title: Lieta T-404/05: Pirmās instances tiesas 2008. gada 19. novembra spriedums — Grieķija/Komisija (Kohēzijas fonds — Starptautiskā Atēnu lidosta — Finanšu atbalsta samazināšana — Samērīguma princips)

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/21

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 19. novembra spriedums — Grieķija/Komisija
   (Lieta T-404/05) (1)

   (Kohēzijas fonds - Starptautiskā Atēnu lidosta - Finanšu atbalsta samazināšana - Samērīguma princips)
   (2009/C 6/42)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — M. Tassopoulou, pārstāvis, kam palīdz N. Korogiannakis un N. Keramidas, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Triantafyllou un A. Weimar)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas 2005. gada 1. oktobra Lēmumu C(2005)3243 galīgajā redakcijā, ar ko ir samazināts atbalsts, kas ar Komisijas 1996. gada 24. maija Lēmumu C(96)1356, galīgā redakcija, no Kohēzijas fonda piešķirts projektam Nr. 95/09/65/040 (jauna starptautiskā Atēnu lidosta Spatā).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 22, 28.1.2006.


title: Lieta T-16/07: Prasība, kas celta 2007. gada 17. janvarī — Torres pret ITSB — Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés ( TORRE DE BENITEZ )

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/38

         Prasība, kas celta 2007. gada 17. janvarī — Torres pret ITSB — Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (“TORRE DE BENITEZ”)
   (Lieta T-16/07)
   (2007/C 82/86)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Miguel Torres S.A., Barselona (Spānija) (pārstāvji — E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino un A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2006. gada 6. novembrī lietā Nr. R 0036/2006-2 pieņemto lēmumu un tieši piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “TORRE DE BENITEZ ”attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 2 438 018)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiskas un starptautiskas preču zīmes “Torres ”attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē, kā arī vairākas citas Kopienas, valsts un starptautiskas preču zīmes

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt
   Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, tādēļ ka pastāv konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-249/16: Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 15. jūnija spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Saale Kareda/Stefan Benkö Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Jurisdikcija civillietās un komerclietās — Regula (ES) Nr. 1215/2012 — 7. panta 1. punkts — Jēdzieni “lietas, kas attiecas uz līgumiem” un “pakalpojumu sniegšanas līgums” — Regresa prasība starp solidāriem kredītlīguma kopparādniekiem — Kredītlīguma izpildes vietas noteikšana

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/16

         Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 15. jūnija spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Saale Kareda/Stefan Benkö

   (Lieta C-249/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Jurisdikcija civillietās un komerclietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - 7. panta 1. punkts - Jēdzieni “lietas, kas attiecas uz līgumiem” un “pakalpojumu sniegšanas līgums” - Regresa prasība starp solidāriem kredītlīguma kopparādniekiem - Kredītlīguma izpildes vietas noteikšana)
   (2017/C 277/21)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Saale Kareda

      Atbildētājs: Stefan Benkö

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regulas (ES) Nr. 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka regresa prasība starp kredītlīguma kopparādniekiem pieder pie “lietām, kas attiecas uz līgumiem”, kā paredzēts šajā noteikumā;

               2)

               Regulas Nr. 1215/2012 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds kredītlīgums kā pamatlietā izskatāmais, kas ir noslēgts starp kredītiestādi un diviem solidāriem kopparādniekiem, ir jākvalificē kā “pakalpojumu sniegšanas līgums”, kā paredzēts šajā noteikumā;

               3)

               Regulas Nr. 1215/2012 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja kredītiestāde ir piekritusi dot kredītu diviem solidāriem kopparādniekiem, “vieta dalībvalstī, kur saskaņā ar līgumu pakalpojumu sniedza vai tas būtu bijis jāsniedz” šī noteikuma izpratnē, ja vien nepastāv citāda vienošanās, ir šīs iestādes juridiskās adreses vieta, arī lai noteiktu tās tiesas teritoriālo piekritību, kurai ir jāizskata regresa prasība starp šiem kopparādniekiem.

      (1)  OV C 305, 22.8.2016.


title: Lieta T-104/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. janvāra rīkojums — SPM pret Komisiju (Tirgu kopīgā organizācija — Banāni — ĀKK izcelsmes banānu importa Eiropas Savienības teritorijā režīms — Regula (EK) Nr. 219/2006 — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiesības celt prasību — Nepieņemamība)

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/29

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. janvāra rīkojums — SPM pret Komisiju
   (Lieta T-104/06) (1)

   (Tirgu kopīgā organizācija - Banāni - ĀKK izcelsmes banānu importa Eiropas Savienības teritorijā režīms - Regula (EK) Nr. 219/2006 - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiesības celt prasību - Nepieņemamība)
   (2007/C 56/57)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Société des plantations de Mbanga SA, Douala (Kamerūna) (pārstāvis — B. Doré, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Clotuche-Duvieusart un L. Visaggio, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 8. februāra Regulu (EK) Nr. 219/2006 par tarifu kvotu atvēršanu un administrēšanu ĀKK izcelsmes banānu importam ar kodu NC 0803 00 19 par laika periodu, sākot no 2006. gada 1. marta līdz 31. decembrim (OV L 38, 22. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

                  Société des plantations de Mbanga SA (SPM) sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006.


title: Lieta C-304/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 30. maijā iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) – American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/33

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 30. maijā iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) – American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

   (Lieta C-304/16)
   (2016/C 270/37)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: American Express Co.

      Atbildētāji: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury, Diners Club International Limited, MasterCard Europe S. A.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (ES) 2015/751 (turpmāk tekstā – “SKR”) (1) 1. panta 5. punktā un 2. panta 18. punktā paredzētā prasība, saskaņā ar kuru trīspusēja maksājumu karšu shēma, kas izdod kartēm piesaistītus maksājumu instrumentus ar zīmolu koplietošanas partneri vai ar pārstāvja starpniecību, tiek uzskatīta par četrpusēju maksājumu karšu shēmu, ir piemērojama tikai tiktāl, ciktāl koplietošanas partneris vai aģents darbojas kā “izdevējs” SKR 2. panta 2. punkta un preambulas 29. apsvēruma izpratnē (proti, kad šim partnerim vai aģentam ir līgumattiecības ar maksātāju, atbilstoši kurām tas noslēdz līgumisku vienošanos ar mērķi maksātājam nodrošināt maksājuma instrumentu, lai veiktu kartēm piesaistītu maksātāja maksājumu darījumu ierosināšanu un apstrādi)?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir noraidoša, vai SKR 1. panta 5. punkts un 2. panta 18. punkts ir spēkā neesošs, ciktāl tajos noteikts, ka šādi nosacījumi uzskatāmi par četrpusēju maksājumu karšu shēmu, pamatojoties uz:

                           a)

                           pamatojuma trūkumu atbilstoši LESD 296. pantam;

                           b)

                           acīmredzamu kļūdu vērtējumā; un/vai

                           c)

                           samērīguma principa pārkāpumu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 29. aprīļa Regula (ES) Nr. 2015/751 par starpbanku komisijas maksām, ko piemēro kartēm piesaistītiem maksājumu darījumiem (OV L 123, 1. lpp.).


title: Lieta T-45/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 6. septembra rīkojums — Micronas pret ITSB ( 3D-Panorama )

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/31

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 6. septembra rīkojums — Micronas pret ITSB (3D-Panorama)
   (Lieta T-45/05) (1)

   (2006/C 261/64)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 93, 16.04.2005.


title: Lieta C-369/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 2. augustā iesniedza Curtea de Apel Brașov (Rumānija) — Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central , kas pārstāv prasītājus Chițea Constantin u.c./ Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov

text:
               10.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 2. augustā iesniedza Curtea de Apel Brașov (Rumānija) — Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, kas pārstāv prasītājus Chițea Constantin u.c./Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov

   (Lieta C-369/12)
   2012/C 343/04
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Brașov

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, kas pārstāv prasītājus Chițea Constantin u.c.

      Atbildētāji: Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române un Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 51. panta 1. punkta otrais teikums un 20. pants ir interpretējami tādējādi, ka darbiniekiem, kas saņem atalgojumu no valsts līdzekļiem, ir tādas pašas tiesības kā darbiniekiem, kuri strādā komercsabiedrībās ar valsts kapitālu vai kas tiek līdzfinansētas no valsts budžeta?

               2)

               Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 51. panta 1. punkta otrais teikums un 21. panta 1. punkts ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj diskrimināciju starp darbiniekiem, kas saņem atalgojumu no valsts līdzekļiem, un tiem, kuri strādā komercsabiedrībās ar valsts kapitālu vai kas tiek līdzfinansētas no valsts budžeta?

               3)

               Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. panta 1. punkta otrajā teikumā ietvertais vārds (pilsoņa) “īpašums” ir interpretējams tādējādi, ka tas ietver arī tiesības uz darba samaksu?

               4)

               Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. panta 1. punkta otrajā teikumā ietvertā frāze “sabiedrības interesēs” ir interpretējama “ekonomikas krīzes” kontekstā?

               5)

               Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. panta 1. punkta trešajā teikumā ietvertā frāze “īpašuma izmantošan[a] [..] ciktāl tas nepieciešams vispārējās interesēs” ir interpretējama kā “publiskā sektora darbinieku atalgojuma samazinājums par 25 %”?

