title: Lieta T-403/18: Prasība, kas celta 2018. gada 2. jūlijā – Pharmadom/EUIPO – Objectif Pharma (“WS wellpharma shop”)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/42

      Prasība, kas celta 2018. gada 2. jūlijā – Pharmadom/EUIPO – Objectif Pharma (“WS wellpharma shop”)
      (Lieta T-403/18)
      (2018/C 301/56)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pharmadom (Boulogne–Billancourt, Francija) (pārstāvis: M.–P. Dauquaire, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa Apelācijas padomē dalībniece: Objectif Pharma (Vandoeuvre–lès–Nancy, Francija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “WS wellpharma shop” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 494 751

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 23. marta lēmums lietā R 1448/2017-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  pilnībā noraidīt Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām aptvertajām precēm un pakalpojumiem;

                  —

                  piespriest EUIPO un sabiedrībai Objectif Pharma, ja tā iestāsies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-185/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija spriedums – Buonotourist/Komisija (Valsts atbalsts – Uzņēmums, kas apkalpo autobusu maršrutu tīklus Regione Campania – Priekšrocība – Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums – Tarifu kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu saistībām, kas samaksāta, pamatojoties uz nolēmumu, ko pieņēmusi pēdējās instances tiesa – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu – Pastāvošs un jauns atbalsts – Regula (EEK) Nr. 1191/69 – Atbrīvojuma no paziņošanas pienākuma nosacījumi – Regulas (EK) Nr. 659/99 4. panta 5. punkts un 7. panta 6. punkts – Kompetence, kāda valsts atbalsta kontroles jomā ir attiecīgi Komisijai un valstu tiesām – Augstākas instances valsts tiesas sprieduma res judicata spēks – Materiālo tiesību normu piemērošana laikā – Tiesiskā paļāvība – Tiesiskā drošība)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/24

      Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija spriedums – Buonotourist/Komisija
      (Lieta T-185/15) (1)

      ((Valsts atbalsts - Uzņēmums, kas apkalpo autobusu maršrutu tīklus Regione Campania - Priekšrocība - Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums - Tarifu kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu saistībām, kas samaksāta, pamatojoties uz nolēmumu, ko pieņēmusi pēdējās instances tiesa - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Pastāvošs un jauns atbalsts - Regula (EEK) Nr. 1191/69 - Atbrīvojuma no paziņošanas pienākuma nosacījumi - Regulas (EK) Nr. 659/99 4. panta 5. punkts un 7. panta 6. punkts - Kompetence, kāda valsts atbalsta kontroles jomā ir attiecīgi Komisijai un valstu tiesām - Augstākas instances valsts tiesas sprieduma res judicata spēks - Materiālo tiesību normu piemērošana laikā - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskā drošība))
      (2018/C 301/31)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Buonotourist Srl (Castel San Giorgio, Itālija) (pārstāvji: G. Capo un L. Visone, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Armati, G. Conte un P.-J. Loewenthal)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Roma, Itālija) (pārstāvis: M. Malena, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2015/1075 (2015. gada 19. janvāris) par valsts atbalstu SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN), ko īstenojusi Itālija saistībā ar sabiedrisko pakalpojumu papildkompensāciju uzņēmumam Buonotourist (OV 2015, L 179, 128. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Buonotourist Srl sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 190, 8.6.2015.


title: Lieta T-414/18: Prasība, kas celta 2018. gada 5. jūlijā – Hypo Vorarlberg Bank/VNV

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/42

      Prasība, kas celta 2018. gada 5. jūlijā – Hypo Vorarlberg Bank/VNV
      (Lieta T-414/18)
      (2018/C 301/57)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenca, Austrija) (pārstāvji: advokāts G. Eisenberger)

         Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt vienotā noregulējuma valdes 2018. gada 12. aprīļa lēmumu SRB/ES/SRF/2018/03 par ex ante iemaksu vienotajā noregulējuma fondā 2018. gadā aprēķināšanu (“Decision of the Single Resolution Board of 12 April 2018 on the calculation of the 2018 ex ante contributions to the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2018/03)”), kā arī tā pielikumu un, proti, tiktāl, ciktāl šis lēmums un tā pielikums attiecas uz summām, kas prasītājai ir jāmaksā, kā arī

                  —

                  piespriest vienotā noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

                  1.

                  Būtisku formas noteikumu pārkāpums nepilnīgas apstrīdētā lēmuma paziņošanas dēļ

                  2.

                  Būtisku formas noteikumu pārkāpums kļūdaina apstrīdētā lēmuma pamatojuma dēļ

                  3.

                  Būtisku formas noteikumu pārkāpums nepilnīgas uzklausīšanas dēļ un tiesību tikt uzklausītam neievērošanas dēļ

                  4.

                  Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/63 (1) kā apstrīdētā lēmuma juridiskā pamata prettiesiskums
                  Ceturtā pamata ietvaros prasītāja norāda, ka ar Deleģētās regulas 2015/63 4.-7. pantu un 9. pantu, kā arī I pielikumu, uz kuriem ir balstīts apstrīdētais lēmums, tiekot radīta nepārskatāma iemaksu noteikšanas sistēma, kas esot pretrunā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 16., 17. un 47. pantam un līdz ar to netiekot ievērots Hartas 20. un 21. pants, kā arī nodrošināta samērīguma principa un tiesiskās noteiktības principa ievērošana.

         (1)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).


title: Lieta T-186/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija spriedums – CSTP Azienda della Mobilità/Komisija (Valsts atbalsts – Uzņēmums, kas apkalpo autobusu maršrutu tīklus Regione Campania – Priekšrocība – Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums – Tarifu kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu saistībām, kas samaksāta, pamatojoties uz nolēmumu, ko pieņēmusi pēdējās instances tiesa – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu – Pastāvošs un jauns atbalsts – Regula (EEK) Nr. 1191/69 – Atbrīvojuma no paziņošanas pienākuma nosacījumi – Regulas (EK) Nr. 659/99 4. panta 5. punkts un 7. panta 6. punkts – Kompetence, kāda valsts atbalsta kontroles jomā ir attiecīgi Komisijai un valstu tiesām – Augstākas instances valsts tiesas sprieduma res judicata spēks – Materiālo tiesību normu piemērošana laikā – Tiesiskā paļāvība – Tiesiskā drošība)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/25

      Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija spriedums – CSTP Azienda della Mobilità/Komisija
      (Lieta T-186/15) (1)

      ((Valsts atbalsts - Uzņēmums, kas apkalpo autobusu maršrutu tīklus Regione Campania - Priekšrocība - Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums - Tarifu kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu saistībām, kas samaksāta, pamatojoties uz nolēmumu, ko pieņēmusi pēdējās instances tiesa - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Pastāvošs un jauns atbalsts - Regula (EEK) Nr. 1191/69 - Atbrīvojuma no paziņošanas pienākuma nosacījumi - Regulas (EK) Nr. 659/99 4. panta 5. punkts un 7. panta 6. punkts - Kompetence, kāda valsts atbalsta kontroles jomā ir attiecīgi Komisijai un valstu tiesām - Augstākas instances valsts tiesas sprieduma res judicata spēks - Materiālo tiesību normu piemērošana laikā - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskā drošība))
      (2018/C 301/32)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: CSTP Azienda della Mobilità SpA (Salerno, Itālija) (pārstāvji: G. Capo un L. Visone, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Armati, G. Conte un P.-J. Loewenthal)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Asstra Associazione Trasporti (Roma, Itālija) (pārstāvis: M. Malena, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2015/1074 (2015. gada 19. janvāris) par valsts atbalstu SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN), ko īstenojusi Itālija saistībā ar sabiedrisko pakalpojumu papildkompensāciju uzņēmumam CSTP (OV 2015, L 179, 112. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  CSTP Azienda della Mobilità SpA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Asstra Associazione Trasporti sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 190, 8.6.2015.


title: Lieta T-147/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 28. jūnija rīkojums – Čehijas Republika/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu – Eiropas Savienības pašu resursi – Dalībvalstu finansiālā atbildība – Lūgums atbrīvot no pienākuma darīt pieejamus pašu resursus – Komisijas vēstule – Nepārsūdzams akts – Nepieņemamība)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/31

      Vispārējās tiesas 2018. gada 28. jūnija rīkojums – Čehijas Republika/Komisija
      (Lieta T-147/15) (1)

      ((Prasība atcelt tiesību aktu - Eiropas Savienības pašu resursi - Dalībvalstu finansiālā atbildība - Lūgums atbrīvot no pienākuma darīt pieejamus pašu resursus - Komisijas vēstule - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība))
      (2018/C 301/41)
      Tiesvedības valoda –čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Čehijas Republika (pārstāvji: M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil un J. Očková)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Caeiros un Z. Malůšková)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt apgalvoto Komisijas Budžeta ģenerāldirektorāta “Pašu resursu un finanšu plānošana” direkcijas direktora lēmumu, kas esot ietverts 2015. gada 20. janvāra vēstulē Ares (2015)217973, ar ko minētais ģenerāldirektorāts noraidīja lūgumu atbrīvot no pienākuma darīt pieejamus pašu resursus 53 976 340 CZK apmērā, kas tika iesniegts, piemērojot Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 (2000. gada 22. maijs), ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV 2000, L 130, 1. lpp.), 17. panta 2. punktu, un aicināja Čehijas iestādes veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai ieskaitītu Komisijas kontā summu 53 976 340 CZK apmērā ne vēlāk kā pirmajā darba dienā pēc otrā mēneša deviņpadsmitās dienas pēc tā mēneša, kurā tika nosūtīta attiecīgā vēstule, pretējā gadījumā pastāvot riskam maksāt nokavējuma procentus saskaņā ar šīs pašas regulas 11. pantu.

