title: Lieta C-637/18: Prasība, kas celta 2018. gada 12. oktobrī — Eiropas Komisija/Ungārija

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/33

      Prasība, kas celta 2018. gada 12. oktobrī — Eiropas Komisija/Ungārija
      (Lieta C-637/18)
      (2018/C 427/42)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāves: K. Petersen un K. Talabér-Ritz)

         Atbildētāja: Ungārija

         Prasītājas prasījumi

                  —

                  atzīt, ka, kopš 2005. gada 1. janvāra ik gadu sistemātiski un ilgstoši neievērojot dienas robežvērtību, kas ir piemērojama PM10 koncentrācijai Budapeštas apkaimē (HU0001) un Sajo ielejā (HU0008), Ungārija nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (1) 13. panta 1. punktā saistībā ar tās XI pielikumu paredzētos pienākumus;

                  —

                  atzīt, ka, kopš 2011. gada 11. jūnija ik gadu (izņemot 2014. gadu) sistemātiski un ilgstoši neievērojot dienas robežvērtības, kas ir piemērojamas PM10 koncentrācijai Pēčas apkaimē (HU0006), Ungārija nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai 13. panta 1. punktā saistībā ar tās XI pielikumu paredzētos pienākumus;

                  —

                  atzīt, ka Ungārija kopš 2010. gada 11. jūnija nepilda pienākumu, kas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai 23. panta 1. punktā saistībā ar tās XV pielikumu, konkrēti atbilstoši minētā panta otrajai daļai gādāt, lai robežvērtību pārsniegšanas periods būtu iespējami īsāks;

                  —

                  piespriest Ungārijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopš 2005. gada 1. janvāra PM10 dienas robežvērtība tika pārsniegta divās gaisa kvalitātes zonās, un kopš 2011. gada 11. jūnija – vēl vienā zonā. Neraugoties uz šo Direktīvas 2008/50 13. panta 1. punkta saistībā ar tās XI pielikumu pārkāpumu, Ungārija – pretēji Direktīvas 2008/50 23. panta 1. punkta otrajai daļai – nav veikusi nevienu pienācīgu pasākumu saistībā ar gaisa kvalitātes uzlabošanas plāniem, lai robežvērtību pārsniegšanas periods būtu iespējami īsāks.
      Par attiecīgo pasākumu neefektivitāti liecinot konkrēti robežvērtību pārsniegšanas ilgums, apmērs un norise, kā arī atziņas, kad gūtas, rūpīgi iepazīstoties ar Ungārijas iestāžu pieņemtajiem gaisa kvalitātes uzlabošanas plāniem.

         (1)  OV 2008, L 152, 1. lpp.


title: Lieta C-532/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 14. augustā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – GN, ko pārstāv tēvs HM/ZU kā maksātnespējas administratore Niki Luftfahrt GmbH bankrota procedūrā

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/9

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 14. augustā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – GN, ko pārstāv tēvs HM/ZU kā maksātnespējas administratore Niki Luftfahrt GmbH bankrota procedūrā
      (Lieta C-532/18)
      (2018/C 427/13)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Oberster Gerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: GN, ko pārstāv tēvs HM

         Atbildētāja: ZU kā maksātnespējas administratore Niki Luftfahrt GmbH bankrota procedūrā

         Prejudiciālais jautājums

      Vai runa ir par gaisa pārvadātāja atbildību pamatojošu “nelaimes gadījumu” Konvencijas par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju, kas noslēgta 1999. gada 28. maijā Monreālā, ko, pamatojoties uz EKL 300. panta 2. punktu, Eiropas Kopiena parakstījusi 1999. gada 9. decembrī un kas tās vārdā apstiprināta ar Padomes Lēmumu 2001/539/EK (1) (2001. gada 5. aprīlis) (Monreālas konvencija, MK), 17. panta 1. punkta izpratnē, ja karstas kafijas krūze, kas gaisā esošā lidmašīnā ir novietota uz priekšējā sēdekļa plaukta, nenoskaidrota iemesla dēļ sāk slīdēt un apgāžas, izraisot pasažiera applaucēšanos?

         (1)  Padomes Lēmums 2001/539/EK (2001. gada 5. aprīlis) par to, kā Eiropas Kopiena noslēdz Konvenciju par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju (Monreālas Konvenciju) (OV 2001, L 194, 38. lpp.).


title: Lieta T-732/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 18. septembra rīkojums – Dreute/Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Norīkojums dienesta interesēs — Pārcelšana — Intereses celt prasību zudums — Daļēja tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/74

      Vispārējās tiesas 2018. gada 18. septembra rīkojums – Dreute/Parlaments
      (Lieta T-732/17) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Norīkojums dienesta interesēs - Pārcelšana - Intereses celt prasību zudums - Daļēja tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)
      (2018/C 427/100)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Olivier Dreute (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: L. Levi un A. Blot, advokātes)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: L. Darie un R. Ignătescu)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un kurā tiek lūgts, pirmām kārtām, atcelt, pirmkārt, Parlamenta ģenerālsekretāra 2017. gada 30. janvāra lēmumu par prasītāja iecelšanu citā amatā minētajā iestādē, otrkārt, Parlamenta priekšsēdētāja 2017. gada 20. jūlija lēmumu par prasītāja sūdzības noraidīšanu, kā arī, ciktāl nepieciešams, Parlamenta ģenerālsekretāra 2017. gada 12. jūlija lēmumu par prasītāja norīkošanu dienesta interesēs Eiropas Komisijā, un, otrām kārtām, atlīdzināt kaitējumu, kas iespējami nodarīts prasītājam.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu daļā par Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2017. gada 12. jūlija lēmuma atcelšanu.

                  2)

                  Vairs nav jālemj par prasību atcelt Parlamenta ģenerālsekretāra 2017. gada 30. janvāra lēmumu un par 2017. gada 20. jūlija lēmumu, ar kuru ir noraidīta Oliver Dreute sūdzība par minēto lēmumu.

                  3)

                  Prasību par kaitējuma atlīdzinājumu noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu.

                  4)

                  O. Dreute atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 13, 15.1.2018.


title: Lieta T-448/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 27. septembra spriedums – Sevenfriday/EUIPO – Seven (“SEVENFRIDAY”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskās preču zīmes “SEVENFRIDAY” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SEVEN” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/57

      Vispārējās tiesas 2018. gada 27. septembra spriedums – Sevenfriday/EUIPO – Seven (“SEVENFRIDAY”)
      (Lieta T-448/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskās preču zīmes “SEVENFRIDAY” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SEVEN” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2018/C 427/73)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sevenfriday AG (Cīrihe, Šveice) (pārstāvji: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini un G. Bellomo, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo un D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Seven SpA (Leinì, Itālija) (pārstāvis: L. Trevisan, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 2. maija lēmumu lietā R 2291/2016-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Seven un Sevenfriday.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Sevenfriday AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 300, 11.9.2017.


title: Lieta C-644/18: Prasība, kas celta 2018. gada 13. oktobrī – Eiropas Komisija/Itālijas Republika

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/34

      Prasība, kas celta 2018. gada 13. oktobrī – Eiropas Komisija/Itālijas Republika
      (Lieta C-644/18)
      (2018/C 427/43)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Gattinara un K. Petersen)

         Atbildētāja: Itālijas Republika

         Prasījumi

      Prasītāja lūdz Tiesu:

                  1)

                  konstatēt, ka, sistemātiski un ilgstoši pārsniedzot PM10 koncentrācijas vērtības, kas joprojām turpinās,

                              a)

                              saistībā ar dienas robežlielumiem

                                          —

                                          no 2008. gada šādās zonās: IT1212 (Valles Delsako zona); IT1215 (Romas aglomerācija); IT1507 (bijusī IT1501 zona, sanitārā zona – Neapoles un Kazertas teritorija); IT0892 (Emīlija-Romanja, Rietumu līdzenums); IT0893 zona (Emīlija-Romanja, Austrumu līdzenums); IT0306 (Milānas aglomerācija); IT0307 (Bergāmo aglomerācija); IT0308 (Brešas aglomerācija); IT0309 (Lombardija, līdzenums ar lielu urbanizāciju A); IT0310 (Lombardija, līdzenums ar lielu urbanizāciju B); IT0312 (Lombardija, zemiene D); IT0119 (Pjemontas līdzenums); IT0120 zona (Pjemontas pakalns);

                                          —

                                          no 2009. gada šādās zonās: IT0508 un IT0509 (bijusī IT0501 zona, Venēcijas-Trevizo aglomerācija); IT0510 (bijusī IT0502 zona, Padujas aglomerācija); IT0511 (bijusī IT0503 zona, Vičencas aglomerācija), IT0512 (bijusī IT0504 zona, Veronas aglomerācija); IT0513 un IT0514 (bijusī IT0505 zona; A1 zona – Venēcijas province);

                                          —

                                          zonā IT0907 (Prato Pistoijas zona) no 2008. līdz 2013. gadam un pēc tam atkal no 2015. gada; IT0909 zonās (Arno upes ielejas ap Pizu [Valdarno Pisano] un Lukas līdzenuma zonas) un IT0118 (Turīnas aglomerācija) no 2008. līdz 2012. gadam un tad atkal no 2014. gada; IT1008 zonās (Terni ielejas zona) un IT1508 (bijusī IT1504 zona, Benevento piekalnes zona), no 2008. līdz 2009. gadam un pēc tam atkal no 2011. gada; IT1613 zonā (Apūlija – rūpnieciskā zona) 2008. gadā un pēc tam atkal no 2011. gada; IT1911 zonā (Palermo aglomerācija) no 2008. līdz 2012. gadam, 2014. gadā un no 2016. gada un

