title: Lieta C-62/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. februārī iesniedza Bundesverfassungsgericht (Vācija) – Peter Gauweiler  u.c.

text:
               28.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. februārī iesniedza Bundesverfassungsgericht (Vācija) – Peter Gauweiler u.c.
   (Lieta C-62/14)
   2014/C 129/15
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverfassungsgericht

      Pamatlietas puses

   I)   Konstitucionālās sūdzības tiesvedība

      Prasītāji: Peter Gauweiler, Bruno Bandulet, Wilhelm Hankel, Wilhelm Nölling, Albrecht Schachtschneider, Joachim Starbatty, Roman Huber u.c., Johann Heinrich von Stein u.c.

      piedaloties: Deutscher Bundestag, Bundesregierung

   II)   Tiesvedība strīdā starp iestādēm

      Prasītāja: Fraktion DIE LINKE im Bundestag

      Atbildētājs: Deutscher Bundestag

      piedaloties: Bundesregierung

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

                           a)

                           Vai Eiropas Centrālās bankas Padomes 2012. gada 6. septembra lēmums par tiešo monetāro darījumu tehniskām iezīmēm (Technical features of Outright Monetary Transactions) ir nesaderīgs ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 119. pantu un 127. panta 1. un 2. punktu, kā arī Protokola par Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem un Eiropas Centrālās bankas statūtiem 17.–24. pantu, jo tas pārsniedz šajās normās reglamentētās Eiropas Centrālās bankas pilnvaras monetārās politikas jomā un iejaucas dalībvalstu kompetencē?
                           Vai Eiropas Centrālās bankas pilnvaru pārsniegšana izriet it īpaši no tā, ka Eiropas Centrālās bankas Padomes 2012. gada 6. septembra lēmums:

                                       aa)

                                       ir saistīts ar tādām ekonomikas politikas atbalsta programmām kā Eiropas Finanšu stabilitātes instruments vai Eiropas Stabilizācijas mehānisms (nosacījumi)?

                                       bb)

                                       paredz tikai dažu dalībvalstu valsts obligāciju iegādi (selektivitāte)?

                                       cc)

                                       paredz programmas valstu valsts obligāciju iegādi papildus Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta vai Eiropas Stabilizācijas mehānisma atbalsta programmām (paralēlisms)?

                                       dd)

                                       varētu apiet Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta vai Eiropas Stabilizācijas mehānisma atbalsta programmu ierobežojumus un nosacījumus (apiešana)?

                           b)

                           Vai Eiropas Centrālās bankas Padomes 2012. gada 6. septembra lēmums par tiešo monetāro darījumu tehniskām iezīmēm (Technical features of Outright Monetary Transactions) ir nesaderīgs ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 123. pantā nostiprināto budžeta monetārās finansēšanas aizliegumu?
                           Vai atbilstību Līguma par Eiropas Savienības darbību 123. pantam it īpaši nepieļauj tas, ka Eiropas Centrālās bankas Padomes 2012. gada 6. septembra lēmums:

                                       aa)

                                       neparedz valsts obligāciju iegādes kvantitatīvo ierobežojumu (apjoms)?

                                       bb)

                                       neparedz nekādu laika intervālu starp valsts obligāciju emisiju primārajā tirgū un Eiropas Centrālo banku sistēmas īstenoto obligāciju iegādi sekundārajā tirgū (tirgus cenas veidošana)?

                                       cc)

                                       pieļauj, ka visas iegādātās valsts obligācijas tiek turētas līdz beigu termiņam (iejaukšanās tirgus loģikā)?

                                       dd)

                                       neparedz īpašas prasības iegādājamo valsts obligāciju kredītkvalitātei (saistību neizpildes risks)?

                                       ee)

                                       paredz vienādu attieksmi pret Eiropas Centrālo banku sistēmu un privātiem vai citiem valsts obligāciju īpašniekiem (parāda atlaišana)?

               2.

               Pakārtoti, gadījumam, ja Tiesa uzskatītu, ka Eiropas Centrālās bankas Padomes 2012. gada 6. septembra lēmums par tiešo monetāro darījumu tehniskām iezīmēm (Technical features of Outright Monetary Transactions) kā Eiropas Savienības iestādes akts nav derīgs lūguma priekšmets atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību 267. panta pirmās daļas b) punktam:

                           a)

                           Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 119. pants un 127. pants, kā arī Protokola par Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem un Eiropas Centrālās bankas statūtiem 17.–24. pants ir interpretējami tādējādi, ka tie – alternatīvi vai kumulatīvi – ļauj Eurosistēmai:

                                       aa)

                                       valsts obligāciju iegādi pakārtot tādu ekonomikas politikas atbalsta programmu kā Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta vai Eiropas Stabilizācijas mehānisma esamībai un ievērošanai (nosacījumi)?

                                       bb)

                                       iegādāties tikai dažu dalībvalstu valsts obligācijas (selektivitāte)?

                                       cc)

                                       iegādāties programmas valstu valsts obligācijas papildus Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta vai Eiropas Stabilizācijas mehānisma atbalsta programmām (paralēlisms)?

                                       dd)

                                       apiet Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta vai Eiropas Stabilizācijas mehānisma atbalsta programmu ierobežojumus un nosacījumus (apiešana)?

                           b)

                           Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 123. pants, ņemot vērā budžeta monetārās finansēšanas aizliegumu, ir interpretējams tādējādi, ka Eurosistēmai – alternatīvi vai kumulatīvi – ir ļauts:

                                       aa)

                                       iegādāties valsts obligācijas bez kvantitatīva ierobežojuma (apjoms)?

                                       bb)

                                       iegādāties valsts obligācijas bez minimāla laika intervāla attiecībā uz to emisiju primārajā tirgū (tirgus cenas veidošana)?

                                       cc)

                                       turēt visas iegādātās valsts obligācijas līdz to beigu termiņam (iejaukšanās tirgus loģikā)?

                                       dd)

                                       iegādāties valsts obligācijas bez minimālām to kredītkvalitātes prasībām (saistību neizpildes risks)?

                                       ee)

                                       samierināties ar vienādu attieksmi pret Eiropas Centrālo banku sistēmu un privātiem vai citiem valsts obligāciju īpašniekiem (parāda atlaišana)?

                                       ff)

                                       ietekmēt cenu veidošanos, hronoloģiskā kopsakarā ar eurozonas dalībvalstu valsts obligāciju emisiju izsakot nodomu iegādāties obligācijas vai citādā veidā (pirmreizējās iegādes veicināšana)?


title: Lieta C-551/08: Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 29. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2005/68/EK — Pašnodarbinātas personas darbība pārapdrošināšanas jomā — Piekļuve un izpilde — Valsts tiesību normas pirms direktīvas — Nepaziņošana vai netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/9

         Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 29. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-551/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2005/68/EK - Pašnodarbinātas personas darbība pārapdrošināšanas jomā - Piekļuve un izpilde - Valsts tiesību normas pirms direktīvas - Nepaziņošana vai netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2009/C 312/14
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — N. Yerrell un M. Kaduczak)

      Atbildētāja: Polijas Republika (pārstāvis — M. Dowgielewicz)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu tiesību normu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgas, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 16. novembra Direktīvas 2005/68/EK par pārapdrošināšanu un Padomes Direktīvu 73/239/EEK un 92/49/EEK grozījumiem, kā arī Direktīvu 98/78/EK un 2002/83/EK grozījumiem (OV L 323, 1. lpp.) prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atzīt, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 16. novembra Direktīvas 2005/68/EK par pārapdrošināšanu un Padomes Direktīvu 73/239/EEK un 92/49/EEK grozījumiem, kā arī Direktīvu 98/78/EK un 2002/83/EK grozījumiem prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Polijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 64. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 07.03.2009.


title: Apvienotās lietas no T-441/10 P līdz T-443/10 P: Vispārējās tiesas 2012. gada 20. marta spriedums — Kurrer u.c./Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Iecelšana amatā — Klasificēšana pakāpē — Pārejas noteikumi par klasificēšanu pakāpē, pieņemot darbā — Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 4. punkts — Vienlīdzīgas attieksmes princips)

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/15

         Vispārējās tiesas 2012. gada 20. marta spriedums — Kurrer u.c./Komisija
   (Apvienotās lietas no T-441/10 P līdz T-443/10 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Iecelšana amatā - Klasificēšana pakāpē - Pārejas noteikumi par klasificēšanu pakāpē, pieņemot darbā - Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 4. punkts - Vienlīdzīgas attieksmes princips)
   2012/C 126/30
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Christian Kurrer (Watermael-Boitsfort, Belģija) (lieta T-441/10 P), Salvatore Magazzu (Brisele, Beļģija) (lieta T-442/10 P) un Stefano Sotgia (Dublina, Īrija) (lieta T-443/10 P) (pārstāvis — M. Velardo, avocat)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvis — J. Currall) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — B. Driessen un M. Simm)

      Priekšmets

   Trīs apelācijas sūdzības par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 8. jūlija spriedumu lietā F-126/06 Magazzu/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), F-130/06 Sotgia/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) un F-139/06 Kurrer/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts); ar šīm apelācijas sūdzībām tiek lūgts atcelt minētos spriedumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               Christian Kurrer, Salvatore Magazzu un Stefano Sotgia sedz savus, kā arī atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas Eiropas Komisijai radušies šajā instancē;

               3)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta T-46/09: Vispārējās tiesas 2013. gada 22. janvāra spriedums — Grieķija/Komisija (ELVGF — Garantiju nodaļa — Izdevumi, kas ir izslēgti no finansējuma — Citrusaugu, kokvilnas, liellopu gaļas un olīveļļas pārstrāde — Finanšu revīzija — Galvenās pārbaudes — Samērīgums — Atkārtošanās — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/18

         Vispārējās tiesas 2013. gada 22. janvāra spriedums — Grieķija/Komisija
   (Lieta T-46/09) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - Izdevumi, kas ir izslēgti no finansējuma - Citrusaugu, kokvilnas, liellopu gaļas un olīveļļas pārstrāde - Finanšu revīzija - Galvenās pārbaudes - Samērīgums - Atkārtošanās - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2013/C 63/34
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — V. Kontolaimos, I. Chalkias, S. Charitaki un S. Papaïoannou)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Markoulli un H. Tserepa-Lacombe, pārstāvji, kam palīdz N. Korogiannakis)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 8. decembra Lēmumu 2008/960/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu un uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) (OV L 340, 99. lpp.), ciktāl ar to no Kopienas finansējuma ir izslēgti noteikti Grieķijas Republikas izdevumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 90, 18.04.2009.