         Rezolutīva daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Par Slovākijas Republikas pieteikumu par iestāšanos lietā nav jālemj.

                  3)

                  Čehijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  Čehijas Republika, Komisija un Slovākijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pēdējās minētās pieteikumu par iestāšanos lietā pašas.

         (1)  OV C 213, 29.6.2015.


title: Lieta C-27/17: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 5. jūlija spriedums (Lietuvos apeliacinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AB “flyLAL-Lithunian Airlines”, kas ir likvidācijas procesā /Starptautiskā lidosta “Rīga” VAS, “Air Baltic Corporation” AS (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (EK) Nr. 44/2001 – Īpašā jurisdikcija – 5. panta 3. punkts – Lietas, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu – Vieta, kur iestājies notikums, kas rada kaitējumu – Kaitējuma rašanās vieta un kaitējumu radījušā notikuma iestāšanās vieta – Prasība atlīdzināt kaitējumu, ko, iespējams, radījusi pretkonkurences rīcība dažādās dalībvalstīs – 5. panta 5. punkts – Filiāles darbības – Jēdziens)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/4

      Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 5. jūlija spriedums (Lietuvos apeliacinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AB “flyLAL-Lithunian Airlines”, kas ir likvidācijas procesā /Starptautiskā lidosta “Rīga” VAS, “Air Baltic Corporation” AS
      (Lieta C-27/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Īpašā jurisdikcija - 5. panta 3. punkts - Lietas, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu - Vieta, kur iestājies notikums, kas rada kaitējumu - Kaitējuma rašanās vieta un kaitējumu radījušā notikuma iestāšanās vieta - Prasība atlīdzināt kaitējumu, ko, iespējams, radījusi pretkonkurences rīcība dažādās dalībvalstīs - 5. panta 5. punkts - Filiāles darbības - Jēdziens))
      (2018/C 301/05)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Lietuvos apeliacinis teismas

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: AB “flyLAL-Lithunian Airlines”, kas ir likvidācijas procesā

         Atbildētājas: Starptautiskā lidosta “Rīga” VAS, “Air Baltic Corporation” AS

         piedaloties:“ŽIA Valda” AB, “VA Reals” AB, Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 44/2001 (2000. gada 22. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar prasību atlīdzināt kaitējumu, ko radījusi pretkonkurences rīcība, “vieta, kur iestājies notikums, kas rada kaitējumu”, tādā situācijā, kāda ir pamatlietā, konkrēti attiecas uz negūtās peļņas rašanās vietu, ko veido pārdošanas apjomu samazināšanās, proti, vietu, kur atrodas tirgus, ko skārusi minētā rīcība, kurā, kā apgalvo cietušais, tam ir radušies zaudējumi.

                  2)

                  Regulas Nr. 44/2001 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar prasību atlīdzināt kaitējumu, ko radījusi pretkonkurences rīcība, jēdziens “vieta, kur iestājies notikums, kas rada kaitējumu” var tikt saprasts tādējādi, ka tā ir vai nu vieta, kur noslēgta pretkonkurences vienošanās, kas ir pretrunā LESD 101. pantam, vai arī vieta, kur ir piedāvātas un piemērotas plēsonīgās cenas, ja šī prakse veido pārkāpumu atbilstoši LESD 102. pantam.

                  3)

                  Regulas Nr. 44/2001 5. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “strīdi, kas izriet no filiāles darbības” ietver prasību atlīdzināt kaitējumu, ko, iespējams, izraisījusi dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana, kas izpaudusies kā plēsonīgu cenu piemērošana, ja uzņēmuma, kuram ir dominējošais stāvoklis, filiāle ir faktiski un nozīmīgi piedalījusies šajā ļaunprātīgajā rīcībā.

         (1)  OV C 104, 3.4.2017.


title: Lieta T-478/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 28. jūnija rīkojums – Rumānija/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu – Eiropas Savienības pašu resursi – Dalībvalstu finansiālā atbildība – Pienākums pārskaitīt Komisijai summu, kas atbilst pašu resursu zaudējumam – Komisijas vēstule – Nepārsūdzams akts – Nepieņemamība)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/32

      Vispārējās tiesas 2018. gada 28. jūnija rīkojums – Rumānija/Komisija
      (Lieta T-478/15) (1)

      ((Prasība atcelt tiesību aktu - Eiropas Savienības pašu resursi - Dalībvalstu finansiālā atbildība - Pienākums pārskaitīt Komisijai summu, kas atbilst pašu resursu zaudējumam - Komisijas vēstule - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība))
      (2018/C 301/42)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Rumānija (pārstāvji: sākotnēji R.-H. Radu, A. Buzoianu un E. Gane, vēlāk R.-H. Radu, E. Gane, A. Wellman un M. Chicu)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji A. Caeiros un A. Ştefănuc, vēlāk A. Caeiros un G.-D. Balan)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Budžeta ģenerāldirektorāta lēmumu, kas esot ietverts 2015. gada 11. jūnija vēstulē ar references numuru Ares (2015) 2453089, ar kuru pēdējais minētais uzdod Rumānijai nodot tā rīcībā bruto summu 1 079 513,09 euro apmērā, no kuras ir jāatskaita 25 % kā iekasēšanas izmaksas, kas atbilst zaudētajiem tradicionālajiem pašu resursiem, vēlākais pirmajā darbdienā pēc deviņpadsmitās tā otrā mēneša dienas, kas seko minētās vēstules nosūtīšanai, pretējā gadījumā maksājot nokavējuma procentus atbilstoši Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 (2000. gada 22. maijs), ar ko īsteno Lēmumu 2007/436, Euratom par [Eiropas] Kopienu pašu resursu sistēmu (OV 2000, L 130, 1. lpp.), 11. pantam.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Par Slovākijas Republikas pieteikumu par iestāšanos lietā nav jālemj.

                  3)

                  Rumānija sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  Rumānija, Komisija un Slovākijas Republika pašas sedz pašas savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar Slovākijas Republikas pieteikumu par iestāšanos lietā.

         (1)  OV C 346, 19.10.2015.


title: Lieta T-424/18: Prasība, kas celta 2018. gada 11. jūlijā – Puma/EUIPO – Carrefour (Krustotu līniju attēlojums)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/43

      Prasība, kas celta 2018. gada 11. jūlijā – Puma/EUIPO – Carrefour (Krustotu līniju attēlojums)
      (Lieta T-424/18)
      (2018/C 301/58)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Puma SE (Herzogenaurach, Vācija) (pārstāvji: P. Trieb un M. Schunke, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Carrefour SA (Boulogne Billancourt, Francija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes (Krustotu līniju attēlojums) reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 572 697

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 4. maija lēmums lietā R 945/2017-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas padomē.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-40/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 12. janvārī Acquafarm S.L. iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2017. gada 16. novembra spriedumu lietā T-458/16 Acquafarm/Komisija

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/12

      Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 12. janvārīAcquafarm S.L. iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2017. gada 16. novembra spriedumu lietā T-458/16 Acquafarm/Komisija
      (Lieta C-40/18 P)
      (2018/C 301/16)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieces

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Acquafarm S.L. (pārstāvis: A. Pérez Moreno, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija
      Ar 2018. gada 12. jūlija rīkojumu Tiesa (astotā palāta) noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda Acquafarm S.L. pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-452/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 28. jūnija rīkojums – TL/EDAU (Prasība atcelt tiesību aktu – Personas datu aizsardzība – Vispārējās tiesas judikatūras publiskošana – Pieteikums par anonimizāciju un Vispārējās tiesas sprieduma izņemšanu no tīmekļa – Nepārsūdzams akts – Apstiprinošs akts – Jaunu un būtisku faktu neesamība – Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/33

      Vispārējās tiesas 2018. gada 28. jūnija rīkojums – TL/EDAU
      (Lieta T-452/17) (1)

      ((Prasība atcelt tiesību aktu - Personas datu aizsardzība - Vispārējās tiesas judikatūras publiskošana - Pieteikums par anonimizāciju un Vispārējās tiesas sprieduma izņemšanu no tīmekļa - Nepārsūdzams akts - Apstiprinošs akts - Jaunu un būtisku faktu neesamība - Acīmredzama nepieņemamība))
      (2018/C 301/43)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: TL (pārstāvji: T. Léonard un M. Cock, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs (EDAU) (pārstāvji: A. Buchta, M. Pérez Asinari, C. Gayrel un M. Guglielmetti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt EDAU 2017. gada 16. maija lēmumu noraidīt pieteikumu par būtībā, pirmkārt, viņa kompetences attiecībā uz lietas dalībnieka tiesvedībā Eiropas Savienības Tiesā vārda izpaušanu tīmeklī jaunu analīzi un, otrkārt, [konfidenciāla] sprieduma anonimizācijas noteikšanu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu.

