title: Lieta T-634/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 26. septembra spriedums – Arctic Paper Mochenwangen/Komisija Vide – Direktīva 2003/87/EK – Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma – Pagaidu noteikumi saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei, sākot no 2013. gada – Lēmums 2011/278/ES – Vācijas piedāvātie valsts izpildes pasākumi – Noteikums par gadījumiem, kas rada pārmērīgas grūtības – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Tiesības uz īpašumu – Samērīgums

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/49

      Vispārējās tiesas 2014. gada 26. septembra spriedums – Arctic Paper Mochenwangen/Komisija
      (Lieta T-634/13) (1)

      (Vide - Direktīva 2003/87/EK - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma - Pagaidu noteikumi saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei, sākot no 2013. gada - Lēmums 2011/278/ES - Vācijas piedāvātie valsts izpildes pasākumi - Noteikums par gadījumiem, kas rada pārmērīgas grūtības - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Tiesības uz īpašumu - Samērīgums)
      (2014/C 395/62)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Arctic Paper Mochenwangen GmbH (Wolpertswende, Vācija) (pārstāvis – S. Kobes, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. White, C. Hermes un K. Herrmann)

         Priekšmets

      Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 5. septembra Lēmuma 2013/448/ES par valstu īstenošanas pasākumiem attiecībā uz bezmaksas siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu pagaidu piešķiršanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 11. panta 3. punktu (OV L 240, 27. lpp.), 1. panta 1. punktu, ciktāl ar to iekārtu ar identifikācijas kodu DE000000000000563 tiek aizliegts iekļaut Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvas 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.), 11. panta 1. punktā ietvertajā sarakstā, un noraida provizoriskos emisijas kvotu gada kopapjomus, kas bez maksas piešķirti šai iekārtai

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Arctic Paper Mochenwangen GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 31, 1.2.2014.


title: Lieta C-53/07: Prasība, kas celta 2007. gada 6. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               24.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/11

         Prasība, kas celta 2007. gada 6. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-53/07)
   (2007/C 69/25)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Patakia un C. Zadra)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2004. gada 14. oktobra Direktīvu 2004/104/EK (1), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 72/245/EEK par radio traucējumiem (elektromagnētiskā saderība) autotransportā un ar ko izdara grozījumus Padomes Direktīvā 70/156/EEK par dalībvalstu likumu tuvināšanu attiecībā uz autotransporta un tā piekabju tipizāciju, un jebkurā gadījumā nepaziņojot par to Komisijai, nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 2004/104/EK transponēšanas termiņš valsts tiesībās beidzās 2005. gada 31. decembrī.

      (1)  OV L 337, 13.11.2004., 13. lpp.


title: Lieta C-422/16: Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 14. jūnija spriedums (Landgericht Trier (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Verband Sozialer Wettbewerb eV/TofuTown.com GmbH Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Lauksaimniecības produktu tirgu kopīgā organizācija — Regula (ES) Nr. 1308/2013 — 78. pants un VII pielikuma III daļa — Lēmums 2010/791/ES — Definīcijas, apzīmējumi un tirdzniecības nosaukumi — “Piens” un “piena produkti” — Nosaukumi, kas tiek izmantoti tikai augu valsts produktu noieta veicināšanai un tirdzniecībai

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/18

         Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 14. jūnija spriedums (Landgericht Trier (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Verband Sozialer Wettbewerb eV/TofuTown.com GmbH

   (Lieta C-422/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lauksaimniecības produktu tirgu kopīgā organizācija - Regula (ES) Nr. 1308/2013 - 78. pants un VII pielikuma III daļa - Lēmums 2010/791/ES - Definīcijas, apzīmējumi un tirdzniecības nosaukumi - “Piens” un “piena produkti” - Nosaukumi, kas tiek izmantoti tikai augu valsts produktu noieta veicināšanai un tirdzniecībai)
   (2017/C 277/24)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Trier

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Verband Sozialer Wettbewerb eV

      Atbildētāja: TofuTown.com GmbH

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007, 78. panta 2. punkts un VII pielikuma III daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj, ka nosaukums “piens” un nosaukumi, ko saskaņā ar šo regulu drīkst izmantot vienīgi piena produktiem, tiktu lietoti, lai tirdzniecībā vai reklāmas nolūkos apzīmētu tikai augu valsts produktu, pat ja šie nosaukumi ir papildināti ar paskaidrojošām vai aprakstošām norādēm, kurās minēta attiecīgā produkta augu valsts izcelsme, ja vien šis produkts nav minēts I pielikumā Komisijas 2010. gada 20. decembra Lēmumam 2010/791/ES, kurā ir uzskaitīti Padomes Regulas Nr. 1234/2007 XII pielikuma III punkta 1. apakšpunkta otrajā daļā minētie produkti.

      (1)  OV C 350, 26.9.2016.


title: Lieta F-1/07: Prasība, kas celta 2007. gada 3. janvārī — Chassagne pret Komisiju

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 3. janvārī — Chassagne pret Komisiju
   (Lieta F-1/07)
   (2007/C 42/86)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Olivier Chassagne, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — Y. Minatchy, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 17. novembra lēmumu, ar ko izveido paaugstināto darbinieku sarakstu, un no tā izrietošos pasākumus attiecībā uz prasītāju;

               —

               pieņemt jebkādus pasākumus, kas vajadzīgi prasītāja tiesību un interešu aizsardzībai;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt zaudējumus un procentus EUR 160 184 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs apstrīd Komisijas lēmumu neiekļaut viņa vārdu to ierēdņu sarakstā, kas ir tikuši paaugstināti, veicot paaugstināšanu 2006. gadā, sakarā ar to, ka viņš par šo gadu nav varējis iegūt nedz novērtējuma ziņojumu — novērtējuma procedūra, attiecībā uz viņu datumā, kad tika pieņemts apstrīdētais lēmums, vēl aizvien nebija pabeigta — nedz arī nopelnu punktus.
   Galvenokārt prasība ir pamatota ar to, ka iecēlējinstitūcija ir izslēgusi prasītāju no 2006. gadā veiktā novērtējuma un paaugstināšanas, tādējādi nevēlami aizkavējot viņa karjeras attīstību.
   Prasītājs uzskata, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpti: a) vairāki Kopienu tiesību vispārējie principi, tostarp tiesību uz aizstāvību aizsardzība, pienākums norādīt pamatojumu, acīmredzamas kļūdas vērtējumā aizliegums, tiesiskās paļāvības aizsardzība, tiesiskā drošība un vienlīdzīga attieksme; b) vairāki Kopienu tiesību noteikumi, proti, Civildienesta noteikumu 43. un 45. pants un Vispārīgie noteikumi, kurus Komisija ir pieņēmusi [Civildienesta noteikumu] īstenošanai.


title: Lieta F-87/12: Prasība, kas celta 2012. gada 10. augustā — ZZ /Komisija

text:
               20.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/19

         Prasība, kas celta 2012. gada 10. augustā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-87/12)
   2012/C 319/36
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal un S. Orlandi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu ierobežot prasītāja līguma pagarinājuma termiņu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 18. novembra lēmumu, ciktāl ar to prasītāja pagaidu darbinieka līguma pagarinājums ir ierobežots līdz 2012. gada 31. martam;

               —

               par prasītājam nodarīto kaitējumu piespriest atbildētājai provizoriski samaksāt vienu euro;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-306/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 5. jūlija spriedums – Gamet/EUIPO – “Metal-Bud II” Robert Gubała (Durvju rokturis) Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlots durvju rokturis — Agrāks dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Individuāla rakstura neesamība — Autora brīvības pakāpe — Atšķirīga kopējā iespaida neesamība — Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Pierādījumi, kas iebildumu pamatojumam iesniegti pēc noteiktā termiņa beigām — Pierādījumu sniegšana pirmo reizi apelācijas padomē — Apelācijas padomes rīcības brīvība — Regulas Nr. 6/2002 63. pants

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/40

         Vispārējās tiesas 2017. gada 5. jūlija spriedums – Gamet/EUIPO – “Metal-Bud II” Robert Gubała (Durvju rokturis)
   (Lieta T-306/16) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlots durvju rokturis - Agrāks dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Individuāla rakstura neesamība - Autora brīvības pakāpe - Atšķirīga kopējā iespaida neesamība - Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pierādījumi, kas iebildumu pamatojumam iesniegti pēc noteiktā termiņa beigām - Pierādījumu sniegšana pirmo reizi apelācijas padomē - Apelācijas padomes rīcības brīvība - Regulas Nr. 6/2002 63. pants)
   (2017/C 277/59)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gamet S.A. (Toruņa, Polija) (pārstāve – A. Rolbiecka, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – J. Ivanauskas)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Firma produkcyjno-handlowa “Metal-Bud II” Robert Gubała (Świątniki Górne, Polija) (pārstāvis – M. Mikosza, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2016. gada 17. marta lēmumu lietā R 2040/2014-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Firma produkcyjno-handlowa “Metal-Bud II” Robert Gubała un Gamet.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Gamet S.A. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 296, 16.8.2016.


title: Lieta F-100/07: Prasība, kas celta 2007. gada 1. oktobrī — Tsirimiagos /Reģionu komiteja

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/73

         Prasība, kas celta 2007. gada 1. oktobrī — Tsirimiagos/Reģionu komiteja
   (Lieta F-100/07)
   (2007/C 269/133)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Kyriakos Tsirimiagos, Kraainem (Beļģija) (pārstāvis — M.–A. Lucas, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Reģionu komiteja
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Reģionu komitejas administrācijas direktora 2006. gada 21. novembra lēmumu atgūt summas, kas prasītājam pārskaitītas, piemērojot korekcijas koeficentu tai atalgojuma daļai, kas pārskaitīta uz Franciju laikā no 2004. gada aprīļa līdz 2005. gada maijam, par kopējo summu EUR 2 120,16;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt 2007. gada 21. jūnija lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja 2007. gada 21. februāra administratīvā sūdzība par 2006. gada 21. novembra lēmumu daļā, kur šajā lēmumā apstiprināta summas EUR 2 038,61 apmērā atgūšana;

               —

               piespriest Reģionu komitejai atmaksāt prasītājam summu EUR 2 038,61 apmērā, kas ieturēta no viņa atalgojuma, pieskaitot nokavējuma procentus ar likmi 8 % gadā, sākot no 2006. gada 1. decembra, kas ir piedzīšanas datums, līdz pilnīgai samaksai;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Reģionu komitejai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza prasības pamatus, kas ir ļoti līdzīgi lietā F-59/07 (1) izvirzītajiem prasības pamatiem.

