title: Lieta C-647/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. oktobrī iesniedza Okrazhen sad Vidin (Bulgārija) – Maksātnespējīgā Korporativna targovska banka AD/Elit Petrol AD

text:
               17.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 455/25

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. oktobrī iesniedza Okrazhen sad Vidin (Bulgārija) – Maksātnespējīgā Korporativna targovska banka AD/Elit Petrol AD

      (Lieta C-647/18)
      (2018/C 455/35)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Okrazhen sad Vidin

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Maksātnespējīgā Korporativna targovska banka AD

         Atbildētāja: Elit Petrol AD

         Prejudiciālie jautājumi

                  1.

                              i)

                              Vai LES 2. pantā aizsargātā “tiesiskuma” vērtība ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts likumdevējam, pieņemot tiesību aktus dalībvalstī, ir pienākums ņemt vērā Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā un Komisijas 2014. gada 11. marta Paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei “Jauns ES mehānisms tiesiskuma nostiprināšanai” izstrādātos un minētos tiesiskos principus un kritērijus, kuri raksturo “tiesiskumu”?

                              ii)

                              Vai LES 2. pantā nostiprinātā “tiesiskuma” vērtība un tās pamatprincipi – likumība, tiesiskā noteiktība, neatkarīga un efektīva pārbaude tiesā, ņemot vērā arī pamattiesību ievērošanu un vienlīdzību likuma priekšā – ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tādas valsts tiesību normas kā Zakon za izmenenie i dopalnenie na Zakona za bankovata nesastoyatelnost (Likums, ar ko groza un papildina Likumu par banku maksātnespēju, turpmāk tekstā – “ZIDZBN”) Pārejas un nobeiguma noteikumu 5. pants pieņemšana, kurā ārpus kārtas no jauna tiek reglamentētas sociālās attiecības, kas ir saistītas ar nodrošinājuma tiesību reģistrāciju valsts reģistros par labu konkrētam privāto tiesību subjektam? Konkrētajā gadījumā ar valsts tiesību normu reģistros ierakstītā tādu nodrošinājuma tiesību dzēšana, kas tika nostiprinātas par labu maksātnespējīgai KTB AD, ar atpakaļejošu spēku tiek atzīta par spēkā neesošu un tiek radīta tiesiskā nenoteiktība, jo tajā ir reglamentēts, ka maksātnespējīgā KTB AD pret trešajām personām ex lege var izmantot par dzēstām uzskatāmās nodrošinājuma tiesības, lai gan saistības, uz kurām tika nostiprinātas nodrošinājuma tiesības, tika izpildītas.

                              iii)

                              Tiesai ir jāsaņem interpretācija jautājumā, vai tā var pamatoties uz LES 2. pantu tieši un to piemērot, ja tā konstatē, ka veids, kā ZIDZBN Pārejas un nobeiguma noteikumu 5. panta valsts tiesību normā no jauna ar atpakaļejošu spēku ir reglamentētas nodrošinājuma tiesību reģistrācijas valsts reģistros par labu maksātnespējīgai KTB AD juridiskās sekas, ir pretrunā “tiesiskuma” vērtībai un tās iepriekš minētajiem pamatprincipiem?

                              iv)

                              Kādi kritēriji un nosacījumi valsts tiesai ir jāpiemēro, pārbaudot, vai “tiesiskuma” vērtība LES 2. panta izpratnē pieļauj tādas valsts tiesību normas kā ZIDZBN Pārejas un nobeiguma noteikumu 5. pants pieņemšanu?

                              v)

                              Vai LESD 67. panta 1. punkts, atbilstoši kuram Savienība veido brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, ievērojot pamattiesības un dalībvalstu atšķirīgās tiesību sistēmas un tradīcijas, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir valsts tiesību normas, kas rada nenoteiktību civiltiesiskajās un komercdarījumu attiecībās vai priekšlaicīgi izlemj izskatīšanā esošās tiesvedības?

                  2.

                              i)

                              Tiesai ir jāsaņem norāde jautājumā, vai piemērojamās Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2015/848 (1) (2015. gada 20. maijs) par maksātnespējas procedūrām 7. panta 2. punkta h) apakšpunkta un 8. panta tiesību normas, lasot tās kopā ar LES 2. pantu, var interpretēt sistēmiski kopsakarā ar pamattiesībām atbilstoši Hartas 17. panta 1. punktam, 20. pantam un 47. panta 2. punktam?

                              ii)

                              Ja minētās Savienības tiesību normas ir jāinterpretē kopsakarā ar tiesībām, kas izriet no Hartas, vai šo tiesību piemērošana maksātnespējas procesā dalībvalstī ir pieļaujama un vai šajās tiesībās nostiprinātā aizsardzība ir jāinterpretē tādējādi, ka tai pretrunā ir valsts tiesību norma, kurā sociālās attiecības tiek reglamentētas ārpus kārtas un ar atpakaļejošu spēku par labu likumdevēja konkrēti minētam maksātnespējas kreditoram?

                              iii)

                              Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2015/848 (2015. gada 20. maijs) par maksātnespējas procedūrām 7. panta 2. punkta h) apakšpunktam un 8. pantam, interpretējot tos kopsakarā ar tiesībām, kas izriet no Hartas 17. panta 1. punkta, 20. panta un 47. panta 2. punkta, ir pretrunā tādas valsts tiesību normas piemērošana, atbilstoši kurai ar atpakaļejošu spēku reģistros ierakstītā KTB AD nodrošinājuma tiesību dzēšana tiek atzīta par spēkā neesošu un par labu maksātnespējīgajai KTB AD“atdzimušās” nodrošinājuma tiesības tiek atzītas par spēkā esošām ех lege pret trešajām personām, un tādējādi tiek pārkāptas citu kreditoru tiesības un tiek grozīta apmierināmo prasījumu secība maksātnespējas procesā?

                              iv)

                              Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2015/848 (2015. gada 20. maijs) par maksātnespējas procedūrām 7. panta 2. punkta h) apakšpunkts, lasot to kopā ar tiesībām, kas izriet no Hartas 17. panta 1. punkta, 20. panta un 47. panta 2. punkta, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir likumdevēja konkrēti minēta kreditora (KTB AD) prasījumu konstatēšana ar nosacījumu maksātnespējas procesā, ja šī kreditora prasījumi paziņošanas brīdī, piemērojot ieskaitu, ir pilnībā dzēsti un izskatīšanā atrodas tādas lietas par ieskaita apstrīdēšanu, kuras vēl nav pabeigtas? Ja nosacījums, ar kādu kreditors piesaka savu maksātnespējas prasījumu, ir tāds, ka valsts tiesa ieskaitus, kuru dēļ prasījumi ir dzēsti, atzīst par spēkā neesošiem, vai tiesības uz taisnīgu tiesu atbilstoši Hartas 47. panta 2. punktam pieļauj valsts tiesību aktu, saskaņā ar kuru ar atpakaļejošu spēku tiek grozīti spēkā esoša ieskaita nosacījumi un tādējādi priekšlaicīgi izlemj izskatīšanā esošās tiesvedības par ieskaita apstrīdēšanu vai prasījuma konstatēšanu maksātnespējas procesā?

                              v)

                              Tiesai ir jāsaņem norāde jautājumā, vai tā var tieši pamatoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2015/848 (2015. gada 20. maijs) par maksātnespējas procedūrām 7. panta 2. punkta h) apakšpunkta un 8. panta tiesību normām, lasot tās kopā ar Hartas 17. panta 1. punktu, 20. pantu un 47. panta 2. punktu, un tās tieši piemērot, ja tā konstatē, ka valsts tiesību akti, kuri ir nosacītā konstatējuma par KTB AD prasījumu pamatā un/vai ietekmē nosacījuma, ar kādu tiek pieteikts prasījums, iestāšanos, ir pretrunā Savienības tiesību normām?

                  3)

                  Vai Direktīvas 2014/59/ES (2) 77. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tāda valsts likuma piemērošana, saskaņā ar kuru ar atpakaļejošu spēku tiek mainīti savstarpēju prasījumu un saistību ar kredītiestādi, kas atrodas atveseļošanas procesā vai kurai ir piemērots noregulējuma režīms, ieskaita nosacījumi un tādējādi priekšlaicīgi izlemj izskatīšanā esošās tiesvedības par attiecībā uz kredītiestādi paziņoto ieskaitu apstrīdēšanu?