                  2)

                  TL un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs katrs pats sedz savus tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 347, 16.10.2017.


title: Lieta C-28/17: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 4. jūlija spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NN A/S/Skatteministeriet (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LESD 49. pants – Uzņēmumu ienākuma nodoklis – Valsts nodokļu tiesiskais regulējums, kurā citā dalībvalstī reģistrētas sabiedrības pastāvīga uzņēmuma, kurš atrodas valsts teritorijā, zaudējumu nodošanai tam pašam koncernam piederošai sabiedrībai rezidentei ir paredzēts nosacījums, ka zaudējumus nav iespējams izmantot ārvalsts nodokļa vajadzībām)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/5

      Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 4. jūlija spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NN A/S/Skatteministeriet

      (Lieta C-28/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 49. pants - Uzņēmumu ienākuma nodoklis - Valsts nodokļu tiesiskais regulējums, kurā citā dalībvalstī reģistrētas sabiedrības pastāvīga uzņēmuma, kurš atrodas valsts teritorijā, zaudējumu nodošanai tam pašam koncernam piederošai sabiedrībai rezidentei ir paredzēts nosacījums, ka zaudējumus nav iespējams izmantot ārvalsts nodokļa vajadzībām))
      (2018/C 301/06)
      Tiesvedības valoda – dāņu

         Iesniedzējtiesa

         Østre Landsret

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: NN A/S

         Atbildētāja: Skatteministeriet

         Rezolutīvā daļa

      LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas principā neaizliedz tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, saskaņā ar kuru koncerna sabiedrībām rezidentēm ir atļauts no to kopējiem ienākumiem atskaitīt šī koncerna meitasuzņēmuma nerezidenta pastāvīga uzņēmuma rezidenta zaudējumus tikai gadījumā, ja tās dalībvalsts, kurā ir minētā meitasuzņēmuma juridiskā adrese, tiesiskajā regulējumā nav atļauts šos zaudējumus atskaitīt no pēdējās minētās ienākumiem, ja šo tiesību aktu piemērošana ir apvienota ar nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencijas piemērošanu, kura šajā pēdējā minētā dalībvalstī atļauj no meitasuzņēmuma maksātā ienākuma nodokļa atskaitīt summu, kas atbilst dalībvalstī, kurā atrodas šis pastāvīgais uzņēmums, saistībā ar tā darbību samaksātajam ienākuma nodoklim. Tomēr LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir šādi valsts tiesību akti, ja to piemērošanas sekas ir tādas, ka minētajam koncernam tiek atņemta jebkāda faktiska iespēja atskaitīt minētos zaudējumus no saviem kopējiem ienākumiem, lai gan šo pašu zaudējumu ieskaitīšana minētā meitasuzņēmuma ienākumos nav iespējama dalībvalstī, kurā tas ir reģistrēts, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 121, 18.4.2017.


title: Lieta T-240/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija spriedums – Klyuyev/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Līdzekļu iesaldēšana – To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā – Juridiskais pamats – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesības uz aizstāvību – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā – Tiesības uz īpašumu – Tiesības uz reputācijas aizsardzību – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/26

      Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija spriedums – Klyuyev/Padome
      (Lieta T-240/16) (1)

      ((Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Līdzekļu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā - Juridiskais pamats - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Tiesības uz īpašumu - Tiesības uz reputācijas aizsardzību - Iebilde par prettiesiskumu))
      (2018/C 301/33)
      Tiesvedības valoda –angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Andriy Klyuyev (Doņecka, Ukraina) (pārstāvji: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, R. Gherson un T. Garner, solicitors

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: P. Mahnič Bruni un J. P. Hix)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt, pirmkārt, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2016/318 (2016. gada 4. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2016, L 60, 76. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2016/311 (2016. gada 4. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2016, L 60, 1. lpp.), un, otrkārt, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/381 (2017. gada 3. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2017, L 58, 34. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2017/374 (2017. gada 3. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2017, L 58, 1. lpp.), ciktāl prasītāja vārds tika saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām ir piemērojami minētie ierobežojošie pasākumi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/381 (2017. gada 3. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2017/374 (2017. gada 3. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, ciktāl A. Klyuyev tika saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām ir piemērojami minētie ierobežojošie pasākumi.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  A. Klyuyev sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus attiecībā uz šajā prasības pieteikumā izteikto prasību atcelt tiesību aktus.

                  4)

                  Padome sedz savus, kā arī atlīdzina A. Klyuyev tiesāšanās izdevumus saistībā ar prasījumu grozījumu rakstā izteikto lūgumu daļēji atcelt Lēmumu 2017/381 un Īstenošanas regulu 2017/374.

         (1)  OV C 270, 25.7.2016.


title: Lieta T-476/17 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 22. jūnija rīkojums – Arysta LifeScience Netherlands/Komisija (Pagaidu noregulējums – Augu aizsardzības līdzekļi – Darbīgā viela diflubenzurons – Nosacījumi, ar kādiem tiek saņemts apstiprinājums laišanai tirgū – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība – Interešu izsvēršana)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/34

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 22. jūnija rīkojums – Arysta LifeScience Netherlands/Komisija
      (Lieta T-476/17 R)
      ((Pagaidu noregulējums - Augu aizsardzības līdzekļi - Darbīgā viela diflubenzurons - Nosacījumi, ar kādiem tiek saņemts apstiprinājums laišanai tirgū - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība - Interešu izsvēršana))
      (2018/C 301/44)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Arysta LifeScience Netherlands BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji: C. Mereu un M. Grunchard, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Lewis, I. Naglis un G. Koleva)

         Priekšmets

      Pieteikums, kurš pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek lūgts apturēt Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2017/855 (2017. gada 18. maijs), ar ko attiecībā uz darbīgās vielas diflubenzurona apstiprināšanas nosacījumiem groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 540/2011 (OV 2017, L 128, 10. lpp.), izpildi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

                  2)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-43/17 P: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 5. jūlija spriedums – Liam Jenkinson/ Eiropas Ārējās darbības dienests, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Eulex Kosovo (Apelācija – Šķīrējklauzula – Eiropas Savienības starptautisko misiju darbinieki – Kompetence izskatīt strīdus saistībā ar darba līgumiem – Secīgi uz noteiktu laiku noslēgti darba līgumi – Šķīrējklauzulas, ar kurām pēdējā līgumā kompetence ir piešķirta Savienības tiesai, bet iepriekšējos līgumos – Briseles tiesai (Beļģija) – Lēmums nepagarināt pēdējo līgumu – Prasība pārkvalificēt visas līgumiskās attiecības par “līgumu uz nenoteiktu laiku” – Prasības par kompensāciju par nepamatotu atlaišanu – Pirms pēdējā līguma esošo līgumattiecību ņemšana vērā – Eiropas Savienības Vispārējās tiesas kompetence)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/6

      Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 5. jūlija spriedums – Liam Jenkinson/ Eiropas Ārējās darbības dienests, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Eulex Kosovo

      (Lieta C-43/17 P) (1)

      ((Apelācija - Šķīrējklauzula - Eiropas Savienības starptautisko misiju darbinieki - Kompetence izskatīt strīdus saistībā ar darba līgumiem - Secīgi uz noteiktu laiku noslēgti darba līgumi - Šķīrējklauzulas, ar kurām pēdējā līgumā kompetence ir piešķirta Savienības tiesai, bet iepriekšējos līgumos - Briseles tiesai (Beļģija) - Lēmums nepagarināt pēdējo līgumu - Prasība pārkvalificēt visas līgumiskās attiecības par “līgumu uz nenoteiktu laiku” - Prasības par kompensāciju par nepamatotu atlaišanu - Pirms pēdējā līguma esošo līgumattiecību ņemšana vērā - Eiropas Savienības Vispārējās tiesas kompetence))
      (2018/C 301/07)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Liam Jenkinson (pārstāvji: N. de Montigny un J.-N. Louis, avocats)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. Vitro un M. Bishop), Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji G. Gattinara, L. Radu Bouyon un S. Bartelt, vēlāk Gattinara, A. Aresu un Radu Bouyon), Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) (pārstāvji: S. Marquardt, R. Spac un E. Orgován), Eulex Kosovo (pārstāvji: M. Vicente Hernandez, avocate, vēlāk E. Raoult, avocate)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2016. gada 9. novembra rīkojumu Jenkinson/Padome u.c. (T-602/15, EU:T:2016:660).

                  2)

                  Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai.

                  3)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

         (1)  OV C 104, 3.4.2017.


title: Lieta T-427/18: Prasība, kas celta 2018. gada 10. jūlijā – Geske/EUIPO (“SATISFYERMEN”)

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/44

      Prasība, kas celta 2018. gada 10. jūlijā – Geske/EUIPO (“SATISFYERMEN”)
      (Lieta T-427/18)
      (2018/C 301/59)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: André Geske (Lübbecke, Vācija) (pārstāvis: R. Albrecht, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “SATISFYERMEN” – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 885 541

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 10. maija lēmums lietā R 2603/2017-1

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp EUIPO apelācijas procesā radušos izdevumus.