                              b)

                              saistībā ar gada robežlielumiem zonās:
                              IT1212 (Valle Delsako) no 2008. gada un bez pārtraukuma vismaz līdz 2016. gadam; IT0508 un IT0509 (bijusī IT0501 zona, Venēcijas-Trevizo aglomerācija) 2009. un 2011. gadā un no 2015. gada; IT0511 (bijusī IT0503 zona, Vičencas aglomerācija) 2011. un 2012. gadā un no 2015. gada; IT0306 (Milānas aglomerācija), IT0308 (Brešas aglomerācija), IT0309 (Lombardija, līdzenums ar lielu urbanizāciju A) un IT0310 (Lombardija, līdzenums B) no 2008. līdz 2013. gadam un no 2015. gada; IT0118 (Turīnas aglomerācija) no 2008. līdz 2012. gadam un no 2015. gada, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumu, kas ir noteikts Direktīvas 2008/50/EK 13. pantā un tās XI pielikumā, un

                  2)

                  konstatēt, ka no 2010. gada 11. jūnija neveicot pasākumus, kas ir atbilstoši, lai nodrošinātu PM10 robežlielumu ievērošanu šo prasījumu 1. punktā norādītajās zonās, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir noteikti Direktīvas 2008/50/EK 23. panta 1. punktā, to skatot atsevišķi un kopā ar šīs direktīvas XV pielikuma A daļu, un it īpaši pienākumu – kas ir minēts direktīvas 23. panta 1. punkta otrajā daļā – nodrošināt, ka tajā noradīto robežlielumu pārsniegšanas laikposms ir cik vien iespējams īss, un

                  3)

                  piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar prasības pirmo pamatu Komisija apgalvo, ka par PM10 koncentrāciju gaisā iegūtie dati pierāda, ka sistemātiski un ilgstoši ir tikuši pārkāpti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (ES OV 2015, L 50, 1. lpp.) 13. panta un XI pielikuma noteikumi. Saskaņā ar abu šo tiesību normu noteikumiem minēto vielu koncentrācijas līmenis nedrīkst pārsniegt noteiktus dienas un gada robežlielumus. Dažās zonās minētie robežlielumi bez jebkāda pārtraukuma ir tikuši pārkāpti vairāk nekā desmit gadus.
      Prasības otrajā pamatā Komisija pauž uzskatu, ka Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas ir paredzēti direktīvas 23. panta 1. punktā, to skatot atsevišķi un kopā ar Direktīvas 2008/50/EK XV pielikuma A daļu. Pirmkārt, gaisa kvalitātes plāni, kas pieņemti pēc PM10 koncentrāciju robežlielumu pārsniegšanas, neļauj ne sasniegt minētos robežlielumus, ne to pārsniegšanu ierobežot cik vien iespējams īsākā laikposmā. Otrkārt, daudzos no šiem plāniem nav ietverta informācija, kas ir prasīta minētās direktīvas XV pielikuma A daļā un kura obligāti ir jānorāda saskaņā ar tās 23. panta 1. punkta trešo daļu.


title: Lieta T-775/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 24. septembra rīkojums – Estampaciones Rubí/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība sakarā ar bezdarbību — Valsts atbalsts — Dalībvalsts teritoriālas vienības piešķirtas nodokļu priekšrocības — Atbalsta shēma, kas atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Lēmuma izpilde — Pienākums pārbaudīt saņēmēju individuālo situāciju — Komisijas nostājas neformulēšana — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/75

      Vispārējās tiesas 2018. gada 24. septembra rīkojums – Estampaciones Rubí/Komisija
      (Lieta T-775/17) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība sakarā ar bezdarbību - Valsts atbalsts - Dalībvalsts teritoriālas vienības piešķirtas nodokļu priekšrocības - Atbalsta shēma, kas atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Lēmuma izpilde - Pienākums pārbaudīt saņēmēju individuālo situāciju - Komisijas nostājas neformulēšana - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
      (2018/C 427/101)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Estampaciones Rubí, SAU (Vitorija-Gasteisa, Spānija) (pārstāvji: D. Armesto Macías un K. Caminos García, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Stromsky un P. Němečková)

         Priekšmets

      Galvenokārt – prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas lēmumus, kas esot ietverti 2012. gada 4. decembra un 2013. gada 26. marta dokumentos, kuru nosaukumi attiecīgi ir “Basku nodokļu strīdi – Procedūra saistībā ar prasību sakarā ar pienākumu neizpildi 2007/2215 – Neoficiāla vēstule, atbildot uz 7. novembra vēstuli (Alava)” un “Basku nodokļu strīdi – Procedūra saistībā ar prasību sakarā ar pienākumu neizpildi 2007/2215 (Alava) – Neoficiāla vēstule, atbildot uz 2013. gada 22. februārī un 4. un 12. martā nosūtītajām vēstulēm (Alava)”, un pakārtoti – prasība, kas ir pamatota ar LESD 265. pantu un ar ko tiek lūgts atzīt, ka Komisija prettiesiski ir atturējusies atbildēt uz lūgumu, ko prasītāja izteikusi savā 2017. gada 28. jūlija vēstulē.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu kopumā.

                  2)

                  Estampaciones Rubí, SAU sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 32, 29.1.2018.


title: Lieta T-449/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 27. septembra spriedums – Sevenfriday/EUIPO – Seven (“SEVENFRIDAY”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskās preču zīmēs “SEVENFRIDAY” reģistrācijas pieteikums - — Agrākā Eiropas Savienības vārdiskā preču zīme “SEVEN” — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — Agrāka grafiska preču zīme “7SEVEN” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/57

      Vispārējās tiesas 2018. gada 27. septembra spriedums – Sevenfriday/EUIPO – Seven (“SEVENFRIDAY”)
      (Lieta T-449/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskās preču zīmēs “SEVENFRIDAY” reģistrācijas pieteikums - - Agrākā Eiropas Savienības vārdiskā preču zīme “SEVEN” - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Agrāka grafiska preču zīme “7SEVEN” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2018/C 427/74)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sevenfriday AG (Cīrihe, Šveice) (pārstāvji: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini un G. Bellomo, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo un D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Seven SpA (Leinì, Itālija) (pārstāvis: L. Trevisan, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 2. maija lēmumu lietā R 2292/2016-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Seven un Sevenfriday.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Sevenfriday AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 300, 11.9.2017.


title: Lieta T-592/18: Prasība, kas celta 2018. gada 28. septembrī – Wywiał-Prząda/Komisija

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/98

      Prasība, kas celta 2018. gada 28. septembrī – Wywiał-Prząda/Komisija
      (Lieta T-592/18)
      (2018/C 427/129)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Katarzyna Wywiał-Prząda (Wezembeek-Oppem, Beļģija) (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt un nospriest, ka

                  —

                  tiek atcelts 2017. gada 23. novembra lēmums, ar kuru prasītājai ir atteikts ekspatriācijas pabalsts;

                  —

                  Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats, kas tiek izvirzīts kā galvenais, ir atvedināts no Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpuma atbilstoši tā interpretācijai 2007. gada 21. jūnija spriedumā Komisija/Hosman-Chevalier (C-424/05 P, EU:C:2007:367), jo laikposms, kurā viņa atsauces periodā Beļģijā dzīvoja diplomātiskajā statusā, ir pielīdzināms apstākļiem, kuri rodas “darba rezultātā, kas veikts kādas citas valsts vai kādas starptautiskās organizācijas labā”.

                  2.

                  Otrais pamats, kas tiek izvirzīts pakārtoti, ja šo periodu nevarēs neitralizēt, ir atvedināts no Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpuma, jo jebkurā gadījumā būtu jāuzskata, ka viņai atsauces periodā nav bijusi vēlme savai klātbūtnei Beļģijā, kas ir nesaraujami saistīta ar viņas vīra diplomātisko misiju, piešķirt pastāvīgās dzīvesvietas jēdzienam raksturīgo stabilitātes iezīmi.


title: Lieta T-815/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 20. septembra rīkojums – Správa železniční dopravní cesty/Komisija un INEA (Prasība atcelt tiesību aktu — Finanšu atbalsts — Kopīgas intereses projekts Eiropas transporta un enerģētikas tīklu jomā — Sākotnējās projekta plānošanas pakalpojumi jaunai ātrgaitas dzelzceļa līnijai Drēzdene–Prāga — Lēmums par attiecināmām izmaksām — Kļūdaina atbildētāja identifikācija — Tieša skāruma neesamība — Nepieņemamība)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/76

      Vispārējās tiesas 2018. gada 20. septembra rīkojums – Správa železniční dopravní cesty/Komisija un INEA

      (Lieta T-815/17) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Finanšu atbalsts - Kopīgas intereses projekts Eiropas transporta un enerģētikas tīklu jomā - Sākotnējās projekta plānošanas pakalpojumi jaunai ātrgaitas dzelzceļa līnijai Drēzdene–Prāga - Lēmums par attiecināmām izmaksām - Kļūdaina atbildētāja identifikācija - Tieša skāruma neesamība - Nepieņemamība)
      (2018/C 427/102)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Správa železniční dopravní cesty, státní organizace (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvis: F. Korbel, advokāts)

         Atbildētājas: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Hottiaux un Z. Malůšková), Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (pārstāvji: I. Ramallo un I. Barcew)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā tiek lūgts atcelt INEA2017. gada 11. oktobra vēstuli par gala finanšu pārskatu un tādu summu attiecināmību, kuras pieprasītas Savienības finanšu atbalsta ietvaros, kas piešķirts kopīgas intereses projektam “Pakalpojumi saistībā ar sākotnējo projekta plānošanu jaunai ātrgaitas dzelzceļa līnijai Drēzdene–Prāga”.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Nav jālemj par Čehijas Republikas un Polijas Republikas pieteikumiem par iestāšanos lietā.