         (1)  OV 2015, L 141, 19. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV 2014, L 173, 190. lpp.).


title: Lieta T-633/18: Prasība, kas celta 2018. gada 22. oktobrī – Rose Gesellschaft/EUIPO – Iviton (“TON JONES”)

text:
               17.12.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 455/32

      Prasība, kas celta 2018. gada 22. oktobrī – Rose Gesellschaft/EUIPO – Iviton (“TON JONES”)
      (Lieta T-633/18)
      (2018/C 455/43)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Rose Gesellschaft mbH (Vīne, Austrija) (pārstāvis: R. Kornfeld, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Iviton s. r. o. (Prešov, Slovākija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “TON JONES” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 109 614

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 12. jūlija lēmums lietā R 2136/2017–2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  noteikt pienākumu Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam turpināt iebildumu procesu, neņemot vērā iepriekš piemēroto atteikuma pamatu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

                  —

                  katrā ziņā nepiespriest nekādus izdevumus reģistrācijas pieteikuma iesniedzējai.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta pārkāpums.


title: Lieta T-180/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 10. novembra spriedums – Icap u.c./Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Jenās izteikto procentu likmju atvasināto instrumentu sektors — Lēmums, ar kuru konstatēti seši LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumi — Manipulācijas ar JPY LIBOR un Euroyen TIBOR starpbanku atsauces likmēm — Konkurences ierobežojums mērķa dēļ — Starpnieka līdzdalība pārkāpumos — “Hibrīda” darījuma procedūra — Nevainīguma prezumpcijas princips — Labas pārvaldības princips — Naudas sodi — Pamatsumma — Ārkārtējs pielāgojums — Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               8.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 5/26

         Vispārējās tiesas 2017. gada 10. novembra spriedums – Icap u.c./Komisija
   (Lieta T-180/15) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Jenās izteikto procentu likmju atvasināto instrumentu sektors - Lēmums, ar kuru konstatēti seši LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumi - Manipulācijas ar JPY LIBOR un Euroyen TIBOR starpbanku atsauces likmēm - Konkurences ierobežojums mērķa dēļ - Starpnieka līdzdalība pārkāpumos - “Hibrīda” darījuma procedūra - Nevainīguma prezumpcijas princips - Labas pārvaldības princips - Naudas sodi - Pamatsumma - Ārkārtējs pielāgojums - Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2018/C 005/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Icap plc (Londona, Apvienotā Karaliste), Icap Management Services Ltd, (Londona) un Icap New Zealand Ltd, (Velingtona, Jaunzēlande) (pārstāvji – C. Riis-Madsen un S. Frank, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – V. Bottka, B. Mongin un J. Norris-Usher)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 263. pantam, galvenokārt, atcelt Komisijas 2015. gada 4. februāra Lēmumu C(2015) 432 final par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta AT.39861 – Jenas procentu likmju atvasinātie instrumenti) un, pakārtoti, samazināt ar šo lēmumu prasītājām piemērotā naudas soda apmēru.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2015. gada 4. februāra Lēmuma C(2015) 432 final par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta AT.398611 – Jenas procentu likmju atvasinātie instrumenti) 1. panta a) punktu, ciktāl tas attiecas uz laikposmu pēc 2007. gada 22. augusta;

               2)

               atcelt Lēmuma C(2015) 432 final 1. panta b) punktu;

               3)

               atcelt Lēmuma C(2015) 432 final 1. panta d) punktu, ciktāl tas attiecas uz laikposmu no 2010. gada 5. marta līdz 27. aprīlim;

               4)

               atcelt Lēmuma C(2015) 432 final 1. panta e) punktu, ciktāl tas attiecas uz laikposmu pirms 2010. gada 18. maija;

               5)

               atcelt Lēmuma C(2015) 432 final 1. panta f) punktu, ciktāl tas attiecas uz laikposmu pirms 2010. gada 18. maija;

               6)

               atcelt Lēmuma C(2015) 432 final 2. pantu;

               7)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               8)

               Icap plc, Icap Management Services Ltd un Icap New Zealand Ltd sedz vienu ceturtdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem;

               9)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina trīs ceturtdaļas no Icap, Icap Management Services un Icap New Zealand tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 245, 27.7.2015.


title: Lieta T-684/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 17. novembra spriedums – Ciarko/EUIPO – Maan (Tvaika nosūcējs) Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlos tvaika nosūcēju — Agrāks Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Individuāla rakstura neesamība — Informēts lietotājs — Autora brīvības pakāpe — Atšķirīga kopējā iespaida neesamība — Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               8.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 5/37

         Vispārējās tiesas 2017. gada 17. novembra spriedums – Ciarko/EUIPO – Maan (Tvaika nosūcējs)
   (Lieta T-684/16) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlos tvaika nosūcēju - Agrāks Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Individuāla rakstura neesamība - Informēts lietotājs - Autora brīvības pakāpe - Atšķirīga kopējā iespaida neesamība - Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2018/C 005/50)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością sp.k. (Sanok, Polija) (pārstāvis – M. Żabińska, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – D. Walicka)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Maan sp. z o.o. (Grójec, Polija) (pārstāvis – M. Rumak, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2016. gada 13. jūlija lēmumu lietā R 1212/2015-3) attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Maan un Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością sp.k. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Maan sp. z o.o. sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 410, 7.11.2016.


title: Lieta T-701/17: Prasība, kas celta 2017. gada 5. oktobrī – OCU/VNV

text:
               8.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 5/48

         Prasība, kas celta 2017. gada 5. oktobrī – OCU/VNV
   (Lieta T-701/17)
   (2018/C 005/66)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madride, Spānija) (pārstāvji – E. Martínez Martínez un C. López-Mélida de Ramón, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītājas prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes lēmumu (SRB/EES/2017/08) un neatkarīgā eksperta vērtējumu, uz kuru tas pamatots atbilstoši Regulas 806/2014 20. panta 15. punktam;

               —

               atzīt Regulas (ES) Nr. 806/2014 18. un 29. panta prettiesiskumu un nepiemērojamību;

               —

               piespriest atbildētājai, “VIENOTĀJAI NOREGULĒJUMA VALDEI”, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta C-423/16 P: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 9. novembra spriedums – HX/Eiropas Savienības Padome Apelācija — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku — Ierobežojoši pasākumi pret lēmuma pielikumā minētu personu — Šī lēmuma spēkā esamības pagarināšana tiesvedības laikā Eiropas Savienības Vispārējā tiesā — Lūgums par prasības pieteikuma grozīšanu, kas formulēts tiesas sēdē, nevis iesniegts kā atsevišķs dokuments — Vispārējās tiesas Reglamenta 86. pants — Bulgāru valodas redakcija — Sākotnējā lēmuma, ar kuru attiecīgā persona ir iekļauta personu, uz kurām attiecina ierobežojošus pasākumus, sarakstā, atcelšana Vispārējā tiesā — Lēmuma par pagarināšanu izbeigšanās — Lūguma par prasības pieteikuma grozīšanu priekšmeta saglabāšanās

text:
               8.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 5/11

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 9. novembra spriedums – HX/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-423/16 P) (1)

   (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku - Ierobežojoši pasākumi pret lēmuma pielikumā minētu personu - Šī lēmuma spēkā esamības pagarināšana tiesvedības laikā Eiropas Savienības Vispārējā tiesā - Lūgums par prasības pieteikuma grozīšanu, kas formulēts tiesas sēdē, nevis iesniegts kā atsevišķs dokuments - Vispārējās tiesas Reglamenta 86. pants - Bulgāru valodas redakcija - Sākotnējā lēmuma, ar kuru attiecīgā persona ir iekļauta personu, uz kurām attiecina ierobežojošus pasākumus, sarakstā, atcelšana Vispārējā tiesā - Lēmuma par pagarināšanu izbeigšanās - Lūguma par prasības pieteikuma grozīšanu priekšmeta saglabāšanās)
   (2018/C 005/14)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: HX (pārstāvis – S. Koev, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – I. Gurov un S. Ky)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2016. gada 2. jūnija sprieduma lietā HX/Padome (T-723/14, EU:T:2016:332) rezolutīvās daļas 2. punktu;

               2)

               izbeigt tiesvedību attiecībā uz tiesvedībā Eiropas Savienības Vispārējā tiesā HX formulēto lūgumu par prasības pieteikuma grozīšanu;

               3)

               piespriest Eiropas Savienības Padomei segt savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzināt HX tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē un šajā apelācijas tiesvedībā.

      (1)  OV C 350, 26.9.2016.


title: Lieta T-381/17: Vispārējās tiesas 2017. gada 7. decembra rīkojums – Acsen/Parlaments un Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Direktīva 2011/35/ES — Akciju sabiedrību apvienošanās — Apvienošanās spēkā neesamība — Apvienošanās absolūtas spēkā neesamības nenošķiršana no relatīvas spēkā neesamības — Termiņš prasības celšanai — Nokavējums — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/27

         Vispārējās tiesas 2017. gada 7. decembra rīkojums – Acsen/Parlaments un Padome
   (Lieta T-381/17) (1)

   ((Prasība atcelt tiesību aktu - Direktīva 2011/35/ES - Akciju sabiedrību apvienošanās - Apvienošanās spēkā neesamība - Apvienošanās absolūtas spēkā neesamības nenošķiršana no relatīvas spēkā neesamības - Termiņš prasības celšanai - Nokavējums - Acīmredzama nepieņemamība))
   (2018/C 042/40)
   Tiesvedības valoda – rumāņu.

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ibram Acsen (Bukareste, Rumānija) (pārstāve: C. Gagu, advokāte)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāves: M. Pencheva un C. Ionescu Dima) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: S. Petrova Cerchia un A. Varnav)

      Priekšmets

   Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 5. aprīļa Direktīvas 2011/35/ES par akciju sabiedrību apvienošanos (OV 2011, L 110, 1. lpp.) 22. panta 1. punkta c) apakšpunktu.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu.

