ko ir noraidīta uzņēmuma dalība — Prasība atcelt tiesību aktu — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nepieņemamība — Ārpuslīgumiskā atbildība — Morālais kaitējums — Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums

text:
               27.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/10

         Vispārējās tiesas 2016. gada 12. maija spriedums – Holistic Innovation Institute/Komisija
   (Lieta T-468/14) (1)

   (Finanšu atbalsts - Pētniecība - Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007.–2013.) - Projekts “eDIGIREGION” - Komisijas lēmums, ar ko ir noraidīta uzņēmuma dalība - Prasība atcelt tiesību aktu - Termiņš prasības celšanai - Termiņa sākums - Nepieņemamība - Ārpuslīgumiskā atbildība - Morālais kaitējums - Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums)
   (2016/C 232/12)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Holistic Innovation Institute, SLU (Pozuelo de Alarcón, Spānija) (pārstāvji – sākotnēji R. Muñiz García, vēlāk J. Marín López, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – R. Lyal, pārstāvis, kam palīdz J. Rivas Andrés, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ir vērsta uz Komisijas 2014. gada 13. marta Lēmuma ARES (2014) 710158, ar kuru prasītājai ir atteikta dalība “eDIGIREGION” projektā, atcelšanu un, otrkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ir vērsta uz kaitējuma, kas prasītājai esot nodarīts saistībā ar šo lēmumu, EUR 3 055 000 apmērā, kā arī uzkrāto procentu atlīdzināšanu un, pakārtoti, eksperta iecelšanu, lai novērtētu ciestos zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Holistic Innovation Institute, SLU atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 292, 1.9.2014.


title: Lieta F-104/13: Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2015. gada 18. decembra spriedums – De Nicola/EIB Civildienests — EIB personāls — Psiholoģiska vardarbība — Izmeklēšanas procedūra — Izmeklēšanas komitejas ziņojums — Psiholoģiskas vardarbības jēdziena kļūdaina definīcija — EIB priekšsēdētāja lēmums neizskatīt sūdzību — Atcelšana — Prasība par zaudējumu atlīdzību

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/90

         Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2015. gada 18. decembra spriedums – De Nicola/EIB
   (Lieta F-104/13)
   (Civildienests - EIB personāls - Psiholoģiska vardarbība - Izmeklēšanas procedūra - Izmeklēšanas komitejas ziņojums - Psiholoģiskas vardarbības jēdziena kļūdaina definīcija - EIB priekšsēdētāja lēmums neizskatīt sūdzību - Atcelšana - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2016/C 048/101)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis – L. Isola, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – G. Nuvoli un F. Martin, pārstāvji, A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, EIB priekšsēdētāja vēstuli, ar kuru tas, pirmām kārtām, neveica nekādus pasākumus saistībā ar psiholoģisko vardarbību, no kuras prasītājs esot cietis jau 20 gadus, otrām kārtām, ir attaisnojis visus inkriminētos faktiskos apstākļus un, trešām kārtām, būtībā ir licis prasītājam strādāt kopā ar “mentoru” un “biznesa partneri”, un, otrkārt, komitejas “Dignity at work”2013. gada 14. marta ziņojumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt 2013. gada 29. aprīļa lēmumu, ar kuru Eiropas Investīciju bankas priekšsēdētājs noraidīja C. De Nicola sūdzību par psiholoģisko vardarbību;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Investīciju banka sedz savus, kā arī atlīdzina C. De Nicola tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-242/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. aprīļa Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) rīkojumu lietā Acquedotto Nicolay s.p.a. pret Dženovas provinci

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. aprīļa Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) rīkojumu lietā Acquedotto Nicolay s.p.a. pret Dženovas provinci
   (Lieta C-242/04)
   (2004/C 217/21)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. aprīļa Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) rīkojumu lietā Acquedotto Nicolay s.p.a. pret Dženovas provinci un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 8. jūnijā.
   Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) lūdz Tiesu lemt par šādiem prejudiciāliem jautājumiem.

               —

               Vai EK līguma 12., 28., 43., 49., un 86. panta Tiesas interpretācija 2000. gada 7. decembra Lietā Nr. C - 324/98 Teleaustria ir uzskatāma par spēkā esošu un saistošu dalībvalsts tiesai, pat ja nav pastāvoša vai iespējama riska, ka varētu notikt diskriminācija pilsonības dēļ?

               —

               Vai EK līguma 12., 28., 43., 49., un 86. pants saskaņā ar Tiesas interpretāciju 2000. gada 7. decembra Lietā C-324/98 Teleaustria ļauj dalībvalstīm pieņemt pārejas noteikumus par tiesību piešķiršanu slēgt koncesiju līgumus, ir atļauts ieviest dalībvalsts noteikumus attiecībā uz jau piešķirto koncesiju līgumu, kas piešķirti bez konkursa izsludināšanas, saglabāšanu, un, ja tā, uz cik ilgu laiku?

               —

               Vai EK līguma 86. panta 2. punktu var interpretēt tādējādi, ka ar to tiek pieļautas atkāpes no EK līguma 12., 28., 43. un 49. panta (Tiesas interpretācijā 2000. gada 7. decembra Lietā C-324/98 par pienākumu izsludināt konkursu par publisko pakalpojumu līgumu piešķiršanu) attiecībā uz pakalpojumu koncesijas piešķiršanu uz pārejas periodu, kura ilgums ir ierobežots, samērīgs, gadījumā, kad konkursa izsludināšana par tādu vispārējas ekonomiskas intereses publisko pakalpojumu līguma piešķiršanu, kā iekšējo ūdeņu pakalpojumi, situācijā, ko izskata iesniedzējtiesa, varētu apdraudēt attiecīgā pakalpojuma ieviešanu, uzsākšanu un darbību?


title: Lieta C-421/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 28. oktobrī iesniedza Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Austrija) — Humanplasma GmbH /Austrijas Republika

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 28. oktobrī iesniedza Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Austrija) — Humanplasma GmbH/Austrijas Republika
   (Lieta C-421/09)
   2010/C 24/34
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien [Vīnes Apgabala civillietu tiesa]

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Humanplasma GmbH

      Atbildētāja: Austrijas Republika

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai EKL 28. pants (kopsakarā ar EKL 30. pantu) ir pret tāda valsts tiesiskā regulējuma piemērošanu, saskaņā ar kuru Vācijas izcelsmes eritrocītu koncentrāta imports ir likumīgs tikai ar nosacījumu, kurš ir spēkā arī attiecībā uz eritrocītu koncentrātu ieguvi valstī, ka asins ziedojumi ir veikti pilnībā bez atlīdzības (tas attiecas arī uz radušos izmaksu atlīdzināšanu)?


title: Lieta F-48/08: Prasība, kas celta 2008. gada 27. aprīlī — Ortega Serrano /Komisija

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/52

         Prasība, kas celta 2008. gada 27. aprīlī — Ortega Serrano/Komisija
   (Lieta F-48/08)
   (2008/C 171/105)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Antonio Ortega Serrano, Cádiz (Spānija) (pārstāvis — A. Ortega Serrano, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Priekšmets un lietas apraksts
   Lūgums atcelt konkursa EPSO/AD/26/05 atlases komisijas lēmumu neiekļaut prasītāja uzvārdu atlasīto personu sarakstā
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumus, kas prasītājam liedz tikt iekļautam konkursa EPSO/AD/26/05 rezerves sarakstā un nedod iespēju atkārtoti kārtot mutvārdu eksāmenu;