title: Lieta T-419/10: Prasība, kas celta 2010. gada 14. septembrī — Ori Martin /Komisija

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/60

         Prasība, kas celta 2010. gada 14. septembrī — Ori Martin/Komisija
   (Lieta T-419/10)
   ()
   2010/C 301/96
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ori Martin SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis — P. Ziotti, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2010. gada 30. jūnija Lēmumu C(2010) 4387, galīgā redakcija, par Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/38.344 — Stiegrojuma tērauds) daļā, kurā atzīts, ka prasītāja ir atbildīga par to rīcību, attiecībā uz kuru tiek piemērots naudas sods;

               —

               atcelt vai samazināt naudas sodu, kurš tika uzlikts saskaņā ar minētā lēmuma 2. pantu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā apstrīdētais lēmums ir tas pats, kas tika apstrīdēts lietā T-385/10 ArcelorMittal Wire France u.c./Komisija.
   Prasītāja apgalvo, ka Eiropas Komisijas 2010. gada 30. jūnija Lēmums C(2010) 4387, galīgā redakcija, ir prettiesisks tiktāl, ciktāl tai ir uzlikta atbildība tikai tādēļ, ka tai (gandrīz) pilnībā pieder tādas sabiedrības pamatkapitāls, kura ir tikusi atzīta par vainīgu iespējamajās slepenās darbībās, kas ir aizliegtas ar LESD 101. pantu.
   It īpaši prasītāja norāda, ka:

               —

               pārkāpts Regulas (EK) Nr. 1/2003 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts tiktāl, ciktāl tajā ir noteiktas Komisijas tiesības noteikt naudas sodu attiecībā uz šo gadījumu;

               —

               pārkāpts LESD 101. pants, kā arī personīga rakstura principi saistībā ar atbildību un naudas sodiem, labas pārvaldības un nediskriminācijas principi, jo attiecībā uz prasītāju Komisija attiecina objektīvu atbildību par iespējamām prettiesiskajām darbībām, kuras īstenojusi pārbaudītā sabiedrība, atbildību par absolūtu pieņēmumu, kas nav pamatots ar pretējiem pierādījumiem. Šī atbildība, kas ir pamatota ar īpašumtiesībām, nav panākama un ir pretēja Kopienu judikatūrā noteiktajiem principiem attiecībā uz LESD 101. panta piemērošanu uzņēmumu grupu jomā;

               —

               pārkāpts kapitālsabiedrību ierobežotas atbildības princips, kas dalībvalstu tiesiskajos regulējumos, kā arī Savienības tiesiskajā regulējumā ir paredzēts attiecībā uz sabiedrību tiesībām.

         Nobeigumā Ori Martin lūdz atcelt lēmumu vai arī būtiski samazināt noteikto naudas sodu.


title: Lieta T-653/16 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 25. augusta rīkojums – Malta/Komisija Pagaidu noregulējums — Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Kopējā zivsaimniecības politika — Regula (EK) Nr. 1224/2009 — Dokumenti, apmaiņa ar kuriem notikusi starp Maltu un Komisiju — Greenpeace piešķirtā piekļuve — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Fumus boni juris — Interešu izsvēršana

text:
               9.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 338/15

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 25. augusta rīkojums – Malta/Komisija
   (Lieta T-653/16 R)
   (Pagaidu noregulējums - Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Kopējā zivsaimniecības politika - Regula (EK) Nr. 1224/2009 - Dokumenti, apmaiņa ar kuriem notikusi starp Maltu un Komisiju - Greenpeace piešķirtā piekļuve - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Fumus boni juris - Interešu izsvēršana)
   (2017/C 338/15)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maltas Republika (pārstāvis – A. Buhagiar)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Baquero Cruz un F. Clotuche-Duvieusart)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 278. un 279. pantu, ar ko lūdz apturēt Komisijas 2016. gada 13. jūlija lēmuma piemērošanu, kas ir pieņemts saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001, saistībā ar lūgumu par piekļuvi dokumentiem, kas reģistrēts ar Nr. GestDem2015/5711A–018-2014

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apturēt Eiropas Komisijas 2016. gada 13. jūlija lēmuma piemērošanu, kas ir pieņemts saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001, saistībā ar lūgumu par piekļuvi dokumentiem, kas reģistrēts ar Nr. GestDem2015/5711A–018-2014, ciktāl ar šo lēmumu ir piešķirta piekļuve dokumentiem, kuru autore ir Maltas Republika;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-557/12: Prasība, kas celta 2012. gada 17. decembrī — RiskMetrics Solutions /ITSB ( “RISKMANAGER” )

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/22

         Prasība, kas celta 2012. gada 17. decembrī — RiskMetrics Solutions/ITSB (“RISKMANAGER”)
   (Lieta T-557/12)
   2013/C 63/45
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: RiskMetrics Solutions LLC (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — I. De Freitas, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu tā, lai Kopienas preču zīme Nr. 9446881 tiktu reģistrēta un tās pieteikums publicēts;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītajai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “RISKMANAGER” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 35. un 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 9446881

      Pārbaudītāja lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta, 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 7. punkta 3. punkta pārkāpums


title: Lieta C-423/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 93/37/EEK — 3. un 11. pants — Būvdarbu koncesijas — Pienākumi izsludināšanas jomā — Pienākumu apjoms — Paziņojums par paredzamo publisko iepirkumu — Koncesijas priekšmeta un būvdarbu realizācijas vietas apraksts — Papildu būvdarbi, kas nav tieši paredzēti paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu un publiskā iepirkuma specifikācijās — Vienlīdzīgas attieksmes princips)

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/3

      Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
      (Lieta C-423/07) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 93/37/EEK - 3. un 11. pants - Būvdarbu koncesijas - Pienākumi izsludināšanas jomā - Pienākumu apjoms - Paziņojums par paredzamo publisko iepirkumu - Koncesijas priekšmeta un būvdarbu realizācijas vietas apraksts - Papildu būvdarbi, kas nav tieši paredzēti paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu un publiskā iepirkuma specifikācijās - Vienlīdzīgas attieksmes princips)
      (2010/C 161/04)
      Tiesvedības valoda — spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Kukovec, M. Konstantinidis, S. Pardo Quintillán un M. Canal Fontcuberta, abogada)

         Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis F. Díez Moreno)

         Priekšmets

      Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu [slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūras (OV L 199, 54. lpp.), 3. panta un 11. panta 3., 6., 7. un 12. punkta pārkāpums — Vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu neievērošana — Koncesijā neietverti darbi — Darbu veikšanas tiesību piešķiršana pēc koncesijas piešķiršanas

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  1999. gada 5. novembrī piešķirot Ibérica de Autopistas SA tiesības izbūvēt:

                              —

                              trešo joslu abos braukšanas virzienos A-6 autoceļa maksas ceļa posmā starp Vilalbu un Valle de los Kaidosu,

                              —

                              trešo joslu un jaunu tuneli uz A-6 autoceļa maksas ceļa posmā starp Valle de los Kaidosu un Sanrafaēlu un

                              —

                              ceturto joslu abos braukšanas virzienos A-6 autoceļa bezmaksas ceļa posmā starp Madridi un Vilalbu,

                        neietverot šos darbus būvdarbu koncesijas līguma priekšmetā, kas aprakstīts Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī publicētajā paziņojumā un publiskā iepirkuma specifikācijās, Spānijas Karaliste nav izpildījusi Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, 3. panta 1. punktā, kā arī 11. panta 3. un 6. punktā, skatot tos kopā ar tās V pielikumu, paredzētos pienākumus;

                  2)

                  pārējā daļā prasību noraidīt;

                  3)

                  Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 297, 08.12.2007.


title: Lieta F-109/11: Prasība, kas celta 2011. gada 24. oktobrī — ZZ /Komisija

text:
               7.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/26

         Prasība, kas celta 2011. gada 24. oktobrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-109/11)
   2012/C 6/48
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — F. Frabetti, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība daļēji atcelt novērtējuma ziņojumu, kas sastādīts attiecībā uz prasītāju, par laika posmu no 2009. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt attiecībā uz prasītāju sagatavoto novērtējuma ziņojumu par laika posmu no 1.01.2009.–31.12.2009, konkrētāk, to ziņojuma daļu, ko par minēto laika posmu izstrādājusi EUROSTAT;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-22/15: Prasība, kas celta 2015. gada 6. februārī – ZZ/Parlaments

text:
               20.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 127/42

         Prasība, kas celta 2015. gada 6. februārī – ZZ/Parlaments
   (Lieta F-22/15)
   (2015/C 127/59)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar ko noteiktas prasītāja tiesības uz ikgadējo ceļošanas izmaksu atlīdzināšanu saskaņā ar Civildienesta noteikumu, kas grozīti ar Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Regulu Nr. 1023/2013, ar ko groza Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, VII pielikuma 8. pantu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. pantu par prettiesisku un nepiemērojamu;

               —

               atcelt lēmumu, ar ko tika atteikta visu prasītāja ikgadējo ceļošanas izmaksu atlīdzināšana no 2014. gada;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-503/11 P: Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 8. maija rīkojums — ThyssenKrupp Elevator (CENE) GmbH, anciennement ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH /Eiropas Komisija

text:
               6.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/21

         Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 8. maija rīkojums — ThyssenKrupp Elevator (CENE) GmbH, anciennement ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH/Eiropas Komisija
   (Lieta C-503/11 P) (1)

   2012/C 303/38
   Tiesvedības valoda — vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 347, 26.11.2011.


title: Lieta T-3/11: Prasība, kas celta 2011. gada 4. janvārī — Portugāle/Komisija

text:
               7.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 139/18