         Izvirzītie pamati

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-707/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija spriedums – Enoitalia/EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (“ANTONIO RUBINI”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ANTONIO RUBINI” – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “RUTINI” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Apzīmējumu līdzība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               27.8.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/27

      Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija spriedums – Enoitalia/EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (“ANTONIO RUBINI”)
      (Lieta T-707/16) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ANTONIO RUBINI” - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “RUTINI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2018/C 301/35)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Enoitalia SpA (Calmasino di Bardolino, Itālija) (pārstāvis: S. Rizzo, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: E. Zaera Cuadrado)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: La Rural Viñedos y Bodegas SA Ltda (Capital Federal, Argentīna)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 28. jūnija lēmumu lietā R 1085/2015-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp La Rural Viñedos y Bodegas un Enoitalia.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Enoitalia SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 419, 14.11.2016.


title: Lieta T-448/18: Prasība, kas celta 2018. gada 18. jūlijā – Ryanair u.c./Komisija

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/24

      Prasība, kas celta 2018. gada 18. jūlijā – Ryanair u.c./Komisija
      (Lieta T-448/18)
      (2018/C 319/29)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Ryanair DAC (Swords, Īrija), Airport Marketing Services Ltd (Dublina, Īrija) un FR Financing (Malta) Ltd (Douglas, Isle of Man) (pārstāvji: E. Vahida un I. Metaxas-Maranghidis, advokāti, un B. Byrne, solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas Lēmuma (ES) 2018/628 (2016. gada 11. novembris) par valsts atbalstu SA.24221 (2011/C) (ex 2011/NN), ko Austrija piešķīrusi Klāgenfurtes lidostai, Ryanair un citām aviokompānijām, kuras izmanto lidostu (OV 2018, L 107, 1. lpp.), 5. un 6. pantu un minētā lēmuma 9., 10. un 11. pantu, ciktāl tie skar prasītājas;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājas izvirza sešus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pārkāpti noteikumi par noilguma periodu Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (1), 15. pantā un Regulas (ES) Nr. 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (2), 17. pantā un neesot norādīts pamatojums, piemērojot desmit gadu noilgumu diviem līgumiem no 2002. gada, lai gan tie lēmumā tika aplūkoti.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiekot pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants, labas pārvaldības princips un prasītāju tiesības uz aizstāvību, jo Komisija liedza prasītājām piekļuvi izmeklēšanas lietas materiāliem, lai tās varētu efektīvi paust savu nostāju.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiekot pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, jo Komisija līgumu noslēgšanu ar prasītājām esot kļūdaini piedēvējusi valstij.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiekot pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, jo Komisija neesot pierādījusi selektivitāti.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, jo Komisija esot kļūdaini secinājusi, ka vienošanās starp lidostu un prasītājām sniedza priekšrocību prasītājām. Komisija esot kļūdaini noraidījusi iespējamību, ka daļa no mārketinga pakalpojumiem varētu būt tikusi iegādāta vispārējo interešu mērķiem, esot kļūdaini atteikusies pieņemt prasītāju piedāvāto salīdzinošo analīzi, esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un neesot norādījusi pamatojumu rentabilitātes analīzē, balstot savus secinājumus nepilnīgos, neuzticamos un nepienācīgos datos; tā arī neesot piešķīrusi pienācīgu vērtību atbilstoši mārketinga pakalpojumu līgumiem sniegtajiem pakalpojumiem, esot kļūdaini noraidījusi loģisko pamatu lidostas lēmumam iegādāties mārketinga pakalpojumus un kļūdaini neesot ņēmusi vērā plašākus ieguvumus lidostai no Ryanair darbībām.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, pakārtoti, ka esot pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts un 108. panta 2. punkts, jo Komisija, nosakot atgūstamā atbalsta apjomu, savās instrukcijās dalībvalstij netieši norādot, ka atgūstamā atbalsta apmēra pielāgošana nav obligāta, un tādēļ, ka pastāvot pretrunas starp apstrīdētā lēmuma pamatojumu un tās rezolutīvo daļu, esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un kļūda tiesību piemērošanā.

         (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 659/1999 (1999. gada 22. marts), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV 1999, L 83, 1. lpp.).

         (2)  Padomes Regula (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.).


title: Lieta C-356/15: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 11. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde – Sociālais nodrošinājums – Regula (EK) Nr. 883/2004 – 11. un 12. pants, kā arī 76. panta 6. punkts – Regula (EK) Nr. 987/2009 – 5. pants – Darba ņēmēja norīkošana darbā – Dalība sociālā nodrošinājuma shēmā – Krāpšanas apkarošana – A1 apliecība – Dalībvalsts, kurā tiek veikta profesionālā darbība, atteikums sniegt atzinumu krāpšanas vai ļaunprātīgas izmantošanas gadījumā)

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/2

      Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 11. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
      (Lieta C-356/15) (1)

      ((Valsts pienākumu neizpilde - Sociālais nodrošinājums - Regula (EK) Nr. 883/2004 - 11. un 12. pants, kā arī 76. panta 6. punkts - Regula (EK) Nr. 987/2009 - 5. pants - Darba ņēmēja norīkošana darbā - Dalība sociālā nodrošinājuma shēmā - Krāpšanas apkarošana - A1 apliecība - Dalībvalsts, kurā tiek veikta profesionālā darbība, atteikums sniegt atzinumu krāpšanas vai ļaunprātīgas izmantošanas gadījumā))
      (2018/C 319/02)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis: D. Martin)

         Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji: L. Van den Broeck un M. Jacobs, piedaloties P. Paepe, avocat)

         Persona, kas iestājusies prasītājas atbalstam: Īrija (pārstāvji: E. Creedon, M. Browne, G. Hodge un A. Joyce, piedaloties C. Toland, BL)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pieņemot 2012. gada 27. decembra Programmlikuma 23. un 24. pantu, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 465/2012 (2012. gada 22. maijs), 11. panta 1. punktā, 12. panta 1. punktā un 76. panta 6. punktā, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regulas (EK) Nr. 987/2009, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai Nr. 883/2004, 5. pantā.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 302, 14.9.2015.


title: Lieta T-458/18: Prasība, kas celta 2018. gada 27. jūlijā – Multifit/EUIPO (“real nature”)

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/25

      Prasība, kas celta 2018. gada 27. jūlijā – Multifit/EUIPO (“real nature”)
      (Lieta T-458/18)
      (2018/C 319/30)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefelda, Vācija) (pārstāvji: N. Weber un P. Gentili, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “real nature” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 660 425

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 28. maija lēmums lietā R 2650/2017-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-540/16: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 12. jūlija spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Spika” UAB, “Senoji Baltija” AB, “Stekutis” UAB, “Prekybos namai Aistra” UAB/Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā zivsaimniecības politika – Regula (ES) Nr. 1380/2013 – 16. panta 6. punkts un 17. pants – Zvejas iespēju piešķiršana – Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts veids, kas pamatots ar objektīviem un pārskatāmiem kritērijiem – Nevienlīdzīgi konkurences nosacījumi nozares subjektu starpā – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 16. un 20. pants – Darījumdarbības brīvība – Vienlīdzīga attieksme – Samērīgums)

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/3

      Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 12. jūlija spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Spika” UAB, “Senoji Baltija” AB, “Stekutis” UAB, “Prekybos namai Aistra” UAB/Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos

      (Lieta C-540/16) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā zivsaimniecības politika - Regula (ES) Nr. 1380/2013 - 16. panta 6. punkts un 17. pants - Zvejas iespēju piešķiršana - Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts veids, kas pamatots ar objektīviem un pārskatāmiem kritērijiem - Nevienlīdzīgi konkurences nosacījumi nozares subjektu starpā - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 16. un 20. pants - Darījumdarbības brīvība - Vienlīdzīga attieksme - Samērīgums))
      (2018/C 319/03)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: “Spika” UAB, “Senoji Baltija” AB, “Stekutis” UAB, “Prekybos namai Aistra” UAB

         Atbildētāja: Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos

         piedaloties: Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, “Sedija” BUAB, V. Malinausko gamybinė-komercinė firma “Stilma”, “Starkis” UAB, “Banginis” UAB, “Baltijos šprotai” UAB, “Monistico” UAB, “Ramsun” UAB, “Rikneda” UAB, “Laivitė” AB, “Baltijos jūra” UAB, “Baltlanta” UAB, “Grinvita” UAB, “Strimelė” UAB, “Baltijos žuvys” BUAB

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013 (2013. gada 11. decembris) par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK, 16. panta 6. punkts un 17. pants, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. un 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā minētais, ar kuru ir pieņemts zvejas iespēju piešķiršanas veids, pamatojoties uz pārskatāmu un objektīvu sadales kritēriju un radot nevienlīdzīgu attieksmi to saimnieciskās darbības subjektu starpā, kuriem pieder ar šīs dalībvalsts karogu kuģojoši kuģi, ja vien minētais veids nodrošina vienas vai vairāku Eiropas Savienības atzītu vispārējo interešu ievērošanu un ar to netiek pārkāpts samērīguma princips.