      (1)  OV C 199, 25.8.2007., 51. lpp.


title: Lieta T-511/11: Prasība, kas celta 2011. gada 26. septembrī — Francija/Komisija

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/31

         Prasība, kas celta 2011. gada 26. septembrī — Francija/Komisija
   (Lieta T-511/11)
   2011/C 340/62
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji — E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter un J. Rossi)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja savā prasības pieteikumā lūdz Vispārējo tiesu atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 13. jūlija Lēmumu C(2011) 4973, galīgā redakcija, par valsts atbalstu Nr. C 46/2003 par iemaksām Nacionālās liellopu un liellopu gaļas starpprofesiju asociācijai (Association interprofessionnelle du bétail et des viandes, Interbev). Komisija ir uzskatījusi, ka Interbev iekasētās brīvprātīgās iemaksas, kas kļuvušas obligātas, ir ar kopējo tirgu saderīgs valsts atbalsts.
   Prasītāja savas prasības pamatojumam izvirza divus pamatus, no kuriem pirmais būtībā ir tāds pats vai līdzīgs kā pirmais prasības pamats lietā T-478/11 Francija/Komisija.
   Otrajā pamatā tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi pienākumu ievērot saprātīgu termiņu administratīvā procesa vešanā.


title: Lieta T-182/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. jūnija rīkojums – L’Oréal/EUIPO – Guinot (“MASTER DUO”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASTER DUO” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “MASTERS COLORS PARIS” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība — Reglamenta 126. pants

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/19

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. jūnija rīkojums – L’Oréal/EUIPO – Guinot (“MASTER DUO”)
   (Lieta T-182/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASTER DUO” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “MASTERS COLORS PARIS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība - Reglamenta 126. pants)
   (2017/C 269/27)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: L’Oréal (Parīze, Francija) (pārstāvji – T. de Haan un P. Péters, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – D. Hanf)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Guinot (Parīze) (pārstāvis – A. Sion, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 23. februāra lēmumu lietā R 2916/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Guinot un L’Oréal

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               L’Oréal atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 222, 20.6.2016.


title: Lieta F-44/09: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 29. jūnija spriedums — Knöll /Eiropas Policijas birojs (Eiropols) (Civildienests — Eiropola personāls — Līguma nepagarināšana — Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums — Eiropola Civildienesta noteikumu 6. pants — Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/72

      Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 29. jūnija spriedums — Knöll/Eiropas Policijas birojs (Eiropols)
      (Lieta F-44/09) (1)

      (Civildienests - Eiropola personāls - Līguma nepagarināšana - Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums - Eiropola Civildienesta noteikumu 6. pants - Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips)
      (2010/C 288/134)
      Tiesvedības valoda — holandiešu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Brigitte Knöll (Hochheim am Main, Vācija) (pārstāvji — sākotnēji P. de Casparis, advokāte, vēlāk W. J. Dammingh un N. D. Dane, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Eiropols) (pārstāvji — D. Neumann un D. El Khoury, kuriem palīdz B. Wägenbaur un R. Van der Hout, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība atcelt 2008. gada 12. jūnija lēmumu, ar kuru prasītāja tiek informēta par neiespējamību viņai piedāvāt pastāvīgu amatu, kā arī 2009. gada 7. janvāra lēmumu, ar kuru noraidīta par pirmo lēmumu iesniegtā sūdzība

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt 2008. gada 12. jūnija lēmumu, ar kur Eiropas Policijas birojs (Eiropols) atteicās ar B. Knöll noslēgt līgumu uz nenoteiktu laiku;

                  2)

                  Eiropols atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 180, 01.08.2009., 64. lpp.


title: Hæstiréttur Íslands 2013. gada 14. novembra lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvo atzinumu lietā Islandes valsts pret Atli Gunnarsson (Lieta E-26/13)

text:
               20.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 81/13

      Hæstiréttur Íslands2013. gada 14. novembra lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvo atzinumu lietā Islandes valsts pret Atli Gunnarsson

   (Lieta E-26/13)
   2014/C 81/12

      Hæstiréttur Íslands ar 2013. gada 14. novembra vēstuli, ko EBTA Tiesas kanceleja saņēma 2013. gada 15. novembrī, lūdza EBTA Tiesu sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Islandes valsts pret Atli Gunnarsson par šādiem jautājumiem.

               1.

               Vai ir saderīgi ar Eiropas Ekonomikas zonas līguma 28. pantu un/vai Direktīvas 2004/38/EK 7. pantu, ka valsts A, kura ir EEZ līguma dalībvalsts, laulātajiem nedod iespēju apvienot viņu iedzīvotāju nodokļu kredītus saistībā ar ienākumu nodokļa novērtējumu gadījumā, ja abi laulātie pārceļas no valsts A uz Eiropas Ekonomikas zonas valsti B un viens no laulātajiem saņem pensiju no valsts A, kamēr otram laulātajam ienākumu nav, tomēr pāra nodokļu situācija būtu bijusi savādāka, ja viņi dzīvotu valstī A, ņemot vērā faktu, ka laulātajiem būtu savstarpēji jāapvieno viņu iedzīvotāju nodokļu kredīti?

               2.

               Kad uz pirmo jautājumu ir atbildēts, vai ir nozīme tam, ka Eiropas Ekonomikas zonas līgumā nav tādu noteikumu, kas atbilst Līguma par Eiropas Savienības darbību 21. panta noteikumiem?


title: Lieta T-166/11: Vispārējās tiesas 2011. gada 14. decembra spriedums — Häfele /ITSB ( “Infront” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Infront” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/26

         Vispārējās tiesas 2011. gada 14. decembra spriedums — Häfele/ITSB (“Infront”)
   (Lieta T-166/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Infront” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   2012/C 32/53
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Vācija) (pārstāvji — M. Eck un J. Dönch, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji R. Manea, pēc tam — A. Pohlmanns)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 17. janvāra lēmumu lietā R 1711/2010-1 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “Infront” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Häfele GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 145, 14.05.2011.


title: Lieta T-400/03: Pirmās instances tiesas 2006. gada 8. jūnija spriedums — Bachotet pret Komisiju (Ierēdņi — Atteikuma iekļaut kandidātu pagaidu darbinieku rezerves sarakstā atcelšana — Ieinteresētā persona pilda jaunu mutisko pārbaudījumu, kas ticis organizēts, izpildot spriedumu par tiesību akta atcelšanu — Otrais atteikums iekļaut — Prasība atcelt tiesību aktu)

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/19

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 8. jūnija spriedums — Bachotet pret Komisiju
   (Lieta T-400/03) (1)

   (Ierēdņi - Atteikuma iekļaut kandidātu pagaidu darbinieku rezerves sarakstā atcelšana - Ieinteresētā persona pilda jaunu mutisko pārbaudījumu, kas ticis organizēts, izpildot spriedumu par tiesību akta atcelšanu - Otrais atteikums iekļaut - Prasība atcelt tiesību aktu)
   (2006/C 190/33)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sophie Bachotet, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. Tserepa-Lacombe un L. Lozano Palacios)
   Priekšmets
   Prasība atcelt prasītājam adresētu atlases procedūras COM/R/A/01/1999 komitejas atteikumu iekļaut prasītājas vārdu pagaidu darbinieku rezerves sarakstā pēc jauna mutvārdu pārbaudījuma, kas ticis organizēts, izpildot Pirmās instances tiesas 2002. gada 24. septembra spriedumu lietā T-182/01 Bachotet/Komisija (Krājumā nav publicēts)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt prasītajai 2003. gada 21. janvāra vēstuli paziņoto atlases komitejas lēmumu neiekļaut prasītājas vārdu rezerves sarakstā, kas izveidots pēc atlases procedūras COM/R/A/01/1999;

               2)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 35, 07.02.2004.


title: Apvienotās lietas C-259/10 un C-260/10: Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 10. novembra spriedums ( Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber ) (Apvienotā Karaliste) — Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/The Rank Group PLC (Nodokļi — Sestā PVN direktīva — Atbrīvojumi no nodokļa — 13. panta B daļas f) apakšpunkts — Derības, loterijas un citas azartspēles — Nodokļu neitralitātes princips — Mehāniskais bingo ar laimesta izmaksu skaidrā naudā ( “mechanised cash bingo” ) — Azartspēļu automāti — Administratīvā prakse, kas atkāpjas no tiesību aktiem — Aizstāvības pamats, kas balstīts uz pienācīgu rūpību ( “due diligence” )

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/9

      Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 10. novembra spriedums (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) — Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/The Rank Group PLC

      (Apvienotās lietas C-259/10 un C-260/10) (1)

      (Nodokļi - Sestā PVN direktīva - Atbrīvojumi no nodokļa - 13. panta B daļas f) apakšpunkts - Derības, loterijas un citas azartspēles - Nodokļu neitralitātes princips - Mehāniskais bingo ar laimesta izmaksu skaidrā naudā (“mechanised cash bingo”) - Azartspēļu automāti - Administratīvā prakse, kas atkāpjas no tiesību aktiem - Aizstāvības pamats, kas balstīts uz pienācīgu rūpību (“due diligence”)
      (2012/C 25/14)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Iesniedzējtiesa

         Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste)

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāji: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Atbildētāja: The Rank Group PLC

         Priekšmets

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Court of Appeal (Civil Division) (Lielbritānija) — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 13. panta B daļas f) apakšpunkta interpretācija — Derību, loteriju un citu azartspēļu atbrīvošana no nodokļa — Mehāniskie bingo ar laimesta izmaksu skaidrā naudā (“mechanised cash bingo”) — Valsts tiesību akti, kuros paredzētas atšķirības PVN režīmā attiecībā uz pakalpojumiem, kas no patērētāja viedokļa ir identiski vai apmierina vienādas patērētāja vajadzības — Atšķirīga attieksme atkarībā no iemaksātās summas apjoma un laimesta summas apjoma — Nodokļu neitralitātes principa pārkāpums?

