title: Lieta T-677/15: Prasība, kas celta 2015. gada 20. novembrī – Panzeri/Parlaments un Komisija

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/74

         Prasība, kas celta 2015. gada 20. novembrī – Panzeri/Parlaments un Komisija
   (Lieta T-677/15)
   (2016/C 027/93)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Pier Antonio Panzeri (Calusco d’Adda, Itālija) (pārstāvis – C. Cerami, advokāts)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments un Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               galvenokārt: atzīt šo prasību par pieņemamu un atcelt apstrīdēto tiesību aktu tā prettiesiskuma dēļ;

               —

               pakārtoti: nosūtīt lietu Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāram, lai taisnīgi tiktu pārskatīta summa, kuras atmaksa tiek pieprasīta;

               —

               piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               prasītājs atsaucas uz tiesību atrunu un tiesībām norādīt jebkuru argumentu, kas tostarp ietver tiesības celt prasību par to summu atmaksu, kuras tika samaksātas vidējā termiņā, lai izpildītu apstrīdēto rīkojumu, tām pieskaitot procentus un tās pārskatot.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Eiropas Parlamenta Finanšu ģenerāldirektorāta – Deputātu finanšu un sociālo tiesību direkcijas – 2015. gada 21. septembra Paziņojumu Nr. 315070, kurā ir ietverts paziņojums par parādu pret prasītāju EUR 83 764 apmērā; kā arī pret Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2012. gada 27. jūlija Paziņojumu Nr. 312998 angļu valodā, kurā ir ietverts 2015. gada 21. septembra paziņojuma par parādu Nr. 315070 pamatojums; un pret jebkuru citu tiesību aktu, kas pieņemts pirms minētajiem aktiem, ar tiem ir saistīts un tiem seko.
   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpta materiālā tiesību norma, kas ir ietverta Regulas (EK) Nr. 2012/966 81. panta 1. punktā, pārkāpts saprātīgu termiņu princips un Savienības pieprasītā parāda piedzīšanas noilguma termiņš.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka parādam EUR 83 764,34 apmērā, kuru Parlaments prasa P. A. Panzeri atmaksāt administratīvā kārtībā, ir iestājies noilguma termiņš Regulas (EK) Nr. 2012/966 81. panta 1. punkta izpratnē. Faktiski, apgalvotā parāda Savienībai pamatā esošie fakti attiecas tikai uz piecgadi no 2004. līdz 2009. gadam, bet maksāšanas rīkojums, kuru pieņēmusi Direkcija, tika izdots tikai 2015. gada 21. septembrī, proti, acīmredzami novēloti.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts Regulas (EK) Nr. 1999/1073 1. pantā, 4. panta 6. punktā, 6. panta 5. punktā un 9. pantā, kā arī preambulas 10. apsvērumā noteikto būtisko procedūras noteikumu pārkāpums; Eiropas Parlamenta, Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Kopienu Komisijas 1999. gada 25. maija iestāžu nolīguma par iekšējo izmeklēšanu, ko veic OLAF, 4. pantā noteikto būtisko procedūras noteikumu pārkāpums; OLAF neesot bijis kompetences; esot pārkāpts arī samērīguma un saprātīguma princips, kā arī neesot veikta izmeklēšana un izsvēršana.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka OLAF īstenotajā procedūrā esot pieļauti pārkāpumi vairākos aspektos, jo P. A. Panzari neesot varējis pilnībā izmantot sacīkstes principu, ka neesot pieņemts izmeklēšanas gala ziņojums, ka visa OLAF izmeklēšanas procedūra tika veikta, acīmredzami pārkāpjot Regulas (EK) Nr. 1999/1073 6. panta 5. punktu, jo tā esot uzsākta 2009. gada 23. novembrī un (šķiet) pabeigta tikai 2012. gada jūlijā. Turklāt OLAF neesot bijis kompetences to veikt, ņemot vērā nenozīmīgo prasītājam pārmestās rīcības raksturu, kas arī izraisa samērīguma principa pārkāpumu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LES 55. pants un LESD 20. pants un 24. panta 4. punkts; ir pieļauts Eiropas Parlamenta Lēmuma 2005/684/EK (ar ko pieņem Eiropas Parlamenta deputātu nolikumu) 7. panta 1. punktā noteikto būtisko procedūras noteikumu pārkāpums.

                           —

                           Prasītājs norāda, ka Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2012. gada 27. jūlija Paziņojums Nr. 312998, kurā ir izklāstīti tikai P. A. Panzari faktiski zināmie iebildumi, tika sagatavots angļu valodā. Tas esot vairāku tādu Eiropas Līgumu un Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma noteikumu pārkāpums, kuros visiem Savienības pilsoņiem, ieskaitot Eiropas Parlamenta deputātus, tiek garantētas tiesības mutiski vai rakstiski sazināties ar visām Savienības iestādēm savā dzimtajā valodā.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts Eiropas Parlamenta Prezidija 2008. gada 19. maija un 9. jūlija lēmuma 62. un 68. pantā noteikto būtisko procedūras noteikumu pārkāpums; Noteikumu par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām 14. panta 2. punktā noteikto būtisko procedūras noteikumu pārkāpums; tiesību akts neesot nemaz pastāvējis un tajā vispār neesot norādīts pamatojums.

                           —

                           Šajā ziņā tiek precizēts, ka ģenerālsekretārs neesot pieņēmis (vai katrā ziņā neesot par to paziņojis P. A. Panzari) savu galīgo lēmumu, pamatojoties uz kuru tika pieņemts šeit apstrīdētais maksājuma rīkojums. Tas acīmredzot noteica pilnīgu pamatojuma neesamību, ja ne galīgā akta neesamību. Tādēļ nepastāvot priekšnoteikumi Noteikumu par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām 14. panta 2. punkta piemērošanai.


title: Lieta C-186/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/33

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (lieta C-186/09)
   2009/C 180/55
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. van Beek, P. Van den Wyngaert)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2004. gada 13. decembra Direktīvu 2004/113/EK (1), ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm, attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu, vai katrā ziņā nepaziņojot par šo aktu pieņemšanu Komisijai, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2007. gada 21. decembrī.

      (1)  OV L 373, 37. lpp.


title: Lieta C-86/06: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 18. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/53

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 18. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-86/06) (1)

   (2006/C 326/112)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 74, 25.03.2006.


title: Lieta T-421/10: Prasība, kas celta 2010. gada 20. septembrī — Cooperativa Vitivinícola Arousana /ITSB — ( “ROSALIA DE CASTRO” )

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/61

         Prasība, kas celta 2010. gada 20. septembrī — Cooperativa Vitivinícola Arousana/ITSB — (“ROSALIA DE CASTRO”)
   (Lieta T-421/10)
   ()
   2010/C 301/98
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega (Meaño, Spānija) (pārstāvis — E. Sánchez-Quiñones González, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Doña Constantina Sotelo Ares (Cambados, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 19. jūlija lēmumu lietā R 1804/2008-4;

               —

               izdot rīkojumu par preču zīmes Nr. 5635867 “ROSALIA DE CASTRO” reģistrāciju attiecībā uz 32., 33. un 35. klasi un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies prasītājai apelācijas procesā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ROSALIA DE CASTRO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 32., 33. un 35. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Doña Constantina Sotelo Ares

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiska preču zīme “ROSALIA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un apmierināt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāvot konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-12/09: Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 12. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva-2006/17/EK — Tehniskās prasības cilvēka audu un šūnu ziedošanai, ieguvei un testēšanai — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/7

         Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 12. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-12/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva-2006/17/EK - Tehniskās prasības cilvēka audu un šūnu ziedošanai, ieguvei un testēšanai - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2010/C 11/11
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Cattabriga un S. Mortoni)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. Bruni, pārstāvis, F. Arena, avvocato dello Stato)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2006. gada 8. februāra Direktīvas 2006/17/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/23/EK par noteiktām tehniskajām prasībām cilvēka audu un šūnu ziedošanai, ieguvei un testēšanai (OV L 38, 40. lpp.), prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot noteiktajā termiņā normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2006. gada 8. februāra Direktīvas 2006/17/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/23/EK par noteiktām tehniskajām prasībām cilvēka audu un šūnu ziedošanai, ieguvei un testēšanai, prasības, Itālijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2006/17 7. panta 1. punkta pirmajā daļā paredzētos pienākumus;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 07.03.2009.


title: Lieta F-8/14: Prasība, kas celta 2014. gada 31. janvārī — ZZ /EIB

text:
               22.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 85/28

         Prasība, kas celta 2014. gada 31. janvārī — ZZ/EIB
   (Lieta F-8/14)
   2014/C 85/50
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvji — A. Senes un L. Payot, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju Banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu, ar ko ir atteikts paaugstināt prasītāju amatā no funkciju grupas F uz funkciju grupu E.

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt konkursa komitejas 2013. gada 23. oktobra lēmumu;

               —

               piespriest EIB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-95/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 22. februārī iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) — Strong Segurança SA/Sintras dome un Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 22. februārī iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) — Strong Segurança SA/Sintras dome un Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança

   (Lieta C-95/10)
   2010/C 113/43
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal Administrativo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Strong Segurança SA

      Atbildētājas: Sintras dome un Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (1), 47. pants ir tieši piemērojams valsts tiesību sistēmā tā, ka tas personām dod tiesības, uz kurām tās var pamatoties attiecībās ar Portugāles valsts pārvaldes iestādēm?

               2)

               Vai apstiprinošas atbildes gadījumā minētā tiesību norma neatkarīgi no minētās direktīvas 21. panta noteikumiem ir piemērojama II B pielikumā minēto pakalpojumu līgumiem?