         (1)  OV C 6, 9.1.2017.


title: Lieta C-726/17 P: Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 22. decembrī Tetra Pharm (1997) Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2017. gada 23. oktobra spriedumu lietā T-441/16 – Tetra Pharm (1997)/EUIPO

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/12

      Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 22. decembrīTetra Pharm (1997) Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2017. gada 23. oktobra spriedumu lietā T-441/16 – Tetra Pharm (1997)/EUIPO

      (Lieta C-726/17 P)
      (2018/C 319/14)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Tetra Pharm (1997) (pārstāvis: T. Grucelski, advokāts)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Sebapharma GmbH & Co. KG

      Tiesa (desmitā palāta) ar 2018. gada 11. jūlija rīkojumu ir atzinusi apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta C-632/16: Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Rechtbank van koophandel te Antwerpen (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dyson Ltd, Dyson BV/BSH Home Appliances NV (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Putekļsūcēju mazumtirdzniecība – Enerģijas klases etiķete – Direktīva 2010/30/ES – Deleģētā regula (ES) Nr. 665/2013 – Putekļsūcēji – Citu simbolu izvietošana – Negodīga komercprakse – Patērētāju aizsardzība – Direktīva 2005/29/EK – 7. pants – Energoefektivitātes mērījumu apstākļu neprecizēšana – Maldinoša noklusēšana)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/8

      Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Rechtbank van koophandel te Antwerpen (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dyson Ltd, Dyson BV/BSH Home Appliances NV

      (Lieta C-632/16) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Putekļsūcēju mazumtirdzniecība - Enerģijas klases etiķete - Direktīva 2010/30/ES - Deleģētā regula (ES) Nr. 665/2013 - Putekļsūcēji - Citu simbolu izvietošana - Negodīga komercprakse - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 2005/29/EK - 7. pants - Energoefektivitātes mērījumu apstākļu neprecizēšana - Maldinoša noklusēšana))
      (2018/C 328/08)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Rechtbank van koophandel te Antwerpen

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Dyson Ltd, Dyson BV

         Atbildētāja: BSH Home Appliances NV

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/29/EK (2005. gada 11. maijs), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004, 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šī panta izpratnē par “maldinošu noklusēšanu” nav uzskatāms fakts, ka patērētājiem nav sniegta informācija par apstākļiem, kādos notikusi testēšana, kuras rezultātā noteikta energomarķējumā, kura paraugs ietverts Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 665/2013 (2013. gada 3. maijs), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES papildina attiecībā uz putekļsūcēju energomarķējumu, norādītā enerģijas klase.

                  2)

                  Deleģētā regula Nr. 665/2013, lasot to kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/30/ES (2010. gada 19. maijs) par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm, 3. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā papildus putekļusūcēju enerģijas patēriņa marķējumam, kura paraugs ir ietverts Deleģētās regulas Nr. 665/2013 II pielikumā, izvietot vēl arī etiķetes vai simbolus, kuros tiek atkārtota energomarķējumā ietvertā informācija, ja ar šo izvietošanu tiek radīts risks maldināt tiešo lietotāju vai radīt tam neskaidrību par attiecīgā mazumtirdzniecībā tirgotā putekļsūcēja enerģijas patēriņu lietošanas laikā, taču tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, ņemot vērā visus atbilstošos elementus un ievērojot arī labi informēta, pietiekami vērīga un piesardzīga vidusmēra tiešā lietotāja uztveri, kā arī ņemot vērā sociālos, kultūras un valodas faktorus.

         (1)  OV C 78, 13.3.2017.


title: Lieta T-450/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. jūlija spriedums – Sumitomo Electric Industries un J-Power Systems/Komisija (Konkurence – Karteļi – Eiropas spēka kabeļu tirgus – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums – Vienots un turpināts pārkāpums – Pārkāpuma pierādīšana – Dalības ilgums – Publiska norobežošanās – Naudas soda apmēra aprēķins – Pārkāpuma smagums – Neierobežota kompetence)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/38

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. jūlija spriedums – Sumitomo Electric Industries un J-Power Systems/Komisija
      (Lieta T-450/14) (1)

      ((Konkurence - Karteļi - Eiropas spēka kabeļu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums - Vienots un turpināts pārkāpums - Pārkāpuma pierādīšana - Dalības ilgums - Publiska norobežošanās - Naudas soda apmēra aprēķins - Pārkāpuma smagums - Neierobežota kompetence))
      (2018/C 328/52)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Sumitomo Electric Industries Ltd (Osaka, Japāna) un J-Power Systems Corp. (Tokija, Japāna) (pārstāvji: M. Hansen, L. Crocco, J. Ruiz Calzado un S. Völcker, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: C. Giolito, H. van Vliet un J. Norris-Usher, kam palīdz M. Gray, barrister)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas Lēmumu C(2014) 2139 final (2014. gada 2. aprīlis) par procedūru saskaņā ar [LESD] 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta AT.39610 – spēka kabeļi), ciktāl tas attiecas uz prasītājām, un, otrkārt, samazināt tām uzliktā naudas soda apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Sumitomo Electric Industries Ltd un J-Power Systems Corp. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Lieta C-487/18: Prasība, kas celta 2018. gada 25. jūlijā – Eiropas Komisija/Austrijas Republika

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/29

      Prasība, kas celta 2018. gada 25. jūlijā – Eiropas Komisija/Austrijas Republika
      (Lieta C-487/18)
      (2018/C 328/39)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Noll-Ehlers, M. Patakia)

         Atbildētāja: Austrijas Republika

         Prasītājas prasījumi

      Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt, ka Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai paredzēti Padomes Direktīvas 2011/70/Euratom (2011. gada 19. jūlijs), ar ko izveido Kopienas sistēmu lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu atbildīgai un drošai apsaimniekošanai (1), 15. panta 4. punktā, skatītā kopā ar 13. panta 1. punktu;

                  —

                  piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Atbildētāja līdz šim esot paziņojusi Komisijai tikai valsts programmas projektu. Atbildēs uz brīdinājuma vēstuli un argumentēto atzinumu tā esot paskaidrojusi, ka valsts programma vēl esot jāpieņem federālajai valdībai, kas līdz šim neesot noticis. Tikai pēc šīs pieņemšanas esot iespējams paziņot valsts programmu. Bet līdz šim atbildētāja vēl neesot sniegusi šos paziņojumus. Līdz ar to atbildētāja vēl neesot paziņojusi valsts programmu un neesot izpildījusi savu pienākumu, kas paredzēts minētās direktīvas 15. panta 4. punktā, skatītā kopā ar 13. panta 1. punktu.

         (1)  OV 2011, L 199, 48. lpp.


title: Lieta C-338/17: Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Virginie Marie Gabrielle Guigo/Fond “Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite” (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Darba ņēmēju aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā – Direktīva 2008/94/EK – 3. un 4. pants – Garantiju iestāžu veikta darba ņēmēju parādu segšana – Garantiju iestāžu samaksas pienākuma ierobežošana – Tādu prasījumu attiecībā uz darba samaksu izslēgšana, kas radušies vairāk nekā trīs mēnešus pirms nolēmuma par sanācijas procesa sākšanu reģistrēšanas komercreģistrā)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/19

      Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Virginie Marie Gabrielle Guigo/Fond “Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”

      (Lieta C-338/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Darba ņēmēju aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā - Direktīva 2008/94/EK - 3. un 4. pants - Garantiju iestāžu veikta darba ņēmēju parādu segšana - Garantiju iestāžu samaksas pienākuma ierobežošana - Tādu prasījumu attiecībā uz darba samaksu izslēgšana, kas radušies vairāk nekā trīs mēnešus pirms nolēmuma par sanācijas procesa sākšanu reģistrēšanas komercreģistrā))
      (2018/C 328/23)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Varhoven administrativen sad

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Virginie Marie Gabrielle Guigo

         Atbildētājs: Fond “Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/94/EK (2008. gada 22. oktobris) par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā Zakon za garantiranite vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite pri nesastoyatelnost na rabotodatelia (Likums par darba ņēmēju prasījumu aizsardzību darba devēja maksātnespējas gadījumā) 4. panta 1) punkts, kurā darba ņēmējiem, kuru darba tiesiskās attiecības ir beigušās vairāk nekā trīs mēnešus pirms nolēmuma par sanācijas procesa sākšanu attiecībā uz darba devēju ierakstīšanas komercreģistrā, netiek garantēti prasījumi attiecībā uz darba samaksu.