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  nodokļu neitralitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka ar atšķirībām PVN režīmā attiecībā uz divu no patērētāju viedokļa identisku vai līdzīgu pakalpojumu sniegšanu, kas apmierina vienādas patērētāja vajadzības, pietiek, lai konstatētu šī principa pārkāpumu. Tātad, lai pastāvētu šāds pārkāpums, nav nepieciešams, lai turklāt faktiski pastāvētu konkurence starp attiecīgajiem pakalpojumiem vai konkurences izkropļojums šo atšķirīgo režīmu dēļ;

                  2)

                  piemērojot atšķirīgus režīmus divām azartspēlēm, ievērojot to, ka viena ir atbrīvota no PVN saskaņā ar Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 13. panta B daļas f) apakšpunktu, nodokļu neitralitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka nav jāņem vērā apstāklis, ka uz šīm divām azartspēlēm attiecas atšķirīgas licenču kategorijas un atšķirīgi reglamentējoši režīmi saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem attiecībā uz kontroli un reglamentēšanu;

                  3)

                  lai, ievērojot nodokļu neitralitātes principu, novērtētu, vai divi spēļu automātu veidi ir līdzīgi un prasa vienāda pievienotās vērtības nodokļa režīma piemērošanu, ir jāpārbauda, vai minēto veidu izmantošana ir līdzīga no vidusmēra patērētāja viedokļa un atbilst tām pašām patērētāja vajadzībām, un jautājumi, kas šajā sakarā ir jāņem vērā, ir arī likmju un laimestu minimālais un maksimālais pieļaujamais apmērs, kā arī laimesta iespējas;

                  4)

                  nodokļu neitralitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka nodokļu maksātājs nevar prasīt atmaksāt PVN, kas samaksāts par noteiktiem pakalpojumiem, atsaucoties uz šī principa pārkāpumu, ja attiecīgās dalībvalsts nodokļu iestādes praksē pret līdzīgiem pakalpojumiem attiekušās kā pret atbrīvotiem pakalpojumiem, lai arī tie nav bijuši atbrīvoti no PVN saskaņā ar atbilstošo valsts tiesisko regulējumu;

                  5)

                  nodokļu neitralitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts, kas izmantojusi rīcības brīvību, ko piešķir Sestās Direktīvas 77/388 13. panta B daļas f) apakšpunkts, un atbrīvojusi no PVN visu azartspēļu iekārtu piegādes, no šī atbrīvojuma izslēdzot iekārtu kategoriju, kas atbilst noteiktiem kritērijiem, nevar iebilst pret lūgumu atlīdzināt PVN, kas balstīts uz šī principa pārkāpumu tādēļ, ka tā rīkojusies ar pienācīgu rūpību attiecībā uz šī jaunā veida iekārtu, kas neatbilst šiem kritērijiem.

         (1)  OV C 209, 31.07.2010.


title: Lieta T-302/17: Prasība, kas celta 2017. gada 18. maijā – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“6000”)

text:
               17.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 231/45

         Prasība, kas celta 2017. gada 18. maijā – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“6000”)
   (Lieta T-302/17)
   (2017/C 231/57)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Vācija) (pārstāve – M. C. Simon, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Ķīna)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: apzīmējums “6000” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 13 112 545

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 8. marta lēmums lietā R 656/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               gadījumā, ja otrā procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece iestātos lietā: piespriest otrajai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               vienlīdzīgas atieksmes principa un labas pārvaldības principa pārkāpums.


title: Lieta T-233/16 P: Vispārējās tiesas 2017. gada 27. jūnija spriedums – Ruiz Molina/EUIPO Apelācija — Civildienests — Pagaidu darbinieki — Uz noteiktu laiku noslēgts līgums, kurā ietverts noteikums par līguma izbeigšanu gadījumā, ja darbinieka uzvārds netiks iekļauts nākamajā atklātā konkursa rezerves sarakstā — Līguma izbeigšana atbilstoši noteikumam par līguma izbeigšanu — Uz noteiktu laiku noslēgta līguma pārkvalificēšana par līgumu uz nenoteiktu laiku — Res judicata spēks UNICE, CEEP un EAK noslēgtā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkts — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/15

         Vispārējās tiesas 2017. gada 27. jūnija spriedums – Ruiz Molina/EUIPO

   (Lieta T-233/16 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Pagaidu darbinieki - Uz noteiktu laiku noslēgts līgums, kurā ietverts noteikums par līguma izbeigšanu gadījumā, ja darbinieka uzvārds netiks iekļauts nākamajā atklātā konkursa rezerves sarakstā - Līguma izbeigšana atbilstoši noteikumam par līguma izbeigšanu - Uz noteiktu laiku noslēgta līguma pārkvalificēšana par līgumu uz nenoteiktu laiku - Res judicata spēks UNICE, CEEP un EAK noslēgtā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2017/C 269/20)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: José Luis Ruiz Molina (San Juan de Alicante, Spānija) (pārstāvji – N. Lhoëst un S. Michiels, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – A. Lukošiūtė, pārstāve, kam palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, ar kuru lūgts atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 2. marta spriedumu Ruiz Molina/ITSB (F-60/15; EU:F:2016:28).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               José Luis Ruiz Molina sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 243, 4.7.2016.


title: Lieta C-392/12 P: Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 20. marta rīkojums — Fruit of the Loom , Inc ./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Blueshore Management SA

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/58

         Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 20. marta rīkojums — Fruit of the Loom, Inc./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Blueshore Management SA

   (Lieta C-392/12 P) (1)

   2013/C 225/119
   Tiesvedības valoda — angļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 355, 17.11.2012


title: Lieta T-620/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. novembrī — Marchi Industriale/ECHA

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/36

         Prasība, kas celta 2013. gada 22. novembrī — Marchi Industriale/ECHA

   (Lieta T-620/13)
   2014/C 24/68
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marchi Industriale SpA (Florence, Itālija) (pārstāvji — M. Baldassarri un F. Donati, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA)

      Prasītājas prasījumi:

   Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu atcelt un tādējādi atzīt par spēkā neesošu ECHA aģentūras pieņemto Lēmumu SME/2013/3747, līdz ar to izbeidzot visas minētā lēmuma tiesiskās sekas, tostarp atceļot rēķinus, kas izrakstīti par lielākām nodevu summām un it kā maksājamajām soda naudām.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir celta par Eiropas Ķimikāliju aģentūras lēmumu, kurā prasītāja ir atzīta par neatbilstošu nosacījumiem, lai varētu tikt uzskatīta par mazu vai vidēju uzņēmumu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulas (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 1. lpp.), izpratnē un tādējādi tai liegtas tur paredzētās priekšrocības un noteikts pienākums veikt maksājamo nodevu un maksājumu samaksu.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka vispār neesot sniegts nekāds pamatojums, jo, lai arī tā ar sīki izklāstītiem un dokumentētiem paskaidrojumiem ir apstrīdējusi uzņēmuma lieluma noskaidrošanai izmantotos vērtēšanas kritērijus, šo izklāstītos argumentus atbildētāja neesot vispār ņēmusi vērā.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka informācija par sabiedrību Essemar SpA, kurā Marchi Industriale pieder līdzdalība, esot vērtēta kļūdaini.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka — pretēji atbildētājas apgalvotajam — uzņēmums Esseco Group srl. nav nekādi, pat ne netieši, saistīts ar prasītāju un katrā ziņā nav uzskatāms par “partneruzņēmumu”. Lai gan Esseco Group pieder līdzdalība Essemar kapitālā 50,0005 % apmērā, savukārt pārējā Essemar kapitāla daļa 49,9995 % apmērā pieder prasītājai. Tomēr Esseco Group, lai arī tai formāli pieder Essemar kapitāla vairākums, šajā sabiedrībā neesot vairākuma balsstiesību. Tāpēc Esseco Group un prasītājas starpā neesot īpašu attiecību Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikuma 2003/361/EK par mikro, mazu un vidēju uzņēmumu definīciju (OV L 124, 36. lpp.) pielikuma 3. panta 2. punkta izpratnē


title: Lieta C-600/12: Prasība, kas celta 2012. gada 21. decembrī — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/11

         Prasība, kas celta 2012. gada 21. decembrī — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-600/12)
   2013/C 63/19
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Patakia un D. Düsterhaus)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika, atstājot darboties nefunkcionējošu un piepildītu atkritumu poligonu (kurš atrodas Zacinto, Kalamaki reģionā Griparaiika pašvaldībā), attiecībā uz kuru netiek izpildīts neviens nosacījums un prasība, kas noteikta ES regulējumā par vidi, nav izpildījusi Direktīvas 2008/98/EK (1) par atkritumiem 13. pantā un 36. panta 1. punktā, kā arī Direktīvas 99/31/EK (2) par atkritumu poligoniem 8. un 9. pantā, 11. panta 1. punkta a) apakšpunktā, 12. un 14. pantā paredzētos pienākumus. Turklāt tā, atjaunojot poligona darbošanās atļauju bez Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK (3) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 6. panta 3. punktā paredzētās procedūras piemērošanas, nav arī izpildījusi šajā pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               —

               Grieķijas iestādes pieļauj, ka turpina darboties poligons, kurš jau ir pārpildīts, un tās nav veikušas vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu nepieciešamo poligona kapacitātes paaugstināšanu (vai citu problēmas risinājumu) līdz 2015. gada 31. decembrim (kad beigsies atjaunotie vides nosacījumi) vai līdz brīdim, kad Zacinto sāks darboties jauns poligons.