                  3)

                  Správa železniční dopravní cesty, státní organizace sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas un Inovācijas un tīklu izpildaģentūras (INEA) tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  Správa železniční dopravní cesty, státní organizace, Komisija, INEA, Čehijas Republika un Polijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas saistībā ar pieteikumiem par iestāšanos lietā.

         (1)  OV C 63, 19.2.2018.


title: Lieta T-472/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 27. septembra spriedums – Wilhelm Sihn jr./EUIPO – in-edit (“Camele’on”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Camele’on” reģistrācijas pieteikums — Agrākas starptautiska un valsts vārdiskas preču zīmes “CHAMELEON” — Relatīvs atteikuma pamats — Līdzības neesamība — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/58

      Vispārējās tiesas 2018. gada 27. septembra spriedums – Wilhelm Sihn jr./EUIPO – in-edit (“Camele’on”)
      (Lieta T-472/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Camele’on” reģistrācijas pieteikums - Agrākas starptautiska un valsts vārdiskas preču zīmes “CHAMELEON” - Relatīvs atteikuma pamats - Līdzības neesamība - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2018/C 427/75)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG (Niefern-Öschelbronn, Vācija) (pārstāvis: H. Twelmeier, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: P. Sipos)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: in-edit Sàrl (Mondorf-les-Bains, Luksemburga)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 25. maija lēmumu lietā R 570/2016-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Wilhelm Sihn jr. un in-edit.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 330, 2.10.2017.


title: Lieta C-662/17: Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 18. oktobra spriedums (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – E. G./Slovēnijas Republika (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā Eiropas patvēruma sistēma – Direktīva 2013/32/ES – 46. panta 2. punkts – Tāda lēmuma pārsūdzība, ar kuru ir atteikta bēgļa statusa piešķiršana, bet ir piešķirts alternatīvās aizsardzības statuss – Pieņemamība – Pietiekamas intereses neesamība, ja dalībvalsts piešķirtais alternatīvās aizsardzības statuss sniedz tādas pašas tiesības un priekšrocības kā bēgļa statuss saskaņā ar Savienības un valstu tiesību aktiem – Pieteikuma iesniedzēja individuālās situācijas nozīme, izvērtējot minēto tiesību un priekšrocību identiskumu)

text:
               17.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 455/17

      Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 18. oktobra spriedums (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – E. G./Slovēnijas Republika
      (Lieta C-662/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā Eiropas patvēruma sistēma - Direktīva 2013/32/ES - 46. panta 2. punkts - Tāda lēmuma pārsūdzība, ar kuru ir atteikta bēgļa statusa piešķiršana, bet ir piešķirts alternatīvās aizsardzības statuss - Pieņemamība - Pietiekamas intereses neesamība, ja dalībvalsts piešķirtais alternatīvās aizsardzības statuss sniedz tādas pašas tiesības un priekšrocības kā bēgļa statuss saskaņā ar Savienības un valstu tiesību aktiem - Pieteikuma iesniedzēja individuālās situācijas nozīme, izvērtējot minēto tiesību un priekšrocību identiskumu))
      (2018/C 455/25)
      Tiesvedības valoda – slovēņu

         Iesniedzējtiesa

         Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: E. G.

         Atbildētāja: Slovēnijas Republika

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai 46. panta 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kāds tiek aplūkots pamatlietā, piešķirtais alternatīvās aizsardzības statuss nesniedz “tādas pašas tiesības un priekšrocības kā bēgļa statuss saskaņā ar Savienības un valstu tiesību aktiem” šīs tiesību normas izpratnē, un līdz ar to šīs dalībvalsts tiesa nevar noraidīt kā nepieņemamu tāda lēmuma pārsūdzību, ar kuru pieteikums attiecībā uz bēgļa statusa piešķiršanu ir atzīts par nepamatotu, bet ir piešķirts alternatīvās aizsardzības statuss, pamatojoties uz to, ka pieteikuma iesniedzējam nav pietiekamas intereses procedūras turpināšanā, ja ir apstiprinājies, ka saskaņā ar piemērojamo valsts tiesisko regulējumu šīs abu starptautiskās aizsardzības statusu sniegtās tiesības un priekšrocības faktiski nav identiskas.
      Šāda pārsūdzība nevar tikt noraidīta kā nepieņemama, pat ja, ņemot vērā pieteikuma iesniedzēja konkrēto situāciju, ir konstatēts, ka bēgļa statusa piešķiršana nevarētu viņam sniegt vairāk tiesību un priekšrocību nekā alternatīvās aizsardzības statusa piešķiršana, jo pieteikuma iesniedzējs neatsaucas vai vēl neatsaucas uz bēgļa statusa sniegtajām tiesībām, kuras saskaņā ar alternatīvās aizsardzības statusu netiek sniegtas vai tiek sniegtas tikai mazākā apjomā.

         (1)  OV C 32, 29.1.2018.


title: Lieta C-669/16: Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 18. oktobra spriedums – Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde – Vide – Direktīva 92/43/EEK – Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība – 4. panta 1. punkts – II un III pielikums – Īpaši aizsargājamo dabas teritoriju (ĪAT) noteikšana – Cūkdelfīns)

text:
               17.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 455/8

      Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 18. oktobra spriedums – Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
      (Lieta C-669/16) (1)

      ((Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība - 4. panta 1. punkts - II un III pielikums - Īpaši aizsargājamo dabas teritoriju (ĪAT) noteikšana - Cūkdelfīns))
      (2018/C 455/12)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Norris-Usher un C. Hermes)

         Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji: G. Brown, pārstāvis, kam palīdz R. Palmer un M. Armitage, barristers)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Paredzētajā termiņā atbilstoši Padomes Direktīvas 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 4. panta 1. punktam, kā arī II un III pielikumam nepiedāvājot un nenosūtot sarakstu, kurā būtu norādīts pietiekams to teritoriju skaits, kurās dzīvo cūkdelfīni (Phocoena phocoena), un šajā ziņā neveicinot atbilstoši šīs direktīvas 3. panta 2. punktam “Natura 2000” tīkla izveidi atkarībā no šīs sugas dzīvotņu pārstāvības tās teritorijā, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šajās tiesību normās paredzētos pienākumus.

                  2)

                  Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 63, 27.2.2017.


title: Lieta C-425/17: Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 17. oktobra spriedums (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Tabakas izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana – Direktīva 2014/40/ES – Aizliegums laist tirgū orālai lietošanai paredzētus tabakas izstrādājumus – Jēdzieni “košļājamā tabaka” un “tabaka orālai lietošanai” – Smalki samaltas tabakas pasta (Thunder Chewing Tobacco) un poraini celulozes porciju maisiņi ar smalki sagrieztu tabaku (Thunder Frosted Chewing Bags))

text:
               17.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 455/14

      Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 17. oktobra spriedums (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten

      (Lieta C-425/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Tabakas izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana - Direktīva 2014/40/ES - Aizliegums laist tirgū orālai lietošanai paredzētus tabakas izstrādājumus - Jēdzieni “košļājamā tabaka” un “tabaka orālai lietošanai” - Smalki samaltas tabakas pasta (Thunder Chewing Tobacco) un poraini celulozes porciju maisiņi ar smalki sagrieztu tabaku (Thunder Frosted Chewing Bags)))
      (2018/C 455/21)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG

         Atbildētāja: Stadt Kempten

         Piedaloties: Landesanwaltschaft Bayern

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/40/ES (2014. gada 3. aprīlis) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu un ar ko atceļ Direktīvu 2001/37/EK, 2. panta 8. punkts, lasot to kopā ar šīs direktīvas 2. panta 6. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tabakas izstrādājumi, kas paredzēti košļāšanai, šo normu izpratnē ir tikai tādi tabakas izstrādājumi, kurus nevar patērēt citādi kā vien košļājot, un valsts tiesai tas ir jānosaka, ņemot vērā visas attiecīgo izstrādājumu objektīvās īpašības, tādas kā to sastāvs, konsistence, iesaiņojuma veids un, attiecīgā gadījumā, tas, kā tos faktiski lieto patērētāji.