               6)

               Vai tad, ja Rumānija par 25 % samazinātu atalgojumu darbiniekiem, kam to maksā no valsts līdzekļiem, atsaucoties uz ekonomikas krīzi un nepieciešamību atkārtoti līdzsvarot valsts budžetu, saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. panta 1. punkta otro teikumus [pēdējais minētais] ir interpretējams tādējādi, ka Rumānijai saprātīgā termiņā minētajiem darbiniekiem ir jāsamaksā taisnīga kompensācija par nodarītajiem zaudējumiem?


title: Lieta C-356/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 22. jūlijā iesniedza Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Hunland- Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft. / Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               22.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 22. jūlijā iesniedza Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Hunland- Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

   (Lieta C-356/14)
   2014/C 329/09
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Hunland- Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft.

      Atbildētājs: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai liellopu sugu vaislinieks, kuru tāpat kā viņa vecākus un vecvecākus dalībvalsts oficiāla audzētāju organizācija ir reģistrējusi Frīzijas-Holšteinas šķirnes ciltsgrāmatā, saskaņā ar [Eiropas Savienības] tiesību normām ir jāuzskata par tīršķirnes, neatkarīgi no tā, cik ģenētiski tīras asinis ir bijušas tā priekštečiem?

               2)

               Vai Lēmuma 2005/379 (1) noteikums, uz kuru ir veikta atsauce, ir jāinterpretē tādējādi, ka vaislinieki ar ģenealoģijas sertifikātu, kuros ir iekļauts tā 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā norādītais teikums, ir jāuzskata par tīršķirnes, un, attiecīgi, tie rada tiesības saņemt eksporta atbalstu, veicot tirdzniecību Kopienas iekšienē?

               3)

               Vai, ņemot vērā iepriekš minēto, ir iespējams uzskatīt, ka, lai gan dzīvniekam ir dalībvalsts oficiālas audzētāju organizācijas izsniegts ģenealoģijas sertifikāts, kurā ir iekļauts minētais teikums, šāds dzīvnieks nerada tiesības pārdevējam saņemt eksporta atbalstu, veicot tirdzniecību Kopienas iekšienē, jo nav kvalificējams kā tīršķirnes vaislinieks, lai arī pastāv oficiāls dokuments, kurā ir iekļauts iepriekš minētais teikums?

      (1)  Komisijas 2005. gada 17. maija Lēmums par ģenealoģijas sertifikātiem un datiem par tīršķirnes vaislas liellopiem, to spermu, olšūnām un embrijiem (OV L 125, 15. lpp.).


title: Lieta C-397/12 P: Tiesas 2013. gada 6. jūnija rīkojums — Transports Schiocchet — Excursions SARL /Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija (Apelācija — Tiesas Reglamenta 181. pants — Acīmredzami nepamatota un acīmredzami nepieņemama apelācijas sūdzība — Pamatojuma neesamības trūkums — Neprecīzs pamats — Pamats, ar ko lūdz pārskatīti prasības pieteikumu pirmajā instancē)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/50

         Tiesas 2013. gada 6. jūnija rīkojums — Transports Schiocchet — Excursions SARL/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija
   (Lieta C-397/12 P) (1)

   (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Acīmredzami nepamatota un acīmredzami nepieņemama apelācijas sūdzība - Pamatojuma neesamības trūkums - Neprecīzs pamats - Pamats, ar ko lūdz pārskatīti prasības pieteikumu pirmajā instancē)
   2013/C 225/88
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Transports Schiocchet — Excursions SARL (pārstāvis — E. Deshoulières, advokāts)

      Parējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — E. Karlsson un E. Dumitriu-Segnana) un Eiropas Komisija (pārstāvji — N. Yerrell un J. Hottiaux)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2012. gada 18. jūnija rīkojumu lietā T-203/11 Schiocchet/Padome un Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa kā acīmredzami juridiski nepamatotu noraidīja prasību atlīdzināt kaitējumu, kurš esot radies ar Padomes 1992. gada 16. marta Regulu (EEK) Nr. 684/92 par kopējiem noteikumiem attiecībā uz starptautiskiem pasažieru pārvadājumiem ar autobusiem (OV L 74, 1. lpp.) ieviestās kārtības piemērošanas rezultātā — Prasības par zaudējumu atlīdzību celšanas nosacījumi — Iestādes pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Transports Schiocchet — Excursions SARL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 331, 27.10.2012.


title: Lieta T-59/16 P: Vispārējās tiesas 2017. gada 3. maija rīkojums – De Nicola/EIB Apelācija — Civildienests — EIB personāls — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — 2012. gada novērtējums — Kļūdas tiesību piemērošanā — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība

text:
               10.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/27

         Vispārējās tiesas 2017. gada 3. maija rīkojums – De Nicola/EIB
   (Lieta T-59/16 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - EIB personāls - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - 2012. gada novērtējums - Kļūdas tiesību piemērošanā - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2017/C 221/37)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis – G. Ferabecoli, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka (EIB) (pārstāvji – sākotnēji G. Nuvoli un F. Martin, vēlāk G. Nuvoli un G. Faedo, pārstāvji, kuriem palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2015. gada 18. decembra spriedumu De Nicola/EIB (F-9/14, EU:F:2015:163), lūdzot daļēji atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Carlo De Nicola sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Investīciju bankas (EIB) tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 111, 29.3.2016.


title: Lieta T-53/17: Prasība, kas celta 2017. gada 27. janvārī – Austrian Power Grid/ACER

text:
               27.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/21

         Prasība, kas celta 2017. gada 27. janvārī – Austrian Power Grid/ACER

   (Lieta T-53/17)
   (2017/C 095/30)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Austrian Power Grid AG (Vīne, Austrija) (pārstāvji – H. Kristoferitsch un S. Huber, advokāti)

      Atbildētāja: Energoregulatoru sadarbības aģentūra

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt šādas Energoregulatoru sadarbības aģentūras 2016. gada 17. novembra Lēmuma Nr. 06/2016 par elektroenerģijas pārvades sistēmu operatoru priekšlikumu par jaudas aprēķināšanas reģionu noteikšanu daļas:

                           —

                           Lēmuma 1. pantu saistībā ar

                                       —

                                       I pielikuma 1. panta 1. punkta c) apakšpunktu;

                                       —

                                       vārdu “also” [arī] un tekstu “for the purposes of capacity allocation on the affected bidding zone borders until the requirements described in Article 5(3) of this document are fulfilled” [jaudas piešķiršanas nolūkos skarto tirdzniecības zonu robežās, līdz būs izpildītas šī dokumenta 5. panta 3. punktā paredzētās prasības], kas ir ietverti I pielikuma 2. panta 2. punkta e) apakšpunktā;

                                       —

                                       I pielikuma 5. panta 1. punkta s) apakšpunktu;

                                       —

                                       I pielikuma 5. panta 3. punktu;

                                       —

                                       I pielikumā ietverto karti Nr. 3;

                           —

                           Lēmuma 2. pantu;

                           —

                           IV pielikumu;

                           —

                           V pielikumu;

               —

               piespiest ACER atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ACER nav kompetences noteikt jaunas tirdzniecības zonu robežas un jaudas sadalījumu.

                           —

                           Prasītāja apgalvo, ka ACER nav kompetences noteikt jaunas tirdzniecības zonu robežas vai jaudas sadalījumu jaudas aprēķināšanas reģionu noteikšanas procedūrā kā noteikts Jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības regulas (1) 15. pantā vai attiecīgi lēmumā, kas balstīts uz ACER regulas (2) 8. panta 1. punktu. Tāpat prasītāja apgalvo, ka minēto kompetences neesamību nevar novērst ar apstrīdētā lēmuma 2. pantā (kas pats par sevi ir prettiesisks un ir ticis apstrīdēts) ietverto norādi, ka šis lēmums var tikt pārskatīts.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu vairākos aspektos ir pārkāpta Regula (EK) Nr. 714/2009 un Jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības regula.

                           —

                           Prasītāja norāda, ka ACER ir kļūdaini piemērojusi pārslodzes juridisko definīciju un ka DE-AT starpsavienotājs nav pārslogots un tādēļ uz to nevar tikt attiecināta jaudas piešķiršana.

                           —

                           Prasītāja arī norāda, ka Vācijas un Austrijas kopējā elektroenerģijas tirgus sadalīšana ir diametrāli pretrunā Regulā (EK) Nr. 714/2009 (3) izvirzītajiem mērķiem un principam, ka iekšējā pārslodze nevar tikt pārnesta uz valsts robežām.

                           —

                           Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka lēmumā ir pieļautas faktu kļūdas un tajā ir kļūdaini piemēroti tiesību aktos noteiktie kritēriji jaunu tirdzniecības zonu robežu izveidošanai, it īpaši ņemot vērā to, ka DE-AT robeža nav strukturāli pārslogota, ka ACER neņem vērā alternatīvas tirdzniecības zonu robežas, ka bija pieejami mazāk apgrūtinoši tehniskie pasākumi, ka apstrīdētajā lēmumā nav ņemta vērā nākotnē paredzamā attīstība, ka ar lēmumu ir pārkāpta specifikācija, atbilstoši kurai tirdzniecības zonu robežām ir jābūt pastāvīgām, un ka ACER ir kļūdaini novērtējusi plūsmas cilpu (loop flows) raksturu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāptas Savienības primārās tiesības.

                           —

                           Prasītāja apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts samērīguma princips, jo netika izvērtēti un veikti pasākumi, kas ir mazāk apgrūtinoši, bet vienlīdz atbilstoši.

