title: Lieta C-604/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-386/10 Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG /Eiropas Komisija 2013. gada 25. novembrī iesniedza Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/13

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-386/10 Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG/Eiropas Komisija 2013. gada 25. novembrī iesniedza Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG

   (Lieta C-604/13 P)
   2014/C 24/24
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (pārstāvji — H. Janssen un T. Kapp, advokāti)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-386/10 un atcelt atbildētāju 2010. gada 23. jūnija Lēmumu C(2010) 4185, galīgā redakcija, lietā COMP/39.092 — Vannas istabas aprīkojums tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               pakārtoti, pienācīgi samazināt prasītajai apstrīdētajā lēmumā uzliktā naudas soda apmēru;

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja savu apelācijas sūdzību balsta uz šādiem apelācijas sūdzības pamatiem:

               Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Regulas Nr. 1/2003 (1) 23. panta 3. punktu, noteiktības principu, vienlīdzīgas attieksmes principu, kā arī samērīguma principu, jo Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta otro teikumu tā esot interpretējusi kā maksimālo apmēru un līdz ar to esot noliegusi Komisijas uzliktā naudas soda apmēra noteikšanas prettiesiskumu, kā arī esot sevi nostādījusi situācijā, kurā tā nevar likumīgi samazināt naudas soda apmēru.

               Otrkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Regulas Nr. 1/2003 23. panta 3. punktu, jo tā neesot ņēmusi vērā 2006. gada pamatnostādņu prettiesiskumu, kurās neesot ņemts vērā “vienas preces uzņēmuma” pārkāpumu ilgums un smagums.

               Treškārt, Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā, ka atbilstoši 2006. gada pamatnostādņu 37. punktam atbildētājai sava rīcības brīvība esot bijis jāīsteno tādējādi, ka “vienas preces uzņēmuma” gadījumā naudas soda apmērs esot bijis jānosaka līdz 10 % robežai. Turklāt Vispārējā tiesa esot pārkāpusi atpakaļejošā spēka aizlieguma principu, jo atbildētājas saskaņā ar 2006. gada pamatnostādnēm veikto naudas soda aprēķinu tā esot atzinusi par tiesībām atbilstošu.

               Turklāt, aprēķinot prasītājai uzliktā naudas soda apmēru, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā konkrēti attiecībā uz ģeogrāfisko platību, dalību tikai vienā no trim preču grupām un prasītājas pakārtoto lomu.

               Visbeidzot, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi saprātīga tiesvedības ilguma principu.

      (1)  OV 2003, L 1, 1. lpp.


title: Lieta T-300/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 14. jūlija rīkojums — Hoo Hing /ITSB — Tresplain Investments ( Golden Elephant Brand ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Regulas (EK) Nr. 40/94 63. panta 4. punkts [tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 65. panta 4. punkts] — Akts, ar kuru pilnībā apmierināti prasītāja prasījumi — Nepieņemamība)

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/16

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 14. jūlija rīkojums — Hoo Hing/ITSB — Tresplain Investments (“Golden Elephant Brand”)
   (Lieta T-300/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Regulas (EK) Nr. 40/94 63. panta 4. punkts [tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 65. panta 4. punkts] - Akts, ar kuru pilnībā apmierināti prasītāja prasījumi - Nepieņemamība)
   2009/C 233/29
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hoo Hing Holdings Ltd, Romford (Essex, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — M. Edenborough, barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Novais Gonçalves)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Tresplain Investments Ltd, Tsing Yi (Honkonga) (pārstāvis — D. McFarland, barrister)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 7. maija lēmumu (Lieta R 889/2007-1) par spēkā neesamības procesu starp Hoo Hing Holdings Ltd un Tresplain Investments Ltd.

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2.

               Hoo Hing Holdings Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 247, 27.9.2008.


title: Lieta T-474/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 25. septembra spriedums – Giorgis/ITSB – Comigel (Divu iepakotu glāžu forma) Kopienas preču zīme – Iebildumu process – Kopienas trīsdimensiju preču zīme – Divu iepakotu glāžu forma – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Izmantošanas rezultātā iegūtas atšķirtspējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 3. punkts

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/40

      Vispārējās tiesas 2014. gada 25. septembra spriedums – Giorgis/ITSB – Comigel (Divu iepakotu glāžu forma)
      (Lieta T-474/12) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas trīsdimensiju preču zīme - Divu iepakotu glāžu forma - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Izmantošanas rezultātā iegūtas atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 3. punkts)
      (2014/C 395/48)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Giorgio Giorgis (Milāna, Itālija) (pārstāvji – I. Prado un A. Tornato, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – I. Harrington)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Comigel SAS (Saint-Julien-lès-Metz, Francija) (pārstāvji – S. Guerlain, J. Armengaud un C. Mateu, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 26. jūlija lēmumu lietā R 1301/2011–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Comigel SAS un Giorgio Giorgis k-gu

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Giorgio Giorgis k-gs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 9, 12.1.2013.


title: Lieta C-457/09: Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 1. marta rīkojums ( Tribunal de première instance de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Claude Chartry /Beļģija (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — EKL 234. pants — Pārbaude attiecībā uz valsts tiesību normas atbilstību gan Savienības tiesībām, gan valsts konstitūcijai — Valsts tiesiskais regulējums, kurā procesam, ar kuru tiek uzsākta atbilstības konstitūcijai pārbaude, tiek piešķirts prioritārs raksturs — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — Nepieciešamība pēc saistības ar Savienības tiesībām — Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/7

         Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 1. marta rīkojums (Tribunal de première instance de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Claude Chartry/Beļģija
   (Lieta C-457/09) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - EKL 234. pants - Pārbaude attiecībā uz valsts tiesību normas atbilstību gan Savienības tiesībām, gan valsts konstitūcijai - Valsts tiesiskais regulējums, kurā procesam, ar kuru tiek uzsākta atbilstības konstitūcijai pārbaude, tiek piešķirts prioritārs raksturs - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - Nepieciešamība pēc saistības ar Savienības tiesībām - Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)
   2011/C 252/10
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de première instance de Liège

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Claude Chartry

      Atbildētāja: État belge

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal de première instance de Liège — LES 6. panta un EKL 234. panta interpretācija — Valsts tiesām paredzēts pienākums gadījumā, ja tiek konstatēts, ka ar valsts likumu, iespējams, tiek pārkāptas pamattiesības, vispirms obligāti vērsties Beļģijas Konstitucionālajā tiesā — Tiesību normas, ar kuru ir noteikts šāds pienākums vispirms vērsties Konstitucionālajā tiesā, spēkā esamība, ņemot vērā Kopienu tiesības — Efektīvas tiesību aizsardzības tiesā principa un tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ja tiesām, kuras izskata lietu pēc būtības, nav tiesību veikt valsts tiesību normu atbilstības Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību konvencijai kontroli — Piedziņas noilgums nodokļiem, ko nodokļu administrācija ir noteikusi par “pašnodarbinātas personas ienākumiem”

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesai acīmredzami nav kompetences atbildēt uz Tribunal de première instance de Liège (Beļģija) uzdoto jautājumu.

      (1)  OV C 37, 13.02.2010.


title: Lieta C-490/10: Prasība, kas celta 2010. gada 12. oktobrī — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/18

         Prasība, kas celta 2010. gada 12. oktobrī — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-490/10)
   ()
   2011/C 13/30
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — M. Gómez-Leal, J. Rodrigues un L. Visaggio)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2010. gada 24. jūnija Regulu (ES, Euratom) Nr. 617/2010 par to, kā ziņot Komisijai par enerģētikas infrastruktūras investīciju projektiem Eiropas Kopienā [Eiropas Savienībā], un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 736/96 (1);

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savā prasībā Eiropas Parlaments lūdz atcelt 2010. gada 24. jūnija Regulu (ES, Euratom) Nr. 617/2010, ar ko Padome ir izveidojusi vienotu sistēmu, atbilstoši kurai Komisijai tiek darīta zināma informācija par investīcijām enerģētikas infrastruktūrās. Šo regulu Padome pieņēma, izmantojot divus juridiskos pamatus — LESD 337. pantu un EAEKL 187. pantu. Parlaments uzskata, ka Padomes veiktā juridisko pamatu izvēle ir nepareiza, jo pasākumi, kas ir apstrīdētās regulas priekšmets, ir saistīti ar Savienības pilnvarām enerģētikas jomā, kuras īpaši ir reglamentētas LESD 194. pantā. Tādējādi šie pasākumi bija jāpieņem, pamatojoties uz minētā 194. panta 2. punktu, īstenojot tajā paredzēto parasto likumdošanas procedūru, nevis pamatojoties uz LESD 337. pantu, kurā nav paredzēta nekāda veida Parlamenta iesaistīšanās. Turklāt Parlaments uzskata, ka, lai veiktu attiecīgos pasākumus, nebija vajadzības atsaukties arī uz EAEKL 187. pantu.

