title: Lieta C-568/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 6. novembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze/Data Medical Service srl

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 6. novembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze/Data Medical Service srl

   (Lieta C-568/13)
   2014/C 52/45
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze

      Atbildētāja: Data Medical Service srl

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 50/1992 (1) 1. pants, lasot to arī kontekstā ar tai sekojošās Direktīvas 18/2004 (2) 1. panta 8. punktu, [nepieļauj] tādu valsts tiesisko regulējumu, kurš varētu tikt interpretēts tādējādi, ka atbilstoši tam apelācijas sūdzības iesniedzējai kā ārstniecības iestāde, kurai ir publiska saimnieciskā subjekta raksturs, šajā lietā ir liegts piedalīties uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā?

               2)

               Vai Savienības tiesības publiskā iepirkuma jomā, it īpaši vispārīgie brīvas konkurences, nediskriminācijas un samērīguma principi, ir pret tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā tādam subjektam kā apelācijas sūdzības iesniedzēja ārstniecības iestāde, kura pastāvīgi saņem publiskus resursus un kurai tieši ir uzticēts publiskais veselības aprūpes dienests, šajā situācijā ir atļauts gūt noteiktas konkurences priekšrocības, konkurējot ar citiem saimnieciskās darbības subjektiem, kā to parāda piedāvāto atlaižu apmērs, lai gan vienlaicīgi nav paredzēti koriģējoši pasākumi, kuru mērķis ir novērst šādu konkurenci kropļojošu iedarbību?

      (1)  Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīva 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (OV L 209, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.).


title: Lieta T-383/12: Prasība, kas celta 2012. gada 24. augustā — Ferienhäuser zum See /ITSB — Sunparks Groep ( “Sun Park Holidays” )

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/29

         Prasība, kas celta 2012. gada 24. augustā — Ferienhäuser zum See/ITSB — Sunparks Groep (“Sun Park Holidays”)
   (Lieta T-383/12)
   2012/C 355/63
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ferienhäuser zum See GmbH (Marienmünster, Vācija) (pārstāvji — M. Boden un I. Höfener, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Sunparks Groep NV (Den Haan, Beļģija)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 25. jūnija lēmumu lietā R 1928/2011-4;

               —

               atcelt Iebildumu nodaļas 2011. gada 25. jūlija lēmumu, un

               —

               uzdot ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska zilas, dzeltenas un melnas krāsas preču zīme “Sun Park Holidays die wohl kinderfreundlichste Art Campingurlaub zu machen!” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 39. un 43. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9078049

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas zilas un zaļas krāsas preču zīmes “Sunparks Holiday Parks” reģistrācija attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 39., 41. un 43. klasē; Beneluksa vārdiskas preču zīmes “SUNPARK” reģistrācija Nr. 834301; Beneluksa grafiskas preču zīmes “SUNPARKS” reģistrācija Nr. 853882 un starptautiska grafiskas preču zīmes “SUNPARKS” reģistrācija Nr. 992185

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr.207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-1/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Athesia Druck Srl/Ministero della Finanze, Agenzia della Entrate (Sestā PVN direktīva — 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts — 9. panta 3. punkta b) apakšpunkts — Trīspadsmitā PVN direktīva — 2. pants — Sniegšanas vieta — Reklāmas pakalpojumi — PVN atmaksāšana — Nodokļu pārstāvis)

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/5

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Athesia Druck Srl/Ministero della Finanze, Agenzia della Entrate
   (Lieta C-1/08) (1)

   (Sestā PVN direktīva - 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts - 9. panta 3. punkta b) apakšpunkts - Trīspadsmitā PVN direktīva - 2. pants - Sniegšanas vieta - Reklāmas pakalpojumi - PVN atmaksāšana - Nodokļu pārstāvis)
   2009/C 90/08
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Athesia Druck Srl

      Atbildētāja: Ministero della Finanze, Agenzia della Entrate

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Corte suprema di cassazione (Itālija) – Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 9. panta 2. punkta e) apakšpunkta interpretācija – Reklāmas pakalpojumi – Pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšana – Pakalpojums, kuru sniedz uzņēmums, kas ir reģistrēts Kopienas teritorijā, uzņēmumam, kas ir reģistrēts trešā valstī, bet kuram kādā no dalībvalstīm ir nodokļu pārstāvis

      Rezolutīvā daļa

   Attiecībā uz reklāmas pakalpojumu sniegšanu, ja pakalpojuma saņēmējs ir reģistrēts ārpus Eiropas Kopienas teritorijas, principā saskaņā ar Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, ar grozījumiem, kas paredzēti Padomes 1984. gada 31. jūlija Otrajā direktīvā 84/386/EEK, 9. panta 2. punkta e) apakšpunktu par pakalpojuma saņemšanas vietu tiek uzskatīta minētā pakalpojumu saņēmēja sēdekļa atrašanās vieta. Tomēr dalībvalstis var izmantot Sestās direktīvas 77/388 ar grozījumiem 9. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzēto iespēju, atkāpes veidā no minētā principa attiecīgo pakalpojumu sniegšanas vietu nosakot attiecīgajā dalībvalstī;
   gadījumā, ja tiek izmantota Sestās direktīvas 77/388 ar grozījumiem 9. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzētā iespēja, reklāmas pakalpojumu sniegšana, ko veicis Eiropas Kopienā reģistrēts pakalpojumu sniedzējs par labu galīgajam vai vidējam pakalpojumu saņēmējam ar sēdekli trešajā valstī, tiek uzskatīts, ka pakalpojumi sniegti Eiropas Kopienā, ar nosacījumu, ka faktiskā lietošana un izmantošana Sestās direktīvas 77/388 ar grozījumiem 9. panta 3. punkta b) apakšpunkta izpratnē, notiek attiecīgās dalībvalstis teritorijā. Attiecībā uz reklāmas pakalpojumiem tā tas ir gadījumā, kad reklāmas materiāli, kas ir pakalpojuma sniegšanas priekšmets, tiek izplatīti no attiecīgās dalībvalsts;
   Sestās direktīvas 77/388 ar grozījumiem 9. panta 3. punkta b) apakšpunkts nevar izraisīt to, ka ar nodokli tiek aplikti tādi reklāmas pakalpojumi, ko nodrošina ārpus Eiropas Kopienas reģistrēts pakalpojumu sniedzējs pats saviem klientiem, pat ja šis pakalpojumu sniedzējs būtu rīkojies kā vidējais pakalpojumu saņēmējs attiecībā uz agrāku pakalpojumu saņemšanu, jo šāda pakalpojumu sniegšana neietilpst šīs direktīvas 9. panta 2. punkta e) apakšpunkta piemērošanas jomā un, vispārīgāk, minētās direktīvas 9. panta piemērošanas jomā kopumā, tām esot tiesību normām, uz kurām tieši ietverta norāde šis pašas direktīvas 9. panta 3. punkta b) apakšpunktā;
   apstāklis, ka pakalpojumu sniegšana ir apliekama ar nodokli Sestās direktīvas 77/388 ar grozījumiem 9. panta 3. punkta b) apakšpunkta izpratnē, neliedz nodokļa maksātājam saņemt PVN atmaksājumu, ja tas atbilst nosacījumiem, kas izvirzīti Padomes 1986. gada 17. novembra Trīspadsmitās direktīvas 86/560/EEK par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem – pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanas kārtība nodokļiem pakļautajām personām, kas nav reģistrētas Kopienas teritorijā, 2. pantā;
   nodokļu pārstāvja nozīmēšana pati par sevi nekādi neiespaido to, vai pārstāvētās personas sniegtie vai saņemtie pakalpojumi ir vai nav apliekami ar nodokļiem.

      (1)  OV C 64, 08.03.2008.


title: Lieta T-509/15: Prasība, kas celta 2015. gada 3. septembrī – Kessel medintim/ITSB – Janssen-Cilag (“Premeno”)

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/45

         Prasība, kas celta 2015. gada 3. septembrī – Kessel medintim/ITSB – Janssen-Cilag (“Premeno”)
   (Lieta T-509/15)
   (2015/C 354/55)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kessel medintim GmbH (Mörfelden-Walldorf, Vācija) (pārstāvji – A. Jacob un U. Staudenmaier, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Janssen-Cilag GmbH (Neuss, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Premeno” – reģistrācijas pieteikums Nr. 6 408 926

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 2. jūlija lēmums lietā R 349/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un iebildumus noraidīt;

               —

               pakārtoti, nodot iebildumus atpakaļ ITSB atkārtotai izskatīšanai;

               —

               piespriest ITSB atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 1. punktam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrā teikuma pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-476/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 1. oktobrī iesniedza Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg (Austrija) — projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic un Herbert Hilbe/Grundverkehrs-Landeskommission Vorarlberg

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 1. oktobrī iesniedza Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg (Austrija) — projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic un Herbert Hilbe/Grundverkehrs-Landeskommission Vorarlberg

   (Lieta C-476/10)
   ()
   2010/C 328/38
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic un Herbert Hilbe

      Atbildētāja: Grundverkehrs-Landeskommission Vorarlberg

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1988. gada 24. jūnija Direktīvas 88/361/EEK par Līguma 67. panta īstenošanu (1) 6. panta 4. punkts, saskaņā ar kuru var paturēt spēkā esošos valstu tiesību aktus, kas regulē otrās dzīvesvietas (vasarnīcas) iegādi, joprojām ir piemērojams tādas otrās dzīvesvietas iegādei, kas atrodas ES dalībvalstī un kuru iegādājas EEZ dalībvalsts Lihtenšteinas Firstistes pilsonis?