               —

               uzlikt Komisijai pienākumu noteikt jaunu datumu mutvārdu eksāmena kārtošanai;

               —

               noteikt Komisijai pienākumu norādīt Lēmuma EPSO/900 R pamatojumu;

               —

               noteikt Komisijai dot prasītājam iespēju iepazīties ar mutvārdu eksāmena dokumentiem;

               —

               noteikt Komisijai dot prasītājam iespēju iepazīties ar visiem dokumentiem, kas atrodas viņa lietas materiālos;

               —

               ļaut prasītājam, kas ir Spānijas tiesās praktizējošs advokāts, pārstāvēt sevi pašam;

               —

               pārbaudīt visu konkursu izturējušo sarakstā iekļauto kandidātu lietu materiālus, lai pārbaudītu, vai visiem ir diploms, kas apliecina, ka persona ir ieguvusi izglītību vismaz trīs gadus ilgā universitātes tiesību zinātņu programmā, un ka tas ir iesniegts laicīgi un pareizā veidā;

               —

               pieņemt pielikumā iesniegtos dokumentus franču un angļu valodās;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-330/04: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 30. jūlijā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/16

         Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 30. jūlijā
   (Lieta C-330/04)
   (2004/C 262/28)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 30. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Chiara Cattabriga, pārstāve.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai piemērotu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 21. oktobra Direktīvu 2002/33/EK (1), ar ko groza Padomes Direktīvas 90/425/EEK (2) un 92/118/EEK (3) par veselības aizsardzības prasībām attiecībā uz dzīvnieku blakusproduktiem, vai arī, jebkurā gadījumā, nepaziņojot minētos tiesību aktus Komisijai, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minētās direktīvas 3. panta pirmo daļu;

               2.

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Minētās direktīvas transponēšanas termiņš beidzās 2003. gada 16. maijā.

      (1)  OV L 315, 19.11.2002., 14. lpp.

      (2)  OV L 224, 18.08.1990., 29. lpp.

      (3)  OV L 62, 15.03.1993., 49. lpp.


title: Apvienotās lietas T-14/14 un T-87/14: Vispārējās tiesas 2017. gada 17. februāra spriedums – Islamic Republic of Iran Shipping Lines u.c./Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai — Līdzekļu iesaldēšana — Iebilde par prettiesiskumu — Juridiskais pamats — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Tiesības uz aizstāvību — Tiesiskā paļāvība — Tiesiskā noteiktība — Ne bis in idem — Res judicata spēks — Samērīgums — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Pamattiesības

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/39

         Vispārējās tiesas 2017. gada 17. februāra spriedums – Islamic Republic of Iran Shipping Lines u.c./Padome
   (Apvienotās lietas T-14/14 un T-87/14) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai - Līdzekļu iesaldēšana - Iebilde par prettiesiskumu - Juridiskais pamats - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Tiesības uz aizstāvību - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskā noteiktība - Ne bis in idem - Res judicata spēks - Samērīgums - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pamattiesības)
   (2017/C 104/54)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas:: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teherāna, Irāna) un desmit pārejās lietas dalībnieces (pārstāvji – F. Randolph, QC, P. Pantelis, solicitor, M. Lester, barrister, un M. Taher, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bishop un V. Piessevaux)

      Persona, kas iestājusies lietā T-87/17 atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Gauci un T. Scharf)

      Priekšmets

   Lietā T-14/14 par prasību, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu, atcelt Padomes 2013. gada 10. oktobra Lēmumu 2013/497/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV 2013, L 272, 46. lpp.), un Padomes 2013. gada 10. oktobra Regulu (ES) Nr. 971/2013, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV 2013, L 272, 1. lpp.), ciktāl šie akti skar prasītājas, un lietā T-87/14, pirmkārt, par prasību, kas ir pamatota ar LESD 277. pantu, lai atzītu Lēmuma 2013/497 un Regulas Nr. 971/2013 nepiemērojamību, un, otrkārt, par prasību, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu, atcelt Padomes 2013. gada 26. novembra Lēmumu 2013/685/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV 2013, L 316, 46. lpp.), un Padomes 2013. gada 26. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1203/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV 2013, L 316, 1. lpp.), ciktāl šie akti skar prasītājas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               Islamic Republic of Iran Shipping Lines un pārējās prasītājas, kuru vārdi ir iekļauti pielikumā, papildus savu tiesāšanās izdevumu segšanai atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 71, 8.3.2014.


title: Lieta C-138/06: Tiesas (piektā palāta) spriedums 2006. gada 14. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/49/EK — Vides trokšņa novērtēšana un pārvaldība — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/20

         Tiesas (piektā palāta) spriedums 2006. gada 14. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti
   (Lieta C-138/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/49/EK - Vides trokšņa novērtēšana un pārvaldība - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 331/35)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un D. Lawunmi)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis — V. Jackson)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību aktu, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 25. jūnija Direktīvu 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību, nepieņemšana noteiktajā termiņā — Samierināšanas komitejā izteiktais Komisijas paziņojums attiecībā uz direktīvu par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību (OV L 189, 12. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 25. jūnija Direktīvu 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006.


title: Lieta T-366/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 9. oktobra spriedums — Bial-Portela /ITSB — Isdin ( “ZEBEXIR” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “ZEBEXIR” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ZEBINIX” — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/33

         Vispārējās tiesas 2012. gada 9. oktobra spriedums — Bial-Portela/ITSB — Isdin (“ZEBEXIR”)
   (Lieta T-366/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “ZEBEXIR” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ZEBINIX” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 366/64
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bial-Portela & Ca
      , SA (São Mamede do Coronado, Portugāle) (pārstāvji — B. Braga da Cruz un J. M. Conceição Pimenta, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Isdin, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvji — P. López Ronda, G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal un H. L. Curtis-Oliver, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 6. aprīļa lēmumu lietā R 1212/2009-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Bial-Portela & Ca, SA un Isdin, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 6. aprīļa lēmumu lietā R 1212/2009-1;

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Bial-Portela & Ca, SA tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Isdin, SA sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 269, 10.9.2011.


title: Lieta T-32/16: Prasība, kas celta 2016. gada 25. janvārī – Čehijas Republika/Komisija

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/57

         Prasība, kas celta 2016. gada 25. janvārī – Čehijas Republika/Komisija
   (Lieta T-32/16)
   (2016/C 098/73)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek un J. Vláčil)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2015. gada 13. novembra Īstenošanas lēmumu (ES) Nr. 2015/2098, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), ciktāl ar to izslēgti Čehijas Republikas izdevumi EUR 584 299,25 apmērā,

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību 52. panta 1. punkts.

                           —

                           Komisija nolēma izslēgt izdevumus no Savienības finansējuma, lai gan nav pārkāptas ne Savienības, ne valsts tiesības. Tā kļūdaini uzskatīja, ka zemāka maksimālā vecuma piemērošana priekšlaicīgas pensionēšanās atbalsta gadījumā pieprasa izmaiņas lauku atbalsta programmā Padomes 2005. gada 20. septembra Regulas (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai 19. panta izpratnē.

               2.

               Gadījumā, ja Tiesa nepieņemtu pirmo pamatu, prasītāja izvirza otru pamatu, apgalvojot, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 1306/2013 52. panta 2. punkts.