      (1)  OV L 180, 7. lpp.


title: Lieta C-155/07: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 6. novembra spriedums — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Lēmums 2006/1016/EK — Kopienu garantijas, kas piešķirtas Eiropas Investīciju bankai attiecībā uz zaudējumiem, ko var radīt ārpus Kopienas īstenotiem projektiem piešķirti aizdevumi un aizdevumu garantijas — Juridiskā pamata izvēle — EKL 179. pants — EKL 181.a pants — Saderīgums)

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/2

         Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 6. novembra spriedums — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-155/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Lēmums 2006/1016/EK - Kopienu garantijas, kas piešķirtas Eiropas Investīciju bankai attiecībā uz zaudējumiem, ko var radīt ārpus Kopienas īstenotiem projektiem piešķirti aizdevumi un aizdevumu garantijas - Juridiskā pamata izvēle - EKL 179. pants - EKL 181.a pants - Saderīgums)
   (2008/C 327/03)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — R. Pasoss [R. Passos], A. Bāss [A. Baas] un D. Gauči [D. Gauci])

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Ārpio Santakrusa [M. Arpio Santacruz], M. Simsa [M. Sims] un D. Kanga Fano [D. Canga Fano])

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Aresu [A. Aresu] un F. Dentilaks [F. Dintilhac])
   Priekšmets
   Prasība atcelt tiesību aktu — Padomes 2006. gada 19. decembra Lēmums 2006/1016/EK, ar ko Eiropas Investīciju bankai paredz Kopienas garantiju attiecībā uz zaudējumiem, ko var radīt ārpus Kopienas īstenotiem projektiem piešķirti aizdevumi un aizdevumu garantijas (OV L 414, 95. lpp.) — Juridiskā pamata izvēle — EKL 181.a pants — Lēmums, kas attiecas galvenokārt uz jaunattīstības valstīm — Nepieciešamība izmantot divus juridiskos pamatus — EKL 179. un 181.a pants
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2006. gada 19. decembra Lēmumu 2006/1016/EK, ar ko Eiropas Investīciju bankai paredz Kopienas garantiju attiecībā uz zaudējumiem, ko var radīt ārpus Kopienas īstenotiem projektiem piešķirti aizdevumi un aizdevumu garantijas;

               2)

               Lēmuma 2006/1016 sekas attiecībā uz noslēgto Eiropas Investīciju bankas finansējumu tiek atstātas spēkā līdz brīdim, kad tiek pieņemts un stājas spēkā jauns lēmums, kas, izmantojot piemērotu juridisko pamatu, proti, gan EKL 179. pantu, gan EKL 181.a pantu, ir jāpieņem 12 mēnešu termiņā, skaitot no šī sprieduma pasludināšanas dienas;

               3)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus, izņemot Eiropas Kopienu Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 155, 7.7.2007.


title: Lieta T-744/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 3. maija rīkojums – Generis – Farmacêutica/EUIPO – Corpak MedSystems (“CORGRIP”)

text:
               26.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/28

         Vispārējās tiesas 2017. gada 3. maija rīkojums – Generis – Farmacêutica/EUIPO – Corpak MedSystems (“CORGRIP”)
   (Lieta T-744/16) (1)

   (2017/C 202/46)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 475, 19.12.2016.


title: Lieta T-441/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 1. septembra rīkojums – Makhlouf/Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Līdzekļu iesaldēšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Kļūda vērtējumā — Tiesības uz īpašumu — Tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību — Samērīgums — Res judicata — Termiņš prasības celšanai — Pieņemamība — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/39

         Vispārējās tiesas 2015. gada 1. septembra rīkojums – Makhlouf/Padome
   (Lieta T-441/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Līdzekļu iesaldēšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Kļūda vērtējumā - Tiesības uz īpašumu - Tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību - Samērīgums - Res judicata - Termiņš prasības celšanai - Pieņemamība - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2015/C 354/47)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eyad Makhlouf (Damaska, Sīrija) (pārstāvji – C. Rygaert un G. Karouni, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – G. Étienne un R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2013. gada 31. maija Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 147, 14. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

               2)

               Eyad Makhlouf atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Lieta T-294/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 11. aprīļa spriedums — CBp Carbon Industries /ITSB ( “CARBON GREEN” ) (Kopienas preču zīme — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Kopienas vārdiska preču zīme “CARBON GREEN” — Absolūti atteikuma pamatojumi — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               25.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 147/16

         Vispārējās tiesas 2013. gada 11. aprīļa spriedums — CBp Carbon Industries/ITSB (“CARBON GREEN”)
   (Lieta T-294/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Kopienas vārdiska preču zīme “CARBON GREEN” - Absolūti atteikuma pamatojumi - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
   2013/C 147/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CBp Carbon Industries, Inc. (Tortola, Britu Virdžīnas, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Malynicz, barrister, un J. Fish, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 21. aprīļa lēmumu lietā R 1361/2009-1 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “CARBON GREEN” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               CBp Carbon Industries, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 25.9.2010.


title: Lieta C-355/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) 2007. gada 31. jūlija rīkojumu — Schering Plough SpA / Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) un citi

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) 2007. gada 31. jūlija rīkojumu — Schering Plough SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) un citi
   (Lieta C-355/07)
   (2007/C 247/13)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Schering Plough SpA

      Atbildētāji: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) un citi
   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Atbilstoši tiesību normām, kas paredzētas 2. un 3. pantā (1), kas regulē attiecības starp dalībvalstu iestādēm un farmācijas uzņēmumiem — tādā nozīmē, ka valsts iestādēm tiek piešķirtas tiesības noteikt cenu vai tās palielinājumu noteiktām zālēm, balstoties uz informāciju, ko tai sniedz uzņēmumi, bet tikai tādā apmērā, kādu atzīst attiecīgā iestāde un tādējādi, pamatojoties uz vienošanos starp valsts iestādēm, kuru pienākums ir pārraudzīt izdevumus par zālēm, un uzņēmumiem — [šīs direktīvas] 4. panta 1. punkts par “zāļu vai noteiktu kategoriju zāļu cenas iesaldēšanu” cenu iesaldēšanu raksturo kā vispārēju pasākumu, kuru ir jāpārbauda, vismaz vienreiz gadā, lai noskaidrotu pamatojoties uz dalībvalstī pastāvošiem makroekonomiskiem apstākļiem.
               Šī tiesību norma attiecīgajām valsts iestādēm paredz 90 dienu termiņu, kuru laikā tām ir jāpaskaidro, vai un kāda cenu paaugstināšana vai pazemināšana tiek apstiprināta.
               Līdz ar to šī tiesa vēlas noskaidrot:
               Vai šis noteikums daļā, kas attiecas uz “iespējamo cenas pazemināšanu”, ir interpretējams tādējādi, ka papildus vispārējiem visu vai atsevišķu kategoriju zāļu cenu iesaldēšanas līdzekļiem, var piemērot vēl vienu vispārēju līdzekli, kurš ļauj visu vai atsevišķu kategoriju zāļu cenu samazinājumu, vai arī “iespējamā cenas pazemināšana” jāinterpretē tādējādi, ka tā attiecas tikai uz tām zālēm, kuru cenas jau ir iesaldētas?

               2)

               Vai [Direktīvas 89/105] 4. panta 1. punkts tajā daļā, kurā ir paredzēta prasība par to, ka dalībvalstu attiecīgajām iestādēm cenu iesaldēšanas gadījumā vismaz vienreiz gadā ir jāveic pārbaudi, lai noskaidrotu, vai makroekonomiskie apstākļi attaisno tādu pašu cenu iesaldējumu turpmāk, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir tāda, ka cenas samazinājums ir pieļaujams, ir iespējams apstrīdēt šādu pasākumu vairāk nekā vienreiz vienā un tajā pašā gadā, kā arī darīt to atkārtoti gadījumā, ja tas notiek citos gados (sākot no 2002. gada līdz pat 2010. gadam)?

               3)

               Vai atbilstoši [Direktīvas 89/105/EK] iepriekš minētā 4. panta noteikumiem — interpretējot tos atbilstoši prasībām, kas noteiktas attiecībā uz galveno zāļu cenu uzraudzības pasākuma mērķi, atbilstoši kuram galvenais mērķis ir “veicināt veselības aizsardzību, nodrošinot patentētu zāļu adekvātu piedāvājumu par samērīgām cenām” un novērst to, lai “pasākumu nevienlīdzība var traucēt vai apgrūtināt zāļu tirdzniecību Kopienā” — ar Kopienu tiesībām ir saderīgi tādi pasākumi, kas atsaucas uz izdevumu ekonomisko vērtību, kuri balstās vairāk uz paredzēto nevis uz aprēķināto vērtību (jautājums attiecas uz abiem gadījumiem)?

               4)

               Vai vajadzībām, kas saistās ar zāļu izdevumu griestu ievērošanu, kurus katra dalībvalsts ir tiesīga noteikt pēc saviem ieskatiem, noteikti jābūt saistītām tikai ar zāļu izdevumiem, vai arī dalībvalstis pašas pēc saviem ieskatiem var ņemt vērā arī citus veselības izmaksu datus?

               5)

               Vai principi, kuri netieši izriet no Direktīvas [89/105/EK], attiecībā uz pārskatāmību un ieinteresēto uzņēmumu līdzdarbošanos tādu lēmumu pieņemšanā, ar kuriem tiek iesaldētas zāļu cenas vai tās tiek vispārēji samazinātas, jāinterpretē tādējādi, ka vienmēr un jebkuros apstākļos ir jānorāda izņēmums no noteiktās cenas (Direktīvas [89/105] 4. panta 2. punkts) un konkrētu pieteikuma iesniedzējas sabiedrības līdzdalības apmēru un no tā izrietošo vajadzību administratīvajām iestādēm minēt atteikuma iemeslus?