               2)

               Vai valsts tiesiskais regulējums, ar kuru, pamatojoties uz Padomes 1988. gada 24. jūnija Direktīvas 88/361/EEK 6. panta 4. punktu, Lihtenšteinas Firstistes pilsonim ir aizliegts iegādāties otro dzīvesvietu, kas atrodas ES dalībvalstī, ir pretrunā EEZ līguma normām par kapitāla brīvu apriti, un tādēļ valsts iestādei šāds valsts tiesiskais regulējums nav jāpiemēro?

      (1)  OV L 178, 5. lpp.


title: Lieta T-691/13: Prasība, kas celta 2013. gada 27. decembrī — Ricoh Belgium /Padome

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/43

         Prasība, kas celta 2013. gada 27. decembrī — Ricoh Belgium/Padome
   (Lieta T-691/13)
   2014/C 52/82
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ricoh Belgium NV (Vilvoorde, Beļģija) (pārstāvji — N. Braeckevelt un A. de Visscher, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 29. oktobra lēmumu piešķirt daļu Nr. 4 līgumā “Melno un balto daudzfunkcionālo printeru (DFP) un saistīto apkopes pakalpojumu pirkums vai noma Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariāta ēkās — Atsauces numurs 2013/S 83-138901” citam uzņēmumam, nevis Ricoh Belgium NV;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots pārskatāmības principa atbilstoši LESD 15. pantam un LESD 298. pantam, kā arī Regulas Nr. 966/2012 (1) 102. panta 1. punktam pārkāpums.
               Konkrēti, lai gan par to nekas nebija norādīts piemērojamajā specifikācijā, atbildētāja pārbaudīja prasītājas printerus (to ātrumu) no to ieslēgšanas brīža un nevis brīdī, kad tie strādā visefektīvāk. Tādējādi mērījumi/vērtības prasītājas piedāvājumā atšķiras no mērījumiem/vērtībām, kuri izriet no testu rezultātiem, kuri galu galā ir zemāki un tā rezultātā dod mazāk labvēlīgu punktu skaitu. Prasītāja nevar pārbaudīt, vai tās konkurentu iekārtas tika pārbaudītas tādos pašos (nelabvēlīgos) apstākļos. Turklāt atbildētāja pēc šī apakškritērija (C kritērijs “Iekārtu tehniskais novērtējums, pamatojoties uz testiem”) testiem izveidoja aprēķinu un rezultātu un iesniedza tos prasītājai. Šis rezultāts (proti, 41,2 %) atšķiras no galu galā apstrīdētajā lēmumā iekļautā rezultāta (proti, 38,61 %).

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu, kāds tas izriet no Regulas Nr. 699/2012 113. panta 2. punkta un Deleģētās regulas Nr. 1268/2012 (2) 161. panta 3. punkta, pārkāpums, kā arī pienākuma iepirkuma procedūrās līgumu piešķirt piedāvājumam ar vislabāko cenas un vērtības attiecību, kā izriet no Regulas Nr. 966/2012 110. panta 2. punkta un Deleģētās regulas Nr. 1268/2012 149. panta 1. punkta b) apakšpunkta, pārkāpums.
               Vēlāk sniedzot prasītājai sīkāku informāciju, atbildētāja norādīja, ka sākotnēji tā ir pieļāvusi kļūdu un ka testu rezultāti esot bijuši jāsalīdzina ar specifikācijā norādītajiem standartiem (100 eksemplāru kopēšana un drukāšana minūte) un nevis ar standartiem, kuri bija norādīti prasītājas iesniegtajā piedāvājumā (110 eksemplāru kopēšana un drukāšana minūtē).
               Lai gan atbildētāja apgalvoto labojumu galīgajā rezultātā izskaidroja ar to, ka testu rezultāti ir jānovērtē attiecībā pret zemāku standartu (salīdzinot ar 100, nevis 110), prasītājai nesaprotama iemesla dēļ šķiet (matemātiski) neloģiski — turklāt bez kāda konkrēta aprēķina vai pamatojuma — ka tā pēkšņi ir saņēmusi zemāku rezultātu (38,61 punkti 41,2 punktu vietā, lai gan bija sagaidāms augstāks punktu skaits — 44,3, ja notiktu salīdzināšana ar specifikācijas standartiem).
               Ņemot vērā ļoti niecīgo kopējo atšķirību starp abiem piedāvājumiem 4. daļai, proti, 90,81 punkti otram uzņēmumam pret 89,67 punktiem prasītājai, veicot aprēķinus pareizi, prasītāja bija jāuzskata par piedāvātāju ar vislabāko cenas un vērtības attiecību.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (EK, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 1. lpp.).


title: Lietas C-401/04 izslēgšana no reģistra

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/22

         Lietas C-401/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 106/48)

      (tiesvedības valoda — zviedru)

   2005. gada 28. janvārī Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-401/04 Eiropas Kopienu Komisija/Zviedrijas Karaliste.

      (1)  OV C 273, 06.11.2004.


title: Lieta C-105/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) 2007. gada 22. februāra rīkojumu — N.V. Lammers&Van Cleff pret Beļģijas valsti

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) 2007. gada 22. februāra rīkojumu — N.V. Lammers&Van Cleff pret Beļģijas valsti
   (Lieta C-105/07)
   (2007/C 95/47)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa

      rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: N.V. Lammers&Van Cleff

      Atbildētāja: Beļģijas valsts
   Prejudiciālie jautājumi
   Vai EKL 12., 43., 46., 48. 56. un 58. pants ir pretrunā ar Beļģijas tiesību normām, kādas tās bija ietvertas savulaik spēkā esošajā 1992. gada Likuma par ienākumu nodokli 18. panta 1. punkta 3. apakšpunktā un 2. punkta 3. apakšpunktā, saskaņā ar kurām procenti netika vērtēti kā dividendes un tādējādi nebija apliekami ar nodokli, ja tie tika izmaksāti sabiedrības vadības loceklim, kas bija Beļģijas sabiedrība, turpretī šie procenti tādos pašos apstākļos tika vērtēti kā dividendes un tādējādi bija apliekami ar nodokli, ja tie tika izmaksāti sabiedrības vadības loceklim, kas bija ārzemju sabiedrība?


               29.5.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/6

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Giuseppe Caló iesniedza 2004. gada 8. aprīlī
   (Lieta T-134/04)
   (2004/C 146/08)
   Tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 8. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Giuseppe Caló (Luksemburga), kuru pārstāv Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis un Etienne Marchal, avocats, kuri norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 30. marta lēmumu, ar kuru piešķir A2 pakāpes amatu ĢD EUROSTAT direkcijas “Lauksaimniecības, zivsaimniecības, struktūrfondu un vides statistika” direktoram un noraida prasītāja kandidatūru šim amatam;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, atbildētājas ierēdnis, tika norīkots darbā EUROSTAT par direkcijas “Lauksaimniecības, vides, pārtikas produktu un reģionu statistika” direktoru un pēc tam atkārtoti norīkots, saglabājot amatu, par ģenerāldirekcijas ģenerāldirektora galveno padomnieku. Komisija tāpat nolēma rīkot konkursu par viņa iepriekšējo amatu.
   Prasītājs pārsūdzēja šo lēmumu Pirmās instances tiesā citas lietas (T-118/03 Caló/Komisija) ietvaros.
   Ar šo prasību, prasītājs apstrīd lēmumu, ar kuru viņa iepriekšējā darbā iecelts cits ierēdnis, atsaucoties, pirmkārt, uz tiem pašiem pamatiem, kā lietā T-118/03. Otrkārt, viņš uzsver to, ka izvēlētajam kandidātam nav tāda kvalifikācija, kāda tiek prasīta paziņojumā par attiecīgo vakanci. Viņš tāpat apgalvo, ka šis kandidāts piedalījās Komisāru kabinetu vadītāju sanāksmē, kurā tika piedāvāts darbs, uz kuru šis kandidāts pats arī kandidēja. Atsaucoties uz šo pamatu, prasītājs norāda uz atklātības, taisnīguma un objektivitātes principu pārkāpumu, kā arī tiesību uz aizstāvēšanos pārkāpumu. Visbeidzot, prasītājs atsaucas uz pilnīgu motivācijas trūkumu.


title: Lieta F-138/14: Prasība, kas celta 2014. gada 9. decembrī  – ZZ /Komisija

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/55

         Prasība, kas celta 2014. gada 9. decembrī – ZZ/Komisija
   (Lieta F-138/14)
   (2015/C 034/68)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – S. Orlandi, avocat)

      Atbildētāja: Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu par prasītāja pensijas tiesību pārskaitīšanu uz Savienības pensiju shēmu; lēmumu, kurā tiek piemēroti jaunie Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta VĪN

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt par prettiesisku Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta Vispārīgo īstenošanas noteikumu 9. pantu;

               —

               atcelt 2014. gada 17. februāra lēmumu par izdienas gadu aprēķinu, kas tiek atzīti Eiropas Savienības iestāžu pensiju shēmā pensijas tiesību pārskaitīšanas gadījumā uz šo shēmu, piemērojot Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta 2011. gada 3. marta Vispārīgo īstenošanas noteikumus;

               —

               piespriest Komisija atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-154/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 29. martā iesniedza Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) — Ahmed Mahamdia /Alžīrijas Tautas Demokrātiskā Republika

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 29. martā iesniedza Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) — Ahmed Mahamdia/Alžīrijas Tautas Demokrātiskā Republika
   (Lieta C-154/11)
   2011/C 173/10
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ahmed Mahamdia

      Atbildētāja: Alžīrijas Tautas Demokrātiskā Republika

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saistībā ar dalībvalstī esošu tādas valsts vēstniecību, uz kuru neattiecas Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju [piekritību] un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1), runa ir par filiāli, aģentūru vai citu uzņēmumu Regulas Nr. 44/2001 18. panta 2. punkta izpratnē?