      (1)  OV L 134, 114. lpp.


title: Lieta T-408/14: Prasība, kas celta 2014. gada 10. jūnijā – Venatto Design /Komisija

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/53

         Prasība, kas celta 2014. gada 10. jūnijā – Venatto Design/Komisija
   (Lieta T-408/14)
   2014/C 253/70
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Venatto Design, SL (Toledo, Spānija) (pārstāvis – A. López Gómez, abogado)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu,

               —

               pakārtoti, atcelt lēmumu, ar kuru viss pasākumu kopums, kas Komisijas ieskatā esot tā dēvētā Spānijas finanšu līzinga sistēma (turpmāk tekstā –“SFLS”), tiek kvalificēts kā jauns un ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts,

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 1. un 4. pantu, kurā Saimniecisko interešu konsorciju [Agrupaciones de Interés Económico – AIE] ieguldītāji ir identificēti kā apgalvotā atbalsta saņēmēji un kā vienīgie, pret ko vēršams atgūšanas rīkojums,

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 4. pantu, ciktāl tajā ir uzdots apgalvoto atbalstu atgūt, pārkāpjot ES vispārējos tiesību principus,

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 4. pantu, ciktāl tajā ir spriests par ieguldītāju un citu subjektu starpā noslēgto privāttiesisko līgumu tiesiskumu, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Tiek izvirzīti tādi paši pamati un galvenie argumenti kā lietā T-401/14 Duro Felguera SA/Komisija jau izklāstītie.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 10. martā apvienotajās lietās C-96/03 un C-97/03 (College van Beroep voor het bedrijfsleven lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) A. Templeman pret Directeur van de Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (Lauksaimniecība — Cīņa pret mutes un nagu sērgu — Aizsardzības pasākumi, kas pieņemti papildus Direktīvā 85/511/EEK noteiktajiem pasākumiem — Dalībvalstu pilnvaras)

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 10. martā
   apvienotajās lietās C-96/03 un C-97/03 (College van Beroep voor het bedrijfsleven lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) A. Templeman pret Directeur van de Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees
       (1)

   (Lauksaimniecība - Cīņa pret mutes un nagu sērgu - Aizsardzības pasākumi, kas pieņemti papildus Direktīvā 85/511/EEK noteiktajiem pasākumiem - Dalībvalstu pilnvaras)
   (2005/C 115/05)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Apvienotajās lietās C-96/03 un C -97/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 7. janvārī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 4. martā, tiesvedībā A. Tempelman (C-96/03) un laulātie T. H. J. M. van Schaijk (C-97/03) pret Directeur van de Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], Ž.-P. Puisošē [J.-P. Puissochet], J. Malenovskis [J. Malenovský] un U. Lehmuss [U. Lõhmus], ģenerāladvokāts M. Pojarešs Maduru [M. Poiares Maduro], sekretāre M. Mugika Arsamendi [Múgica Arzamendi], galvenā administratore, 2005. gada 10. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Ievērojot to, ka mutes un nagu sērga ir slimība, kas rada nopietnas briesmas dzīvniekiem, Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīvas 90/425/EEK par veterinārajām un zootehniskajām pārbaudēm, kas piemērojamas Kopienā iekšējā tirdzniecībā ar noteiktiem dzīviem dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu 10. panta 1. punkts piešķir dalībvalstīm pilnvaras pieņemt pasākumus cīņā pret mutes un nagu sērgu papildus tiem pasākumiem, kas paredzēti Padomes 1985. gada 18. novembra Direktīvā 85/511/EEK, ar ko ievieš Kopienas pasākumus mutes un nagu sērgas kontrolei, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīvu 90/423/EEK, jo īpaši, pilnvaras iznīcināt dzīvniekus lauku saimniecībā, kas atrodas kaimiņos vai noteiktā apkārtnē tādai saimniecībai, kurā ir inficēti dzīvnieki.
   Pieņemot šādus papildus pasākumus, jāievēro mērķi, kas paredzēti spēkā esošajā Kopienas regulējumā un jo īpaši Direktīvā 85/511, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/423, tādi Kopienas tiesību vispārējie principi kā samērīguma princips un informācijas sniegšanas pienākums, kas paredzēts Direktīvas 90/425 10. panta 1. punktā.

      (1)  OV C 146, 21.06.2003.


title: Lieta C-407/11 P: Tiesas 2012. gada 12. jūlija rīkojums — Government of Gibraltar /Eiropas Komisija, Spānijas Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Apelācija — Direktīva 92/43/EEK — Dabisko dzīvotņu aizsardzība — Kopienas nozīmes teritoriju saraksts Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam — Teritorijas “Estrecho Oriental” iekļaušana sarakstā atbilstoši Spānijas Karalistes piedāvājumam, aptverot Lielbritānijas Gibraltāra teritoriālo ūdeņu zonu un atklātās jūras sektoru — Prasības atcelt tiesību aktu — Prasība daļēji atcelt tiesību aktu — Dalāmība — Tiesības uz aizstāvību)

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/20

         Tiesas 2012. gada 12. jūlija rīkojums — Government of Gibraltar/Eiropas Komisija, Spānijas Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-407/11 P) (1)

   (Apelācija - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu aizsardzība - Kopienas nozīmes teritoriju saraksts Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam - Teritorijas “Estrecho Oriental” iekļaušana sarakstā atbilstoši Spānijas Karalistes piedāvājumam, aptverot Lielbritānijas Gibraltāra teritoriālo ūdeņu zonu un atklātās jūras sektoru - Prasības atcelt tiesību aktu - Prasība daļēji atcelt tiesību aktu - Dalāmība - Tiesības uz aizstāvību)
   2012/C 366/33
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Government of Gibraltar (pārstāvji — D. Vaughan, QC, M. Llamas, barrister)

      Citi lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Recchia un M. K. Mifsud-Bonnici), Spānijas Karaliste (pārstāvji — N. Díaz Abad un M. Muñoz Pérez), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2011. gada 24. maija rīkojumu lietā T-176/09 Government of Gibraltar/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa atzina par nepieņemamu prasību daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 12. decembra Lēmumu 2009/95/EK, ar ko atbilstīgi Padomes Direktīvai 92/43/EEK pieņem Kopienas nozīmes teritoriju otro atjaunināto sarakstu Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam [izziņots ar dokumenta numuru C(2008) 8049], ciktāl sarakstā tiek pievienota teritorija ar nosaukumu “Estrecho Oriental” (ES6120032), ko ierosinājusi Spānija un kas iekļauj Gibraltāra Lielbritānijas teritoriālo ūdeņu zonu un atklātās jūras sektoru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Government of Gibraltar atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 290, 01.10.2011.


title: Lieta C-340/04: Tiesas (pirmā palāta) spriedums  2006. gada 11. maijā  ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia  — Itālija — lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Carbotermo SpA, Consorzio Alisei  pret  Comune di Busto Arsizio, AGESP SpA  (Direktīva 93/36/EEK — Publiskie piegādes līgumi — Piešķiršana bez paziņojuma par līgumu — Līguma piešķiršana uzņēmumam, kurā līgumslēdzējai iestādei pieder kapitāldaļas)

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/5

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 11. maijā (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Itālija — lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Carbotermo SpA, Consorzio Alisei pret Comune di Busto Arsizio, AGESP SpA

   (Lieta C-340/04) (1)

   (Direktīva 93/36/EEK - Publiskie piegādes līgumi - Piešķiršana bez paziņojuma par līgumu - Līguma piešķiršana uzņēmumam, kurā līgumslēdzējai iestādei pieder kapitāldaļas)
   (2006/C 165/09)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Carbotermo SpA, Consorzio Alisei

      Atbildētāja: Comune di Busto Arsizio, Comune di Busto Arsizio

   Persona, kas iestājusies lietā: Associazione Nazionale Imprese Gestione servizi tecnici integrati (AGESI)
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/36/EEK, ar ko koordinē piegāžu valsts līgumu piešķiršanas procedūras [publisko piegādes līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras], (OV L 199, 1. lpp.) un Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/38/EEK, ar ko koordinē līgumu [publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (OV L 199, 84. lpp.) 13. panta interpretācija — Tieša līguma piešķiršana par kurināmā piegādi apkures iekārtām ēkās, kas atrodas komūnas īpašumā un pārvaldībā, un šo iekārtu vadību un apkopi — Līguma piešķiršana akciju sabiedrībai, kuras kapitāldaļu turētāja ir cita sabiedrība, kuras kontrolpaketi savukārt tur komūna.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Ar Padomes 1993. gada 4. jūnija Direktīvu 93/36/EEK, ar ko koordinē piegāžu valsts līgumu piešķiršanas procedūras [publisko piegādes līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras], nav saderīga tāda publiskā pakalpojumu un piegādes līguma slēgšanas tiesību tieša piešķiršana, kurā piegādes summa ir lielāka, akciju sabiedrībai, kuras valdei ir plašas pilnvaras tās pārvaldībā un kuras tā var izmantot neatkarīgi, un kuras kapitāls patlaban pilnībā pieder citai akciju sabiedrībai, kuras kontrolpakete savukārt pieder līgumslēdzējai iestādei.

               2)

               Lai izvērtētu nosacījumu Direktīvas 93/36 nepiemērošanai, saskaņā ar kuru uzņēmumam, kuram tieši piešķirtas publiskā piegādes un pakalpojumu līguma slēgšanas tiesības, lielākā daļa savu darbību ir jāveic iestādes, kurai pieder tā kapitāldaļas, labā, nav jāpiemēro Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/38/EEK, ar ko koordinē līgumu [publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, 13. pants.