      (1)  Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīva 89/105/EEK par to pasākumu pārskatāmību, kas reglamentē cilvēkiem paredzēto zāļu cenas un to iekļaušanu valstu veselības apdrošināšanas sistēmās (OV L 40, 8. lpp.).


title: Lieta F-85/10: Prasība, kas celta 2010. gada 23. septembrī — AI /Eiropas Savienības Tiesa

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/39

         Prasība, kas celta 2010. gada 23. septembrī — AI/Eiropas Savienības Tiesa
   (Lieta F-85/10)
   ()
   2011/C 13/77
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AI (pārstāvis — M. Erniquin, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa

      Strīda priekšmets un apraksts

   Pirmkārt, prasība atcelt atlases komitejas apspriedes lēmumu attiecībā uz franču valodas zināšanu pārbaudījuma rezultātiem iekšējā konkursa Nr. CJ 12/09 pārbaudījumam un tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt personu, kas ir veiksmīgi nokārtojušas iepriekš minēto konkursu, līgumus un iecelšanu amatā, kā arī, otrkārt, prasība atcelt lēmumu par prasītājas pagaidu darbinieka līguma nepagarināšanu un prasība atlīdzināt kaitējumu

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atlases komitejas apspriedes lēmumu attiecībā uz franču valodas zināšanu pārbaudījumu iekšējā konkursa Nr. CJ 12/09 pārbaudījumam;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt to astoņu kandidātu iecelšanu amatā, kas ir veiksmīgi nokārtojuši šo pārbaudījumu;

               —

               paziņot vērtēšanas kritērijus, pamatojoties uz kuriem tika veikta atlase;

               —

               galvenokārt, pārkvalificēt prasītājas darba līgumu uz noteiktu laiku par darba līgumu uz nenoteiktu laiku un attiecīgi atcelt lēmumu par viņas 2009. gada janvāra pagaidu darbinieka līguma nepagarināšanu un attiecīgi atjaunot viņu darbā par pagaidu darbinieku; pakārtoti atcelt lēmumu par viņas 2009. gada janvāra pagaidu darbinieka līguma nepagarināšanu un attiecīgi atkārtoti atjaunot viņu darbā par pagaidu darbinieku;

               —

               līdz ar to atzīt tiesības uz zaudējumu atlīdzību, kas atbilstu atalgojuma atšķirībai starp to, ko prasītāja būtu saņēmusi, ja iepriekš minētais līgums būtu palicis spēkā pēc 2010. gada 1. janvāra, un to, kas faktiski tika saņemts, sākot no šī datuma, līdz datumam, kurā viņa faktiski tiks atjaunota darbā;

               —

               gadījumā, ja tiktu pieņemts rīkojums par prasītājas atjaunošanu darbā, samaksāt atlīdzību par nodarīto morālo kaitējumu EUR 100 000 apmērā, ko izraisīja ļaunprātīga viņas līguma nepagarināšana, pretējā gadījumā samaksāt atlīdzību par nodarīto morālo kaitējumu EUR 500 000 apmērā, ja prasītājas atjaunošana darbā izrādītos neiespējama;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Tiesai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-481/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 13. novembrī spriedums – Spānija/Komisija Lauksaimniecība — Tirgu kopīgā organizācija — Augļu un dārzeņu nozare — Citrusaugļi — Prasība atcelt tiesību aktu — Apstiprinošs akts — Jauni un būtiski fakti — Pieņemamība — Tirdzniecības nosacījumi — Noteikumi par marķēšanu — Apstrādē pēc ražas novākšanas izmantoto konservantu vai citu ķīmisko vielu norādīšana — Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas pieņemtie ieteikumi attiecībā uz standartiem

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/21

         Vispārējās tiesas 2014. gada 13. novembrī spriedums – Spānija/Komisija
   (Lieta T-481/11) (1)

   (Lauksaimniecība - Tirgu kopīgā organizācija - Augļu un dārzeņu nozare - Citrusaugļi - Prasība atcelt tiesību aktu - Apstiprinošs akts - Jauni un būtiski fakti - Pieņemamība - Tirdzniecības nosacījumi - Noteikumi par marķēšanu - Apstrādē pēc ražas novākšanas izmantoto konservantu vai citu ķīmisko vielu norādīšana - Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas pieņemtie ieteikumi attiecībā uz standartiem)
   (2015/C 007/27)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis – A. Rubio González, abogado del Estado)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – I. Galindo Martin, B. Schima un K. Skelly)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari (OV L 157, 1. lpp.), I pielikuma B 2 daļas VI D punkta piekto ievilkumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 319, 29.10.2011.


title: Lieta T-301/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 13. novembra rīkojums — Lemaître Sécurité /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Dempings — Tādu Ķīnas Tautas Republikas un Indijas izcelsmes apavu ievedumi, kuriem ir aizsargplāksnīte purngalā — Komisijas lēmums, ar kuru izbeidz antidempinga procedūru — Individuālas skaršanas neesamība — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/29

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 13. novembra rīkojums — Lemaître Sécurité/Komisija
   (Lieta T-301/06) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Dempings - Tādu Ķīnas Tautas Republikas un Indijas izcelsmes apavu ievedumi, kuriem ir aizsargplāksnīte purngalā - Komisijas lēmums, ar kuru izbeidz antidempinga procedūru - Individuālas skaršanas neesamība - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2009/C 6/60)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lemaître Sécurité SAS, La Walck (Francija) (pārstāvis — D. Bollecker, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. van Vliet un C. Giolito)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas atbalstam: Associazione nazionale calzaturifici italiani, Milāna (Itālija) (pārstāvis — D. Bollecker, avocat)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 28. augusta Lēmumu 2006/582/EK, ar ko izbeidz antidempinga procedūru attiecībā uz tādu Ķīnas Tautas Republikas un Indijas izcelsmes apavu ievedumiem, kuriem ir aizsargplāksnītes purngalā (OV 2006, L 234, 33. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

                  Lemaître Sécurité SAS sedz savus un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Associazione nazionale calzaturifici italiani sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-99/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 29. martā ierosinājusi Eiropas Kopienu Komisija par Civildienesta tiesas 2007. gada 16. janvāra spriedumu lietā F-92/05 Genette /Komisija

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/34

         Apelācija, ko 2007. gada 29. martā ierosinājusi Eiropas Kopienu Komisija par Civildienesta tiesas 2007. gada 16. janvāra spriedumu lietā F-92/05 Genette/Komisija
   (Lieta T-99/07 P)
   (2007/C 117/53)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Joris un D. Martin, pārstāvji)

      Pretējā puse procesā: Emmanuel Genette, Beļģijas Karaliste
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2007. gada 16. janvāra spriedumu lietā F-92/05;

               —

               atzīt prasību par nepieņemamu;

               —

               pakārtoti, atzīt prasību par nepamatotu;

               —

               nolemt, ka katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus šajā instancē un tiesvedības Civildienesta tiesā pats.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar 2007. gada 16. janvāra spriedumu lietā F-92/05 Genette/Komisija Civildienesta tiesa (CT) apmierināja Genette prasību atcelt Komisijas 2005. gada 25. janvāra lēmumu, ar kuru nav piešķirta atļauja, pirmkārt, atsaukt 2001. gadā iesniegto pieteikumu par to pensijas tiesību pārcelšanu, kas iegūtas Beļģijas pensiju shēmas ietvaros, un, otrkārt, pieprasīt jaunu pensijas tiesību pārcelšanu.
   Savā apelācijas sūdzībā Komisija vispirms ceļ jautājumu par sākotnējās prasības pieņemamību. Tā uzsver, ka Civildienesta tiesa sprieda ultra petita, grozot strīda priekšmetu, un ka tā ir pieļāvusi kļūdas vērtējumā, pārbaudot apgalvotos jaunos faktus, uz kuriem atsaucās prasītājs pirmajā instancē, lai pamatotu termiņu atkārtotu uzsākšanu viņa labā. Komisija apgalvo, ka, ja CT būtu pareizi novērtējusi gan strīda priekšmetu, kā tas definēts prasības pieteikumā pirmajā instancē, gan apgalvotos jaunos faktus, uz kuriem atsaucies prasītājs, tā būtu atzinusi prasību par nepieņemamu. Tādējādi Komisija apgalvo, ka CT ir pārsniegusi savu kompetenci un arī pārkāpusi Komisijas tiesības uz aizstāvību, jo tā sprieda par dažiem jautājumiem, neļaujot Komisijai savā labā izvirzīt argumentus.
   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam attiecībā uz CT lietas vērtējumu pēc būtības pārsūdzētajā spriedumā Komisijas izvirza vairākus pamatus saistībā ar to, ka CT esot pārkāpusi dažādus Kopienu tiesību, tostarp Civildienesta noteikumu noteikumus, un judikatūras principus, ciktāl pārsūdzētais spriedums, pēc tās domām, ļāva atsaukt juridiskus aktus, un, pakārtoti, pārkāpa Komisijas autonomās tiesības neatsaukt apstrīdētus lēmumus.


title: Lieta C-17/09: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 21. janvāra spriedums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Organisko un bioloģisko atkritumu pārstrādes pakalpojumi — Publisko iepirkumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana bez atklātas procedūras)

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/9

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 21. janvāra spriedums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-17/09) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Organisko un bioloģisko atkritumu pārstrādes pakalpojumi - Publisko iepirkumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana bez atklātas procedūras)
   2010/C 179/13
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Schima un C. Zadra)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma un B. Klein)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai] (OV L 209, 1. lpp.) 8. panta saistībā ar III-VI sadaļu pārkāpums — Oficiālas publisko iepirkumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras nenoorganizēšana Eiropas mērogā pirms līguma par organisko un bioloģisko atkritumu pārstrādi noslēgšanas starp Bonnas pilsētu un privātu uzņēmumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tā kā Bonnas dome un Müllverwertungsanlage Bonn GmbH ir piešķīrušas publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības par organisko un bioloģisko atkritumu pārstrādes pakalpojumiem, neizsludinot paziņojumu par publisko iepirkumu Eiropas mērogā, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršana 8. pantā un III-VI sadaļā paredzētos pienākumus;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: Lieta F-74/08: Prasība, kas celta 2008. gada 29. augustā — Ramaekers-Jørgensen /Komisija

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/52

         Prasība, kas celta 2008. gada 29. augustā — Ramaekers-Jørgensen/Komisija
   (Lieta F-74/08)
   (2008/C 272/101)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dominique Ramaekers-Jørgensen, Genval (Beļģija) (pārstāvis — L. Vogel, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   Prasība, pirmkārt, atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu aprēķināt no prasītājas iekasējamo Kopienu nodokli, saskaitot personīgā atalgojuma un apgādnieka zaudējuma pensijas summas, kā arī lēmumu noraidīt lūgumu, lai Kopienu nodokli, ar ko tiek aplikta apgādnieka zaudējuma pensija, neiekasētu pirms tās izmaksas, to atskaitot no atalgojuma, un, otrkārt, atzīt par nelikumīgiem 3. un 4. pantu Padomes Regulā Nr. 260/68, kurā pēdējoreiz izdarīti grozījumi ar Padomes Regulu Nr. 2182/2003
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2008. gada 20. maija lēmumu, ar kuru noraidīta 2008. gada 16. janvārī iesniegtā sūdzība, kurā lūgts daļēji atcelt 2007. gada 16. oktobra lēmumu tiktāl, ciktāl tajā noteikti Kopienas nodokļa aprēķina un iekasēšanas noteikumi sakarā ar prasītājai piešķirto apgādnieka zaudējuma pensiju;