         Prasība, kas celta 2011. gada 4. janvārī — Portugāle/Komisija
   (Lieta T-3/11)
   2011/C 139/36
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes, M. Figueiredo un J. Saraiva de Almeida)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2010. gada 4. novembra Lēmumu 2010/668/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), tiktāl, ciktāl, ar pamatojumu “Trūkumi ZGIS–ĢIS sistēmā, uz vietas veikto pārbaužu izpildē un sankciju aprēķināšanā” vairākiem pasākumiem tika piemērotas finanšu korekcijas, izslēdzot no Eiropas Savienības finansējuma summu EUR 40 690 655,11 apmērā attiecībā uz izdevumiem, kuri prasītājai radušies 2005., 2006. un 2007. finanšu gadā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumam prasītāja izvirza desmit pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, neņemot vērā informāciju, kuru Portugāles iestādes iesniedza par pārbaudēm, kas, pamatojoties uz risku analīzi, tika veiktas saistībā ar ZGIS–ĢIS atbilstoši Komisijas Regulas (EK) Nr. 796/2004 27. panta noteikumiem.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, neņemot vērā informāciju, kuru Portugāles iestādes iesniedza par pārbaužu, kuras tika veiktas saistībā ar ZGIS–ĢIS, pastiprināšanu atbilstoši Komisijas Regulas (EK) Nr. 796/2004 26. panta noteikumiem.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, neņemot vērā informāciju, kuru Portugāles iestādes iesniedza par pārbaudēm, kas tika veiktas saistībā ar ZGIS–ĢIS atbilstoši Komisijas Regulas (EK) Nr. 796/2004 24. panta 1. punkta c) apakšpunktā norādītajam75 %/90 % noteikumam.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, secinot, ka pastāv nopietnas un pamatotas šaubas, ka pārbaudes ir nepilnīgas un/vai slikti veiktas, pamatojoties tikai uz vienu īpašu gadījumu, kurā attiecīgajā teritorijā tika iekļauts autoceļš.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, piemērojot Dokumentā VI/5330/1997–PT ietvertās “Pamatnostādnes attiecībā uz finansiālo seku aprēķinu ELVGF Garantiju nodaļas grāmatojumu noskaidrošanas lēmuma sagatavošanas ietvaros”, tā rezultātā neievērojot dalībvalstu vienlīdzības principu.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, piemērojot finanšu korekcijas, kas pārsniedz izdevumus saistībā ar 2006. finanšu gadā īstenoto vienotā maksājuma režīmu, kurā tādējādi ir iekļauti visi pirmā un otrā pīlāra maksājumi.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, neņemot vērā faktorus par “Sankciju aprēķināšanu” saistībā ar Portugāles iestāžu iesniegto informāciju, kas pierāda, ka ir izpildītas Komisijas Regulas (EK) Nr. 796/2004 49. pantā norādītās prasības, kā arī to, ka nav risku Fonda darbībai, un tādējādi arī šajā punktā apstrīdētajā lēmumā ir pārkāpts samērīguma princips.

               8)

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, izvirzot apsūdzību par apzinātu saistību neizpildi, ņemot vērā Portugāles iestāžu sniegto informāciju, kas pierāda Komisijas Regulas (EK) Nr. 796/2004 53. pantā norādīto prasību pilnīgu izpildi.

               9)

               Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, neņemot vērā Portugāles iestāžu sniegto informāciju, kas pierāda, ka tika izpildītas Regulas Nr. 2237/2003 21. panta prasības attiecībā uz 2004. gadu un Komisijas Regulas (EK) Nr. 796/2004 13. panta 5. punkta prasības attiecībā uz 2005. gadu saistībā ar pārbaudēm par riekstu koku minimālo īpatsvaru.

               10)

               Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu saistībā ar korekciju, kas ir ietekmējusi izmaksātās summas saistībā ar pasākumu “Papildu atbalsta summas” — piemaksas par dzīvniekiem un vienotā režīma maksājumiem par īpašām tiesībām.


title: Lieta C-415/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 26. jūnija spriedumu lietā T-564/10 Quimitécnica.com un de Mello /Komisija 2014. gada 2. septembrī iesniedza Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA un José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA

text:
               3.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 388/5

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 26. jūnija spriedumu lietā T-564/10 Quimitécnica.com un de Mello/Komisija 2014. gada 2. septembrī iesniedza Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA un José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA

   (Lieta C-415/14 P)
   2014/C 388/07
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA un José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (pārstāvis – J. Calheiros, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atbilstoši LESD 256. panta 1. punkta otrajai daļai atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2014. gada 26. jūnija spriedumu lietā T–564/10, ar kuru tā noraidīja apelācijas sūdzības iesniedzēju celto prasību pret Eiropas Komisiju, kurā tiek prasīts atcelt Komisijas lēmumu, kuru tās grāmatvedis pieņēmis ar 2010. gada 8. oktobra vēstuli, ciktāl tajā ir izvirzīta prasība, lai atbilstoši Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 (1) 85. pantam prasīto finanšu garantiju sniegtu banka, kas ir saņēmusi ilgtermiņa “AA” reitingu, un ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzējiem piespriests segt savus, kā arī atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               pēc pārsūdzētā sprieduma atcelšanas apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumus pirmajā instancē un tādējādi daļēji atcelt Komisijas lēmumu, kuru tās grāmatvedis pieņēmis ar 2010. gada 8. oktobra vēstuli, ciktāl tajā ir izvirzīta prasība, lai atbilstoši Regulas (EK) Nr. 2342/2002 85. pantam prasīto finanšu garantiju sniegtu banka, kas ir saņēmusi ilgtermiņa “AA” reitingu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēji izvirza divus pamatus:

               1.

                  Pirmais pamats: kļūda tiesību piemērošanā attiecībā uz pārsūdzētā sprieduma pamatojumu, noraidot kā nepamatotu apelācijas sūdzības iesniedzēju argumentu, ko tie bija izvirzījuši Vispārējā tiesā celtās prasības pamatojumam, par Komisijas 2010. gada 8. oktobra lēmuma pamatojuma neesamību, ciktāl tajā bija izvirzīta prasība, lai finanšu garantiju sniegtu banka, kas ir saņēmusi ilgtermiņa “AA” reitingu.

                           —

                           Pārsūdzētajā spriedumā atzīts, ka 2010. gada 8. oktobra lēmumā nav skaidri pamatota prasība par garantiju sniedzošās bankas reitingu. Tomēr tiek apgalvots, ka Komisijas argumentācija izriet no pašas šīs prasības.

                           —

                           Atbilstoši LESD 296. pantam visiem tiesību aktiem, ieskaitot lēmumus, ir obligāti jāsniedz pamatojums.

                           —

                           Komisijas “argumentācijas pamatam” ir jāizriet no lēmuma pamatojuma, nevis no paša apstrīdētā tiesību akta.

                           —

                           Tas tā vēl jo vairāk ir tāpēc, ka “Savienības finansiālo interešu aizsardzība”, kas veidojot Komisijas “argumentācijas pamatu”, varētu tikt atbilstoši nodrošināta ar bankas garantiju, kuru apelācijas sūdzības iesniedzēji piedāvāja Komisijai adresētajā 2010. gada 3. septembra vēstulē.

                           —

                           Turklāt 2010. gadā, kad Komisija izvirzīja šo prasību, jau bija pilnībā neatbilstoši kā vienīgo kritēriju bankas garantijas sniegšanai izvirzīt tās reitingu, un tādējādi šis objektīvi strīdīgais kritērijs prasīja spēcīgāku, skaidrāku un skaidri izteiktu pamatojumu.

                           —

                           Tāpat tas, ka maksājuma termiņa pagarinājums tiek piešķirts, īstenojot rīcības brīvību, paaugstina prasītā pamatojuma līmeni salīdzinājumā ar pamatojuma līmeni, kas tiek prasīts attiecībā uz saistošās kompetences izmatošanu.

                           —

                           Jāpiebilst, ka lēmumā nav arī ietverta nekāda atsauce uz nevienu Savienības tiesību normu, kas varētu būt šādas prasības pamatā.

                           —

                           Tā kā, kā atzīts pārsūdzētajā spriedumā, Komisijas 2010. gada 8. oktobra lēmumā nav ietverts nekāds skaidri izteikts prasības par garantiju sniedzošās bankas reitingu pamatojums, pārsūdzētajā spriedumā pieļauta kļūda, ciktāl tajā uzskatīts, ka apstrīdētajā tiesību aktā nav pieļauta pamatojuma neesamība, kā Vispārējā tiesā celtajā prasībā apgalvo apelācijas sūdzības iesniedzēji.

               2.

                  Otrais pamats: kļūda tiesību piemērošanā attiecībā uz pārsūdzētā sprieduma pamatojumu, ciktāl ar to ir noraidīts apelācijas sūdzības iesniedzēju arguments, ko tie bija izvirzījuši Vispārējā tiesā celtās prasības pamatojumam, par Līguma pārkāpumu, proti, samērīguma principa pārkāpumu.

                           —

                           No Regulas Nr. 2342/2002 85. panta izriet, ka, ja ir izpildītas šajā pantā paredzētās prasības un nosacījumi, personai, kura pieņem lēmumu Savienības vārdā (šajā gadījumā – grāmatvedim), ir jāizskata attiecīgā uzņēmuma iesniegtais pieprasījums par maksājuma termiņa pagarināšanu un tas jāpiešķir, ja ir izpildītas šajā pantā paredzētās tiesiskās prasības un nosacījumi tā piešķiršanai.

                           —

                           Saskaņā ar Regulas Nr. 2342/2002 85. pantu Komisijas grāmatvedim piešķirtā plašā “rīcības brīvība” izpaužas, novērtējot attiecīgā uzņēmuma iesniegto pieprasījumu par maksājuma termiņa pagarināšanu un to piešķirot, un neattiecas uz bankas garantijas veidu, kuru Komisijas grāmatvedis uzskata par pieņemamu, un tādējādi, pārbaudot apstrīdēto tiesību aktu, nav pietiekami pārliecināties, vai tas ir acīmredzami nepiemērots izvirzīto mērķu sasniegšanai, kā kļūdaini apgalvots pārsūdzētajā spriedumā.

                           —

                           Kredītiestādes sniegta garantija pēc pirmā pieprasījuma atbilstoši Komisijas prasītajam modelim ir piemērots un atbilstošs veids, kā garantēt maksājamo summu samaksu. Tādējādi Portugāles tiesību sistēmā kopumā – un vispārīgi pārējo Eiropas Savienības valstu sistēmās – visdažādākajiem mērķiem tiek akceptēta bankas garantijas sniegšana, tostarp, lai apturētu tiesas nolēmumu izpildi un it īpaši – lai apturētu valsts tiesās Komisijas iespējami prasītu tūlītēju izpildi saistībā ar nesamaksātā naudas soda nomaksu.