               3)

               Lai Direktīvas 93/36 piemērošanas nolūkos novērtētu, vai uzņēmums lielāko daļu savu darbību veic iestādes, kurai pieder tā kapitāldaļas, labā, ir jāņem vērā visas darbības, ko šis uzņēmums veic, pamatojoties uz līgumslēdzējas iestādes piešķirto publisko līgumu, neatkarīgi no tā, kas maksā par šīm darbībām — līgumslēdzēja iestāde vai sniegto pakalpojumu izmantotāji — un teritorijai, kurā darbības tiek veiktas, nav nozīmes.

      (1)  OV C 251, 09.10.2004.


title: Lieta T-317/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 7. jūlija spriedumu apvienotajās lietās F-116/07, F-13/08 un F-31/08 L/Eiropas Parlaments 2011. gada 18. jūlijā iesniedza L

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/24

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 7. jūlija spriedumu apvienotajās lietās F-116/07, F-13/08 un F-31/08 L/Eiropas Parlaments 2011. gada 18. jūlijā iesniedza L
   (Lieta T-317/10 P)
   2011/C 340/51
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: L (Luksemburga, Luksemburgas Lielhercogiste) (pārstāvji — Audrey Sèbe un Vytautas Sviderskis, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2010. gada 7. jūlija spriedumu apvienotajās lietās F-116/07, F-13/08 un F-31/08 L/Eiropas Parlaments;

               —

               pilnībā vai daļēji kā pamatotus apmierināt prasījumus, ko apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirzījis pirmajā instancē;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza astoņus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir kļūdaini interpretēts jēdziens “lēmums, ko pieņem kā atbildi uz sūdzību” (“décision prise en réponse à la réclamation”). Pēc apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskatiem, lēmums, ko 2007. gada 10. jūlijā pieņēma Eiropas Parlamenta institūcija, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus (“IPNDL”), ir kļūdaini uzskatīts par jaunu lēmumu, ar ko apelācijas sūdzības iesniedzējs tiek atlaists no darba un ar ko tiek atcelts pirmais lēmums par atlaišanu, jo ar to netika atjaunots stāvoklis, kāds pastāvēja pirms pirmā lēmuma pieņemšanas.

               2)

               Otrais pamats ir saistīts ar IPNDL 2008. gada 13. februāra lēmuma, ar ko ir noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēja otrā sūdzība, pamatojoties uz to, ka apelācijas sūdzības iesniedzējs minēto lēmumu ir saņēmis tikai 2008. gada 27. februārī, — proti, pēc tam, kad apelācijas sūdzības iesniedzējs 2008. gada 25. februārī bija iesniedzis trešo sūdzību, — nepieņemamību.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību. Pēc apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskatiem, Civildienesta tiesas secinājums, ka minētais princips nav piemērojams gadījumā, kad ir izbeigts pagaidu darba līgums, kas balstīts uz savstarpēju uzticēšanos, ir pretrunā Eiropas Savienības tiesu judikatūrai un Starptautiskās Darba organizācijas secinājumiem.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesa kļūdaini izvērtējusi Parlamenta iekšējo noteikumu [par ierēdņu un pārējo darbinieku pieņemšanu darbā] 10. panta pārkāpuma sekas, nospriežot, ka lēmumu par atlaišanu nevar atcelt, pamatojoties uz to, ka ir pārkāpts pienākums par to iepriekš paziņot Personāla komitejai.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts objektivitātes princips.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu, jo, pēc apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskatiem, 2007. gada 10. jūlija lēmumam nebija sniegts nekāds pamatojums.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības efektīvi vērsties tiesā, ņemot vērā faktu, ka Civildienesta tiesa nosprieda, ka tai nav jurisdikcijas izvērtēt atlaišanas pamatojuma pareizību un nopietnību.

               8)

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, jo apelācijas sūdzības iesniedzēja atlaišana no darba nebija pamatota ar faktiskiem pierādījumiem.


title: Lieta C-94/10: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 20. oktobra spriedums (Vestre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Danfoss A/S, Sauer-Danfoss ApS/Skatteministeriet (Netiešie nodokļi — Akcīzes nodoklis minerāleļļām — Nesaderīgums ar Savienības tiesībām — Akcīzes nodokļa neatmaksāšana tādu preču pircējiem, par kurām ticis iekasēts akcīzes nodoklis)

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/6

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 20. oktobra spriedums (Vestre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Danfoss A/S, Sauer-Danfoss ApS/Skatteministeriet
   (Lieta C-94/10) (1)

   (Netiešie nodokļi - Akcīzes nodoklis minerāleļļām - Nesaderīgums ar Savienības tiesībām - Akcīzes nodokļa neatmaksāšana tādu preču pircējiem, par kurām ticis iekasēts akcīzes nodoklis)
   2011/C 362/08
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Vestre Landsret

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Danfoss A/S, Sauer-Danfoss ApS

      Atbildētāja: Skatteministeriet

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vestre Landsret — Savienības tiesību nepamatotu maksājumu atgūšanas un privātpersonām nodarīto zaudējumu atlīdzības nosacījumu jomā interpretācija — Akcīzes nodoklis, kas iekasēts, pārkāpjot saskaņoto akcīžu nodokļu režīmu, kas tika ieviests ar Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvu 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību (OV L 76, 1. lpp.) un Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvu 92/81/EEK par akcīzes nodokļu struktūru saskaņošanu attiecībā minerāleļļām (OV L 316, 12. lpp.) — Prettiesisks akcīzes nodoklis, ko valstij maksājuši naftas uzņēmumi, kuri ir pārdevuši eļļas, kurām ir piemērojams akcīzes nodoklis, iekļaudami akcīzes nodokli preču cenā — Valsts atteikums atmaksāt akcīzes nodokli eļļu pircējiem tādēļ, ka tie to nebija samaksājuši valstij — Atteikums atlīdzināt eļļu pircējiem prettiesiska akcīzes nodokļa dēļ nodarītos zaudējumus, jo nerodas tūlītēji zaudējumi un nepastāv tieša cēloņsakarība starp valsts pienākuma neizpildi un radītajiem zaudējumiem

      Rezolutīvā daļa

   Savienības tiesību normas jāinterpretē tā, ka:

               1)

               dalībvalsts var atteikt izpildīt lūgumu par nepamatoti uzlikta nodokļa atmaksāšanu, ko izteicis pircējs, uz kuru ticis pārnests minētais nodoklis, pamatojot to tādējādi, ka tas nav minētais pircējs, kurš šo nodokli ir samaksājis nodokļu iestādēm, ar nosacījumu, ka tas, kurš ir samaksājis, saskaņā ar valsts tiesībām var vērsties tiesā pret nodokļu maksātāju ar civilprasību par nepamatotu maksājumu atgūšanu un ka [nodokļa] atmaksāšanas panākšana no [nodokļu maksātāja] nav neiespējama vai pārmērīgi grūta;

               2)

               dalībvalsts var noraidīt prasību par zaudējumu atmaksu, kuru iesniedzis pircējs, uz kuru nodokļu maksātājs ir pārnesis nepamatoti iekasēto nodokli, pamatojot to ar tiešas cēloņsakarības neesamību starp nepamatoti iekasēto nodokli un pircējam nodarīto zaudējumu, ar nosacījumu, ka pircējs, pamatojoties uz valsts tiesībām, var vērsties ar minēto prasību pret nodokļu maksātāju un ka saņemt pircējam nodarītā kaitējuma atlīdzināšanu no nodokļu maksātāja nav faktiski neiespējami vai pārmērīgi grūti.

      (1)  OV C 100, 17.4.2010.


title: Lieta C-311/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 28. jūnija Gerechtshof te Amsterdam lēmumu lietā B.V. Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht pret Inspecteur van de Belastingdienst – Douanedistrict Rotterdam

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 28. jūnija Gerechtshof te Amsterdam lēmumu lietā B.V. Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht pret Inspecteur van de Belastingdienst – Douanedistrict Rotterdam
   Lieta C-311/04
   (2004/C 239/04)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Gerechtshof te Amsterdam 2004. gada 28. jūnija lēmumu lietā B.V. Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht pret Inspecteur van de Belastingdienst – Douanedistrict Rotterdam, ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 22. jūlijā.
   Gerechtshof te Amsterdam lūdz Eiropas Kopienu Tiesu lemt par šādiem prejudiciāliem jautājumiem:

               1.

               Vai ir spēkā esoša Kopējā muitas tarifa 10. nodaļas 1. papildus piezīme (EK), kā tas ir noteikts Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2658/87 (1) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, tiktāl, ciktāl tā nosaka citas prasības jēdzienam “daļēji slīpēti rīsi”, kas atšķiras no Muitas sadarbības padomes paskaidrojuma raksta par Harmonizētās sistēmas pozīciju 1006?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai ieinteresētā persona saskaņā ar Kopienas Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta ievadu un b) apakšpunkta ceturto daļu var atsaukties uz labu ticību situācijā, kur ieinteresētā persona zināja vai tai bija jāzina par KN 10. nodaļas 1. papildus piezīmes (EK) ievadu un f) sadaļu, bet tā par to nezināja vai tai vismaz bija šaubas par to, vai šī piezīme bija spēkā esoša atbilstoši atšķirīgajam aprakstam, ko par Harmonizētās sistēmas pozīciju 1006 sniedza Muitas sadarbības padomes paskaidrojuma raksts?