         (1)  OV C 347, 16.10.2017.


title: Lieta C-422/18 PPU: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 27. septembra rīkojums (Tribunale di Milano (Itālija) – lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FR/Ministero dell’Interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība – Tiesas Reglamenta 99. pants – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Kopējās procedūras starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai – Direktīva 2013/32/ES – 46. pants – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 18. pants, 19. panta 2. punkts un 47. pants – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību – Lēmums, ar kuru noraidīts starptautiskās aizsardzības pieteikums – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta otrā tiesu instance – Pilnībā apturoša iedarbība, kas tiek attiecināta vienīgi uz prasībām pirmajā instancē

text:
               17.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 455/18

      Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 27. septembra rīkojums (Tribunale di Milano (Itālija) – lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FR/Ministero dell’Interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

      (Lieta C-422/18 PPU) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība - Tiesas Reglamenta 99. pants - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Kopējās procedūras starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai - Direktīva 2013/32/ES - 46. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 18. pants, 19. panta 2. punkts un 47. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību - Lēmums, ar kuru noraidīts starptautiskās aizsardzības pieteikums - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta otrā tiesu instance - Pilnībā apturoša iedarbība, kas tiek attiecināta vienīgi uz prasībām pirmajā instancē)
      (2018/C 455/27)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunale di Milano

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: FR

         Atbildētājs: Ministero dell’Interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

         Piedaloties: Pubblico Ministero

         Rezolutīvā daļa

      Savienības tiesības, it īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai tiesību normas, skatot tās kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tām nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, kurā ir paredzēta apelācijas tiesvedība par pirmās instances spriedumu, ar ko apstiprināts kompetentās administratīvās iestādes lēmums, ar kuru ir noraidīts starptautiskās aizsardzības pieteikums, nepiešķirot tam pilnībā apturošu iedarbību, bet saskaņā ar kuru tiesa, kas pasludinājusi šo spriedumu, pamatojoties uz ieinteresētās personas pieteikumu, var apturēt tā izpildi, pēc tam, kad tā ir izvērtējusi apelācijas sūdzībā par minēto spriedumu izvirzīto pamatu pamatojamību, taču nevis būtiska un neatgriezeniska kaitējuma risku, kāds rodas pieteikuma iesniedzējam tā izpildes rezultātā.

         (1)  OV C 311, 3.9.2018.


title: Lieta C-503/17: Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 17. oktobra spriedums Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde – Direktīva 95/60/EK – Dīzeļdegvielas un petrolejas fiskāla marķēšana – Privāto izpriecu kuģu degvielas uzpildīšana)

text:
               17.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 455/15

      Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 17. oktobra spriedums Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
      (Lieta C-503/17) (1)

      ((Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 95/60/EK - Dīzeļdegvielas un petrolejas fiskāla marķēšana - Privāto izpriecu kuģu degvielas uzpildīšana))
      (2018/C 455/22)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Tomat un J. Tomkin)

         Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji: S. Brandon, kam palīdz M. Gray, barrister)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atļaujot izmantot marķētu degvielu privātai izpriecu navigācijai, pat ja uz šo degvielu neattiecas nekāds atbrīvojums no akcīzes nodokļa vai tā samazinājums, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi Padomes Direktīvā 95/60/EK (1995. gada 27. novembris) par vieglās dīzeļdegvielas un petrolejas fiskālu marķēšanu paredzētos pienākumus.

                  2)

                  Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 347, 16.10.2017.


title: Lieta T-605/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. oktobrī – ZF/Komisija

text:
               17.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 455/27

      Prasība, kas celta 2018. gada 8. oktobrī – ZF/Komisija
      (Lieta T-605/18)
      (2018/C 455/36)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: ZF (pārstāvis: J.–N. Louis, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2017. gada 30. novembra lēmumu, ar kuru ir noteiktas prasītāja tiesības uz pensiju ar atpakaļejošu spēku, sākot no 2015. gada 6. marta, un 2018. gada 31. janvāra lēmumu par it kā nepamatotā maksājuma atgūšanu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka akts, ar kuru ir piešķirtas subjektīvas tiesības, esot atcelts prettiesiski, jo prasītāja tiesības esot noteiktas, viņam sākot strādāt EĀDD 2011. gada 1. oktobrī, ievērojot Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 15. panta 1. punktu. Tādējādi prasītājs uzskata, ka vai nu šis lēmums ir tiesisks un līdz ar to neesot atceļams, vai arī tas ir prettiesisks un tas esot bijis jāatceļ savlaicīgi.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo lēmums pieņemt darbā prasītāju kā pagaidu darbinieku AD 12 pakāpes 8. līmenī, ar stāžu no 2007. gada 1. novembra, esot tiesisks un atbilstot pušu savstarpēji noslēgtajam līgumam, un to neesot juridiska pamata ne atcelt, ne aizstāt ar lēmumu, kurā piemērotā korekcijas koeficienta rezultātā ir būtiski samazināts prasītāja atalgojums.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot acīmredzami kļūdījusies, nolemdama, ka prasītājs veicot sektora vadītāja līmeņa pienākumus.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu, jo apstrīdētajos lēmumos neesot ietverts nekāds atbilstošs pamatojums.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 85. pants, jo, sākot strādāt EĀDD, prasītājam neesot bijis darīts zināms, ka lēmums, ar kuru ir noteiktas viņa tiesības, varētu būt prettiesisks.


title: Lieta T-628/18: Prasība, kas celta 2018. gada 22. oktobrī – E.J. Papadopoulos/EUIPO – Europastry (“fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre”)

text:
               17.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 455/31

      Prasība, kas celta 2018. gada 22. oktobrī – E.J. Papadopoulos/EUIPO – Europastry (“fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre”)
      (Lieta T-628/18)
      (2018/C 455/41)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Viomichania mpiskoton kai eidon diatrofis E.J. Papadopoulos S.A. (Moschato-Tavros, Grieķija) (pārstāvji: C. Chrysanthis, P.–V. Chardalia un A. Vasilogamvrou, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Europastry, SA (Sant Cugat del Vallès, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurr” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 125 265

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 8. augusta lēmums lietā R 493/2018-5

         Prasījumi

      Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un Europastry, SA, ja tā iestāsies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-632/18: Prasība, kas celta 2018. gada 23. oktobrī – ZM u.c./Padome

text:
               17.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 455/32

      Prasība, kas celta 2018. gada 23. oktobrī – ZM u.c./Padome
      (Lieta T-632/18)
      (2018/C 455/42)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: ZM, ZN un ZO (pārstāvis: N. de Montigny, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt prasītājiem nelabvēlīgos lēmumus, kurus veido iecēlējinstitūcijas lēmumi neatlīdzināt tiem mācību izmaksas par 2017./2018. gadu un kuri izpaužas dažādos veidos atkarībā no katra prasītāja individuālajiem apstākļiem:

                              —

                              vai nu kā individuāls lēmums (precīzāk, e-pasts), kurā konkrēti izteikts atteikums veikt atmaksu;

                              —

                              vai arī kā norāde “processed” viņu Sysper vietnē, ko prasītājs uzskata kā atteikuma lēmumu, jo tam sekojošajā nākamā mēneša algas izrakstā (agrākais 10. datumā, jo runa ir par atalgojuma lapas nosūtīšanas datumu) nav ietverta atmaksa vai ir ietverta tikai transporta izdevumu atmaksa;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

                  —

                  Pirmais pamats ir balstīts uz Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu VII pielikuma 3. panta 1. punkta un Medicīnisko izdevumu atmaksāšanas vispārējo īstenošanas noteikumu pārkāpumu, jo atbildētājas sagrozītā interpretācija esot pretrunā iegūtajām tiesībām, tiesiskajai paļāvībai, tiesiskajai drošībai un labas pārvaldības principam.

                  —

                  Otrais pamats ir balstīts uz bērna tiesību, tiesību uz ģimenes dzīvi un tiesību uz izglītību pārkāpumu.

                  —

                  Trešais pamats ir balstīts uz vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu pārkāpumu.

                  —

                  Ceturtais pamats ir saistīts ar prasītāju interešu efektīvu neizsvēršanu un samērīguma principa neievērošanu, kas esot pieļautas apstrīdētajā lēmumā.


title: Lieta T-682/18: Prasība, kas celta 2018. gada 16. novembrī – Twitter/EUIPO – Hachette Filipacchi Presse (“PERISCOPE”)

text:
               21.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/55

      Prasība, kas celta 2018. gada 16. novembrī – Twitter/EUIPO – Hachette Filipacchi Presse (“PERISCOPE”)
      (Lieta T-682/18)
      (2019/C 25/72)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Twitter, Inc. (Sanfrancisko, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: I. Fowler, Solicitor un J. Schmitt, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Hachette Filipacchi Presse SA (Levallois Perret, Francija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “PERISCOPE” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 837 794

         Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 3. septembra lēmums lietā R 2315/2016-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tajā ir noteikts, ka (a) agrākā Francijas preču zīme Nr. 3 366 460 ir tikusi faktiski izmantota attiecībā uz “programmatūru un datorprogrammām”, kas ietilpst 9. klasē, un (b) ka starp attiecīgajām preču zīmēm ir sajaukšanas iespēja attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 41., 42. un 45. klasē;

                  —

                  piespriest atbildētājam un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei, ja tā iestāsies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Regulas 207/2009 (EK) 42. panta 2. un 3. punkta pārkāpums.