                           —

                           Šajā gadījumā apelācijas sūdzības iesniedzēju piedāvāto garantiju, kuru Komisija nepieņēma, būtu izsniegusi Banco Comercial Português, SA, kas ir kredītiestāde ar sēdekli Eiropas Savienībā un uz kuru attiecas pašu Kopienas iestāžu noteiktie uzraudzības un konsolidācijas noteikumi. Tādējādi šķiet, ka nekas nepamato to, ka, lai aizstāvētu Kopienu tiesības, minētajai bankai tiek liegta iespēja sniegt garantiju un tiek prasīts, lai to sniedz banka, kas ir saņēmusi ilgtermiņa “AA” reitingu.

                           —

                           Turklāt ir vispārzināma pašreizējā situācija, ka Portugāles banku reitingu ir ietekmējušas Portugāles Republikas reitinga izmaiņas. Tādējādi neviena banka, kuras sēdeklis ir Portugālē, neizpilda Komisijas lēmumā prasītā reitinga (ilgtermiņa “AA”) kritērijus. Šis apstāklis ir minēts pārsūdzētā sprieduma sadaļā “Fakti”, taču nav ņemts vērā minētā sprieduma pamatojumā.

                           —

                           Tādējādi ar Komisijas lēmumu nav izpildīta nepieciešamības prasība kura ir samērīguma principa būtisks aspekts), jo no visiem iespējamiem pasākumiem Komisija izvēlējas tādu, kurš tā brīža apstākļos apelācijas sūdzības iesniedzēju interesēm kaitēja visvairāk.

                           —

                           Līdz ar to pastāv skaidrs samērīguma trūkums starp Komisijas izvirzīto prasību (garantija, kuru sniedz Eiropas banka, kas ir saņēmusi ilgtermiņa “AA” reitingu) un sasniedzamo mērķi (Komisijas tiesību uz maksājamo summu iekasēšanu aizsardzība), un tādējādi pārsūdzētajā spriedumā ir pieļauta kļūda, ciktāl tajā nospriests, ka ar apstrīdēto tiesību aktu nav pārkāpts samērīguma princips.

      (1)  Komisijas 2002. gada 23. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 357, 1. lpp.).


title: Lieta T-70/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 9. septembra spriedums — Axis /ITSB — Etra Investigación y Desarrollo ( “ETRAX” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “ETRAX” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “ETRA I+D” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Apelācijas sūdzības pieņemamība Apelāciju padomē — Regulas (EK) Nr. 2868/95 49. noteikuma 1. punkts un Regulas (EK) Nr. 40/94 59. pants (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 60. pants)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/33

      Vispārējās tiesas 2010. gada 9. septembra spriedums — Axis/ITSB — Etra Investigación y Desarrollo (“ETRAX”)
      (Lieta T-70/08) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “ETRAX” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “ETRA I+D” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Apelācijas sūdzības pieņemamība Apelāciju padomē - Regulas (EK) Nr. 2868/95 49. noteikuma 1. punkts un Regulas (EK) Nr. 40/94 59. pants (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 60. pants)
      (2010/C 288/62)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Axis AB (Lunda, Zviedrija) (pārstāvis — J. Norderyd, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)
      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Etra Investigación y Desarrollo, SA (Valensija, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju otrās palātas 2007. gada 27. novembra lēmumu lietā R 334/2007-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Etra Investigación y Desarrollo, SA un Axis AB

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās palātas 2007. gada 27. novembra lēmumu lietā R 334/2007-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Etra Investigación y Desarrollo, SA un Axis AB;

                  2)

                  ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Axis tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 107, 26.04.2008.


title: Lieta T-562/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 10. septembra rīkojums — Symbio Gruppe /ITSB — Ada Cosmetic ( “SYMBIOTIC CARE” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Starptautiskas reģistrācijas izslēgšana no reģistra — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/23

         Vispārējās tiesas 2013. gada 10. septembra rīkojums — Symbio Gruppe/ITSB — Ada Cosmetic (“SYMBIOTIC CARE”)
   (Lieta T-562/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Starptautiskas reģistrācijas izslēgšana no reģistra - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 336/48
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Symbio Gruppe GmbH & Co. KG (Herborn, Vācija) (pārstāvji — A. Schulz un C. Onken, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — R. Pethke un D. Botis)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Ada Cosmetic GmbH (Kehl, Vācija) (pārstāvji — sākotnēji H. Börjes-Pestalozza, vēlāk R. Douglas Morton un E. Kessler, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 18. augusta lēmumu lietā R 2121/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Symbio Gruppe GmbH & Co. KG un Ada Cosmetic GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 13, 14.1.2012.


title: Lieta T-339/03: Pirmās instances tiesas 2007. gada 7. februāra spriedums — Clotuche pret Komisiju (Ierēdņi — Direktora atkārtota iecelšana par galveno padomdevēju — Dienesta intereses — Darbu līdzvērtība — Eurostat reorganizācija — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/30

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 7. februāra spriedums — Clotuche pret Komisiju
   (Lieta T-339/03) (1)

   (Ierēdņi - Direktora atkārtota iecelšana par galveno padomdevēju - Dienesta intereses - Darbu līdzvērtība - Eurostat reorganizācija - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2007/C 82/66)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gabrielle Clotuche, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon, G. Demez un P. Reyniers, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Krämer, pārstāvji)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas 2003. gada 9. jūlija lēmumu atkārtoti iecelt prasītāju, kas ieņem direktora amatu, galvenā padomdevēja amatā un Komisijas 2003. gada 1. oktobra lēmumu par Eurostat reorganizāciju, ciktāl tajā nav paredzēti pasākumi prasītājas atkārtotai iecelšanai direktora amatā, un, otrkārt, prasība atlīdzināt morālo kaitējumu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               piespriest Komisijai pārskaitīt prasītājai dienesta vainas dēļ radīto zaudējumu atlīdzību viena euro apmērā;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, ieskaitot tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma procesu Pirmās instances tiesā, un vienu piekto daļu no prasītājas tiesāšanās izdevumiem, ieskaitot tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma procesu Pirmās instances tiesā;

               4)

               prasītāja sedz četras piektdaļas savu tiesāšanās izdevumu, ieskaitot tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma procesu Pirmās instances tiesā.

      (1)  OV C 289, 29.11.2003.


title: Lieta T-64/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 8. septembra spriedums — Micro Shaping /ITSB ( “packaging” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes “packaging” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/38

      Vispārējās tiesas 2010. gada 8. septembra spriedums — Micro Shaping/ITSB (“packaging”)
      (Lieta T-64/09) (1)

      (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes “packaging” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
      (2010/C 288/72)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Micro Shaping Ltd (Goring-by-Sea, Worthing, West Sussex, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — A. Franke, avocat)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 11. decembra lēmumu lietā R 1063/2008-1 par pieteikumu reģistrēt grafisku apzīmējumu “packaging” kā Kopienas preču zīmi

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Micro Shaping Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 102, 01.05.2009.


title: Lieta T-86/08: Prasība, kas celta 2008. gada 19. februārī — Grieķijas Republika/Eiropas Kopienu Komisija

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/26

         Prasība, kas celta 2008. gada 19. februārī — Grieķijas Republika/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta T-86/08)
   (2008/C 142/47)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — Β. Kondolaimos un S. Haritaki, kam palīdz Μ. Tassopoulou)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt, vai pakārtoti — grozīt Komisijas 2007. gada 20. decembra lēmumu, kas izziņots ar numuru C 2007) 6514, galīgā redakcija, un publicēts ar Nr. 2008/68/EK (OV L 18, 23.1.2008., 12. lpp.), daļā, kurā Grieķijas Republikai uzlikts pienākums veikt finanšu korekcijas saskaņā ar prasības pieteikumā konkrētāk izklāstītajiem apsvērumiem;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja lūdz atcelt Komisijas lēmumu daļā, kurā no Kopienas finansējuma ir izslēgti atsevišķi dalībvalstu izdevumi, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, tiktāl, ciktāl tas attiecas uz finanšu korekcijām, kas prasītājai jāveic šādās nozarēs: a) augļi un dārzeņi, b) ar lauksaimniecības attīstību saistītie pasākumi un c) novēloti maksājumi.
   Prasītāja norāda, ka apstrīdētais lēmums ir atceļams tiesību aktu pārkāpuma dēļ, jo Kopienu tiesību noteikumi ir tikuši interpretēti un pielietoti kļūdaini un šis lēmums ir balstīts uz faktiska rakstura kļūdu un kļūdainu faktu novērtējumu, kā arī tajā ir ietverts kļūdains, nepietiekams un neprecīzs pamatojums, kas rada šaubas par lēmuma juridisko pamatotību. Lēmums turklāt ir atceļams arī tādēļ, ka, paredzot pienākumu veikt apstrīdētās korekcijas, Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu un pārsniegusi savu diskrecionāro varu.
   Prasītāja izvirza šādus prasības pamatus tiesību akta atcelšanai:
   Attiecībā uz korekciju, kas piemērojama dārzeņu pārstrādes produktu jomā, prasītāja — ņemot vērā lietas apstākļus un to, ka paredzētā korekcija 2 % apmērā ir saistīta ar procedūras atkārtotu uzsākšanu, sākot no divpusējo sarunu posma, un tā kā Eiropas Kopienu Tiesa (turpmāk tekstā — “Tiesa”) lietā C-5/03 (1) ir atcēlusi līdzīgu Komisijas lēmumu, — norāda, pirmkārt, ka Komisija ir pārkāpusi savu pienākumu izpildīt Tiesas nolēmumus saskaņā ar EKL 233. pantu un ievērot res judicata principu, kā arī Kopienu noteikumus un pamatnostādnes grāmatojumu noskaidrošanas jomā. Prasītāja norāda arī uz Komisijas kompetences ratione temporis neesamību, pienākuma veikt korekciju prettiesiskumu sakarā ar pieļauto pārkāpumu vēlāk veiktajā pārbaudē, un, visbeidzot, noteikuma par 24 mēnešiem pārkāpumu, jo 1999. gadā nosūtīta vēstule tikusi kļūdaini kvalificēta kā galīgo nostāju paudošs dokuments.
   Otrkārt, prasītāja norāda uz faktiska rakstura kļūdu, nepietiekamu pamatojumu, samērīguma principa pārkāpumu un diskrecionārās varas pārsniegšanu, ņemot vērā to, ka inkriminētais pārkāpums (samaksas veikšana, izsniedzot čeku, nevis ar bankas pārskaitījumu) ir saistīts ar vēlāk veiktajā pārbaudē pieļautu pārkāpumu un nevis ar šādas pārbaudes neesamību, un nav ticis konstatēts nelikumīgs maksājums, ņemot vērā izpildes termiņus.
   Treškārt, attiecībā uz korekcijas veikšanu ar lauksaimniecības attīstību saistīto pasākumu jomā prasītāja norāda uz būtisku procesuālo prasību pārkāpumu; pakārtoti prasītāja norāda uz Komisijas kompetences ratione temporis neesamību, ar atpakaļejošu spēku nosakot finanšu korekciju veikšanu par laika posmu, kas ilgāks par 24 mēnešiem pirms vēstules par kompromisu nosūtīšanas. Ceturtkārt, prasītāja apgalvo, ka tiktāl, ciktāl tā ir norādījusi tikai uz vienu vēstules par kompromisu nepilnību un ciktāl sinoptiskajās attiecībās pastāv šaubas par īsto korekcijas veikšanas iemeslu, apstrīdētajā lēmumā nav norādīts pietiekams pamatojums.
   Piektkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi faktiska rakstura kļūdu un paredzējusi korekciju 5 % apmērā attiecībā uz lauksaimniecības un vides, kā arī saglabāšanas pasākumiem, tādējādi bez nekāda pamatojuma pārkāpjot Kopienu tiesību noteikumus un pamatnostādnes grāmatojumu noskaidrošanas jomā, kā arī samērīguma principu un pārsniedzot savu diskrecionāro varu.
   Sestkārt, ņemot vērā Regulā (EK) Nr. 296/96 (2) paredzētās samazinājuma skalas automātisko piemērojamību attiecībā uz avansa maksājumiem, prasītāja — neapstrīdot secinājumu par maksājumu termiņu neievērošanu, kā rezultātā 100 % apmērā tika izslēgta novēloti iegrāmatoto izdevumu atmaksa, pamatotību, — norāda uz Kopienu tiesību noteikumu un pamatnostādņu grāmatojumu noskaidrošanas jomā pārkāpumu.