                           —

                           Pat ja zemāka maksimālā vecuma piemērošana priekšlaicīgas pensionēšanās atbalsta gadījumā, nemainot lauku atbalsta programmu, būtu Regulas Nr. 1698/2005 (quod non) pārkāpums, Komisija ir nepareizi novērtējusi šī pārkāpuma nozīmību un finansiālos zaudējumus Eiropas Savienībai. Jebkāda pārkāpuma nozīmība ir minimāla un Eiropas Savienībai nav nodarīti finansiāli zaudējumi.


title: Lieta C-542/09: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 14. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Personu brīva pārvietošanās — Migrējošu darba ņēmēju un viņu ģimenes locekļu piekļuve izglītībai — Finansējums augstākās izglītības iegūšanai ārpus attiecīgās dalībvalsts teritorijas — Nosacījums par dzīvesvietu)

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/2

         Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 14. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-542/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Personu brīva pārvietošanās - Migrējošu darba ņēmēju un viņu ģimenes locekļu piekļuve izglītībai - Finansējums augstākās izglītības iegūšanai ārpus attiecīgās dalībvalsts teritorijas - Nosacījums par dzīvesvietu)
   2012/C 227/02
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Rozet un M. van Beek)

      Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. M. Wissels, J. Langer un M. K. Bulterman)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — L. Van den Broeck un M. Jacobs), Dānijas Karaliste (pārstāvis — V. Pasternak Jørgensen), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — J. Möller un C. Blaschke), Zviedrijas Karaliste (pārstāvis — A. Falk)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — LESD 45. panta un Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā (OV L 257, 2. lpp.) 7. panta 2. punkta pārkāpums — Piekļuve izglītībai — Finansējums studijām ārvalstīs — Dzīvesvietas nosacījums — Noteikums par “3 no 6 gadiem”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               migrējošiem darba ņēmējiem un viņu apgādājamiem ģimenes locekļiem izvirzot nosacījumu par dzīvesvietu, proti, tā saukto noteikumu par “3 no 6 gadiem”, lai viņi varētu iegūt finansējumu augstākās izglītības iegūšanai ārpus Nīderlandes, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir paredzēti saskaņā ar LESD 45. pantu un Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1992. gada 27. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2434/92, 7. panta 2. punktu;

               2)

               Nīderlandes Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 37, 13.2.2010.


title: Lieta C-362/14: Tiesas (virspalāta) 2015. gada 6. oktobra spriedums (High Court (Irlande) (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Maximillian Schrems/Data Protection Commissioner Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Personas dati — Fizisku personu aizsardzība attiecībā uz šo datu apstrādi — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 7., 8. un 47. pants — Direktīva 95/46/EK — 25. un 28. pants — Personas datu pārsūtīšana uz trešajām valstīm — Lēmums 2000/520/EK — Personas datu pārsūtīšana uz ASV — Nepienācīgs aizsardzības līmenis — Spēkā esamība — Fiziskas personas sūdzība, kuras dati ir tikuši pārsūtīti no Eiropas Savienības uz ASV — Valsts uzraudzības iestāžu kontroles pilnvaras

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/5

         Tiesas (virspalāta) 2015. gada 6. oktobra spriedums (High Court (Irlande) (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Maximillian Schrems/Data Protection Commissioner

   (Lieta C-362/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Personas dati - Fizisku personu aizsardzība attiecībā uz šo datu apstrādi - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 7., 8. un 47. pants - Direktīva 95/46/EK - 25. un 28. pants - Personas datu pārsūtīšana uz trešajām valstīm - Lēmums 2000/520/EK - Personas datu pārsūtīšana uz ASV - Nepienācīgs aizsardzības līmenis - Spēkā esamība - Fiziskas personas sūdzība, kuras dati ir tikuši pārsūtīti no Eiropas Savienības uz ASV - Valsts uzraudzības iestāžu kontroles pilnvaras)
   (2015/C 398/06)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court (Īrija)

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Maximillian Schrems

      Atbildētājs: Data Protection Commissioner

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003, 25. panta 6. punkts, to lasot Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. 8. un 47. panta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar šo tiesību normu pieņemts lēmums – kā Komisijas 2000. gada 26. jūlija Lēmums 2000/520/EK atbilstīgi Direktīvai 95/46 par pienācīgu aizsardzību, kas noteikta ar privātuma “drošības zonas” principiem un attiecīgajiem visbiežāk uzdotajiem jautājumiem, kurus izdevusi ASV Tirdzniecības ministrija –, kurā Eiropas Komisija konstatē, ka trešā valsts nodrošina pienācīgu aizsardzības līmeni, nav šķērslis tam, lai dalībvalsts uzraudzības iestāde šīs grozītās direktīvas 28. panta izpratnē izskatītu personas prasību par tās tiesību un brīvību aizsardzību saistībā ar to personas datu apstrādi, kas uz viņu attiecas un kuri ir tikuši no dalībvalsts pārsūtīti uz šo trešo valsti, ja šī persona apgalvo, ka tajā spēkā esošās tiesības un prakse nenodrošina pienācīgu aizsardzības līmeni;

               2)

               Lēmums 2000/520 nav spēkā.

      (1)  OV C 351, 6.10.2014.


title: Lieta C-55/14: Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 22. janvāra spriedums (Cour d'appel de Mons (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Régie communale autonome du stade Luc Varenne/État belge Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 77/388/EEK – PVN – Atbrīvojumi no nodokļa – 13. panta B daļas b) punkts – Jēdziens “no nodokļiem atbrīvota nekustamā īpašuma izīrēšana” – Futbola stadiona nodošana rīcībā par atlīdzību – Līgums par nodošanu rīcībā, kurā ir paredzēts, ka īpašnieks saglabā noteiktas tiesības un prerogatīvas – Dažādu pakalpojumu sniegšana, ko veic īpašnieks un kas veido 80 % no līgumā paredzētās atlīdzības

text:
               30.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/13

      Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 22. janvāra spriedums (Cour d'appel de Mons (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Régie communale autonome du stade Luc Varenne/État belge

      (Lieta C-55/14) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 77/388/EEK - PVN - Atbrīvojumi no nodokļa - 13. panta B daļas b) punkts - Jēdziens “no nodokļiem atbrīvota nekustamā īpašuma izīrēšana” - Futbola stadiona nodošana rīcībā par atlīdzību - Līgums par nodošanu rīcībā, kurā ir paredzēts, ka īpašnieks saglabā noteiktas tiesības un prerogatīvas - Dažādu pakalpojumu sniegšana, ko veic īpašnieks un kas veido 80 % no līgumā paredzētās atlīdzības)
      (2015/C 107/16)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour d'appel de Mons

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Régie communale autonome du stade Luc Varenne

         Atbildētāja: État belge

         Rezolutīvā daļa:

      Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 13. panta B daļas b) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka futbola stadiona nodošana rīcībā par atlīdzību atbilstoši līgumam, kurā ir paredzēts, ka īpašnieks saglabā noteiktas tiesības un prerogatīvas un ka viņš sniedz dažādus pakalpojumus, tostarp uzturēšanas, uzkopšanas, apsaimniekošanas un atbilstības normām nodrošināšanas pakalpojumus, kas veido 80 % no līgumā paredzētās atlīdzības, principā nav uzskatāma par “nekustamā īpašuma izīrēšanu” šīs tiesību normas izpratnē. Šis jautājums jāvērtē iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 102, 7.4.2014.


title: Lieta C-51/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 1. februārī iesniedza Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) – Teréz Ilyés un Emil Kiss/OTP Bank Nyrt. un OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 1. februārī iesniedza Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) – Teréz Ilyés un Emil Kiss/OTP Bank Nyrt. un OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

   (Lieta C-51/17)
   (2017/C 144/26)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Ítélőtábla

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Teréz Ilyés, Emil Kiss

      Atbildētāji: OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai līguma noteikums, saskaņā ar kuru valūtas maiņas risks ir jāuzņemas patērētājam un kurš negodīga noteikuma attiecībā uz pirkšanas un pārdošanas cenu starpību un pienākumu uzņemties attiecīgu valūtas maiņas risku atcelšanas dēļ ir kļuvis par līguma sastāvdaļu ar ex tunc iedarbību tāpēc, ka bija iejaucies likumdevējs, ņemot vērā strīdus par spēkā neesamību, kas skāra ļoti daudzus līgumu, ir uzskatāms par noteikumu, par kuru nebija atsevišķas apspriešanās Direktīvas 93/13/EK (1) 3. panta 1. punkta izpratnē un kurš šī iemesla dēļ ietilpst tās piemērošanas jomā?