               2)

               Ja Tiesa uz pirmo jautājumu atbild apstiprinoši: vai pirms domstarpību rašanās noslēgtā vienošanās par strīdu izšķiršanu tiesā var pamatot piekritību tiesai ārpus Regulas Nr. 44/2001 piemērošanas jomas, ja vienošanās par strīdu izšķiršanu tiesā dēļ nebūtu saskaņā ar Regulas Nr. 44/2001 18. un 19. pantu pamatotās piekritības?

      (1)  OV L 12, 1. lpp.


title: Lieta C-563/07: Prasība, kas celta 2007. gada 20. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Maltas Republika

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/37

         Prasība, kas celta 2007. gada 20. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Maltas Republika
   (Lieta C-563/07)
   (2008/C 51/61)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Wölker un D. Lawunmi)

      Atbildētāja: Maltas Republika
   Prasītājas prasījums:

               —

               atzīt, ka, nesniedzot nepieciešamo informāciju, lai Maltā izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Lēmumu Nr. 280/2004/EK (turpmāk tekstā — “Lēmums”) par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā (1), lasot to saistībā ar 2.-7. pantu Komisijas 2005. gada 10. februāra Lēmumā 166/2005/EK, ar ko paredz noteikumus, lai īstenotu Lēmumu 280/2004/EK, Maltas Republika nav izpildījusi Lēmuma 3. panta 1. punktā noteiktos pienākumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Saskaņā ar Lēmuma Nr. 280/2004/EK 3. panta 1. punktu, lai novērtētu faktisko progresu un Kopienai ļautu sagatavot gada pārskatus, dalībvalstīm saskaņā ar pienākumiem atbilstoši ANO Vispārējai konvencijai par klimata pārmaiņām un Kioto protokolam Komisijai līdz katra gada 15. janvārim jāpaziņo attiecīga informācija par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijām.
   Ņemot vērā, ka Maltas Republika nav sniegusi Komisijai informāciju, ko tai vajadzēja sniegt līdz 2006. gada 15. janvārim, Komisijai jāuzskata, ka Maltas valsts iestādes nav izpildījušas Lēmuma 3. panta 1. punktā noteiktos pienākumus.

      (1)  OV L 49, 1. lpp.


title: Lieta F-66/14: Civildienesta tiesas 2016. gada 4. maija rīkojums – Zareba/Komisija

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/49

         Civildienesta tiesas 2016. gada 4. maija rīkojums – Zareba/Komisija
   (Lieta F-66/14) (1)

   (2016/C 222/76)
   Tiesvedības valoda – franču
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 361, 13.10.2014., 32. lpp.


title: Lieta C-24/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. janvārī iesniedza Finanzgericht München (Vācija) – Josef Plöckl/Finanzamt Schrobenhausen

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. janvārī iesniedza Finanzgericht München (Vācija) – Josef Plöckl/Finanzamt Schrobenhausen

   (Lieta C-24/15)
   (2015/C 138/38)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht München

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Josef Plöckl

      Atbildētāja: Finanzamt Schrobenhausen

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK (1) 22. panta 8. punkts un 28.c panta A daļas a) punkta pirmā daļa un d) punkts ļauj atteikt atbrīvojumu no nodokļa par piegādi Kopienas iekšienē (šajā gadījumā: pārvešana Kopienas iekšienē), ja piegādātājs nav izpildījis visus iespējamos pasākumus attiecībā uz apgrozījuma nodokļa identifikācijas numura norādīšanas formālajām prasībām, taču konkrētu norāžu par krāpšanu nav, prece ir tikusi pārvesta uz citu dalībvalsti, un pastāv arī citi priekšnoteikumi atbrīvošanai no nodokļa?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, OV L 145, 1. lpp., ar grozījumiem.


title: Lieta T-514/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 14. aprīļa spriedums — Laboratorios Byly /ITSB — Ginis ( “BILLY'S Products” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “BILLY’S Products” reģistrācijas pieteikums — Kopienu vārdiskas preču zīmes “BYLY” un “byly” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/29

         Vispārējās tiesas 2010. gada 14. aprīļa spriedums — Laboratorios Byly/ITSB — Ginis (“BILLY'S Products”)
   (Lieta T-514/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “BILLY’S Products” reģistrācijas pieteikums - Kopienu vārdiskas preču zīmes “BYLY” un “byly” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   2010/C 148/51
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Laboratorios Byly, SA (Barberà del Vallès, Spānija) (pārstāvis — L. Plaza Fernández-Villa, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Vasileios Ginis (Atēnas, Grieķija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 15. septembra lēmumu lietā R 469/2008-2 par iebildumu procesu starp Laboratorios Byly, SA un Vasileios Ginis.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2008. gada 15. septembra lēmumu lietā R 469/2008-2;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 24.01.2009.


title: lieta T-446/05: Prasība, kas celta  2005. gada 22. decembrī  —  Amann & Söhne  un  Cousin Filterie  pret Komisiju

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/42

         Prasība, kas celta 2005. gada 22. decembrī — Amann & Söhne un Cousin Filterie pret Komisiju
   (lieta T-446/05)
   (2006/C 60/81)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Amann & Söhne GmbH & Co. KG (Bönnigheim, Vācija) un Cousin Filterie S.A.S. (Wervicq, Francija) (pārstavji — A. Röhling un M. Dietrich, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām;

               —

               pakārtoti, samērīgi samazināt prasītājām uzlikta naudas soda apmēru;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājas apstrīd Komisijas 2005. gada 14. septembra galīgo Lēmumu C(2005)3452 (lieta 38.337 — PO/Thread) (grozīts ar atbildētājas 2005. gada 13. oktobra Lēmumu C(2005)3765). Apstrīdētajā lēmumā prasītājām tika uzlikts naudas sods par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpšanu.
   Savas prasības pamatojumam prasītājas izvirza sešus pamatus.
   Pirmkārt, tās uzskata, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 1/2003 (1) 7. pants. Šajā sakarā tās apgalvo, ka apstrīdētajā lēmuma 1. panta 1. punktā ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo Komisija ir uzskatījusi, ka tika izdarīti trīs atsevišķi EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumi. Patiesībā tas bija viens pārkāpums atbilstoši Regulas Nr. 1/2003 7. panta 1. punktam. Turklāt atbildētāja esot nepareizi noteikusi pārkāpuma ilgumu.
   Ar savu otro pamatu prasītājas apgalvo, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 17/1962 (2) 15. panta 2. punkts un Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts. Pēc to domām, Komisija pārkāpa šīs tiesību normas, uzliekot naudas sodu, kas pārsniedz 10 % no Amann Group kopējā apgrozījuma.
   Turklāt atbildētājā lēmumā Komisija ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes un samērīguma principus.
   Ceturtkārt, Amann & Söhne GmbH & Co apgalvo, ka rūpniecisko šūšanas diegu nozarē ir nepareizi piemērotas Pamatnostādnes sakarā ar kļūdainu nodalīšanu, nosakot pamatsummu, kļūdainu pārkāpuma ilguma noteikšanu, kā arī kļūdainu atbildību mīkstinošo apstākļu neņemšanu vērā.
   Kā piekto pamatu prasītājas izvirza to, ka ir nepareizi piemērotas Pamatnostādnes attiecībā uz automašīnu rūpniecību. Šis pārkāpums rodas tādēļ, ka Komisija nepareizi aprēķināja pamatsummu un neņēma vērā to, ka pārkāpums netika īstenots.
   Visbeidzot, prasītājas apgalvo, ka atbildētāja pārkāpa prasītāju tiesības tikt uzklausītām atbilstoši Regulas Nr. 1/2003 27. panta 1. punktam un tiesības uz aizstāvību — atbilstoši Regulas Nr. 1/2003 27. panta 2. punktam.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EEK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).

      (2)  EEK Padome: Regula Nr. 17 Pirmā Regula par Līguma 85. un 86. panta īstenošanu (OV 13, 21.2.1962., 204. lpp.).


title: Lieta C-509/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 9. novembrī iesniedza Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos/Navileme-Consultadoria Náutica, Lda, Nautizende — Consultadoria Náutica, Lda

text:
               2.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 9. novembrī iesniedza Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos/Navileme-Consultadoria Náutica, Lda, Nautizende — Consultadoria Náutica, Lda

   (Lieta C-509/12)
   2013/C 32/05
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Central Administrativo Norte

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos

      Atbildētājas: Navileme-Consultadoria Náutica, Lda, Nautizende — Consultadoria Náutica, Lda

      Prejudiciālais jautājums

   Vai ES tiesības, ievērojot principu par diskriminācijas aizliegumu starp dalībvalsts pilsoņiem un citas dalībvalsts pilsoņiem (šobrīd LESD 18. pants, agrāk — EKL 12. pants), ievērojot personu pārvietošanās brīvību un tās izņēmumus ([šobrīd LESD 45. panta 3. punkts, agrāk — EKL 39. pants)], kā arī ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvību un tās iespējamos ierobežojumus (šobrīd LESD 52. pants, agrāk — EKL 46. pants, ex vi LESD 62. pants, agrāk — EKL 55. pants), ir jāinterpretē tādējādi, ka tām ir pretrunā tāda valsts tiesību norma, kurā kā nosacījums atpūtas kuģu vadītāja apliecības saņemšanai ir noteikta prasība par dzīvesvietu valstī?


title: Lieta T-132/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. jūnija spriedums — ERNI Electronics /ITSB ( MaxiBridge ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes MaxiBridge reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Preču zīmes reģistrācijas pieteikumā aptverto preču funkciju aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts [tagad Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts])

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/48

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. jūnija spriedums — ERNI Electronics/ITSB (“MaxiBridge”)
   (lieta T-132/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “MaxiBridge” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Preču zīmes reģistrācijas pieteikumā aptverto preču funkciju aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts [tagad Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts])
   2009/C 180/90
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ERNI Electronics GmbH, Adelberg (Vācija) (pārstāvji — N. Breitenbach un W. Schaller, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 30. janvāra lēmumu lietā R 1530/2006–4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt kā Kopienas preču zīmi vārdisku apzīmējumu “MaxiBridge”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               ERNI Electronics GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 142, 07.06.2008.