               —

               ja nepieciešams, daļēji atcelt arī minēto 2007. gada 16. oktobra lēmumu tiktāl, ciktāl tajā noteikti Kopienas nodokļa aprēķina un iekasēšanas noteikumi sakarā ar prasītājai piešķirto apgādnieka zaudējuma pensiju;

               —

               piemērojot Līguma 241. pantu, atzīt par nelikumīgiem 3. un 4. pantu Padomes Regulā Nr. 260/68, kurā pēdējoreiz izdarīti grozījumi ar Padomes Regulu Nr. 2182/2003, tiktāl, ciktāl šajās tiesību normās paredzēta ierēdnim piešķirtas apgādnieka zaudējuma pensijas saskaitīšana ar algu saistītā Kopienu nodokļa aprēķināšanai;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-188/16: Prasība, kas celta 2016. gada 26. aprīlī – repowermap/EUIPO – Repower (“REPOWER”)

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/29

         Prasība, kas celta 2016. gada 26. aprīlī – repowermap/EUIPO – Repower (“REPOWER”)
   (Lieta T-188/16)
   (2016/C 222/37)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: repowermap.org (Berne, Šveice) (pārstāvis – P. González Bueno Catalán de Ocón, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Repower AG (Brusio, Šveice)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “REPOWER” – starptautiskā reģistrācija Nr. 1 020 351

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 8. februāra lēmums lietā R 2311/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atcelt apstrīdēto preču zīmi attiecībā uz visiem pakalpojumiem un precēm, attiecībā uz kuriem tā nav atzīta par spēkā neesošu ar apstrīdēto lēmumu, izņemot attiecībā uz preču iepakošanu un pagaidu uzglabāšanu (39. klase); ceļojumu organizēšanu (39. klase); ugunsdzēšamiem aparātiem (9. klase);

               —

               piespriest EUIPO un Repower AG atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums.


title: Lieta C-379/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2012. gada 19. jūnija spriedumu lietā T-557/10 H. Eich /ITSB — Arav ( “H.EICH” ) 2012. gada 7. augustā iesniedza Arav Holding Srl

text:
               6.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2012. gada 19. jūnija spriedumu lietā T-557/10 H. Eich/ITSB — Arav (“H.EICH”) 2012. gada 7. augustā iesniedza Arav Holding Srl

   (Lieta C-379/12 P)
   2012/C 303/33
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Arav Holding Srl (pārstāvis — R. Bocchini, advokāts)

      Citi lietas dalībnieki: H.Eich Srl un Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

   Pilnībā atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 19. jūnija spriedumu un līdz ar to atstāt spēkā ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 9. septembra lēmumu, jo tajā pilnīgi pareizi ir ievērotas un piemērotas Regulā Nr. 40/94 (1) paredzētās tiesību normas, un it īpaši 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta normas

      Pamati un galvenie argumenti

   Savā apelācijas sūdzībā Arav Holding Srl Vispārējās tiesas spriedumu pārsūdz divu aspektu dēļ.
   Pirmkārt, tā iebilst, ka nav konstatēta grafiskā, fonētiskā un konceptuālā līdzība starp, no vienas puses, Itālijas valsts grafisko preču zīmi “H SILVIAN HEACH” un starptautisko grafisko preču zīmi “H SILVIAN HEACH” un, no otras puses, preču zīmi “H.EICH”. Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu identificējot elementu, kurš veido preču zīmes kodolu, t.i., uzvārdu nevis vārdu. Turklāt Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, neņemot vērā nelielo nozīmi, kāda piemīt punkta, kura izmērs salīdzinājumā ar burtiem ir niecīgs, lietojumam, un neņemot vērā agrākās preču zīmes “spēcīgo” raksturu.
   Otrkārt, Arav Holding Srl iebilst, ka nav ņemta vērā vispārējā sajaukšanas iespēja starp preču zīmēm, kas izriet no preču zīmju līdzības, kā arī to izmantošanas mērķa.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-563/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 13. septembra spriedums — Anbouba /Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Pierādīšanas pienākums — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu — Aizmuguriska lietas izskatīšana — Pieteikums par iestāšanos lietā — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               26.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/24

         Vispārējās tiesas 2013. gada 13. septembra spriedums — Anbouba/Padome
   (Lieta T-563/11) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Pierādīšanas pienākums - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu - Aizmuguriska lietas izskatīšana - Pieteikums par iestāšanos lietā - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 313/48
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Issam Anbouba (Homs, Sīrija) (pārstāvji — M. A. Bastin, J. M. Salva un J. N. Louis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — sākotnēji R. Liudvinaviciute-Cordeiro un M. M. Joséphidès, vēlāk R. Liudvinaviciute-Cordeiro un A. Vitro)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Padomes 2011. gada 2. septembra Lēmumu 2011/522/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 228, 16. lpp.), Padomes 2011. gada 23. septembra Lēmumu 2011/628/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273/KĀDP (OV L 247, 17. lpp.), Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/273 (OV L 319, 56. lpp.), Padomes 2011. gada 2. septembra Regulu (ES) Nr. 878/2011, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 228, 1. lpp.), un Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 442/2011 (OV L 16, 1. lpp.), ciktāl prasītāja vārds tika iekļauts to personu sarakstā, attiecībā uz kurām ir piemērojami ierobežojošie pasākumi saistībā ar situāciju Sīrijā, un, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus par nodarīto kaitējumu.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               par Eiropas Komisijas iesniegto pieteikumu par iestāšanos lietā vairs nav jālemj;

               2)

               prasību noraidīt;

               3)

               Issam Anbouba sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 25, 28.1.2012.


title: Apvienotās lietas C-89/10 un C-96/10: Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 8. septembra spriedums ( Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Q-Beef NV (C-89/10), Frans Bosschaert (C-96/10)/ Belgische Staat (C-89/10), Belgische Staat, Vleesgroothandel Georges Goossens en Zonen NV, Slachthuizen Goossens NV (C-96/10) (Ar Savienības tiesībām nesaderīgi valsts nodokļi — Nodokļi, kas tiek maksāti saskaņā ar finanšu atbalsta un maksājumu sistēmu, kura atzīta par pretēju Savienības tiesībām — Sistēma, kas aizstāta ar jaunu sistēmu, kura atzīta par saderīgu — Nepamatoti iekasētu nodokļu atgūšana — Līdzvērtības un efektivitātes principi — Noilguma termiņa garums — Dies a quo — No valsts un no indivīdiem atgūstami prasījumi — Dažādi termiņi)

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/9

         Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 8. septembra spriedums (Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Q-Beef NV (C-89/10), Frans Bosschaert (C-96/10)/Belgische Staat (C-89/10), Belgische Staat, Vleesgroothandel Georges Goossens en Zonen NV, Slachthuizen Goossens NV (C-96/10)
   (Apvienotās lietas C-89/10 un C-96/10) (1)

   (Ar Savienības tiesībām nesaderīgi valsts nodokļi - Nodokļi, kas tiek maksāti saskaņā ar finanšu atbalsta un maksājumu sistēmu, kura atzīta par pretēju Savienības tiesībām - Sistēma, kas aizstāta ar jaunu sistēmu, kura atzīta par saderīgu - Nepamatoti iekasētu nodokļu atgūšana - Līdzvērtības un efektivitātes principi - Noilguma termiņa garums - Dies a quo - No valsts un no indivīdiem atgūstami prasījumi - Dažādi termiņi)
   2011/C 311/11
   Tiesvedības valoda — nīderlandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Q-Beef NV (C-89/10), Frans Bosschaert (C-96/10)

      Atbildētāji: Belgische Staat (C-89/10), Belgische Staat, Vleesgroothandel Georges Goossens en Zonen NV, Slachthuizen Goossens NV (C-96/10)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Kopienu tiesību par līdzvērtības un efektivitātes principiem interpretācija — Ar Kopienu tiesībām nesaderīgi valsts nodokļi — Nodokļi, kas tiek maksāti saskaņā ar finanšu atbalsta un maksājumu sistēmu, kas atzīta par pretēju Kopienu tiesībām — Sistēma, kas aizstāta ar jaunu sistēmu, kura atzīta par saderīgu — Nepamatoti iekasētu nodokļu atgūšana — Noilgums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tādos apstākļos, kādi ir pamata lietā, Savienības tiesības pieļauj piemērot piecu gadu noilguma termiņu, kas valsts tiesību sistēmā ir noteikts prasījumiem pret valsti, prasībām par tādu nodokļu atgūšanu, kuri tikuši samaksāti, pārkāpjot minētās tiesības, saskaņā ar “jauktu atbalsta un nodokļu sistēmu”;

               2)

               Savienības tiesības pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru apstākļos, kādi ir pamata lietā, privātpersonām tiek piešķirts ilgāks termiņš nodokļu atgūšanai no citas privātpersonas, kura ir iesaistījusies kā starpnieks un kura pirmās personas vārdā ir samaksājusi nodokļus valstij, lai gan, ja privātpersona šos nodokļus būtu tieši maksājusi valstij, šīs pirmās privātpersonas tiesības beigtos īsākā atgūšanas termiņā, atkāpjoties no kopējo tiesību sistēmas par nepamatotu maksājumu atgūšanas prasībām, ja privātpersonas, kas darbojas kā starpnieki, faktiski var pieprasīt no valsts summas, kuras, iespējams, ir samaksātas citu privātpersonu interesēs;

               3)

               tādos apstākļos, kādi ir pamata lietā, Tiesas konstatējums par to, ka attiecīgā valsts tiesiskā regulējuma atpakaļejošais spēks nav saderīgs ar Savienības tiesībām, spriedumā, kas pieņemts, pamatojoties uz lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, neietekmē noilguma termiņa sākumu, kas paredzēts valsts tiesību sistēmā attiecībā uz prasījumiem pret valsti.