               2)

               Ibram Acsen atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 269, 14.8.2017.


title: Lieta T-669/17: Prasība, kas celta 2017. gada 25. septembrī – Hernando Avendaño un citi/VNV

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/28

         Prasība, kas celta 2017. gada 25. septembrī – Hernando Avendaño un citi/VNV
   (Lieta T-669/17)
   (2018/C 042/41)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: María Hernando Avendaño (Madride, Spānija), Ignacio Ruiz-Rivas Hernando (Madride), Juan Ruiz-Rivas Cuesta (Madride), Lucía Ruiz-Rivas Cuesta (Madride) (pārstāvis – P. Gabeiras Vázquez, advokāte)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               pieņemt izskatīšanai šo prasību kopā ar sniegtajiem pierādījumiem un lūgto pasākumu noteikšanu;

               —

               atzīt lēmumu SRB/EES/2017/08 par spēkā neesošu;

               —

               atlīdzināt nodarītos zaudējumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-735/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. oktobrī – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España/VNV

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/28

         Prasība, kas celta 2017. gada 31. oktobrī – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España/VNV
   (Lieta T-735/17)
   (2018/C 042/42)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables) (Saragosa [Zaragoza], Spānija) (pārstāvis – J. Llanos Acuña, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasījumi

   Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu atcelt un atstāt bez iedarbības apstrīdēto lēmumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnijā izpildes sesijā pieņemto lēmumu (Lēmums SRB/EES/2017/08), ar ko tika paredzēta vienotās noregulējuma shēmas aktivizēšana un tās piemērošana Spānijas bankai Banco Popular Español, S.A.
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-745/17: Prasība, kas celta 2017. gada 14. novembrī – Kerkosand/Komisija

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/29

         Prasība, kas celta 2017. gada 14. novembrī – Kerkosand/Komisija
   (Lieta T-745/17)
   (2018/C 042/43)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kerkosand spol. s.r.o. (Šajdíkové Humence, Slovākijas Republika) (pārstāvji: advokāti A. Rosenfeld un C. Holtmann)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 20. jūlija Lēmumu C(2017)5050 final, valsts atbalsta procedūrā SA.38121 (2016/FC) – Slovākijas Republika “Investment aid to the Slovak glass sand producer NAJPI a.s.”;

               —

               pakārtoti, atcelt prasītājas pārstāvjiem nosūtīto Eiropas Komisijas 2017. gada 5. septembra informatīvo vēstuli procedūrā SA.38121 (2014/CP) “Alleged State aid to Slovak glass sand producer NAJPI a.s.”, kā arī

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots būtisku formas un procesuālo prasību, proti, Regulas (ES) 2015/1589 (1) 15. panta 1. punkta pirmā teikuma, lasot to kopā ar tās 4. pantu, pārkāpums.
               Prasītāja norāda, ka atbildētāja uzskatot, ka atbalsts atbilst Regulas (ES) 651/2014 (2) nosacījumiem. Tas esot šķērslis atbildētājai veikt sākotnējās izskatīšanas procedūru, kā arī pieņemt lēmumu Regulas (ES) 2015/1589 4. panta 2., 3. vai 4. punkta izpratnē. Šajā nostājā esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo atbildētājai esot tiesības ar Regulu (ES) 651/2014 pamatotiem atbalstiem piemērot sākotnējās izskatīšanas procedūru. Vairāk kā trīsarpus gadus ilgusī izskatīšanas procedūra esot pārsniegusi prima facie izskatīšanas sākotnējās izskatīšanas procedūrā robežu. Tādēļ atbildētājai saskaņā ar Regulas (ES) 2015/1589 15. panta 1. punkta pirmo teikumu esot pienākums pieņemt lēmumu Regulas (ES) 2015/1589 4. panta 2., 3. vai 4. punkta izpratnē. Taču šo pienākumu atbildētāja neesot izpildījusi, jo tā esot sūdzību noraidījusi kā nepamatotu, nekonstatējot, ka faktiskais atbalsts nerada šaubas par tā saderīgumu ar iekšējo tirgu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots LESD, kā arī tā īstenošanai piemērojamo tiesību normu, proti, LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunkta, 109. panta, lasot kopā ar Regulas (ES) 651/2014 58. panta 1. punktu, un LESD 108. panta 2. punkta, lasot kopā ar Regulas (ES) 2015/1589 4. panta 4. punktu, pārkāpums

                           —

                           Atbildētāja uzskatot, ka tās rīcības brīvība izskatīšanas procedūrā saistībā ar atbalstiem, kas pamatoti ar Regulu (ES) 651/2014, aprobežojas ar šajā regulā ietverto atbrīvojuma nosacījumu izpildes pārbaudi. Šajā nostājā esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo atbilstoši Savienības tiesu judikatūrai no Regulas (ES) 651/2014 nosacījumu izpildes izriet vienīgi pieņēmuma par atbilstību pārākums pār katra gadījuma individuālu pārbaudi. Šis pārākums nebūtu jāievēro tādos gadījumos kā šis, kad atbalstam pirmšķietami saistībā ar tā ietekmi uz konkurenci ir piešķirama īpaša nozīme. Šādos gadījumos atbildētājai esot tiesības veikt individuālu izvērtējumu ārpus Regulas (ES) 651/2014 regulējuma, ievērojot primārās tiesības un vispārējos Savienības tiesību principus. Neizmantojot šo rīcības brīvību, atbildētāja esot pārkāpusi LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu.

                           —

                           Atbildētāja turklāt esot pārkāpusi LESD 109. pantu, lasot kopā ar Regulas (ES) 651/2014 58. panta 1. punktu, jo tā šo regulu šim gadījumam ir piemērojusi retroaktīvi, kaut gan nebija izpildīti tam nepieciešamie nosacījumi. Šis atbalsts esot ad hoc atbalsts lielajam uzņēmumam. Šādu atbalstu stimulējošā ietekme atbilstoši Regulas (ES) 651/2014 6. panta 3. punkta a) apakšpunktam ir pakļauta īpaši stingrām prasībām. Neesot sniegts nepieciešamais pierādījums, ka Slovākijas iestādes pirms atbalsta atļaušanas, pamatojoties uz atbalsta saņēmēja iesniegtajiem dokumentiem, ir pārliecinājušās par šo prasību izpildi.

                           —

                           Visbeidzot, atbildētāja esot pārkāpusi LESD 108. panta 2. punktu, lasot kopā ar Regulas (ES) 2015/1589 4. panta 4. punktu, jo tā neesot uzsākusi formālās izmeklēšanas procedūru. Atbildētāja atbalsta saņēmēja pieņemto MVU raksturu vairāk kā trīsarpus gadus ilgušajā izskatīšanas procedūrā esot izvērtējusi nepietiekami un nepilnīgi. Turklāt atbildētājai sanāksmē esot bijušas grūtības formulēt, vai runa ir par atbalstu, kas piešķirts pamatojoties uz atbalsta tiesisko regulējumu, vai ad hoc atbalstu. Atbildētāja šo jautājumu varēja atstāt neatbildētu tikai tad, ja tā būtu pietiekami pārbaudījusi un pienācīgi konstatējusi atbalsta saņēmēja MVU raksturu. Taču pēdējais minētais nebija izdarīts. Turklāt atbildētāja tikai apstrīdētajā lēmumā esot atzinusi, ka nav konstatēts saderīgums atbilstoši Regulai (ES) 800/2008 (3), taču vairākus gadus tā bija apgalvojusi pretējo.

      (1)  Padomes Regula (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.).

      (2)  Komisijas Regula (ES) Nr. 651/2014 (2014. gada 17. jūnijs), ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot Līguma 107. un 108. pantu (OV 2014, L 187, 1. lpp.).

      (3)  Komisijas Regula (EK) Nr. 800/2008 (2008. gada 6. augusts), kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (OV 2008, L 214, 3. lpp.).


title: Lieta T-754/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. novembrī – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest)/Komisija

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/30

         Prasība, kas celta 2017. gada 15. novembrī – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest)/Komisija
   (Lieta T-754/17)
   (2018/C 042/44)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) (Bresta, Francija) (pārstāvji: J. Vanden Eynde un E. Wauters, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt prasības pieteikumu par pieņemamu un līdz ar to atcelt Komisijas lēmumu ar atsauces numuru: C(2017) 5176 final par atbalsta shēmu SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), ko īstenojusi Francija – Nodokļu piemērošana ostām Francijā;

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               līdz ar to atcelt Eiropas Komisijas lēmumu, ar ko uzņēmuma ienākuma nodokļa nepiemērošana Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest saimnieciskajai darbībai ir atzīta par valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots labas pārvaldības principa pārkāpums, jo prasības, ko cēlusi prasītāja saistībā ar tiesībām piekļūt administratīvās lietas materiāliem, lietā T-39/17, Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest)/Komisija, iznākums joprojām nav zināms. Tā kā Komisija pamatojās uz svarīgiem dokumentiem, lai noteiktu prasītājai pārmestos iebildumus, un neizsniedza šos dokumentus prasītājai, lai arī tā to vairakkārt tika pieprasījusi, lēmums, kurā veikta tamlīdzīgu dokumentu analīze esot prettiesisks.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota kļūda vērtējumā attiecībā uz Brestas ostas veikto darbību klasificēšanu. Šis pamats ir iedalīts divās daļās.

                           —

                           Pirmā daļa attiecas uz apgalvojumu, ka Brestas ostas darbības ir pakalpojumi ar vispārēju nozīmi. Prasītāja uzskata, ka šajā kontekstā atbildētāja varētu apstrīdēt atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa tikai tad, ja tiktu pierādīts, ka tas ir valsts atbalsts, kas tiek piemērots konkurences darbībai.