title: Lieta C-256/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 1. jūnijā iesniedza Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) – Drago Nemec/Republika Slovenija

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 1. jūnijā iesniedza Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) – Drago Nemec/Republika Slovenija

   (Lieta C-256/15)
   (2015/C 302/18)
   Tiesvedības valoda – slovēņu

      Iesniedzējtiesa

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Drago Nemec

      Atbildētāja: Republika Slovenija

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2000/35 (1) 2. panta 1. punkta trešās daļas norma ir jāinterpretē tādējādi, ka sistēmā, kurā fiziskai personai saimnieciskas darbības veikšanai tiek izsniegta atļauja, kurā minētas darbības, kuru veikšanai šī atļauja ir izsniegta, nepastāv uzņēmums un tādējādi arī nepastāv komercdarījums šīs tiesību normas izpratnē, ja juridiskais darījums, no kura izriet maksājuma nokavējums, attiecas uz atļaujā neietvertu darbību?
               Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noliedzoša:

               2)

               Vai Direktīvas 2000/35 2. panta 1. punkta trešās daļas norma ir jāinterpretē tādējādi, ka fiziska persona tiek uzskatīta par uzņēmumu un juridiskais darījums, no kura izriet maksājuma nokavējums, tiek uzskatīts par komercdarījumu šīs tiesību normas izpratnē, ja runa ir par juridisku darījumu, kas neietilpst šai personai reģistrētās darbības jomā, bet izriet no darbības, kas pēc sava rakstura var būt saimnieciska darbība un par kuru ir izrakstīts rēķins; un

               3)

               vai noteikums, saskaņā ar kuru nokavējuma procentu apmērs beidz pieaugt, kad maksājamo un nesamaksāto procentu apmērs ir sasniedzis pamatsummas apmēru (ne ultra alterum tantum noteikums), ir pretrunā Direktīvas 2000/35 tiesību normām?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīva 2000/35/EK par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (OV L 200, 35. lpp.).


title: Lieta C-314/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu (Polijas Republika) 2008. gada 14. jūlija rīkojumu — Krzysztof Filipiak / Dyrektor Izby Skarbowej w Pozaniu

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu (Polijas Republika) 2008. gada 14. jūlija rīkojumu — Krzysztof Filipiak/Dyrektor Izby Skarbowej w Pozaniu

   (Lieta C-314/08)
   (2008/C 247/14)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Iesniedzējtiesa
   Wojewódzki Sąd Administracyjny
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Krzysztof Filipiak

      Atbildētājs: Dyrektor Izby Skarbowej w Pozaniu

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai EKL 43. panta 1. un 2. punktā paredzētais princips ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to pretrunā ir Polijas 1991. gada 26. jūlijaUstawa o podatku dochodowym od osób fizycznych [Likums par fizisko personu ienākumu aplikšanu ar nodokļiem, turpmāk tekstā — “Ienākuma nodokļa likums”] 26. panta 1. punkts, ar ko ierobežo tiesības atskaitīt no ienākuma nodokļa aprēķina bāzes obligātās sociālās apdrošināšanas iemaksu summu, kas ir samaksātas atbilstoši valsts tiesību normām, un šī paša Ienākuma nodokļa likuma 27.b panta 1. punkts, ar ko ierobežo tiesības atskaitīt no ienākuma nodokļa aprēķina bāzes obligātās veselības apdrošināšanas iemaksas, kas ir samaksātas atbilstoši valsts tiesību normām, tādā gadījumā, kad Polijas pilsonis, kuram Polijā ir neierobežots pienākums maksāt nodokļus, no Polijā ar nodokli apliktiem ienākumiem, kas gūti no veiktās uzņēmējdarbības, citā dalībvalstī ir maksājis arī iemaksas sociālajā un veselības apdrošināšanā, un šīs iemaksas attiecīgajā citā Eiropas Savienības dalībvalstī nav atskaitītas no ienākumiem vai no maksājamā nodokļa?

               2)

               Vai Kopienu tiesību pārākuma princips un princips, kas izriet no EKL 10. panta un 43. panta 1. un 2. punkta, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir pārāks par Polijas Republikas Konstitūcijas 91. panta 2. un 3. punktā un 190. panta 1. un 3. punktā (Dz. U. [Dzienniek Ustaw, [Polijas Republikas Oficiālais laikraksts] 1997, Nr. 14, 176. poz. ar vēlākiem grozījumiem) ietvertajām valsts tiesību normām, ciktāl, pamatojoties uz šim normām un šo principu ir atlikta Konstitucionālās tiesas sprieduma stāšanās spēkā?


title: Lieta T-566/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 13. septembra spriedums — Total Raffinage Marketing /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Parafīna vaska tirgus — Ogļu putekļu vaska tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgu sadale — Aizliegtas vienošanās pastāvēšanas pierādījums — Vienota un turpināta pārkāpuma jēdziens — Pārkāpuma ilgums — Pārkāpuma pārtraukšana — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda apmēra noteikšanai — Vienlīdzīga attieksme — Nevainīguma prezumpcija — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Mātesuzņēmuma atbildība par tā meitasuzņēmumu izdarītiem konkurences tiesību normu pārkāpumiem — Mātesuzņēmuma īstenota izšķiroša ietekme — Pieņēmums pilnīga kapitāldaļu turējuma gadījumā — Samērīgums — Noapaļošanas metode — Neierobežota kompetence)

text:
               26.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/18

         Vispārējās tiesas 2013. gada 13. septembra spriedums — Total Raffinage Marketing/Komisija
   (Lieta T-566/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Parafīna vaska tirgus - Ogļu putekļu vaska tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgu sadale - Aizliegtas vienošanās pastāvēšanas pierādījums - Vienota un turpināta pārkāpuma jēdziens - Pārkāpuma ilgums - Pārkāpuma pārtraukšana - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda apmēra noteikšanai - Vienlīdzīga attieksme - Nevainīguma prezumpcija - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Mātesuzņēmuma atbildība par tā meitasuzņēmumu izdarītiem konkurences tiesību normu pārkāpumiem - Mātesuzņēmuma īstenota izšķiroša ietekme - Pieņēmums pilnīga kapitāldaļu turējuma gadījumā - Samērīgums - Noapaļošanas metode - Neierobežota kompetence)
   2013/C 313/33
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Total Raffinage Marketing (Puteaux, Francija) (pārstāvji — A. Vandencasteele, C. Falmagne, C. Lemaire un S. Naudin, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un A. Biolan, kam palīdz N. Coutrelis, advokāts)

      Priekšmets

   Primāri, prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 1. oktobra Lēmumu C(2008) 5476, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar (EKL) 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (lieta COMP/39.181 — Sveču vasks), kā arī, pakārtoti, prasība samazināt prasītājai uzliktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               naudas sodu, kas prasītājai uzlikts Komisijas 2008. gada 1. oktobra Lēmuma C(2008) 5476, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar (EKL) 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (lieta COMP/39.181 — Sveču vasks), 2. pantā, noteikt EUR 125 459 842 apmērā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Total Raffinage Marketing sedz deviņas desmitdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem un atlīdzina deviņas desmitdaļas no Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumiem. Komisija sedz vienu desmitdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem un atlīdzina vienu desmitdaļu no Total Raffinage Marketing tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 55, 7.3.2009.


title: Lieta T-314/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 15. jūlija spriedums – Portugāle/Komisija Kohēzijas fonds — Madeiras autonomā reģiona (Caniçal ostas) ostas infrastruktūras attīstība — Finanšu atbalsta samazināšana — Lēmuma pieņemšanas termiņa neievērošana — Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/46

         Vispārējās tiesas 2015. gada 15. jūlija spriedums – Portugāle/Komisija
   (Lieta T-314/13) (1)

   (Kohēzijas fonds - Madeiras autonomā reģiona (Caniçal ostas) ostas infrastruktūras attīstība - Finanšu atbalsta samazināšana - Lēmuma pieņemšanas termiņa neievērošana - Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums)
   (2015/C 302/59)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, kam palīdz M. Gorjão-Henriques un J. da Silva Sampaio, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Guerra e Andrade un D. Recchia)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 27. marta Lēmuma C(2013) 1870 final, ar kuru samazināts Kohēzijas fonda finanšu atbalsts, kas piešķirts Portugāles Republikas projektam “Madeiras autonomā reģiona – Caniçal ostas – ostas infrastruktūras attīstība”, Madeira, Portugāle, 1. un 2. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2013. gada 27. marta Lēmumu C(2013) 1870 final, ar kuru samazināts Kohēzijas fonda finanšu atbalsts, kas piešķirts Portugāles Republikas projektam “Madeiras autonomā reģiona – Caniçal ostas – ostas infrastruktūras attīstība”, Madeira, Portugāle;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus

      (1)  OV C 226, 3.8.2013.


title: Lieta C-232/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. maijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Fastweb SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni u.c.