               2)

               Ja līguma noteikums, saskaņā ar kuru valūtas maiņas risks ir jāuzņemas patērētājam, ietilpst direktīvas piemērošanas jomā, vai direktīvas 1. panta 2. punkta izslēgšanas norma ir jāinterpretē tādējādi, ka tā ir attiecināma arī uz līguma noteikumu, kas atbilst obligātajām tiesību normām Tiesas sprieduma lietā RWE Vertrieb AG (C-92/11) 26. punkta izpratnē, kuras tika pieņemtas vai stājās spēkā pēc līguma noslēgšanas? Vai minētās izslēgšanas normas piemērošanas jomā ir jāiekļauj arī līguma noteikums, kas pēc šī līguma noslēgšanas ir kļuvis par līguma sastāvdaļu ar ex tunc iedarbību, ko ir izraisījusi obligāta tiesību norma, ar ko tiek novērsta negodīga līguma noteikuma izraisītā spēkā neesamība, kas padara neiespējamu līguma izpildi?

               3)

               Ja saskaņā ar atbildēm, kas sniegtas uz iepriekšējiem jautājumiem, var pārbaudīt līguma noteikumu, ar kuriem valūtas maiņas risks ir jāuzņemas patērētājam, negodīgumu, vai direktīvas 4. panta 2. punktā minētā skaidra un saprotama formulējuma prasība ir jāinterpretē tādējādi, ka šī prasība ir izpildīta arī tad, ja iepriekš izklāstītajos apstākļos ir izpildīts tiesību aktos paredzētais un vispārīgi formulētais informēšanas pienākums, vai arī patērētajam ir jāsniedz šī informācija par risku, par ko ir informēta finanšu iestāde vai tie, kam līguma noslēgšanas brīdi var būt tai piekļuve?

               4)

               Vai, no skaidrības un pārskatāmības prasības un no direktīvas pielikuma 1. punkta i) apakšpunkta noteiktā viedokļa raugoties, ir nozīme tam, ka līguma noslēgšanas brīdī kopā ar noteikumu par valūtas maiņas riska uzņemšanos līgumā tika iekļauti noteikumi par iespēju vienpusīgi veikt grozījumus un pirkšanas un pārdošanas cenu starpību – kas dažus gadus vēlāk tika atzīti par negodīgiem, tādējādi, ka šo noteikumu kumulatīvās iedarbības dēļ patērētājs faktiski pilnībā nevarēja paredzēt, kā turpmāk mainīsies maksāšanas pienākumi, nedz to svārstību mehānisms? Vai arī, pārbaudot noteikumu attiecībā uz valūtas maiņas risku negodīgumu, līguma noteikumi, kas vēlāk tika atzīti par spēkā neesošiem, nav jāņem vērā?

               5)

               Gadījumā, ja valsts tiesa atzīst, ka līguma noteikums, saskaņā ar kuru valūtas maiņas risks ir jāuzņemas patērētājam, ir negodīgs – vai, nosakot tiesiskās sekas saskaņā ar valsts tiesību normām, tai pēc savas ierosmes un, ievērojot pušu tiesības uz apspriešanos uz sacīkstes principa balstītajā procedūrā, ir jāņem vērā arī citi negodīgi noteikumi, kurus prasītāji savā prasības pieteikumā nav minējuši? Vai ir piemērojams arī [tiesas] rīcības pēc savas ierosmes princips saskaņā ar Tiesas judikatūru, ja prasītājs ir patērētājs, vai arī, ņemot vērā statusu, kas visā procedūrā ir dispozitīvajām tiesībām, un procedūras īpatnības, dispozitīvais princips attiecīgajā gadījumā izslēdz pārbaudi pēc savas ierosmes?

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.)


title: Lieta C-241/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 7. aprīļa rīkojums ( Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Harald Jung, Gerald Hellweger/Magistrat der Stadt Salzburg, piedaloties Finanzamt Salzburg-Stadt

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/21

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 7. aprīļa rīkojums (Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Harald Jung, Gerald Hellweger/Magistrat der Stadt Salzburg, piedaloties Finanzamt Salzburg-Stadt

   (Lieta C-241/10) (1)

   2011/C 211/41
   Tiesvedības valoda — vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 221, 14.08.2010.


title: Lieta T-369/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 9. septembra spriedums — Holland Malt/Komisija (Valsts atbalsts — Iesala ražošana — Atbalsts ieguldījumam — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Konkurences apdraudējums — Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm — Pienākums norādīt pamatojumu — Pamatnostādnes par valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē)

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/23

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 9. septembra spriedums — Holland Malt/Komisija
   (Lieta T-369/06) (1)

   (Valsts atbalsts - Iesala ražošana - Atbalsts ieguldījumam - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Konkurences apdraudējums - Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm - Pienākums norādīt pamatojumu - Pamatnostādnes par valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē)
   2009/C 256/40
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      Holland Malt BV, Lieshout (Nīderlande) (pārstāvisji — sākotnēji O. Brouwer un D. Mes, pēc tam O. Brouwer, A. Stoffer un P. Schepens, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. Scharf un A. Stobiecka-Kuik)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. Wissels, M. de Grave, C. ten Dam un Y. de Vries)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 26. septembra Lēmumu 2007/59/EK par Nīderlandes piešķirto valsts atbalstu uzņēmumam Holland Malt BV (OV L 32, 76. lpp.).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Prasību noraidīt;

               2)

               Holland Malt BV sedz savus un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Nīderlandes Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 42, 24.02.2007.


title: Lieta C-242/16: Tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2017. gada 14. februāra rīkojums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – José Rui Garrett Pontes Pedroso/Netjets Management Limited

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/13

         Tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2017. gada 14. februāra rīkojums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – José Rui Garrett Pontes Pedroso/Netjets Management Limited

   (Lieta C-242/16) (1)

   (2017/C 129/20)
   Tiesvedības valoda – portugāļu
   Tiesas otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 251, 11.7.2016.


title: Lieta F-78/12: Prasība, kas celta 2012. gada 25. jūlijā — ZZ /Padome

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/34

         Prasība, kas celta 2012. gada 25. jūlijā — ZZ/Padome
   (Lieta F-78/12)
   2012/C 295/59
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvis — M. Velardo, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Atcelt Padomes lēmumu neiekļaut prasītāju 2011. gada amatā paaugstināmo ierēdņu sarakstā