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-667/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 25. oktobrī iesniedza Grondwettelijk Hof (Beļģija) – Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone tegen Ministerraad

text:
               21.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/22

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 25. oktobrī iesniedza Grondwettelijk Hof (Beļģija) – Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone tegen Ministerraad

      (Lieta C-667/18)
      (2019/C 25/27)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Grondwettelijk Hof

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone

         Atbildētāja: Ministerraad

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai jēdziens “tiesvedības process” Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/138/EK (1) (2009. gada 25. novembris) par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā 201. panta 1. punkta a) apakšpunktā ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ietilpst gan ārpustiesas mediācijas procedūra, gan mediācija tiesvedības procesā Beļģijas Gerechtelijk Wetboek [Tiesu kodeksa] 1723/1.–1737. panta nozīmē?

         (1)  OV 2009, L 335, 1. lpp.


title: Lieta T-399/11 RENV: Vispārējās tiesas 2018. gada 15. novembra spriedums – Banco Santander un Santusa/Komisija (Valsts atbalsts – Tiesību normas attiecībā uz uzņēmumu ienākuma nodokli, ar kurām uzņēmumiem rezidentiem nodokļu vajadzībām Spānijā ir atļauts norakstīt nemateriālās vērtības, kas rodas no kapitāla daļu iegādes ārvalstīs nodokļu vajadzībām reģistrētos uzņēmumos – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt – Valsts atbalsta jēdziens – Selektīvs raksturs – Atsauces sistēma – Atkāpe – Atšķirīga attieksme – Atšķirīgas attieksmes pamatojums – Uzņēmumi, kas gūst labumu no pasākuma – Tiesiskā paļāvība)

text:
               21.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/35

      Vispārējās tiesas 2018. gada 15. novembra spriedums – Banco Santander un Santusa/Komisija
      (Lieta T-399/11 RENV) (1)

      ((Valsts atbalsts - Tiesību normas attiecībā uz uzņēmumu ienākuma nodokli, ar kurām uzņēmumiem rezidentiem nodokļu vajadzībām Spānijā ir atļauts norakstīt nemateriālās vērtības, kas rodas no kapitāla daļu iegādes ārvalstīs nodokļu vajadzībām reģistrētos uzņēmumos - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt - Valsts atbalsta jēdziens - Selektīvs raksturs - Atsauces sistēma - Atkāpe - Atšķirīga attieksme - Atšķirīgas attieksmes pamatojums - Uzņēmumi, kas gūst labumu no pasākuma - Tiesiskā paļāvība))
      (2019/C 25/44)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Banco Santander, SA (Santandera, Spānija) un Santusa Holding, SL (Boadilja del Monte, Spānija) (pārstāvji: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero un A. Lamadrid de Pablo, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes un P. Němečková)

         Personas, kas iestājušās lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvis: T. Henze), Īrija (pārstāvji: sākotnēji G. Hodge un E. Creedon, vēlāk – G. Hodge un M. Browne) un Spānijas Republika (pārstāvis: M. Sampol Pucurull)

         Priekšmets

      Par prasību, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmuma 2011/282/ES (2011. gada 12. janvāris) par finanšu nemateriālās vērtības amortizāciju nodokļu vajadzībām saistībā ar līdzdalības iegādi ārvalstīs Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), ko īstenojusi Spānija (OV 2011, L 135, 1. lpp.), 1. panta 1. punktu un 4. pantu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Banco Santander, SA un Santusa Holding, SL sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Vācijas Federatīvā Republika, Īrija un Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 282, 24.9.2011.


title: Lieta C-679/17: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 22. novembra spriedums (Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vlaamse Gewest, ko Vlaamse regering vārdā pārstāv Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, ko Vlaamse regering vārdā pārstāv Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw/Johannes Huijbrechts (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kapitāla brīva aprite – Ierobežojumi – Nodokļu tiesību akti – Mantojuma nodoklis – Ilgtspējīgā veidā apsaimniekotas meža teritorijas – Atbrīvojums – Mežu teritoriju aizsardzība)

text:
               21.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/13

      Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 22. novembra spriedums (Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vlaamse Gewest, ko Vlaamse regering vārdā pārstāv Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, ko Vlaamse regering vārdā pārstāv Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw/Johannes Huijbrechts

      (Lieta C-679/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kapitāla brīva aprite - Ierobežojumi - Nodokļu tiesību akti - Mantojuma nodoklis - Ilgtspējīgā veidā apsaimniekotas meža teritorijas - Atbrīvojums - Mežu teritoriju aizsardzība))
      (2019/C 25/15)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hof van beroep te Antwerpen

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Vlaamse Gewest, ko Vlaamse regering vārdā pārstāv Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, ko Vlaamse regering vārdā pārstāv Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw

         Atbildētājs: Johannes Huijbrechts

         Rezolutīvā daļa

      LESD 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, atbilstoši kuram attiecībā uz mantošanas ceļā iegūtiem mežiem tiek piešķirta nodokļu priekšrocība ar nosacījumu, ka tie tiek apsaimniekoti ilgtspējīgā veidā saskaņā ar valsts tiesiskajā regulējumā noteikto, taču šī priekšrocība tiek attiecināta tikai uz šīs dalībvalsts teritorijā esošiem mežiem.

         (1)  OV C 94, 12.3.2018.


title: Lieta T-687/18: Prasība, kas celta 2018. gada 20. novembrī – Pilatus Bank/ECB

text:
               21.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/59

      Prasība, kas celta 2018. gada 20. novembrī – Pilatus Bank/ECB
      (Lieta T-687/18)
      (2019/C 25/76)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pilatus Bank plc (Ta'Xbiex, Malta) (pārstāvji: O. Behrends, M. Kirchner un L. Feddern, advokāti)

         Atbildētāja: ECB

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt ECB 2018. gada 10. septembra lēmumus par to, ka jebkādai saziņai starp Pilatus Bank plc un ECB ir jānotiek caur “Kompetento Personu” vai tai ir jābūt pievienotam “Kompetentās Personas” apstiprinājumam;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza deviņus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ECB lēmumam nav nekāda juridiska pamata atbilstoši valsts vai Eiropas tiesībām.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ECB ir pārkāpusi prasītājas materiālās un procesuālās tiesības, kas izriet no Vienotā uzraudzības mehānisma regulas, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas un tiesiskuma principa, it īpaši tiesības piekļūt lietas materiāliem, tiesības izmantot tiesību aizsardzības līdzekļus, tiesības uz ārēja padomdevēja īstenotu pārstāvību un tiesības uz saziņas ar padomdevēju konfidencialitāti.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ECB ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ECB ir pārkāpusi tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības principus.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ECB ir pārkāpusi samērīguma principu.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ECB ir īstenojusi détournement de pouvoir [pilnvaru nepareizu izmantošanu].

                  7.

                  Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ECB ir pārkāpusi prasību, lai lēmums būtu pienācīgi pamatots.

                  8.

                  Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ECB ir pārkāpusi prasītājas tiesības tikt uzklausītai.

                  9.

                  Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka ECB ir pārkāpusi nemo auditur principu.


title: Lieta T-700/18: Prasība, kas celta 2018. gada 26. novembrī – Kalypso Media Group/EUIPO – Wizards of the Coast (“DUNGEONS”)

text:
               21.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/62

      Prasība, kas celta 2018. gada 26. novembrī – Kalypso Media Group/EUIPO – Wizards of the Coast (“DUNGEONS”)
      (Lieta T-700/18)
      (2019/C 25/81)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Kalypso Media Group GmbH (Worms, Vācija) (pārstāvis: T. Boddien, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Wizards of the Coast LLC (Pawtucket, Rodailenda, Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “DUNGEONS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 271 838

         Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 21. septembra lēmums lietā R 599/2018-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-736/18: Prasība, kas celta 2018. gada 14. decembrī – Runnebaum Invest/EUIPO – Berg Toys Beheer (“Bergsteiger”)

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/43

      Prasība, kas celta 2018. gada 14. decembrī – Runnebaum Invest/EUIPO – Berg Toys Beheer (“Bergsteiger”)
      (Lieta T-736/18)
      (2019/C 65/55)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Runnebaum Invest GmbH (Diepholz, Vācija) (pārstāvis: W. Prinz, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Berg Toys Beheer BV (Ede, Nīderlande)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Bergsteiger” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 145 791

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 22. oktobra lēmums lietā R 572/2018-4

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 47. panta 2. un 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-272/17: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 23. janvāra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K.M. Zyla/Staatssecretaris van Financiën (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Darba ņēmēju brīva pārvietošanās – Vienlīdzīga attieksme – Ienākuma nodokļi – Sociālā nodrošinājuma iemaksas – Darba ņēmējs, kas kalendārā gada laikā ir pametis dalībvalsti, kurā viņš ir bijis nodarbināts – Prorata temporis noteikuma piemērošana iemaksu samazinājumam)

text:
               11.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/8

      Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 23. janvāra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K.M. Zyla/Staatssecretaris van Financiën

      (Lieta C-272/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Vienlīdzīga attieksme - Ienākuma nodokļi - Sociālā nodrošinājuma iemaksas - Darba ņēmējs, kas kalendārā gada laikā ir pametis dalībvalsti, kurā viņš ir bijis nodarbināts - Prorata temporis noteikuma piemērošana iemaksu samazinājumam))
      (2019/C 93/09)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hoge Raad der Nederlanden

         Pamatlietas puses

         Prasītājsa: K.M. Zyla

         Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

         Rezolutīvā daļa

      LESD 45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru, aprēķinot darba ņēmēja maksājamo sociālā nodrošinājuma iemaksu summu, ir paredzēts, ka šo iemaksu samazinājums, uz kuru darba ņēmējam ir tiesības par kalendāro gadu, ir proporcionāls laikposmam, kādā šis darba ņēmējs ir bijis minētās dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmas dalībnieks, šādi no gada samazinājuma izslēdzot tā daļu, kas ir proporcionāla laikposmam, kad šis darba ņēmējs nav bijis šīs sistēmas dalībnieks un ir dzīvojis citā dalībvalstī, neveikdams tajā nekādu profesionālu darbību.