         (1)  OV C 269, 14.8.2017.


title: Lieta T-58/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Stührk Delikatessen Import/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Beļģijas, Vācijas, Francijas un Nīderlandes Ziemeļjūras garneļu tirgi – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums – Cenu noteikšana un konfidenciālas komercinformācijas apmaiņa – Vienots un turpināts pārkāpums – Naudas sodi – Likumpārkāpumu un sodu tiesiskuma princips – 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Ievērojami samazināta piedalīšanās – Sadarbība administratīvajā procesā – Ierobežojums 10 % apmērā no kopējā apgrozījuma – Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts – 2006. gada pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punkts – Vienlīdzīga attieksme – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/31

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Stührk Delikatessen Import/Komisija
      (Lieta T-58/14) (1)

      ((Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Beļģijas, Vācijas, Francijas un Nīderlandes Ziemeļjūras garneļu tirgi - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un konfidenciālas komercinformācijas apmaiņa - Vienots un turpināts pārkāpums - Naudas sodi - Likumpārkāpumu un sodu tiesiskuma princips - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Ievērojami samazināta piedalīšanās - Sadarbība administratīvajā procesā - Ierobežojums 10 % apmērā no kopējā apgrozījuma - Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts - 2006. gada pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punkts - Vienlīdzīga attieksme - Pienākums norādīt pamatojumu))
      (2018/C 328/40)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Stührk Delikatessen Import Gmbh & Co. KG (Marne, Vācija) (pārstāvis: J. Sparr, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: H. Leupold, F. Ronkes Agerbeek un P. Van Nuffel)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2013) 8286 final (2013. gada 27. novembris) par izmeklēšanas procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu (lieta AT.39633 – Garneles), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un samazināt tajā prasītājai uzlikto naudas sodu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmuma C(2013) 8286 final (2013. gada 27. novembris) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu (Lieta AT.39633 – Garneles) 2. panta pirmās daļas c) punktu.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina pusi no Stührk Delikatessen Import GmbH & Co. KG. tiesāšanās izdevumiem.

                  4)

                  Stührk Delikatessen Import sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 129, 28.4.2014.


title: Lieta C-679/16: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedība, ko uzsācis A (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Savienības pilsonība – LESD 20. un 21. pants – Brīva pārvietošanās un uzturēšanās dalībvalstīs – Sociālais nodrošinājums – Regula (EK) Nr. 883/2004 – Sociālā aprūpe – Slimības pabalsti – Pakalpojumi personām ar invaliditāti – Dalībvalsts pašvaldības pienākums sniegt vienam no tās rezidentiem valsts tiesību aktos paredzētu personīgu palīdzību šī rezidenta augstākās izglītības studiju laikā citā dalībvalstī)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/9

      Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedība, ko uzsācis A
      (Lieta C-679/16) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Savienības pilsonība - LESD 20. un 21. pants - Brīva pārvietošanās un uzturēšanās dalībvalstīs - Sociālais nodrošinājums - Regula (EK) Nr. 883/2004 - Sociālā aprūpe - Slimības pabalsti - Pakalpojumi personām ar invaliditāti - Dalībvalsts pašvaldības pienākums sniegt vienam no tās rezidentiem valsts tiesību aktos paredzētu personīgu palīdzību šī rezidenta augstākās izglītības studiju laikā citā dalībvalstī))
      (2018/C 328/09)
      Tiesvedības valoda – somu

         Iesniedzējtiesa

         Korkein hallinto-oikeus

         Pamatlietas puse

         Prasītājs: A

         piedaloties: Espoon kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan yksilöasioiden jaosto

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 988/2009 (2009. gada 16. septembris), 3. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds pabalsts kā pamatlietā apskatāmā personīgā palīdzība, kura ietver tostarp ar ikdienas darbībām saistītu izmaksu segšanu personai ar smagu invaliditāti nolūkā ļaut šai personai, kas nav ekonomiski aktīva, iegūt augstāko izglītību, neietilpst jēdzienā “slimības pabalsts” šīs normas izpratnē un tāpēc ir izslēgts no šīs regulas piemērošanas jomas.

                  2)

                  LESD 20. un 21. pants nepieļauj, ka dzīvesvietas pašvaldība atsaka dalībvalsts iedzīvotājam ar smagu invaliditāti tādu pabalstu kā pamatlietā apskatāmā personīgā palīdzība, pamatojoties uz to, ka viņš uzturas citā dalībvalstī, lai tur iegūtu augstāko izglītību.

         (1)  OV C 86, 20.3.2017.


title: Lieta T-419/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. jūlija spriedums – The Goldman Sachs Group/Komisija (Konkurence – Karteļi – Eiropas spēka kabeļu tirgus – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums – Vienots un turpināts pārkāpums – Vainojamība pārkāpumā – Prezumpcija – Kļūda vērtējumā – Nevainīguma prezumpcija – Tiesiskā noteiktība – Personiskās atbildības princips – Neierobežota kompetence)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/31

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. jūlija spriedums – The Goldman Sachs Group/Komisija
      (Lieta T-419/14) (1)

      ((Konkurence - Karteļi - Eiropas spēka kabeļu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums - Vienots un turpināts pārkāpums - Vainojamība pārkāpumā - Prezumpcija - Kļūda vērtējumā - Nevainīguma prezumpcija - Tiesiskā noteiktība - Personiskās atbildības princips - Neierobežota kompetence))
      (2018/C 328/41)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: The Goldman Sachs Group, Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: W. Deselaers, J. Koponen un A. Mangiaracina, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: C. Giolito, L. Malferrari, H. van Vliet un J. Norris-Usher)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Prysmian SpA (Milāna, Itālija) un Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Milāna) (pārstāvji: C. Tesauro, F. Russo un L. Armati, advokāti)

         Priekšmets

      Par prasību, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas Lēmumu C(2014) 2139 final (2014. gada 2. aprīlis) par procedūru saskaņā ar [LESD] 101. pantu un [EEZ] līguma 53. pantu (Lieta AT.39610 – spēka kabeļi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, otrkārt, samazināt tai uzliktā naudas soda apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  The Goldman Sachs Group Inc. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Prysmian SpA un Prysmian Cavi e Sistemi Srl sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 282, 25.8.2014.


title: Lieta C-5/17: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/DPAS Limited (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma – Direktīva 2006/112/EK – Atbrīvojums no nodokļa – 135. panta 1. punkta d) apakšpunkts – Darījumi, kas skar maksājumus un pārskaitījumus – Jēdziens – Piemērošanas joma – Plāns zobārstniecības pakalpojumu maksājumiem, izmantojot tiešo debetu)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/9

      Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/DPAS Limited

      (Lieta C-5/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma - Direktīva 2006/112/EK - Atbrīvojums no nodokļa - 135. panta 1. punkta d) apakšpunkts - Darījumi, kas skar maksājumus un pārskaitījumus - Jēdziens - Piemērošanas joma - Plāns zobārstniecības pakalpojumu maksājumiem, izmantojot tiešo debetu))
      (2018/C 328/10)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Atbildētāja: DPAS Limited

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 135. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa, kurš tajā ir paredzēts attiecībā uz darījumiem, kas skar maksājumus un pārskaitījumus, nav piemērojams pakalpojumu sniegšanai, kāda aplūkota pamatlietā, kas nodokļa maksātājam nozīmē, ka tas attiecīgajām finanšu iestādēm pieprasa, pirmkārt, lai, pamatojoties uz tiešā debeta pilnvarojumu, naudas summa tiktu pārskaitīta no pacienta bankas konta uz nodokļa maksātāja bankas kontu un, otrkārt, lai šī summa, pēc tam, kad ir atskaitīta atlīdzība, kas maksājama šim nodokļa maksātājam, tiktu pārskaitīta no šī pacienta bankas konta uz viņa attiecīgajiem zobārsta un apdrošinātāja bankas kontiem.

         (1)  OV C 78, 13.3.2017.


title: Lieta C-404/17: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Förvaltningsrätten i Malmö (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/Migrationsverket (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patvēruma politika – Direktīva 2013/32/ES – 31. panta 8. punkts un 32. panta 2. punkts – Acīmredzami nepamatots starptautiskās aizsardzības pieteikums – Drošas izcelsmes valsts koncepcija – Tādu valsts tiesību aktu neesamība, kas attiektos uz šo koncepciju – Pieteikuma iesniedzēja paziņojumi, kas tiek uzskatīti par ticamiem, bet nepietiekamiem, ņemot vērā pieteikuma iesniedzēja izcelsmes valsts piedāvātās aizsardzības atbilstību)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/20

      Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Förvaltningsrätten i Malmö (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/Migrationsverket

      (Lieta C-404/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patvēruma politika - Direktīva 2013/32/ES - 31. panta 8. punkts un 32. panta 2. punkts - Acīmredzami nepamatots starptautiskās aizsardzības pieteikums - Drošas izcelsmes valsts koncepcija - Tādu valsts tiesību aktu neesamība, kas attiektos uz šo koncepciju - Pieteikuma iesniedzēja paziņojumi, kas tiek uzskatīti par ticamiem, bet nepietiekamiem, ņemot vērā pieteikuma iesniedzēja izcelsmes valsts piedāvātās aizsardzības atbilstību))
      (2018/C 328/24)
      Tiesvedības valoda – zviedru

         Iesniedzējtiesa

         Förvaltningsrätten i Malmö

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: A

         Atbildētāja: Migrationsverket

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai 31. panta 8. punkta b) apakšpunkts, skatīts kopā ar šīs direktīvas 32. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj starptautiskās aizsardzības pieteikumu uzskatīt par acīmredzami nepamatotu tādā situācijā kā pamatlietā, kurā, pirmkārt, no informācijas par pieteikuma iesniedzēja izcelsmes valsti izriet, ka tur tam var tikt nodrošināta pietiekama aizsardzība, un, otrkārt, šis pieteikuma iesniedzējs ir sniedzis nepietiekamu informāciju, lai pamatotu starptautiskās aizsardzības piešķiršanu, ja dalībvalstī, kurā pieteikums ir iesniegts, nav pieņemti noteikumi drošas izcelsmes valsts koncepcijas ieviešanai.