                           —

                           Otrā daļa, kas izvirzīta pakārtoti, attiecas uz to, ka, ja ostas darbības nav pakalpojumi ar vispārēju nozīmi, tie tomēr esot vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi, kuri saskaņā ar Savienības tiesībām var tikt subsidēti, tostarp, ar nodokļu pasākumiem. Prasītāja uzskata, ka šādā gadījumā nevarot uzskatīt, ka šajā situācijā ir piemērojami konkurences noteikumi.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots pamatojuma trūkums un acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz to, ka Komisija attiecīgo pasākumu ir kvalificējusi par valsts atbalstu. Šis pamats ir iedalīts divās daļās.

                           —

                           Pirmajā daļā prasītāja apgalvo, ka izņēmums no LESD 106. panta 2. punkta piemērošanas esot jāskata kopsakarā ar LESD 93. pantu, kurā ir paredzēts, ka atbalsts ir saderīgs ar Līgumiem, ja tas vajadzīgs pārvadājumu koordinācijai vai ja tas ir atlīdzība par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem.

                           —

                           Ar otro daļu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā un nepietiekams pamatojums attiecībā uz LESD 107. panta piemērošanu. Pirmkārt, apstrīdētais lēmums neesot pietiekami pamatots, jo tajā nav norādīts neviens elements, lai konstatētu un pierādītu, kādā veidā attiecīgā atbalsta shēma ietekmē vai var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm, runājot par Francijas ostām, un it īpaši Brestas ostu. Otrkārt, lēmumā esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, ciktāl tajā par valsts atbalstu ir atzīts pasākums, no kura labumu gūst Brestas osta, lai gan nosacījums par ietekmi uz tirdzniecību nav izpildīts.


title: Lieta T-779/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. novembrī – United Wineries/EUIPO – Compañía de Vinos Miguel Martín (“VIÑA ALARDE”)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/31

         Prasība, kas celta 2017. gada 30. novembrī – United Wineries/EUIPO – Compañía de Vinos Miguel Martín (“VIÑA ALARDE”)
   (Lieta T-779/17)
   (2018/C 042/45)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: United Wineries, SA (Cenicero, Spānija) (pārstāvis – J. Oria Sousa Montes, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Compañía de Vinos Miguel Martín, SL (Cigales, Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “VIÑA ALARDE” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 390 521

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 25. septembra lēmums lietā R 281/2017-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par pieņemamu šo prasības pieteikumu kopā ar tā pielikumiem;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. punkta un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-781/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. novembrī – Kraftpojkarna/Komisija

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/32

         Prasība, kas celta 2017. gada 30. novembrī – Kraftpojkarna/Komisija
   (Lieta T-781/17)
   (2018/C 042/46)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kraftpojkarna AB (Västerås, Zviedrija) (pārstāvis: Y. Melin, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               1.

               atzīt par spēkā neesošiem no pieņemšanas brīža:

                           —

                           Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1238/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīta kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu, 3. panta 2. punktu, un

                           —

                           Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1239/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīta kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu, 2. panta 2. punktu;

               2.

               atcelt

                           —

                           Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2017/1524 (2017. gada 5. septembris), ar ko atsauc divu ražotāju eksportētāju saistību pieņemšanu, kura izdarīta saskaņā ar Īstenošanas lēmumu 2013/707/ES, ar ko apstiprina tādu saistību pieņemšanu, kuras piedāvātas saistībā ar antidempinga un antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu galīgo pasākumu piemērošanas periodā, 2. pantu, ciktāl tas atteicas uz prasītāju; un

               3.

               piespriest Komisijai un jebkurai personai, kas varētu saņemt atļauju iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu:
   Komisija ir pārkāpusi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (1), 8. panta 1., 9. un 10. punktu un 10. panta 5. punktu, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1037 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (2), 13. panta 1., 9. un 10. punktu un 16. panta 5. punktu, atzīstot uzņēmuma rēķinus par nederīgiem un pēc tam uzdodot muitas iestādēm piemērot muitas nodokļus, it kā uzņēmumu rēķini vispār nebūtu tikuši izdoti un paziņoti muitas iestādēm laikā, kad preces tika deklarētas laišanai brīvā apgrozībā.
   Šis pamats ir balstīts uz iebildi par Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1238/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīta kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu (3), 3. panta 2. punkta un Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1239/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kurus nosūta no Ķīnas Tautas Republikas (4), 2. panta 2. punkta, uz kura pamata Komisijai bija pilnvaras atzīt rēķinus par nederīgiem, prettiesiskumu.

      (1)  OV 2013, L 176, 21. lpp.

      (2)  OV 2016, L 176, 55. lpp.

      (3)  OV 2013, L 325, 1. lpp.

      (4)  OV 2013, L 325, 66. lpp.


title: Lieta T-782/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. novembrī – Wuxi Saijing Solar/Komisija

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/33

         Prasība, kas celta 2017. gada 30. novembrī – Wuxi Saijing Solar/Komisija
   (Lieta T-782/17)
   (2018/C 042/47)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wuxi Saijing Solar Co. Ltd (Yixing, Ķīna) (pārstāvis: Y. Melin, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               1.

               atzīt par spēkā neesošiem no pieņemšanas brīža:

                           —

                           Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1238/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīta kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu, 3. panta 2. punktu, un

                           —

                           Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1239/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīta kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu, 2. panta 2. punktu;

               2.

               atcelt:

                           —

                           Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2017/1524 (2017. gada 5. septembris), ar ko atsauc divu ražotāju eksportētāju saistību pieņemšanu, kura izdarīta saskaņā ar Īstenošanas lēmumu 2013/707/ES, ar ko apstiprina tādu saistību pieņemšanu, kuras piedāvātas saistībā ar antidempinga un antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu galīgo pasākumu piemērošanas periodā, 2. pantu, ciktāl tas atteicas uz prasītāju; un

               3.

               piespriest Komisijai un jebkurai personai, kas varētu saņemt atļauju iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu.
   Komisija ir pārkāpusi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (1) 8. panta 1., 9. un 10. punktu un 10. panta 5. punktu, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1037 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (2), 13. panta 1., 9. un 10. punktu un 16. panta 5. punktu, atzīstot uzņēmuma rēķinus par nederīgiem un pēc tam uzdodot muitas iestādēm piemērot muitas nodokļus, it kā uzņēmumu rēķini vispār nebūtu tikuši izdoti un paziņoti muitas iestādēm laikā, kad preces tika deklarētas laišanai brīvā apgrozībā.
   Šis pamats ir balstīts uz iebildi par Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1238/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīta kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu (3), 3. panta 2. punkta un Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1239/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kurus nosūta no Ķīnas Tautas Republikas (4), 2. panta 2. punkta, uz kura pamata Komisijai bija pilnvaras atzīt rēķinus par nederīgiem, prettiesiskumu.

      (1)  OV 2013, L 176, 21. lpp.

      (2)  OV 2016, L 176, 55. lpp.

      (3)  OV 2013, L 325, 1. lpp.

      (4)  OV 2013, L 325, 66. lpp.


title: Lieta T-783/17: Prasība, kas celta 2017. gada 1. decembrī – GE Healthcare/Komisija

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/34

         Prasība, kas celta 2017. gada 1. decembrī – GE Healthcare/Komisija
   (Lieta T-783/17)
   (2018/C 042/48)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GE Healthcare A/S (Oslo, Norvēģija) (pārstāvji: D. Scannell, Barrister, G. Castle un S. Oryszczuk, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 23. novembra Lēmumu C(2017) 7941 final, ar kuru ir apturētas prasītājas tirdzniecības atļaujas attiecībā uz Omniscan (SNN “gadodiamīds”);

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas gan tiesāšanās, gan pārējos ar šo lietu saistītos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot pretrunā Direktīvas 2001/83/EK (1) 116. pantam.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot pretrunā piesardzības principam.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot pretrunā diskriminācijas aizlieguma principam.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums katrā ziņā esot nesamērīgs.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot pretrunā vispārējam labas pārvaldības principam.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/83/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV 2001, L 311, 67. lpp.).


title: Lieta T-786/17: Prasība, kas celta 2017. gada 4. decembrī – BTC/Komisija

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/35

         Prasība, kas celta 2017. gada 4. decembrī – BTC/Komisija
   (Lieta T-786/17)
   (2018/C 042/49)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BTC GmbH (Bozen, Itālija) (pārstāvji: L. von Lutterotti un A. Frei, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 27. septembra lēmumu ar atsauces numuru Ares (2017) 4799558 par piešķirtā finansējuma atmaksāšanu, kā arī atbilstošo 2017. gada 2. oktobra paziņojumu par parādu (Nota di Addebito) Nr. 3241712708 un 2017. gada 2. oktobra paziņojumu Ares (2017) 4 790 311, kas visi 2017. gada 4. oktobrī pa e-pastu ir nosūtīti uz info@btc-srl.com, kā arī visus citus tiesību aktus (tostarp tos, par kuriem nav zināms), kas ir tikuši pieņemti pirms abiem iepriekš minētajiem aktiem, ir ar tiem saistīti vai ir paredzēti to izpildei;

               —

               primāri pakārtoti, izskatot lietu šķīrējtiesas procesā atbilstoši LESD 272. pantam un 2007. gada 29. jūnija finansējuma līguma Nr. C046311 5. panta 2. punktam, atzīt, ka summa, ko Eiropas Komisija 2017. gada 2. oktobra paziņojumā par parādu (Nota di Addebito) Nr. 3241712708 ir pieprasījusi prasītājai, tai nav jāmaksā un ka prasītāja tādējādi ir tiesīga to ieturēt;