         (1)  OV C 277, 21.8.2017.


title: Lieta C-326/17: Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 24. janvāra spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW)/X, Y un X, Y/Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW), kā arī Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW)/Z (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 1999/37/EK – Transportlīdzekļu reģistrācijas dokumenti – Reģistrācijas apliecībās iztrūkstošas ziņas – Savstarpēja atzīšana – Direktīva 2007/46/EK – Transportlīdzekļi, kas izgatavoti pirms tehnisko prasību saskaņošanas Eiropas Savienības līmenī – Pārveidojumi, kas ietekmē transportlīdzekļa tehniskos parametrus)

text:
               11.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/9

      Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 24. janvāra spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW)/X, Y un X, Y/Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW), kā arī Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW)/Z
      (Lieta C-326/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 1999/37/EK - Transportlīdzekļu reģistrācijas dokumenti - Reģistrācijas apliecībās iztrūkstošas ziņas - Savstarpēja atzīšana - Direktīva 2007/46/EK - Transportlīdzekļi, kas izgatavoti pirms tehnisko prasību saskaņošanas Eiropas Savienības līmenī - Pārveidojumi, kas ietekmē transportlīdzekļa tehniskos parametrus))
      (2019/C 93/11)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Raad van State

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW), X, Y

         Atbildētāji: X, Y, Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW), Z

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 1999/37/EK (1999. gada 29. aprīlis) par transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem 2. panta a) punkts, lasot to kopsakarā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2007/46/EK (2007. gada 5. septembris), ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai, 3. panta 11. un 13. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka Direktīva 1999/37 ir piemērojama attiecībā uz dokumentiem, ko dalībvalstis izdevušas, reģistrējot transportlīdzekļus, kas izgatavoti pirms 2009. gada 29. aprīļa, proti, dienas, kad beidzās Direktīvas 2007/46 transponēšanas termiņš.

                  2)

                  Direktīvas 1999/37 4. pants, lasot to kopsakarā ar šīs direktīvas 3. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tās dalībvalsts iestādes, kurā tiek lūgts pārreģistrēt lietotu transportlīdzekli, ir tiesīgas atteikties atzīt šā transportlīdzekļa iepriekšējās reģistrācijas vietas dalībvalsts izdotu reģistrācijas apliecību, ja tajā trūkst kādu obligāti norādāmu ziņu, ja tajā norādītās ziņas neatbilst minētajam transportlīdzeklim un ja šo transportlīdzekli nav iespējams pēc šīs apliecības identificēt.

                  3)

                  Direktīvas 2007/46 24. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā paredzētais regulējums nav piemērojams attiecībā uz lietotu transportlīdzekli, kas jau ticis reģistrēts kādā dalībvalstī, kad tas saskaņā ar Direktīvas 1999/37 4. pantu tiek uzrādīts pārreģistrēšanai kādas citas dalībvalsts par to atbildīgajā iestādē. Tomēr, ja ir pazīmes, kas liecina par to, ka šis transportlīdzeklis apdraud ceļu satiksmes drošību, šī iestāde saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/40/EK (2009. gada 6. maijs) par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm 5. panta a) punktu drīkst prasīt, lai minētajam transportlīdzeklim pirms tā reģistrācijas tiktu veikta apskate.

         (1)  OV C 293, 4.9.2017.


title: Lieta C-206/18: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 11. decembra rīkojums – Eiropas Komisija/Polijas Republika, piedaloties Beļģijas Karalistei, Francijas Republikai

text:
               18.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/21

      Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 11. decembra rīkojums – Eiropas Komisija/Polijas Republika, piedaloties Beļģijas Karalistei, Francijas Republikai
      (Lieta C-206/18) (1)

      (2019/C 103/24)
      Tiesvedības valoda – poļu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 182, 28.5.2018.


title: Lieta C-62/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. janvārī iesniedza Tribunalul București (Rumānija) — Star Taxi App SRL/Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul București prin Primar General, Consiliul General al Municipiului București

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/14

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. janvārī iesniedza Tribunalul București (Rumānija) — Star Taxi App SRL/Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul București prin Primar General, Consiliul General al Municipiului București
      (Lieta C-62/19)
      (2019/C 164/16)
      Tiesvedības valoda — rumāņu

         Iesniedzējtiesa

      Tribunalul București

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Star Taxi App SRL

         Atbildētājas: Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul București prin Primar General, Consiliul General al Municipiului București

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 98/34/EK (1), kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/48/EK (2), noteikumi (1. panta 2. punkts) un Direktīvas 2000/31/EK (3) noteikumi [2. panta a) punkts], saskaņā ar kuriem informācijas sabiedrības pakalpojums ir “pakalpojums [..], ko [..] sniedz par atlīdzību no attāluma, ar elektroniskiem līdzekļiem un pēc pakalpojumu saņēmēja individuāla pieprasījuma”, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda darbība kā Star Taxi App SRL īstenotā (t.i., pakalpojums, kas ar elektronisku lietojumprogrammu tieši savieno taksometru klientus ar taksometru vadītājiem) ir jāuzskata par īpašu informācijas sabiedrības un sadarbīgas ekonomikas pakalpojumu (ņemot vērā to, ka Star Taxi App SRL neatbilst pārvadātāja kritērijiem, kurus Eiropas Savienības Tiesa aplūkoja sprieduma lietā C-434/15 39. punktā saistībā ar Uber)?

                  2)

                  Vai Star Taxi App SRL [veikto darbību] var uzskatīt par informācijas sabiedrības sniegtu pakalpojumu, ja Direktīvas 2000/31/EK 4. panta, Direktīvas 2006/123/EK (4) 9., 10. un 16. panta, kā arī LESD 56. pantu noteikumi nozīmē, ka uz Star Taxi App SRL darbību attiecināms pakalpojumu sniegšanas brīvības princips? Apstiprinošas atbildes gadījumā, vai tie pieļauj tādu tiesisko regulējumu kā Hotărârea Consiliului General al Municipiului București (Bukarestes pašvaldības Padomes lēmums, turpmāk tekstā “HCGMB”) Nr. 626/19.12.2017, ar ko groza un iekļauj HCGMB Nr. 178/2008 par pamatregulas, izpildes pamatnostādņu un koncesijas līgumu pieņemšanu saskaņā ar deleģētu pārvaldību, lai organizētu un īstenotu vietējā sabiedriskā transporta ar taksometru pakalpojumus — I, II, III, IV un V pants?

                  3)

                  Ja Direktīva 2000/31/EK ir piemērojama Star Taxi App SRL sniegtajam pakalpojumam, vai dalībvalsts noteiktie ierobežojumi attiecībā uz elektroniskā pakalpojuma sniegšanas brīvību, kuri to pakārto pienākumam saņemt atļauju vai licenci, ir likumīgi atkāpes pasākumi no Direktīvas 2000/31/EK 3. panta 2. punkta atbilstoši šīs pašas direktīvas 3. panta 4. punktam?

                  4)

                  Vai Direktīvas 2015/1535 (5) 5. panta noteikumi liedz bez iepriekšēja paziņojuma Eiropas Komisijai pieņemt tādu regulējumu kā HCGMB Nr. 626/19.12.2017, ar ko groza un iekļauj HCGMB Nr. 178/2008 par pamatregulas, izpildes pamatnostādņu un koncesijas līgumu pieņemšanu saskaņā ar deleģētu pārvaldību, lai organizētu un īstenotu vietējā transporta pakalpojumu ar taksometru sabiedriskos pakalpojumus — I, II, III, IV un V pants?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV 1998, L 204, 37. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/48/EK (1998. gada 20. jūlijs), ar kuru groza Direktīvu 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV 1998, L 217, 18. lpp.).

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) (OV 2000, L 178, 1. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū (OV 2006, L 376, 36. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/1535 (2015. gada 9. septembris), ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko noteikumu un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu jomā (kodifikācija) (OV 2015, L 241, 1. lpp.).


title: Lieta C-154/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. februārī iesniedza Eparchiako Dikastirio Larnakas (Kipra) — Kypriaki Kentriki Archi/GA

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/24

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. februārī iesniedza Eparchiako Dikastirio Larnakas (Kipra) — Kypriaki Kentriki Archi/GA
      (Lieta C-154/19)
      (2019/C 164/27)
      Tiesvedības valoda — grieķu

         Iesniedzējtiesa

      Eparchiako Dikastirio Larnakas

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Kypriaki Kentriki Archi

         Atbildētājs: GA

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai prokuratūras, kas izdod Eiropas apcietināšanas orderi saskaņā ar savas valsts tiesisko regulējumu, neatkarība no izpildvaras var tikt izvērtēta, pamatojoties uz lomu, kāda prokuratūrai ir valsts tiesību sistēmā? Pretējā gadījumā, kādi ir kritēriji, pamatojoties uz kuriem ir jāizvērtē tās neatkarība no izpildvaras?

