title: Lieta C-77/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. februārī iesniedza Conseil du Contentieux des Étrangers (Beļģija) – X/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. februārī iesniedza Conseil du Contentieux des Étrangers (Beļģija) – X/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

   (Lieta C-77/17)
   (2017/C 144/37)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil du Contentieux des Étrangers

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: X

      Atbildētājs: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Prejudiciālie jautājumi

               A.

               Vai Direktīvas 2011/95/ES (1) 14. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to ir izveidots jauns izslēgšanas noteikums no bēgļa statusa, kas ir paredzēts šīs direktīvas 13. pantā un tādējādi Ženēvas konvencijas 1. panta A daļā?

               B.

               Gadījumā, ja uz A. jautājumu atbilde ir apstiprinoša, vai šādi interpretēts 14. panta 5. punkts ir saderīgs ar Pamattiesību hartas 18. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 78. panta 1. punktu, kuros it īpaši ir noteikta prasība par atvasināto Eiropas tiesību atbilstību Ženēvas konvencijai, kuras 1. panta F. daļā paredzētais izslēgšanas noteikums ir formulēts izsmeļoši un ir jāinterpretē šauri?

               C.

               Gadījumā, ja uz A. jautājumu atbilde ir noliedzoša, vai Direktīvas 2011/95/ES 14. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to ir izveidots bēgļa statusa atteikuma pamats, kas nav paredzēts Ženēvas konvencijā, kura ir jāievēro saskaņā ar Pamattiesību hartas 18. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 78. panta 1. punktu?

               D.

               Gadījumā, ja uz C jautājumu atbilde ir apstiprinoša, vai iepriekš minētās direktīvas 14. panta 5. punkts ir saderīgs ar Pamattiesību hartas 18. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 78. panta 1. punktu, kuros it īpaši ir paredzēta prasība par atvasināto Eiropas tiesību atbilstību Ženēvas konvencijai, jo ar to ir iedibināts bēgļa statusa atteikuma pamats, neveicot pārbaudi attiecībā uz bailēm no vajāšanas, kā tas ir prasīts Ženēvas konvencijas 1.A pantā?

               E.

               Gadījumā, ja uz A un C jautājumu atbilde ir noliedzoša, kā jāinterpretē jāsniedz iepriekš minētais direktīvas 14. panta 5. punkts, lai tas būtu saderīgs ar Pamattiesību hartas 18. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 78. panta 1. punktu, kuros it īpaši ir paredzēta prasība par Savienības atvasināto tiesību atbilstību Ženēvas konvencijai?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra Direktīva 2011/95/ES par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu (OV L 337, 9. lpp.).


title: Lieta C-410/14: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 2. jūnija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dr. Falk Pharma GmbH/DAK-Gesundheit Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiski līgumi — Direktīva 2004/18/EK — 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts — Jēdziens “publisks līgums” — Preču iegādes sistēma, saskaņā ar kuru jebkuram saimnieciskās darbības subjektam, kurš atbilst iepriekš paredzētajiem nosacījumiem, tiek atļauts tās piegādāt — Vispārējās sociālā nodrošinājuma sistēmas ietvaros atlīdzināmu zāļu piegāde — Starp slimokasi un visiem tādiem uz aktīvo vielu balstītu zāļu piegādātājiem noslēgti līgumi, kuri piekrīt piešķirt atlaidi no pārdošanas cenas ar iepriekš noteiktu likmi — Tiesību akti, kuros principā paredzēts atlīdzināmās zāles, ko tirgo uzņēmējs, kurš nav noslēdzis šādu līgumu, aizstāt ar tāda paša veida zālēm, ko pārdod šādu līgumu noslēdzis uzņēmējs

text:
               8.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/6

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 2. jūnija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dr. Falk Pharma GmbH/DAK-Gesundheit

   (Lieta C-410/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski līgumi - Direktīva 2004/18/EK - 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts - Jēdziens “publisks līgums” - Preču iegādes sistēma, saskaņā ar kuru jebkuram saimnieciskās darbības subjektam, kurš atbilst iepriekš paredzētajiem nosacījumiem, tiek atļauts tās piegādāt - Vispārējās sociālā nodrošinājuma sistēmas ietvaros atlīdzināmu zāļu piegāde - Starp slimokasi un visiem tādiem uz aktīvo vielu balstītu zāļu piegādātājiem noslēgti līgumi, kuri piekrīt piešķirt atlaidi no pārdošanas cenas ar iepriekš noteiktu likmi - Tiesību akti, kuros principā paredzēts atlīdzināmās zāles, ko tirgo uzņēmējs, kurš nav noslēdzis šādu līgumu, aizstāt ar tāda paša veida zālēm, ko pārdod šādu līgumu noslēdzis uzņēmējs)
   (2016/C 287/07)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Dr. Falk Pharma GmbH

      Atbildētāja: DAK-Gesundheit

      Piedaloties: Kohlpharma GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 1 panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda līgumu sistēma kā pamatlietā, ar kuru publiska iestāde paredz tirgū iegādāties preces, visā šīs sistēmas darbības laikā noslēdzot līgumus ar jebkuru saimnieciskās darbības subjektu, kas apņemas piegādāt attiecīgās preces saskaņā ar iepriekš paredzētiem nosacījumiem, neizdarot izvēli starp ieinteresētajiem saimnieciskās darbības subjektiem un ļaujot tiem pievienoties šai sistēmai visā tās darbības laikā, nav publisks līgums šīs direktīvas izpratnē;

               2)

               ciktāl tādas atļaujas procedūrai attiecībā uz līgumu sistēmu kā pamatlietā priekšmetam ir noteikta pārrobežu interese, tā ir jāizstrādā un jāorganizē saskaņā ar LESD pamatnoteikumiem, it īpaši nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes pret saimnieciskās darbības subjektiem principiem, kā arī no tiem izrietošo pārskatāmības pienākumu.