               —

               sekundāri pakārtoti, tāpat izskatot lietu šķīrējtiesas procesā atbilstoši LESD 272. pantam un 2007. gada 29. jūnija finansējuma līguma Nr. C046311 5. panta 2. punktam un tikai gadījumā, ja prasītājai būtu jāmaksā Eiropas Kopienai kāda summa atbilstoši 2007. gada 29. jūnija finansējuma līgumam Nr. C046311, noteikt summu, kas prasītājai var būt jāmaksā, kas tādējādi ir mazāka par summu, kas norādīta Eiropas Komisijas 2017. gada 2. oktobra paziņojumā par parādu (Nota di Addebito) Nr. 3241712708;

               —

               katrā ziņā piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus atbilstoši Reglamenta 134. pantam, kas, pamatojoties uz Itālijas advokātu honorāru aprēķināšanas parametriem saskaņā ar Itālijas Tieslietu ministrijas Ministra dekrētu Nr. 55/2014, ir novērtēti 30 000 EUR apmērā, pieskaitot 15 % izdevumu atmaksai pēc vienotas likmes saskaņā ar Itālijas Tieslietu ministrijas Ministra dekrēta Nr. 55/2014 15. pantu, 4 % atbilstoši likumā noteiktajai iemaksai advokātu fondā, kā arī PVN 22 % apmērā, ciktāl tas ir jāmaksā, un precīzāks aprēķins, ņemot vērā ieguldīto darbu, tiks veikts tiesvedības laikā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: apstrīdētie pasākumi ir atzīstami par spēkā neesošiem, jo saistībā ar tiem ir iestājies noilgums atbilstoši Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1) 3. panta 1. punkta ceturtajai daļai.

               2.

               Otrais pamats: apstrīdētie pasākumi ir atzīstami par spēkā neesošiem, jo ir ticis pārkāpts LESD 296. pants un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants, ņemot vērā nesamērīgo laiku lēmuma un iepriekš minētā paziņojuma par parādu pieņemšanā (tiesiskās noteiktības un samērīga procesa ilguma principa pārkāpums).

               3.

               Trešais pamats: apstrīdētie pasākumi ir atzīstami par spēkā neesošiem, jo ir ticis pārkāpts LESD 296. pants un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. un 42. pants, ņemot vērā kļūdas, kas ir pieļautas faktu konstatējumā, lēmuma pamatojuma nepietiekamo un pretrunīgo raksturu un tiesību piekļūt dokumentiem pārkāpumu.

               4.

               Ceturtais pamats: apstrīdētie pasākumi ir atzīstami par spēkā neesošiem, jo ir ticis pārkāpts Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 2. un 4. pants, LESD 296. pants un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants, ņemot vērā summas, kuru pieprasīts atmaksāt, nesamērīgo raksturu, faktu konstatējumu neesamību vai to kļūdaino raksturu un lēmuma pamatojuma nepietiekamo un pretrunīgo raksturu.

               5.

               Piektais pamats: summa, ko Komisija 2017. gada 2. oktobra paziņojumā par parādu (Nota di Addebito) Nr. 3241712708 ir pieprasījusi prasītājai, neesot jāmaksā, jo Komisija esot pārkāpusi līgumisko labticības principu, esot novēloti un nepietiekami konstatējusi faktus un nav izvērtējusi vai ir kļūdaini izvērtējusi pieejamos pierādījumus.

               6.

               Sestais pamats: summa, ko Komisija 2017. gada 2. oktobra paziņojumā par parādu (Nota di Addebito) Nr. 3241712708 ir pieprasījusi prasītājai, neesot jāmaksā, jo secinājumi, kurus Komisija ir izdarījusi, pamatojoties uz OLAF ziņojumu, neatbilstot faktiem.

               7.

               Septītais pamats: summa, ko Komisija 2017. gada 2. oktobra paziņojumā par parādu (Nota di Addebito) Nr. 3241712708 ir pieprasījusi prasītājai, katrā ziņā neesot jāmaksā norādītajā apmērā, jo atbilstoši finansējuma līguma II pielikuma 19. pantam jāatmaksā ir tikai faktiski nepamatoti saņemtās summas, un nav jāatmaksā summas, kas ir tikušas izmaksātas, pamatojoties uz pareizu un līguma noteikumiem atbilstošu norēķinu (labticības un samērīguma principu pārkāpums).

      (1)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV 1995, L 312, 1. lpp.).


title: Lieta T-789/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. novembrī – TecAlliance/EUIPO – Siemens (“TecDocPower”)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/36

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. novembrī – TecAlliance/EUIPO – Siemens (“TecDocPower”)
   (Lieta T-789/17)
   (2018/C 042/50)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: TecAlliance GmbH (Ismaning, Vācija) (pārstāvis: P. Engemann, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Siemens AG (Minhene, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TecDocPower” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 13 402 326

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 14. septembra lēmums lietā R 2433/2016-1

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 47. panta 2. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-790/17: Prasība, kas celta 2017. gada 5. decembrī – St. Andrews Links/EUIPO (“ST ANDREWS”)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/37

         Prasība, kas celta 2017. gada 5. decembrī – St. Andrews Links/EUIPO (“ST ANDREWS”)
   (Lieta T-790/17)
   (2018/C 042/51)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: St. Andrews Links Ltd (St. Andrews, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: B. Hattier, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ST ANDREWS’ – reģistrācijas pieteikums Nr. 9 586 348

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 2. oktobra lēmums lietā R 92/2017-4

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu;

               —

               atceltu apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to tika noraidīta apelācijas sūdzība saistībā ar šādiem 41. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem: “Izklaides konferenču, kongresu, pasākumu, sacensību un semināru organizēšana un vadīšana; kluba pakalpojumi (izklaide vai apmācība); mājaslapas, kurā norādīta informācija par konferencēm, kongresiem, pasākumiem, sacensībām un semināriem, nodrošināšana; speciālo pasākumu plānošana; kultūras pasākumu un izstāžu kultūras un apmācību mērķiem organizēšana, grāmatu, elektronisko grāmatu un tiešsaistes žurnālu publicēšana; profesionālās izaugsmes konsultācijas un instrukciju pakalpojumi (apmācību vai treniņu padomi)”;

               —

               atļaut reģistrēt Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 9 586 348 saistībā ar iepriekš minētajiem pakalpojumiem;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai šajā tiesvedībā.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Apelācijas padome ir kļūdaini izvērtējusi pieteiktās Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 9 586 348 atšķirtspēju saistībā ar noteiktiem 41. klasē ietilpstošiem pakalpojumiem.


title: Lieta T-602/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedums – CJ/ECDC (“Civildienests — Līgumdarbinieki — Karjeras attīstības ziņojums — 2012. gada novērtējums — Sagatavošana — Prasība atcelt lēmumu slēgt novērtējuma ziņojumu”)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/19

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedums – CJ/ECDC

   (Lieta T-602/16) (1)

   ((“Civildienests - Līgumdarbinieki - Karjeras attīstības ziņojums - 2012. gada novērtējums - Sagatavošana - Prasība atcelt lēmumu slēgt novērtējuma ziņojumu”))
   (2018/C 042/27)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CJ (pārstāvis: V. Kolias, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) (pārstāvji: J. Mannheim un A. Daume, kam palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt ECDC novērtētāja apelācijas instancē 2015. gada 21. septembra lēmumu, ar kuru galīgs ir kļuvis prasītāja novērtējuma ziņojums par 2011. gadu, un, ciktāl nepieciešams, ECDC2016. gada 20. aprīļa lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāja iesniegtā sūdzība par šo novērtētāja apelācijas instancē lēmumu.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               CJ atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 296, 16.8.2016 (lieta sākotnēji bija reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-32/16 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 2016. gada 1. septembrī).


title: Lieta T-611/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 14. decembra spriedums – Trautmann/EĀDD (“Civildienests — Ierēdņi — Atalgojums — Ģimenes pabalsti — Pabalsts izglītībai — Civildienesta noteikumu X pielikuma 15. pants — Piešķiršanas nosacījumi — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 3. panta 1. punkts — Maksas izglītības iestādes regulārs pilna laika apmeklējums — Civildienesta noteikumu 85. pants — Nepamatotu maksājumu atgūšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības tikt uzklausītam”)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/20

         Vispārējās tiesas 2017. gada 14. decembra spriedums – Trautmann/EĀDD
   (Lieta T-611/16) (1)

   ((“Civildienests - Ierēdņi - Atalgojums - Ģimenes pabalsti - Pabalsts izglītībai - Civildienesta noteikumu X pielikuma 15. pants - Piešķiršanas nosacījumi - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 3. panta 1. punkts - Maksas izglītības iestādes regulārs pilna laika apmeklējums - Civildienesta noteikumu 85. pants - Nepamatotu maksājumu atgūšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam”))
   (2018/C 042/28)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ernst Ulrich Trautmann (Kraainem, Beļģija) (pārstāvis: M. Meyer, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) (pārstāvji: S. Marquardt un R. Weiss)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, no vienas puses, atcelt, pirmkārt, EĀDD iecēlējinstitūcijas 2015. gada 18. decembra lēmumu pārvērtēt prasītājam izmaksājamā pabalsta izglītībai apmēru, otrkārt, Atalgojuma un individuālo tiesību biroja (PMO) 2016. gada 12. janvāra lēmumu atgūt prasītājam nepamatoti izmaksātās summas, tās ieturot no algas, treškārt, 2016. gada 12. maija lēmumu noraidīt par minētajiem lēmumiem iesniegtās sūdzības, un, no otras puses, piespriest EĀDD atlīdzināt prasītājam summas, kas iepriekš pārskaitītas, pamatojoties uz viņa tiesībām uz pabalstu izglītībai.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Ernst Ulrich Trautmann atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 371, 10.10.2016. (lieta sākotnēji bija reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-41/16 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 2016. gada 1. septembrī).