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Ģenerālsekretariāta 2011. gada 12. septembra lēmumu, kā arī iecēlējinstitūcijas 2012. gada 18. aprīļa lēmumu neiekļaut prasītāju amatā paaugstināmo ierēdņu sarakstā;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt materiālos zaudējumus un morālo kaitējumu, kas sākotnēji ir noteikti EUR 40 000 apmērā un kas tiks precizēti procesa gaitā, kā arī atlīdzināt kompensējošos un kavējuma procentus, kuru likme ir 6,75 %;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-199/08: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 10. septembra spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dr. Erhard Eschig/UNIQA Sachversicherung AG (Juridisko izdevumu apdrošināšana — Direktīva 87/344/EEK — 4. panta 1. punkts — Apdrošinājuma ņēmēja tiesības brīvi izvēlēties advokātu — Līgumisks ierobežojums — Vairāki viena notikuma rezultātā cietušie apdrošinātie — Apdrošinātāja izdarīta juridiskā pārstāvja izvēle)

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/19

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 10. septembra spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dr. Erhard Eschig/UNIQA Sachversicherung AG
   (lieta C-199/08) (1)

   (Juridisko izdevumu apdrošināšana - Direktīva 87/344/EEK - 4. panta 1. punkts - Apdrošinājuma ņēmēja tiesības brīvi izvēlēties advokātu - Līgumisks ierobežojums - Vairāki viena notikuma rezultātā cietušie apdrošinātie - Apdrošinātāja izdarīta juridiskā pārstāvja izvēle)
   2009/C 267/32
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs:
      Dr. Erhard Eschig

      Atbildētāja:
      UNIQA Sachversicherung AG

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof (Austrija) — Padomes 1987. gada 22. jūnija Direktīvas 87/344/EEK par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz juridisko izdevumu apdrošināšanu (OV L 185, 77. lpp.) 4. panta 1. punkta interpretācija — Juridisko izdevumu apdrošinātāja vispārīgajos apdrošināšanas noteikumos iekļauta klauzula, kas apdrošināšanas gadījumos, kad viena notikuma rezultātā tiek nodarīts kaitējums daudziem apdrošinātajiem, tam ļauj izraudzīties juridisko pārstāvi un tādējādi ierobežo katra apdrošinātā tiesības brīvi izraudzīties advokātu (tā sauktā “kolektīvā apdrošināšanas gadījuma” klauzula)

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1987. gada 22. jūnija Direktīvas 87/344/EEK par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz juridisko izdevumu apdrošināšanu 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka juridisko izdevumu apdrošinātājs nevar sev paturēt tiesības gadījumā, ja viena notikuma rezultātā ir cietuši liels skaits apdrošinājuma ņēmēju, izvēlēties visu skarto apdrošināto personu juridisko pārstāvi pats.

      (1)  OV C 197, 02.08.2008.


title: Lieta C-555/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 3. decembrī iesniedza Juzgado Contencioso-Administrativo n ° 6 de Murcia (Spānija) – IOS Finance EFC S.A. / Servicio Murciano de Salud

text:
               16.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 3. decembrī iesniedza Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Murcia (Spānija) – IOS Finance EFC S.A./Servicio Murciano de Salud

   (Lieta C-555/14)
   (2015/C 056/12)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Murcia

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: IOS Finance EFC S.A.

      Atbildētājs: Servicio Murciano de Salud

      Prejudiciālie jautājumi

   Ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Direktīvas 2011/7/ES (1) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos 4. panta 1. punktā, 6. pantā, 7. panta 2. un 3. punktā noteikto:

               1)

               Vai direktīvas 2011/7 7. panta 2. punkts ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalsts nedrīkst izvirzīt atteikšanos no nokavējuma procentiem kā nosacījumu pamatparāda atgūšanai?

               2)

               Vai direktīvas 2011/7 7. panta 3. punkts ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalsts nedrīkst izvirzīt atteikšanos no atgūšanas izmaksām kā nosacījumu pamatparāda atgūšanai?

               3)

               Ja atbilde uz abiem jautājumiem ir apstiprinoša, vai līgumslēdzēja iestāde parādniece var atsaukties uz pušu gribas autonomijas principu, lai izvairītos no pienākuma samaksāt nokavējuma procentus un atgūšanas izmaksas?

      (1)  OV L 48, 1. lpp.


title: Lieta C-365/05 P: Tiesas rīkojums 2006. gada 5. oktobrī — Dorte Schmidt-Brown pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Ierēdņi — Pienākums sniegt palīdzību — Lūguma sniegt finansiālu palīdzību, kas iesniegts saistībā ar tiesvedību Apvienotās Karalistes tiesās par goda un cieņas aizskārumu, noraidīšana)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/20

         Tiesas rīkojums 2006. gada 5. oktobrī — Dorte Schmidt-Brown pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta C-365/05 P) (1)

   (Apelācija - Ierēdņi - Pienākums sniegt palīdzību - Lūguma sniegt finansiālu palīdzību, kas iesniegts saistībā ar tiesvedību Apvienotās Karalistes tiesās par goda un cieņas aizskārumu, noraidīšana)
   (2006/C 294/34)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Dorte Schmidt-Brown (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Curral un L. Lozano Palacios, pārstāvji, un D. Waelbroeck, avocat)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība iesniegta par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2005. gada 5. jūlija spriedumu lietā T-387/02 Schmidt-Brown/Komisija, ar ko noraidīta prasība atcelt Komisijas 2002. gada 26. aprīļa lēmumu noraidīt prasītājas lūgumu pēc finansiālas palīdzības no šīs iestādes saistībā ar prasību par cieņas un goda aizskārumu, ko prasītāja cēlusi pret kādu sabiedrību High Court of Justice (England & Wales)

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Schmidt-Brown atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005.


title: Tiesas spriedums ( 2011. gada 20. septembris ) lietā E-5/11 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 1406/2002 par Eiropas Jūras drošības aģentūras izveidošanu – Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1891/2006 par daudzgadu finansējumu Eiropas Jūras drošības aģentūras rīcībai reaģēšanas pasākumu kuģu izraisīto piesārņojumu jomā un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1406/2002)

text:
               22.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/15

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2011. gada 20. septembris)
   lietā E-5/11
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti
   (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 1406/2002 par Eiropas Jūras drošības aģentūras izveidošanu – Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1891/2006 par daudzgadu finansējumu Eiropas Jūras drošības aģentūras rīcībai reaģēšanas pasākumu kuģu izraisīto piesārņojumu jomā un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1406/2002)
   2011/C 374/10
   Lietā E-5/11 EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti – PIETEIKUMS paziņojumam, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus, lai Norvēģijas Karalistes iekšējā tiesību sistēmā iekļautu a) aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma V nodaļas 56.o punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 1406/2002 par Eiropas Jūras drošības aģentūras izveidošanu) un kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu un b) aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma V nodaļas 56.oa punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1891/2006 par daudzgadu finansējumu Eiropas Jūras drošības aģentūras rīcībai reaģēšanas pasākumu kuģu izraisīto piesārņojumu jomā un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1406/2002) un kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Norvēģijas Karaliste nav izpildījusi saistības saskaņā ar EEZ līguma 7. pantu, – Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis referents), 2011. gada 20. septembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   ar šo Tiesa:

               1)

               pasludina, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus, lai Norvēģijas Karalistes iekšējā tiesību sistēmā iekļautu a) aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma V nodaļas 56.o punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 1406/2002 par Eiropas Jūras drošības aģentūras izveidošanu) un kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu un b) aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma V nodaļas 56.oa punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1891/2006 par daudzgadu finansējumu Eiropas Jūras drošības aģentūras rīcībai reaģēšanas pasākumu kuģu izraisīto piesārņojumu jomā un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1406/2002) un kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Norvēģijas Karaliste nav izpildījusi saistības saskaņā ar EEZ līguma 7. pantu;

               2)

               piespriež Norvēģijas Karalistei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-368/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 10. februāra spriedums – Boehringer Ingelheim International /ITSB – Lehning entreprise  ( “ANGIPAX” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “ANGIPAX” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ANTISTAX”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               23.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/16

         Vispārējās tiesas 2015. gada 10. februāra spriedums – Boehringer Ingelheim International/ITSB – Lehning entreprise (“ANGIPAX”)
   (Lieta T-368/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “ANGIPAX” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ANTISTAX” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 096/19)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Vācija) (pārstāvji – sākotnēji V. von Bomhard un D. Slopek, advokāti, vēlāk V. von Bomhard)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – S. Pétrequin un J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Lehning entreprise SARL (Sainte–Barbe, Francija) (pārstāvis – P. Demoly, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju piektās padomes 2013. gada 29. aprīļa lēmumu lietā R 571/2012–5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Boehringer Ingelheim International GmbH un Lehning entreprise SARL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Boehringer Ingelheim International GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp nepieciešamos izdevumus, kas Lehning entreprise SARL radušies saistībā ar procesu Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju padomē.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.


title: Lieta T-383/03: Pirmās instances tiesas 2008. gada 17. novembra rīkojums — Hynix Semiconductor /Padome

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/42

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 17. novembra rīkojums — Hynix Semiconductor/Padome
   (Lieta T-383/03) (1)

   (2009/C 6/83)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 21, 24.1.2004.


title: Lieta C-277/12: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 24. oktobra spriedums (Augstākās tiesas Senāts (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Vitālijs Drozdovs/AAS “Baltikums” (Transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligātā apdrošināšana — Direktīva 72/166/EKK — 3. panta 1. punkts — Direktīva 90/232/EEK — 1. pants — Ceļu satiksmes negadījums — Nepilngadīga prasības iesniedzēja vecāku nāve — Bērna tiesības uz kompensāciju — Nemantisks kaitējums — Atlīdzība — Obligātās apdrošināšanas segums)

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/17

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 24. oktobra spriedums (Augstākās tiesas Senāts (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Vitālijs Drozdovs/AAS “Baltikums”
   (Lieta C-277/12) (1)

   (Transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligātā apdrošināšana - Direktīva 72/166/EKK - 3. panta 1. punkts - Direktīva 90/232/EEK - 1. pants - Ceļu satiksmes negadījums - Nepilngadīga prasības iesniedzēja vecāku nāve - Bērna tiesības uz kompensāciju - Nemantisks kaitējums - Atlīdzība - Obligātās apdrošināšanas segums)
   2013/C 367/28
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākās tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Vitālijs Drozdovs

      Atbildētāja: AAS “Baltikums”

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augstākās tiesas Senāts — Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīvas 72/166/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību (OV L 103, 1. lpp.) 3. panta un Padomes 1983. gada 30. decembra Otrās direktīvas 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu (OV 1984, L 8, 17. lpp.) 1. panta 2. punkta interpretācija — Transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšana — Zaudējumu, kas obligāti ir jāsedz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanai, noteikšana — Iespēja obligātajā kompensācijas izmaksā par miesas bojājumiem iekļūt morālo kaitējumu — Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzētais kompensācijas apmērs par sāpēm un garīgām ciešanām ir ievērojami zemāks par apmēru, kāds direktīvās ir noteikts attiecībā uz kompensācijas izmaksu par miesas bojājumiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīvas 72/166/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību 3. panta 1. punkts un Padomes 1983. gada 30. decembra Otrās direktīvas 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu 1. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligātajai apdrošināšanai ir jāsedz atlīdzība par nemateriālajiem zaudējumiem, kas radušies ceļu satiksmes negadījumā bojā gājušo radiniekiem, ciktāl šī atlīdzība saskaņā ar pamatlietā piemērojamajām valsts tiesībām ir paredzēta saistībā ar apdrošinātās personas civiltiesisko atbildību;

               2)

               Direktīvas 72/166 3. panta 1. punkts un Otrās direktīvas 84/5 1. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligātā apdrošināšana atlīdzību par nemateriālo kaitējumu, kas atbilstoši valsts tiesību aktiem par civiltiesisko atbildību ir jāmaksā par tuvu ģimenes locekļu nāvi ceļu satiksmes negadījumā, sedz tikai maksimālajā apmērā, kas ir mazāks par to, kāds noteikts Otrās direktīvas 84/5 1. panta 2. punktā.

      (1)  OV C 235, 4.8.2012.


title: Lieta C-522/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2015. gada 15. jūlija spriedumu apvienotajās lietās T-389/10 un T-419/10 2015. gada 28. septembrī iesniedza Eiropas Komisija

text:
               7.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 406/26

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2015. gada 15. jūlija spriedumu apvienotajās lietās T-389/10 un T-419/10 2015. gada 28. septembrī iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta C-522/15 P)
   (2015/C 406/26)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Rossi, V. Bottka)

      Pārējie lietas dalībnieki: Siderurgica Latina Martin SpA (SLM), Ori Martin SA

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               (i)

               atcelt pārsūdzēto spriedumu, ciktāl ar to ir samazināta SLM uzliktā naudas soda pamatsumma, norādot, ka apstrīdētajā lēmumā nav ņemts vērā tas, ka attiecībā uz vienu pārkāpuma daļu SLM nepiedalījās Club Italia ārējā aspektā;

               (ii)

               atcelt pārsūdzēto spriedumu, ciktāl ar to ir samazināta SLM uzliktā naudas soda pamatsumma, to nosakot EUR 1,956 miljonu apmērā, un atcelts SLM solidāri ar Ori Martin uzliktais naudas sods;

               (iii)

               savas neierobežotās kompetences ietvaros pārrēķināt uzliekamā naudas soda apmēru saskaņā ar Komisijas prasīto;

               (iv)

               piespriest prasītājiem pirmajā instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               (i)

               Vispārējā tiesa ir sagrozījusi faktus, kļūdaini uzskatot, ka ar apstrīdēto lēmumu SLM uzliktā naudas soda pamatsummas apmērs bija EUR 19,8 miljoni, nevis EUR 15,956 miljoni, kā noteikts otrajā labotajā lēmumā, no kuriem EUR 14 miljoni solidāri ar Ori Martin.

               (ii)

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu, piemērojot noteikumus par solidāru atbildību attiecībā uz naudas sodiem un aprēķinot 10 % ierobežojumu, ciktāl tā ir noteikusi galīgo naudas soda summu, par kuru ir atbildīga SLM, EUR 1,956 miljonu apmērā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punktā minēto 10 % ierobežojumu no SLM kopējā apgrozījuma atsauces gadā. Šajā lietā spriedumā bija jānorāda, ka SLM bija atbildīga ne tikai par EUR 1,956 miljonu maksājumu individuāli, bet arī papildus EUR 13,3 miljoniem solidāri ar Ori Martin. Maksimālā apjoma ierobežojums bija jāaprēķina atsevišķi attiecībā uz SLM individuāli par dalības pārkāpumā laikposmu, kurā to nekontrolēja Ori Martin (maksimālā apjoma ierobežojums attiecībā uz SLM vispasaules apgrozījumu), un attiecībā uz SLM solidāri ar Ori Martin par laikposmu, kurā meitasuzņēmumu kontrolēja tās mātesuzņēmums (maksimālā apjoma ierobežojums attiecībā uz Ori Martin vispasaules apgrozījumu, kurš šajā lietā netika izpildīts).