      (1)  2005. gada 7. jūlija spriedums lietā C-5/03 Grieķija/Komisija, Krājums, I-5925. lpp.

      (2)  Komisijas 1996. gada 16. februāra Regula (EK) Nr. 296/96 par datiem, kas dalībvalstīm jānosūta, un par izdevumu, kurus finansē Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļa, ikmēneša iegrāmatošanu, un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 2776/88 (OV L 39, 17.2.1996., 5. lpp.).


title: Lieta F-69/11: Prasība, kas celta 2011. gada 20. jūlijā — ZZ /Revīzijas palāta

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/52

         Prasība, kas celta 2011. gada 20. jūlijā — ZZ/Revīzijas palāta
   (Lieta F-69/11)
   2011/C 282/99
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — L. Levi, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Revīzijas palāta

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Revīzijas palātas lēmumu neiecelt prasītāju Cilvēkresursu direkcijas direktora amatā un iecelt šajā amatā citu kandidātu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Revīzijas palātas lēmumu iecelt citu kandidātu Cilvēkresursu direkcijas direktora amatā un lēmumu neiecelt šajā amatā prasītāju;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt lēmumu noraidīt sūdzību;

               —

               piespriest Revīzijas palātai atlīdzināt materiālo kaitējumu, kas izpaužas kā ar apstrīdētajiem lēmumiem saistītu finansiālu tiesību (tostarp attiecībā uz karjeru un pensijas tiesībām) zaudējums, un līdz ar to piešķirt viņam šīs tiesības no 2001. gada 1. janvāra;

               —

               piespriest Revīzijas palātai samaksāt simboliski vienu euro kā atlīdzību par morālo kaitējumu;

               —

               piespriest Revīzijas palātai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-126/06: Prasība, kas celta  2006. gada 24. aprīlī  — Itālija pret Komisiju

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/34

         Prasība, kas celta 2006. gada 24. aprīlī — Itālija pret Komisiju
   (Lieta T-126/06)
   (2006/C 143/68)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — Paolo Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 13. februāra Paziņojumu Nr. 0147 (dok. Nr. 1) par Komisijas maksājumiem, kas novirzīti no pieprasītās summas — Programma ROP Kampaņa (Nr. CCI 1999 IT 16 1 PO 007);

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 21. februāra Paziņojumu Nr. 01778 (dok. Nr. 2) par Komisijas maksājumiem, kas novirzīti no pieprasītās summas — EPPD Toskāna, Mērķis 2 (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 001);

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 21. februāra Paziņojumu Nr. 01780 (dok. Nr. 3) par Komisijas maksājumiem, kas novirzīti no pieprasītās summas — EPPD Mērķis 2 “Latium” 2000–2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 009);

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 3. marta Paziņojumu Nr. 02114 (dok. Nr. 4) par Komisijas maksājumiem, kas novirzīti no pieprasītās summas — Programma EPPD Lombardija (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 014);

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 31. marta Paziņojumu Nr. 02983 (dok. Nr. 5) par Komisijas maksājumiem, kas novirzīti no pieprasītās summas — Programma ROP Sardīnija 2000–2006 (Nr. CCI 1999 IT 16 1 PO 010);

               —

               kā arī atcelt visus ar to saistītos vai tam pamatā esošos pasākumus un piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti atbilst lietā T-345/04 (Itālijas Republika/Komisija) izklāstītajiem.


title: Lieta T-843/14: Prasība, kas celta 2014. gada 24. decembrī  – Gascogne Sack Deutschland un Gascogne /Eiropas Komisija

text:
               16.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/27

         Prasība, kas celta 2014. gada 24. decembrī – Gascogne Sack Deutschland un Gascogne/Eiropas Komisija
   (Lieta T-843/14)
   (2015/C 056/38)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Gascogne Sack Deutschland GmbH (Wieda, Vācija) un Gascogne (Saint-Paul-lès-Dax, Francija) (pārstāvji – F. Puel un E. Durand, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt Eiropas Savienības ārpuslīgumisko atbildību saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā, kurā netika ievērotas prasības par lietas izskatīšanu saprātīgā termiņā;

         un tādēļ,

               —

               piespriest Eiropas Savienībai samaksāt atbilstošu un visaptverošu kompensāciju par Savienības prettiesiskās rīcības rezultātā prasītājiem radīto materiālo un nemateriālo kaitējumu, kura atbilst turpmāk izklāstītajiem apmēriem, pieskaitot kompensācijas un nokavējuma procentus atbilstoši likmei, ko Eiropas Centrālā banka piemēro savām galvenajām refinansēšanas operācijām, palielinot par diviem procentpunktiem, skaitot no prasības celšanas dienas:

                           —

                           EUR 1 1 93  467 par zaudējumiem, kas radušies, ilgāk par saprātīgu termiņu papildus maksājot likumīgos procentus, kas bija piemēroti sankcijas pamatsummai;

                           —

                           EUR 1 87  571 par zaudējumiem, kas radušies, ilgāk par saprātīgu termiņu veicot papildmaksājumus bankas garantijai;

                           —

                           EUR 2 0 00  000 par neiegūto peļņu un/vai zaudējumiem, kas radušies “nenoteiktības” dēļ, un

                           —

                           EUR 5 00  000 par nemateriālo kaitējumu;

               —

               pakārtoti, ja tiktu izlemts, ka ciesto zaudējumu apmērs ir jāizvērtē atkārtoti, uzdot veikt ekspertīzi atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 65. panta d) punktam, 66. panta 1. punktam un 70. pantam;

               —

               katrā ziņā piespriest Eiropas Savienībai atlīdzināt šīs tiesvedības izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji norāda vienu pamatu, kas saistīts ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otrās daļas pārkāpumu tiesvedības Vispārējā tiesā pārmērīgā ilguma dēļ un tādējādi to pamattiesību uz lietas izskatīšanu saprātīgā termiņā pārkāpumu.


title: Lieta T-613/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. decembrī — VMS Deutschland /Komisija

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/35

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. decembrī — VMS Deutschland/Komisija
   (Lieta T-613/11)
   2012/C 32/71
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: VMS Deutschland Holdings GmbH (Darmštate, Vācija) (pārstāvji — D. Pohl, G. Burwitz, M. Maier un P. Werner, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 26. janvāra Lēmumu C(2011) 275, galīgā redakcija, procedūrā par valsts atbalstu C 7/10 “KStG, Sanierungsklausel”;

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1)

               Pirmais pamats: nekādas pasākuma prima facie selektivitātes
               Prasītāja pirmā pamata ietvaros tostarp norāda, ka Vācijas likuma par uzņēmumu ienākuma nodokli (KStG) 8c. panta 1a. punkta noteikums par selektivitāti saistībā ar uzņēmumu zaudējumu novirzīšanu, ko sanācijas mērķa labad pārņem cits uzņēmums, nav selektīvs. Prasītājas izpratnē runa nav par valsts atbalsta tiesisko regulējumu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, jo neesot noteikts nekāds izņēmums atbilstošajā atsauces sistēmā.

               2)

               Otrais pamats: vispārīgs pasākums
               Šajā sakarā prasītāja tostarp apgalvo, ka tehniskā diferenciācija atbilstoši uzņēmuma ekonomiskajam stāvoklim un finanšu pietiekamībai esot tehnisks tiesiskais regulējums, kas kā vispārīgs pasākums nevarot ietilpt LESD 107. panta 1. punkta tvērumā. Prasītājas skatījumā šāds tiesiskais regulējums atbilstoši ekonomiskajai kopainai nākot par labu ikvienam uzņēmumam, pat ja noteiktā brīdī noteikumu faktiski izmantot būs spējīgi tikai daži uzņēmumi.