      (1)  OV C 409, 17.11.2014.


title: Lieta T-176/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 9. decembra spriedums – DTL Corporación /ITSB – Vallejo Rosell  ( “Generia” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Generia” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “Generalia generación renovable”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Regulas Nr. 207/2009 63. panta 2. punkts un 75. pants

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/35

         Vispārējās tiesas 2014. gada 9. decembra spriedums – DTL Corporación/ITSB – Vallejo Rosell (“Generia”)
   (Lieta T-176/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Generia” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “Generalia generación renovable” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Regulas Nr. 207/2009 63. panta 2. punkts un 75. pants)
   (2015/C 034/40)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: DTL Corporación, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis – A. Zuazo Araluze, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Mar Vallejo Rosell k-dze (Pinto, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 24. janvāra lēmumu lietā R 661/2012–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Mar Vallejo Rosell k-dzi un DTL Corporación, SL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               DTL Corporación, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 156, 1.6.2013.


title: Lieta F-51/11: Prasība, kas celta 2011. gada 21. aprīlī — ZZ/Komisija

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/56

         Prasība, kas celta 2011. gada 21. aprīlī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-51/11)
   2011/C 252/124
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — P. Giatagantzidis un K. Kyriazi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt EPSO lēmumu par atklātā konkursa EPSO/AD/77/06 procedūras atsākšanu un aicinājumu prasītājam no jauna piedalīties šī konkursa pirmajā kārtā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt EPSO lēmumu par konkursa procedūras atsākšanu;

               —

               atcelt EPSO2011. gada 11. marta lēmumu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-548/15: Prasība, kas celta 2015. gada 22. septembrī – Guiral Broto/ITSB – Gastro & Soul (“Café del Sol”)

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/58

         Prasība, kas celta 2015. gada 22. septembrī – Guiral Broto/ITSB – Gastro & Soul (“Café del Sol”)
   (Lieta T-548/15)
   (2015/C 398/73)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ramón Guiral Broto (Marbella, Spānija) (pārstāvis – J. de Castro Hermida, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Gastro & Soul GmbH (Hildesheima, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Café del Sol” – reģistrācijas pieteikums Nr. 6 105 985

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas piektās padomes 2015. gada 16. jūlija lēmums lietā R 2755/2014-5

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, atzīstot par pieņemamiem iebildumus, kas balstīti uz iebildumu iesniedzējam Ramón Guiral Broto piederošās Spānijas preču zīmes Nr. 2348110 attiecībā uz 42. klasi atbilstoši Nicas klasifikācijai prioritāti;

               —

               pēc iebildumu pieņemamības atzīšanas apstiprināt Iebildumu nodaļas lēmumu daļā, kurā noraidīts Kopienas preču zīmes Nr. 006105985 “CAFÉ DEL SOL” reģistrācijas pieteikums attiecībā uz “ēdināšanas un dzērienu pasniegšanas pakalpojumiem, pagaidu izmitināšanas un pārtikas piegādes pakalpojumiem”, kas ietilpst 43. klasē atbilstoši Nicas klasifikācijai, kuru iesniedza Vācijas komercsabiedrība Gastro & Soul GmbH, vai, ja šāds lēmums neietilpst Vispārējās tiesas kompetencē, nodot lietu atpakaļ Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelācijas padomei, uzdodot atzīt iebildumus par pieņemamiem;

               —

               papildus administratīvajā procesā iesniegtajiem pierādījumiem atzīt piedāvātos pierādījumus, kas pievienoti prasības pieteikumam šajā lietā, numurēti no 1.–4. un norādīti prasības pieteikumam pievienoto pielikumu sarakstā.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Apelācijas padome apstrīdētajā lēmumā ir lēmusi ultra petita [pārsniedzot prasījumu robežas], ņemot vērā, ka prasītājs nebija norādījis iebildumu nepieņemamību kā vienu no apelācijas sūdzības pamatiem;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-110/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. maija spriedums – International Management Group/Komisija Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti attiecībā uz OLAF izmeklēšanas lietu — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar pārbaužu, izmeklēšanas un revīziju mērķu aizsardzību — Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi — Dokumenta kategorija

text:
               11.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/27

         Vispārējās tiesas 2016. gada 26. maija spriedums – International Management Group/Komisija
   (Lieta T-110/15) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti attiecībā uz OLAF izmeklēšanas lietu - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar pārbaužu, izmeklēšanas un revīziju mērķu aizsardzību - Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi - Dokumenta kategorija)
   (2016/C 251/30)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: International Management Group (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji M. Burgstaller, solicitor, un E. Wright, barrister, vēlāk A. Tymen un L. Levi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Baquero Cruz un S. Bartelt)

      Priekšmets

   Prasība, kura pamatota ar LESD 263. pantu un kurā lūgts atcelt Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) 2015. gada 6. februāra lēmumu THOR/C4/LL/el/(S) (2015) 4287, ar ko prasītājai tika atteikta piekļuve attiecībā uz viņu veiktās izmeklēšanas dokumentiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               International Management Group atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.