               —

               Grieķijas iestādes nav veikušas visus korekciju pasākumus, kas vajadzīgi, lai atrisinātu ļoti daudzas problēmas, kuras ir identificētas vairākos inspekciju ziņojumos (2011. gada 25. oktobrī, 2010. gada 26. janvārī, 2009. gada 26. oktobrī, 2009. gada 11. maijā, 2009. gada 6. februārī, 2008. gada 26. augustā, 2007. gada 13. aprīlī, 2005. gada 8. decembrī, 2005. gada 7. janvārī un 1999. gada 14. decembrī), un pieļauj, ka, neraugoties uz problēmām, šāds poligons turpina darboties.

               —

               Grieķijas iestādes vēl nav izstrādājušas un apstiprinājušas vajadzīgo Zacinto poligona darbības uzlabošanas plānu un tās nav iesniegušas pieteikumu atkritumu uzglabāšanas atļaujas atjaunošanai, ieskaitot riska novērtēšanas plānu.

               —

               No tā izriet, ka tās nav izpildījušas Direktīvas 2008/98/EK par atkritumiem 13. pantā un 36. panta 1. punktā un Direktīvas 99/31/EK par atkritumu poligoniem 8. un 9. pantā, 11. panta 1. punkta a) apakšpunktā, 12. un 14. pantā paredzētos pienākumus.

               —

               Turklāt Grieķijas iestādes saskaņā ar 2011. gada 8. jūnija Starpministriju dekrētu ir paildzinājušas poligona vides nosacījumu (kuri ir darbības atļaujas pamatā) piemērošanu līdz 2015. gada 31. decembrim, atbilstoši nenovērtējot ietekmi, kas ir prasīta ar Direktīvas 92/43/EEK 6. panta 3. punktu.

      (1)  OV L 312, 3. lpp.

      (2)  OV L 182, 1. lpp.

      (3)  OV L 206, 7. lpp.


title: Lieta C-168/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Cour de cassation (Francija) 2008. gada 21. aprīļa rīkojumu — Iaszlo Hadadi (Hadady) / Csilla Marta Mesko , laulību uzvārds — Hadadi (Hadady)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Cour de cassation (Francija) 2008. gada 21. aprīļa rīkojumu — Iaszlo Hadadi (Hadady)/Csilla Marta Mesko, laulību uzvārds — Hadadi (Hadady)

   (Lieta C-168/08)
   (2008/C 158/20)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Cour de cassation
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Iaszlo Hadadi (Hadady)

      Atbildētāja: Csilla Marta Mesko, laulību uzvārds — Hadadi (Hadady)

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai [Regulas (EK) Nr. 2201/2003] (1) 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir interpretējams tādā veidā, ka gadījumā, ja laulātajiem ir gan tās valsts pilsonība, kurā atrodas tiesa, kas izskata lietu, gan citas Eiropas Savienības dalībvalsts pilsonība, izšķiroša nozīme ir tās valsts pilsonībai, kurā atrodas tiesa, kas izskata lietu?

               2)

               Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noliedzoša, vai tad šī tiesību norma ir interpretējama tādā veidā, ka gadījumā, ja abiem laulātajiem ir vienu un to pašu dalībvalstu dubultpilsonība, noteicošā no abām esošajām pilsonībām ir tā, kas tikusi visbiežāk pielietota?

               3)

               Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noliedzoša, vai tad ir uzskatāms, ka šī tiesību norma sniedz laulātajiem papildu izvēles iespēju, un tie var pēc savas izvēles vērsties vienas vai otras tās valsts, kuras pilsoņi viņi abi ir, tiesā?

      (1)  Padomes 2003. gada 27. novembra Regula (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 1. lpp.).


title: Lieta T-484/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 20. jūnija rīkojums — Gas Natural Fenosa SDG /Komisija

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/36

         Vispārējās tiesas 2011. gada 20. jūnija rīkojums — Gas Natural Fenosa SDG/Komisija
   (Lieta T-484/10) (1)

   2011/C 238/62
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta F-81/07: Prasība, kas celta 2007. gada 6. augustā — Barbin /Parlaments

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/43

         Prasība, kas celta 2007. gada 6. augustā — Barbin/Parlaments
   (Lieta F-81/07)
   (2007/C 247/71)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Florence Barbin, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvji — S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Parlamenta lēmumu par prasītāja nepaaugstināšanu AD 12 pakāpē 2006. gadā;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja norāda, ka saskaņā ar Parlamenta iekšējiem noteikumiem attiecībā uz paaugstināšanu vidējais ilgums AD 11 pakāpē ir četri gadi. Prasītāja, kurai šī pakāpe ir piešķirta kopš 2001. gada 1. aprīļa, sasniedza minēto slieksni, lai 2006. gadā tiktu paaugstināta AD 12 pakāpē. Turklāt, Paaugstināšanas komiteja ierakstīja viņas uzvārdu paaugstināšanai minētajā pakāpē ieteikto ierēdņu sarakstā attiecīgajam gadam.
   Pēc prasītājas domām iecēlējinstitūcija nav sniegusi nevienu paaugstināšanas atteikumu pamatojošu elementu, kā arī ir pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu. Turklāt, apstrīdētais lēmums ir pamatots ar lēmumu piešķirt prasītājai tikai vienu nopelnu punktu, kas ir lietas F-44/07 (1) priekšmets. Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpts Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 1.d pants.

      (1)  OV L 155, 7.7.2007., 45. lpp.


title: Lieta T-307/05: Prasība, kas celta  2005. gada 8. augustā  —  Fermont  pret Eiropas Kopienu Komisiju

text:
               20.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/13

         Prasība, kas celta 2005. gada 8. augustā — Fermont pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta T-307/05)
   (2006/C 121/23)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki
   Prasītājs: Alain Fermont, Kraainem, Beļģija (pārstāvji — L. Kakiese, advokāts, N. Luzeyemo, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai rūpēties par to, lai abi ierēdņi, kas ir pārkāpuši Civildienesta noteikumus, attiecībā uz prasītāju izbeigtu ārkārtīgi kaitējošo darbību;

               —

               atzīt, ka ir pārkāpts pienākums aizsargāt tiesisko paļāvību;

               —

               atzīt, ka abi attiecīgie ierēdņi pret prasītāju ir vērsuši mobingu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai par bezdarbību attiecībā uz prasītāju vērsto ārkārtīgi kaitējošu darbību no abu ierēdņu puses samaksāt kompensāciju 5 040 000 EUR apmērā par nodarīto morālo, fizisko un materiālo kaitējumu.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā lietā prasītājs bija noslēdzis darba līgumu ar Centre pour le déveleppement des entreprises (CED) [Uzņēmumu attīstības centrs], vienu no ĀKK-valstu grupas uzņēmumiem. Prasītāja uzdevums šī līguma ietvaros bija Sao Tomé&Principe un Gvinejas līcī ieviest saskaņošanu un pārraudzību zivsaimniecības jomā.
   Vispirms prasītājs uzsver, ka atbildētāja ir kavējusi viņa uzdevumu izpildi.
   Tāpat prasītājs uzsver, ka ir pārkāpta Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem, kā arī Civildienesta noteikumu normas, ar ko aizliedz mobingu un kuros noteikts neatkarības pienākums.


title: Lieta T-266/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 27. februāra rīkojums — Air One /Komisija

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/43

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 27. februāra rīkojums — Air One/Komisija
   (Lieta T-266/07) (1)

   (2008/C 107/73)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 211, 8.9.2007.


title: Lieta C-424/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 3. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Elektroniskā komunikācija — Direktīva 2002/19/EK — Direktīva 2002/21/EK — Direktīva 2002/22/EK — Tīkli un pakalpojumi — Valsts tiesiskais regulējums — Jaunie tirgi)

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 3. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-424/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Elektroniskā komunikācija - Direktīva 2002/19/EK - Direktīva 2002/21/EK - Direktīva 2002/22/EK - Tīkli un pakalpojumi - Valsts tiesiskais regulējums - Jaunie tirgi)
   2010/C 113/03
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un A. Nijenhuis)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma, pārstāvis, C. Koenig, profesors, un S. Loetz, Rechtsanwalt)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — 8. panta 4. punkta Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (piekļuves direktīva) (OV L 108, 7. lpp.) pārkāpums, 6., 7. panta, 8. panta 1. punkta, 15. panta 3. punkta un 16. panta Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) (OV L 108, 33. lpp.) pārkāpums, kā arī 17. panta 2. punkta Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV L 108, 51. lpp.) pārkāpums — Jaunu tirgu definēšana, analīze un regulēšana — Valsts tiesiskais regulējums, kurā vispārējā veidā ir definēti “jauni tirgi” un valsts regulatoram paredzēti ierobežojoši nosacījumi šādu tirgu regulēšanai un Kopienu tiesiskajā regulējumā šo tirgu definēšanai un analīzei paredzēto konsultāciju procedūru piemērošanai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieņemot 2004. gada 22. jūnija Likuma par telekomunikācijām (Telekommunikationsgesetz) 9.a pantu, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (“piekļuves” direktīva) 8. panta 4. punktā, Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (“pamatdirektīva”) 6. un 7. pantā, 8. panta 1. un 2. punktā, 15. panta 3. punktā un 16. pantā, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (“universālā pakalpojuma” direktīva) 17. panta 2. punktā noteiktos pienākumus;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: Lieta C-552/14 P: Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 10. decembra spriedums – Canon Europa NV/Komisija Apelācija — Muitas savienība un kopējais muitas tarifs — Regula (ES) Nr. 861/2010 — Prasība atcelt tiesību aktu — LESD 263. panta ceturtā daļa — Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem — Preču izlaišana un paziņojums par nodokļa summu — Vienkāršotu procedūru vai elektronisko metožu izmantošana