      (1)  OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp.


title: Lieta T-106/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 9. februāra spriedums – zero/EUIPO – Hemming (“ZIRO”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ZIRO” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “zero” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               20.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/27

         Vispārējās tiesas 2017. gada 9. februāra spriedums – zero/EUIPO – Hemming (“ZIRO”)
   (Lieta T-106/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ZIRO” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “zero” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 086/36)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: zero Holding GmbH & Co. KG (Brême, Vācija) (pārstāvis – M. Nentwig, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – M. Vuijst un H. O’Neill)

      Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Oliver Hemming (Cadbury, Apvienotā Karaliste)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 12. janvāra lēmumu lietā R 71/2015-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp zero Holding un Hemming k-gu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 12. janvāra lēmumu lietā R 71/2015-5;

               2)

               EUIPO atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 175, 17.5.2016.


title: Lieta T-181/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedums – Nürburgring/ITSB – Biedermann (“Nordschleife”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Nordschleife” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “Management by Nordschleife” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/44

         Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedums – Nürburgring/ITSB – Biedermann (“Nordschleife”)
   (Lieta T-181/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Nordschleife” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “Management by Nordschleife” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 027/53)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nürburgring GmbH (Nirnberga, Vācija) (pārstāvji – M. Viefhues un C. Giersdorf, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – M. Fischer)

      Otrs procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Lutz Biedermann (Villingen-Schwenningen, Vācija) (pārstāvji – A. Jacob un M. Ziliox, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 20. janvāra lēmumu lietā R 163/2013-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Lutz Biedermann un Nürburgring GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Nürburgring GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 151, 19.5.2014.


title: Lieta C-472/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 16. septembrī iesniedza Fővárosi Bíróság (Magyar Köztársaság) — Banif Plus Bank Zrt./Csipai Csaba un Csipai Viktória

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 16. septembrī iesniedza Fővárosi Bíróság (Magyar Köztársaság) — Banif Plus Bank Zrt./Csipai Csaba un Csipai Viktória

   (Lieta C-472/11)
   2011/C 370/26
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Banif Plus Bank Zrt.

      Atbildētāji: Csipai Csaba, Csipai Viktória

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai valsts tiesas darbības atbilst Direktīvas 93/13/EEK (1) 7. panta 1. punktam, ja gadījumā, kad tiek konstatēts negodīgs līguma noteikums un lietas dalībnieki šajā saistībā nav iesnieguši prasību, tiesa viņus informē, ka tā starp lietas dalībniekiem noslēgtā aizdevuma līguma vispārējo noteikumu 29. klauzulas ceturto teikumu uzskata par spēkā neesošu? Pamatojums spēkā neesamībai ir tiesību normu pārkāpums, proti, Valdības dekrēta Nr. 18/1999 1. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 2. panta c) punkta pārkāpums.

               2)

               Saistībā ar pirmo jautājumu — vai tiesa var pieprasīt lietas dalībniekiem iesniegt apsvērumus par minēto līguma noteikumu, lai varētu konstatēt šī noteikuma, iespējams, negodīgās juridiskās sekas un panāktu Direktīvas 93/13 6. panta 1. punktā norādītos mērķus?

               3)

               Saistībā ar iepriekš minētajiem apstākļiem — vai, pārbaudot negodīgu līguma noteikumu, tiesa var pārbaudīt visus līguma noteikumus vai arī tā var pārbaudīt tikai tos līguma noteikumus, ar kuriem līgumslēdzējs, kurš noslēdzis līgumu ar patērētāju, pamato savu prasību?

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.).


title: Lieta C-197/10: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. septembra spriedums ( Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Unio de Pagesos de Catalunya/Administración del Estado (Kopējā lauksaimniecības politika — Regula (EK) Nr. 1782/2003 — Vienreizējo maksājumu shēma — Tiesības uz maksājumu no valsts rezerves — Piešķiršanas nosacījumi — Lauksaimnieki, kuri sāk kādu lauksaimniecisko darbību — Prejudiciālā jautājuma hipotētiskums — Nepieņemamība)

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/8

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. septembra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Unio de Pagesos de Catalunya/Administración del Estado

   (Lieta C-197/10) (1)

   (Kopējā lauksaimniecības politika - Regula (EK) Nr. 1782/2003 - Vienreizējo maksājumu shēma - Tiesības uz maksājumu no valsts rezerves - Piešķiršanas nosacījumi - Lauksaimnieki, kuri sāk kādu lauksaimniecisko darbību - Prejudiciālā jautājuma hipotētiskums - Nepieņemamība)
   2011/C 319/13
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

   Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Unio de Pagesos de Catalunya

      Atbildētāja: Administración del Estado

      Piedaloties: Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos — Iniciativa Rural del Estado Español

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Supremo — Padomes 2003. gada 29. septembra Regulas (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 (OV L 270, 1. lpp.), 42. panta 3. punkta un Padomes 2005. gada 20. septembra Regulas (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 277, 1.lpp.) 22. panta interpretācija — Integrētā administrācijas un kontroles sistēma konkrētām atbalsta shēmām — Vienotā maksājuma shēma — Pamatsummas noteikšana — Tiesību uz maksājumu nepiešķiršana noteiktās situācijās — Gados jauni lauksaimnieki

      Rezolutīvā daļa:

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko ar 2010. gada 18. marta lēmumu iesniegusi Tribunal Supremo (Spānija), ir nepieņemams tam piemītošā hipotētiskuma dēļ.

      (1)  OV C 195, 17.07.2010.


title: Lieta C-386/14: Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 2. septembra spriedums (Cour administrative d'appel de Versailles (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Groupe Steria SCA/Ministère des finances et des comptes publics Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļu tiesību akti — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Direktīva 90/435/EEK — 4. panta 2. punkts — Dividenžu pārrobežu izmaksa — Uzņēmumu ienākuma nodoklis — Grupu aplikšana ar nodokļiem (Francijas “intégration fiscale” [vienota aplikšana ar nodokļiem]) — Atbrīvojums no nodokļa attiecībā uz dividendēm, ko izmaksā grupai, kas tiek vienoti aplikta ar nodokļiem, piederīgi meitasuzņēmumi — Nosacījums par rezidenci — Dividendes, ko izmaksā meitasuzņēmumi – nerezidenti — Neatskaitāmi izdevumi un izmaksas saistībā ar dalību kapitālā

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/10

         Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 2. septembra spriedums (Cour administrative d'appel de Versailles (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Groupe Steria SCA/Ministère des finances et des comptes publics

   (Lieta C-386/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļu tiesību akti - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Direktīva 90/435/EEK - 4. panta 2. punkts - Dividenžu pārrobežu izmaksa - Uzņēmumu ienākuma nodoklis - Grupu aplikšana ar nodokļiem (Francijas “intégration fiscale” [vienota aplikšana ar nodokļiem]) - Atbrīvojums no nodokļa attiecībā uz dividendēm, ko izmaksā grupai, kas tiek vienoti aplikta ar nodokļiem, piederīgi meitasuzņēmumi - Nosacījums par rezidenci - Dividendes, ko izmaksā meitasuzņēmumi – nerezidenti - Neatskaitāmi izdevumi un izmaksas saistībā ar dalību kapitālā)
   (2015/C 354/12)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour administrative d'appel de Versailles

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Groupe Steria SCA

      Atbildētāja: Ministère des finances et des comptes publics

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauti dalībvalsts tiesību akti par vienotas aplikšanas ar nodokļiem sistēmu, saskaņā ar kuru mātesuzņēmums, kas izmanto šo sistēmu, ir tiesīgs piemērot neitralizāciju attiecībā uz izdevumu un izmaksu proporcijas atkārtotu iekļaušanu, kas paušāli noteikta 5 % apmērā no tādu dividenžu neto summas, ko šis mātesuzņēmums ir saņēmis no vienotās aplikšanas ar nodokļiem sistēmā iesaistītajiem uzņēmumiem – rezidentiem, savukārt šim mātesuzņēmumam atbilstoši minētajiem tiesību aktiem nav tiesību uz šādu neitralizāciju attiecībā uz dividendēm, ko tam izmaksā tā meitasuzņēmumi, kuri atrodas citā dalībvalstī, uz kuriem, ja tie būtu bijuši rezidenti, objektīvi – pēc to izvēles – attiektos vienotās aplikšanas ar nodokļiem sistēmas piemērošana.