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. maijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Fastweb SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni u.c.
   (Lieta C-232/12)
   2012/C 217/21
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Fastweb SpA

      Atbildētājas: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni u.c.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Kopienu tiesību normas šajā jomā, it īpaši Direktīvas 2002/20/EK (1) noteikumi ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj šajā lūgumā minēto valsts tiesisko regulējumu, it īpaši 2005. gada Likumu Nr. 266, ņemot vērā to, kādā veidā tas tiek konkrēti piemērots tiesību sistēmā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) (OV L 108, 21. lpp.).


title: Lieta T-156/10: Vispārējās tiesas 2014. gada 23. janvāra rīkojums — Confederación de Cooperativas Agrarias de España un CEPES /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Spānijas tiesību akti, kuros paredzēti pasākumi lauksaimniecības kooperatīvu atbalstam, pieaugot degvielas cenai — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Profesionālās apvienības — Individuālas skaršanas neesamība — Atgūšanas neesamība — Intereses celt prasību zudums — Nepieņemamība)

text:
               15.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/10

         Vispārējās tiesas 2014. gada 23. janvāra rīkojums — Confederación de Cooperativas Agrarias de España un CEPES/Komisija
   (Lieta T-156/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Spānijas tiesību akti, kuros paredzēti pasākumi lauksaimniecības kooperatīvu atbalstam, pieaugot degvielas cenai - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Profesionālās apvienības - Individuālas skaršanas neesamība - Atgūšanas neesamība - Intereses celt prasību zudums - Nepieņemamība)
   2014/C 78/20
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Confederación de Cooperativas Agrarias de España (Madride, Spānija) un Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) (Madride) (pārstāvji — M. Araujo Boyd un M. Muñoz de Juan, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un C. Urraca Caviedes)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad Autónoma de Madrid (Aeescam) (pārstāvji — R. Ortega Bueno un M. Delgado Echevarría, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 15. decembra Lēmumu 2010/473/ES par Spānijas īstenotajiem atbalsta pasākumiem lauksaimniecības nozarē, pieaugot degvielas cenai (OV 2010, L 235, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Confederación de Cooperativas Agrarias de España un Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

                  Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad Autónoma de Madrid (Aeescam) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 148, 5.6.2010.


title: Lieta T-365/05: Prasība, kas celta  2005. gada 26. septembrī  —  Mische /Parlaments

text:
               10.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/15

         Prasība, kas celta 2005. gada 26. septembrī — Mische/Parlaments
   (Lieta T-365/05)
   (2005/C 315/28)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Harald Mische (Brisele, Beļģija) [Pārstāvji: G. Vandersanden un L. Levi, lawyers]

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītāja prasījumi

               —

               atcelt iecelējinstitūcijas 2004. gada 4. oktobra lēmumā par pieņemšanu darbā noteikto dienesta pakāpes klasifikāciju, kas stājās spēkā 16. novembrī, ar kuru, pieņemot prasītāju darbā Konkurences ģenerāldirektorātā par “jaunāko juristu”, viņam tika piešķirts A kategorijas 6. pakāpes 1. līmenis, atjaunojot prasītājam visas tiesības, kas izriet no tiesiskas un pienācīgas pieņemšanas darbā, tas ir, tiesisku un pienācīgu klasifikāciju 2004. gada 16. novembrī, kas nozīmē vismaz A7/3 pakāpes (piemērojama no 2003. gada 1. novembra) vai tā ekvivalenta atbilstoši Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 1.-11. pantam (A*8/3) piešķiršanu;

               —

               piespriest atlīdzināt prasītājam zaudējumus nokavējuma procentu veidā, piešķirt kompensāciju par kaitējumu viņa karjerai, atlīdzināt citus zaudējumus tiesiskas un pienācīgas samaksas veidā, proti, piemērojot no 2004. gada 1. maija spēkā esošās Civildienesta noteikumu redakcijas XIII pielikuma 21. pantā noteiktos pārejas noteikumus, vai, alternatīvi, piespriest pensiju programmas iemaksu samazinājumu, balstoties uz atlīdzības vienlīdzības principu. Šīs tiesības, kas ir pienācīgi jānovērtē vēlākā stadijā, uz doto brīdi ir iepriekšēji un ex aequo et bono novērtētas par minimālo summu 10 000 EUR gadā;

               —

               Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, ierēdnis, kas pieņemts darbā pēc jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā 2004. gada 1. maijā, bet no rezerves saraksta, kas sastādīts, pamatojoties uz pirms šī datuma rīkotu konkursu, apstrīd viņam, ieceļot amatā, piešķirto pakāpi. Prasītājs atsaucas uz tiem pašiem pamatiem un argumentiem, ko viņš jau norādīja lietā T-288/05 (1).

      (1)  OV C 229, 17.09.2005, 35. lpp.


title: Lieta C-466/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 12. februāra spriedums ( Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dietmar Klarenberg / Ferrotron Technologies GmbH (Sociālā politika — Direktīva 2001/23/EK — Uzņēmuma īpašnieka maiņa — Darba ņēmēju tiesību aizsardzība — Maiņas jēdziens — Īpašumtiesību uz uzņēmējsabiedrības daļu nodošana citam uzņēmumam — Organizatoriskā autonomija pēc īpašumtiesību nodošanas)

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/5

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 12. februāra spriedums (Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dietmar Klarenberg/Ferrotron Technologies GmbH

   (Lieta C-466/07) (1)

   (Sociālā politika - Direktīva 2001/23/EK - Uzņēmuma īpašnieka maiņa - Darba ņēmēju tiesību aizsardzība - “Maiņas’ jēdziens - Īpašumtiesību uz uzņēmējsabiedrības daļu nodošana citam uzņēmumam - Organizatoriskā autonomija pēc īpašumtiesību nodošanas)
   (2009/C 82/08)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Landesarbeitsgericht Düsseldorf
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Dietmar Klarenberg

      Atbildētāja: Ferrotron Technologies GmbH

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Landesarbeitsgericht Düsseldorf –Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvā 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu un uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieku maiņas gadījumā (OV L 82, 16. lpp.) 1. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta interpretācija — Direktīvas 2001/23/EK piemērojamība īpašumtiesību uz uzņēmējsabiedrības daļu nodošanai citam uzņēmumam, kas nodoto uzņēmējsabiedrības daļu integrē savā organizatoriskajā struktūrā, nesaglabājot tās organizatorisko autonomiju — “Maiņas” jēdziens Direktīvas 2001/23/EK izpratnē
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā 1. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka šī direktīva var tikt piemērota arī tādos gadījumos, kuros pārņemtā uzņēmuma vai uzņēmējsabiedrības daļa nesaglabā savu organizatorisko autonomiju, ar noteikumu, ka tā saglabā funkcionālo saikni starp dažādiem nodotajiem ražošanas elementiem un ka saikne ļauj īpašumtiesību saņēmējam izmantot visus šos elementus, lai veiktu tās pašas vai analogas saimnieciskās darbības, bet šis ir jautājums, kurš ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 8, 8.12.2008.


title: Lieta F-29/07: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 26. jūlija rīkojums — Quadu /Parlaments

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/76

      Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 26. jūlija rīkojums — Quadu/Parlaments
      (Lieta F-29/07) (1)

      ()
      (2010/C 288/147)
      Tiesvedības valoda — franču
      Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 117, 26.05.2007, 37. lpp.


title: Lieta T-73/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. oktobra spriedums — Carbone-Lorraine /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tādu oglekļa un grafīta izstrādājumu, kas izmantojami elektriskās un mehāniskās ierīcēs, tirgus — Pamatnostādnes naudas sodu apmēra aprēķināšanai — Pārkāpuma smagums un ilgums — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sadarbība administratīvajā procedūrā — Samērīguma princips — Vienlīdzīgas attieksmes princips)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/31

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. oktobra spriedums — Carbone-Lorraine/Komisija
   (Lieta T-73/04) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Tādu oglekļa un grafīta izstrādājumu, kas izmantojami elektriskās un mehāniskās ierīcēs, tirgus - Pamatnostādnes naudas sodu apmēra aprēķināšanai - Pārkāpuma smagums un ilgums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Sadarbība administratīvajā procedūrā - Samērīguma princips - Vienlīdzīgas attieksmes princips)
   (2008/C 301/48)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carbone-Lorraine, Kurbevuā (Francija) (pārstāvji — sākotnēji A. Vinklers [A. Winckler] un I. Simičs [I. Simic], pēc tam Vinklers un H. Kanelopuls [H. Kanellopoulos], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Kastiljo de la Tore [F. Castillo de la Torre] un E. Žipinī Furnjē [É. Gippini Fournier])
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2003. gada 3. decembra Lēmumu 2004/420/EK par [EKL] 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta C.38.359 — Oglekļa un grafīta izstrādājumi, kas izmantojami elektriskās un mehāniskās ierīcēs) un, pakārtoti, atcelt vai samazināt prasītājai ar minēto lēmumu uzlikto naudas sodu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Carbone-Lorraine atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.4.2004.


title: Lieta T-629/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. decembrī — Biogas Nord Anlagenbau /Komisija

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/28

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. decembrī — Biogas Nord Anlagenbau/Komisija
   (Lieta T-629/11)
   2012/C 49/50
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Biogas Nord Anlagenbau GmbH (Bielefeld, Vācija) (pārstāvis –C. Birkemeyer, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               saskaņā ar LESD 264. pantu atcelt Komisijas 2011. gada 26. janvāra Lēmumu par Vācijas valsts atbalstu C 7/2010 (iepriekš CP 250/2009 un NN 5/2010) “KStG, Sanierungsklausel”, (lietas nr. C(2011) 275);

               —

               saskaņā ar Vispārējās tiesas reglamenta 87. panta 2. punktu piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: privātā galvotāja pamatprincipa ievērošana

                           —

                           Pirmā pamata ietvaros prasītāja norāda, ka Vācijas likuma par uzņēmuma ienākuma nodokli (KStG) 8c. panta 1a. punkta noteikums neesot atbalsts LESD 107. un turpm. pantu izpratnē, jo uzņēmumi, kam piešķirtas priekšrocības, sniedz līdzvērtīgu pretizpildījumu, kas līdzinās privātam galvotājam, kurš darbojas tirgus ekonomikā.

               2.

               Otrais pamats: nekādas selektivitātes

                           —

                           Šai sakarā prasītāja apgalvo, ka KStG 8c. panta 1a. punkta noteikums neesot atbalsts LESD 107. panta un turpm. pantu izpratnē, jo šai tiesību normai nepiemīt nekādas selektīvu priekšrocību piešķirošas iedarbības.

               3.