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/4

         Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 10. decembra spriedums – Canon Europa NV/Komisija
   (Lieta C-552/14 P) (1)

   (Apelācija - Muitas savienība un kopējais muitas tarifs - Regula (ES) Nr. 861/2010 - Prasība atcelt tiesību aktu - LESD 263. panta ceturtā daļa - Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem - Preču izlaišana un paziņojums par nodokļa summu - Vienkāršotu procedūru vai elektronisko metožu izmantošana)
   (2016/C 048/05)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Canon Europa NV (pārstāvji – P. De Baere, avocat, P. Muñiz, advogado)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvis – R. Lyal)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Canon Europa NV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 46, 9.2.2015.


title: Lieta T-65/09 P: Vispārējās tiesas 2010. gada 27. oktobra spriedums — Reali /Komisija (Apelācija — Civildienests — Līgumdarbinieki — Pieņemšana darbā — Klasificēšana pakāpē — Profesionālā pieredze — Diploms — Līdzvērtība)

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/40

         Vispārējās tiesas 2010. gada 27. oktobra spriedums — Reali/Komisija
   (Lieta T-65/09 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Līgumdarbinieki - Pieņemšana darbā - Klasificēšana pakāpē - Profesionālā pieredze - Diploms - Līdzvērtība)
   2010/C 346/79
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Enzo Reali (Florence, Itālija) (pārstāvis — S. Pappas)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Curall un B. Eggers)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedumu lietā F-136/06 Reali/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ar kuru tiek lūgts atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Enzo Reali sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā instancē.

      (1)  OV C 102, 01.05.2009.


title: Lieta C-511/10: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 8. novembra spriedums ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Finanzamt Hildesheim/BLC Baumarkt GmbH & Co. KG (Sestā PVN direktīva — 17. panta 5. punkta trešā daļa — Tiesības atskaitīt samaksāto priekšnodokli — Ar nodokli apliekamiem darījumiem un no nodokļa atbrīvotiem darījumiem vienlaicīgi izmantotas preces un pakalpojumi — Dzīvojamās ēkas izīrēšana komercnolūkiem un dzīvošanai — Kritērijs PVN atskaitāmās daļas aprēķināšanai)

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/6

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 8. novembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Finanzamt Hildesheim/BLC Baumarkt GmbH & Co. KG

   (Lieta C-511/10) (1)

   (Sestā PVN direktīva - 17. panta 5. punkta trešā daļa - Tiesības atskaitīt samaksāto priekšnodokli - Ar nodokli apliekamiem darījumiem un no nodokļa atbrīvotiem darījumiem vienlaicīgi izmantotas preces un pakalpojumi - Dzīvojamās ēkas izīrēšana komercnolūkiem un dzīvošanai - Kritērijs PVN atskaitāmās daļas aprēķināšanai)
   2013/C 9/07
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Finanzamt Hildesheim

      Atbildētāja: BLC Baumarkt GmbH & Co. KG

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesfinanzhof — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 17. panta 5. punkta trešās daļas interpretācija — Tiesības atskaitīt samaksāto priekšnodokli — Ar nodokli apliekamiem darījumiem un no nodokļa atbrīvotiem darījumiem vienlaicīgi izmantotas preces un pakalpojumi — Dzīvojamās ēkas izīrēšana komercnolūkiem un dzīvošanai — Atskaitāmās daļas aprēķināšana atbilstoši apgrozījuma daļai, kas saistāma ar ienākumiem no nomniekiem — Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta daļas aprēķināšana saskaņā ar šiem nomniekiem piešķirto nekustamā īpašuma platību

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 17. panta 5. punkta trešā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tā ļauj dalībvalstīm dot priekšroku tādam sadales kritērijam pievienotās vērtības nodokļa priekšnodokļa atskaitāmās daļas aprēķināšanas sadales kritērijam saistībā ar attiecīgo darījumu, kurš ir dažādiem mērķiem izmantojamas ēkas celtniecība, kas atšķiras no sadales kritērija, kura pamatā ir apgrozījums un kurš ir norādīts šīs direktīvas 19. panta 1. punktā, ar nosacījumu, ka izmantotā metode garantē precīzāku minētās atskaitāmās daļas noteikšanu.

      (1)  OV C 30, 29.01.2011.


title: Lieta C-14/05: Tiesas (sestā palāta) 2006. gada 13. jūlija spriedums ( Gerechtshof te Amsterdam, Nīderlande, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Anagram International Inc . pret Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Ar gāzi pildīti baloni)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/9

         Tiesas (sestā palāta) 2006. gada 13. jūlija spriedums (Gerechtshof te Amsterdam, Nīderlande, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Anagram International Inc. pret Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam

   (Lieta C-14/05) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Ar gāzi pildīti baloni)
   (2006/C 224/16)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Gerechtshof te Amsterdam
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Anagram International Inc.

      Atbildētājs: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gerechtshof te Amsterdam — Komisijas 2000. gada 25. februāra Regulas (EK) Nr. 442/2000 par dažu preču klasifikāciju Kombinētajā nomenklatūrā (OV L 54, 33. lpp.) pielikuma interpretācija — Spēkā esamība — Balonu klasificēšana pēc tarifa — Vispārējais 1. un 6. noteikums kombinētās nomenklatūras interpretācijai — Pozīcija 9505 90 00 un pozīcija 9503 90 32
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               otrā jautājuma pārbaude nav parādījusi tādus faktus, kas ietekmētu Komisijas 2000. gada 25. februāra Regulas (EK) Nr. 442/2000 par dažu preču klasifikāciju Kombinētajā nomenklatūrā spēkā esamību saistībā ar to, ka tās pielikumā esošās tabulas 3. punktā paredzētie produkti ir klasificēti kopējā muitas tarifa kombinētās nomenklatūras, kas ir Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kas grozīta ar Komisijas 2002. gada 1. augusta Regulu (EK) Nr. 1832/2002, I pielikumā, apakšpozīcijā 9503 90 32;

               2)

               Komisijas pieņemtā klasifikācija Regulā Nr. 442/2000 attiecībā uz tās pielikumā esošās tabulas 3. punktā aprakstīto produktu pēc analoģijas ir piemērojama ar gāzi pildītiem baloniem, kas ir no plastmasas folijas un iekausētas alumīnija plēves, kur plastmasas folija veido balona iekšieni.

      (1)  OV C 82, 02.04.2005.


title: Lieta C-599/12: Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums ( Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jetair NV , BTW – eenheid BTWE Travel4you / FOD Financiën PVN — Īpašs režīms ceļojumu aģentūrām — Darījumi, kas veikti ārpus Eiropas Savienības — Sestā direktīva 77/388/EEK — 28. panta 3. punkts — Direktīva 2006/112/EK — 370. pants — Klauzulas par “atturēšanos no jebkādas darbības”  — Valsts tiesiskā regulējuma grozīšana transponēšanas termiņa laikā

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/10

         Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums (Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jetair NV, BTW–eenheid BTWE Travel4you/FOD Financiën

   (Lieta C-599/12) (1)

   (PVN - Īpašs režīms ceļojumu aģentūrām - Darījumi, kas veikti ārpus Eiropas Savienības - Sestā direktīva 77/388/EEK - 28. panta 3. punkts - Direktīva 2006/112/EK - 370. pants - Klauzulas par “atturēšanos no jebkādas darbības” - Valsts tiesiskā regulējuma grozīšana transponēšanas termiņa laikā)
   2014/C 135/11
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Jetair NV, BTW–eenheid BTWE Travel4you

      Atbildētāja: FOD Financiën

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Rechtbank van eerste aanleg te Brugge – LESD 49. un 63. panta, Padomes 1977. gada 17. maija Sestās Direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 26. panta 3. punkta un 28. panta 3. punkta a) apakšpunkta interpretācija – Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 153., 309. un 370. panta interpretācija un spēkā esamība – Īpašs režīms ceļojumu aģentūrām – Pakalpojumu sniegšana, kas ietver vēršanos pie citiem uzņēmējiem ārpus Savienības – Neatbrīvošana – Vienlīdzīgas attieksmes, nodokļu neitralitātes un samērīguma principi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 28. panta 3. punkts, kā arī Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 370. pants nav pret to, ka dalībvalsts pirms 1978. gada 1. janvāra – Sestās direktīvas 77/388 transponēšanas laikā – ievieš tiesību normu, ar kuru tiktu grozīti pastāvošie tiesību akti, apliekot ar pievienotās vērtības nodokli ceļojumu aģentūru darījumus, kas saistīti ar ceļojumiem ārpus Eiropas Savienības;

               2)

               dalībvalsts nepārkāpj Direktīvas 2006/112 309. pantu, nepielīdzinot ceļojumu aģentūru pakalpojumus, kuri attiecas uz ceļojumiem ārpus Eiropas Savienības, starpnieku darbībām un tomēr turpinot aplikt šos pakalpojumus ar pievienotās vērtības nodokli, jo tā šos pakalpojums ar pievienotās vērtības nodokli aplika 1978. gada 1. janvārī;

               3)

               ar Direktīvas 2006/112 370. pantu, lasot to kopā ar šīs direktīvas X pielikuma A daļas 4) punktu, netiek pārkāptas Eiropas Savienības tiesības, paredzot dalībvalstīm tiesības izvēlēties turpināt aplikt ar nodokli ceļojumu aģentūru pakalpojumus, kas saistīti ar ceļojumiem ārpus Eiropas Savienības;

               4)

               dalībvalsts nepārkāpj Eiropas Savienības tiesības, it īpaši vienlīdzīgas attieksmes, samērīguma un nodokļu neitralitātes principus, Sestās direktīvas 77/388 26. panta 1. punkta un Direktīvas 2006/112 306. panta izpratnē attiecoties pret ceļojumu aģentūrām citādi nekā pret starpniekiem un paredzot tādu tiesību normu kā 1999. gada 28. novembra Karaļa dekrēts, saskaņā ar kuru tikai ceļojumu aģentūru pakalpojumi, ja tie ir saistīti ar ceļojumiem ārpus Eiropas Savienības, nevis starpnieku pakalpojumi tiek aplikti ar nodokli.