      (1)  OV C 113, 01.05.2010.


title: Lieta F-116/07: Prasība, kas celta 2007. gada 8. oktobrī — Tomas /Parlaments

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/65

         Prasība, kas celta 2007. gada 8. oktobrī — Tomas/Parlaments
   (Lieta F-116/07)
   (2008/C 64/107)
   Tiesvedības valoda — lietuviešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Stanislovas Tomas, Kerkrade (Nīderlande) (pārstāvis — M. Michalauskas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu atlaist no darba prasītāju daļā, kurā ar šo lēmumu netika atcelts lēmums noraidīt sūdzību, vai atcelt lēmumu noraidīt sūdzību, jo ar to netika atcelts lēmums par atlaišanu;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt prasītājam summu EUR 125 000 apmērā kā morālā kaitējuma un materiālo zaudējumu atlīdzību;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs lūdz, pirmkārt, atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar kuru tā nolēma viņu atlaist no darba, un, otrkārt, atlīdzināt ciestos zaudējumus. Savas prasības pamatojumam tas norāda uz iecēlējinstitūcijas pieļauto pienākumu ļaunprātīgu izmantošanu, vairāku Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu normu pārkāpumu, kā arī Eiropas labas administratīvas uzvedības kodeksa 19. panta pārkāpumu, aizstāvības tiesību ievērošanas principa un labas pārvaldības principa pārkāpumu un Parlamenta pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses pārkāpumu.


title: Lieta F-64/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. aprīlī – ZZ/ITSB

text:
               6.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/29

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. aprīlī – ZZ/ITSB
   (Lieta F-64/15)
   (2015/C 221/39)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvis – H. Tettenborn, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētāja 2014. gada 4. jūnija lēmumu, ar kuru tiek izbeigts prasītājas darba līgums atbilstoši šī darba līguma noteikumam

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ar 2014. gada 4. jūnija ITSB vēstuli paziņoto ITSB lēmumu, saskaņā ar kuru tiek izbeigts prasītājas kā ITSB pagaidu darbinieces līgums, kura sešu mēnešu uzteikuma termiņš sākas 2014. gada 4. jūnijā;

               —

               piespriest ITSB samaksāt prasītājai zaudējumu atlīdzību atbilstošā, pēc Vispārējās tiesas ieskata noteiktā apmērā par viņai nodarīto morālo un nemateriālo kaitējumu, ko radījis 1. prasījumā minētais ITSB lēmums;

               —

               piespriest ITSB prasītāju atjaunot darbā, pilnībā atjaunojot viņas karjeru, kāda viņai būtu, ja viņa būtu turpinājusi darba tiesiskās attiecības, un pilnībā atlīdzināt viņai radušos mantisko kaitējumu, it īpaši, izmaksājot visu neizmaksāto algu un atlīdzinot visu pārējo materiālo kaitējumu, kas prasītājai radies ITSB prettiesiskās rīcības dēļ (atskaitot saņemto bezdarbnieka pabalstu);

               —

               pakārtoti, ja juridisku vai faktisku iemeslu dēļ nenotiek prasītājas atjaunošana darbā un/vai viņa neturpina strādāt ar līdzšinējiem nosacījumiem, piespriest ITSB samaksāt prasītājai zaudējumu atlīdzību par materiālo kaitējumu, kas radies saistībā ar viņas darba tiesisko attiecību prettiesisku izbeigšanu, tādā apmērā, kas atbilst starpībai starp faktiski sagaidāmiem ienākumiem un tiem, ko viņa būtu saņēmusi, ja darba līgums joprojām būtu spēkā, ņemot vērā iemaksas pensiju fondā un citas tiesības.

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-330/15: Prasība, kas celta 2015. gada 24. jūnijā – Keil/ITSB – Naturafit Diätetische Lebensmittelproduktions (“BasenCitrate”)

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/44

         Prasība, kas celta 2015. gada 24. jūnijā – Keil/ITSB – Naturafit Diätetische Lebensmittelproduktions (“BasenCitrate”)
   (Lieta T-330/15)
   (2015/C 279/55)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rudolf Keil (Grevenbroich, Vācija) (pārstāvis – J. Sachs, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Naturafit Diätetische Lebensmittelproduktions GmbH (Röttenbach, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašnieks: prasītājs

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “BasenCitrate” – Kopienas preču zīme Nr. 11 120 284

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 15. aprīļa lēmums lietā R 1541/2014-1

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies apelācijas procesā.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-435/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2013. gada 6. jūnija spriedumu lietā T-68/11 Erich Kastenholz /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2013. gada 2. augustā iesniedza Erich Kastenholz

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/5

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2013. gada 6. jūnija spriedumu lietā T-68/11 Erich Kastenholz/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2013. gada 2. augustā iesniedza Erich Kastenholz

   (Lieta C-435/13 P)
   2013/C 304/10
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Erich Kastenholz (pārstāvis — L. Acker, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Qwatchme A/S

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu;

               —

               apmierināt viņa prasījumu atcelt apstrīdēto lēmumu vai, pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt prasītājam pirmās instances un apelācijas tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza trīs pamatus:

               —

               Regulas Nr. 6/2002 (1) 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 5. panta 2. punktu, pārkāpums
               Šo pārkāpumu veido divas daļas:

                           —

                           atšķirības noteikšanas starp novitātes un individuālās būtības kritērijiem neesamība;

                           —

                           dizainparauga krāsu spektra nepieļaujama ņemšana vērā novitātes vērtējumā, ievērojot pieteikuma melnbalto raksturu.

               —

               Regulas Nr. 6/2002 6. panta 1. punkta b) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 2. punktu, pārkāpums
               Šo pārkāpumu veido trīs daļas:

                           —

                           pretstatīto dizainparaugu līdzību un atšķirību konstatēšanas neesamība;

                           —

                           savstarpēji atbilstošu konceptuālo elementu un atšķirīgu elementu neizsvēršana;

                           —

                           pamatojuma neesamība attiecībā uz apstrīdētā dizainparauga individuālās būtības jautājumu.

               —

               Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta f) apakšpunkta pārkāpums, kā arī izmeklēšanas pienākuma atbilstoši Regulas Nr. 6/2002 63. panta 1. punkta pirmajam un otrajam teikumam neizpilde
               Šo pārkāpumu veido šādas četras daļas:

                           —

                           nepieļaujams Vispārējās tiesas pieņēmums, ka administratīvajā procesā iesniegts atzinums var tikt neņemts vērā;

                           —

                           atzinuma un saistībā ar atzinumu izteiktas argumentācijas neizskatīšana Apelāciju padomes lēmumā un Vispārējās tiesas spriedumā;

                           —

                           Apelāciju padomes lēmuma un Vispārējās tiesas sprieduma pienācīga pamatojuma neesamība attiecībā uz valsts autortiesību pārkāpumu, it īpaši valsts autortiesību aizsardzības piemērošanas jomas neizskatīšana;

                           —

                           kļūdains Apelāciju padomes un Vispārējās tiesas pieņēmums, ka prasītājam ir jāpierāda attiecīgu valsts autortiesību aizsardzības esamība atbilstoši Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta f) apakšpunktam, un vienlaikus Apelāciju padomes un Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja oficiālu saistību attiecībā uz pienākumu pēc savas ierosmes noskaidrot lietas apstākļus un tiesisko situāciju saskaņā ar Regulas Nr. 6/2002 63. panta 1. punkta pirmo un otro teikumu piemērošanas jomas neievērošana.

      (1)  Padomes 2001. gada 12. decembra Regula (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem (OV 2002, L 3, 1. lpp.).


title: Lieta F-59/15: Prasība, kas celta 2015. gada 21. aprīlī – ZZ/Komisija

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/48

         Prasība, kas celta 2015. gada 21. aprīlī – ZZ/Komisija
   (Lieta F-59/15)
   (2015/C 213/77)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – T. Bontinck un A. Guillerme, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu neizmaksāt atlaišanas pabalstu, kuru prasītājs ir lūdzis pēc viņa darba uzdevumu izpildes beigām, kā arī piespriest zaudējumu atlīdzību par apgalvoti nodarītajiem zaudējumiem

      Prasītāja prasījumi:

               —

               piespriest izmaksāt atlaišanas pabalstu, kam pieskaitīti procenti no 2014. gada 26. marta, kas ir datums, kurā šis pabalsts bija jāizmaksā, kas tiek aprēķināti pēc Eiropas Centrālās bankas noteiktās pamatlikmes galvenajiem refinansēšanas darījumiem, kas bija piemērojama šajā laikposmā, tam pieskaitot divus punktus;

               —

               atlīdzināt prasītājam izraisītos zaudējumus, kas ir novērtēti, ja vien tiesvedības laikā tie nepalielinās vai nesamazinās, EUR 4  275,80 apmērā, pieskaitot procentus no sūdzības iesniegšanas dienas (no 2014. gada 16. septembra), kas tiek aprēķināti pēc Eiropas Centrālās bankas noteiktās pamatlikmes galvenajiem refinansēšanas darījumiem, kas bija piemērojama šajā laikposmā, tam pieskaitot divus punktus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-198/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 16. aprīlī iesniedza Juzgado de lo Social 1 de Benidorm (Spānija) — Víctor Manuel Julián Hernández un citi/ Puntal Arquitectura S . L . un citi

text:
               29.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 16. aprīlī iesniedza Juzgado de lo Social 1 de Benidorm (Spānija) — Víctor Manuel Julián Hernández un citi/Puntal Arquitectura S.L. un citi

   (Lieta C-198/13)
   2013/C 189/10
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Social 1 de Benidorm

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Víctor Manuel Julián Hernández, Chems Eddine Adel, Jaime Morales Ciudad, Bartolomé Madrid Madrid, Martín Selles Orozco, Alberto Martí Juan un Said Debbaj

      Atbildētāji: Puntal Arquitectura S.L., Obras Alteramar S.L., Altea Diseño y Proyectos S.L., Ángel Muñoz Sánchez, Vicente Orozco Miro un Subdelegación del Gobierno de España en Alicante

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Estatuto de los Trabajadores 57. panta tiesiskais regulējums, skatot to kopsakarā ar Texto Refundido de la Ley de Procedimiento Laboral 116. panta 2. punktu, saskaņā ar kuru Spānijas Karaliste darba devēja maksātnespējas gadījumā tieši izmaksā darbiniekiem tā saucamās “tiesvedības” algas [“salarios de tramitación”], kuras ir maksājamas, ja tiesvedība ir ilgāka par 60 (tagad 90) darba dienām no prasības piekritīgajā tiesā iesniegšanas brīža, ietilpst Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīvas 2008/94/EK par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (1), konkrētāk, tās 1. panta 1. punkta, 2. panta 3. un 4. punkta, 3., 5. un 11. panta piemērošanas jomā?