                  2)

                  Vai Hamburgas prokuratūra, kas saskaņā ar Vācijas tiesisko regulējumu ir daļa no izpildvaras, nevis tiesu varas, ir iekļauta Tieslietu Ministrijas hierarhiskajā struktūrā un tai ir pienākums veikt kriminālvajāšanu pret noziedzīga nodarījuma izdarītāju, ja tā uzskata to par lietderīgu pēc visu lietas apstākļu — attaisnojošu un apsūdzošu — izvērtēšanas, var tikt uzskatīta par pietiekami neatkarīgu iestādi, kura piedalās kriminālās tiesvedības īstenošanā, ka ir “tiesu iestāde” Pamatlēmuma (2002. gada 13. jūnijs) (1) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm 6. panta 1. punkta izpratnē?

                  3)

                  Ja atbilde ir apstiprinoša, vai Hamburgas prokuratūrai ir jābūt arī funkcionāli neatkarīgai no izpildvaras ikvienā gadījumā, kurā tā veic izmeklēšanu, un pamatojoties uz kādiem kritērijiem ir jāizvērtē šāda funkcionālā neatkarība?

                  4)

                  Vai Hamburgas prokuratūras izdots Eiropas apcietināšanas orderis, kas, pamatojoties uz Vācijas tiesisko regulējumu netiek tieši pakļauts pārbaudei tiesā, bet gan tiek tai pakļauts pakārtoti, apstrīdot Šengenas informācijas sistēmā (SIS) reģistrēto paziņojumu par aizturēšanu jau pēc tā izdošanas, ir “tiesas nolēmums” pamatlēmuma 6. panta 1. punkta izpratnē, kas atbilst pamatlēmuma 1. panta 2. punktā noteiktajam savstarpējas atzīšanas principam?

         (1)  Padomes Pamatlēmums [2002/584/TI] (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm — Dažu dalībvalstu deklarācijas par pamatlēmuma pieņemšanu (OV 2002, L 190, 1. lpp.).


title: Lieta C-213/19: Prasība, kas celta 2019. gada 7. martā — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/38

      Prasība, kas celta 2019. gada 7. martā — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
      (Lieta C-213/19)
      (2019/C 164/40)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Flynn, F. Clotuche-Duvieusart)

         Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

         Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  konstatēt, ka:

                              1.

                              neierakstot kontos pareizas muitas nodokļu summas un nedarot pieejamu pareizu tradicionālo pašu resursu un PVN pašu resursu summu attiecībā uz dažu tekstilizstrādājumu un apavu importu no Ķīnas Tautas Republikas, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste neesot izpildījusi savus pienākumus saskaņā ar Padomes Lēmuma 2014/335 (1) 2. un 8. pantu, Padomes Lēmuma 2007/436 (2) 2. un 8. pantu, Padomes Regulas Nr. 609/2014 (3) 2., 6., 9., 10., 12. un 13. pantu, Padomes Regulas Nr. 1150/2000 (4) 2., 6., 9., 10., 11. un 17. pantu, Padomes Regulas Nr. 1553/89 (5) 2. pantu, kā arī Padomes Regulas Nr. 952/2013 (6) 105. panta 3. punktu un Padomes Regulas Nr. 2913/92 (7) 220. panta 1. punktu;
                              sakarā ar tās pienākumu neizpildi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 3. punktu, Līguma par Eiropas Savienības darbību 325. pantu un 310. panta 6. punktu, Regulas Nr. 952/2013 3. un 46. pantu. Padomes Regulas (EK) Nr. 2913/92 13. pantu, Komisijas Regulas Nr. 2454/93 (8) 248. panta 1. punktu, Komisijas Īstenošanas regulas 2015/2447 (9) 244. pantu un Padomes Direktīvas 2006/112/EK (10) 2. panta 1. punkta b) un d) apakšpunktu, 83., 85.-87. pantu un 143. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 2. punktu;
                              attiecīgie tradicionālo pašu resursu zaudējumi, kas jādara pieejami Savienības budžetā (atskaitot iekasēšanas izmaksas), ir šādi:

                                          —

                                          2017. gadā — 496 025 324,30 EUR (līdz 2017. gada 11. oktobrim ieskaitot);

                                          —

                                          2016. gadā — 646 809 443,80 EUR;

                                          —

                                          2015. gadā — 535 290 329,16 EUR;

                                          —

                                          2014. gadā — 480 098 912,45 EUR;

                                          —

                                          2013. gadā — 325 230 822,55 EUR;

                                          —

                                          2012. gadā — 173 404 943,81 EUR;

                                          —

                                          2011. gadā — 22 777 312,79 EUR.

                              2.

                              nesniedzot Komisijas dienestu pieprasīto pilnīgu informāciju, kas vajadzīga, lai noteiktu tradicionālo pašu resursu zaudējumu apmēru, un nesniedzot, kā pieprasīts, HMRC juridiskā departamenta juridiskā vērtējuma saturu vai pamatojumu lēmumam, kura rezultātā tika atcelti noteiktie muitas parādi, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi savus pienākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 3. punktu un Padomes Regulas Nr. 608/2014 (11) 2. panta 2. punktu un 3. punkta d) apakšpunktu; un

                  —

                  piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Neraugoties uz OLAF un Komisijas atkārtotiem brīdinājumiem par krāpšanas risku, Apvienotā Karaliste nav ieviesusi uz risku faktoriem balstītu pieeju muitas kontrolē, lai novērstu to, ka Savienībā tiek laistas brīvā apgrozībā preces, kurām noteikta pārāk zema vērtība (īpaši, apavi un tekstilizstrādājumi, ko eksportē no Ķīnas Tautas Republikas), līdz 2017. gada 12. oktobrim. Šīs bezdarbības rezultātā, neraugoties uz atkārtotiem brīdinājumiem, Apvienotā Karaliste neizmantoja uz riska faktoriem balstītus pasākumus, kas vajadzīgi saskaņā ar Savienības tiesību aktiem muitas un pašu resursu jomā. Tas, ka netika veikti atbilstoši pasākumi, ietekmēja arī Savienības PVN noteikumu pareizu piemērošanu. Savienības budžetam ir bijuši ārkārtīgi lieli zaudējumi, ko izraisījusi Apvienotās Karalistes pieļautais Savienības tiesību aktu pārkāpums un no tā izrietošais pa zemu novērtēto preču importa līmenis šajā dalībvalstī. Tā kā Apvienotā Karaliste nav ievērojusi Komisijas ieteikumus, atšķirībā no citām dalībvalstīm Apvienotā Karaliste piesaistīja vairāk pa zemu novērtētu preču tirdzniecību. Šie ārkārtīgi lielie zaudējumi arī krasi ietekmēja taisnīgu sloga sadali starp dalībvalstīm, jo tie bija jāatlīdzina ar citām dalībvalstīm lielākām NKI iemaksām par labu Savienībai.

         (1)  Padomes Lēmums 2014/335/ES, Euratom (2014. gada 26. maijs) par Eiropas Savienības pašu resursu sistēmu (OV 2014, L 168, 105. lpp.).

         (2)  Padomes Lēmums 2007/436/EK, Euratom (2007. gada 7. jūnijs) par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu (OV 2007, L 163, 17. lpp.).

         (3)  Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 609/2014 (2014. gada 26. maijs) par metodēm un procedūru, lai darītu pieejamus tradicionālos, PVN un NKI pašu resursus, un par pasākumiem, lai izpildītu kases vajadzības (pārstrādāta redakcija) (OV 2014, L 168, 39. lpp.).

         (4)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 (2000. gada 22. maijs), ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV 2000, L 130, 1. lpp.).

         (5)  Padomes Regula (EEK, Euratom) Nr. 1553/89 (1989. gada 29. maijs) par galīgajiem vienotajiem pasākumiem, lai iekasētu pašu resursus, ko veido pievienotās vērtības nodokļi (OV 1989, L 155, 9. lpp.).

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 952/2013 (2013. gada 9. oktobris), ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV 2013, L 269, 1. lpp.).

         (7)  Padomes Regula (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV 1992, L 302, 1. lpp.).

         (8)  Komisijas Regula (EEK) Nr. 2454/93 (1993. gada 2. jūlijs), ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV 1993, L 253, 1. lpp.).

         (9)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV 2015, L 343, 558. lpp.).

         (10)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).