      (1)  OV C 86, 23.03.2013.


title: Lieta T-486/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. aprīļa spriedums — Michail /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Prasība atcelt tiesību aktu — Pienākums sniegt palīdzību — Morālā vajāšana)

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/32

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. aprīļa spriedums — Michail/Komisija
   (Lieta T-486/04) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Prasība atcelt tiesību aktu - Pienākums sniegt palīdzību - Morālā vajāšana)
   (2008/C 128/68)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Christos Michail, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — C. Meïdanis, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un H. Tserepa-Lacombe, kam sākotnēji palīdzēja V. Kasparian, pēc tam — I. Antypas, avocats)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas netieši izteikto 2004. gada 20. marta lēmumu, ar kuru noraidīts lūgums sniegt palīdzību, ko prasītājs iesniedza saskaņā ar Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 24. pantu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Christos Michail sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem;

               3)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina pusi no Michail tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 57, 5.3.2005.


title: Lieta F-99/08: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 17. novembra spriedums — Di Prospero /Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Krāpšanas apkarošanas joma — Paziņojumi par konkursu EPSO/AD/116/08 un EPSO/AD/117/08 — Neiespējamība kandidātiem reģistrēties vairākiem konkursiem vienlaicīgi — Prasītājas kandidatūras noraidīšana konkursam EPSO/AD/117/08)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/76

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 17. novembra spriedums — Di Prospero/Komisija
   (Lieta F-99/08) (1)

   (Civildienests - Atklāts konkurss - Krāpšanas apkarošanas joma - Paziņojumi par konkursu EPSO/AD/116/08 un EPSO/AD/117/08 - Neiespējamība kandidātiem reģistrēties vairākiem konkursiem vienlaicīgi - Prasītājas kandidatūras noraidīšana konkursam EPSO/AD/117/08)
   2010/C 24/141
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rita Di Prospero, Uccle (Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Berardis-Kayser un B. Eggers)

      Priekšmets

   EPSO lēmuma nepieņemt prasītājas kandidatūru konkursam EPSO/AD/117/08 atcelšana.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu personāla atlases biroja (EPSO) lēmumu neatļaut R. Di Prospero pieteikt savu kandidatūru konkursam EPSO/AD/117/08;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009., 54. lpp.


title: Lieta T-306/16: Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūnijā – Gamet/EUIPO – “Metal-Bud” Robert Gubała (Durvju rokturis)

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/26

         Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūnijā – Gamet/EUIPO – “Metal-Bud” Robert Gubała (Durvju rokturis)
   (Lieta T-306/16)
   (2016/C 296/35)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gamet S. A. (Toruń, Polija) (pārstāvis – A. Rolbiecka, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Firma produkcyjno-handlowa “Metal-Bud” Robert Gubała (Świątniki Górne, Polija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus dizainparauga īpašniece: prasītāja

      Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs “Durvju rokturis” – Kopienas dizainparaugs Nr. 2 208 066–0001

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2016. gada 17. marta lēmums lietā R 2040/2014–3

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto EUIPO Apelācijas trešās padomes 2016. gada 17. marta lēmumu lietā R 2040/2014–3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu RCD 002208066–0001;

               —

               piespriest EUIPO un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 6/2002 63. panta 2. punkta pārkāpums, jo pieņemti novēloti iesniegti pierādījumi, proti, uzņēmuma “Klamex” pārstāvja paziņojums, neraugoties uz to, ka šie pierādījumi ietvēra procesā pilnīgi jaunu informāciju, ko neapstiprina Anulēšanas nodaļā iesniegtie pierādījumi;

               —

               Regulas Nr. 6/2002 63. panta 1. punkta pārkāpums kļūdaini un patvaļīgi izdarīta secinājuma dēļ, saskaņā ar kuru otras procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieces iesniegtie pierādījumi apstiprina, ka nav materiālu atšķirību starp Kopienas dizainparaugu un roktura dizainparaugu “DORA” attiecībā uz:

                           —

                           roktura formu un dimensijām;

                           —

                           roktura dimensijām un roktura satvēriena daļu;

                           —

                           roktura dziļumu;

                           —

                           roktura noslīpinājuma pakāpi;

                           —

                           roktura velves noapaļoto formu.

               —

               Regulas Nr. 6/2002 4. pana un 6. panta 2. punkta, lasot to kopsakarā ar Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums kļūdainas brīvības pakāpes vērtējuma attiecībā uz durvju rokturu izstrādi dēļ, kas balstās uz apgalvojumu, ka attīstītāja brīvības pakāpe ir gandrīz neierobežota un izriet no tā, ka Apelācijas padome nav ņēmusi vērā pazīmes, kas attīstītājam bija jāņem vērā durvju roktura izstrādē;

               —

               Regulas Nr. 6/2002 4. un 6. panta pārkāpums kļūdaina secinājuma dēļ, saskaņā ar kuru reģistrētais Kopienas dizainparaugs informētam lietotājam nerada no roktura “DORA” radītā atšķirīgu kopējo iespaidu.


title: Lieta F-96/08: Prasība, kas celta 2008. gada 17. novembrī — Cerafogli /ECB

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/75

         Prasība, kas celta 2008. gada 17. novembrī — Cerafogli/ECB
   (Lieta F-96/08)
   (2009/C 44/135)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maria Concetta Cerafogli, Frankfurte (Vācija) (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka
   Priekšmets un prāvas apraksts
   ECB lēmuma nepiešķirt prasītājai ad personam paaugstinājumu atcelšana un piespriešana atbildētājai atlīdzināt morālo kaitējumu, kas nodarīts prasītājai
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru tika paredzēts nepiešķirt prasītājai ad personam paaugstinājumu un kurš tika paziņots 2008. gada 11. martā;

               —

               līdz ar to (i) atcelt ikvienu lēmumu, kas izriet no 2008. gada 11. martā nosūtītā lēmuma par prasītājas nepaaugstināšanu, tai skaitā it īpaši prasītājai nosūtītos paziņojumus par algu, sākot no 2008. gada marta, un (ii) piespriest atbildētājai samaksāt EUR 10 000, kas noteikti aequo et bono, lai atlīdzinātu prasītājai nodarīto morālo kaitējumu;

               —

               pieņemot, ka lēmuma par atcelšanu izpilde radīs nopietnas grūtības, samaksāt EUR 78 000 vai vismaz pusi no šīs summas, lai segtu prasītājai nodarītos zaudējumus;

               —

               piespriest Eiropas centrālajai bankai atlīdzināt izdevumus.


title: Lieta C-343/15: Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja 2016. gada 30. maija rīkojums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – J. Klinkenberg/Minister van Infrastructuur en Milieu

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/19

         Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja 2016. gada 30. maija rīkojums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – J. Klinkenberg/Minister van Infrastructuur en Milieu

   (Lieta C-343/15) (1)

   (2016/C 326/32)
   Tiesvedības valoda – holandiešu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 311, 21.9.2015.


title: Lieta T-181/17: Prasība, kas celta 2017. gada 18. augustā – PC/EASO

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/13

         Prasība, kas celta 2017. gada 18. augustā – PC/EASO

   (Lieta T-181/17)
   (2017/C 357/18)
   Tiesvedības valoda – somu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: PC (pārstāvis – L. Railas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (EASO)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               noteikt pienākumu EASO atsaukt un iznīcināt anonīmo, cilvēka cieņu aizskarošo dokumentu, kas iekļauts 2016. gada 15. jūnija motivētajā lēmumā, un izdot jaunu lēmumu, kurš attiecas uz lēmumu EASO/ED/2015/358, kas ir pieņemts ar atpakaļejošu datumu, un uz tā pamata pieņemto lēmumu EASO/HR/2015/607, kura atcelšanu prasītāja ir lūgusi ar prasību lietā T-610/16;

               —

               noteikt pienākumu EASO izņemt atsevišķās personīgās lietas un attiecībā uz prasītāju atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 26. pantam vest tikai vienu lietu, kurā ietilpstošie dokumenti atbilst Civildienesta noteikumiem, kā arī no prasītājas personīgās lietas izņemt dokumentus rokrakstā, kuriem tur nav jābūt un kurus nevar pilnīgi droši identificēt;

               —

               noteikt pienākumu EASO izmeklēt dokumenta EASO/ED/2015/358 izstrādes vēsturi, kā arī EASO valdei noteikt pienākumu atbilstoši Regulas Nr. 439/2010, ar ko izveido Eiropas Patvēruma atbalsta biroju, 29. panta [1. punkta] b) apakšpunktam un 31. panta 6. punktam veikt pasākumus, lai novērstu un nosodītu pārkāpumus EASO administrācijā, un piespriest samaksāt prasītajai zaudējumu atlīdzību par Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta pārkāpumu, kas esot izdarīts ar to, ka EASO ir veicis viņai nelabvēlīgu individuālu pasākumu;

               —

               noteikt pienākumu EASO izmeklēt attiecībā pret prasītāju vērsto mobingu darba vietā, kā arī EASO un tā valdei noteikt pienākumu veikt pasākumus attiecībā pret personām, kuras ir atbildīgas par darba vietā notikušo mobingu, un tām piespriest samaksāt prasītājai EUR 30 000 saistībā ar šo ilglaicīgo pārkāpumu;

               —

               noteikt pienākumu EASO izmeklēt uz prasītāju attiecināmo konfidenciālo dokumentu nodošanu nepilnvarotām trešajām personām, kā arī noteikt pienākumu EASO un tā valdei veikt pasākumus attiecībā pret personām, kuras ir atbildīgas par dokumentu nodošanu, un piespriest tām samaksāt prasītājai EUR 20 000 saistībā ar šo administratīvo pārkāpumu;