               2)

               Ja atbilde ir apstiprinoša, vai tas, ka Spānijas Karaliste darba devēja maksātnespējas gadījumā tieši izmaksā darbiniekiem tā saucamās “tiesvedības” algas, kuras ir maksājamas, ja tiesvedība ir ilgāka par 60 (tagad 90) darba dienām no prasības iesniegšanas brīža, bet tikai tad, ja atlaišana ar tiesas nolēmumu ir tikusi atzīta par nelikumīgu, nevis spēkā neesošu, ir pretrunā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (2) 20. pantam un jebkurā gadījumā Eiropas Savienības vispārējam vienlīdzības un nediskriminācijas principam?

               3)

               Iepriekšējā jautājuma izpratnē — vai tāda tiesu instance kā iesniedzējtiesa var nepiemērot tiesisko regulējumu, kas ļauj Spānijas Karalistei darba devēja maksātnespējas gadījumā tieši izmaksāt darbiniekiem tā saucamās “tiesvedības” algas, kuras ir maksājamas, ja tiesvedība ir ilgāka par 60 (tagad 90) darba dienām no prasības iesniegšanas brīža, bet tikai tad, ja atlaišana ar tiesas nolēmumu ir tikusi atzīta par nelikumīgu, nevis spēkā neesošu, gadījumā, kad starp vienu un otru situāciju šajā jautājumā (“salarios de tramitación”) nepastāv objektīvi atšķirīgi apstākļi?

      (1)  OV L 283, 6. lpp.

      (2)  OV 2000, C 364, 1. lpp.


title: Lieta C-473/10: Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 28. februāra spriedums — Eiropas Komisija/Ungārija (Valsts pienākumu neizpilde — Kopienas dzelzceļa attīstība — Dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšana — Maksas iekasēšana par dzelzceļa infrastruktūru — Direktīva 91/440/EEK un Direktīva 2001/14/EK — Nepilnīga transponēšana)

text:
               20.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 114/5

         Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 28. februāra spriedums — Eiropas Komisija/Ungārija
   (Lieta C-473/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Kopienas dzelzceļa attīstība - Dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšana - Maksas iekasēšana par dzelzceļa infrastruktūru - Direktīva 91/440/EEK un Direktīva 2001/14/EK - Nepilnīga transponēšana)
   2013/C 114/04
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. Støvlbæk, B. Simon un A. Sipos)

      Atbildētāja: Ungārija (pārstāvji — M. Fehér, K. Szíjjártó un G. Koós)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek, T. Müller un J. Očková) un Polijas Republika (pārstāvji — M. Szpunar, B. Majczyna un M. Laszuk)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību (OV L 237, 25. lpp.) 6. panta 3. punktu un II pielikumu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju (OV L 75, 29. lpp.) 4. panta 2. punktu, 6. panta 1. un 2. punktu, 7. panta 3. punktu, 11. pantu un 14. panta 2. punktu

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               noteiktajā termiņā nepieņemot visus normatīvos un administratīvos aktus, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Direktīvu 2007/58/EK, 6. panta 1. un 2. punkta, kā arī 7. panta 3. punkta prasības, Ungārija nav izpildījusi šajās tiesību normās paredzētos pienākumus;

               2.

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3.

               Eiropas Komisija un Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas;

               4.

               Čehijas Republika un Polijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 328, 4.12.2010.


title: Lieta T-15/16: Prasība, kas celta 2016. gada 14. janvārī – Pandalis/ITSB – LR Health & Beauty Systems (“Cystus”)

text:
               7.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/25

         Prasība, kas celta 2016. gada 14. janvārī – Pandalis/ITSB – LR Health & Beauty Systems (“Cystus”)
   (Lieta T-15/16)
   (2016/C 090/33)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Georgios Pandalis (Glandorf, Vācija) (pārstāve – A. Franke, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašnieks: prasītājs

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Cystus” – Kopienas preču zīme Nr. 1 273 119

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 30. oktobra lēmums lietā R 2839/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu Nr. 8374 C un Kopienas preču zīmi Nr. 1 273 119 “Cystus”;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 64. panta 1. punkta kopsakarā ar 51. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 2. punktu pārkāpums;

               —

               pilnvaru nepareiza izmantošana;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 2. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-107/15: Prasība, kas celta 2015. gada 25. februārī – Uganda Commercial Impex/Padome

text:
               26.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/26

         Prasība, kas celta 2015. gada 25. februārī – Uganda Commercial Impex/Padome
   (Lieta T-107/15)
   (2015/C 171/31)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Uganda Commercial Impex Ltd (Kampala, Uganda) (pārstāvji – S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal un Z. Burbeza, Solicitors un R. Blakeley, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu 2014/862/KĀDP (1) un Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1275/2014 (2) tiktāl, ciktāl tie ir piemērojami prasītājai (ieskaitot prasītājas iekļaušanu Lēmuma 2014/862/KĀDP pielikuma 9. punkta b) daļā);

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams, atzīt, ka Padomes 2005. gada 18. jūlija Regulas (EK) Nr. 1183/2015 9. panta 1. punkts (ar grozījumiem) nav piemērojams prasītājai, un

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padome neesot veikusi nevienu, vai nevienu piemērotu neatkarīgu novērtējumu par prasītājas nozīmēšanu, kā tas bija jādara, un tādējādi, izpildot Apvienoto Nāciju Sankciju komitejas lēmumu, pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neveicot novērtējumu Savienības līmenī.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome esot pieļāvusi kļūdu vērtējumā un/vai prasītājas nozīmēšana esot prettiesiska, jo nozīmēšanas kritēriji prasītājas lietā neesot izpildīti. It īpaši, neesot pamata apgalvot, ka prasītāja pārkāpusi ieroču embargo un Padome nevar un/vai nav pierādījusi nevienu atbilstošu elementu, kas ir norādīti pamatojumā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Padome esot pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības un it īpaši tās tiesības uz aizstāvību un tās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, inter alia pirms Padomes Īstenošanas lēmuma 2014/862/KĀDP un Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1275/2014 pieņemšanas nesniedzot prasītājai informāciju, balstoties uz kuru viņas nozīmēšana tika atstāta spēkā, un nenorādot atbilstošu pamatojumu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka prasītājas nozīmēšana jebkurā ziņā pārkāpjot viņas pamattiesības un samērīguma principu.

      (1)  Padomes 2014. gada 1. decembra Īstenošanas lēmums 2014/862/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV L 346, 36. lpp.).

      (2)  Padomes 2014. gada 1. decembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1275/2014, ar kuru īsteno 9. panta 1. un 4. punktu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV L 346, 3. lpp.).


title: Lieta T-263/11: Prasība, kas celta 2011. gada 23. maijā — Bopp /ITSB (Astoņstūris ar zaļām kontūrām)

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/19

         Prasība, kas celta 2011. gada 23. maijā — Bopp/ITSB (Astoņstūris ar zaļām kontūrām)
   (Lieta T-263/11)
   2011/C 238/34
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carsten Bopp (Glashütten, Vācija) (pārstāvis — C. Russ, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 11. marta lēmumu apelācijas lietā R 605/2010-4.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas sastāv no astoņstūra ar zaļām kontūrām — reģistrācijas pieteikums Nr. 8 248 965

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo atpazīstamā un divdimensionālā atveidojuma dēļ reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot atšķirtspēja


title: apvienotās lietas T-405/07 un T-406/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 20. maija spriedums — CFCMCEE/ITSB (P@YWEB CARD un PAYWEB CARD) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdisku preču zīmju P@YWEB/email CARD un PAYWEB CARD reģistrācijas pieteikumi — Absolūts atteikuma pamatojums — Daļēja atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/37

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 20. maija spriedums — CFCMCEE/ITSB (P@YWEB CARD un PAYWEB CARD)
   (apvienotās lietas T-405/07 un T-406/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdisku preču zīmju “P@YWEB/email CARD” un “PAYWEB CARD” reģistrācijas pieteikumi - Absolūts atteikuma pamatojums - Daļēja atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2009/C 153/70
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE), Strasbūra (Francija) (pārstāvji — P. Grefs [P. Greffe], Ž. Šumans [J. Schouman] un L. Podrā [L. Paudrat], avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Foliārs-Mongirāls [A. Folliard-Monguiral])