               Trešais pamats: tiesiskās paļāvības aizsardzība

                           —

                           Trešā pamata ietvaros prasītāja norāda, ka uzņēmumiem, kas pirms iepazīšanās ar Komisijas procedūru saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu ir ieņēmuši noteiktu pozīciju kapitāldaļu sadalījumā, ir jānodrošina tiesiskās paļāvības aizsardzība attiecībā uz apstrīdēto lēmumu.


title: Lieta F-71/07: Civildienesta tiesas 2007. gada 28. novembra rīkojums — Karatzoglou /Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA)

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/58

         Civildienesta tiesas 2007. gada 28. novembra rīkojums — Karatzoglou/Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA)
   (Lieta F-71/07) (1)

   (2008/C 22/113)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu pēc izlīguma panākšanas izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007., 70. lpp.


title: Lieta C-281/12: Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 19. decembra spriedums ( Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Patērētāju tiesību aizsardzība — Uzņēmēju negodīga komercprakse pret patērētājiem — Direktīva 2005/29/EK — 6. panta 1. punkts — ‘Maldinošas darbības’ jēdziens — Attiecīgajā normā uzskaitīto nosacījumu kumulatīvais raksturs)

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/13

         Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 19. decembra spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

   (Lieta C-281/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Uzņēmēju negodīga komercprakse pret patērētājiem - Direktīva 2005/29/EK - 6. panta 1. punkts - ‘Maldinošas darbības’ jēdziens - Attiecīgajā normā uzskaitīto nosacījumu kumulatīvais raksturs)
   2014/C 52/21
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas dalībnieki

      Prasītāji: Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop

      Atbildētāja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Consiglio di Stato — Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (OV L 149, 22. lpp.), 6. panta 1. punkta interpretācija — “Negodīgas komercprakses” jēdziens — Minētajā normā uzskaitīto nosacījumu kumulatīvais raksturs

      Rezolutīvā daļa:

   Komercprakse ir kvalificējama par ‘maldinošu’ Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”), 6. panta 1. punkta izpratnē, ja šī prakse, pirmkārt, ietver nepatiesu informāciju vai ja tā spēj maldināt vidusmēra patērētāju un, otrkārt, ja tā spēj likt patērētājam pieņemt tādu lēmumu veikt darījumu, kādu tas citādi nebūtu pieņēmis. Šīs direktīvas 2. panta k) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens ‘lēmums veikt darījumu’ attiecas uz jebkuru lēmumu, kurš ir tieši saistīts ar preces iegādāšanos vai neiegādāšanos.

      (1)  OV C 235, 4.8.2012.


title: Lieta T-100/08 P: Vispārējās tiesas 2010. gada 6. maija rīkojums — Kerelov /Komisija (Apelācija — Civildienests — Pieņemšana darbā — Atklāts konkurss — EPSO direktora atteikums kandidātam darīt zināmu informāciju un dokumentus, kas attiecas uz priekšatlases testu — Apelācijas sūdzība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/39

         Vispārējās tiesas 2010. gada 6. maija rīkojums — Kerelov/Komisija
   (Lieta T-100/08 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Pieņemšana darbā - Atklāts konkurss - EPSO direktora atteikums kandidātam darīt zināmu informāciju un dokumentus, kas attiecas uz priekšatlases testu - Apelācijas sūdzība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)
   2010/C 179/67
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Georgi Kerelov (Pazardzhik, Bulgārija) (pārstāvis — A. Kerelov, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Eggers un K. Herrmann)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 12. decembra rīkojumu lietā F-110/07 Kerelov/Komisija (Krājumā nav publicēts), kurā ir lūgts šo rīkojumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Georgi Kerelov sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, kas tai radušies šajā tiesvedībā.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: Lieta T-494/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 10. jūnija rīkojums – Klymenko/Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi, kas pieņemti saistībā ar situāciju Ukrainā — Līdzekļu iesaldēšana — Personu, vienību un struktūru saraksts, attiecībā uz kurām piemēro līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanu — Prasītāja vārda iekļaušana — Termiņš prasības celšanai — Pieņemamība — Ietveršanas sarakstā pamatotības pierādīšana — Acīmredzami pamatota prasība

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/34

         Vispārējās tiesas 2016. gada 10. jūnija rīkojums – Klymenko/Padome
   (Lieta T-494/14) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi, kas pieņemti saistībā ar situāciju Ukrainā - Līdzekļu iesaldēšana - Personu, vienību un struktūru saraksts, attiecībā uz kurām piemēro līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanu - Prasītāja vārda iekļaušana - Termiņš prasības celšanai - Pieņemamība - Ietveršanas sarakstā pamatotības pierādīšana - Acīmredzami pamatota prasība)
   (2016/C 305/47)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Oleksandr Klymenko (Kijeva, Ukraina) (pārstāvji – M. Shaw, QC, un I. Quirk, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – A. Vitro un J.-P. Hix)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2014. gada 14. aprīļa Īstenošanas lēmumu 2014/216/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2014, L 111, 91. lpp.), un Padomes 2014. gada 14. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 381/2014, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2014, L 111, 33. lpp.), ciktāl tie attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2014. gada 14. aprīļa Īstenošanas lēmumu 2014/216/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, un Padomes 2014. gada 14. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 381/2014, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, ciktāl šie tiesību akti attiecas uz Oleksandr Klymenko;

               2)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina O. Klymenko tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 292, 1.9.2014.


title: Lieta T-252/06 P: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. jūlija rīkojums — Beau /Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Arodslimība — Acīmredzami nepieņemama apelācija — Acīmredzami nepamatota apelācija)

text:
               22.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/10

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. jūlija rīkojums — Beau/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta T-252/06 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Arodslimība - Acīmredzami nepieņemama apelācija - Acīmredzami nepamatota apelācija)
   (2007/C 223/14)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marie-Yolande Beau, Parīze (Francija) (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un K. Herrmann)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība, kas ierosināta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2006. gada 28. jūnija spriedumu lietā F-39/05 Beau/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) un kurā ir prasīts atcelt šo spriedumu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Beau sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 281, 18.11.2006.


title: Lieta C-229/15: Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 16. jūnija spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Minister Finansów/Jan Mateusiak Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis — Direktīva 2006/112/EK — 18. panta c) punkts, 184. un 187. pants — Ar nodokli apliekami darījumi — Ar nodokli apliekamas saimnieciskās darbības izbeigšana — Preču, par kurām atskaitīts PVN, paturēšana — Atskaitījumu koriģēšana — Koriģēšanas laikposms — Aplikšana ar nodokli saskaņā ar Direktīvas 2006/112 18. panta c) punktu pēc koriģēšanas laikposma beigām

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/10

         Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 16. jūnija spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Minister Finansów/Jan Mateusiak

   (Lieta C-229/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis - Direktīva 2006/112/EK - 18. panta c) punkts, 184. un 187. pants - Ar nodokli apliekami darījumi - Ar nodokli apliekamas saimnieciskās darbības izbeigšana - Preču, par kurām atskaitīts PVN, paturēšana - Atskaitījumu koriģēšana - Koriģēšanas laikposms - Aplikšana ar nodokli saskaņā ar Direktīvas 2006/112 18. panta c) punktu pēc koriģēšanas laikposma beigām)
   (2016/C 305/15)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Minister Finansów

      Atbildētājs: Jan Mateusiak

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Padomes 2009. gada 22. decembra Direktīvu 2009/162/ES, 18. panta c) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas, ka nodokļa maksātājs, izbeidzot saimniecisko darbību, par kuru uzliek nodokli, patur preces, ja pievienotās vērtības nodoklis par šīm precēm ir kļuvis atskaitāms līdz ar to iegādi, var tikt uzskatīts par tādu preču piegādi par atlīdzību, kurai tiek uzlikts nodoklis, ja ir beidzies Direktīvas 2006/112, kas grozīta ar Direktīvu 2009/162, 187. pantā paredzētais koriģēšanas laikposms.

      (1)  OV C 294, 7.9.2015.


title: Lieta C-369/14: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (Landgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH/Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumi — Direktīva 2002/96/EK — 2. panta 1. punkts un 3. panta a) punkts, kā arī I A un I B pielikums — Direktīva 2012/19/ES — 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts, 2. panta 3. punkta b) apakšpunkts un 3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts, kā arī I un II pielikums — Jēdzieni “elektriskās un elektroniskās iekārtas” un “elektriskie un elektronikas instrumenti” — Garāžas vārtu motori

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/11

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (Landgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH/Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG

   (Lieta C-369/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumi - Direktīva 2002/96/EK - 2. panta 1. punkts un 3. panta a) punkts, kā arī I A un I B pielikums - Direktīva 2012/19/ES - 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts, 2. panta 3. punkta b) apakšpunkts un 3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts, kā arī I un II pielikums - Jēdzieni “elektriskās un elektroniskās iekārtas” un “elektriskie un elektronikas instrumenti” - Garāžas vārtu motori)
   (2015/C 311/12)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Köln

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH

      Atbildētāja: Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvas 2002/96/EK par elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumiem (EEIA) 2. panta 1. punkts un 3. panta a) punkts, kā arī I A pielikuma 6. punkts un I B pielikuma 6. punkts, no vienas puses, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Direktīvas 2012/19/ES par elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumiem (EEIA) 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 3. punkta b) apakšpunkts, 3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts, kā arī I pielikuma 6. punkts un II pielikuma 6. punkts, no otras puses, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar aptuveni 220 līdz 240 voltu elektrisko spriegumu darbināmi (garāžas) vārtu motori, kuri tiek apspriesti pamatlietā un kas ir paredzēti, lai tos kopā ar (garāžas) vārtiem iebūvētu ēkas konstrukcijā, un kuri katrā laikā var tikt demontēti, uzstādīti no jauna un/vai papildus pievienoti minētajai konstrukcijai, ietilpst Direktīvas 2002/96/EK un Direktīvas 2012/19/ES attiecīgajās piemērošanas jomās pārejas perioda laikā, kurš noteikts pēdējās minētās direktīvas 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā.