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-141/12: Prasība, kas celta 2012. gada 26. martā — Pro-Duo /ITSB — El Corte Inglés ( “GO!” )

text:
               9.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/26

         Prasība, kas celta 2012. gada 26. martā — Pro-Duo/ITSB — El Corte Inglés (“GO!”)
   (Lieta T-141/12)
   2012/C 165/46
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pro-Duo (Ghent, Beļģija) (pārstāvis — T. Alkin, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               apturēt tiesvedību, līdz kļūs zināms spēkā neesamības atzīšanas procesa Nr. 5011 C iznākums;

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 19. janvāra lēmumu lietā R 1373/2011-4 tiktāl, ciktāl ar to atteikts apturēt procesu, līdz kļūs zināms spēkā neesamības atzīšanas procesa iznākums, vai atcelt šo lēmumu pilnībā un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme melnā, baltā un pelēkā krāsā “GO!” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8859712

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas preču zīmes “GO GLORIA ORTIZ” reģistrācija Nr. 6070981 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: kļūda tiesību piemērošanā, jo Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju padome neesot apturējusi procesu; Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini secinājusi, kas ir abu preču zīmju sajaukšanas iespēja


title: Lieta T-289/11, T-290/11 un T-521/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 6. septembra spriedums — Deutsche Bahn u.c./Komisija (Konkurence — Administratīvais process — Lēmums, ar kuru tiek noteikta pārbaude — Komisijas pārbaudes pilnvaras — Tiesības uz aizstāvību — Samērīgums — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/15

         Vispārējās tiesas 2013. gada 6. septembra spriedums — Deutsche Bahn u.c./Komisija
   (Lieta T-289/11, T-290/11 un T-521/11) (1)

   (Konkurence - Administratīvais process - Lēmums, ar kuru tiek noteikta pārbaude - Komisijas pārbaudes pilnvaras - Tiesības uz aizstāvību - Samērīgums - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2013/C 304/25
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Deutsche Bahn AG (Berlīne, Vācija), DB Mobility Logistics AG (Berlīne), DB Energie GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija), DB Netz AG (Frankfurte pie Mainas), DB Schenker Rail GmbH (Mainca, Vācija), DB Schenker Rail Deutschland AG (Mainca), Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße mbH (DUSS) (Bodenhaima, Vācija) (pārstāvji — W. Deselaers, O. Mross un J. Brückner, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Malferrari, N. von Lingen un R. Sauer)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji, lietās T-289/11 un T-290/11, M. Muñoz Pérez, pēc tam, lietās T-289/11, T-290/11 un T-521/11, S. Centeno Huerta, abogados del Estado), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Simm un F. Florindo Gijón) un EBTA Uzraudzības iestāde (pārstāvji — X. A. Lewis, M. Schneider un M. Moustakali)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 14. marta Lēmumu C(2011) 1774 procedūrā atbilstoši LESD 102. pantam un EEZ līguma 54. pantam saistībā ar dzelzsceļa satiksmes un pakārtoto pakalpojumu nozari (Lietas COMP/39.678 un COMP/39.731), ar kuru saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1/2003 20. panta 4. punktu noteikts veikt pārbaudi Deutsche Bahn AG, kā arī visos tās kontrolētajos uzņēmumos, ieskaitot DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Schenker Rail GmbH un DB Schenker Rail Deutschland AG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

                  Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, DB Schenker Rail GmbH, DB Schenker Rail Deutschland AG un Deutsche Umschlaggesellsschaft Schiene-Straße mbH (DUSS) atlīdzina Eiropas Komisijas, kā arī sedz savus tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Savienības Padome, EBTA Uzraudzības iestāde un Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 238, 13.8.2011.


title: Lieta T-461/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 9. septembra spriedums – Hansestadt Lübeck /Komisija Valsts atbalsts — Lidostas maksas — Lībekas lidosta — Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā noteikto procedūru — LESD 107. panta 1. punkts — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Regulas (EK) Nr. 659/1999 10. pants

text:
               20.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 372/15

         Vispārējās tiesas 2014. gada 9. septembra spriedums – Hansestadt Lübeck/Komisija
   (Lieta T-461/12) (1)

   (Valsts atbalsts - Lidostas maksas - Lībekas lidosta - Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā noteikto procedūru - LESD 107. panta 1. punkts - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Regulas (EK) Nr. 659/1999 10. pants)
   2014/C 372/19
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hansestadt Lübeck (Vācija), kas ir Flughafen Lübeck GmbH tiesību un saistību pārņēmēja, (pārstāvji – M. Núñez Müller, J. Dammann de Chapto un T. Becker, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un R. Sauer)

      Priekšmets

   Lūgums daļēji atcelt Komisijas 2012. gada 22. februāra Lēmumu C(2012) 1012, galīgā redakcija, saistībā ar valsts atbalstu SA.27585 un SA.31149 (2012/C) (ex 2012/NN, ex CP 31/2009 un CP 162/2010) – Vācija, ciktāl šis lēmums attiecas uz Lībekas (Vācija) lidostas maksājumu kārtību, kas pieņemta 2006. gadā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2012. gada 22. februāra Lēmumu C(2012) 1012, galīgā redakcija, saistībā ar valsts atbalstu SA.27585 un SA.31149 (2012/C) (ex NN/2012, ex CP 31/2009 un CP 162/2010) – Vācija, ciktāl šis lēmums attiecas uz Lībekas lidostas maksājumu kārtību, kas pieņemta 2006. gadā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus un atlīdzina pusi no Hansestadt Lübeck tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 379, 8.12.2012.


title: lieta C-448/04: Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 27. oktobrī

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/6

         Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 27. oktobrī
   (lieta C-448/04)
   (2004/C 314/11)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 27. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv C. O'Reilly un A.-M. Rouchaud-Joët, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               konstatēt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, lai panāktu atbilstību Padomes 2001. gada 28. maija Direktīvai 2001/40/EK par tādu lēmumu savstarpēju atzīšanu, kas attiecas uz trešo valstu valstspiederīgo personu izraidīšanu (1), vai arī, jebkādā gadījumā, par tiem nepaziņojot Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek šī Direktīva;

               2)

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transpozīcijas termiņš valsts tiesībās beidzās 2004. gada 2. decembrī.