               3)

               Trešais pamats: ar nodokļu sistēmas būtību un iekšējo uzbūvi saistīts pamatojums
               Trešā pamata ietvaros prasītāja apgalvo, ka KStG 8c. panta 1a. punkta noteikums par sanāciju ir pamatots ar nodokļu sistēmas būtību un tās iekšējo uzbūvi un šī iemesla dēļ tas nav atbalsta tiesiskais regulējums LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.


title: Lieta F-82/10: Prasība, kas celta 2010. gada 22. septembrī — Nolin /Komisija

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/38

         Prasība, kas celta 2010. gada 22. septembrī — Nolin/Komisija
   (Lieta F-82/10)
   ()
   2011/C 13/74
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Michel Nolin (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — M. Velardo, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt paziņojumus par prasītāja atalgojumu korekciju par laika posmu no 2009. gada jūlija līdz decembrim un paziņojumus par algu, kas sagatavoti pēc 2010. gada 1. janvāra ierēdņu un pārējo darbinieku ikgadējās atalgojuma un pensiju korekcijas ietvaros, pamatojoties uz Padomes 2009. gada 23. decembra Regulu (ES, Euratom) Nr. 1296/2009

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt paziņojumu par prasītāja atalgojumu RG 2009, kā arī viņa paziņojumu par atalgojumu 01/2010;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-399/17: Prasība, kas celta 2017. gada 3. jūlijā – Eiropas Komisija/Čehijas Republika

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/20

         Prasība, kas celta 2017. gada 3. jūlijā – Eiropas Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-399/17)
   (2017/C 293/25)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Němečková, E. Sanfrutos Cano)

      Atbildētāja: Čehijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nenodrošinot, lai TPS-NOLO (Geobal) materiāls, kas nosūtīts no Čehijas Republikas uz Katovici (Polija), tiktu nogādāts atpakaļ uz Čehijas Republiku, Čehijas Republika neesot izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Regulas (EK) Nr. 1013/2006 par atkritumu sūtījumiem (1) 24. panta 2. punktā un 28. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Čehijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

                  TPS-NOLO (Geobal) materiāls, kurš tika sūtīts no Čehijas Republikas uz Poliju un kuru veido bīstamie atkritumi no atkritumu izgāztuves laguny OSTRAMO (OSTRAMO lagūna), tika novietots citā vietā Čehijas Republikā un ir klasificēts kā darvas atkritumi no organisku materiālu rafinēšanas, destilēšanas vai to pirolītiskās apstrādes, kurus Polijas varas iestādes uzskata par tādiem atkritumiem, uz ko attiecina Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Regulas (EK) Nr. 1013/2006 par atkritumu sūtījumiem (“Regula par atkritumu sūtījumiem”) IV pielikumu.

               2.

               Ņemot vērā to, ka Čehijas Republika apstrīd, ka attiecīgā viela tiek klasificēta kā atkritumi, pamatojoties uz attiecīgā materiāla reģistrāciju atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulas (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (2) (“REACH”), ir radusies konfliktsituācija, kas atrisināta, pamatojoties uz Regulas par atkritumu sūtījumiem 28. panta 1. punktu, nosakot, ka attiecīgais materiāls būtu uzskatāms par atkritumiem.

               3.

               Materiāla reģistrācija atbilstoši REACH noteikumiem nenodrošina to, ka attiecīgās vielas izmantošana neizraisīs vispārēji negatīvo ietekmi uz vidi vai cilvēku veselību, vai arī to, ka viela automātiski pārstās būt par atkritumu. Ja nepastāv attiecīgā lēmuma valsts līmenī, gadījumos kad attiecīgā viela nokļūst valstī, kurā tā vairs netiek uzskatīta par atkritumiem, attiecīgās vielas reģistrācija atbilstoši REACH varētu netikt uzskatīta par spēkā esošu, pamatojoties uz REACH 2. panta 2. punktu.

               4.

               Tā kā attiecīgā viela tika sūtīta pāri robežai bez paziņošanas, attiecīgo pārvadāšanu būtu jāuzskata par “nelikumīgu pārsūtīšanu” atbilstoši Regulas par atkritumu sūtījumiem 2. panta 35. punkta a) apakšpunktam. Šajā gadījumā kompetentai nosūtīšanas iestādei, ievērojot noteikto procedūru, būtu jāiegūst informācija, lai nodrošinātu to, ka attiecīgie atkritumi nogādāti atpakaļ atbilstoši attiecīgās regulas 24. panta 2. punktam, ko Čehijas Republika nepamatoti atsakās veikt. Šīs pienākums neesot pretrunā REACH 128. pantam, kas paredz brīvu vielu, maisījumu vai izstrādājumu apriti REACH 3. panta izpratnē, jo atkritumi ir tieši izslēgti no attiecīgās Regulas piemērošanas jomas (skat. REACH 2. panta 2. punktu).

      (1)  OV 2006 L 190, 1. lpp.

      (2)  OV 2006 L 396, 1. lpp.


title: Lieta F-108/07: Prasība, kas celta 2007. gada 15. oktobrī — Nijs /Revīzijas palāta

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/56

         Prasība, kas celta 2007. gada 15. oktobrī — Nijs/Revīzijas palāta
   (Lieta F-108/07)
   (2008/C 22/108)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bart Nijs, Bereldange (Beļģija) (pārstāvis — F. Rollinger, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Revīzijas palāta
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Revīzijas palātas lēmumu pagarināt Revīzijas palātas ģenerālsekretāra pilnvaru laiku par sešiem gadiem, sākot no 2007. gada 1. jūlija;

               —

               pakārtoti, atcelt divus aktus, kas uzskatāmi par “iecēlējinstitūcijas lēmumiem”, attiecīgi 2006. gada 8. decembra lēmumu par Pirmās instances tiesas 2006. gada 3. oktobra sprieduma lietā T-171/05 izpildi un 2007. gada 12. jūlija lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītāja 2007. gada 12. marta sūdzība;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasības pamatojumam prasītājs īpaši atsaucas uz šādiem faktiem: i) Revīzijas palātas ģenerālsekretārs ir rīkojies prettiesiski, jo tā vietā, lai vērstos OLAF, tas skaidri ir atteicies veikt pasākumus vai izskatīt jautājumu, kaut arī, iesniedzot apstiprinošus dokumentus, viņam tika darīts zināms, ka invaliditātes pensiju sistēmas ietvaros notiek krāpšana; ii) kāds ierēdnis savus pienākumus ir pildījis prettiesiski; iii) runa ir par lēmumu par paaugstināšanu amatā datumu periodisku nepublicēšanu; iv) personāla komitejas vēlēšanas 2004. un 2006. gadā ir prettiesiskas vairāku iemeslu dēļ; v) paaugstināšanas amatā procedūrā ir pieļauts liels skaits pārkāpumu un ir notikusi arī nodaļas vadītājam piešķirto pilnvaru iecelt amatā uzurpācija un gandrīz visi iecēlējinstitūcijas lēmumi ir saistīti ar lielu skaitu personīgo interešu, kas var apdraudēt tās neatkarību; vi) “iecēlējinstitūcijas lēmumi” ir saistīti ar visu prasītāja priekšnieku personīgām interesēm un ar kādam kolēģim izteikta lūguma uz laiku veikt augstāka amata pienākumus slēpšanu un nevēršanos OLAF; vii) iecēlējinstitūcija apstrīdētos lēmumus ir balstījusi uz tām pašām acīmredzamajām kļūdām, uz kurām tā ir balstījusi sākotnējos lēmumus, kuri tiek apstiprināti, balstoties uz spriedumu, kam nebija res judicata spēka, un neatspēkojot nevienu prasītāja argumentu; viii) komitejas, kas piedalās novērtējuma un paaugstināšanas amatā procedūrās, nebija informētas par prasītāja priekšnieku neatkarības apdraudējumu.


title: Lieta T-388/09: Prasība, kas celta 2009. gada 2. oktobrī — Rosenruist /ITSB (Kabatas, uz kuras izvietotas divas vienā punktā sakrustotas līnijas, attēls)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/62

         Prasība, kas celta 2009. gada 2. oktobrī — Rosenruist/ITSB (Kabatas, uz kuras izvietotas divas vienā punktā sakrustotas līnijas, attēls)
   (Lieta T-388/09)
   2009/C 282/115
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Rosenruist — Gestão e serviços, Lda, Funchal (Portugāle) (pārstāvji — S. Gonzáles Malabia un S. Rizzo, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 18. jūnija lēmumu lietā R 237/2009-2, un

               —

               piespriest atbildētājam segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme preču zīme, kas attēlo kabatu, uz kuras izvietotas divas vienā punkta sakrustotas līnijas, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 18. un 25. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini konstatēja, ka attiecīgajai Kopienas preču zīmei nav raksturīgās atšķirtspējas


title: Lieta T-138/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 20. novembra rīkojums — Geipel /ITSB — Reeh ( “BEST BODY NUTRITION” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/49

         Vispārējās tiesas 2012. gada 20. novembra rīkojums — Geipel/ITSB — Reeh (“BEST BODY NUTRITION”)
   (Lieta T-138/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 26/98
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Yves Geipel (Auerbach, Vācija) (pārstāvis — J. Sachs, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — G. Marten un R. Pethke)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Jörg Reeh (Buxtehude, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 12. janvāra lēmumu lietā R 2433/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Jörg Reeh un Yves Geipel

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītājs sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina atbildētājam radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 157, 02.06.2012.


               24.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 58/11

         EBTA Uzraudzības iestādes 2010. gada 22. decembra prasība pret Norvēģiju
   (Lieta E-18/10)
   2011/C 58/05
   EBTA Uzraudzības iestāde, ko pārstāv tās pārstāvji Xavier Lewis un Ólafur Jóhannes Einarsson, 35, Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium, 2010. gada 22. decembrī EBTA Tiesai iesniedza prasību pret Norvēģiju.
   EBTA Uzraudzības iestāde pieprasa, lai EBTA Tiesa pasludina, ka:

               1.

               Norvēģijas Karaliste, neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu EBTA Tiesas sprieduma izpildi lietā E-2/07 EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti, nav izpildījusi savus pienākumus, kas paredzēti 33. pantā Nolīgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi.

               2.