               —

               noteikt pienākumu EASO izmeklēt Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā pārkāpumus, kā arī EASO un tā valdei noteikt pienākumu veikt pasākumus attiecībā pret personām, kuras ir atbildīgas par šā protokola pārkāpumiem, un piespriest samaksāt EUR 20 000 saistībā ar šo administratīvo pārkāpumu;

               —

               noteikt pienākumu EASO atjaunot prasītājas piecus gadus pastāvošās nodarbinātības attiecības tādā veidā, ka tās turpina pastāvēt bez pārtraukuma, un piespriest EASO kā zaudējumu atlīdzību prasītājai samaksāt atalgojumu, piemaksas un darba devēja pensiju iemaksas par laikposmu, kurā viņa nebija nodarbināta savā amatā, līdz viņas nodarbinātības attiecību atjaunošanas brīdim;

               —

               pakārtoti, gadījumā, ja prasītājas nodarbinātības attiecības vairs nevar tikt atjaunotas, piespriest EASO samaksāt prasītājai atalgojumu, piemaksas un darba devēja pensiju iemaksas par piecus gadus ilgu laikposmu bez pārtraukumiem;

               —

               piespriest EASO samaksāt prasītajai EUR 30 000 kā kompensāciju par viņai nodarīto morālo kaitējumu, proti, ciešanām, kuras viņai ir radušās saistībā ar veidu, kādā EASO – pretēji Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta jēgai – ir piemērojis tiesības tikt uzklausītam, un

               —

               piespriest EASO segt prasītajai radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus pamatus.

               1.

               Pirmkārt, prasītāja darba vietā esot atkārtoti un sistemātiski saskārusies ar mobingu, kuru esot veicis un virzījis viņas vadītājs. Tas esot radījis neierastus darba apstākļus pārbaudes laikā, kurā tāpēc esot trūcis godīguma un objektivitātes un kuru esot raksturojusi autoritāra attieksme, manipulācijas un publiski pausta neatbilstoša kritika.

               2.

               Otrkārt, EASO pamatotajā lēmumā EASO/HR/2016/525 esot iekļauts dokuments, kurš balstās uz anonīmiem apgalvojumiem, kuram nav nekādas saistības ar prasītājas nodarbinātības attiecībām un kurš neietilpst arī prasītājas personīgajā lietā.

               3.

               Treškārt, EASO esot prasītājai atņēmis aizstāvības iespējas, jo tas esot licis sagatavot dokumentu EASO/ED/2015/358 ar atpakaļejošu datumu, un esot pārkāpis Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punktu.

               4.

               Ceturtkārt, EASO esot aizskāris prasītājas godu un cieņu, jo tas, piemēram, motivēto lēmumu EASO/HR/2016/525, kurā esot iekļauts uz prasītāju attiecināts nepamatots, nebūtisks un neapstiprināts dokuments, esot nosūtījis Eiropas Ombudam.

               5.

               Piektkārt, EASO pretēji Eiropas Civildienesta noteikumu 17. un 19. pantam esot uz prasītāju attiecināmus dokumentus nodevis trešajām personām, kurām neesot tiesību šos dokumentus aplūkot.

               6.

               Sestkārt, EASO esot pārkāpis lietu saskaņotības noteikumus, jo tas par prasītāju vedot divas atšķirīgas personīgās lietas un pretrunā Eiropas Civildienesta noteikumu 26. pantam atsakoties atzīt par atbilstošām atvērtajā personīgajā lietā iekļautās ziņas.


title: Lieta C-493/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 13. jūlija spriedumu lietā T-141/07 United Technologies Corp. /Eiropas Komisija 2011. gada 23. septembrī iesniedza United Technologies Corp.

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 13. jūlija spriedumu lietā T-141/07 United Technologies Corp./Eiropas Komisija 2011. gada 23. septembrī iesniedza United Technologies Corp.

   (Lieta C-493/11 P)
   2011/C 347/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: United Technologies Corp. (pārstāvji — A. Winckler, advokāts, J. Temple Lang, solicitor, C.J. Cook, advokāts, un D. Gerard, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               pamatojoties uz Tiesas rīcībā esošo informāciju, daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu un samazināt prasītājai uzliktā naudas soda summu vai, ja Tiesa uzskata par atbilstošu, atcelt pārsūdzēto spriedumu un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai attiecīgo faktu pārskatīšanai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā instancē, kā arī tiesvedībā Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar pirmo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apstrīd Vispārējās tiesas secinājumu, saskaņā ar kuru Komisija ir pamatoti atzinusi, ka UTC ir atbildīga par GTO un Otis meitassabiedrību rīcību. Šis pamats ir sadalīts trīs daļās. Pirmā daļa ir balstīta uz to, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu materiālajās tiesībās, neievērojot juridiskos kritērijus attiecībā uz atbildības prezumpcijas atspēkošanu, kas izriet no mātessabiedrības 100 % dalības meitassabiedrības kapitālā. Otrā daļa ir balstīta uz to, ka ar to, kā Vispārējā tiesa ir interpretējusi juridiskos kritērijus attiecībā uz atbildības prezumpcijas atspēkošanu, ir pārkāpta Eiropas Savienības Pamattiesību harta. Trešā daļa ir balstīta uz to, ka Vispārējā tiesa nav sniegusi atbilstošu pamatojumu ar precīziem iemesliem atbildības prezumpcijas atspēkošanai.
   Ar otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa nav sniegusi atbilstošu pamatojumu un ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neizvērtējot iebildumus, kurus izvirzīja apelācijas sūdzības iesniedzēja saistībā ar vienlīdzīgas attieksmes neievērošanu attiecībā pret MEC.


title: Lieta C-21/10: Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 21. jūlija spriedums ( Fővárosi Bíróság (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Károly Nagy/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (Kopējā lauksaimniecības politika — ELVGF finansējums — Regula (EK) Nr. 1257/1999 un Regula (EK) Nr. 817/2004 — Kopienas atbalsts lauku attīstībai — Atbalsts agrovides ražošanas praksei — Agrovides atbalsts, kura piešķiršanai, lai arī tas nav “ganāmpulka” atbalsts, ir izvirzīts nosacījums par zināmu ganāmpulka blīvumu — Integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošana — Liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēma — Valsts iestāžu pienākums informēt par atbilstības nosacījumiem)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/10

         Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 21. jūlija spriedums (Fővárosi Bíróság (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Károly Nagy/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

   (Lieta C-21/10) (1)

   (Kopējā lauksaimniecības politika - ELVGF finansējums - Regula (EK) Nr. 1257/1999 un Regula (EK) Nr. 817/2004 - Kopienas atbalsts lauku attīstībai - Atbalsts agrovides ražošanas praksei - Agrovides atbalsts, kura piešķiršanai, lai arī tas nav “ganāmpulka” atbalsts, ir izvirzīts nosacījums par zināmu ganāmpulka blīvumu - Integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošana - Liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēma - Valsts iestāžu pienākums informēt par atbilstības nosacījumiem)
   2011/C 269/16
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Károly Nagy

      Atbildētāja: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Fővárosi Bíróság — Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1257/99 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu (OV L 160, 80. lpp.) 22. panta, kā arī Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 817/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1257/1999 (OV L 153, 30. lpp.), 68. panta interpretācija — Lauksaimnieka izslēgšana no agrovides atbalsta saņēmēju loka dēļ dzīvnieku nereģistrēšanas integrētajā administrācijas un kontroles sistēmā konkrētām Kopienas atbalsta shēmām — Nereģistrēšana, kas konstatēta tikai un vienīgi minētajā sistēmā paredzēto kontrolpārbaužu iznākumā — Integrētās sistēmas piemērošana agrovides atbalstam, kas nav atbalsts saistībā ar dzīvniekiem, bet kura piešķiršana ir pakārtota noteiktam ganāmpulka blīvumam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               attiecībā uz atbalstu, kas pamatots ar 22. pantu Padomes 1999. gada 17. maija Regulā (EK) Nr. 1257/99 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu, kas grozīta ar Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1783/2003, un kam ir izvirzīts nosacījums par zināmu ganāmpulka blīvumu, šī tiesību norma un Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 817/2004, ar ko paredz piemērošanas noteikumus Regulai Nr. 1257/1999, 68. pants ļauj kompetentajām iestādēm veikt kontrolpārbaudes, izmantojot integrētās administrācijas un kontroles sistēmas datus, un, īpaši, pamatoties uz datiem, kuri ir ietverti tādas valsts liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmas datu bāzē, kāda ir Ungārijas liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēma (Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszer);

               2)

               Regulas Nr. 1257/99, ar grozījumiem, 22. pants un Regulas Nr. 817/2004 68. pants ļauj kompetentajām iestādēm, pārbaudot atbilstības nosacījumus minētajā 22. pantā paredzētā agrovides atbalsta saņemšanai, pārbaudīt tikai valsts liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēmas, kāda ir Ungārijas liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēma, datus, lai noraidītu atbalsta pieteikumu, obligāti neveicot citas pārbaudes;

               3)

               Regulas Nr. 1257/1999, ar grozījumiem, 22. pantā un Regulas Nr. 817/2004 68. pantā, interpretējot tos saistībā ar 16. pantu Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulā (EK) Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Regulā Nr. 1782/2003, valsts iestādēm — tiktāl, ciktāl tās pārbauda tikai valsts liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēmas, kāda ir Ungārijas liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēma, datus, pārbaudot atbilstības nosacījumus agrovides atbalsta saņemšanai, kas paredzēts minētajā 22. pantā un kam izvirzīts nosacījums par ganāmpulka blīvumu, — ir noteikts pienākums informēt par šiem atbilstības nosacījumiem, proti, informēt lauksaimnieku, uz kuru attiecas konkrētais atbalsts, ka visus dzīvniekus, kuri ir nepareizi identificēti vai reģistrēti šajā valsts sistēmā, uzskata par dzīvniekiem, attiecībā uz kuriem ir konstatēti pārkāpumi, kas var izraisīt juridiskas sekas, piemēram, attiecīgā atbalsta samazināšanu vai nepiešķiršanu.