         (11)  Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 608/2014 (2014. gada 26. maijs), ar ko nosaka Eiropas Savienības pašu resursu sistēmas īstenošanas pasākumus (OV 2014, L 168, 29. lpp.).


title: Lieta C-596/17: Tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2019. gada 13. februāra rīkojums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Japan Tobacco International SA, Japan Tobacco International France SAS/Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics, Ministre des Solidarités et de la Santé

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/24

      Tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2019. gada 13. februāra rīkojums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Japan Tobacco International SA, Japan Tobacco International France SAS/Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics, Ministre des Solidarités et de la Santé
      (Lieta C-596/17) (1)

      (2019/C 172/29)
      Tiesvedības valoda — franču
      Tiesas pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 437, 18.12.2017.


title: Lieta C-657/17: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 25. februāra rīkojums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hussein Mohamad Hussein, piedaloties Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/24

      Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 25. februāra rīkojums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hussein Mohamad Hussein, piedaloties Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl
      (Lieta C-657/17) (1)

      (2019/C 172/30)
      Tiesvedības valoda — vācu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 52, 12.2.2018.


title: Lieta C-368/18: Tiesas devītās palātas priekšsēdētāja 2019. gada 30. janvāra rīkojums (Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Frank Casteels/Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/25

      Tiesas devītās palātas priekšsēdētāja 2019. gada 30. janvāra rīkojums (Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Frank Casteels/Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd
      (Lieta C-368/18) (1)

      (2019/C 172/32)
      Tiesvedības valoda — franču
      Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 285, 13.8.2018.


title: Lieta C-498/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 11. februāra rīkojums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ZW/Deutsche Lufthansa AG

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/25

      Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 11. februāra rīkojums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ZW/Deutsche Lufthansa AG
      (Lieta C-498/18) (1)

      (2019/C 172/34)
      Tiesvedības valoda — spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 399, 5.11.2018.


title: Lieta C-614/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 11. februāra rīkojums — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/26

      Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 11. februāra rīkojums — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika
      (Lieta C-614/18) (1)

      (2019/C 172/35)
      Tiesvedības valoda — slovāku
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 445, 10.12.2018.


title: Lieta C-660/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 8. februāra rīkojums (Landgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sundair GmbH/WV, XU, YT, ZS

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/26

      Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 8. februāra rīkojums (Landgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sundair GmbH/WV, XU, YT, ZS
      (Lieta C-660/18) (1)

      (2019/C 172/36)
      Tiesvedības valoda — vācu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 25, 21.1.2019.


title: Lieta C-701/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 31. janvāra rīkojums (Amtsgericht Nürnberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Geld-für-Flug GmbH/Ryanair DAC

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/26

      Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 31. janvāra rīkojums (Amtsgericht Nürnberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Geld-für-Flug GmbH/Ryanair DAC
      (Lieta C-701/18) (1)

      (2019/C 172/37)
      Tiesvedības valoda — vācu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 72, 25.2.2019.


title: Lieta C-750/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 8. februāra rīkojums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — A, B/C

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/27

      Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 8. februāra rīkojums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — A, B/C
      (Lieta C-750/18) (1)

      (2019/C 172/38)
      Tiesvedības valoda — holandiešu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 93, 11.3.2019.


title: Lietas T-251/17 un T-252/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 28. marta spriedums — Robert Bosch/EUIPO (“Simply. Connected.”) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafisku preču zīmju “Simply. Connected.” reģistrācijas pieteikumi — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Apelācijas padomē veicamās pārbaudes apjoms — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Regulas Nr. 207/2009 64. pants (tagad Regulas 2017/1001 71. pants))

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/28

      Vispārējās tiesas 2019. gada 28. marta spriedums — Robert Bosch/EUIPO (“Simply. Connected.”)
      (Lietas T-251/17 un T-252/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafisku preču zīmju “Simply. Connected.” reģistrācijas pieteikumi - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Apelācijas padomē veicamās pārbaudes apjoms - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Regulas Nr. 207/2009 64. pants (tagad Regulas 2017/1001 71. pants))
      (2019/C 172/39)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Robert Bosch GmbH (Štutgarte, Vācija) (pārstāvji: S. Völker un M. Pemsel, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: V. Mensing un D. Hanf)

         Priekšmets

      Prasības, kas ir celtas par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 9. marta lēmumu lietā R 948/2016-5 un 2017. gada 10. marta lēmumu lietā R 947/2016-5 attiecībā uz pieteikumiem reģistrēt grafiskus apzīmējumus “Simply. Connected.” kā Eiropas Savienības preču zīmes.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Lietas T-251/17 un T-252/17 apvienot sprieduma taisīšanai.

                  2)

                     Prasības noraidīt.

                  3)

                     Robert Bosch GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 195, 19.6.2017.


title: Lieta T-480/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 26. marta spriedums — Grieķija/Komisija (ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Grieķijas izdevumi — Vienreizējas un vienotas likmes finanšu korekcijas — Savstarpēja atbilstība — Reglamentējošo prasību vadības jomā pārbaude — Risku analīze — Finansiāla kaitējuma novērtējums — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīgums)

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/29

      Vispārējās tiesas 2019. gada 26. marta spriedums — Grieķija/Komisija
      (Lieta T-480/17) (1)

      (ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Grieķijas izdevumi - Vienreizējas un vienotas likmes finanšu korekcijas - Savstarpēja atbilstība - Reglamentējošo prasību vadības jomā pārbaude - Risku analīze - Finansiāla kaitējuma novērtējums - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīgums)
      (2019/C 172/40)
      Tiesvedības valoda — grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji: G. Kanellopoulos un A. Vasilopoulou)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: D. Triantafyllou un A. Sauka)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/1144 (2017. gada 26. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2017, L 165, 37. lpp.), ciktāl ar to atbilstības pārbaudes ΧC/2014/002/GR rezultātā Grieķijas Republikai tiek piemērotas gan vienreizējas, gan vienotas likmes korekcijas kopsummā 1 182 054,72 EUR apmērā tāpēc, ka ir konstatētas nepilnības savstarpējās atbilstības nodrošināšanā (ELGF un ELFLA).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 357, 23.10.2017.


title: Lieta T-492/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 2. aprīļa spriedums — Fleig/EĀDD (Civildienests — Līgumdarbinieki — Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. panta c) punkta i) apakšpunkts — Izbeigšana ar uzteikumu — Izbeigšanas iemesli — Uzticības saiknes zudums — Dienesta intereses — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Rūpības pienākums — Labas pārvaldības princips — Pamattiesību hartas 30. un 41. pants — Procesa jautājums — Dokumentu, kas pievienoti lietas materiāliem tiesvedībā Vispārējā tiesā, publicēšana internetā — Civildienesta noteikumu 17. pants)

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/29

      Vispārējās tiesas 2019. gada 2. aprīļa spriedums — Fleig/EĀDD
      (Lieta T-492/17) (1)

      (Civildienests - Līgumdarbinieki - Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. panta c) punkta i) apakšpunkts - Izbeigšana ar uzteikumu - Izbeigšanas iemesli - Uzticības saiknes zudums - Dienesta intereses - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Rūpības pienākums - Labas pārvaldības princips - Pamattiesību hartas 30. un 41. pants - Procesa jautājums - Dokumentu, kas pievienoti lietas materiāliem tiesvedībā Vispārējā tiesā, publicēšana internetā - Civildienesta noteikumu 17. pants)
      (2019/C 172/41)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Stephan Fleig (Berlīne, Vācija) (pārstāvis: H. Tettenborn, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) (pārstāvis: S. Marquardt)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt 2016. gada 19. septembra lēmumu, ar kuru EĀDD Cilvēkresursu direktorāta direktors, rīkojoties institūcijas, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, statusā, izbeidza prasītāja darba līgumu no 2017. gada 19. jūnija, un, otrkārt, atlīdzināt kaitējumu, kurš prasītājam, iespējams, ir nodarīts ar šo lēmumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Stephan Fleig atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 318, 25.9.2017.


title: Lieta T 562/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 28. marta spriedums – dm drogerie markt/EUIPO – Albea Services (“ALBÉA”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — Grafiska preču zīme “ALBÉA” — Agrāka starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — Vārdiska preču zīme “Balea” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/30

      Vispārējās tiesas 2019. gada 28. marta spriedums – dm drogerie markt/EUIPO – Albea Services (“ALBÉA”)
      (Lieta T 562/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “ALBÉA” - Agrāka starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Vārdiska preču zīme “Balea” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2019/C 172/42)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs:
         dm drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Vācija) (pārstāvji: O. Bludovsky un C. Mellein, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: M. Rajh un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā:
         Albea Services (Gennevilliers, Francija) (pārstāvis: J. H. de Mitry, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 25. maija lēmumu lietā R 1870/2016 1 attiecībā uz iebildumu procesu starp dm drogerie markt un Allbea Services.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 25. maija lēmumu lietā R 1870/2016 1.

                  2)

                     Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 338, 9.10.2017.


title: Lieta T-611/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 29. marta spriedums — All Star/EUIPO — Carrefour Hypermarchés (Apavu zoles forma) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīme — Apavu zoles forma — Vispārzināmi fakti — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību — Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkts) — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts un 52. panta 2. punkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 3. punkts un 59. panta 2. punkts) — Pieteikuma par sēdes rīkošanu Apelācijas padomē noraidīšana — Regulas Nr. 207/2009 77. pants (tagad Regulas 2017/1001 96. panta 1. punkts))

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/31

      Vispārējās tiesas 2019. gada 29. marta spriedums — All Star/EUIPO — Carrefour Hypermarchés (Apavu zoles forma)
      (Lieta T-611/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīme - Apavu zoles forma - Vispārzināmi fakti - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkts) - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts un 52. panta 2. punkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 3. punkts un 59. panta 2. punkts) - Pieteikuma par sēdes rīkošanu Apelācijas padomē noraidīšana - Regulas Nr. 207/2009 77. pants (tagad Regulas 2017/1001 96. panta 1. punkts))
      (2019/C 172/43)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: All Star CV (Beaverton, Oregona, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: R. Kunze, G. Würtenberger, advokāti, un S. Malynicz, QC)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Carrefour Hypermarchés (Évry, Francija) (pārstāve: C. Verneret, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 27. jūnija lēmumu lietā R 952/2014-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Carrefour Hypermarchés un All Star.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     All Star CV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 374, 6.11.2017.