               Norvēģijas Karaliste sedz tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats:

               —

               Pieteikumā iztirzā to, ka Norvēģija nav nodrošinājusi EBTA Tiesas 2007. gada 30. oktobra sprieduma izpildi lietā E-2/07, ciktāl tā nav pieņēmusi piemērotus pasākumus kopš minētā sprieduma pasludināšanas, lai nodrošinātu aprēķināto pensiju pareizu maksājumu visiem, kuri ir cietuši no Norvēģijas izdarītā pārkāpuma, kas atzīts ar šo spriedumu.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde norāda, ka Norvēģijas iestādes nekad nav noliegušas, ne apstrīdējušas pienākumu sniegt kompensāciju visiem, kuriem nelikumīgi tika liegtas viņu tiesības no 1994. gada 1. janvāra, kā to konstatēja EBTA Tiesa.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde norāda, ka Norvēģijai ir bijis vajadzīgs pārāk ilgs laiks, lai izpildītu 2007. gada 30. oktobra spriedumu. Lai gan dažu vai pat daudzu atsevišķo lietu nokārtošana var būt sarežģīta un tai ir nepieciešama rūpīga izskatīšana, ir skaidrs, ka Norvēģijas iestādes nav veikušas vajadzīgos pasākumus, kā arī nav veltījušas pietiekamus resursus, lai nodrošinātu sprieduma ātru izpildi.


title: Lieta C-449/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 18. novembrī iesniedza Sofiyski gradski sad (Bulgārija) — Canon Kabushiki Kaisha/IPN Bulgaria OOD

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 18. novembrī iesniedza Sofiyski gradski sad (Bulgārija) — Canon Kabushiki Kaisha/IPN Bulgaria OOD

   (Lieta C-449/09)
   2010/C 100/21
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Sofiyski gradski sad (Bulgārija)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Canon Kabushiki Kaisha

      Atbildētāja: IPN Bulgaria OOD

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes Pirmās direktīvas 89/104/EEK (1) 5. pants tiktāl, ciktāl tajā preču zīmes īpašniekam ir paredzētas izņēmuma tiesības aizliegt trešām personām bez tā piekrišanas izmanot komercdarbībā apzīmējumu, kas ir vienāds ar preču zīmi, piemēram, ievest vai izvest preces ar šādu apzīmējumu, ir interpretējams tādējādi, ka preču zīmes īpašnieka tiesībās ietilpst tiesības aizliegt izmantot preču zīmi bez tā piekrišanas oriģinālu preču ievešanā, ja preču zīmes īpašnieka tiesības nav beigušās direktīvas 7. panta izpratnē?

      (1)  Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmā direktīva 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 40, 1. lpp.).


title: Lieta T-116/12: Prasība, kas celta 2012. gada 12. martā — Tioxide Europe u.c./Padome

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/25

         Prasība, kas celta 2012. gada 12. martā — Tioxide Europe u.c./Padome
   (Lieta T-116/12)
   2012/C 126/47
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Tioxide Europe Ltd (Billingham, Apvienotā Karaliste); Tioxide Europe Srl (Scarlino, Itālija); Tioxide Europe SL (Huelva, Spānija), un Huntsman (Holdings) Netherlands BV (Roterdama, Nīderlande) (pārstāvis — D. Arts, lawyer)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 19. decembra Regulu (ES) Nr. 1344/2011, ar ko atliek kopīgā muitas tarifa autonomos nodokļus konkrētiem lauksaimniecības, zvejniecības un rūpniecības produktiem un atceļ Regulu (EK) Nr. 1255/96 (OV L 349, 1. lpp.), ciktāl ar to atliek ievedmuitas nodokli, kas piemērots titāna dioksīdam ar rutila tipa kristālstruktūru, kas pēc masas satur 90 % vai vairāk titāna dioksīda, ne vairāk par 4 % alumīnija hidroksīda un ne vairāk par 6 % silīcija dioksīda, ar KN kodu 3206 11 00;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza trīs pamatus.

               1)

               Pirmais pamats, ar ko tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu

                           —

                           Ar pirmo pamatu prasītāji apgalvo, ka Padome nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pietiekamu pamatojumu ievedmuitas nodokļa atcelšanai attiecīgajiem ražojumiem.

               2)

               Otrais pamats, ar ko tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā

                           —

                           Ar otro pamatu prasītāji norāda, ka ar Regulas (ES) Nr. 1344/2011 noteikumiem tiek pārkāpts LESD 31. un 32. pants, jo Padome, pamatojoties uz pretlikumīgu Komisijas piedāvājumu, papildus nepārbaudot attiecīgos faktus, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

               3)

               Trešais pamats, ar ko tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips

                           —

                           Ar trešo pamatu prasītāji turklāt norāda, ka Padome ir pārkāpusi samērīguma principu, nosakot tarifu atcelšanu saskaņā ar apstrīdētās regulas noteikumiem, tā vietā lai piemērotu tai pieejamo mazāk ierobežojošo pasākumu, t.i., tarifu kvotu, jo “identiski, līdzvērtīgi vai aizvietojami ražojumi” tiek ražoti Savienībā.


title: Lieta C-32/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 20. janvārī iesniedza Varhoven Kasatsionen sad (Bulgārija) — Toni Georgiev Semerdzhiev/Del-Pi-Krasimira Mancheva

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 20. janvārī iesniedza Varhoven Kasatsionen sad (Bulgārija) — Toni Georgiev Semerdzhiev/Del-Pi-Krasimira Mancheva

   (Lieta C-32/10)
   2010/C 100/28
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Varhoven Kasatsionen sad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

               Prasītājs

               :

                  Toni Georgiev Semerdzhiev

               Atbildētājs

               :

                  ET Del-Pi-Krasimira Mancheva

                  ZAD Bulstrad

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai […] Direktīvas 90/314/EEK (1) noteikumi ir piemērojami [pamata prāvas gadījumā]?

               2)

               Kā ir interpretējams jēdziens “citi tūrisma pakalpojumi” […] Direktīvas 90/314/EEK 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā, un vai tas attiecas arī uz organizatora pienākumu apdrošināt patērētāju?
               Kādi riski ir jāsedz apdrošināšanas līgumam, ko patērētāja labā ir noslēdzis organizators un apdrošinātājs?
               Kāda veida apdrošināšana ir jāparedz apdrošināšanas līgumā, ko patērētāja labā ir noslēdzis organizators un apdrošinātājs, — visu kompleksā ceļojuma dalībnieku grupas apdrošināšana vai katra kompleksā ceļojuma dalībnieka individuālā apdrošināšana?

               3)

               Vai […] Direktīvas 90/314/EEK 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā iv) daļā paredzētais organizatora pienākums pirms ceļojuma sniegt patērētājam informāciju par fakultatīvu apdrošināšanas polises noslēgšanu repatriācijas izmaksu nelaimes gadījumā segšanai ir interpretējams tādējādi, ka organizatoram ir pienākums noslēgt individuālu līgumu ar patērētāju par repatriācijas izmaksu nelaimes gadījumā segšanu?

               4)

               Vai saskaņā ar […] Direktīvas 90/314/EEK noteikumiem ceļojuma organizatoram ir pienākums pirms ceļojuma izsniegt patērētājam apdrošināšanas polises oriģinālu?

               5)

               Kā ir interpretējams […] Direktīvas 90/314/EEK 5. panta 2. punktā minētais termins “zaudējumi” līguma neizpildes vai nepilnīgas izpildes dēļ patērētājam radīto zaudējumu gadījumā?

               6)

               Vai […] Direktīvas 90/314/EEK 5. panta 2. punktā minētais termins “zaudējumi” — līguma neizpildes vai nepilnīgas izpildes dēļ patērētājam radīto zaudējumu gadījumā — iekļauj arī atbildību par patērētājam radīto nemateriālo kaitējumu?

               7)

               Kā ir interpretējama […] Direktīvas 90/314/EEK 5. panta 2. punkta trešā un ceturtā daļa, ja miesas bojājumu gadījumā ir celta prasība par nemateriālā kaitējuma atlīdzību līgumā paredzēto pakalpojumu neizpildes vai nepilnīgas izpildes dēļ, ieskaitot apdrošināšanas polises oriģināla neizsniegšanu patērētājam, ja tajā nav paredzēts zaudējumu atlīdzības ierobežojums?

      (1)  Padomes 1990. gada 13. jūnija Direktīva 90/314/EEK par kompleksiem ceļojumiem, kompleksām brīvdienām un kompleksām ekskursijām (ОV L 158, 59. lpp.).


title: Lieta T-506/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 12. jūlija rīkojums – Grandi Navi Veloci/Komisija

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/49

         Vispārējās tiesas 2016. gada 12. jūlija rīkojums – Grandi Navi Veloci/Komisija
   (Lieta T-506/14) (1)

   (2016/C 343/67)
   Tiesvedības valoda – itāļu
   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 282, 25.8.2014.


title: lieta C-327/05: Prasība pret Dānijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 30. augustā

text:
               15.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 257/7

         Prasība pret Dānijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 30. augustā
   (lieta C-327/05)
   (2005/C 257/12)
   tiesvedības valoda — dāņu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 30. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Dānijas Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv N. B. Rasmusens [N.B. Rasmussen] un A. Kaeiross [A. Caeiros], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, ieviešot un uzturot spēkā tiesību normas, saskaņā ar kurām izplatīšanas ķēdes starpniekiem ir piemērojama tāda pat atbildība kā ražotājam, kas ir pretrunā Direktīvas 85/374/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz atbildību par precēm ar trūkumiem 3. panta 3. punktam, Dānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Dānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Dānijas Produktansvarslov (Preču drošuma likums) 10. pants paredz, ka starpnieks “ir tieši atbildīgs par precēm ar trūkumiem attiecībā uz aizskartajām personām, un attiecībā uz izplatīšanas ķēdes tālākajiem starpniekiem”.
   Dānijas noteikuma par starpnieku aizstājošo atbildību rezultāts ir tāds, ka aizskartā persona var celt prasību tieši pret starpnieku (termins, kas ietilpst Direktīvas 3. panta 3. punktā izmantotajā terminā “piegādātājs”), ar nosacījumu, ka tika izpildīti nosacījumi, kādos tiek izskatīta prasība pret ražotāju par atbildību par precēm, tas ir, ja aizskartā persona var pierādīt, ka zaudējumi radās preču ar trūkumiem dēļ. Jautājums, vai starpnieks ir vai nav rīkojies nolaidīgi, nav būtisks attiecībā uz aizstājošās atbildības piemērošanu. Noteicošais faktors ir tas, ka atbildība par precēm ar trūkumiem var tikt piemērota ražotājam.
   Jebkura persona, kurai kā starpniekam ir piemērota aizstājošā atbildība, atbilstoši Produktansvarslov 11. panta 3. punktam var celt prasību par atlīdzību gan pret iepriekšējo starpnieku, gan pret ražotāju.
   Tieši šī aizstājošā atbildība, kas uzlikta starpniekam, ir pretrunā Direktīvai. Tas ir tādēļ, ka Direktīva paredz, ka pastiprināti atbildības par precēm ar trūkumiem nosacījumi var tikt piemērota tikai ražotājam. Tikai Direktīvā (3. panta 3. punktā) norādītajos gadījumos atbildību par precēm ar trūkumiem objektīvos apstākļos var uzlikt starpniekam.
   Dānijas noteikumi atšķiras no šīs sistēmas, ieviešot pastiprinātus atbildības nosacījumus, tais skaitā, maksāt atlīdzību stingrās starpnieku aizstājošās atbildības formā visos gadījumos, kad atbildība par precēm ar trūkumiem objektīvos apstākļos var tikt piemērota ražotājam.