      Priekšmets

   Prasības attiecīgi par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 10. jūlija lēmumu (Lieta R 119/2007-1) un 2007. gada 12. septembra lēmumu (Lieta R 120/2007-1) saistībā ar pieteikumiem reģistrēt vārdiskus apzīmējumus “P@YWEB CARD” un “PAYWEB CARD” kā Kopienas preču zīmes.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 10. jūlija lēmumu (lieta R 119/2007-1) un 2007. gada 12. septembra lēmumu (lieta R 120/2007-1) tiktāl, ciktāl ar tiem tiek atteikts kā Kopienas preču zīmes reģistrēt vārdiskos apzīmējumus “P@YWEB CARD” un “PAYWEB CARD” saistībā ar fotogrāfiskiem, kinematogrāfiskiem, signalizācijas, kontroles (pārbaudes), aparātiem un instrumentiem; aparātiem skaņas vai attēla ierakstīšanai, pārraidei, vai reproducēšanai; ieraksta diskiem, elektroniskie plānotājiem, tirdzniecības automātiem, videolentēm; bankas automātiem, biļešu automātiem, kontu izrakstu automātiem, kontu izvilkumu automātiem; kamerām (kinematogrāfiskie aparāti), videokamerām; videokasetēm, lasāmatmiņas kompaktdiskiem, svītrkodu nolasītājiem, kompaktdiskiem (audio-video), optiskie kompaktdiskiem, viltotās naudas detektoriem, disketēm, magnētiskajiem datu nesējiem, optiskie datu nesējiem, video ekrāniem, aparātiem informācijas apstrādei, sakaru aparātiem, saskarnēm (informātikas), lasītājiem (informātikas), programmatūru (ierakstītas programmas), monitoriem (datorprogrammas), datoriem, datoru perifērijas iekārtām, ierakstītām datorprogrammām, ierakstītām operētājsistēmas programmām (datoriem), radiotelefoniem, uztvērējiem (audio, video), telefona aparātiem, televīzijas aparātiem, laika uzskaites aparātiem, pārraidītājiem (telekomunikāciju), centrālām [datu] apstrādes vienībām (procesori), kas ietilpst 9. klasē, kā arī saistībā ar pakalpojumiem, ko sauc par informācijas (ziņu) aģentūrām, it īpaši banku nozarē, sakariem ar datoru terminālu palīdzību, radiokomunikācijām, telefona komunikācijām, sūtījumu ekspedīciju, sūtījumu pārsūtīšanu, televīzijas programmu pārraidīšanu, radio pārraidēm, televīzijas pārraidēm, telekomunikācijas aparātu nomu, mobilo radiotelefoniju, telefona pakalpojumiem, kas ietilpst 38. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               La Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) un ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 8, 12.01.2008.


title: Lieta F-40/07: Prasība, kas celta 2007. gada 30. aprīlī — Baudelet-Leclaire /Komisija

text:
               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/28

         Prasība, kas celta 2007. gada 30. aprīlī — Baudelet-Leclaire/Komisija
   (Lieta F-40/07)
   (2007/C 129/50)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cécile Baudelet-Leclaire, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — M. Korving, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt diskrimināciju Eiropas [Kopienu] iestāžu “iekšējo ”un ārējo kandidātu starpā konkursa EPSO/AST/7/05 (1) ietvaros;

               —

               atzīt, ka atbildētāja nav iesniegusi pierādījumus par nediskriminēšanu “iekšējo ”un ārējo kandidātu starpā minētā konkursa ietvaros;

               —

               atcelt minēto konkursu, jo ir pārkāpts pamatprincips par iespēju kandidātu starpā vienlīdzību;

               —

               pakārtoti uzdot atbildētājai iesniegt visus pierādījumus, vajadzības gadījumā ieskaitot atlases komisijas dokumentus, kas atzīstami par konfidenciāliem saskaņā ar Civildienesta noteikumu III pielikuma 6. pantu, ar kuru palīdzību tiktu pierādīts, ka atlases komisija nav devusi priekšroku atsevišķiem kandidātiem to profesionālās sagatavotības dēļ;

               —

               ja atbildētāja neiesniedz šos pierādījumus, tad noteikt pārskatīt visu kandidātu klasifikāciju, pamatojoties uz konkursa paziņojumā minētajiem nopelniem un objektīvi piemērojot principu par iespēju kandidātu starpā vienlīdzību;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar 2007. gada 29. janvāra vēstuli prasītāja tika informēta, ka viņa nav iekļauta rezerves sarakstā, jo novērtējums, ko viņa saņēmusi, kas tomēr pārsniedz minimālo punktu skaitu, tomēr nav ierindojams 110 labāko skaitā.
   Savas prasības atbalstam prasītāja min vienlīdzīgu iespēju un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, jo atlases komisija ir pieļāvusi diskrimināciju kandidātu starpā, izvēloties tos, kuriem jau ir profesionāla pieredze Eiropas [Kopienu] iestādēs un it īpaši atlases komisijas priekšsēdētāja ģenerāldirektorātā.

      (1)  OV C 178 A, 20.7.2005, 22. lpp.


title: Lieta C-211/08: Prasība, kas celta 2008. gada 20. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/12

         Prasība, kas celta 2008. gada 20. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-211/08)
   (2008/C 197/19)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Traversa un R. Vidal Puig)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, atsakoties Spānijas valsts veselības aprūpes sistēmas dalībniekiem atmaksāt ārstēšanās izmaksas, kas viņiem radušās citā dalībvalstī sakarā ar aprūpi slimnīcā, kas saņemta saskaņā ar 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 (1) par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem [algotiem darbiniekiem, pašnodarbinātām personām] un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (turpmāk tekstā — “Regula Nr. 1408/71”), 22. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) ievilkumu, tiktāl, ciktāl atmaksājamo izmaksu apmērs, kas piemērojams dalībvalstī, kur sniegta attiecīgā aprūpe, ir mazāks par Spānijas tiesību aktos paredzēto, Spānijas Karaliste nav izpildījusi Līguma 49. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Spānijas tiesību akti sociālā nodrošinājuma jomā noteic, ka valsts veselības aprūpes sistēmas apmaksātie slimnīcu pakalpojumi, izņemot ļoti ārkārtējus “steidzamas, neatliekamas un vitāli svarīgas aprūpes” gadījumus, jāsniedz pašai sistēmai. Līdz ar to, ja Spānijas valsts veselības aprūpes sistēmas dalībnieks īslaicīgi dodas uz citu dalībvalsti un minētās uzturēšanās laikā saņem no ārstnieciskā viedokļa vajadzīgu aprūpi slimnīcā saskaņā ar Regulas Nr. 1408/71 22. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) ievilkumu, viņa veiktās izmaksas Spānijas iestādes neatmaksā.

               2.

               Ja saistībā ar aprūpi slimnīcā atmaksājamo izmaksu apmērs saskaņā ar citas dalībvalsts tiesisko regulējumu ir mazāk labvēlīgs par Spānijas tiesību aktos paredzēto, Spānijas iestāžu atteikums atmaksāt starpību var atturēt Spānijas valsts veselības aprūpes sistēmas dalībniekus no došanās uz attiecīgo dalībvalsti nolūkā saņemt ar veselības aprūpi nesaistītus pakalpojumus (piemēram, izglītības vai tūrisma pakalpojumus) vai mudināt uz turieni jau devušos [sistēmas] dalībniekus pasteidzināt savu atgriešanos, lai Spānijā saņemtu bezmaksas aprūpi slimnīcā. Tādējādi strīdīgie Spānijas tiesību akti var ierobežot gan ar veselības aprūpi nesaistīto pakalpojumu, kas sākotnēji mudinājuši [sistēmas] dalībnieku doties uz citu dalībvalsti, gan turpmāko veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu attiecīgajā dalībvalstī saskaņā ar Regulas Nr. 1408/71 22. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) ievilkumā noteikto.

               3.

               Iepriekš minētie pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumi nav pamatoti atbilstoši Līgumam. Proti, Spānijas iestādes nav pierādījušas, ka minētie ierobežojumi būtu vajadzīgi, lai novērstu Spānijas valsts veselības aprūpes sistēmas finanšu līdzsvara būtisku apdraudējumu. Līdz ar to jāsecina, ka strīdīgie tiesību akti ir pretrunā EKL 49. pantam.

      (1)  OV L 149, 2. lpp.


title: Tiesas spriedums ( 2013. gada 15. maijs ) lietā E-12/12 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (Līgumslēdzējas puses saistību neizpildīšana – Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Direktīva 2008/48/EK par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 87/102/EEK)

text:
               26.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/8

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2013. gada 15. maijs)
   lietā E-12/12
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi
   (Līgumslēdzējas puses saistību neizpildīšana – Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Direktīva 2008/48/EK par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 87/102/EEK)
   2013/C 277/06
   Lietā E-12/12 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi – PIETEIKUMS paziņojumam, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus vai nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par pasākumiem, kas vajadzīgi, lai savos valsts tiesību aktos ieviestu aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIX pielikuma 7.h punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Direktīva 2008/48/EK par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 87/102/EEK) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar minētās direktīvas 27. pantu un EEZ līguma 7. pantu – Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen (tiesnesis referents) un Páll Hreinsson, 2013. gada 15. maijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo Tiesa:

               1.

               paziņo, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus vai nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par pasākumiem, kuri ir vajadzīgi, lai savos valsts tiesību aktos ieviestu aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIX pielikuma 7.h punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Direktīva 2008/48/EK par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 87/102/EEK) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar minētās direktīvas 27. pantu un EEZ līguma 7. pantu;

               2.

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-583/15: Prasība, kas celta 2015. gada 12. novembrī – Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/29

         Prasība, kas celta 2015. gada 12. novembrī – Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-583/15)
   (2016/C 038/42)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Guerra e Andrade un J. Hottiaux)

      Atbildētāja: Portugāles Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Portugāles Republika, neizveidojot autopārvadājumu uzņēmumu valsts elektronisko reģistru, kas būtu saistīts ar citu dalībvalstu elektroniskajiem reģistriem, nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Regulas (ES) Nr. 1071/2009 (1), ar ko nosaka kopīgus noteikumus par autopārvadātāja profesionālās darbības veikšanas nosacījumiem un atceļ Padomes Direktīvu 96/26/EK, 16. panta 1. un 5. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Saskaņā ar Regulas Nr. 1071/2009 16. panta 1. punktu katrai dalībvalstij ir jāuztur valsts elektroniskais reģistrs, kurā tā reģistrē autopārvadājumu uzņēmumus, kuriem šīs dalībvalsts izraudzītā kompetentā iestāde ir izsniegusi atļaujas autopārvadātāja profesionālās darbības veikšanai.
   Minētajā 1. punktā ir arī noteikts, ka šā reģistra un it īpaši 16. panta 2. punktā noteiktos minimālos datus apstrādā šim nolūkam izraudzītas publiskas iestādes uzraudzībā. Šiem datiem ir jābūt pieejamiem visām attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm.
   Savukārt, no Portugāles atbildes uz argumentēto papildu atzinumu izriet, ka Portugāles administrācija joprojām nav pat panākusi vienošanos starp trīs sistēmā iekļautajām valsts iestādēm – Valsts Ceļu satiksmes drošības iestādi, Kompetento iestādi darba apstākļu lietās un Tieslietu administrācijas ģenerāldirekciju.
   Šādos apstākļos ne tikai nepastāv valsts reģistrs, jo joprojām pastāv trīs valsts iestāžu individuāli reģistri, bet arī attiecīgie dati nav pieejami Portugāles kompetentajām iestādēm.
   Tādējādi Portugāle nav izpildījusi Regulas Nr. 1071/2009 16. panta 1. punktā paredzētos pienākumus.
   Saskaņā ar Regulas Nr. 1071/2009 16. panta 5. punktu dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka valstu elektroniskie reģistri ir savstarpēji savienoti un pieejami visā Savienībā.
   Ņemot vērā, ka nepastāv pat valsts reģistrs, nav šaubu par to, ka Portugāles administrācija nav veikusi visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai savstarpēji savienotu tās valsts reģistru, kura nav, ar citiem valsts reģistriem.
   Tādējādi Portugāle nav izpildījusi Regulas Nr. 1071/2009 16. panta 5. punktā paredzētos pienākumus.