                           —

                           Prasītāja norāda, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāptas pamattiesības, jo mākslīgā kopējā Austrijas–Vācijas elektroenerģijas tirgus sadalījuma dēļ ir radušies kvantitatīvi ierobežojumi elektroenerģijas tirdzniecībā starp abām šīm dalībvalstīm. Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpta LESD 34. un 35. pantā paredzētā preču brīvā aprite. Tāpat tā norāda, ka ar nodošanas jaudas ierobežojumiem, kas radušies tirdzniecības zonas robežas un jaudas piešķiršanas mehānisma ieviešanas dēļ, nepamatoti ir ieviesti ierobežojumi prasītājas brīvībai sniegt pakalpojumus (LESD 56. pants).

                           —

                           Visbeidzot prasītāja norāda, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāptas Savienības konkurences tiesības, jo kopējā Vācijas–Austrijas elektroenerģijas tirgus nodalīšana, ieviešot tirdzniecības zonas robežu un jaudas aprēķināšanas mehānismu, ir uzskatāma par tirgus sadali, kas ir pretrunā LESD 101. pantam.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot šo lēmumu, ACER ir pārkāpusi vairākas procesuālās prasības.

                           —

                           Šajā ziņā prasītāja norāda, ka, kļūdaini pamatojot savu lēmumu ar Jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības regulas 15. pantu, ACER attiecīgi ir izmantojusi nepareizo procedūru jaunu tirdzniecības zonu robežu izveidošanai un jaudas aprēķināšanas mehānisma ieviešanai.

                           —

                           Tāpat prasītāja apgalvo, ka Austrijas regulatora, E-Control, iesniegtais pieteikums, kurā bija lūgts grozīt priekšlikumu par visu pārvades sistēmu operatoru jaudas aprēķināšanas reģionu, netika izskatīts atbilstoši Jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības regulas 9. panta 12. punktā paredzētajai procedūrai.

                           —

                           Prasītāja arī apgalvo, ka ACER ir pārsniegusi savu kompetenci, atzīstot, ka 2015. gada septembrī sniegtajam nesaistošajam atzinumam ir saistošs spēks. Tāpat tā norāda, ka, tā kā atzinums, kurš tika atzīts par saistošu, nebija apspriešanās procedūras sastāvdaļa, ir tikušas būtiski pārkāptas prasītājas procesuālās tiesības.

                           —

                           Tāpat prasītāja apgalvo, ka ACER lietas materiālos saistībā ar apstrīdētā lēmuma sagatavošanu nav ietverta tehniskā izpēte, analīzes un padziļināts vērtējums. Prasītāja apgalvo, ka aģentūra vai nu ir sniegusi tai ļoti nepilnīgu informāciju un, to darot, tā ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz pilnu piekļuvi lietas materiāliem atbilstoši Pamattiesību hartas 41. pantam, vai arī aģentūra vispār nav sagatavojusi un/vai nav ņēmusi vērā tehnisko ekspertīzi un analīzes, lai pamatotu apstrīdēto lēmumu no faktoloģiskā viedokļa (kas arī esot būtiska procesuālā kļūda).

                           —

                           Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir pamatots ar nepietiekami noskaidrotiem faktiem, jo aģentūra it īpaši – bet ne tikai – nav sniegusi norādes par to, kurā tieši vietā kopējā Vācijas–Austrijas tirgus daļā pastāv strukturāla pārslodze un kur tā būtu visefektīvāk jāpārvalda; kādā mērā pastāv plūsmas cilpas un kādā mērā tās ietekmē Vācijas–Austrijas robežu; kāda ietekme ir pašreizējiem un turpmāk veicamajiem pasākumiem saistībā ar tīkla paplašināšanu un tīkla drošības uzlabošanu; cik daudz elektroenerģijas, kas plūst uz Austriju caur citām dalībvalstīm, pēc tam plūst no tās tālāk uz Vāciju.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts pamatojums.

      (1)  Komisijas 2015. gada 24. jūlija Regula (ES) Nr. 2015/1222, ar ko izveido jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības vadlīnijas (OV 2015, L 197, 24. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regula (EK) Nr. 713/2009, ar ko izveido Energoregulatoru sadarbības aģentūru (OV 2009, L 211, 1. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regula (EK) Nr. 714/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi tīklam elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecībā un par Regulas (EK) Nr. 1228/2003 atcelšanu (OV 2009, L 211, 15. lpp.).


title: Lieta T-35/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. janvārī — Procaps /ITSB — Biofarma ( PROCAPS )

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/51

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. janvārī — Procaps/ITSB — Biofarma (“PROCAPS”)
   (Lieta T-35/09)
   (2009/C 69/112)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Procaps, SA, Barranquilla (Kolumbija) (pārstāvis — M. Vidal-Quadras Trias de Bes, abogado)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Biofarma SAS, Neuilly sur Seine (Francija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB (Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs, preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 24. novembra lēmumu lietā R 867/2007-4. kas lietas dalībniekiem paziņots 25. novembrī

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PROCAPS” (preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 3 519 394) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 5., 35., 39.,40. un 44. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: BIOFARMA, société par actions simplifiée

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts un starptautiska vārdiska preču zīme“PROCAPTAN” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: nepareiza Regulas (EK) Nr. 40/94 9. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošana.


               19.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/1

         2011/C 55/01
   Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 46, 12.2.2011.

      Iepriekšējās publikācijas

      OV C 38, 5.2.2011.

      OV C 30, 29.1.2011.

      OV C 13, 15.1.2011.

      OV C 346, 18.12.2010.

      OV C 328, 4.12.2010.

      OV C 317, 20.11.2010.

   Šie teksti pieejami arī
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta C-429/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) 2006. gada 18. oktobra rīkojumu — Comunidad Autónoma de la Rioja pret Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/31

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) 2006. gada 18. oktobra rīkojumu — Comunidad Autónoma de la Rioja pret Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca

   (Lieta C-429/06)
   (2006/C 326/63)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Comunidad Autónoma de la Rioja

      Atbildētāji: Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca

   Prejudiciālie jautājumi
   Vai [EK] līguma 87. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya pieņemtajiem nodokļu pasākumiem, ar kuriem jaunā redakcijā uzteikts uzņēmumu ienākuma nodokļa noteikumu 29. panta 1. punkta a) apakšpunkts, 37. un 39. pants un kas piemērojami šīs ar autonomiju apveltītās valsts daļas teritorijā, piemīt selektivitāte, kuras dēļ tie uzskatāmi par minētajā tiesību normā paredzēto valsts atbalstu un tādēļ ir iepriekš jāpaziņo saskaņā ar Līguma 88. panta 3. punktu, tāpēc, ka tajos noteikta par Spānijas valsts likumā noteikto vispārējo likmi zemāka nodokļa likme un paredzētas valsts nodokļu tiesību sistēmā neparedzētas nodokļa atlaides?


title: Lieta C-550/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2010. gada 9. septembra spriedumu lietā T-348/07 Stichting Al-Aqsa /Eiropas Savienības Padome 2010. gada 24. novembrī iesniedza Nīderlandes Karaliste

text:
               12.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/3

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2010. gada 9. septembra spriedumu lietā T-348/07 Stichting Al-Aqsa/Eiropas Savienības Padome 2010. gada 24. novembrī iesniedza Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-550/10 P)
   2011/C 46/05
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – C. M. Wissels un M. Noort)

      Pārējie lietas dalībnieki: Stichting Al-Aqsa, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu lietā T-348/07 un nodot lietu izskatīšanai Vispārējai tiesai;

               —

               piespriest pārējiem lietas dalībniekiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi Kopējās nostājas 2001/931 1. panta 4. un 6. punktu un Regulas Nr. 2580/2001 (1) 2. panta 3. punktu, jo tā ir atzinusi, ka spriedums par pagaidu noregulējumu pēc Sanctieregeling [Sanctieregeling terrorisme 2003 (Ministra rīkojums par sankcijām terorisma jomā)] atcelšanas vairs nevar būt par pamatu Al-Aqsa saglabāšanai ES sarakstā par naudas līdzekļu iesaldēšanu

      (1)  Padomes 2001. gada 27. decembra Regula (EK) Nr 2580/2001 par par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām (OV L 344, 70. lpp.)


title: Lieta C-161/09: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 3. marta spriedums ( Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, agrāk K. Fragkopoulos kai SIA O.E/Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias (Preču brīva aprite — Pasākumi ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību — Korintas rozīnes — Valsts tiesiskais regulējums ar mērķi aizsargāt produkta kvalitāti — Tirdzniecības ierobežojumi, kas noteikti atbilstoši dažādiem ražošanas reģioniem — Pamatojums — Samērīgums)

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 3. marta spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, agrāk K. Fragkopoulos kai SIA O.E/Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias

   (Lieta C-161/09) (1)

   (Preču brīva aprite - Pasākumi ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību - Korintas rozīnes - Valsts tiesiskais regulējums ar mērķi aizsargāt produkta kvalitāti - Tirdzniecības ierobežojumi, kas noteikti atbilstoši dažādiem ražošanas reģioniem - Pamatojums - Samērīgums)
   2011/C 130/05
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Symvoulio tis Epikrateias

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, agrāk K. Fragkopoulos kai SIA O.E

      Atbildētāja: Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias

      Piedaloties: Ypourgos Georgias, Enosis Agrotikon Synaiterismon Aigialeias tou Nomou Achaïas

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Symvoulio tis Epikrateias — Preču brīva aprite — Eksporta kvantitatīvie ierobežojumi — Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru rozīņu reģioni tiek nodalīti, pamatojoties uz to kvalitāti — Aizliegums pārvadāt, apstrādāt un tirgot rozīnes ar zemāku kvalitāti no B zonas uz A zonu, kurā audzē augstākās kvalitātes rozīnes — Aizliegums pārvadāt, apstrādāt un tirgot A zonas augstākās kvalitātes rozīnes, kas audzētas noteiktā šī paša reģiona daļā — Saderība ar EKL 29. un 30. pantu

      Rezolutīvā daļa:

   EKL 29. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, par kādu ir pamata tiesvedība, kurš paredz absolūtu aizliegumu ievest, uzglabāt, apstrādāt un iepakot eksporta nolūkos rozīnes gan starp A zonas apakšzonām, gan starp A zonas otro apakšzonu un B zonu, ciktāl tas neļauj saskanīgā veidā sasniegt leģitīmi iecerētos mērķus un pārsniedz to, kas ir nepieciešams to īstenošanai.