      (1)  OV C 372, 20.10.2014.


title: Lieta T-616/15: Prasība, kas celta 2015. gada 3. novembrī – Transtec/Komisija

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/67

         Prasība, kas celta 2015. gada 3. novembrī – Transtec/Komisija
   (Lieta T-616/15)
   (2016/C 027/85)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Transtec (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – L. Levi, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas lēmumus par kompensāciju, kuri ietverti tās 2015. gada 25., 27. augusta, 7., 16. un 23. septembra vēstulēs un kuru mērķis ir atgūt summu EUR 624 388,73;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt EUR 624 388,73, pieskaitot nokavējuma procentus no šīs summas, kuri ir jānosaka, pamatojoties uz Eiropas Centrālās Bankas bāzes procentu likmi, ko palielina par diviem procentpunktiem;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt morālo kaitējumu simboliska EUR 1 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir ticis pārkāpts tiesiskās noteiktības princips, jo apstrīdētajiem lēmumiem neesot likumīga juridiskā pamata.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir ticis pārkāpts nelikumīgas iedzīvošanās aizlieguma princips, jo summa EUR 607 096,08, pieskaitot procentus, ir tikusi atvilkta no prasītājas kapitāla un esot uzlabojusi Komisijas kapitālu, nepastāvot nekāda veida juridiskajam pamatam attiecībā uz šo iedzīvošanos.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir tikuši pārkāpti 2003. gada 27. marta Finanšu regulas, ko piemēro 9. Eiropas Attīstības fondam, 42., 44., 45. un 47. pants, jo Komisija neesot izmantojusi šajās tiesību normās tai piešķirto novērtējuma brīvību, kā arī ir ticis pārkāpts samērīguma princips.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir ticis pārkāpts labas pārvaldības princips, jo Komisija neesot ievērojusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā.


title: Lieta T-217/12: Prasība, kas celta 2012. gada 14. maijā — Shark /ITSB — Monster Energy ( “UNLEASH THE BEAST!” )

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/25

         Prasība, kas celta 2012. gada 14. maijā — Shark/ITSB — Monster Energy (“UNLEASH THE BEAST!”)
   (Lieta T-217/12)
   2012/C 217/54
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Shark AG (Insbruka, Austrija) (pārstāvji — D. Campbell, Barrister, un P. Strickland, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Monster Energy Company (Corona, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 1. marta lēmumu lietā R 360/2011-1 un

               —

               piespriest Birojam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “UNLEASH THE BEAST!” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 5093174

      Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “BRING OUT THE BEAST” reģistrācija Nr. 2729366 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē; Kopienas grafiskas preču zīmes “COOL BITE BRING OUT THE BEAST” reģistrācija Nr. 2730133 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē

      Anulēšanas nodaļas lēmums: apstrīdēto Kopienas preču zīmi atzīt par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. punkta pārkāpums


title: Lieta T-483/12: Prasība, kas celta 2012. gada 5. novembrī — Nestlé Unternehmungen Deutschland /ITSB — Lotte ( “LOTTE” )

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/53

         Prasība, kas celta 2012. gada 5. novembrī — Nestlé Unternehmungen Deutschland/ITSB — Lotte (“LOTTE”)
   (Lieta T-483/12)
   2013/C 26/107
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (Frankfurt am Main, Vācija) (pārstāvis — A. Jaeger-Lenz, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Lotte Co. Ltd (Tokio, Japāna)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 3. septembra lēmumu lietā R 2103/2010-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Lotte Co. Ltd

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “LOTTE”, kā arī mazu koalas lāci rokās turoša koalas lāča uz koka attēlu, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6 158 463

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “KOALA BÄREN” un “KOALA”, kā arī mazu koalas lāci rokās turoša koalas lāča uz koka attēlu, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt un Iebildumu nodaļas lēmumu atcelt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkta, Regulas Nr. 2868/93 22. noteikuma 2. punkta un Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta pārkāpums


title: Lieta C-638/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 30. novembrī iesniedza Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) – Eko-Tabak s.r.o./Generální ředitelství cel

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 30. novembrī iesniedza Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) – Eko-Tabak s.r.o./Generální ředitelství cel

   (Lieta C-638/15)
   (2016/C 098/23)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší správní soud

      Pamatlietas puses

      Kasācijas sūdzības iesniedzējs (prasītājs pirmajā instancē): Eko-Tabak s.r.o.

      Cits lietas dalībnieks (atbildētājs pirmajā instancē): Generální ředitelství cel

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Ja kaltētu, plakanu, neregulāras formas lapu tabaku, kurai ir veikta sākotnējā kaltēšana un kontrolēta mitrināšana un kurā ir konstatēta glicerīna klātbūtne, ar daļēji izgrieztu vidējo dzīslu un/vai šīs tabakas daļas var smēķēt pēc vienkāršas apstrādes (izmantojot sasmalcināšanu vai sagriešanu ar rokām), vai tās var uzskatīt par tabakas izstrādājumiem Padomes Direktīvas 2011/64/ES (1) par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm (kodificēta redakcija) 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punkta vai, attiecīgā gadījumā, 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Padomes Direktīvas 2011/64/ES par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm (kodificēta redakcija) 5. pants, to aplūkojot kopsakarā ar tās 2. pantu, pieļauj dalībvalsts tiesību aktus, kuros tabakas izstrādājumu akcīzes nodoklis tiek attiecināts uz tabaku, kas nav minēta Padomes Direktīvas 2011/64/ES par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm (kodificēta redakcija) 2. un 5. pantā un kas nav paredzēta smēķēšanai, bet ko var smēķēt (kas ir smēķējama un piemērota smēķēšanai) un kas ir sagatavota pārdošanai galapatērētājam?

      (1)  OV 2011, L 176, 24. lpp.


title: lieta T-17/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko France Télécom iesniedza 2005. gada 10. janvārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/34

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko France Télécom iesniedza 2005. gada 10. janvārī
   (lieta T-17/05)
   (2005/C 82/63)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 10. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla France Télécom ar juridisko adresi Parīzē, kuru pārstāv advokāti Antoine Gosset Grainville un Laurent Godfroid, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt Komisijas 2004. gada 4. augusta lēmumu Nr. C(2004) 3061 par valsts atbalstu, ko Francija sniedza France Télécom;

               2)

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galveni argumenti, uz kuriem atsaucas prasītāja šajā lietā, ir identiski tiem, uz kuriem prasītāja atsaukusies lietā T-427/04.


title: Lieta T-327/16: Prasība, kas celta 2016. gada 24. jūnijā – Aldi Einkauf/EUIPO – Fratelli Polli (“ANTICO CASALE”)

text:
               8.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/33

         Prasība, kas celta 2016. gada 24. jūnijā – Aldi Einkauf/EUIPO – Fratelli Polli (“ANTICO CASALE”)
   (Lieta T-327/16)
   (2016/C 287/40)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Vācija) (pārstāvji – N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen un N. Bertram, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Fratelli Polli, SpA (Milāna, Itālija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ANTICO CASALE” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 10 531 432

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 13. aprīļa lēmums lietā R 1337/2015-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-353/14: Prasība, kas celta 2014. gada 23. maijā  – Itālija/Komisija

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/43

         Prasība, kas celta 2014. gada 23. maijā – Itālija/Komisija
   (Lieta T-353/14)
   2014/C 212/55
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji – P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, pārstāvis)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt paziņojumu par atklātu konkursu EPSO/AD/276/14 administratori (AD 5), lai izveidotu rezerves sarakstu ar 137 kandidātiem vakanto administratora (AD 5) amata vietu aizpildīšanai, kas publicēts 2014. gada 13. martaEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī Nr. C 74 A;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Izvirzītie pamati un galvenie argumenti ir tādi paši, kas minēti lietā T-275/13 Itālija/Komisija (OV 2014, C 74 A, 4. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas spriedums lietā T-315/02 Svend Klitgaard pret Eiropas Kopienu Komisiju 2004. gada 10. jūnijā (“Šķīrējklauzula — Līgums, kas ir noslēgts PLAN programmas D daļas ietvaros — Braucienu izdevumi — Ar piedziņu saistītie izdevumi — Nokavēts maksājums”)

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/38

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   lietā T-315/02 Svend Klitgaard pret Eiropas Kopienu Komisiju
   2004. gada 10. jūnijā (1)

   (“Šķīrējklauzula - Līgums, kas ir noslēgts PLAN programmas D daļas ietvaros - Braucienu izdevumi - Ar piedziņu saistītie izdevumi - Nokavēts maksājums”)
   (2004/C 228/86)
   Tiesvedības valoda: dāņu
   Lietā T-315/02 Svend Klitgaard, ar dzīvesvietu Skørping (Dānija), kuru pārstāv advokāte S. Koll Espensen, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji: H. Støvlbæk un C. Giolito, kuriem palīdzēja P. Heidmann, kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību saskaņā ar EKL 238. pantu par EUR 19 867 40 atmaksu, kas it kā radušies prasītājam sakarā ar līguma Nr. 32.0166, kas noslēgts Plant Life Assessment Network (PLAN) projekta D kopas ietvaros, izpildi, kopā ar kavējuma procentiem, un par pirmstermiņa piedziņas izdevumu atlīdzināšanu, arī kopā ar kavējuma procentiem, Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētāja P. Lindh, tiesneši R. García–Valdecasas un J. D. Cooke, sekretārs: D. Christensen, administrators, 2004. gada 10. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājs sedz savus un Komisijas izdevumus.

      (1)  OV C 323, 21.12.02.


title: Lieta C-429/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2010. gada 15. jūnija spriedumu lietā T-547/08 X Technologie Swiss GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2010. gada 2. septembrī iesniedza X Technology Swiss GmbH

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/13

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2010. gada 15. jūnija spriedumu lietā T-547/08 X Technologie Swiss GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2010. gada 2. septembrī iesniedza X Technology Swiss GmbH

   (Lieta C-429/10 P)
   ()
   2010/C 301/20
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: X Technology Swiss GmbH (pārstāvji — A. Herbertz un R. Jung, Rechtsanwälte)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               1)

               atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada [15]. jūnija spriedumu lietā T-547/08 un Iekšējā tirgus saskaņošanas Biroja Apelāciju padomes 2008. gada 6. oktobra lēmumu lietā R 846/2008-4;