      (1)  OV C 439, 8.12.2014.


title: Lieta C-15/15: Tiesas (virspalāta) 2016. gada 21. jūnija spriedums (Rechtbank van Koophandel te Gent (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – New Valmar BVBA/Global Pharmacies Partner Health Srl Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Preču brīva aprite — Pasākumu ar importa kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību aizliegums — LESD 35. pants — Sabiedrība, kas reģistrēta Beļģijas Karalistes holandiešu valodas reģionā — Tiesiskais regulējums, kurā tiek noteikts, ka rēķini jāizraksta holandiešu valodā, pretējā gadījumā tos uzskatot par absolūti spēkā neesošiem — Pārrobežu koncesijas līgums — Ierobežojumi — Pamatojums — Nesamērīgums

text:
               29.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/4

         Tiesas (virspalāta) 2016. gada 21. jūnija spriedums (Rechtbank van Koophandel te Gent (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – New Valmar BVBA/Global Pharmacies Partner Health Srl

   (Lieta C-15/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Preču brīva aprite - Pasākumu ar importa kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību aizliegums - LESD 35. pants - Sabiedrība, kas reģistrēta Beļģijas Karalistes holandiešu valodas reģionā - Tiesiskais regulējums, kurā tiek noteikts, ka rēķini jāizraksta holandiešu valodā, pretējā gadījumā tos uzskatot par absolūti spēkā neesošiem - Pārrobežu koncesijas līgums - Ierobežojumi - Pamatojums - Nesamērīgums)
   (2016/C 314/05)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van Koophandel te Gent

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: New Valmar BVBA

      Atbildētāja: Global Pharmacies Partner Health Srl

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 35. pants ir jāinterpretē tā, ka tas nepieļauj dalībvalsts tādas federālās vienības, kāda ir Beļģijas Karalistes Flāmu kopiena, tiesisko regulējumu, ar ko visiem uzņēmumiem ar juridisko adresi šīs vienības teritorijā visas ziņas rēķinos par pārrobežu darījumiem jānorāda vienīgi šīs vienības oficiālajā valodā, pretējā gadījumā tiesai rēķini jāatzīst par spēkā neesošiem pēc savas ierosmes.

      (1)  OV C 118, 13.4.2015.


title: Lieta T-672/14 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 15. decembra rīkojums – August Wolff un Remedia /Komisija Pagaidu noregulējums — Cilvēkiem paredzētu zāļu tirdzniecības atļauja — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               9.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 81/21

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 15. decembra rīkojums – August Wolff un Remedia/Komisija
   (Lieta T-672/14 R)
   (Pagaidu noregulējums - Cilvēkiem paredzētu zāļu tirdzniecības atļauja - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2015/C 081/27)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Vācija) un Remedia d.o.o (Zagreba, Horvātija) (pārstāvji – P. Klappich, C. Schmidt un P. Arbeiter, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Šimerdová, A. Sipos un B.-R. Killmann)

      Priekšmets

   Prasība apturēt Komisijas 2014. gada 19. augusta Īstenošanas lēmuma C(2014) 6030, galīgā redakcija, par cilvēkiem paredzētu vietējas iedarbības zāļu ar augstu estradiola saturu tirdzniecības atļaujām atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes [2001. gada 6. novembra] Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.), 31. pantam izpildi.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par izpildes apturēšanu noraidīt;

               2)

               2014. gada 2. oktobra rīkojumu atcelt;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/1

         2009/C 267/01
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 256, 24.10.2009.

      Iepriekšējās publikācijas

      OV C 244, 10.10.2009.

      OV C 233, 26.9.2009.

      OV C 220, 12.9.2009.

      OV C 205, 29.8.2009.

      OV C 193, 15.8.2009.

      OV C 180, 1.8.2009.

   Šie teksti pieejami arī
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta T-509/09: Vispārējās tiesas 2013. gada 18. jūnija spriedums — Portugāle/Komisija (Zivsaimniecība — Finanšu dalība kontroles un uzraudzības sistēmu ieviešanai — Lēmums neatmaksāt izdevumus saistībā ar divu okeāna patruļkuģu iegādi — EKL 296. pants — Direktīva 93/36/EEK — Tiesiskā paļāvība — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/62

         Vispārējās tiesas 2013. gada 18. jūnija spriedums — Portugāle/Komisija
   (Lieta T-509/09) (1)

   (Zivsaimniecība - Finanšu dalība kontroles un uzraudzības sistēmu ieviešanai - Lēmums neatmaksāt izdevumus saistībā ar divu okeāna patruļkuģu iegādi - EKL 296. pants - Direktīva 93/36/EEK - Tiesiskā paļāvība - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2013/C 225/138
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji — sākotnēji L. Inez Fernandes, A. Trindade Mimoso un A. Miranda Boavida, vēlāk I. Inez Fernandes, H. Leitão un V. Coelho)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Bouquet un M. Afonso)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 14. oktobra Lēmumu neatmaksāt izdevumus, kas saistīti ar divu okeāna patruļkuģu, kuri daļēji paredzēti zivsaimniecības kontrolei un uzraudzībai un saistībā ar kuriem nav sniedzams Savienības finanšu atbalsts saskaņā ar Komisijas 2002. gada 10. decembra Lēmumu 2002/978/EK par to, ka ir sedzami izdevumi, kuri ir paredzēti, lai piedalītos darbībās, kuras noteiktas dalībvalstis ir paredzējušas 2002. gadā, lai īstenotu kontroles, pārbaudes un uzraudzības sistēmas, kas piemērojamas kopējai zivsaimniecības politikai (OV L 338, 33. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Portugāles Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 80, 27.3.2010.


title: Lieta T-176/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Luigi Marcuccio iesniedza 2004. gada 13. maijā

text:
               10.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/17

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Luigi Marcuccio iesniedza 2004. gada 13. maijā
   (Lieta T-176/04)
   (2004/C 179/34)
   Tiesvedības valoda: itāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 13. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Luigi Marcuccio, kuru pārstāv Alessandro Distante, advokāts.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas [AIPN] lēmumu ar kuru noraidīts prasītāja lūgums;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Minētā prasība ir iesniegta saistībā ar faktu, ka prasītājs 2003. gada 1. aprīlī iesniedza Komisijai lūgumu, pieprasot, lai: a) pie nosacījuma, ka pastāv medicīniskā slēdziena atzinums, ko Dr. M.P. Simonnet sagatavoja mājas vizītes laikā pie prasītāja 2002. gada 20. jūnijā, nosūtīt minētā atzinuma apliecinātu kopiju, kas atbilst oriģinālam, prasītāja norādītajam ārstam, un, šajā gadījumā, informēt prasītāju rakstveidā par nosūtīšanu; b) medicīniskā slēdziena atzinuma neesamības gadījumā rakstveidā informēt par šo faktu prasītāju;
   c) jebkādu iemeslu pastāvēšanas gadījumā, kas apgrūtina vai padara neiespējamu minēto a) un b) punktu izpildi, rakstveidā informēt par šiem iemesliem prasītāju.
   Pēc lēmuma, ar kuru Komisija noraidīja lūgumu, prasītājs iesniedza šo prasību, un, pamatojot savus iebildumus, izvirza sekojošus argumentus:
   Tiesību pārkāpums, ciktāl ierēdnim būtu jābūt tiesībām piekļūt visai informācijai, kas uz to attiecas un ko sagatavo atbildētājas pārstāvji savu pienākumu izpildes ietvaros, kas ir atbildētājas rīcībā, ieskaitot arī medicīniskā slēdziena atzinumu.
   Prasītāja tiesības uz veselību un uz fizisko un psihisko integritāti un pienākuma no Eiropas Kopienu iestāžu puses rūpēties par darbinieku veselības stāvokli pārkāpums.
   Pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums saskaņā ar Civildienesta noteikumu 25. pantu.
   Pienācīgas gādības principa pārkāpums. Pamatojoties uz to, ka atbildētāja nav ņēmusi vērā prasītāja intereses, ierobežojot medicīniskā slēdziena atzinuma pieejamību gan prasītājam, gan tā norādītam ārstam, nav izprotams kādas dienesta intereses atbildētāja vēlējās nodrošināt, noraidot lūgumu un sūdzību.


title: Lieta T-443/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 21. novembra spriedums — Equinix (Germany)/ITSB — Acotel ( “ancotel.” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “ancotel.” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “ACOTEL” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               11.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/23

         Vispārējās tiesas 2013. gada 21. novembra spriedums — Equinix (Germany)/ITSB — Acotel (“ancotel.”)
   (Lieta T-443/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “ancotel.” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “ACOTEL” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 9/37
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Equinix (Germany) GmbH, agrāk — ancotel GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvis — H. Truelsen, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Poch)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Acotel SpA (Roma, Itālija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 3. augusta lēmumu lietā R 1895/2011-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Acotel SpA un ancotel GmbH, tagad — Equinix (Germany) GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Equinix (Germany) GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 379, 8.12.2012.


title: Lieta C-449/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 8. oktobrī iesniedza Raad van State (Nīderlande) — L.J.A. van Luijk, otrs lietas dalībnieks: Burgemeester van Den Haag

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 8. oktobrī iesniedza Raad van State (Nīderlande) — L.J.A. van Luijk, otrs lietas dalībnieks: Burgemeester van Den Haag

   (Lieta C-449/12)
   2013/C 26/31
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: L.J.A. van Luijk