      (1)  OV C 153, 04.07.2009.


title: Lieta C-296/10: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 9. novembra spriedums ( Amtsgericht Stuttgart (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bianca Purrucker/Guillermo Vallés Pérez (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Jurisdikcija, spriedumu atzīšana un izpilde laulības lietās un lietās par vecāku atbildību — Regula (EK) Nr. 2201/2003 — Lis pendens — Prasība izskatīt pēc būtības jautājumu par bērna aizgādības tiesībām un pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu attiecībā uz šī paša bērna aizgādību)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/15

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 9. novembra spriedums (Amtsgericht Stuttgart (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bianca Purrucker/Guillermo Vallés Pérez

   (Lieta C-296/10) (1)

   (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Jurisdikcija, spriedumu atzīšana un izpilde laulības lietās un lietās par vecāku atbildību - Regula (EK) Nr. 2201/2003 - Lis pendens - Prasība izskatīt pēc būtības jautājumu par bērna aizgādības tiesībām un pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu attiecībā uz šī paša bērna aizgādību)
   2011/C 13/25
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Stuttgart

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Bianca Purrucker

      Atbildētājs: Guillermo Vallés Pérez

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Amtsgericht Stuttgart — Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 388, 1. lpp.) 19. panta 2. punkta interpretācija — Dalībvalsts tiesas kompetence izskatīt pēc būtības prasību par bērna, kura parastā dzīvesvieta ir šajā valstī, aizgādības tiesībām, ja citas dalībvalsts tiesā iepriekš ir iesniegts pieteikums par pagaidu noregulējumu strīdā starp tām pašām pusēm un attiecībā uz tā paša bērna aizgādības tiesībām — Jēdziens “tiesa, kurā prasība iesniegta kā pirmajā”

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu 19. panta 2. punkts nav piemērojams, ja dalībvalsts tiesai, kurā pirmajā ir celta prasība par pasākumu veikšanu vecāku atbildības jomā, ir lūgts noteikt tikai pagaidu pasākumus šīs regulas 20. panta izpratnē un citas dalībvalsts tiesā, kam ir kompetence izskatīt lietu pēc būtības šīs pašas regulas izpratnē, pēc tam ir celta prasība par to pašu pagaidu vai arī galīgu pasākumu veikšanas noteikšanu.
   Tas, ka dalībvalsts tiesā ir ierosināta pagaidu noregulējuma tiesvedība vai šādā tiesvedībā ir pieņemts lēmums un no celtās prasības vai pieņemtā lēmuma neizriet, ka tiesai, kurā iesniegts pagaidu noregulējuma pieteikums, būtu kompetence Regulas Nr. 2201/2003 izpratnē, obligāti nenozīmē, ka būtu izslēgta iespēja, ka tiek celta prasība izskatīt lietu pēc būtības, kas saistīta ar pieteikumu par pagaidu noregulējumu un ietver elementus, kas pierāda tiesas, kurā ir celta prasība, kompetenci šīs regulas izpratnē, kā to, iespējams, atļauj šīs dalībvalsts tiesības.
   Ja, neraugoties uz tiesas, kurā otrajā ir celta prasība, ieguldītajām pūlēm, lai iegūtu informāciju no puses, kas atsaucas uz lis pendens, no tiesas, kurā pirmajā ir celta prasība, un no centrālās iestādes, tiesas, kurā otrajā celta prasība, rīcībā nav neviena elementa, kas ļautu noteikt citā tiesā iesniegtās prasības pamatu un it īpaši pierādītu šīs tiesas kompetenci atbilstoši Regulai Nr. 2201/2003, un ja īpašu apstākļu dēļ bērna intereses prasa pieņemt lēmumu, kuru varētu atzīt citās dalībvalstīs, nevis tajā, kur atrodas tiesa, kurā otrajā ir celta prasība, pēdējai tiesai pēc saprātīga termiņa atbildēm uz uzdotajiem jautājumiem beigām ir jāizskata tajā celtā prasība. Šī saprātīgā termiņa ilgums ir jānosaka, prioritāri ņemot vērā bērna intereses, ievērojot attiecīgā strīda apstākļus.

      (1)  OV C 221, 14.08.2010.


title: Lieta C-16/06 P: Apelācija, ko  2006. gada 13. janvārī  ierosinājusi  Les Éditions Albert René SARL  par Pirmās instances tiesas (trešā palāta)  2005. gada 27. oktobra  spriedumu lietā T-336/03  Les Éditions Albert René SARL  pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/21

         Apelācija, ko 2006. gada 13. janvārī ierosinājusi Les Éditions Albert René SARL par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2005. gada 27. oktobra spriedumu lietā T-336/03 Les Éditions Albert René SARL pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-16/06 P)
   (2006/C 143/38)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Les Éditions Albert René SARL (pārstāvis — J. Pagenberg, Rechtsanwalt)

      Citi procesa dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Orange A/S

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas 2005. gada 27. oktobra spriedumu lietā T-336/03;

               —

               atcelt ITSB Apelāciju padomes 2003. gada 14. jūlija lēmumu lietā R 559/2002-4;

               —

               noraidīt “MOBILIX” reģistrācijas pieteikumu Nr. 671396 attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem, uz kuriem tika pieteikta šīs preču zīmes reģistrācija;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saistībā ar procesu Pirmās instances tiesā un Eiropas Kopienu Tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesas spriedums pārkāpj Regulas par Kopienas preču zīmi 63. pantu un Kopienas administratīvo un procesuālo tiesību vispārējos principus, jo tā pretēji apstrīdētajam Apelāciju padomes lēmumam konstatēja, ka konfliktējošās preču zīmes “OBELIX” un “MOBILIX” nav līdzīgas, tādējādi pieņemot apelācijas sūdzības iesniedzējai nelabvēlīgu lēmumu jautājumā, kas netika pienācīgi izvirzīts, un tādējādi tika pārsniegta Pirmās instances tiesas kompetence, izvērtējot ITSB Apelāciju padomju lēmums tādā lietā kā šī.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja turklāt apgalvo, ka Pirmās instances tiesa, pat ja šai tiesai bija tiesības lemt par konfliktējošo preču zīmju līdzību, pieņemot apelācijas sūdzības iesniedzējai nelabvēlīgu lēmumu, pārkāpa Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo tā piemēroja kļūdainus tiesību kritērijus, konstatējot, ka konfliktējošās preču zīmes “OBELIX” un “MOBILIX” nav līdzīgas, kā arī konstatējot, ka dažas no konfliktējošajām precēm un pakalpojumiem ir līdzīgas, bet dažas nav.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja arī apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pārkāpa Regulas par Kopienas preču zīmi 74. pantu, atsakoties atzīt to, ka preču zīme “OBELIX” ir plaši pazīstama un ar augstu atšķirtspēju.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja turklāt apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pārkāpa Regulas par Kopienas preču zīmi 63. pantu un savu Reglamentu, jo tā atzina par nepieņemamu apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumu, lai šī tiesa atceltu apstrīdēto Apelāciju padomes lēmumu, pamatojoties uz to, ka tiesa nebija piemērojusi Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 5. punktu attiecīgajā lietā.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja turklāt apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pārkāpa sava Reglamenta 44. un 48. pantu, jo tā atzina par nepieņemamu prasījumu, kas tiesas sēdē tika iesniegts kā pakārtotais prasījums, lai Pirmās instances tiesa nosūtītu lietu Apelāciju padomei, tādējādi atļaujot apelācijas sūdzības iesniedzējai pierādīt preču zīmes “OBELIX” reputāciju.
   Visbeidzot apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pārkāpa Regulas par Kopienas preču zīmi 63. pantu un sava Reglamentu, jo īpaši tā 135. panta 4. punktu, jo tā atzina par nepieņemamiem noteiktus dokumentus, kas tika iesniegti Pirmās instances tiesā.


title: Lieta T-274/13: Prasība, kas celta 2013. gada 17. maijā — Emadi /Padome

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/48

         Prasība, kas celta 2013. gada 17. maijā — Emadi/Padome
   (Lieta T-274/13)
   2013/C 207/80
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Hamid Reza Emadi (Teherāna, Irāna) (pārstāvis — T. Walter, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

   atcelt Padomes 2003. gada 11. marta Regulu (ES) Nr. 206/2013, ar kuru īsteno 12. panta 1. punktu Regulā (ES) Nr. 359/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Irānā, ciktāl tā attiecas uz Hamid Reza Emadi;
   piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.
   Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas prasītāja tiesības uz aizstāvību.
   Padome esot pārkāpusi prasītāja tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un it īpaši pienākumu norādīt pamatojumu, jo tā neesot norādījusi pietiekamu pamatojumu prasītāja iekļaušanai Īstenošanas regulas pielikumā;
   Padome esot pārkāpusi prasītāja tiesības tikt uzklausītam tiesā, jo tā prasītājam nesot piešķīrusi Regulas (ES) Nr. 359/2011 (1) 12. panta 2. punktā paredzēto iespēju iesniegt savus apsvērumus par iekļaušanu sankciju sarakstā un tādējādi ierosināt Padomei veikt pārskatīšanu.
   Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja iekļaušana sankciju sarakstā nav pamatota.
   No pamatojuma, ko Padome norādījusi prasītāja iekļaušanai sankciju sarakstā, nevarot secināt tieši uz kādu tiesisko pamatu Padome šajā ziņā pamatojas;
   Padome esot faktus novērtējusi acīmredzami kļūdaini, iekļaujot prasītāju apstrīdētās Īstenošanas regulas pielikuma sarakstā;
   it īpaši — vienīgais konkrētais pamats, ko Padome ir norādījusi sankciju sarakstā, nevarot pamatot prasītāja iekļaušanu sankciju sarakstā.
   Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts divkāršas sodīšanas aizlieguma princips (ne bis in idem).