      (1)  OV L 300, 51. lpp.


title: Lieta T-448/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Golden Balls /ITSB — Intra-Presse ( “GOLDEN BALLS” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “GOLDEN BALLS” reģistrācijas pieteikums — Kopienas agrāka vārdiska preču zīme “BALLON DO'R” — Apzīmējumu līdzība — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Personas, kas iestājusies lietā, iesniegta prasība par atcelšanu — Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 3. punkts — Apelāciju padomē veicamās pārbaudes apjoms — Pienākums lemt par visu apelācijas sūdzību — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts, 64. panta 1. punkts un 76. panta 1. punkts)

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/20

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Golden Balls/ITSB — Intra-Presse (“GOLDEN BALLS”)
   (Lieta T-448/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “GOLDEN BALLS” reģistrācijas pieteikums - Kopienas agrāka vārdiska preču zīme “BALLON DO'R” - Apzīmējumu līdzība - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Personas, kas iestājusies lietā, iesniegta prasība par atcelšanu - Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 3. punkts - Apelāciju padomē veicamās pārbaudes apjoms - Pienākums lemt par visu apelācijas sūdzību - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts, 64. panta 1. punkts un 76. panta 1. punkts)
   2013/C 336/39
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Golden Balls Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — M. Edenborough, QC, S. Smith, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Intra-Presse (Boulogne-Billancourt, Francija) (pārstāvji — P. Péters, T. de Haan un M. Laborde, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 22. jūnija lēmumu lietā R 1432/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Intra-Presse un Golden Balls Ltd.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 22. jūnija lēmuma lietā R 1432/2010-1 rezolutīvās daļas pirmo punktu atcelt;

               2)

               Intra-Presse celto prasību atcelt tiesību aktu noraidīt;

               3)

               ITSB sedz savus un atlīdzina Golden Balls Ltd radušos tiesāšanās izdevumus, izņemot pēdējās minētās izdevumus saistībā ar prasību atcelt tiesību aktu, kas pamatota ar Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 3. punktu;

               4)

               Intra-Presse sedz savus un atlīdzina Golden Balls Ltd radušos tiesāšanās izdevumus saistībā ar prasību atcelt tiesību aktu, kas pamatota ar Reglamenta 134. panta 3. punktu.

      (1)  OV C 298, 8.10.2011.


title: Lieta C-603/10: Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 18. oktobra spriedums ( Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pelati d.o.o. /Slovēnijas Republika (Tiesību aktu tuvināšana — Direktīva 90/434/EEK — Kopēja nodokļu sistēma, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, aktīvu pārvešanai un akciju maiņai — 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Valsts tiesību akti, kuros nodokļu priekšrocību piešķiršana ir atkarīga no atļaujas saņemšanas — Atļaujas pieteikums, kas ir jāiesniedz vismaz 30 dienas pirms paredzētā darījuma īstenošanas)

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/5

         Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 18. oktobra spriedums (Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pelati d.o.o./Slovēnijas Republika
   (Lieta C-603/10) (1)

   (Tiesību aktu tuvināšana - Direktīva 90/434/EEK - Kopēja nodokļu sistēma, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, aktīvu pārvešanai un akciju maiņai - 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Valsts tiesību akti, kuros nodokļu priekšrocību piešķiršana ir atkarīga no atļaujas saņemšanas - Atļaujas pieteikums, kas ir jāiesniedz vismaz 30 dienas pirms paredzētā darījuma īstenošanas)
   2012/C 379/08
   Tiesvedības valoda — slovēņu

      Iesniedzējtiesa

      Upravno sodišče Republike Slovenije

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Pelati d.o.o.

      Atbildētāja: Slovēnijas Republika

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Upravno sodišče Republike Slovenije — Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas 90/434/EK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai (OV L 225, 1. lpp.) interpretācija — 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Nodokļu priekšrocības, kas saistītas ar uzņēmumu sadalīšanu — Valsts tiesību akti, kas nosaka termiņu, kādā var iesniegt lūgumus minēto priekšrocību izmantošanai — Nodokļu priekšrocību piešķiršanas atteikums termiņa nokavējuma dēļ — Atteikuma saderība ar attiecīgo direktīvu

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas 90/434/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai, 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds tiek aplūkots pamatlietā un kurā sadalīšanas darījumam piemērojamo nodokļu priekšrocību piešķiršana saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem ir atkarīga no nosacījuma, ka noteiktajā termiņā ir jāiesniedz ar šo darījumu saistītais pieteikums. Tomēr iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai šī termiņa izpildes kārtība, konkrētāk, šī termiņa sākuma noteikšana, ir pietiekami precīza, skaidra un paredzama, lai nodokļu maksātāji varētu zināt savas tiesības, un jāpārliecinās, ka pēdējie minētie var saņemt šīs direktīvas noteikumos paredzētās nodokļu priekšrocības.

      (1)  OV C 80, 12.03.2011.


title: Lieta C-51/05 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 17. jūlija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/ Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl , Cantina Trexenta Soc. coop.arl , Cantina sociale Marmilla — Unione viticoltori associati Soc. coop. arl , Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl , Cantina sociale del Vermentino Soc. coop. arl Monti-Sas (Apelācija — Vīna tirgus kopīgā organizācija — Atbalsts destilācijai — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība — Noilguma termiņš — Termiņa sākuma brīdis)

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/2

         Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 17. jūlija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, Cantina Trexenta Soc. coop.arl, Cantina sociale Marmilla — Unione viticoltori associati Soc. coop. arl, Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl, Cantina sociale del Vermentino Soc. coop. arl Monti-Sas

   (Lieta C-51/05 P) (1)

   (Apelācija - Vīna tirgus kopīgā organizācija - Atbalsts destilācijai - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība - Noilguma termiņš - Termiņa sākuma brīdis)
   (2008/C 223/02)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Katabriga [C. Cattabriga] un L. Vizadžo [L. Visaggio])

      Pretējās puses procesā: Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, Cantina Trexenta Soc. coop.arl, Cantina sociale Marmilla — Unione viticoltori associati Soc. coop. arl, Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl, Cantina sociale del Vermentino Soc. coop. arl Monti-Sas (pārstāvji — K. Dore [C. Dore] un Dž. Dore [G. Dore], avvocati)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 23. novembra spriedumu lietā T-166/98 Cantina sociale di Dolianova Soc Coop. Rl u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju, ar kuru Pirmās instances tiesa piesprieda Komisijai atlīdzināt prasītājiem nodarītos zaudējumus, kas radušies 1998. gada 31. jūlija lēmuma Nr. VI B-I-3 M 4/97PVP piemērošanas rezultātā, ar kuru tika noraidīts prasītāju lūgums par atbalsta destilācijai iemaksu attiecībā uz 1982./1983. vīna gadu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2004. gada 23. novembra spriedums lietā T-166/98 Cantina sociale di Dolianova u.c./Komisija ir atcelts, tā kā ar to tika atzīta par pieņemamu prasība par ārpuslīgumisko atbildību, ko iesniedza Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, Cantina Trexenta Soc. coop. arl, Cantina sociale Marmilla–Unione viticoltori associati Soc. coop. arl, Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl un Cantina sociale del Vermentino Soc. coop. arl Monti-Sassari, un Eiropas Kopienu Komisijai tika piespriests atlīdzināt to ciestos zaudējumus pēc Distilleria Agricola Industriale de Terralba maksātnespējas sakarā ar to, ka Komisijas 1982. gada 15. septembra Regulas (EKK) Nr. 2499/82 attiecībā uz noteikumiem par destilāciju profilakses nolūkā 1982./1983. vīna gadam 9. pantā noteiktā kārtība neparedz mehānismu, kas nodrošinātu šajā regulā paredzētā Kopienas atbalsta sniegšanu attiecīgajiem ražotājiem;

               2)

               prasību lietā T-166/98 noraidīt;

               3)

                  Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, Cantina Trexenta Soc. coop. arl, Cantina sociale Marmilla–Unione viticoltori associati Soc. coop. arl, Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl un Cantina sociale del Vermentino Soc. coop. arl Monti-Sassari sedz tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību šajā instancē un tiesvedību Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā.

      (1)  OV C 82, 2.4.2005.


title: Lieta T-89/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 27. jūnija spriedums — Repsol YPF /ITSB — Ajuntament de Roses ( “R” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “R” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīmes “R” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/75

         Vispārējās tiesas 2013. gada 27. jūnija spriedums — Repsol YPF/ITSB — Ajuntament de Roses (“R”)
   (Lieta T-89/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “R” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīmes “R” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 225/167
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Repsol YPF, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — J. Devaureix un L. Montoya Terán, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Ajuntament de Roses (Roses, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2011. gada 5. decembra lēmumu lietā R 1815/2010-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Ajuntament de Roses un Repsol YPF, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Repsol YPF, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 126, 28.4.2012.