title: Apvienotās lietas C-124/11, C-125/11 un C-143/11: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 6. decembra spriedums ( Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bundesrepublik Deutschland/Karen Dittrich (C-124/11), Bundesrepublik Deutschland/Robert Klinke (C-125/11) un Jörg-Detlef Müller/Bundesrepublik Deutschland (C-143/11) (Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā — Valsts tiesiskais regulējums — Ierēdņiem slimības gadījumā maksātais pabalsts — Direktīva 2000/78/EK — 3. pants — Piemērošanas joma — “Darba samaksas” jēdziens)

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/5

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 6. decembra spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bundesrepublik Deutschland/Karen Dittrich (C-124/11), Bundesrepublik Deutschland/Robert Klinke (C-125/11) un Jörg-Detlef Müller/Bundesrepublik Deutschland (C-143/11)
   (Apvienotās lietas C-124/11, C-125/11 un C-143/11) (1)

   (Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - Valsts tiesiskais regulējums - Ierēdņiem slimības gadījumā maksātais pabalsts - Direktīva 2000/78/EK - 3. pants - Piemērošanas joma - “Darba samaksas” jēdziens)
   2013/C 26/08
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Bundesrepublik Deutschland (C-124/11 un C-125/11), Jörg-Detlef Müller (C-143/11)

      Atbildētāji: Karen Dittrich (C-124/11), Robert Klinke (C-125/11), Bundesrepublik Deutschland (C-143/11)

      Priekšmets

   Lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesverwaltungsgericht — Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 5. nod., 4. sēj., 79. lpp), interpretācija — Pabalsta maksāšanu ierēdņiem slimības gadījumā paredzošs valsts tiesiskais regulējums, kurā no attiecīgo pabalstu saņemt tiesīgo ģimenes locekļu loka tiek izslēgti reģistrētās partnerattiecībās esoši dzīvesbiedri — Vienlīdzīga attieksme pret reģistrētās partnerattiecībās esošajiem darba ņēmējiem salīdzinājumā ar precētajiem darba ņēmējiem — Direktīvas 2000/78/EK piemērošanas joma — Darba samaksas jēdziens

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 3. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds ierēdņiem slimības gadījumā maksātais pabalsts kā Bundesrepublik Deutschland ierēdņiem saskaņā ar Likumu par federālā civildienesta ierēdņiem (Bundesbeamtengesetz) piešķirtais ietilpst minētās direktīvas piemērošanas jomā, ja valstij tas jāfinansē kā publiskā sektora darba devējam, un šo apstākli pārbaudīt ir valsts tiesas ziņā.

      (1)  OV C 269, 10.09.2011.


title: Lieta T-536/12: Prasība, kas celta 2012. gada 12. decembrī — Aroa Bodegas /ITSB — Bodegas Muga ( “aroa” )

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/25

         Prasība, kas celta 2012. gada 12. decembrī — Aroa Bodegas/ITSB — Bodegas Muga (“aroa”)
   (Lieta T-536/12)
   2013/C 38/46
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aroa Bodegas, SL (Zurukoain, Spānija) (pārstāve — S. Alonso Maruri, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bodegas Muga, SL (Haro, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt un līdz ar to atzīt par spēkā neesošu Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 11. oktobra lēmumu lietā R 1845/2010-4;

               —

               atcelt un līdz ar to atzīt par spēkā neesošu Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Iebildumu nodaļas 2010. gada 2. augusta lēmumu (iebildumi Nr. B1509499) un

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “aroa”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 32. un 33. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 276 297

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Bodegas Muga, SL

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “aro”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību daļēji apmierināt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-358/09: Prasība, kas celta 2009. gada 16. septembrī — Sociedad Agricola Requingua/ITSB — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro ( TORO DE PIEDRA )

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/79

         Prasība, kas celta 2009. gada 16. septembrī — Sociedad Agricola Requingua/ITSB — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro (“TORO DE PIEDRA”)
   (lieta T-358/09)
   2009/C 267/141
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Sociedad Agricola Requingua Ltda, Santiago (Čīle) (pārstāvis — E. Vorbuchner, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece:
      Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro, Toro (Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 18. jūnija lēmumu lietā R 1117/2008-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, proti, izdevumus, kas radušies iebildumu procesā, izdevumus, kas radušies procesā Apelāciju padomē, un izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā; un

               —

               piespriest otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “TORO DE PIEDRA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīmes reģistrācija grafiskai preču zīmei “D. ORIGEN TORO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē; Spānijas preču zīmes reģistrācija grafiskai preču zīmei “Denominación de Origen TORO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini nolēma, ka pastāvēja attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja; Padomes Regulas Nr. 207/2009 75. panta 2. punkta un tiesību tikt uzklausītam pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot uzklausījusi visnesenākos prasītājas apsvērumus; pienākuma norādīt pamatojumu atbilstoši Padomes Regulas Nr. 207/2009 75. panta 1. punktam pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot pamatojusi, kādēļ tā neņēma vērā prasītājas visnesenākos apsvērumus.