   Vienīgais konkrētais pamatojums, ko Padome ir norādījusi prasītāja iekļaušanai sankciju sarakstā, esot jau bijis pamatā Lielbritānijas mēdiju uzraudzības iestādes noteiktai sankcijai;
   Padome neapgalvo, ka neraugoties uz šo sankciju vai attiecīgi pēc tās ir notikuši tālāki tiesību pārkāpumi, kas pamatotu iekļaušanu sankciju sarakstā.
   Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas prasītāja pamattiesības uz apraides vai attiecīgi vārda brīvību, pārvietošanās brīvību un īpašumtiesības.
   Prasītāja iekļaušana sankciju sarakstā esot apraides un vārda brīvības nepamatots un nesamērīgs ierobežojums, kura mērķis esot kavēt it īpaši prasītājam vai attiecīgi apraides organizācijai, kurā viņš strādā, ziņu sniegšanu no Eiropas un uz Eiropu;
   prasītāja iekļaušana sankciju sarakstā esot citu aizsargātu pamattiesību (īpašumtiesību, brīvības izvēlēties profesiju, pārvietošanās brīvības) nepamatots un nesamērīgs ierobežojums.

      (1)  Padomes 2011. gada 12. aprīļa Regula (ES) Nr. 359/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Irānā (OV L 100, 1. lpp.).


title: Lieta C-218/09: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 18. marta spriedums ( Hof van beroep te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV/Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV, SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EEK) Nr. 3665/87 — Eksporta kompensācijas — 5. panta 3. punkts — Piešķiršanas nosacījumi — Izņēmums — “Nepārvaramas varas” jēdziens — Transportēšanā zudušas preces)

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/8

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 18. marta spriedums (Hof van beroep te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV/Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV, SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

   (Lieta C-218/09) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EEK) Nr. 3665/87 - Eksporta kompensācijas - 5. panta 3. punkts - Piešķiršanas nosacījumi - Izņēmums - “Nepārvaramas varas” jēdziens - Transportēšanā zudušas preces)
   2010/C 134/13
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV

      Atbildētāji: Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV, SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hof van beroep te Brussel — Komisijas 1987. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3665/87, ar kuru paredz kopīgus, sīki izstrādātus noteikumus, kas jāievēro, piemērojot eksporta kompensāciju sistēmu lauksaimniecības produktiem (OV L 351, 1. lpp.), 5. panta 3. punkta interpretācija — Eksporta kompensāciju piešķiršanas nosacījumi — Izņēmums — Produkts, kas nepārvaramas varas rezultātā ir gājis bojā

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 1987. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3665/87, ar ko nosaka vispārīgus sīki izstrādātus noteikumus eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem, 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka liellopu gaļas sūtījuma sabojāšanās iesniedzējtiesas aprakstītajos apstākļos nav nepārvarama vara šī noteikuma izpratnē.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009.


title: Lieta C-155/14 P: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 16. jūnija spriedums – Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, iepriekš AlzChem Trosberg GmbH/Eiropas Komisija Apelācija — Konkurence — EKL 81. pants — Aizliegtas vienošanās — Kalcija karbīda pulvera un granulu, kā arī magnija granulu tirgi ievērojamā daļā Eiropas Ekonomikas zonas — Cenu noteikšana, tirgu sadale un informācijas apmaiņa — Mātesuzņēmuma atbildība par tā meitasuzņēmumu izdarītiem konkurences noteikumu pārkāpumiem — Mātesuzņēmuma īstenota izšķiroša ietekme — Atspēkojama prezumpcija pilnīgas kapitāla piederības gadījumā — Nosacījums šīs prezumpcijas atspēkošanai — Skaidra norādījuma neievērošana

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/3

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 16. jūnija spriedums – Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, iepriekš AlzChem Trosberg GmbH/Eiropas Komisija
   (Lieta C-155/14 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - EKL 81. pants - Aizliegtas vienošanās - Kalcija karbīda pulvera un granulu, kā arī magnija granulu tirgi ievērojamā daļā Eiropas Ekonomikas zonas - Cenu noteikšana, tirgu sadale un informācijas apmaiņa - Mātesuzņēmuma atbildība par tā meitasuzņēmumu izdarītiem konkurences noteikumu pārkāpumiem - Mātesuzņēmuma īstenota izšķiroša ietekme - Atspēkojama prezumpcija pilnīgas kapitāla piederības gadījumā - Nosacījums šīs prezumpcijas atspēkošanai - Skaidra norādījuma neievērošana)
   (2016/C 305/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Evonik Degussa GmbH un AlzChem AG, iepriekš AlzChem Trosberg GmbH (pārstāvji – C. Steinle un I. Bodenstein, Rechtsanwälte)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Meessen un R. Sauer, piedaloties A. Böhlke, Rechtsanwalt)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Evonik Degussa GmbH un AlzChem AG sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 184, 16.6.2014.


title: Lieta T-343/14: Vispārējās tiesas 2017. gada 29. jūnija spriedums – Cipriani/EUIPO – Hotel Cipriani (“CIPRIANI”) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “CIPRIANI” — Ļaunticības neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Tiesību uz plaši pazīstamas personas personvārdu pārkāpuma neesamība — Regulas Nr. 207/2009 53. panta 2. punkta a) apakšpunkts

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/31

         Vispārējās tiesas 2017. gada 29. jūnija spriedums – Cipriani/EUIPO – Hotel Cipriani (“CIPRIANI”)
   (Lieta T-343/14) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “CIPRIANI” - Ļaunticības neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Tiesību uz plaši pazīstamas personas personvārdu pārkāpuma neesamība - Regulas Nr. 207/2009 53. panta 2. punkta a) apakšpunkts)
   (2017/C 277/45)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Arrigo Cipriani (Venēcija, Itālija) (pārstāvji – A. Vanzetti, G. Sironi un S. Bergia, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Hotel Cipriani Srl (Venēcija) (pārstāvji – sākotnēji C. Hoole, solicitor, vēlāk T. Alkin, B. Brandreth, barristers, W. Sander, P. Cantrill, M. Pearce, A. Hall un A. Ward, solicitors, un visbeidzot B. Brandreth, barrister, A. Poulter un P. Brownlow, solicitors)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 14. marta lēmumu lietā R 224/2012-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Cipriani k-gu un Hotel Cipriani.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Arrigo Cipriani k-gs sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Hotel Cipriani Srl tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 261, 11.8.2014.


title: Lieta C-84/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2007. gada 27. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-3/00 un T-337/04 Athanasios Pitsiorlas /Eiropas Savienības Padome un Eiropas Centrālā banka 2008. gada 21. februārī iesniedzis Athanasios Pitsiorlas

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/15

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2007. gada 27. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-3/00 un T-337/04 Athanasios Pitsiorlas/Eiropas Savienības Padome un Eiropas Centrālā banka 2008. gada 21. februārī iesniedzis Athanasios Pitsiorlas

   (Lieta C-84/08 P)
   (2008/C 285/25)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Athanasios Pitsiorlas (pārstāvis — D. Papafilippou, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Centrālā banka

      Ar 2008. gada 3. jūlija rīkojumu Tiesa (piektā palāta) noraidīja prasību atcelt tiesību aktu un piesprieda Athanasios Pitsiorlas atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-217/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2017. gada 9. februāra spriedumu lietā T-16/16 Mast-Jägermeister SE/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2017. gada 25. aprīlī iesniedza Mast-Jägermeister SE

text:
               11.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/12

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2017. gada 9. februāra spriedumu lietā T-16/16 Mast-Jägermeister SE/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2017. gada 25. aprīlī iesniedza Mast-Jägermeister SE

   (Lieta C-217/17 P)
   (2017/C 300/15)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Mast-Jägermeister SE (pārstāvis – C. Drzymalla, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Vispārējās tiesas 2017. gada 9. februāra spriedumu lietā T-16/16, ar kuru prasība tika noraidīta un prasītājai tika piespriests atlīdzināt tiesāšanās izdevums;