title: Lieta C-401/17 P: Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 30. jūnijā Double “W” Enterprises Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2017. gada 15. maija spriedumu lietā T-899/16: Double “W” Enterprises Ltd/Spānijas Karaliste

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/2

         Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 30. jūnijāDouble “W” Enterprises Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2017. gada 15. maija spriedumu lietā T-899/16: Double “W” Enterprises Ltd/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-401/17 P)
   (2018/C 042/02)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Double “W” Enterprises Ltd (pārstāvis: A. Rubio Crespo, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Spānijas Karaliste
   Tiesa (desmitā palāta) ar 2017. gada 14. decembra rīkojumu ir atzinusi apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta T-692/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedums – CJ/ECDC (Civildienests — Līgumdarbinieki — Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. panta b) punkts — Lēmuma par līguma pirmstermiņa izbeigšanu atcelšana — LESD 266. pants — Civildienesta tiesas sprieduma izpilde — Jauna lēmuma par līguma pirmstermiņa izbeigšanu pieņemšana — Atpakaļejošs spēks)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/21

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedums – CJ/ECDC

   (Lieta T-692/16) (1)

   ((Civildienests - Līgumdarbinieki - Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. panta b) punkts - Lēmuma par līguma pirmstermiņa izbeigšanu atcelšana - LESD 266. pants - Civildienesta tiesas sprieduma izpilde - Jauna lēmuma par līguma pirmstermiņa izbeigšanu pieņemšana - Atpakaļejošs spēks))
   (2018/C 042/29)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: CJ (pārstāvis: V. Kolias, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) (pārstāvji: J. Mannheim un A. Daume, kuriem palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru, pirmkārt, lūdz atcelt, pirmām kārtām, ECDC2015. gada 2. decembra lēmumu par prasītāja līgumdarbinieka līguma izbeigšanu ar atpakaļejošu spēku no 2012. gada 30. aprīļa, un, otrām kārtām, ECDC2016. gada 27. jūnija lēmumu, ar ko noraida prasītāja iesniegto sūdzību par šo izbeigšanas lēmumu, kā arī, otrkārt, lūdz atlīdzināt kaitējumu, kas esot nodarīts prasītājam.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               CJ atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 441, 28.11.2016


title: Lieta T-791/17: Prasība, kas celta 2017. gada 5. decembrī – St. Andrews Links/EUIPO (“ST ANDREWS”)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/37

         Prasība, kas celta 2017. gada 5. decembrī – St. Andrews Links/EUIPO (“ST ANDREWS”)
   (Lieta T-791/17)
   (2018/C 042/52)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: St. Andrews Links Ltd (St. Andrews, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: B. Hattier, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ST ANDREWS” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 176 773

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 2. oktobra lēmums lietā R 93/2017-4

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to tika noraidīta apelācijas sūdzība saistībā ar šādiem 41. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem: “Izklaides konferenču, kongresu, pasākumu, sacensību un semināru organizēšana un vadīšana; kluba pakalpojumi (izklaide vai apmācība); mājaslapas, kurā norādīta informācija par konferencēm, kongresiem, pasākumiem, sacensībām un semināriem, nodrošināšana; speciālo pasākumu plānošana; kultūras pasākumu un izstāžu kultūras un apmācību mērķiem organizēšana, grāmatu, elektronisko grāmatu un tiešsaistes žurnālu publicēšana; profesionālās izaugsmes konsultācijas un instrukciju pakalpojumi (apmācību vai treniņu padomi)”;

               —

               atļaut reģistrēt Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 11 176 773 saistībā ar iepriekš minētajiem pakalpojumiem;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai šajā tiesvedībā.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Apelācijas padome ir kļūdaini izvērtējusi pieteiktās Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 11 176 773 atšķirtspēju saistībā ar noteiktiem 41. klasē ietilpstošiem pakalpojumiem.


title: Lieta C-468/17 P: Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 3. augustā Morton’s of Chicago Inc. iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2017. gada 15. maija spriedumu lietā T-223/15 Morton’s of Chicago/EUIPO

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/2

         Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 3. augustāMorton’s of Chicago Inc. iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2017. gada 15. maija spriedumu lietā T-223/15 Morton’s of Chicago/EUIPO

   (Lieta C-468/17 P)
   (2018/C 042/03)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Morton’s of Chicago Inc. (pārstāvji: J. Moss, Barrister, M. Krause, Solicitor)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Mortons the Restaurant Ltd

   Tiesa (desmitā palāta) ar 2017. gada 13. decembra rīkojumu ir atzinusi apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta T-792/17: Prasība, kas celta 2017. gada 5. decembrī – Man Truck & Bus/EUIPO – Halla Holdings (“MANDO”)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/38

         Prasība, kas celta 2017. gada 5. decembrī – Man Truck & Bus/EUIPO – Halla Holdings (“MANDO”)
   (Lieta T-792/17)
   (2018/C 042/53)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Man Truck & Bus AG (Minhene, Vācija) (pārstāvis: C. Röhl, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Halla Holdings Corp. (Yongin-si, Korejas Republika)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “MANDO” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 276 301

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 14. septembra lēmums lietā R 1677/2016–1

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-520/17 P: Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 30. augustā X-cen-tek GmbH & Co. KG iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 28. jūnija spriedumu lietā T-470/16 X-cen-tek GmbH & Co. KG /Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/2

         Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 30. augustāX-cen-tek GmbH & Co. KG iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 28. jūnija spriedumu lietā T-470/16 X-cen-tek GmbH & Co. KG /Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
   (Lieta C-520/17 P)
   (2018/C 042/04)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: X-cen-tek GmbH & Co. KG (pārstāvis – H. Hillers, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
   Ar 2017. gada 30. novembra rīkojumu Tiesa (septītā palāta) noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda X-cen-tek GmbH & Co. KG segt savas tiesāšanās izdevumus pašai.


title: Lieta T-797/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. decembrī – Star Television Productions/EUIPO – Marc Dorcel (“STAR”)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/39

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. decembrī – Star Television Productions/EUIPO – Marc Dorcel (“STAR”)
   (Lieta T-797/17)
   (2018/C 042/54)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Star Television Productions Ltd (Tortola, Britu Virdžīnu salas) (pārstāvis: D. Farnsworth, Solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Marc Dorcel SA (Parīze, Francija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “STAR” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 1 992 510

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 14. septembra lēmums lietā R 1519/2016-2

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt prasītājai tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo prasību.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-136/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 14. decembra spriedums – Evropaïki Dynamiki/Parlaments (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Uzaicinājumi iesniegt piedāvājumu attiecībā uz visām iepirkumā paredzētajām daļām — Piekļuves atteikums — Pieprasīto dokumentu individuālas un konkrētas pārbaudes neesamība — Izņēmums saistībā ar sabiedriskās drošības aizsardzību — Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar privātās dzīves aizsardzību — Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību — Vispārēja prezumpcija — Nesamērīgs darba apjoms)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/11

         Vispārējās tiesas 2017. gada 14. decembra spriedums – Evropaïki Dynamiki/Parlaments
   (Lieta T-136/15) (1)

   ((Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Uzaicinājumi iesniegt piedāvājumu attiecībā uz visām iepirkumā paredzētajām daļām - Piekļuves atteikums - Pieprasīto dokumentu individuālas un konkrētas pārbaudes neesamība - Izņēmums saistībā ar sabiedriskās drošības aizsardzību - Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar privātās dzīves aizsardzību - Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību - Vispārēja prezumpcija - Nesamērīgs darba apjoms))
   (2018/C 042/14)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji: sākotnēji I. Ampazis un M. Sfyri, vēlāk – M. Sfyri un C.-N. Dede, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: sākotnēji N. Görlitz, N. Rasmussen un L. Darie, vēlāk – M. Görlitz, L. Darie un C. Burgos)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson un N. Otte Widgren)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Parlamenta 2015. gada 13. februāra lēmumu, ar kuru atteikta piekļuve uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumu attiecībā uz visām daļām iepirkumā ITS 08 – Informātikas ārpakalpojumu sniegšana 2008/S 149-199622.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

               3)

               Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 228, 13.7.2015.


title: Lieta T-700/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedums – Laboratorios Ern/EUIPO – Ascendo Medienagentur (“SLIMDYNAMICS”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “SLIMDYNAMICS” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “DYNAMIN” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Preču līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/21

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedums – Laboratorios Ern/EUIPO – Ascendo Medienagentur (“SLIMDYNAMICS”)
   (Lieta T-700/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “SLIMDYNAMICS” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “DYNAMIN” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Preču līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
   (2018/C 042/30)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Laboratorios Ern, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvis: S. Correa Rodríguez, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Ascendo Medienagentur AG (Gamprin–Bendern, Lihtenšteina)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 22. jūlija lēmumu apvienotajās lietās R 1814/2015-4 un R 1780/2015-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Laboratorios Ern un Ascendo Medienagentur.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Laboratorios Ern, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 462, 12.12.2016.


title: Lieta C-614/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 24. oktobrī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Fundación Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida Queso Manchego/Industrial Quesera Cuquerella S.L. un Juan Ramón Cuquerella Montagud

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 24. oktobrī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Fundación Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida Queso Manchego/Industrial Quesera Cuquerella S.L. un Juan Ramón Cuquerella Montagud

   (Lieta C-614/17)
   (2018/C 042/05)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Fundación Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida Queso Manchego

      Atbildētāji: Industrial Quesera Cuquerella S.L. un Juan Ramón Cuquerella Montagud

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas Nr. 510/2006 (1) 13. panta 1. punkta b) apakšpunktā aizliegtajai asociāciju ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu izraisīšanai katrā ziņā ir jānotiek, lietojot nosaukumus, kuriem ir grafiska, fonētiska vai konceptuāla līdzība ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu, vai arī tā var notikt, izmantojot grafiskus apzīmējumus, kas izraisa asociāciju ar cilmes vietas nosaukumu?