title: Lieta C-153/16: Prasība, kas celta 2016. gada 15. martā – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/3

         Prasība, kas celta 2016. gada 15. martā – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika
   (Lieta C-153/16)
   (2016/C 222/04)
   Tiesvedības valoda – slovēņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Kukovec un E. Sanfrutos Cano)

      Atbildētāja: Slovēnijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, ir pieļaujot vides un cilvēku veselības turpinātu un ilgstošu apdraudējumu, kas rodas, nepienācīgi glabājot lielus daudzumus lietotu riepu kopā ar citiem – to skaitā bīstamajiem – atkritumiem un tos apglabājot pretēji prasībām, kas noteiktas Direktīvā par atkritumu poligoniem, Slovēnijas Republika ir pārkāpusi Pamatdirektīvas par atkritumiem 12. pantu (Apglabāšana), 13. pantu saistībā ar atkritumu apsaimniekošanu tādā veidā, lai tiktu ņemtas vērā rūpes par cilvēku veselību un vidi, un 36. panta (Noteikumu izpildes nodrošināšana un sankcijas) 1. punktu, gan Direktīvas par atkritumu poligoniem 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu;

               —

               piespriest Slovēnijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Slovēnijas Republikai ir pieļāvusi vides un cilvēku veselības turpinātu un ilgstošu apdraudējumu, kas rodas, nepienācīgi glabājot lielus daudzumus lietotu riepu kopā ar citiem – to skaitā bīstamajiem – atkritumiem, un tos apglabājot pretēji prasībām, kas noteiktas gan Direktīvā par atkritumu poligoniem, gan Pamatdirektīvā par atkritumiem.


title: Lieta T-397/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 13. septembra rīkojums — ara /ITSB — Allrounder ( A ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Termiņa neievērošana pieteikuma pamatojuma iesniegšanai Apelāciju padomē — Apelāciju padomes lēmums, ar kuru noraidīts pieteikums par restitutio in integrum — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/21

         Vispārējās tiesas 2011. gada 13. septembra rīkojums — ara/ITSB — Allrounder (“A”)
   (Lieta T-397/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Termiņa neievērošana pieteikuma pamatojuma iesniegšanai Apelāciju padomē - Apelāciju padomes lēmums, ar kuru noraidīts pieteikums par restitutio in integrum - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   2011/C 331/42
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ara AG (Langenfeld, Vācija) (pārstāvis — M. Gail, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Allrounder SARL (Sarrebourg, Francija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 23. jūnija lēmumu lietā R 1543/2009-1 par prasītājas iesniegto pieteikumu par restitutio in integrum

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

               2)

               ara AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Lieta T-293/03: Pirmās instances tiesas  2006. gada 31. janvāra  spriedums —  Giulietti /Komisija (Ierēdņi — Vispārējs konkurss — Nepielaišana dalībai konkursā — Konkursa paziņojuma prettiesiskums — Nepieņemamība — Profesionālā pieredze — Pilna laika darbs)

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/25

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 31. janvāra spriedums — Giulietti/Komisija
   (Lieta T-293/03) (1)

   (Ierēdņi - Vispārējs konkurss - Nepielaišana dalībai konkursā - Konkursa paziņojuma prettiesiskums - Nepieņemamība - Profesionālā pieredze - Pilna laika darbs)
   (2006/C 86/49)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki
   Prasītāja: Giulietti, Brisele (Beļģija), (pārstāvji — P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon un P. Reyniers, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un C. Berardis-Kayser, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atcelt, pirmkārt, konkursa žūrijas lēmumu COM/A/6/01 nepielaist prasītāju dalībai minētajā konkursā profesionālās pieredzes trūkuma dēļ, kas paziņots ar 2002. gada 16. oktobra vēstuli, otrkārt, minētās žūrijas apstiprinošo lēmumu, kas pieņemts pēc prasītājas atkārtotas izskatīšanas lūguma, kas paziņots ar 2002. gada 21. novembra vēstuli, un, treškārt, 2003. gada 11. jūnija sūdzības tieši izteiktu noraidījuma lēmumu.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks pats sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 251, 18.10.2003.


title: Lieta T-556/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 25. novembra spriedums – Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller/ITSB (“Original Eau de Cologne”) (Kopienas preču zīme – Kopienas kolektīvās vārdiskās preču zīmes “Original Eau de Cologne” reģistrācijas pieteikums – Absolūti atteikuma pamati – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunkts)

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/36

      Vispārējās tiesas 2014. gada 25. novembra spriedums – Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller/ITSB (“Original Eau de Cologne”)
      (Lieta T-556/13) (1)

      (Kopienas preču zīme - Kopienas kolektīvās vārdiskās preču zīmes “Original Eau de Cologne” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunkts)
      (2015/C 016/57)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller eV (Ķelne, Vācija) (pārstāvis –T. Schulte–Beckhausen, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Walicka)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 21. augusta lēmumu lietā R 2064/2012–14 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “Original Eau de Cologne” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller eV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 367, 14.12.2013.


title: Lieta T-234/10: Prasība, kas celta 2010. gada 18. maijā — Ebro Puleva/Komisija

text:
               17.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/30

         Prasība, kas celta 2010. gada 18. maijā — Ebro Puleva/Komisija
   (Lieta T-234/10)
   2010/C 195/48
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ebro Puleva, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan un R. Calvo Salinero, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdētā lēmuma 1. panta 1. punktu tiktāl, ciktāl tajā atzīts, ka Texto Refundido de la Ley sobre el Impuesto de Sociedades [Likuma par uzņēmumu ienākuma nodokli konsolidētā redakcija] (TRLIS) 12. panta 5. punktā ir valsts atbalsta aspekti;

               —

               pakārtoti — atcelt 1. panta 1. punktu tiktāl, ciktāl tajā atzīts, ka TRLIS 12. panta 5. punktā ir valsts atbalsta aspekti gadījumos, kad to piemēro attiecībā uz tādu līdzdalības iegūšanu, kuras rezultātā tiek iegūta kontrole; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt ar šo tiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir par lēmumu, kurš ir apstrīdēts arī lietā T-219/10 Autogrill España/Komisija, lietā T-221/10 Iberdrola/Komisija un T-225/10 Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Komisija.
   Prasības pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi iepriekš minētajās lietās izvirzītajiem.


title: Lieta C-384/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2007. gada 13. augustā rīkojumu — Wienstrom GmbH / Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2007. gada 13. augustā rīkojumu — Wienstrom GmbH/Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit

   (Lieta C-384/07)
   (2007/C 283/13)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Wienstrom GmbH

      Atbildētājs: Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai EKL 88. panta 3. punkta pēdējais teikums prasa, lai valsts tiesa personai, kurai saskaņā ar valsts tiesībām principā ir tiesības saņemt atbalstu, noraida turpmāku atbalstu, atsaucoties uz minētajā pantā noteikto īstenošanas aizliegumu, kaut gan Komisija, pirmkārt, lai gan izsaka nožēlu par to, ka atbalsts nav paziņots, tomēr nav pieņēmusi ne negatīvu lēmumu 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999 4. panta 2. punkta nozīmē, ne arī pasākumus saskaņā ar 14. pantu, un, otrkārt, no dokumentiem neizriet trešo personu tiesību pārkāpums?

               2)

               Vai īstenošanas aizliegums saskaņā ar EKL 88. panta 3. punktu iestājas pret valsts tiesību normu piemērošanu, ja īstenošana balstās uz šī likuma jauno redakciju, kuras pasākumu saderību ar kopējo tirgu Komisija ir konstatējusi, kaut gan, pirmkārt, pasākumi attiecas uz laikposmu pirms šīs jaunās redakcijas un jauninājumi, kas bija noteicošie, lai apstiprinātu saderību, šajā laikposmā vēl nebija piemērojami, un, otrkārt, no dokumentiem neizriet trešo personu tiesību pārkāpums?


title: Lieta C-194/10: Tiesas (sestā palāta) 2011. gada 24. marta rīkojums ( Landgericht München I, Vācija , lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Robert Nicolaus Abt u.c./Hypo Real Estate Holding AG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Jautājuma atbilstība — Kompetences neesamība)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/8

         Tiesas (sestā palāta) 2011. gada 24. marta rīkojums (Landgericht München I, Vācija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Robert Nicolaus Abt u.c./Hypo Real Estate Holding AG

   (Lieta C-194/10) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Jautājuma atbilstība - Kompetences neesamība)
   2011/C 252/13
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht München I

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH un Henning Hahmann

      Atbildētāja: Hypo Real Estate Holding AG

      Personas, kas iestājušās lietā: Klaus E. H. Zapf, Inge Jung-Arend

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Landgericht München I — EKL 297. panta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīvas 2007/36/EK par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu (OV L 184, 17. lpp.) 5. panta 1. punkta interpretācija — Biržas sarakstā iekļautas sabiedrības akcionāru kopsapulces sasaukšanas termiņš — Valsts tiesiskais regulējums, kura spēkā esamība beidzās, beidzoties direktīvas transponēšanas termiņam, un kurā paredzēts īsāks sasaukšanas termiņš par minimālo direktīvā paredzēto termiņu — Norma, kura varētu nopietni apdraudēt direktīvā paredzēto mērķi, ņemot vērā valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru atsevišķi kopsapulces lēmumi paliek spēkā pēc to reģistrēšanas komercreģistrā, pat ja tie tiek atzīti par spēkā neesošiem ar tiesas spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesas kompetencē nav atbildēt uz Landgericht München I uzdoto pirmo prejudiciālo jautājumu.

      (1)  OV C 195, 17.07.2010.