               —

               gadījumā, ja apelācijas sūdzība tiktu atzīta par pamatotu, apmierināt pirmajā instancē izvirzīto pirmo un trešo prasījumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas apelācijas sūdzība ir vērsta pret Vispārējās tiesas 2017. gada 9. februāra spriedumu lietā T-16/16, kurā ir aplūkotas dizainparauga attēlojuma prasības reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas datuma atzīšanai, runājot konkrēti par dizainparauga reģistrācijas pieteikumu Nr. 002683615-0001 un 002683615-002 (Kausi).
   Ciktāl Vispārējā tiesa uzskata, ka no šī regulējuma jēgas un mērķa izriet, ka pieteikumi nav uzskatāmi par Kopienas dizainparaugu reģistrācijas pieteikumiem, ja no EUIPO viedokļa pastāv nenoteiktība vai neskaidrība attiecībā uz pieteikta dizainparauga aizsardzības priekšmetu, pārsūdzētais spriedums esot pretrunā Regulas Nr. 6/2002 46. panta 2. un 3. punktā, lasot kopsakarā ar šīs regulas 36. un 38. pantu, paredzētajam regulējumam. Tomēr no reģistrācijas dienas nozīmes dizainparauga pieteicējam esot jāsecina, ka dizainparauga attēlojumam nav piemērojamas augstas prasības, un reģistrācijas datuma atzīšanai atbilstoši Regulas Nr. 6/2002 38. pantam ar Regulas Nr. 6/2002 36. panta 1. punkta c) apakšpunktu tiek prasīta tikai dizainparauga attēlojuma fiziska piemērotība reproducēšanai.
   Pretēji tam, kā uzskata Vispārējā tiesa, nekas cits neizrietot arī no Regulas Nr. 2245/2002 4. panta 1. punkta e) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar Regulas Nr. 2245/2002 10. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 2. punktu. Ciktāl minētajā normā ir norādīts, ka dizainparauga attēla kvalitātei ir jābūt tādai, kas ļauj skaidri atšķirt visas objekta detaļas, attiecībā uz kuru tiek pieprasīta aizsardzība, arī šajā tiesību normā esot domāta tikai attēlojuma fiziska piemērotība reproducēšanai. Tas tā esot it īpaši, ievērojot kontekstu, ka vienīgi pieteicējs nosaka reģistrācijas pieteikuma priekšmetu, tas ir, to, kam tas prasa aizsardzību. Visbeidzot dizainparauga aizsardzības jomas galīgo noteikšanu jebkurā gadījumā veicot tikai tiesa tiesvedībā par dizainparauga pārkāpumu.
   Ciktāl dizainparauga reģistrācija varētu radīt tiesiskas neskaidrības saistībā ar tā attēlojumu, varot atteikt tā reģistrāciju, bet ne iesniegšanas datuma atzīšanu, kurai pieteicējam ir liela nozīme, ievērojot no pirmreizējā pieteikuma izrietošo prioritātes iedarbību atbilstoši Parīzes konvencijas 4.A pantam.
   Šajā ziņā Vispārējā tiesa neesot ievērojusi 46. panta 2. punktā un 46. panta 3. punktā paredzētā diferencētā regulējuma nepārprotamo formulējumu. Saskaņā ar Regulas Nr. 6/2002 46. panta 2. punktu pieteikums netiek uzskatīts par Kopienas dizainparauga reģistrēšanas pieteikumu tikai tad, ja pieteikuma trūkumi attiecas uz šīs regulas 36. panta 1. punkta prasībām. Taču 36. panta 1. punktā attiecībā uz dizainparauga attēlojumu tiekot prasīts tikai tas, lai to varētu reproducēt. Visi citi trūkumi, it īpaši tādi, kas izriet no Regulas Nr. 2245/2002 piemērošanas, atbilstoši Regulas Nr. 6/2002 46. panta 3. punktam varot izraisīt tikai pieteikuma noraidīšanu, iepriekš atzīstot iesniegšanas datumu. Tas izrietot no 46. panta 3. punktā iekļautās norādes uz 45. panta 2. punkta a) apakšpunktu, lasot kopsakarā ar 36. panta 5. punktu.


title: Lieta C-191/12: Tiesas (septītā palāta) 2013. gada 16. maija spriedums ( Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (Nepamatoti samaksāta pievienotās vērtības nodokļa neatmaksāšana pilnībā — Valsts tiesību akti, kuros ir izslēgta PVN atmaksāšana tādēļ, ka tas tiek pārlikts uz trešajām personām — Kompensācija atbalsta formā, kas sedz neatskaitāma PVN daļu — Nepamatota iedzīvošanās)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/32

         Tiesas (septītā palāta) 2013. gada 16. maija spriedums (Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

   (Lieta C-191/12) (1)

   (Nepamatoti samaksāta pievienotās vērtības nodokļa neatmaksāšana pilnībā - Valsts tiesību akti, kuros ir izslēgta PVN atmaksāšana tādēļ, ka tas tiek pārlikts uz trešajām personām - Kompensācija atbalsta formā, kas sedz neatskaitāma PVN daļu - Nepamatota iedzīvošanās)
   2013/C 225/54
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Kúria

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft

      Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kúria Budapest — Kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu regulējošo Savienības tiesību interpretācija — PVN priekšnodokļa atskaitīšana — Preču iegādei paredzēta subsīdija no valsts līdzekļiem, ar kuru tiek segts arī neatskaitāmais PVN par iegādēm — Valsts tiesību akti, kuros nodokļa atmaksa tiek izslēgta tāpēc, ka tas ir pārlikts uz trešo personu

      Rezolutīvā daļa:

   Nodokļu, ko dalībvalstis iekasējušas, pārkāpjot Savienības tiesības, atmaksāšanas princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ļauj šai valstij atteikties atmaksāt pievienotās vērtības nodokļa daļu, kura atskaitīšana nebija iespējama Savienības tiesībām pretrunā esoša valsts pasākuma dēļ, tādēļ, ka šī nodokļa daļa tika subsidēta ar atbalstu, kas nodokļu maksātājam piešķirts un finansēts gan no Eiropas Savienības, gan no minētās valsts līdzekļiem, ar nosacījumu, ka ar atteikumu atskaitīt pievienotās vērtības nodokli saistītais ekonomiskais slogs ir ticis pilnībā neitralizēts, kas ir jāpārbauda valsts tiesai.

      (1)  OV C 243, 11.08.2012.


title: Lieta T-178/11: Prasība, kas celta 2011. gada 18. martā — Voss of Norway /ITSB — Nordic Spirit (Trīsdimensiju “pudele” )

text:
               14.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/36

         Prasība, kas celta 2011. gada 18. martā — Voss of Norway/ITSB — Nordic Spirit (Trīsdimensiju “pudele”)
   (Lieta T-178/11)
   2011/C 145/61
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Voss of Norway ASA (Oslo, Norvēģija) (pārstāvis — F. Jacobacci un B. La Tella, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Nordic Spirit AB (pubI) (Stokholma, Zviedrija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 12. janvāra lēmumu lietā R 785/2010-1 un

               —

               piespriest atbildētajam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo “pudeli”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. un 33. klasē, — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 3156163

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: lietas dalībniece, kas lūdz atzīt preču zīmi par spēkā neesošu, ir pamatojusi savu pieteikumu ar absolūtiem atteikuma pamatojumiem saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu, to aplūkojot kopsakarā ar šīs pašas regulas 7. pantu, kā arī ar to, ka Kopienas preču zīmes īpašnieks, iesniedzot pieteikumu par preču zīmi, esot rīkojies ļaunprātīgi saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: atzīt Kopienas preču zīmes reģistrāciju par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 75. un 99. panta un 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, kā arī Komisijas Regulas (EK) Nr. 2868/95 37. noteikuma b) punkta iv) daļas pārkāpums, jo Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, i) savā pamatojumā balstoties uz jaunu prasību, kura izvirzīta, lai noteiktu trīsdimensiju preču zīmju spēkā esamību, un par kuru pieteikuma iesniedzējam neesot bijis iespējas iesniegt savus apsvērumus, ii) pārliekot pierādīšanas pienākumu pretēji lietas taisnīgas izskatīšanas principiem, iii) nepareizi interpretējot un piemērojot Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu un iv) būtiski sagrozot faktus, lai izdarītu nepareizu secinājumu


title: Lieta T-718/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. decembrī – PTC Therapeutics International/EMA

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/37

         Prasība, kas celta 2015. gada 9. decembrī – PTC Therapeutics International/EMA

   (Lieta T-718/15)
   (2016/C 059/42)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: PTC Therapeutics International Ltd (Dublina, Īrija) (pārstāvji – M. Demetriou, QC, C. Thomas, Barrister, G. Castle, B. Kelly un H. Billson, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Zāļu aģentūras 2015. gada 25. novembra Lēmumu EMA/722323/2015 piešķirt trešajai personai piekļuvi informācijai par veterinārajām zālēm saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.), ciktāl šis lēmums attiecas uz komerciāli konfidenciālu informāciju, ar kuras izpaušanu tiks pārkāptas prasītāju tiesības, un ciktāl šāds lēmums ir aizliegts ar ES tiesībām;

               —

               nodot apstrīdēto lēmumu atpakaļ EMA tālākai izskatīšanai attiecībā uz konfidenciālo fragmentu redakciju, apspriežoties ar prasītāju, un

               —

               piespriest EMA atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka attiecīgais dokuments ir aizsargāts ar Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 2. punktu un/vai 4. panta 3. punktu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka attiecīgais dokuments tā kopumā ir uzskatāms par komerciāli konfidenciālu informāciju, kas ir aizsargāta ar minētas Regulas 4. panta 2. punktu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka minētā dokumenta publiskošana kaitētu EMA lēmumu pieņemšanas procesam.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka EMA nav veikusi izsvēršanas darbības, kā tas ir prasīts tiesību normās.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbilstošu izsvēršanas darbību atbilstoši tiesību normās prasītajam iznākums būtu novedis pie lēmuma nepubliskot nevienu šī dokumenta daļu.


title: Lieta T-916/16: Prasība, kas celta 2016. gada 28. decembrī – Winkler/Komisija

text:
               13.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/28

         Prasība, kas celta 2016. gada 28. decembrī – Winkler/Komisija
   (Lieta T-916/16)
   (2017/C 046/33)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bernd Winkler (Grange, Īrija) (pārstāve – A. Kässens, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētājas 2016. gada 30. septembra lēmumu attiecībā uz sūdzību un noteikt atbildētājai pienākumu pieņemt lēmumu aprēķināt kapitāla vērtību prasītāja pieteikuma reģistrācijas datumā, 2011. gada 14. septembrī;

               —

               pakārtoti piespriest atbildētājai izmaksāt kompensāciju EUR 19 920,39 apmērā, kas ir iemaksājama prasītāja pensijas kontā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievēroti saprātīga termiņa, tiesiskās noteiktības un lietas taisnīgas izskatīšanas principi un nav izpildīts informēšanas un uzklausīšanas pienākums.