               2)

               Vai – gadījumā, ja aizsargātais cilmes vietas nosaukums ir ģeogrāfiskas dabas (Regulas Nr. 510/2006 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts) un saistībā ar vienādiem vai salīdzināmiem produktiem tiek izmantoti tādi apzīmējumi, kas izraisa asociāciju ar reģionu, ar kuru saistīts aizsargātās cilmes vietas nosaukums – var uzskatīt, ka šī izmantošana izraisa asociāciju ar pašu aizsargāto cilmes vietas nosaukumu Regulas Nr. 510/2006 13. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, kas nav pieļaujama pat tad, ja šos apzīmējumus izmanto ražotājs, kurš ir iedibinājies ar aizsargātas cilmes vietas nosaukumu saistītajā reģionā, bet kura produkti nav aizsargāti ar šo cilmes vietas nosaukumu, jo tie – atskaitot ģeogrāfisko izcelsmi – neatbilst pārējām specifikācijās noteiktajām prasībām?

               3)

               Vai ar jēdzienu “samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs patērētājs”, kura uztvere valsts tiesai ir jāņem vērā, lai noskaidrotu, vai notiek “atsaukšanās” jeb asociāciju izraisīšana Regulas Nr. 510/2006 13. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, ir jāsaprot patērētāji visā Eiropā vai arī var tikt saprasti patērētāji tikai tajā dalībvalstī, kurā tiek ražots asociāciju ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi izraisošais produkts vai ar kuru ir ģeogrāfiski saistīts ACVN un kurā galvenokārt tas tiek patērēts?

      (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 510/2006 (2006. gada 20. marts) par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV 2006, L 93, 12. lpp.).


title: Lieta T-703/16 RENV: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedums – CJ/ECDC (Civildienests — Līgumdarbinieki — Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums — Pirmstermiņa izbeigšana — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. panta b) punkta ii) apakšpunkts — Iepriekšējas brīdināšanas kārtība — Atbildība — Morālais kaitējums)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/22

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedums – CJ/ECDC

   (Lieta T-703/16 RENV) (1)

   ((Civildienests - Līgumdarbinieki - Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums - Pirmstermiņa izbeigšana - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. panta b) punkta ii) apakšpunkts - Iepriekšējas brīdināšanas kārtība - Atbildība - Morālais kaitējums))
   (2018/C 042/31)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: CJ (pārstāvis: V. Kolias, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) (pārstāvji: J. Mannheim un A. Daume, kuriem palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Par prasību, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kas esot nodarīts prasītājam ECDC direktora lēmuma dēļ, kuru viņam paziņoja 2012. gada 24. februārī un kurš attiecās uz viņa līgumdarbinieka līguma pirmstermiņa izbeigšanu.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Piespriest Eiropas Slimību profilakses un kontroles centram (ECDC) samaksāt CJ 2 000 euro kā morālo kaitējumu.

               2)

               Prasību lietā F-161/12 pārējā daļā noraidīt.

               3)

               CJ un ECDC sedz katrs pats savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā, kas uzsākta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā lietā F-161/12, apelācijas tiesvedībā lietā T-370/15 P un šajā atkārtotās izskatīšanas tiesvedībā.

      (1)  OV C 311, 21.9.2015


title: Lieta C-627/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 8. novembrī iesniedza Okresný súd Dunajská Streda (Slovākija) – ZSE Energia a.s./RG

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 8. novembrī iesniedza Okresný súd Dunajská Streda (Slovākija) – ZSE Energia a.s./RG

   (Lieta C-627/17)
   (2018/C 042/06)
   Tiesvedības valoda – slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Okresný súd Dunajská Streda

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: ZSE Energia a.s.

      Atbildētājs: RG

      piedaloties: ZSE Energia CZ s.r.o.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai jēdziens “viena iesaistītā puse”, kas ir minēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Regulas (EK) Nr. 861/2007 (1), ar ko izveido Eiropas procedūru maza apmēra prasībām (2007. gada 31. jūlija OV, L 199, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 861/2007”), 3. panta 1. punktā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver arī “personu, kas iestājusies lietā”, proti, tiesību subjektu, kas piedalās procedūrā un nav nedz prasītājs, nedz atbildētājs, bet kas iestājas lietā, lai atbalstītu prasītāja vai atbildētāja argumentus?

               2)

               Gadījumā, ja “persona, kas iestājusies lietā” nav jāuzskata par “iesaistīto pusi” Regulas Nr. 861/2007 3. panta 1. punkta izpratnē:
               Vai Regulas Nr. 861/2007 piemērošanas jomā saskaņā ar tās 2. panta 1. punktā un 3. panta 1. punktā ietverto noteikumu kopumu ietilpst procedūra, kas ar Regulas Nr. 861/2007 [I] pielikuma A veidlapu uzsākta starp prasītāju un atbildētāju, ja tiem domicils ir tajā pašā dalībvalstī, kurā ir tiesa, kas uzsākusi tiesvedību lietā, un tikai “personai, kas iestājusies lietā” domicils ir kādā citā dalībvalstī?

      (1)  OV 2007, L 199, 1. lpp.


title: Lieta T-798/17: Prasība, kas celta 2017. gada 8. decembrī – De Masi un Varoufakis/ECB

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/39

         Prasība, kas celta 2017. gada 8. decembrī – De Masi un Varoufakis/ECB
   (Lieta T-798/17)
   (2018/C 042/55)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Fabio De Masi (Hamburga, Vācija) un Yanis Varoufakis (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis: Prof. A. Fischer-Lescano)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt ar 2017. gada 16. oktobra Eiropas Centrālās bankas valdes vēstuli paziņoto lēmumu, ar ko tika noraidīts prasītāju pieteikums piekļūt Eiropas Centrālās bankas 2015. gada 23. aprīļa dokumentam “Responses to questions concerning the interpretation of Art. 14.4 of the Statute of the ESCB and of the ECB”, kā arī

               —

               piespriest atbildētājai atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp personu, kas iestātos lietā prasītāju prasījumu atbalstam, tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota kļūdaina Eiropas Centrālās bankas lēmuma (2004. gada 4. marts) par publisku piekļuvi Eiropas Centrālās Bankas dokumentiem (ECB/2004/3) (1) 4. panta 2. punkta otrā ievilkuma piemērošana

                           —

                           Prasītāji apgalvo, ka ar strīdīgā juridiskā atzinuma publiskošanu netiktu ietekmētas atbildētājas juridiskās konsultācijas un tā publiskošanu pamato sevišķas sabiedrības intereses. Turklāt esot konstatējami trūkumi izvērtējumā un pamatojumā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota kļūdaina Eiropas Centrālās bankas lēmuma (2004. gada 4. marts) par publisku piekļuvi Eiropas Centrālās Bankas dokumentiem (ECB/2004/3) 4. panta 3. punkta pirmās daļas piemērošana

                           —

                           Strīdīgā juridiskā atzinuma publiskošana neietekmētu tā iekšējo izmantošanu apspriežu un iepriekšējo konsultāciju ietvaros Eiropas Centrālajā bankā vai viedokļu apmaiņā starp atbildētāju un valstu bankām.

      (1)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (2004. gada 4. marts) par publisku piekļuvi Eiropas Centrālās bankas dokumentiem (ECB/2004/3) (OV 2004, L 80, 42. lpp.).


title: Lieta T-164/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 14. decembra spriedums – European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki/Parlaments (Publiski pakalpojumu līgumi — Iepirkuma procedūra — Informātikas ārpakalpojumu sniegšana Parlamentam un citām Savienības iestādēm un aģentūrām — Pretendenta ierindošana kaskādes procedūrā — Piešķiršanas kritēriji — Pienākums norādīt pamatojumu — Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/11

         Vispārējās tiesas 2017. gada 14. decembra spriedums – European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki/Parlaments
   (Lieta T-164/15) (1)

   ((Publiski pakalpojumu līgumi - Iepirkuma procedūra - Informātikas ārpakalpojumu sniegšana Parlamentam un citām Savienības iestādēm un aģentūrām - Pretendenta ierindošana kaskādes procedūrā - Piešķiršanas kritēriji - Pienākums norādīt pamatojumu - Ārpuslīgumiskā atbildība))
   (2018/C 042/15)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: European Dynamics Luxembourg SA (Luksemburga, Luksemburga) un Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji: sākotnēji I. Ampazis un M. Sfyri, pēc tam M. Sfyri, D. Papadopoulou un C.-N. Dede, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: sākotnēji B. Simon, L. Darie un I. Anagnostopoulou, pēc tam L. Darie, Z. Nagy un I. Anagnostopoulou)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt prasītājām ar 2015. gada 13. februāra vēstuli paziņoto Eiropas Parlamenta Lēmumu D(2015) 7680 par to, ka prasītāju piedāvājums atklātā konkursa procedūras PE/ITEC-ITS 14 “Ārējo pakalpojumu sniegšana IT jomā” 3. daļas “Ražošanas informācijas sistēmu izstrāde un apkalpe” kaskādē ir ierindots trešajā vietā, un, otrkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kurš esot nodarīts prasītājām.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Atcelt prasītājām ar 2015. gada 13. februāra vēstuli paziņoto Eiropas Parlamenta Lēmumu D(2015) 7680 par to, ka European Dynamics Luxembourg SA un Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE piedāvājums attiecībā uz atklātā konkursa procedūras PE/ITEC-ITS 14 “Ārējo pakalpojumu sniegšana IT jomā” 3. daļu “Ražošanas informācijas sistēmu izstrāde un apkalpe” ir ierindots trešajā vietā.