title: Apvienotās lietas C-346/03 un C-529/03: Tiesas (trešā palāta) spriedums  2006. gada 23. februārī  ( Tribunale di Cagliari, Tribunale ordinario di Cagliari  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Giuseppe Atzeni ,  Francesco Atzori ,  Giuseppe Ignazio Boi  pret  Regione autonoma della Sardegna  (Valsts atbalsts — Lēmums 97/612/EK — Aizdevumu lauksaimniecības uzņēmumiem izsniegšana kā priekšrocība — EK līguma 92. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 3. punkta a) un c) apakšpunkts [jaunajā redakcijā pēc grozījumiem — EKL 87. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 3. punkta a) un c) apakšpunkts] — Pieņemamība — Juridiskais pamats — Tiesiskā paļāvība)

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/5

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 23. februārī (Tribunale di Cagliari, Tribunale ordinario di Cagliari lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Giuseppe Atzeni, Francesco Atzori, Giuseppe Ignazio Boi pret Regione autonoma della Sardegna

   (Apvienotās lietas C-346/03 un C-529/03) (1)

   (Valsts atbalsts - Lēmums 97/612/EK - Aizdevumu lauksaimniecības uzņēmumiem izsniegšana kā priekšrocība - EK līguma 92. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 3. punkta a) un c) apakšpunkts [jaunajā redakcijā pēc grozījumiem - EKL 87. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 3. punkta a) un c) apakšpunkts] - Pieņemamība - Juridiskais pamats - Tiesiskā paļāvība)
   (2006/C 131/09)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Cagliari, Tribunale ordinario di Cagliari

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Giuseppe Atzeni, Francesco Atzori, Giuseppe Ignazio Boi

      Atbildētājs: Regione autonoma della Sardegna

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu jautājumu — Tribunale di Cagliari — Komisijas 1997. gada 16. aprīļa Lēmuma 97/612/EK par Sardīnijas reģionam (Itālija) lauksaimniecības nozarē piešķirto atbalstu (OV L 248, 27. lpp.) spēkā esamība
   Rezolutīvā daļa
   Komisijas 1997. gada 16. aprīļa Lēmuma 97/612/EK par atbalstiem, ko piešķīris Sardīnijas reģions (Itālija) lauksaimniecības nozarē, novērtējums nav sniedzis nekādu pamatu, kas varētu ietekmēt šī lēmuma spēkā esamību.

      (1)  OV C 264, 01.11.2003.

      OV C 71, 20.03.2004.


title: Apvienotās lietas F-135/11, F-51/12 un F-110/12: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 26. jūnija spriedums — BU / EMA (Civildienests — Pagaidu darbinieks — Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana — Nelabvēlīgs akts — Lūgums Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkta izpratnē — Lūgums pārkvalificēt līgumu — Saprātīgs termiņš — Sūdzība par sūdzības noraidījumu — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. pants — Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses)

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/44

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 26. jūnija spriedums — BU/EMA

   (Apvienotās lietas F-135/11, F-51/12 un F-110/12) (1)

   (Civildienests - Pagaidu darbinieks - Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana - Nelabvēlīgs akts - Lūgums Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkta izpratnē - Lūgums pārkvalificēt līgumu - Saprātīgs termiņš - Sūdzība par sūdzības noraidījumu - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. pants - Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses)
   2013/C 252/75
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: BU (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Orlandi, J.-N. Louis un D. Abreu Caldas, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) (pārstāvji — lietā F-135/11, sākotnēji M. S. Vincenzo, pēc tam T. Jablonski un G. Gavrilidou, pārstāvji, kuriem palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti; lietā F-51/12 T. Jablonski un G. Gavrilidou, pārstāvji, kuriem palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti, un lietā F-110/12 T. Jablonski un N. Rampal Olmedo, pārstāvji)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eiropas Zāļu aģentūras lēmumu nepagarināt prasītāja pagaidu darbinieka līgumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt ar 2011. gada 30. maija vēstuli paziņoto Eiropas Zāļu aģentūras lēmumu nepagarināt BU darba līgumu;

               2)

               prasību lietā F-135/11 pārējā daļā noraidīt;

               3)

               prasības lietās F-51/12 un F-110/12 noraidīt;

               4)

               Eiropas Zāļu aģentūra sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina tos, kas BU ir radušies lietās F-135/11 un F-51/12;

               5)

               BU sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina tos, kas Eiropas Zāļu aģentūrai ir radušies lietā F-110/12.

      (1)  OV C 65, 3.3.2012., 24. lpp.; OV C 209, 14.7.2012., 14. lpp.; OV C 379, 8.12.2012., 34. lpp.


title: Lieta C-229/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 2. maijā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) – Evonik Degussa GmbH/Vācijas Federatīvā Republika

text:
               7.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 2. maijā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) – Evonik Degussa GmbH/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-229/17)
   (2017/C 256/02)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Berlin

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Evonik Degussa GmbH

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai “ūdeņraža ražošana” Lēmuma 2011/278/ES (1) I pielikuma 2. punkta izpratnē notiek tikai tad, ja no diviem ūdeņraža atomiem H ķīmiskas sintēzes procesā tiek radīta ūdeņraža molekula H2, vai arī ražošanas jēdziens ietver arī procesu, kur ūdeņradi saturošam gāzu maisījumam – bez sintēzes – maisījumā tiek palielināts ūdeņraža H2 relatīvais saturs, fizikālā vai ķīmiskā veidā atdalot citas gāzes sastāvdaļas, lai – kā formulēts Lēmuma 2011/278/ES I pielikuma 2. punktā – iegūtu “produkt[u] [..], kas izteikt[s] kā tirgus (neto) produkcija, un attiecīgās vielas 100 % tīrību”?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts tādējādi, ka ražošanas jēdziens neietver ūdeņraža H2 relatīvā satura palielināšanu gāzu maisījumā, papildus ir jājautā,
               vai formulējums “procesa elementi, kas tieši vai netieši ir saistīti ar ūdeņraža ražošanu un ūdeņraža un oglekļa monoksīda separēšanu” ir jāinterpretē tādējādi, ka Komisijas 2011. gada 27. aprīļa Lēmuma (2011/278/ES) I pielikuma 2. punktā raksturotās ūdeņraža produkta līmeņatzīmes sistēmas robežas ietver tikai abus elementus kopā (“un”), vai arī procesa elements “ūdeņraža un oglekļa monoksīda separēšana” var atrasties sistēmas robežās arī izolēti pats par sevi kā vienīgais procesa elements?