         (1)  OV C 293, 4.9.2017.


title: Lieta T-532/18: Prasība, kas celta 2018. gada 10. septembrī – Aroma Essence/EUIPO – Refan Bulgaria (Mazgāšanas sūkļi)

text:
               29.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/37

      Prasība, kas celta 2018. gada 10. septembrī – Aroma Essence/EUIPO – Refan Bulgaria (Mazgāšanas sūkļi)
      (Lieta T-532/18)
      (2018/C 392/45)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Aroma Essence Ltd (Kazanlak, Bulgārija) (pārstāvis: A. Nastev, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Refan Bulgaria OOD (Trud, Bulgārija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus dizainparauga īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Strīdus dizainparaugs: Eiropas Savienības dizainparaugs Nr. 1333223-0001

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2018. gada 19. jūlija lēmums lietā R 1197/2017-3

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu vai grozīt to, noraidot Refan Bulgaria OOD apelācijas sūdzību par EUIPO Anulēšanas nodaļas 2017. gada 10. aprīļa lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un Refan Bulgaria OOD segt savus un atlīdzināt Aroma Essence Ltd tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā un izdevumus Apelācijas trešajā padomē.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Labas pārvaldības principa pārkāpums;

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 53. panta 1. un 2. punkta un 60. panta 1. punkta kopsakarā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 2245/2002 28. panta 1. punkta b) apakšpunkta i), v), vi) punktu, 30. panta 1. punktu un 36. panta 1. punktu pārkāpums;

                  —

                  Tiesiskās noteiktības principa, vienlīdzīgas attieksmes principa un labas pārvaldības principa pārkāpums;

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 59. panta, 60. panta 1. punkta un 65. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 75. panta un Komisijas Regulas (EK) Nr. 2245/2002 36. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-465/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 16. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – AV, BU/Comune di Bernareggio

text:
               5.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/21

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 16. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – AV, BU/Comune di Bernareggio

      (Lieta C-465/18)
      (2018/C 399/28)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: AV, BU

         Atbildētāja: Comune di Bernareggio

         Prejudiciālais jautājums

      Vai brīvības veikt uzņēmējdarbību, nediskriminācijas, vienlīdzīgas attieksmes, konkurences aizsardzības un darba ņēmēju brīvas pārvietošanās principiem, kas minēti LESD 45., 49.-56. un 106. pantā, kā arī ES Pamattiesību hartas 15. un 16. pantā, un tajos ietvertajiem samērīguma un saprātīguma principiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds noteikts Likuma 362/1991 12. panta 2. punktā, kurā pašvaldības aptiekas īpašnieka maiņas gadījumā pirmpirkuma tiesības ir piešķirtas pašas aptiekas algotiem darbiniekiem?


title: Tiesas spriedums (2018. gada 7. jūnijs) lietā E-17/17 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Direktīva 2014/54/ES)

text:
               15.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/12

      TIESAS SPRIEDUMS
      (2018. gada 7. jūnijs)
      lietā E-17/17
      EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi

         (EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Direktīva 2014/54/ES)

      (2018/C 414/14)
      Lietā E-17/17 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi – LŪGUMS pasludināt, ka Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu V pielikuma 8. punktā minēto aktu (Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīva 2014/54/ES par pasākumiem, ar ko veicina darba ņēmējiem piešķirto tiesību īstenošanu darba ņēmēju pārvietošanās brīvības jomā), kas pielāgots Līgumam ar 1. protokolu, un saskaņā ar minētā Līguma 7. pantu, nepieņemot pasākumus, kuri vajadzīgi, lai noteiktajā termiņā īstenotu minēto aktu, vai jebkurā gadījumā nedarot šos pasākumus zināmus EBTA Uzraudzības iestādei,– Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Páll Hreinsson un tiesneši Per Christiansen (tiesnesis-referents) un Bernd Hammermann, 2018. gada 7. jūnijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
      Ar šo tiesa:

                  1)

                  pasludina, ka Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu V pielikuma 8. punktā minēto aktu (Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīva 2014/54/ES par pasākumiem, ar ko veicina darba ņēmējiem piešķirto tiesību īstenošanu darba ņēmēju pārvietošanās brīvības jomā), kas pielāgots Līgumam ar 1. protokolu, un saskaņā ar minētā Līguma 7. pantu, nepieņemot pasākumus, kuri vajadzīgi, lai noteiktajā termiņā īstenotu minēto aktu;

                  2)

                  piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Tiesas spriedums (2018. gada 14. jūnijs) lietā E-12/17 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Regula (ES) Nr. 448/2013)

text:
               15.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/7

      TIESAS SPRIEDUMS
      (2018. gada 14. jūnijs)
      lietā E-12/17
      EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi

         (EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Regula (ES) Nr. 448/2013)

      (2018/C 414/09)
      Lietā E-12/17, EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi – LŪGUMS pasludināt, ka Islande, savā iekšējā tiesību sistēmā neiekļaujot aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu IX pielikuma 31.bbc punktā (Komisijas 2013. gada 15. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 448/2013, ar ko izveido procedūru ārpussavienības AIFP atsauces dalībvalsts noteikšanai atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2011/61/ES), kas pielāgots Līgumam ar 1. protokolu, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minētā Līguma 7. pantu – Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Páll Hreinsson un tiesneši Per Christiansen un Bernd Hammermann (tiesnesis-referents), 2018. gada 14. jūnijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
      Ar šo tiesa:

                  1)

                  pasludina, ka Islande, savā iekšējā tiesību sistēmā neiekļaujot aktu, kas minēts Līguma IX pielikuma 31.bbc punktā (Komisijas 2013. gada 15. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 448/2013, ar ko izveido procedūru ārpussavienības AIFP atsauces dalībvalsts noteikšanai atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2011/61/ES), kas pielāgots Līgumam ar 1. protokolu, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minētā Līguma 7. pantu;

                  2)

                  piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-553/18: Prasība, kas celta 2018. gada 19. septembrī – Rodríguez Gómez/Padome

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/88

      Prasība, kas celta 2018. gada 19. septembrī – Rodríguez Gómez/Padome
      (Lieta T-553/18)
      (2018/C 427/116)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Delcy Eloina Rodríguez Gómez (Karakasa, Venecuēla) (pārstāvji: F. Di Gianni un L. Giuliano, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/901 (2018. gada 25. jūnijs), ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2017/2074 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Venecuēlā (1), un Padomes Īstenošanas Regulu (ES) 2018/899 (2018. gada 25. jūnijs), ar ko īsteno Regulu (ES) 2017/2063 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Venecuēlā (2), ciktāl to tiesību normas attiecas uz prasītāju; un

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajos tiesību aktos esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un ka tajos neesot precīzu un saskanīgu pierādījumu.

                              —

                              Šajā ziņā prasītāja norāda, ka Padome esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā saistībā ar prasītājas funkcijām un lomu un neesot sniegusi precīzu un saskanīgu pierādījumu kopumu, lai pamatotu savus apgalvojumus. Prasītāja turklāt apgalvo, ka Padome neesot pienācīgi novērtējusi pierādījumus vai vismaz, ka šāds novērtējums esot acīmredzami kļūdains.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajos tiesību aktos noteiktie ierobežojošie pasākumi esot prasītājas pamattiesību uz īpašumu nepamatots un nesamērīgs ierobežojums.

         (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/901 (2018. gada 25. jūnijs), ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2017/2074 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Venecuēlā (OV L 160I, 25.6.2018., 12. lpp.).

         (2)  Padomes Īstenošanas Regula (ES) 2018/899 (2018. gada 25. jūnijs), ar ko īsteno Regulu (ES) 2017/2063 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Venecuēlā (OV L 160I, 25.6.2018., 5. lpp.).


title: Lieta-T-598/18: Prasība, kas celta 2018. gada 4. oktobrī – Grupo textil brownie/EUIPO – The Guide Association (“BROWNIE”)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/100

      Prasība, kas celta 2018. gada 4. oktobrī – Grupo textil brownie/EUIPO – The Guide Association (“BROWNIE”)
      (Lieta-T-598/18)
      (2018/C 427/132)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Grupo textil brownie, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvji: D. Pellisé Urquiza un J. C. Quero Navarro, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: The Guide Association (Londona, Apvienotā Karaliste)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 016 844

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 4. jūlija lēmums lietā R 2680/2017-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-595/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 27. septembra spriedums – Demp/EUIPO (Dzeltenas un pelēkas krāsas kombinācija) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības preču zīmes, ko veido dzeltenas un pelēkas krāsas kombinācija, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/59

      Vispārējās tiesas 2018. gada 27. septembra spriedums – Demp/EUIPO (Dzeltenas un pelēkas krāsas kombinācija)
      (Lieta T-595/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības preču zīmes, ko veido dzeltenas un pelēkas krāsas kombinācija, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2018/C 427/77)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Demp BV (Vianen, Nīderlande) (pārstāvis: C. Gehweiler, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāve: D. Walicka)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 10. jūlija lēmumu lietā R 1624/2016–5 attiecībā uz pieteikumu par krāsas apzīmējuma, ko veido dzeltenas un pelēkas krāsas kombinācija, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Demp BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 357, 23.10.2017.