               2)

               Prasību pārējā daļā noraidīt.

               3)

               Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 228, 13.7.2015.


title: Lieta T-799/17: Prasība, kas celta 2017. gada 11. decembrī – Scania u.c./Komisija

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/40

         Prasība, kas celta 2017. gada 11. decembrī – Scania u.c./Komisija
   (Lieta T-799/17)
   (2018/C 042/56)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Scania AB (Södertälje, Zviedrija), Scania CV AB (Södertälje) un Scania Deutschland GmbH (Koblenca, Vācija) (pārstāvji: D. Arts, F. Miotto, C. Pommiès, K. Schillemans, C. Langenius, L. Ulrichs un P. Hammarskiöld, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               noteikt procesa organizatorisko pasākumu atbilstoši Reglamenta 88. panta 1. punktam un 89. panta 3. punkta d) apakšpunktam, aicinot Komisiju iesniegt DAF un Iveco rakstveida apsvērumus par paziņojumu par iebildumiem;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 27. septembra lēmumu par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (AT.39824 – Kravas automobiļi) (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”);

               —

               pakārtoti, daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu un samazināt prasītājām uzlikto naudas sodu atbilstoši LESD 261. pantam un Regulas Nr. 1/2003 31. pantam;

               —

               jebkurā gadījumā aizstāt ar savu vērtējumu Komisijas vērtējumu par naudas soda apmēru un samazināt prasītājām atbilstoši LESD 261. pantam un Regulas Nr. 1/2003 31. pantam uzlikto naudas sodu; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus atbilstoši Reglamenta 134. pantam.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza deviņus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats attiecas uz to, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāptas prasītāju tiesības uz aizstāvību, kas izriet no Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 2. punkta, Regulas Nr. 1/2003 27. panta 1. un 2. punkta, pienākums Savienības iestādēm veikt objektīvu izmeklēšanu, kas izriet no Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punkta, un nevainīguma prezumpcijas princips, kurš ir paredzēts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 1. punktā.

               2.

               Otrais pamats attiecas uz to, ka Komisija, liedzot Scania piekļuvi iespējamam jaunam attaisnojošam pierādījumam, kas ietverts DAF un Iveco atbildēs uz paziņojumu par iebildumiem, esot pārkāpusi Regulas Nr. 1/2003 27. panta 1. un 2. punktu un Hartas 48. panta 2. punktu.

               3.

               Trešais pamats attiecas uz to, ka apstrīdētajā lēmumā, atzīstot, ka informācijas apmaiņa Test & Drive circle ietvaros ir pārkāpums, esot kļūdaini piemērots LESD 101. pants un EEZ līguma 53. pants.

               4.

               Ceturtais pamats attiecas uz to, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts LESD 296. pants, jo tajā esot norādīts pretrunīgs pamatojums attiecībā uz apgalvoto nolīgumu vai saskaņotajām darbībām par emisiju tehnoloģiju ieviešanu tirgū, kā arī esot kļūdaini piemērots LESD 101. pants un EEZ līguma 53. pants, jo tajā ir atzīts, ka prasītājas ir noslēgušas nolīgumu vai īstenojušas saskaņotas darbības attiecībā uz emisiju tehnoloģiju ieviešanas tirgū laiku.

               5.

               Piektais pamats attiecas uz to, ka apstrīdētajā lēmumā esot kļūdaini piemērots LESD 101. pants un EEZ līguma 53. pants, jo tajā Vācijas tīklā veiktā informācijas apmaiņa esot kļūdaini tikusi raksturota kā pārkāpums “mērķa dēļ”.

               6.

               Sestais pamats attiecas uz to, ka apstrīdētajā lēmumā esot kļūdaini piemērots LESD 101. pants un EEZ līguma 53. pants, jo, atzīstot, ka pārkāpuma ģeogrāfiskais tvērums attiecībā uz Vācijas tīklu ir EEZ mērogā, tajā esot pieļauta acīmredzama kļūda faktu vērtējumā un to juridiskajā kvalifikācijā.

               7.

               Septītais pamats attiecas uz to, ka apstrīdētajā lēmumā esot kļūdaini piemērots LESD 101. pants un EEZ līguma 53. pants, jo, atzīstot, ka konstatētā rīcība veido vienotu un turpinātu pārkāpumu, un nosakot, ka prasītājas par to ir atbildīgas, tajā esot pieļauta acīmredzama kļūda faktu vērtējumā un to juridiskajā kvalifikācijā.

               8.

               Astotais pamats attiecas uz to, ka apstrīdētajā lēmumā, uzliekot naudas sodu par rīcību, attiecībā uz kuru ir iestājies noilgums, un katrā ziņā neņemot vērā, ka šī rīcība nav bijusi turpināta, esot kļūdaini piemērots LESD 101. pants un EEZ līguma 53. pants, kā arī Regulas Nr. 1/2003 25. pants.

               9.

               Devītais pamats attiecas uz to, ka apstrīdētajā lēmumā ir pārkāpts samērīguma princips un vienlīdzīgas attieksmes princips attiecībā uz naudas soda apmēru un ka Tiesai katrā ziņā būtu jāsamazina naudas soda apmērs atbilstoši LESD 261. pantam un Regulas Nr. 1/2003 31. pantam.


title: Lieta T-828/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 14. decembra spriedums – Consejo Regulador “Torta del Casar”/EUIPO – Consejo Regulador “Queso de La Serena” (“QUESO Y TORTA DE LA SERENA”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “QUESO Y TORTA DE LA SERENA” reģistrācijas pieteikums — Cilmes vietas nosaukuma “Torta del Casar” aizsardzība — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 510/2006 2. panta 2. punkts, 3. panta 1. punkts un 13. panta 1. punkts — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts))

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/22

         Vispārējās tiesas 2017. gada 14. decembra spriedums – Consejo Regulador “Torta del Casar”/EUIPO – Consejo Regulador “Queso de La Serena” (“QUESO Y TORTA DE LA SERENA”)
   (Lieta T-828/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “QUESO Y TORTA DE LA SERENA” reģistrācijas pieteikums - Cilmes vietas nosaukuma “Torta del Casar” aizsardzība - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 510/2006 2. panta 2. punkts, 3. panta 1. punkts un 13. panta 1. punkts - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts)))
   (2018/C 042/32)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Consejo Regulador de la Denominación de Origen “Torta del Casar” (Casar de Cáceres, Spānija) (pārstāvji: A. Pomares Caballero un M. Pomares Caballero, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida “Queso de La Serena” (Castuera, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 26. septembra lēmumu lietā R 2573/2014-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Consejo Regulador de la Denominación de Origen “Torta del Casar” un Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida “Queso de La Serena”.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 26. septembra lēmumu lietā R 2573/2014-4.

               2)

               EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Consejo Regulador de la Denominación de Origen “Torta del Casar” tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 22, 23.1.2017.


title: Lieta T-314/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedums – Grieķija/Komisija (Valsts atbalsts — Atbalsts uzņēmumam, kas ir noslēdzis koncesijas līgumu konteineru termināļu izmantošanai Pirejas ostā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu — Valsts atbalsta jēdziens — Atbalsts, kas ir paredzēts, lai sekmētu atsevišķu darbību vai atsevišķu saimniecisko reģionu attīstību — Atbalsta attīstību veicinošā iedarbība — Atbalsta nepieciešamība — Atbalsta apmēra noteikšana)

text:
               5.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/12

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedums – Grieķija/Komisija
   (Lieta T-314/15) (1)

   ((Valsts atbalsts - Atbalsts uzņēmumam, kas ir noslēdzis koncesijas līgumu konteineru termināļu izmantošanai Pirejas ostā - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu - Valsts atbalsta jēdziens - Atbalsts, kas ir paredzēts, lai sekmētu atsevišķu darbību vai atsevišķu saimniecisko reģionu attīstību - Atbalsta attīstību veicinošā iedarbība - Atbalsta nepieciešamība - Atbalsta apmēra noteikšana))
   (2018/C 042/16)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji: K. Boskovits un L. Kotroni)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Bouchagiar un B. Stromsky)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2015. gada 23. marta Lēmumu (ES) 2015/1827 par valsts atbalstu SA.28876 (12/C) (ex CP 202/09), kuru Grieķija piešķīrusi sabiedrībām Piraeus Container Terminal SA un Cosco Pacific Ltd (OV 2015, L 269, 93. lpp.).

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 279, 24.8.2015.