      Otrs lietas dalībnieks: Burgemeester van Den Haag

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pantu un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. pantu ir spēkā Padomes 2004. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2252/2004 par drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos (OV L 385, 1. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 28. maija Regulu (EK) Nr. 444/2009, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 2252/2004 (OV L 142, 1. lpp.), 1. panta 2. punkts?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir tāda, ka Padomes 2004. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2252/2004 par drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos (OV L 385, 1. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 28. maija Regulu (EK) Nr. 444/2009, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 2252/2004 (OV L 142, 1. lpp.), 1. panta 2. punkts ir spēkā, vai saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pantu, Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. panta 2. punktu un Privātās dzīves direktīvas (1) 7. panta ievadu un f) punktu, aplūkojot kopsakarā ar Direktīvas 6. panta 1. punkta ievadu un b) punktu, Regulas 4. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, īstenojot šo Regulu, dalībvalstīm likumā ir jānodrošina, ka, pamatojoties uz šo Regulu apkopotie un uzglabātie biometriskie dati nevar tikt apkopoti, apstrādāti un izmantoti citiem mērķiem, kas nav dokumenta izsniegšana?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 31. lpp.).


title: Lieta C-250/07: Prasība, kas celta 2007. gada 24. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/17

         Prasība, kas celta 2007. gada 24. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-250/07)
   (2007/C 155/34)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Patakia un D. Kukovec)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, iepriekš nepublicējot paziņojumu par konkursu un nepamatoti kavējoties sniegt atbildi uz sūdzības iesniedzēja lūgumu paskaidrot, kādu iemeslu dēļ ir noraidīts tā piedāvājums, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumu attiecībā uz paziņojumu par konkursu, kas jāpublicē pirms publiskā iepirkuma procedūras uzsākšanas saskaņā ar 20. panta 2. punktu Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvā 93/38/EEK (1), ar ko koordinē līgumu piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, un pienākumu, ko tai uzliek Direktīvas 93/38/EEK 41. panta 4. punkts, kas abi ir interpretēti Eiropas Kopienu Tiesas judikatūrā;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija ir saņēmusi sūdzību par pārkāpumiem, kas izdarīti, īstenojot konkursa procedūru, ko izsludinājusi Dimosia Epikhirisi Ilektrismou (Valsts elektroenerģijas uzņēmums; “DEI”) attiecībā uz divu termoelektroiekārtu izpēti, piegādi, transportēšanu, uzstādīšanu un sagatavošanu ekspluatācijai termoelektrostacijā, kas atrodas Atherinolakkos (Krēta).
   Komisija apgalvo, ka DEI nav publicējis paziņojumu par konkursu, pārkāpjot Direktīvas 93/38/EEK 20. panta 2. punkta a) apakšpunktu, kurā ir paredzēti izņēmumi no minētā pienākuma, ja vien ir izpildīti nosacījumi, kas ir interpretējami šauri. Komisija it īpaši uzskata, ka DEI neatbilstoši ir interpretējis jēdzienu “pieņemami piedāvājumi” un “būtiskas izmaiņas līguma sākotnējos noteikumos”, lai pamatotu izņēmuma piemērošanu atbilstoši iepriekš minētajai normai.
   Komisija arī norāda, ka šajā gadījumā nevar atsaukties uz neatliekamu un ārkārtēju steidzamību vai neparedzētiem iemesliem 20. panta 2. punkta d) apakšpunkta nozīmē, jo DEI to nav pierādījusi.
   Visbeidzot, ņemot vērā Tiesas judikatūru, Komisija uzskata, ka ir pieļauta būtiska kavēšanās, sniedzot pamatojumu tam, kāpēc ir noraidīts sūdzības iesniedzēja piedāvājums, pārkāpjot Direktīvas 93/38/EEK 41. panta 4. punktu.
   Tādējādi Komisija norāda, ka Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumu, ko tai uzliek Direktīvas 93/38/EEK 20. panta 2. punkts un 41. panta 4. punkts.

      (1)  OV L 199., 9.8.1993., 84. lpp.


title: Lieta C-531/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 19. oktobrī iesniedza Hessisches Landessozialgericht (Vācija) — Angela Strehl/Bundesagentur für Arbeit Nürnberg

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/28

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 19. oktobrī iesniedza Hessisches Landessozialgericht (Vācija) — Angela Strehl/Bundesagentur für Arbeit Nürnberg

      (Lieta C-531/11)
      (2012/C 25/49)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

         Hessisches Landessozialgericht

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāja: Angela Strehl

         Atbildētāja: Bundesagentur für Arbeit Nürnberg

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Regulas Nr. 1408/71 (1) 68. panta 1. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka darba ņēmēja, kurš nav īsts pārrobežu darba ņēmējs (Regulas Nr. 1408/71 71. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) daļa), dzīvesvietas dalībvalsts kompetentajai iestādei, aprēķinot pabalstus, ir jāņem vērā arī darba samaksa, ko šis darba ņēmējs guvis pēdējās nodarbinātības citā dalībvalstī laikā, ja tai nav sekojusi nodarbinātība dzīvesvietas valstī un ja darba ņēmējs bezdarbnieka statusa saņemšanai ir pieteicies tikai 11 mēnešus pēc darba attiecību izbeigšanas citā dalībvalstī?

         (1)  Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp., redakcijā ar grozījumiem).


title: Lieta T-598/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 9. septembra rīkojums — Biodes /ITSB — Manasul Internacional ( LINEASUL ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Apelāciju padomes lēmuma atsaukšana — Strīda priekšmeta zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/22

         Vispārējās tiesas 2011. gada 9. septembra rīkojums — Biodes/ITSB — Manasul Internacional (“LINEASUL”)
   (Lieta T-598/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Apelāciju padomes lēmuma atsaukšana - Strīda priekšmeta zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2011/C 331/44
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Biodes, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis — E. Manresa Medina, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāve — V. Melgar)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Manasul Internacional, SL (Ponferrada, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 23. septembra lēmumu lietā R 1520/2009-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Manasul Internacional, SL un Biodes, SL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 12.03.2011.


title: Lieta T-384/13: Prasība, kas celta 2013. gada 26. jūlijā — Intermark /ITSB — Coca-Cola ( “RIENERGY Cola” )

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/50

         Prasība, kas celta 2013. gada 26. jūlijā — Intermark/ITSB — Coca-Cola (“RIENERGY Cola”)
   (Lieta T-384/13)
   2013/C 260/90
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Intermark Srl (Stei, Rumānija) (pārstāvis — Á. László, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: The Coca-Cola Company (Atlanta, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt reģistrācijas pieteikumu, grozīt apstrīdēto atbildētāja lēmumu, piespriest noraidīt iebildumus un piespriest reģistrēt reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja apzīmējumu kā preču zīmi pilnā apjomā;

               —

               gadījumā, ja Vispārējā tiesa uzskata, ka papildus ir jāveic padziļināta lietas apstākļu un pierādījumu izvērtēšana, atcelt apstrīdēto atbildētāja lēmumu un nodot lietu atpakaļ ITSB jaunai izskatīšanai un jauna lēmuma pieņemšanai;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “Cola” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 32. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 507 963

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas preču zīmes “Coca-Cola” reģistrācijas Nr. 8 792 475, Nr. 2 107 118 un Nr. 8 709 818 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 30., 32., 33. un 35. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-714/16: Prasība, kas celta 2016. gada 7. oktobrī – Asolo/EUIPO – Red Bull (“FLÜGEL”)

text:
               12.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/29

         Prasība, kas celta 2016. gada 7. oktobrī – Asolo/EUIPO – Red Bull (“FLÜGEL”)
   (Lieta T-714/16)
   (2016/C 462/37)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Asolo LTD (Limassol, Kipra) (pārstāvis – W. Pors, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austrija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FLÜGEL” –Eiropas Savienības preču zīme Nr. 637 686

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 29. jūlija lēmums lietā R 282/2015–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu;

               —

               piespriest EUIPO un Red Bull atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 54. panta 2. punkts;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta C-336/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Chemnitz (Vācija) 2006. gada 3. augusta rīkojumu — Manfred Seuke pret Landkreis Mittweida

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Chemnitz (Vācija) 2006. gada 3. augusta rīkojumu — Manfred Seuke pret Landkreis Mittweida

   (Lieta C-336/06)
   (2006/C 261/21)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgericht Chemnitz
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Manfred Seuke

      Atbildētājs: Landkreis Mittweida

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai viena dalībvalsts atbilstoši Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/439/EEK (1) 1. panta 2. punktam un 8. panta 2. un 4. punktam var citā dalībvalstī izsniegtas vadītāja apliecības turētājam pieprasīt, lai viņš iekšzemes iestādē pieprasa atzīt viņa tiesības vadīt transportlīdzekļus iekšzemē, ja ārvalstu ES vadītāja apliecības turētājam iepriekš iekšzemē vadītāja apliecība ir atņemta vai savādāk atcelta?
               Ja nē:

               2)

               Vai Direktīvas 91/439/EEK 1. panta 2. punkts kopā ar 8. panta 2. un 4. punktu ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalsts savas valsts teritorijā tiesības vadīt transportlīdzekli, kas pamatotas ar citā dalībvalstī izdotu vadītāja apliecību, var neatzīt, ja ārvalstu ES vadītāja apliecības turētājam iepriekš iekšzemē vadītāja apliecība ir atņemta vai savādāk atcelta, ja aizlieguma termiņš jaunas apliecības izsniegšanai iekšzemē, kurš ir piespriests saistībā ar šo pasākumu, bijis izbeidzies, pirms vadītāja apliecība tika izsniegta citā dalībvalstī un ja uz objektīva pamata (nav dzīvesvieta dalībvalstī, kura ir izdevusi vadītāja apliecību un nesekmīgs pieprasījums vadītāja apliecības atkārtotai izsniegšanai) var secināt, ka ar ārvalstu ES vadītāja apliecības iegūšanu tiks apietas stingrās iekšzemē noteiktās atjaunošanas prasības, it īpaši medicīniski-psiholoģiskais vērtējums?

      (1)  OV L 237, 1. lpp.