               2)

               piespriest atbildētājai apelācijas procesā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Izskatāmā apelācijas sūdzība ir vērsta pret Vispārējas tiesas spriedumu, ar kuru šī [tiesa] ir noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 6. oktobra lēmumu par tās pozīcijas preču zīmes, kuru veido oranžas nokrāsas zeķes purngals, reģistrācijas pieteikuma noraidīšanu.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Vispārējā tiesa ir neatbilstoši un kļūdaini interpretējusi Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzēto absolūto atteikuma pamatojumu attiecībā uz preču zīmēm, kurām nav atsķirtspējas. Tā pārsūdzētajā spriedumā neatbilstoši esot izvirzījusi pārāk augstas prasības attiecībā uz atšķirtspēju.
   Novērtējot atšķirtspēju, neesot būtiskas tikai preču zīmes atsevišķo elementu īpašības, bet noteicošais esot preču zīmes kopējais radītais iespaids saistībā ar aptvertajām precēm. Tas nozīmējot, ka reģistrācijai pieteiktās preču zīmes atšķirtspēja ir jānovērtē, pirmkārt, ņemot vērā tās dažādās sastāvdaļas, piemēram, formu izvietojumu vai krāsu, un, no otras puses, ņemot vērā — un to Vispārējā tiesa neesot izdarījusi — arī tās kopējo iespaidu uz vajadzīgo atšķirtspēju. Turklāt veicot šādu novērtējumu, principā esot jāņem vērā, ka pietiek ar noteiktas pakāpes atšķirtspēju, lai reģistrētu preču zīmi.
   Vispārējā tiesa ir kļūdaini izvirzījusi pārāk augstas prasības reģistrācijai pieteiktās preču zīmes atšķirtspējai, atsaucoties uz judikatūru saistībā ar trīsdimensiju preču zīmēm, kuras veido pats preču attēls, kā arī grafiskām preču zīmēm, kuras veido preces divdimensiju atveidojums. Šī judikatūra reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei neesot piemērojama, jo apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīme neesot trīsdimensiju preču zīme un neesot iespējama arī tās pielīdzināšana tādā veidā, ka uz citām preču zīmēm attiecināmā judikatūra būt piemērojama arī reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei. Atšķirībā no citētās uz konkrētajām preču zīmēm attiecināmās judikatūras apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīme attiecas tikai uz ar to aptvertās preces nelielu daļu. Tieši norobežots un krāsas ziņā precīzi definēts apzīmējums, kurš attiecībā pret aptverto preci ir neliels, neesot salīdzināts ar preču zīmi, kuru pilnībā veido pašas preces attēls.
   Pat pieņemot, ka uz trīsdimensiju preču zīmēm attiecināmā judikatūra būtu piemērojama reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei, Vispārējās tiesas spriedums ir kļūdains, jo apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīme atbilstot judikatūrā trīsdimensiju preču zīmēm izvirzītajām prasībām. Tā būtiski novirzoties no normas un nozarē ierastā un pildot tās galveno izcelsmes norādes funkciju. Vispārējās tiesas izklāstījums par konkrētās sabiedrības daļas uzmanības līmeni neesot saprotams; patērētājs esot īpaši uzmanīgs un pievērš lielu uzmanību preču zīmei tieši tādu preču gadījumā, kuras pirms iegādes nevar piemērīt. Vispārējā tiesa turklāt nekādi neesot pietiekami izvērtējusi apelācijas iesniedzējas izvirzīto argumentu par precīzi definēta krāsas toņa izvēli. Tiktāl, ciktāl Vispārējā tiesa sporta zeķu apzīmējumu apraksta kā parastu apzīmējumu, neesot saprotams, kādēļ nokrāsa, kura bieži ir redzama tajā pašā vietā un tajā pašā krāsas tonī ar signalizējošu iedarbību, nevarētu būt šāds reģistrējams apzīmējums.


title: Lieta C-334/11 P: Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 29. marta rīkojums — Lancôme parfums et beauté & Cie /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Focus Magazin Verlag GmbH (Apelācija — Kopienas preču zīme — Vārdiska preču zīme “ACNO FOCUS” — Valsts vārdiskas preču zīmes “FOCUS” īpašnieka iebildumi — Reģistrācijas atteikums — Regulas (EK) Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts — Agrāka preču zīme, kas reģistrēta vismaz piecus gadus)

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/8

         Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 29. marta rīkojums — Lancôme parfums et beauté & Cie/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Focus Magazin Verlag GmbH

   (Lieta C-334/11 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Vārdiska preču zīme “ACNO FOCUS” - Valsts vārdiskas preču zīmes “FOCUS” īpašnieka iebildumi - Reģistrācijas atteikums - Regulas (EK) Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts - Agrāka preču zīme, kas reģistrēta vismaz piecus gadus)
   2012/C 194/13
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Lancôme parfums et beauté & Cie (pārstāvis — A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider) un Focus Magazin Verlag GmbH (pārstāvji — R. Schweizer un J. Berlinger, Rechtsanwälte)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 14. aprīļa spriedumu lietā T-466/08 Lancôme/ITSB, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību par tiesību akta atcelšanu, ko cēlis vārdiskas preču zīmes “ACNO FOCUS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē, reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 29. jūlija lēmumu R 1796/2007-1, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas lēmumu atteikt minētas preču zīmes reģistrāciju saistībā ar iebildumiem, ko iesniedzis valsts vārdiskas preču zīmes “FOCUS” īpašnieks attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 5., 6., 7., 8., 9., 14., 15., 16., 18., 20., 21., 24., 25., 26., 28., 29., 30., 33., 34., 36., 38., 39., 41. un 42. klasē — Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkta (tagad — Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts) interpretācija un piemērošana — Preču zīmes faktiskas izmantošanas jēdziens

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Lancôme parfums et beauté & Cie atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 24.9.2011.


title: Lieta T-241/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Eiropas Vides Birojs un Stichting Natuur en Millieu iesniedza 2004. gada 9. jūnijā

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/30

         Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Eiropas Vides Birojs un Stichting Natuur en Millieu iesniedza 2004. gada 9. jūnijā
   (Lieta T-241/04)
   (2004/C 217/54)
   Tiesvedības valoda: angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 9. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko cēla Eiropas Vides Birojs, Brisele (Beļģija), un Stichting Natuur en Millieu, Utrehta (Nīderlande), kurus pārstāv advokāti P. van den Biesen un B. Arents.
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               daļēji atcelt Komisijas lēmumu 2004/247/EK (1) attiecībā uz 2. panta 3. punktu un 3. panta (b) apakšpunktu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienas Komisijai atlīdzināt tiesvedības izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija apstrīdētajā lēmumā nolēma atstāt Direktīvas 91/414 (2) I pielikumu negrozītu, neiekļaujot “simazīnu” I pielikumā esošajā aktīvo vielu sarakstā. Direktīvas 91/414 4. pants nosaka, ka dalībvalstis var piešķirt atļaujas tikai augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur I pielikuma sarakstā ietvertās vielas. Atsakoties ietvert simazīnu I pielikumā, Komisija nolēma turpmāk neatļaut izmantot augu aizsardzības līdzekļus, kuri satur šo vielu.
   Prasītāji apstrīd nevis šo lēmuma daļu, bet gan noteiktus pārejas noteikumus, kas atļauj ierobežotā veidā izmantot līdzekļus, kas satur simazīnu, līdz 2007. gada 30. jūnijam, ja tiek nodrošināti apstākļi riska samazināšanai. Komisija sava lēmuma preambulā attaisnoja šos pārejas noteikumus ar to, ka pašreiz trūkst efektīvas alternatīvas un ka nepieciešams laiks tās attīstībai.
   Savas prasības atbalstam prasītāji atsaucas uz argumentiem, kurus viņi iesnieguši lietā T-236/04.

      (1)  OV L 78, 16.3.2004., 50. lpp.

      (2)  Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, OV L 230, 19.8.1991., 1.-32. lpp.


title: Lieta C-238/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 6. marta spriedumu lietā T-65/06 FLSmidth & Co. A/S /Eiropas Komisija 2012. gada 16. maijā iesniedza FLSmidth & Co. A/S

text:
               6.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/10

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 6. marta spriedumu lietā T-65/06 FLSmidth & Co. A/S/Eiropas Komisija 2012. gada 16. maijā iesniedza FLSmidth & Co. A/S

   (Lieta C-238/12 P)
   2012/C 303/20
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: FLSmidth & Co. A/S (pārstāvji — M. Dittmer, advokat, J. Ratliff, Barrister, F. Louis, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

   Pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 256. panta 1. punkta otro daļu, 263. un 264. pantu, Padomes Regulas Nr. 1/2003 (1) 31. pantu un Tiesas Statūtu 56. pantu, FLSmidth & Co. A/S lūdz Tiesu:

               —

               atcelt 2012. gada 6. marta spriedumu lietā T-56/06,

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2005. gada 30. novembra lēmumu lietā COMP/F/38.354 par procesu saskaņā ar LESD 101. pantu tiktāl, ciktāl šis lēmums attiecas uz FLS; vai, pakārtoti, samazināt summu, kas FLS uzlikta ar apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Lai pamatotu savu galveno prasījumu, FLS izvirza divus pamatus, no kuriem pēdējam ir divi apakšpamati.

               —

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā nepiemēroja pareizo juridisko kritēriju (pēdējās) mātes sabiedrības saukšanai pie atbildības. Vispārējā tiesa arī nav izdarījusi pareizos juridiskos secinājumus no tai iesniegtajiem pierādījumiem, jo tā nav secinājusi, ka FLS ir izdevies atspēkot prezumpciju par mātes sabiedrības atbildību.

               —

               Vispārējā tiesa nav pārbaudījusi, vai Komisija ir izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu.

                           —

                           Komisija ir pati kļūdījusies, neizpildot savu pienākumu norādīt pamatojumu, jo tā nav pietiekami atbildējusi uz argumentiem un pierādījumiem, kurus FLS iesniegusi, lai atspēkotu prezumpciju par mātes sabiedrības atbildību.

                           —

                           Turklāt Komisija nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, uzskatot, ka lēmumā nav argumentu par to, kādēļ FLS ir atbildīga par periodu no 1990. gada decembra līdz 1991. gada decembrim.