      (1)  OV L 149, 2.6.2001., 34. lpp.


title: Lieta T-453/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 12. februāra spriedums – Klaes/ITSB – Klaes Kunststoffe (“Klaes”) Kopienas preču zīme – Iebildumu process – Kopienas vārdiskas preču zīmes “Klaes” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “Klaes” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               30.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/26

      Vispārējās tiesas 2015. gada 12. februāra spriedums – Klaes/ITSB – Klaes Kunststoffe (“Klaes”)
      (Lieta T-453/13) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Klaes” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “Klaes” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2015/C 107/35)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Horst Klaes GmbH & Co. KG (Bad Neuenahr–Ahrweiler, Vācija) (pārstāvis – B. Dix, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Pohlmann)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Klaes Kunststoffe GmbH (Neuenrade, Vācija) (pārstāvji – sākotnēji J. Schneider, vēlāk S. Schweyer, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 6. jūnija lēmumu lietā R 1260/2012-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Horst Klaes GmbH & Co. KG un Klaes Kunststoffe GmbH

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Horst Klaes GmbH & Co. KG sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus;

                  3)

                  Klaes Kunststoffe GmbH pati sedz savus tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 313, 26.10.2013.


title: Lieta T-387/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 5. februāra spriedums – Itālija/Komisija ELVGF — Garantiju nodaļa — ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Augļi un dārzeņi — Tomātu pārstrādes nozare — Atbalsts ražotāju organizācijām — Itālijas izdevumi — Regulas (EK) Nr. 1258/1999 7. panta 4. punkts — Regulas (EK) Nr. 1290/2005 31. pants — Vienotas likmes korekcija

text:
               23.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/11

         Vispārējās tiesas 2015. gada 5. februāra spriedums – Itālija/Komisija
   (Lieta T-387/12) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Augļi un dārzeņi - Tomātu pārstrādes nozare - Atbalsts ražotāju organizācijām - Itālijas izdevumi - Regulas (EK) Nr. 1258/1999 7. panta 4. punkts - Regulas (EK) Nr. 1290/2005 31. pants - Vienotas likmes korekcija)
   (2015/C 096/13)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri, piedaloties S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Rossi un D. Bianchi)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2012. gada 22. jūnija Īstenošanas lēmumu, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 165, 83. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 319, 20.10.2012.


title: Lieta T-410/03: Pirmās instances tiesas 2008. gada 18. jūnija spriedums — Hoechst /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Sorbātu tirgus — Lēmums, ar kuru tiek konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Naudas soda apmēra aprēķins — Pienākums norādīt pamatojumu — Pārkāpuma smagums un ilgums — Atbildību pastiprinoši apstākļi — Princips non bis in idem — Sadarbība administratīvajā procedūrā — Piekļuve lietas materiāliem — Procedūras ilgums)

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/19

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 18. jūnija spriedums — Hoechst/Komisija
   (Lieta T-410/03) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Sorbātu tirgus - Lēmums, ar kuru tiek konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Naudas soda apmēra aprēķins - Pienākums norādīt pamatojumu - Pārkāpuma smagums un ilgums - Atbildību pastiprinoši apstākļi - Princips non bis in idem - Sadarbība administratīvajā procedūrā - Piekļuve lietas materiāliem - Procedūras ilgums)
   (2008/C 197/31)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Hoechst GmbH, pirms tam Hoechst AG, Frankfurte pie Mainas (Vācija) (pārstāvji — sākotnēji M. Klusmans [M. Klusmann] un V .Tērners [V. Turner], pēc tam M. Klusmans, V. Tērners un M. Rība [M. Rüba], un visbeidzot — M. Klusmans un V. Tērners, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji V. Mells [W. Mölls], O. Beinē [O. Beynet] un K. Mojcesoviča [K. Mojzesowicz], pēc tam V. Mells un K. Mojcesoviča, pārstāvji, kuriem palīdz A. Belke [A. Böhlke], advokāts)
   Priekšmets
   Lūgums ar mērķi, ciktāl tas skar prasītāju, atcelt Komisijas 2003. gada 1. oktobra Lēmumu 2005/493/EK par procedūru par EKL 81. panta un EEZ Nolīguma 53. panta piemērošanu attiecībā uz Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co. Ltd un Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (Lieta Nr. C.37.370 — sorbāti) (kopsavilkums OV 2005, L 182, 20. lpp.) vai, pakārtoti, par prasītājam uzliktā naudas soda samazināšanu līdz pienācīgam līmenim.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Hoechst GmbH uzliktais naudas sods tiek noteikts 74,25 miljonu euro apmērā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt.

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 59, 6.3.2004.


title: Lieta C-136/08 P: Apelācijas sūdzība, ko 2008. gada 3. aprīlī iesniegusi Japan Tabacco, Inc. par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 30. janvāra spriedumu lietā T-128/06 Japan Tobacco, Inc. /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) — Torrefacção Camelo

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/18

         Apelācijas sūdzība, ko 2008. gada 3. aprīlī iesniegusi Japan Tabacco, Inc. par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 30. janvāra spriedumu lietā T-128/06 Japan Tobacco, Inc./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) — Torrefacção Camelo

   (Lieta C-136/08 P)
   (2008/C 209/26)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Japan Tabacco, Inc. (pārstāvji — A. Ortiz López, abogada, S. Ferrandis González, abogado, E. Ochoa Santamaría, abogada)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Torrefacção Camelo L
      da

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2008. gada 30. janvāra spriedumu, kas pasludināts lietā T-128/06, un pasludināt spriedumu, ar kuru groza minēto spriedumu, atzīt, ka šajā lietā nepieciešams piemērot aizliegumu, kas paredzēts Regulas par Kopienas preču zīmi (1) 8. panta 5. punktā, un, līdz ar to, ņemot vērā Japan Tobacco izvirzītos argumentus, izlemt noraidīt Kopienas preču zīmes Nr. 1 469 121 reģistrācijas pieteikumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar savu apelācijas sūdzību apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pārkāpusi Regulu par Kopienas preču zīmi un, konkrētāk, tās 8. panta 5. punktu. Neskatoties uz to, ka Pirmās instances tiesa atzina agrākās preču zīmes reputāciju, attiecīgo preču zīmju līdzību un saistību starp precēm, kas apzīmētas ar preču zīmēm, tā pieprasījusi faktiskus, patiesus un aktuālus pierādījumus par kaitējumu agrākajai precu zīmei, kamēr 8. panta 5. punkts prasa vienīgi kaitējuma šai preču zīmei iespējamību, iespēju, ka no tās atšķirtspējas tiks netaisnīgi gūts labums vai tiks nodarīts kaitējums.

      (1)  Padomes 1993. gada 20.decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-345/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 4. jūlijā iesniedza Tribunal administratif de Montreuil (Francija) — Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co./Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/35

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 4. jūlijā iesniedza Tribunal administratif de Montreuil (Francija) — Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co./Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

   (Lieta C-345/11)
   2011/C 269/71
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal administratif de Montreuil

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co.

      Atbildētājs: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai papildus pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu (PVKIU) stāvoklim ir jāņem vērā arī sertifikātu turētāju stāvoklis?

               2)

               Šādā gadījumā — kādi ir nosacījumi strīdīgā ieturējuma ienākumu gūšanas vietā uzskatīšanai par saderīgu ar kapitāla brīvas aprites principu?


title: Lieta F-3/06: Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 16. janvāra spriedums — Frankin u.c. pret Komisiju (Ierēdņi — Administrācijas pienākums sniegt palīdzību — Atteikums — Beļģijā iegūto pensijas tiesību pārcelšana)

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/47

         Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 16. janvāra spriedums — Frankin u.c. pret Komisiju
   (Lieta F-3/06) (1)

   (Ierēdņi - Administrācijas pienākums sniegt palīdzību - Atteikums - Beļģijā iegūto pensijas tiesību pārcelšana)
   (2007/C 42/83)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Jacques Frankin, Sorée (Beļģija), un citi (pārstāvji — G. Bouneou un F. Frabetti, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Lozano Palacios un D. Martin, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība, pirmkārt, atcelt Komisijas lēmumu noraidīt prasītāju lūgumus sniegt palīdzību saistībā ar viņu Beļģijā iegūto tiesību uz pensiju pārcelšanu un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 74, 25.3.2006., 33. lpp.