                           —

                           Prasītājs norāda, ka atbildētāja, vilcinot viņa pieteikuma izskatīšanu, nav ievērojusi nevienu administratīvās procedūras pienācīgas norises principu. Pirms nelabvēlīgā akta pieņemšanas prasītājs arī neesot ticis uzklausīts.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav ievēroti vienlīdzības, diskriminācijas aizlieguma un samērīguma principi.

                           —

                           Saistībā ar otro prasības pamatu prasītājs apgalvo, ka citu kolēģu, kas nav vecāki par viņu, līdzīgi pieteikumi, esot tikuši izskatīti daudz ātrāk, lai gan neesot objektīva iemesla, kas šo nevienlīdzīgo attieksmi pamatotu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka neesot ievērota tiesiskā paļāvība.

                           —

                           Visbeidzot prasītājs iebilst pret procentu atskaitīšanu no viņam aprēķinātās kapitāla vērtības par laikposmu no viņa pieteikuma iesniegšanas līdz galīgajam kapitāla pārskaitījumam, prasītāju par to iepriekš neinformējot.


title: Lieta C-75/15: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 21. janvāra spriedums (Markkinaoikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Viiniverla Oy/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Stipro alkoholisko dzērienu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzība — Regula (EK) Nr. 110/2008 — 16. panta b) punkts — Asociāciju izraisīšana — Somijā ražots sidra spirts, kas tiek tirgots ar nosaukumu “Verlados” — Aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde “Calvados”

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/16

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 21. janvāra spriedums (Markkinaoikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Viiniverla Oy/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

   (Lieta C-75/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Stipro alkoholisko dzērienu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzība - Regula (EK) Nr. 110/2008 - 16. panta b) punkts - Asociāciju izraisīšana - Somijā ražots sidra spirts, kas tiek tirgots ar nosaukumu “Verlados” - Aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde “Calvados”)
   (2016/C 098/20)
   Tiesvedības valoda – somu

      Iesniedzējtiesa

   Markkinaoikeus

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Viiniverla Oy

      Atbildētāja: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Regulas (EK) Nr. 110/2008 par stipro alkoholisko dzērienu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1576/89 16. panta b) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai noteiktu, vai pastāv “asociāciju izraisīšana” šīs normas izpratnē, valsts tiesai ir jāatsaucas uz samērā informēta, uzmanīga un apdomīga vidusmēra patērētāja uztveri, un šis pēdējais minētais jēdziens ir jāsaprot kā Eiropas patērētājs, nevis tikai kā tās dalībvalsts patērētājs, kurā produkts, kas izraisa asociācijas ar aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, ir ražots;

               2)

               Regulas Nr. 110/2008 16. panta b) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, izvērtējot, vai nosaukums “Verlados” šīs normas izpratnē “izraisa asociācijas” ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Calvados” attiecībā uz līdzīgiem produktiem, iesniedzējtiesai ir jāņem vērā šo nosaukumu fonētiskā un vizuālā līdzība, kā arī tas, ka aspekti, kas, iespējams, var norādīt uz tādu līdzību, nav apstākļu sakritība, lai pārbaudītu, vai samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs vidusmēra Eiropas patērētājs, saskaroties ar produkta nosaukumu, iedomājas par produktu ar aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi;

               3)

               Regulas Nr. 110/2008 16. panta b) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nevar tikt atļauta tāda nosaukuma izmantošana, kas šīs normas izpratnē “izraisa asociācijas” ar šīs regulas III pielikumā paredzētu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, pat tad, ja sajaukšanas iespēja nepastāv.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.


title: lieta C-365/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 30. jūlija Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi anastolon) lēmumu prāvā Tholos Anonymi Techniki Touristiki Emporiki Pliroforiki Viomichaniki Etaireia (Tholos AE) pret Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon, ko atbalsta Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon un Thessaliki Anonymi Techniki Etaireia (Thessaliki ATE)

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 30. jūlija Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi anastolon) lēmumu prāvā Tholos Anonymi Techniki Touristiki Emporiki Pliroforiki Viomichaniki Etaireia (Tholos AE) pret Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon, ko atbalsta Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon un Thessaliki Anonymi Techniki Etaireia (Thessaliki ATE)
   (lieta C-365/04)
   (2004/C 284/16)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 30. jūlija Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi anastolon) (Grieķija) lēmumu prāvā Tholos Anonymi Techniki Touristiki Emporiki Pliroforiki Viomichaniki Etaireia (Tholos AE) pret Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon, ko atbalsta Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon un Thessaliki Anonymi Techniki Etaireia (Thessaliki ATE), un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 20. augustā.
   Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi anastolon) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai 30. panta 4. punkts Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvā 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras (1), ir interpretējams tā, ka līgumslēdzējai iestādei, piemērojot līgumu piešķiršanas procedūru ar nodomu izsludināt konkursu, kāds aprakstīts šī lēmuma pamatojumā (Uzaicinājuma vēstules bez paskaidrojumiem par konkrētām atlaidēm atsevišķām cenu grupām un pārbaude, vai atsevišķas atlaides ir piešķirtas pienācīgi), ir pienākums ietvert konkrētus noteikumus dokumentā, ar kuru minētā iestāde uzaicina pretendentu iesniegt paskaidrojumus par piedāvājumu, kas tiek uzskatīts par nesamērīgi lētu attiecībā pret robežvērtību, kura aprēķināta pēc matemātiskas metodes, kas līdzīga tai, kura aplūkota lēmuma pamatojumā?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša – vai Direktīvas 93/37/EEK iepriekšminētās normas izpildei pietiek minētajā dokumentā norādīt konkrētu atlaidi, ko pretendents piedāvā attiecībā uz vienu vai vairākām tādām cenu grupām, kuras līgumslēdzēja iestāde uzskata par problemātiskām, vai arī līgumslēdzējai iestādei ir jānorāda arī iemesli, kādēļ tā uzskata šādu atlaidi par problemātisku, sniedzot pamatotu novērtējumu par maksimālajām izmaksām attiecīgo būvdarbu veikšanai?

      (1)  OV L 199, 9.8.1993., 54. lpp.


title: Lieta T-156/06: Prasība, kas celta  2006. gada 5. jūnijā  —  Regione Siciliana  pret Eiropas Kopienu Komisiju

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/39

         Prasība, kas celta 2006. gada 5. jūnijā — Regione Siciliana pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta T-156/06)
   (2006/C 178/70)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Regione Siciliana (pārstāvis — Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī prasība ir celta pret Komisijas 2006. gada 23. marta Lēmumu K(2006) 1171 par Eiropas Sociālā Fonda (ESF) finansiālās palīdzības samazināšanu, kas piešķirta ar 1995. gada 28. septembra Lēmumu K(95) 2194, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2001. gada 26. janvāra Lēmumu K(2000) 2862, darbības programmai Sicīlijas reģionam, kas ir Kopienas strukturāls atbalsts, kas izriet no mērķa Nr. 1 Itālijā laika periodam no 1994. līdz 1999. gadam. Šis lēmums ir arī apstrīdēts lietā T-154/06 Itālija/Komisija (1).
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi minētajā lietā norādītajiem.

      (1)  OV vēl nav publicēts.


title: Lieta F-70/10: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 12. jūlija rīkojums — Hidalgo /Parlaments

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/57

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 12. jūlija rīkojums — Hidalgo/Parlaments
   (Lieta F-70/10) (1)

   2011/C 252/129
   Tiesvedības valoda — franču
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 288, 23.10.2010, 75. lpp.


title: lieta C-362/06 P: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 23. aprīļa spriedums — Markku Sahlstedt, Juha Kankkunen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto MTK ry, MTK:n säätiö/Eiropas Kopienu Komisija, Somijas Republika, Spānijas Karaliste (Apelācijas sūdzība — Dabisko dzīvotņu aizsardzība — Ar Komisijas lēmumu pieņemts Kopienas nozīmes teritoriju saraksts boreālajam bioģeogrāfiskajam reģionam — Pret šo lēmumu vērstas fizisku vai juridisku personu prasības atcelt tiesību aktu pieņemamība)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/2

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 23. aprīļa spriedums — Markku Sahlstedt, Juha Kankkunen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto MTK ry, MTK:n säätiö/Eiropas Kopienu Komisija, Somijas Republika, Spānijas Karaliste
   (lieta C-362/06 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Dabisko dzīvotņu aizsardzība - Ar Komisijas lēmumu pieņemts Kopienas nozīmes teritoriju saraksts boreālajam bioģeogrāfiskajam reģionam - Pret šo lēmumu vērstas fizisku vai juridisku personu prasības atcelt tiesību aktu pieņemamība)
   2009/C 141/02
   Tiesvedības valoda — somu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Markku Sahlstedt, Juha Kankkunen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto MTK ry, MTK:n säätiö (pārstāvis — K. Martinens [K. Marttinen], asianajaja)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Hutunens (M. Huttunen) un M. van Bēks (M. van Beek))