         Lai pamatotu pakārtoto prasījumu, FLS izvirza četrus pamatus.

               —

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā nav piemērojusi samērīguma un tiesiskuma principu, izvērtējot FLS atbildību; tādējādi tā nav būtiski samazinājusi attiecīgo atbildību.

               —

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā nav izbeigusi nevienlīdzīgu attieksmi, ko īstenojusi Komisija, piešķirot Trioplast Industrier AB — un nevis FLS — 30 % samazinājumu saskaņā ar paziņojumu par sadarbību.

               —

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepareizi piemērojot paziņojuma par sadarbību D sadaļas otro ievilkumu, jo tā nav piešķīrusi FLS samazinājumu sakarā ar faktu neapstrīdēšanu. Turklāt Vispārējā tiesa nav piemērojusi vienlīdzīgas attieksmes principu, jo tā nav ņēmusi vērā to, ka Bonar Technical Fabrics tiek piešķirts 10 % samazinājums vismaz par tādu pašu rīcību.

               —

               Vispārējā tiesa ir pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu un Eiropas Cilvēktiesību Konvencijas 6. panta 1. punktu, jo tā nav pasludinājusi spriedumu saprātīgā termiņā.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-44/13: Prasība, kas celta 2013. gada 29. janvārī — AbbVie /EZA

text:
               16.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/31

         Prasība, kas celta 2013. gada 29. janvārī — AbbVie/EZA
   (Lieta T-44/13)
   2013/C 79/53
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: AbbVie, Inc. (Wilmington, Amerikas Savienotās Valstis) un AbbVie Ltd (Maidenhead, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — P. Bogaert, G. Berrisch, lawyers, un B. Kelly, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Zāļu aģentūras 2013. gada 14. janvāra Lēmumu EZA/748792/2012 par piekļuves piešķiršanu zāļu tirdzniecības atļaujas dokumentācijai un

               —

               piespriest Eiropas Zāļu aģentūrai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu tiekot pārkāpts Pārskatāmības regulas (1) 4. panta 2. punkts un prasītāju pamattiesības uz konfidenciālas komercinformācijas aizsardzību.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu tiekot pārkāpts Pārskatāmības regulas 4. panta 4. punkts un labas pārvaldības princips.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka neesot ticis izpildīts pienākums norādīt pamatojumu attiecībā uz Pārskatāmības regulas 4. panta 2. punkta piemērošanu.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu tiekot pārkāpts tiesiskās paļāvības princips.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu tiekot pārkāpta Direktīva Nr. 2001/29/EK (2), pamattiesības attiecībā uz tiesībām uz īpašumu, tostarp autortiesības, kā arī samērīguma un labas pārvaldības principi, ciktāl tiek piešķirta piekļuve dokumentu kopijām.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.).


title: Lieta C-408/08 P: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 25. februāra spriedums — Lancôme parfums et beauté & Cie SNC /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), CMS Hasche Sigle (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 55. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Interese iesniegt pieteikumu par preču zīmes spēkā neesamību, kas balstīts uz absolūtu spēkā neesamības pamatu — Advokātu birojs — Vārdisks apzīmējums COLOR EDITION — Vārdiskas preču zīmes, ko veido aprakstoši elementi, aprakstošs raksturs)

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/5

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 25. februāra spriedums — Lancôme parfums et beauté & Cie SNC/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), CMS Hasche Sigle

   (Lieta C-408/08 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 55. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Interese iesniegt pieteikumu par preču zīmes spēkā neesamību, kas balstīts uz absolūtu spēkā neesamības pamatu - Advokātu birojs - Vārdisks apzīmējums “COLOR EDITION” - Vārdiskas preču zīmes, ko veido aprakstoši elementi, aprakstošs raksturs)
   2010/C 100/07
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (pārstāvis — A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral, agent), CMS Hasche Sigle

      Priekšmets:

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2008. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-160/07 Lancôme/ITSB — CMS Hasche Sigle, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību, ko prasītāja bija iesniegusi par ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 26. februāra lēmumu, ar kuru preču zīmes “COLOR EDITION” attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem reģistrācija atzīta par spēkā neesošu — Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 55. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums — Interese celt prasību par preču zīmes atzīšanu par spēkā neesošu — Advokātu birojs — Privātu ekonomisku interešu prasīt atzīt par spēkā neesošu preču zīmi attiecībā uz kosmētiku neesamība — Uztverama atšķirība starp asociāciju, ko veido vārdi, kas ierosināti preču zīmes reģistrācijai, un valodu, ko ikdienā izmanto mērķauditorija, lai apzīmētu attiecīgās preces vai pakalpojumus vai to būtiskas iezīmes

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Lancôme parfums et beauté & Cie SNC atlīdzina tiesāšanās izdevumus

      (1)  OV C 6, 10.01.2009.


title: Lieta T-247/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 6. oktobra spriedums — medi /ITSB — Deutsche Medien Center ( deutschemedi.de ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes deutschemedi.de reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme World of medi , agrākas valsts grafiska un vārdiskas preču zīmes medi.eu , medi welt , medi-Verband , medi un agrāka firma un sabiedrības nosaukums medi — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkts)

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/19

         Vispārējās tiesas 2011. gada 6. oktobra spriedums — medi/ITSB — Deutsche Medien Center (“deutschemedi.de”)
   (Lieta T-247/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “deutschemedi.de” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “World of medi”, agrākas valsts grafiska un vārdiskas preču zīmes “medi.eu”, “medi welt”, “medi-Verband”, “medi” un agrāka firma un sabiedrības nosaukums “medi” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkts)
   2011/C 340/38
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: medi GmbH & Co. KG (Bayreuth, Vācija) (pārstāvji — H. Lindner, D. Terheggen, T. Kiphuth, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Deutsche Medien Center GmbH (Dortmund, Vācija) (pārstāvis — R. Bodemann, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 16. marta lēmumu lietā R 1366/2008-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Weihermüller & Voigtmann GmbH & Co. KG un Deutsche Medi Präventions GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2010. gada 16. marta lēmumu lietā R 1366/2008-4;

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina medi GmbH & Co. KG tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Deutsche Medien Center GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010.


title: Lieta C-497/06 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 30. aprīļa spriedums — CAS Succhi di Frutta SpA/Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Ārpuslīgumiskā atbildība — Konkursa procedūra — Maksājums natūrā — Veiksmīgo konkursa dalībnieku norēķināšanās ar citiem augļiem, nevis paziņojumā par publisko iepirkumu paredzētajiem — Cēloņsakarība)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/4

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 30. aprīļa spriedums — CAS Succhi di Frutta SpA/Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta C-497/06 P) (1)

   (Apelācija - Ārpuslīgumiskā atbildība - Konkursa procedūra - Maksājums natūrā - Veiksmīgo konkursa dalībnieku norēķināšanās ar citiem augļiem, nevis paziņojumā par publisko iepirkumu paredzētajiem - Cēloņsakarība)
   2009/C 153/07
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: CAS Succhi di Frutta SpA (pārstāvji — F. Sciaudone, R. Sciaudone un D. Fioretti, advokāti)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Cattabriga, pārstāvis, A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 13. septembra spriedumu lietā T-226/01 CAS Succhi di Frutta SpA/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasītājas prasību atlīdzināt zaudējumus, kas tai radušies Komisijas 1996. gada 22. jūlija Lēmuma C (96)1916 un 1996. gada 6. septembra Lēmuma C (96) 2208 rezultātā, kas tika pieņemti Komisijas 1996. gada 7. februāra Regulas (EK) Nr. 228/96 par Armēnijas un Azerbaidžānas iedzīvotājiem paredzētu augļu sulas un augļu ievārījumu piegādi (OV L 30, 18. lpp.) ietvaros

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               CAS Succhi di Frutta SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 42, 24.02.2007.


title: Lieta C-124/07: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2008. gada 3. aprīlī ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — J.C.M. Beheer BV / Staatssecretaris van Financiën (Sestā PVN direktīva — Ar apdrošināšanu saistītu pakalpojumu sniegšana — Apdrošināšanas mākleri un apdrošināšanas starpnieki)

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/14

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2008. gada 3. aprīlī (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — J.C.M. Beheer BV/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-124/07) (1)

   (Sestā PVN direktīva - Ar apdrošināšanu saistītu pakalpojumu sniegšana - Apdrošināšanas mākleri un apdrošināšanas starpnieki)
   (2008/C 128/22)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hoge Raad der Nederlanden
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: J.C.M. Beheer BV

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 15, 1. lpp.), 13. panta B daļas a) punkta interpretācija — Pakalpojumu sniegšana, kas saistīta ar apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas darījumiem, kurus veikuši mākleri vai apdrošināšanas starpnieki — Nodokļu maksātājs, kas kā apakšaģents rīkojas galvenā aģenta vārdā
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 13. panta B daļas a) punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas, ka apdrošināšanas māklerim vai apdrošināšanas starpniekam ir nevis tieša saikne ar tāda apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līguma pusēm, kura noslēgšanu tas sekmē, bet tikai netieša saikne ar tām, izmantojot cita nodokļu maksātāja starpniecību, kam pašam ir tieša saikne ar kādu no šīm pusēm un ar kuru šim apdrošināšanas māklerim vai apdrošināšanas starpniekam ir līgumattiecības, pieļauj to, ka apdrošināšanas māklera vai apdrošināšanas starpnieka sniegtie pakalpojumi tiek atbrīvoti no pievienotās vērtības nodokļa saskaņā ar minēto normu.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta T-126/08: Prasība, kas celta 2008. gada 20. martā — Okalux /ITSB — Ondex ( ONDACELL )

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/28

         Prasība, kas celta 2008. gada 20. martā — Okalux/ITSB — Ondex (“ONDACELL”)
   (Lieta T-126/08)
   (2008/C 116/52)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Okalux GmbH, Marktheidenfeld (Vācija) (pārstāve — M. Beckensträter, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Ondex S.A.S.