               3)

               Ja uz otro jautājumu tiek atbildēts tādējādi, ka procesa elements “ūdeņraža un oglekļa monoksīda separēšana” var atrasties sistēmas robežās arī izolēti pats par sevi kā vienīgais procesa elements, papildus ir jājautā,
               vai par procesa elementu “ūdeņraža un oglekļa monoksīda separēšana” runa ir tikai tad, ja no oglekļa monoksīda CO tiek atdalīts vienīgi ūdeņradis H2, vai arī par procesa elementu “ūdeņraža un oglekļa monoksīda separēšana” runa ir arī tad, ja tajā no oglekļa monoksīda tiek atdalīts ne tikai ūdeņradis, bet papildus arī citas vielas, piemēram, oglekļa dioksīds CO2 vai CnHn?

               4)

               Ja tiesai ir jālemj, ka prasītājai ir tiesības papildus saņemt bezmaksas emisijas kvotas, rodas jautājums, vai Eiropas Savienības Tiesas 2014. gada 28. aprīļa sprieduma (C-191/14) rezolutīvās daļas 3) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka

                           a)

                           starpnozaru korekcijas koeficients Lēmuma 2013/448/ES 4. pantā un II pielikumā sākotnējā redakcijā kvotu sadalei, ko dalībvalsts kompetentā iestāde ir noteikusi pirms 2017. gada 1. marta, ir piemērojams laikā no 2013. līdz 2020. gadam un

                           b)

                           starpnozaru korekcijas koeficients Lēmuma 2013/448/ES 4. pantā un II pielikumā sākotnējā redakcijā papildu kvotām, par kuru piešķiršanu ir lēmusi tiesa pēc 2017. gada 1. marta, ir piemērojams laikā no 2013. līdz 2017. gadam, un

                           c)

                           starpnozaru korekcijas koeficients Lēmuma 2013/448/ES 4. pantā un II pielikumā Lēmuma 2017/126/ES redakcijā, kas ir spēkā no 2017. gada 1. marta, papildu kvotām, par kuru piešķiršanu ir lēmusi tiesa pēc 2017. gada 1. marta, ir piemērojams laikā no 2018. līdz 2020. gadam?

      (1)  Komisijas 2011. gada 27. aprīļa lēmums, ar kuru visā Savienībā nosaka pagaidu noteikumus saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei atbilstoši 10.a pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 2772); OV L 130, 1. lpp.


title: Lieta T-422/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. oktobrī — São Paulo Alpargatas /ITSB — Fischer ( BAHIANAS LAS ORIGINALES )

text:
               5.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/33

         Prasība, kas celta 2009. gada 19. oktobrī — São Paulo Alpargatas/ITSB — Fischer (“BAHIANAS LAS ORIGINALES”)
   (Lieta T-422/09)
   2009/C 297/51
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: São Paulo Alpargatas, SA (pārstāvis — P. Merino Baylos, abogado)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Enrique Fischer

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt prasību, atceļot ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 17. augusta lēmumu ar juridiskajām sekām, ko tas rada no Kopienu tiesību viedokļa;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Enrique Fischer

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “BAHIANAS (LAS ORIGINALES)”, (reģistrācijas pieteikums Nr. 5 024 591) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “havaianas” (Nr. 3 772 431), Spānijas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “havaianas” (M 2 341 904) un Spānijas vārdiska preču zīme “HAVAIANAS” (M 2 341 905) visas attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu pilnībā noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu atcelt

      Izvirzītie pamati: nepareiza Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija.


title: Lieta T-482/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 28. jūnija spriedums — ATB Norte /ITSB — Bricocenter Italia ( “BRICO CENTER Città” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “BRICO CENTER Città” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro” un “CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/28

         Vispārējās tiesas 2011. gada 28. jūnija spriedums — ATB Norte/ITSB — Bricocenter Italia (“BRICO CENTER Città”)
   (Lieta T-482/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “BRICO CENTER Città” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro” un “CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 232/49
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ATB Norte, SL (Burgos, Spānija) (pārstāvji — sākotnēji P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver un G. Marín Raigal, pēc tam F. Brandolini Kujman, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — O. Montalto un G. Mannucci)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Itālija) (pārstāvji — G. Ghidini, M. Mergati un C. Signorini, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 28. septembra lēmumu lietā R 1047/2008-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp ATB Norte, SL un Bricocenter Italia Srl

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 28. septembra lēmumu lietā R 1047/2008-4 daļā, kurā Apelāciju padome ir apmierinājusi Bricocenter Italia Srl apelācijas sūdzību attiecībā uz Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādītajiem pakalpojumiem “reklāma”, “darījumu vadīšana” un “uzņēmumu pārvaldīšana”;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia un ITSB katrs pats sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies procesā Vispārējā tiesā.