title: Lieta-T-514/18: Prasība, kas celta 2018. gada 29. augustā – Del Valle Ruiz un citi/VNV

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/79

      Prasība, kas celta 2018. gada 29. augustā – Del Valle Ruiz un citi/VNV
      (Lieta-T-514/18)
      (2018/C 427/106)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Antonio Del Valle Ruiz (Mehiko pilsēta, Meksika) un 36 citi prasītāji (pārstāvji: P. Saini, QC, J. Pobjoy, Barrister un R. Boynton, Solicitor)

         Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

         Prasījumi

                  —

                  atcelt VNV Apelācijas padomes 2018. gada 19. jūnija galīgo lēmumu lietā 48/2017, ciktāl tajā nolemts, ka Vienotai noregulējuma valdei (VNV) bija tiesības atsaukties uz Regulas Nr. 1049/2001 (1) (i) 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta ceturto ievilkumu; (ii) 4. panta 2. punkta pirmo ievilkumu; (iii) 4. panta 2. punkta trešo ievilkumu un/vai (iv) 4. panta 3. punktu (un/vai VNV 2017. gada 9. februāra lēmuma SRB/ES/2017/01 par publisku piekļuvi VNV dokumentiem līdzīgām tiesību normām), lai pamatotu 2017. gada 23. augusta atkārtotajā prasītāju pieteikumā saistībā ar Banco Popular Español noregulējuma shēmas piemērošanu pieprasīto dokumentu neizpaušanu;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāji izvirza sešus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta ceturto ievilkumu.

                  2.

                  Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmo ievilkumu.

                  3.

                  Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punktu.

                  4.

                  Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešo ievilkumu.

                  5.

                  Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punktu.

                  6.

                  Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 11. pantu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem; OV 2001 L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-599/18: Prasība, kas celta 2018. gada 5. oktobrī – Aeris Invest/VNV

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/101

      Prasība, kas celta 2018. gada 5. oktobrī – Aeris Invest/VNV
      (Lieta T-599/18)
      (2018/C 427/133)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Aeris Invest Sàrl (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji: R. Vallina Hoset, P. Medina Sánchez un A. Sellés Marco, advokāti)

         Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2018. gada 14. septembra lēmumu;

                  —

                  piespriest Vienotajai noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumā pret Vienotās noregulējuma valdes (turpmāk tekstā – VNV) 2018. gada 14. septembra lēmumu neveikt galīgo ex-post vērtējumu 2017. gada 7. jūnija lēmumā SRB/EES/2017/08 attiecībā uz noregulējuma shēmu iestādei Banco Popular Español, S.A (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”) prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010, OV 2014 L 25, 90. lpp.) 20. panta 11. punkta pārkāpums. Šim pamatam ir trīs daļas.

                              —

                              Pirmā daļa attiecas uz argumentu par to, ka apstrīdētajā lēmumā tika lemts par kreditoru prasījumu atjaunošanas vai par izmaksātās atlīdzības vērtības palielināšanas iespēju bez gala vērtējuma ex post veikšanas.

                              —

                              Otrā daļa attiecas uz argumentu par to, ka VNV neesot pārliecinājusies par to, lai informācija, uz kuras pamata tiek veikts vērtējums, būtu pēc iespējas jaunāka un pilnīgāka, lai visi iestādes aktīviem nodarītie zaudējumi tiktu pilnībā ņemti vērā.

                              —

                              Trešā daļa attiecas uz Meroni lietā iedibinātās judikatūras pārkāpumu, ciktāl Komisijai esot bijis jāapstiprina VNV lēmums nenodrošināt gala vērtējuma veikšanu ex post.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļauta pilnvaru pārsniegšana, kas esot pamatojama ar objektīvām un saskanīgām pazīmēm. Šajā ziņā prasītāja norāda, ka apstrīdētajā lēmumā esot pārkāpta augstākminētās Regulas (ES) Nr. 806/2014 20. pantā paredzētā procedūra un ka VNV mērķis šo lēmumu pieņemot esot Banco Popular Español, S.A. patiesā stāvokļa slēpšana.


title: Lieta T-632/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 9. oktobra spriedums – Erdősi Galcsikné/Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti saistībā ar procedūru EU Pilot Nr. 8572/16 CHAP(2015) 00353 — Piekļuves atteikums — Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešais ievilkums — Izņēmums saistībā ar izmeklēšanas mērķu aizsardzību — Vispārēja konfidencialitātes prezumpcija — Sevišķas sabiedrības intereses)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/60

      Vispārējās tiesas 2018. gada 9. oktobra spriedums – Erdősi Galcsikné/Komisija
      (Lieta T-632/17) (1)

      (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti saistībā ar procedūru EU Pilot Nr. 8572/16 CHAP(2015) 00353 - Piekļuves atteikums - Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešais ievilkums - Izņēmums saistībā ar izmeklēšanas mērķu aizsardzību - Vispārēja konfidencialitātes prezumpcija - Sevišķas sabiedrības intereses)
      (2018/C 427/78)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Éva Erdősi Galcsikné (Budapešta, Ungārija) (pārstāvis: D. Lazar, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Erlbacher un C. Ehrbar)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Ungārija (pārstāvji: M. Fehér, G. Koós un M. Tátrai)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2017. gada 1. jūnija un 17. jūlija lēmumus, ar kuriem prasītājai atteikta piekļuve dokumentiem saistībā ar procedūru EU Pilot Nr. 8572/16 CHAP(2015) 00353.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Éva Erdősi Galcsikné sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 382, 13.11.2017.


title: Lieta T-601/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. oktobrī – Wewi Mobile/EUIPO (“Fi Network”)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/102

      Prasība, kas celta 2018. gada 8. oktobrī – Wewi Mobile/EUIPO (“Fi Network”)
      (Lieta T-601/18)
      (2018/C 427/134)
      Tiesvedības valoda: spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Wewi Mobile, SL (Villena, Spānija) (pārstāvji: J. C. Erdozain López, L. Montoya Terán un J. Galán López, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “Fi Network” reģistrācijas pieteikums – preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 16 026 601

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 12. jūlija lēmums lietā R 1462/2017–1

         Prasītājas prasījumi

      Prasītājas prasījumi ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, izņemot preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz “magnētiem, magnetizēšanas un atmagnetizēšanas ierīcēm”;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-574/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 26. septembra spriedums – EAEPC/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Zāļu paralēlā tirdzniecība — Līgums, kurā tālākpārdošanai Spānijā noteiktās cenas atšķiras no eksportam uz citām dalībvalstīm noteiktajām cenām — Lūgums atkārtoti izskatīt sūdzību pēc Tiesas un Vispārējās tiesas pasludinātiem spriedumiem — LESD 266. pants — Sūdzības noraidīšana — Savienības interešu neesamība — Pretkonkurences darbības izbeigšana — Paliekošu pretkonkurences seku neesamība — Lietas izskatīšana dalībvalsts konkurences iestādē — Pienākumi saistībā ar sūdzības izmeklēšanu — LESD 105. pants — Regulas (EK) Nr. 1/2003 7. pants — Sūdzības iesniedzēja procesuālās tiesības — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/37

      Vispārējās tiesas 2018. gada 26. septembra spriedums – EAEPC/Komisija
      (Lieta T-574/14) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Zāļu paralēlā tirdzniecība - Līgums, kurā tālākpārdošanai Spānijā noteiktās cenas atšķiras no eksportam uz citām dalībvalstīm noteiktajām cenām - Lūgums atkārtoti izskatīt sūdzību pēc Tiesas un Vispārējās tiesas pasludinātiem spriedumiem - LESD 266. pants - Sūdzības noraidīšana - Savienības interešu neesamība - Pretkonkurences darbības izbeigšana - Paliekošu pretkonkurences seku neesamība - Lietas izskatīšana dalībvalsts konkurences iestādē - Pienākumi saistībā ar sūdzības izmeklēšanu - LESD 105. pants - Regulas (EK) Nr. 1/2003 7. pants - Sūdzības iesniedzēja procesuālās tiesības - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2018/C 427/45)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: European Association of Euro-Pharmaceutical Companies (EAEPC) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: J. L. Buendía Sierra, L. Ortiz Blanco, Á. Givaja Sanz un M. Araujo Boyd, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Castilla Contreras, F. Jimeno Fernández un C. Vollrath)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: GlaxoSmithKline plc (Brentford, Apvienotā Karaliste) un GlaxoSmithKline SA (Madride, Spānija) (pārstāvji: sākotnēji I. S. Forrester, QC un A. Komninos, avocat, vēlāk A. Komninos)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2014. gada 27. maija lēmumu C(2014) 3654 final, ar kuru ir noraidīta prasītājas iesniegtā sūdzība par LESD 101. panta pārkāpumu, ko esot pieļāvusi Glaxo Wellcome SA (Lieta COMP/AT.36957 – Glaxo Wellcome).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 409, 17.11.2014.