      (1)  OV C 113, 01.05.2010.


title: Lieta F-144/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. novembrī – ZZ/EASA

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/102

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. novembrī – ZZ/EASA

   (Lieta F-144/15)
   (2016/C 048/118)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Eiropas Aviācijas drošības aģentūras lēmumu nepagarināt uz vēl vienu gadu prasītāja atvaļinājumu personiski iemeslu dēļ bez darba samaksas saglabāšanas

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt EASA2015. gada 15. janvāra lēmumu nepagarināt uz vēl vienu gadu prasītāja atvaļinājumu personiski iemeslu dēļ bez darba samaksas saglabāšanas;

               —

               piespriest EASA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-440/05: Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 23. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Eiropas Savienības Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — LES 31. panta 1. punkta e) apakšpunkts, 34. un 47. pants — Pamatlēmums 2005/667/TI — Tiesību aktu par kuģu radīto piesārņojumu īstenošana — Kriminālsodi — Kopienas kompetence — Juridiskais pamats — EKL 80. panta 2. punkts)

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/9

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 23. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-440/05) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - LES 31. panta 1. punkta e) apakšpunkts, 34. un 47. pants - Pamatlēmums 2005/667/TI - Tiesību aktu par kuģu radīto piesārņojumu īstenošana - Kriminālsodi - Kopienas kompetence - Juridiskais pamats - EKL 80. panta 2. punkts)
   (2007/C 315/15)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — W. Bogensberger un R. Troosters, pārstāvji)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju: Eiropas Parlaments (pārstāvji — M. Gómez-Leal, J. Rodrigues un A. Auersperger Matić, pārstāvji)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-C. Piris, J. Schutte un K. Michoel, pārstāvji)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — M. Wimmer, pārstāvis), Čehijas Republika (pārstāvis — T. Boček, pārstāvis), Dānijas Karaliste (pārstāvis — J. Molde, pārstāvis), Igaunijas Republika (pārstāvis — L. Uibo, pārstāvis), Grieķijas Republika (pārstāvji — ko pārstāv S. Chala un A. Samoni-Rantou, pārstāvji, Francijas Republika (pārstāvji — E. Belliard, G. de Bergues un S. Gasri, pārstāvji), Īrija (pārstāvji — D. O'Hagan un E. Fitzsimons, kā arī N. Hyland, pārstāvji), Latvijas Republika (pārstāvji — E. Balode-Buraka un E. Broks, pārstāvji), Lietuvas Republika (pārstāvis — D. Kriaučiūnas, pārstāvis), Ungārijas Republika (pārstāvis — P. Gottfried, pārstāvis), Maltas Republika (pārstāvji — S. Camilleri, pārstāvis, un P. Grech, Deputy Attorney GeneralI), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — H. G. Sevenster un M. de Grave, pārstāvji), Austrijas Republika (pārstāve — C. Pesendorfer, pārstāve), Polijas Republika (pārstāve — E. Ośniecka-Tamecka, pārstāve), Portugāles Republika (pārstāvji — L. Fernandes un M. L. Duarte, pārstāvji), Slovākijas Republika (pārstāvis — R. Procházka, pārstāvis), Somijas Republika (pārstāve — E. Bygglin, pārstāve), Zviedrijas Karaliste (pārstāve — K. Wistrand, pārstāve), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — E. O'Neill un D. J. Rhee, kā arī D. Anderson, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Padomes 2005. gada 12. jūlija Pamatlēmumu 2005/667/TI par krimināltiesiskā pamata stiprināšanu, lai īstenotu tiesību aktus attiecībā uz kuģu radītu piesārņojumu (OV L 255, 164. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2005. gada 12. jūlija Pamatlēmumu 2005/667/TI par krimināltiesiskā pamata stiprināšanu, lai īstenotu tiesību aktus attiecībā uz kuģu radītu piesārņojumu;

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Beļģijas Karaliste, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Igaunijas Republika, Grieķijas Republika, Francijas Republika, Īrija, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Ungārijas Republika, Maltas Republika, Nīderlandes Karaliste, Austrijas Republika, Polijas Republika, Portugāles Republika, Slovākijas Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, ka arī Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 22, 28.1.2006.


title: Lieta F-34/15: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2015. gada 16. decembra spriedums – De Loecker/EĀDD Civildienests — EĀDD personāls — Pagaidu darbinieks — Psiholoģiska vardarbība — Civildienesta noteikumu 12.a un 24. pants — Lūgums sniegt palīdzību — Noraidīšana — Pieteikums par administratīvās izmeklēšanas sākšanu — Tiesības tikt uzklausītam — Pārkāpums

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/96

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2015. gada 16. decembra spriedums – De Loecker/EĀDD
   (Lieta F-34/15) (1)

   (Civildienests - EĀDD personāls - Pagaidu darbinieks - Psiholoģiska vardarbība - Civildienesta noteikumu 12.a un 24. pants - Lūgums sniegt palīdzību - Noraidīšana - Pieteikums par administratīvās izmeklēšanas sākšanu - Tiesības tikt uzklausītam - Pārkāpums)
   (2016/C 048/110)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Stéphane De Loecker (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – J.-N. Louis et N. de Montigny, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (pārstāvji – S. Marquardt un M. Silva)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru noraida sūdzību par psiholoģisku vardarbību, ko prasītājs iesniedzis pret EĀDD Chief Operating Officer

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt 2014. gada 14. aprīļa lēmumu, ar kuru Eiropas Ārējās darbības dienests noraidīja S. De Loecker iesniegto lūgumu sniegt palīdzību atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 12.a un 24. pantam;

               2)

               Eiropas Ārējās darbības dienests sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina S. De Loecker tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 178, 1.6.2015., 25. lpp.


title: Lieta T-272/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 3. decembra spriedums – Max Mara Fashion Group /ITSB – Mackays Stores  ( “M&Co.” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “M&Co.” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un valsts grafiskas preču zīmes “MAX&Co.”  — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “MAX&CO.”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/26

         Vispārējās tiesas 2014. gada 3. decembra spriedums – Max Mara Fashion Group/ITSB – Mackays Stores (“M&Co.”)
   (Lieta T-272/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “M&Co.” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un valsts grafiskas preču zīmes “MAX&Co.” - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “MAX&CO.” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 026/31)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Max Mara Fashion Group Srl (Turīna, Itālija) (pārstāvis – F. Terrano, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Mackays Stores Ltd (Renfrew, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – A. Gould, K. Passmore, solicitors, J. Baldwin, barrister, un M. Howe, QC)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2013. gada 7. marta lēmumu lietā R 1199/2012–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Max Mara Fashion Group Srl un Mackays Stores Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Max Mara Fashion Group Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta C-561/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 2. novembrī iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Georg Rolof, Markus Heimann/TUIfly GmbH

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 2. novembrī iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Georg Rolof, Markus Heimann/TUIfly GmbH

   (Lieta C-561/15)
   (2016/C 048/17)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Hannover

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Georg Rolof, Markus Heimann

      Atbildētāja: TUIfly GmbH

   Ar 2015. gada 27. novembra lēmumu lieta Tiesas reģistrā tika svītrota.


title: Lieta F-87/10: Prasība, kas celta 2010. gada 24. septembrī — Adriaens u.c./Komisija

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/40

         Prasība, kas celta 2010. gada 24. septembrī — Adriaens u.c./Komisija
   (Lieta F-87/10)
   ()
   2011/C 13/78
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Stéphane Adriaens (Evere, Beļģija) un citi (pārstāvis — M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu, kas prasītājiem paziņots ar viņiem izsniegtajiem paziņojumiem par algu, ierobežot viņu ikmēneša atalgojuma pielīdzināšanu no 2009. gada jūlija ar 1,85 % lielu palielinājumu ikgadējās ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju koriģēšanas ietvaros, pamatojoties uz Padomes (ES, Euratom) 2009. gada 23. decembra Regulu Nr. 1296/2009

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl tajā atalgojumu pielīdzināšanas koeficients ir noteikts 1,85 % saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 1296/2009, ar ko no 2009. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām,

               —

               piešķirt viņiem kavējuma procentus, kas aprēķināti, ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi, no visas summas, kas atbilst starpībai starp atalgojumu, kāds minēts paziņojumos par algu no 2010. gada janvāra un labotajos paziņojumos par algu par laika periodu no 2009. gada jūlija līdz 2009. gada decembrim, un atalgojumu, uz kādu viņiem bija jābūt tiesībām līdz šo atalgojumu novēlotas izlīdzināšanas brīdim,

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-369/05: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2005. gada 7. oktobrī

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/17

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 7. oktobrī
   (Lieta C-369/05)
   (2005/C 296/32)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 7. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Marija Patakja [Maria Patakia], Juridiskā dienesta juriskonsulte, un Nikola Jerela [Nicola Yerrell], Juridiskā dienesta locekle, pārstāves.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot vai, jebkurā gadījumā, Komisijai nedarot zināmus normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvu 2000/79/EK (1) par Eiropas Nolīgumu par civilās aviācijas mobilo darba ņēmēju darba laika organizēšanu, kas noslēgts starp Eiropas Aviokompāniju asociāciju (AEA), Eiropas Transporta darbinieku federāciju (ETF), Eiropas Lidotāju asociāciju (ECA), Eiropas Reģionālo aviokompāniju asociāciju (ERA) un Starptautisko aviosabiedrību asociāciju (IACA), Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               —

               Noteiktais termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2003. gada 1. decembrī.

      (1)  OV L 302, 01.12.2000., 57. lpp.