      (1)  OV C 24, 30.1.2010.


title: lieta T-402/05: Prasība, kas celta  2005. gada 3. novembrī  — Itālijas Republika pret Komisiju

text:
               28.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/16

         Prasība, kas celta 2005. gada 3. novembrī — Itālijas Republika pret Komisiju
   (lieta T-402/05)
   (2006/C 22/31)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — Danilo Del Gaizo, Avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas Ģenerāldirektorāta 2005. gada 24. augusta piezīmi Nr. 08799 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — par Komisijas izmaksāto summu, kas atšķīrās no pieprasītās summas (Programma POR Campania — 2000 — 2006, Nr. CCI 1999 IT 16 1 PO 007);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas Ģenerāldirektorāta 2005. gada 30. augusta piezīmi Nr. 08978 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — par Komisijas izmaksāto summu, kas atšķīrās no pieprasītās summas (Programma DOCUP Lombardia 2000 — 2006, Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 014);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas Ģenerāldirektorāta 2005. gada 19. septembra piezīmi Nr. 09753 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — par Komisijas izmaksāto summu, kas atšķīrās no pieprasītās summas (Programma DOCUP mērķis 2 Lazio 2000 — 2006, Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 009);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas Ģenerāldirektorāta 2005. gada 23. septembra piezīmi Nr. 09985 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — par Komisijas izmaksāto summu, kas atšķīrās no pieprasītās summas (Programma DOCUP Toscana mērķis 2, Nr. CCI 2000 IT 16 2 PO 001);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas Ģenerāldirektorāta 2005. gada 11. oktobra piezīmi Nr. 10654 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — par Komisijas izmaksāto summu, kas atšķīrās no pieprasītās summas (Programma DOCUP Piemonte, Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 007);

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir identiski tiem, kuri ir izvirzīti lietā T-345/04 Itālijas Republika pret Komisiju (1).

      (1)  OV C 262, 23.10.2004., 55. lpp.


title: Lieta C-213/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 23. aprīlī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Impresa Pizzarotti & C. Spa/Comune di Bari

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 23. aprīlī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Impresa Pizzarotti & C. Spa/Comune di Bari

   (Lieta C-213/13)
   2013/C 207/20
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Impresa Pizzarotti & C. Spa

      Atbildētājas: Comune di Bari

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai plānotais nākotnē esošā priekšmeta nomas līgums, kas ir galīgi izteikts arī ar aktu par apņemšanos nomāt, ir būvdarbu publiskais iepirkums, kaut arī ar dažiem nomas līgumu raksturojošiem elementiem, un tātad tas nav viens no līgumiem, kuriem saskaņā ar Direktīvas 2004/18/EK (1) 16. pantu nepiemēro tiesisko regulējumu publisko iepirkumu jomā?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai valsts tiesa un, konkrētāk, iesniedzējtiesa var atzīt, ka galīgais spriedums, kas, iespējams, ir pieņemts aplūkojamajā gadījumā un kas ir aprakstīts faktisko apstākļu daļā, ir spēkā neesošs, jo tas ir radījis tiesisku situāciju, kas ir pretrunā Kopienu tiesību aktiem publisko iepirkumu jomā, un tātad vai ir iespējams izpildīt galīgo spriedumu, kas ir pretrunā Kopienu tiesību aktiem?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu [būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu], piegādes valsts līgumu [piegādes publiskā iepirkuma līgumu] un pakalpojumu valsts līgumu [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.).


title: Lieta C-338/09: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums ( Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH/Landeshauptmann von Wien (Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Konkurences noteikumi — Kabotāžas pārvadājumi — Valsts mēroga pārvadāšanas pakalpojumi, izmantojot autobusa līniju — Pieteikums izmantot līniju — Koncesija — Atļauja — Nosacījumi — Juridiskās adreses vai pastāvīga uzņēmuma esamība valsts teritorijā — Ienākumu samazināšanās, kas apdraud jau piešķirtas līnijas izmantošanas rentabilitāti)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/7

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums (Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH/Landeshauptmann von Wien

   (Lieta C-338/09) (1)

   (Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Konkurences noteikumi - Kabotāžas pārvadājumi - Valsts mēroga pārvadāšanas pakalpojumi, izmantojot autobusa līniju - Pieteikums izmantot līniju - Koncesija - Atļauja - Nosacījumi - Juridiskās adreses vai pastāvīga uzņēmuma esamība valsts teritorijā - Ienākumu samazināšanās, kas apdraud jau piešķirtas līnijas izmantošanas rentabilitāti)
   2011/C 63/12
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH

      Atbildētājs: Landeshauptmann von Wien

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — EKL 49. panta un nākamo pantu, kā arī 81. panta un nākamo pantu interpretācija — Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas transporta līnijas apkalpošanas koncesijas piešķiršanai nosaka dubultu nosacījumu, ka koncesijas pieteicējam ir juridiska adrese šajā valstī un ka jaunā līnija neapdraud identiskas, jau pastāvošas transporta līnijas rentabilitāti