      Persona, kas iestājusies lietā Eiropas Kopienu Komisijas atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvji — F. Diess Moreno (F. Díez Moreno))

      Priekšmets

   Apelācija, kas iesniegta par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2006. gada 22. jūnija rīkojumu lietā T-150/05 Sahlstedt u.c./Eiropas Kopienu Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja kā nepieņemamu prasību atcelt Komisijas 2005. gada 13. janvāra Lēmumu 2005/101/EK, ar ko atbilstoši Padomes Direktīvai 92/43/EEK pieņem Kopienas nozīmes teritoriju sarakstu boreālajam bioģeogrāfiskajam reģionam (OV L 40, 1. lpp.) — Jēdziens “tieši skarts” EKL 230. panta izpratnē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Sālsteds u.c. atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 261, 28.10.2006.


title: Lieta C-371/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 19. jūnijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Uber BV/Richard Leipold

text:
               25.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 318/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 19. jūnijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Uber BV/Richard Leipold

   (Lieta C-371/17)
   (2017/C 318/08)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Uber BV

      Atbildētājs: Richard Leipold

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai uzņēmums, kurš, sadarbojoties ar auto nomas uzņēmumu, kam ir atļauts veikt pasažieru pārvadājumus, piedāvā mobilo lietotni, ar kuras palīdzību lietotāji var pasūtīt nomas automobili ar vadītāju, pats sniedz pakalpojumu pārvadājumu jomā LESD 58. panta 1. punkta un Direktīvas 2006/123 (1) 2. panta 2. punkta d) apakšpunkta izpratnē, ja attiecīgā uzņēmuma organizatoriskie pakalpojumi ir cieši saistīti ar pārvadāšanas pakalpojumu, it īpaši, ja tas

                           —

                           nosaka cenas, veic norēķinus un nosaka pārvadāšanas nosacījumus braucienu pasūtījumiem

                     un

                           —

                           reklamē ar tā starpniecību piedāvātos transportlīdzekļus, izmantojot sava uzņēmuma nosaukumu, kā arī piedāvājot vienādas atlaižu akcijas?

                     Gadījumā, ja Tiesa uz pirmo jautājumu atbild noliedzoši:

               2)

               Vai saistībā ar mērķi saglabāt taksometru pārvadājumu konkurētspēju un darboties spēju, ņemot vērā sabiedriskās kārtības aizsardzības apsvērumus atbilstoši Direktīvas 2006/123 16. panta 1. punktam, pašreizējos pārvadājumu veikšanas apstākļos var būt pamatoti aizliegt tāda veida pakalpojumu kā pamatlietā aplūkoto?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū (OV L 376, 36. lpp.).


title: Lieta T-363/08: Prasība, kas celta 2008. gada 29. augusta — 2nine /ITSB — Pacific Sunwear of California ( nollie )

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/47

         Prasība, kas celta 2008. gada 29. augusta — 2nine/ITSB — Pacific Sunwear of California (“nollie”)
   (Lieta T-363/08)
   (2008/C 272/91)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: 2nine Ltd, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — S. Palmer, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Pacific Sunwear of California, Inc., Anaheim (Savienotās Valstis)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 16. jūnija lēmumu lietā R 1590/2007-2,

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un

               —

               veikt jebkādas citas darbības, ko Tiesa uzskata par atbilstošām.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “nollie” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 9., 11., 14., 18., 20., 25. un 26. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 602 017

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: ar Nr. 839 740 starptautiski reģistrēta vārdiska preču zīme “nollie” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 18., 24. un 25. klasē; ar Nr. 2 361 525 Apvienotajā Karalistē reģistrēta vārdiska preču zīme “NOLI” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 18., 24. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus un pilnībā noraidīt reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu atcelt daļā

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome nekonstatēja, ka pastāv konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja attiecībā uz visām apstrīdētajām precēm; Padomes Regulas Nr. 40/94 74. panta 1. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neņēma vērā vai pienācīgi rūpīgi neņēma vērā iesniegtos faktus, pierādījumus un argumentus


title: Lieta T-425/11: Prasība, kas celta 2011. gada 3. augustā — Grieķijas Republika/Komisija

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/45

         Prasība, kas celta 2011. gada 3. augustā — Grieķijas Republika/Komisija
   (Lieta T-425/11)
   2011/C 282/83
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — P. Mylonopoulos un K. Boskovits)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2011. gada 24. maija Lēmumu C(2011) 3504, galīgā redakcija, par valsts atbalstu, kas piešķirts atsevišķiem kazino Grieķijā (valsts atbalsts C 16/2010 (ex NN 22/2010, ex CP 318/2009)).
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus pamatus tiesību akta atcelšanai.

               1)

                     Ar pirmo pamatu
                   tiek apgalvots, ka ir ticis kļūdaini interpretēts LESD 107. panta 1. punkts attiecībā uz valsts atbalsta jēdzienu.
               Prasītāja it īpaši apgalvo, ka atbildētāja ir kļūdaini uzskatījusi, ka samazinātas ieejas maksas piemērošana atsevišķos kazino ir sniegusi tiem priekšrocību samazinātu valsts ieņēmumu veidā. Turklāt iespējamie atbalsta saņēmēji neatrodas juridiski un faktiski salīdzināmā situācijā ar citiem Grieķijā strādājošajiem kazino, Kopienu iekšējā tirdzniecība nav tikusi ietekmēta un konkurence iekšējā tirgū nav tikusi izkropļota.

               2)

                     Ar otro pamatu
                   tiek apgalvots, ka, kvalificējot valsts atbalstu, ir sniegts nepiemērots, nepilnīgs un pretrunīgs pamatojums.
               Prasītāja it īpaši apgalvo, ka pamatojums ir pretrunīgs tādēļ, ka tajā ir pieļauts, ka zemākas ieejas maksas noteikšana var radīt klientu skaita palielinājumu attiecīgajos kazino, bet tai pat laikā tajā ir apstrīdēts, ka klientu skaita palielināšanās rezultātā pieaugs arī valsts ieņēmumi. Turklāt pamatojums ir nepilnīgs attiecībā uz pierādījumu par priekšrocības pastāvēšanu un to, ka ir ietekmēta Kopienas iekšējā tirdzniecība. Pamatojums ir acīmredzami kļūdains attiecībā uz pierādījumiem par pasākuma selektīvo raksturu.

               3)

                     Ar trešo pamatu
                   tiek apgalvots, ka ar atbalsta atgūšanu tiek pārkāpts Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (1) 14. pants.
               Prasītāja it īpaši apgalvo, ka atbalsta atgūšana nav tikusi pieprasīta no patiesajiem atbalsta saņēmējiem, t.i., to kazino klientiem, kuri ir piemērojuši zemākas ieejas maksas. Turklāt atbalsta atgūšana ir pretrunā vispārīgajam tiesiskās paļāvības principam, ņemot vērā Symvoulio tis Epikrateias iepriekšējo judikatūru un atbildētājas rīcību, kā arī vispārīgajam samērīguma principam tiktāl, ciktāl tās rezultātā iespējamajiem atbalsta saņēmējiem tiek uzlikti nesamērīgi un nepamatoti maksājumi un nostiprināta to kazino konkurētspēja, kuros tiek piemērota ieejas maksa EUR 12 apmērā.

               4)

                     Ar ceturto pamatu
                   tiek apgalvots, ka atbildētāja ir veikusi kļūdainu atgūstamo summu aprēķinu.
               Prasītāja apgalvo, ka atbildētāja nav varējusi precīzi aprēķināt atbalsta saņēmēju iespējami gūto priekšrocību un nav ņēmusi vērā ietekmi, kādu samazinātas ieejas maksas piemērošana radīja vai varēja būt radījusi uz pieprasījumu.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta T-361/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 21. aprīļa spriedums — Peek & Cloppenburg un van Graaf /ITSB — Queen Sirikit Institute of Sericulture ( “Thai Silk” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Thai Silk” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme, kas attēlo putnu — Prasības pieņemamība — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/28

         Vispārējās tiesas 2010. gada 21. aprīļa spriedums — Peek & Cloppenburg un van Graaf/ITSB — Queen Sirikit Institute of Sericulture (“Thai Silk”)
   (Lieta T-361/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Thai Silk” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme, kas attēlo putnu - Prasības pieņemamība - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   2010/C 148/50
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Peek & Cloppenburg (Hamburga, Vācija) un van Graaf GmbH & Co.KG (Vīne, Austrija) (pārstāvji — V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde un J. Pause, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: The Queen Sirikit Institute of Sericulture, Office of the Permanent Secretary, Ministry of Agriculture and Cooperatives, Thailand (Taizeme) (Bangkoka, Taizeme), kurai atļauts aizstāt Office of the Permanent Secretary, The Prime Minister’s Office, Thailand (Taizeme) (pārstāvis — A. Kockläuner, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās palātas 2008. gada 10. jūnija lēmumu lietā R 1677/2007-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Peek & Cloppenburg un Office of the Permanent Secretary, The Prime Minister’s Office, Thailand

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Peek & Cloppenburg, kā arī van Graaf GmbH & Co.KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 22.11.2008.


title: Lieta C-395/06: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 5. februāra rīkojums ( Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (Egeda) pret Al Rima SA

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 5. februāra rīkojums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (Egeda) pret Al Rima SA

   (Lieta C-395/06) (1)

   (2007/C 82/64)

      Tiesvedības valoda — spāņu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 294, 2.12.2006.