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 22. janvāra lēmumu, kas paziņots 2008. gada 24. janvārī, un konstatēt, ka 2006. gada 29. augusta iebildumi ir pieņemami;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tos tiesāšanās izdevumus, kas var tikt atlīdzināti, ieskaitot pamatprocesa un personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Ondex S.A.S.;

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: preču zīme “ONDACELL” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 6., 17. un 19. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 755 971)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja;

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumi uzskatāmi par neiesniegtiem;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 2869/95 (1) 5. un 8. panta, kā arī Lēmuma Nr. EX-96-1 (2) un Paziņojuma Nr. 5/96 (3) pārkāpums.

      (1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2869/95 par maksām, kas jāmaksā Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (OV L 303, 33. lpp.).

      (2)  ITSB Priekšsēdētāja Lēmums Nr. EX-96-1 par norēķinu kontu atvēršanu ITSB (OV ITSB 1996, 48. lpp.).

      (3)  ITSB Priekšsēdētāja 1996. gada 8. augusta Paziņojums Nr. 5/96 par norēķinu kontiem (OV ITSB 1996, 1460. lpp.).


title: Lieta C-42/05: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 14. septembri rīkojums ( Cour de cassation (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Beļģijas valsts pret Ring Occasions SA , kas atrodas likvidācijas procesā, Fortis Banque SA

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/24

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 14. septembri rīkojums (Cour de cassation (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Beļģijas valsts pret Ring Occasions SA, kas atrodas likvidācijas procesā, Fortis Banque SA

   (Lieta C-42/05) (1)

   (2006/C 331/42)

      Tiesvedības valoda — franču

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 93, 16.4.2005.


title: Lieta T-543/11: Prasība, kas celta 2011. gada 14. oktobrī — Ghreiwati /Padome

text:
               3.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/27

         Prasība, kas celta 2011. gada 14. oktobrī — Ghreiwati/Padome
   (Lieta T-543/11)
   2011/C 355/49
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Emad Ghreiwati (Al Maliki, Sīrija) (pārstāvis — P.-F. Gaborit, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Padomes Lēmumu 2011/522/KĀDP, Regulu (ES) Nr. 878/2011, Lēmumu 2011/628/KĀDP un Regulu (ES) Nr. 950/2011 tiktāl, ciktāl tās attiecas uz Emad Ghreiwati k-gu;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka neesot norādīts pamatojums un esot pārkāptas tiesības uz aizstāvību un tiesības efektīvi vērsties tiesā tiktāl, ciktāl:

                           —

                           apstrīdētajos tiesību aktos, kuros prasītāja vārds ir pievienots personu, uz kurām attiecas ierobežojošie pasākumi pret Sīriju, sarakstam, neesot atklāts pret viņu noteiktā ierobežojošā pasākuma pamatojums;

                           —

                           šie lēmumi vispār neesot tikuši paziņoti, un

                           —

                           neņemot vērā Eiropas Savienības Padomei adresēto lūgumu, prasītajam joprojām neesot paziņoti apsūdzības pierādījumi, ar kuriem ir pamatoti attiecībā uz viņu noteiktie ierobežojošie pasākumi

               2)

               Ar otro, pakārtoti izvirzīto pamatu, tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, jo ne tas, ka prasītājs ir Damaskas Rūpniecības palātas priekšsēdētājs, ne tas, ka viņš ir partneris sabiedrībā Zouheir GHREIWATI, neļaujot apgalvot, ka viņš jebkādā veidā atbalsta Sīrijas režīmu.


title: Lieta C-462/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 25. novembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Stichting de Thuiskopie/Mijndert van der Lee u.c.

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/38

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 25. novembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Stichting de Thuiskopie/Mijndert van der Lee u.c.
   (Lieta C-462/09)
   2010/C 24/66
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Stichting de Thuiskopie

      Atbildētāji: Mijndert van der Lee, Hananja van der Lee, Opus Supplies Deutschland GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvā 2001/29/EK (1), it īpaši tās 5. panta 2. punkta b) apakšpunktā un 5. punktā, ir paredzēti piesaistes punkti, lai atbildētu uz jautājumu, kurš valsts tiesībās ir uzskatāms par “taisnīgas atlīdzības” 5. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē maksātāju? Apstiprinošas atbildes gadījumā, kādi ir šie punkti?

               2)

               Vai tālpārdošanas līguma, kura ietvaros pircējs rezidē citā dalībvalstī nekā pārdevējs, gadījumā direktīvas 5. panta 5. punkts prasa valsts tiesības interpretēt tik plaši, ka “taisnīgas atlīdzības” 5. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē maksātājam, kas veic komercdarbību, tā ir jāmaksā vismaz vienā no ar tālpārdošanas līgumu skartajām dalībvalstīm?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.).


title: Lieta T-492/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 28. decembrī ierosinājuši Carlos Sanchez Ferriz  u.c. par Civildienesta tiesas 2007. gada 17. oktobra rīkojumu lietā F-115/06 Sanchez Ferriz u.c./Komisija

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/47

         Apelācija, ko 2007. gada 28. decembrī ierosinājuši Carlos Sanchez Ferriz u.c. par Civildienesta tiesas 2007. gada 17. oktobra rīkojumu lietā F-115/06 Sanchez Ferriz u.c./Komisija
   (Lieta T-492/07 P)
   (2008/C 64/77)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Carlos Sanchez Ferriz, Brisele (Beļģija), Isabelle Chantraine, Brisele (Beļģija), José De Viana Costa Ribeiro, Meise (Beļģija), Brigitte Housiaux, Ramillies (Beļģija), Chantal Vellemans, Brisele (Beļģija), Sylvie Schaack, Remich (Luksemburgas Lielhercogiste), Andrea Losito, Sandweiler (Luksemburgas Lielhercogiste), Alain Hertert, Scheidgen (Luksemburgas Lielhercogiste), Marie-Josée Gaspar-Lis, Luksemburga (Luksemburgas Lielhercogiste), Otilia Ferreira-Nielsen, Gostingen (Luksemburgas Lielhercogiste) (pārstāvis — F. Frabetti, avocat)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2007. gada 17. oktobra rīkojumu lietā F-115/06;

               —

               apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumus, kas izvirzīti pirmajā instancē, un tātad atzīt prasību lietā F-155/06 par pieņemamu un pamatotu;

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Civildienesta tiesā;

               —

               lemt par izmaksām, izdevumiem un honorāriem un piespriest Komisijai tos atlīdzināt.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savā apelācijas sūdzībā tās iesniedzēji lūdz atcelt Civildienesta tiesas rīkojumu, ar kuru par nepieņemamu atzīta viņu prasība, kuras priekšmets ir, galvenokārt, atcelt to ierēdņu sarakstu, kas paaugstināti 2005. gada paaugstināšanas amatā ietvaros, ciktāl šajā sarakstā nav iekļauti prasītāju uzvārdi, un, pakārtoti, atcelt lēmumus par prioritātes punktu piešķiršanu, kas attiecas uz viņiem, minētās paaugstināšanas amatā ietvaros.
   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka pretēji tam, kas norādīts pārsūdzētajā rīkojumā, 2002. gada 26. aprīļa VĪN noteikumiem, kuru tiesiskums tika apstrīdēts pirmajā instancē, ir tieša juridiska saikne ar šo tiesvedību.
   Turklāt viņi uzskata, ka Civildienesta tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, atzīstot par nepieņemamu iebildumu, kas saistīts ar 2004. gada 23. decembra Civildienesta noteikumu 45. panta VĪN pārkāpumu, pamatojoties uz to, ka tas izvirzīts ar nokavējumu — tikai replikas stadijā. Viņi apgalvo, ka šis iebildums jau bijis minēts sūdzībā un prasības pieteikumā un ka replikā tas ir tikai papildināts.
   Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzēji norāda, ka pretēji tam, ko nospriedusi Civildienesta tiesa, viņus konkrēti un individuāli skar Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 6. panta pirmās daļas un 10. panta 2. punkta pārkāpums un ka līdz ar to viņu interese celt prasību ir acīmredzama.


title: Lieta T-333/15: Prasība, kas celta 2015. gada 24. jūnijā – Josel/ITSB – Nationale–Nederlanden Nederland (“NN”)

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/37

         Prasība, kas celta 2015. gada 24. jūnijā – Josel/ITSB – Nationale–Nederlanden Nederland (“NN”)
   (Lieta T-333/15)
   (2015/C 262/51)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Josel, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvis – J. L. Rivas Zurdo, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Nationale-Nederlanden Nederland BV (Amsterdama, Nīderlande)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “NN” – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 066 097

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 14. aprīļa lēmums lietā R 1531–2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā, daļēji noraidot strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējas apelācijas sūdzību, apstiprināts Iebildumu nodaļas lēmums, ar kuru noraidīti iebildumi B 1 887 887 un apmierināts Kopienas preču zīmes (starptautiska reģistrācija) “NN” reģistrācijas pieteikums Nr. 1 066 097 attiecībā uz 36. klasi (vārdiska);

               —

               piespriest lietas dalībniekam vai dalībniekiem, kas iebilst pret šo prasību, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta pārkāpums.