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 49. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tādu dalībvalsts tiesiskais regulējums, kāds ir aplūkots pamata tiesvedībā, kurā, lai piešķirtu atļauju personu publisko pārvadājumu ar autobusu, kas regulāri piestāj iepriekš noteiktās pieturvietās saskaņā ar iepriekš noteiktu laika plānojumu, pilsētas līnijas izmantošanai, ir prasīts, ka tirgus dalībniekiem [koncesijas] pieprasītājiem, kas ir reģistrēti citās dalībvalstīs, ir juridiskā adrese vai cits uzņēmums šīs dalībvalsts teritorijā pirms vēl tiem tiek piešķirta šādas līnijas izmantošanas atļauja. Savukārt LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta prasība par pastāvīgu uzņēmumu, ja tas tiek prasīts pēc šīs atļaujas piešķiršanas un pirms [koncesijas] pieprasītājs ir uzsācis izmanto šo līniju;

               2)

               LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts valsts tiesiskais regulējums, kas paredz atļaujas atteikumu autobusa līnijas izmantošanai tūrisma mērķiem sakarā ar konkurējoša uzņēmuma, kam ir izmantošanas atļauja attiecībā uz lūgtajai līnijai pilnībā vai daļēji identisku līniju, rentabilitātes samazināšanos, pamatojoties tikai uz šī konkurējošā uzņēmuma apgalvojumiem.

      (1)  OV C 282, 21.11.2009.


title: Lietas C-177/02 izslēgšana no reģistra

text:
               22.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/16

         Lietas C-177/02 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 19/32)

      (tiesvedības valoda -itāļu)

   Eiropas Kopienu tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 19. oktobrī ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietas C-177/02, C-178/02, C-179/02, C-180/02 (Corte Suprema di cassazione lūgumi saņemt prejudiciālu nolēmumu) Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura - AGEA/Azienda Agricola Fava Allessandro e Delledonne Carla (C-177/02), Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura - AGEA/Luigi Serpelloni (C-178/02), Agenzia Agricola Coato Giovanni, Lorenzo e Vaccaro Ivana/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura - AGEA (C-179/02) un Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura - AGEA/Battista e Giacomo Malzani (C-180/02).

      (1)  OV C 156, 29.6.2002.


title: Lieta C-515/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden 2007. gada 22. novembra rīkojumu — Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie / Staatssecretaris van Financiën

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/33

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden2007. gada 22. novembra rīkojumu — Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-515/07)
   (2008/C 22/60)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hoge Raad der Nederlanden
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Sestās direktīvas 77/388/EEK (1) 6. panta 2. punkts un 17. panta 1., 2. un 6. punkts ir interpretējami tādejādi, ka nodokļu maksātās var pilnībā ieskaitīt savā uzņēmumā ne tikai ražošanas līdzekļus, bet visas preces un pakalpojumus, ko viņš izmanto daļēji uzņēmuma vajadzībām un daļēji ar uzņēmumu nesaistītos nolūkos, un pilnībā un uzreiz atskaitīt par šādu preču iegādi vai pakalpojumu izmantošanu rēķinā ietverto PVN?

               2)

               Gadījumā, ja uz atbilde uz 1. jautājumu būtu apstiprinoša, vai Sestās direktīvas 77/388/EEK 6. panta 2. punkts paredz, ka to piemērojot pakalpojumiem un precēm, kas nav ražošanas līdzekļi, taksācijas periodā, kura ietvaros tiek atļauta atskaitīšana par šiem pakalpojumiem un precēm, PVN tiek ieturēts tikai vienreiz, vai arī ieturēšanai ir jānotiek arī nākamajos periodos? Apstiprinošas atbildes gadījumā, kā ir nosakāma ar nodokli apliekamā bāze precēm un pakalpojumiem, ko nodokļu maksātājs nenoraksta?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).


title: Lieta T-369/10: Prasība, kas celta 2010. gada 2. septembrī — Handicare /ITSB — Apple Corps ( “BEATLE” )

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/35

         Prasība, kas celta 2010. gada 2. septembrī — Handicare/ITSB — Apple Corps (“BEATLE”)
   (Lieta T-369/10)
   ()
   2010/C 301/59
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Handicare Holding BV (Helmond, Nīderlande) (pārstāvis — G. van Roeyen, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Apple Corps Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2010. gada 31. maija lēmumu lietā R 1276/2009-2; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “BEATLE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 12. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Apvienotās Karalistes preču zīmes reģistrācija Nr. 1341242 grafiskām preču zīmēm “BEATLES” un “THE BEATLES” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē; Spānijas preču zīmes reģistrācija Nr. 1737191 grafiskai preču zīmei “BEATLES” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē, Vācijas preču zīmes reģistrācijas Nr. 1148166 un 2072741 “BEATLES” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē, Portugāles preču zīmes reģistrācija Nr. 312175 grafiskai preču zīmei “BEATLES” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē, Francijas preču zīmes reģistrācija Nr. 1584857 grafiskai preču zīmei “BEATLES” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē; Itālijas preču zīmes reģistrācija Nr. 839105 grafiskai preču zīmei “BEATLES” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē, Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 219048 vārdiskai preču zīmei “BEATLES” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6., 9., 14., 15., 16., 18., 20., 21., 24., 25., 26., 27., 28., 34. un 41. klasē; Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 219014 grafiskai preču zīmei “BEATLES” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6., 9., 14., 15., 16., 18., 20., 21., 24., 25., 26., 27., 28., 34. un 41. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 4. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome nenoraidīja iebildumus uz šī pamata, lai arī tā konstatēja, ka nepastāvēja nekāda faktiska līdzība starp attiecīgajām precēm; Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini konstatējusi, ka izpildīti nosacījumi, lai būtu piemērojams šīs pants


title: Lieta T-561/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 1. decembra spriedums – Universidad Internacional de la Rioja/EUIPO – Universidad de la Rioja (“UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “UNIRIOJA” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/27

         Vispārējās tiesas 2016. gada 1. decembra spriedums – Universidad Internacional de la Rioja/EUIPO – Universidad de la Rioja (“UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR”)
   (Lieta T-561/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “UNIRIOJA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 022/35)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Universidad Internacional de la Rioja, SA (Logronjo, Spānija) (pārstāvji – C. Lema Devesa un A. Porras Fernandez-Toledano, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – A. Schifko)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Universidad de la Rioja (Logronjo, Spānija) (pārstāvji – sākotnēji J. Diez-Hochleitner Rodríguez, D. Garayalde Niño un A. I. Alpera Plazas, advokāti, vēlāk J Diez-Hochleitner Rodríguez un D Garayalde Niño)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 22. jūnija lēmumu lietā R 1914/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Universidad de la Rioja un Universidad Internacional de la Rioja

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Universidad Internacional de la Rioja, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 389, 23.11.2015.


title: Lieta T-213/11 P(I): Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 15. jūlija rīkojums — Eiropas Investīciju bankas Personāla pārstāvniecības kolēģija u.c./ Bömcke (Apelācija — Civildienests — Pieteikums par iestāšanos lietā Civildienesta tiesā — Termiņa aprēķināšana — Nokavējums)

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/23

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 15. jūlija rīkojums — Eiropas Investīciju bankas Personāla pārstāvniecības kolēģija u.c./Bömcke

   (Lieta T-213/11 P(I)) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Pieteikums par iestāšanos lietā Civildienesta tiesā - Termiņa aprēķināšana - Nokavējums)
   2011/C 282/47
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Eiropas Investīciju bankas Personāla pārstāvniecības kolēģija (Luksemburga, Luksemburga); Jean-Pierre Bodson (Luksemburga); Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luksemburga); Manuel Sutil (Nondkeil, Francija); Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luksemburga); Marie-Christel Heger (Luksemburga) (pārstāvji — J. Wilson, A. Senes un B. Entringer, avocats)

      Otrs lietas dalībnieks: Eberhard Bëmcke (Athus, Beļģija) (pārstāvis — D. Lagasse, avocat)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 17. marta rīkojumu lietā F-95/10 INT Bömcke/EIB (Krājumā nav publicēts), lūdzot atcelt šo rīkojumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Eiropas Investīciju bankas Personāla pārstāvniecības kolēģija, Jean-Pierre Bodson, Evangelos Kourgias, Manuel Sutil, Patrick Vanhoudt, Marie-Christel Heger sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 152, 21.05.2011.


title: Lieta F-60/09: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 27. oktobra spriedums — Birkhoff /Komisija (Ierēdņi — Atalgojums — Ģimenes pabalsti — Apgādājamā bērna pabalsts — Bērns, kurš nopietnas slimības vai invaliditātes dēļ nespēj nopelnīt iztiku — Lūgums turpināt pabalsta izmaksu — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta 5. punkts — Bērna maksimālie ienākumi kā nosacījums, lai turpinātu pabalsta izmaksu — No šiem ienākumiem atskaitāmie izdevumi)

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/60

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 27. oktobra spriedums — Birkhoff/Komisija
   (Lieta F-60/09) (1)

   (Ierēdņi - Atalgojums - Ģimenes pabalsti - Apgādājamā bērna pabalsts - Bērns, kurš nopietnas slimības vai invaliditātes dēļ nespēj nopelnīt iztiku - Lūgums turpināt pabalsta izmaksu - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta 5. punkts - Bērna maksimālie ienākumi kā nosacījums, lai turpinātu pabalsta izmaksu - No šiem ienākumiem atskaitāmie izdevumi)
   2010/C 346/119
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Vācija) (pārstāvis — C. Inzillo, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Curall un B. Eggers, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums turpināt izmaksāt apgādājamā bērna pabalstu saskaņā ar Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta 5. punktu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               G. Birkhoff atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 205, 29.08.2009., 50. lpp.


title: Lieta C-307/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 15. jūlijā iesniedza SEC Corporation par 2004. gada 29. aprīļa Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu apvienotajās lietās T-236/01, T-239/01, T-244/01 līdz T-246/01, T-251/01 un T-252/01 Tokai Carbon Co. Ltd un citi pret Eiropas Kopienu Komisiju

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/1

         Apelācija, ko 2004. gada 15. jūlijā iesniedza SEC Corporation par 2004. gada 29. aprīļa Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu apvienotajās lietās T-236/01, T-239/01, T-244/01 līdz T-246/01, T-251/01 un T-252/01 Tokai Carbon Co. Ltd un citi pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta C-307/04 P)
   (2004/C 239/02)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai 2004. gada 15. jūlijā ir iesniegta apelācija par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 29. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās T-236/01, T-239/01, T-244/01 līdz T-246/01, T-251/01 un T-252/01 Tokai Carbon Co. Ltd un citi pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko iesniedza SEC Corporation (Lieta T-251/01 (1)), Amagasaki, Hiogo (Japāna), kuru pārstāv K. Platteau, advokāts.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

               a)

               atcelt to pārsūdzētā sprieduma daļu, kas nosaka, ka Komisija bija tiesīga izmantot preču vispasaules apgrozījumu kā izšķirošu apstākli, nosakot naudas soda pamatsummu, ko uzlika apelācijas sūdzības iesniedzējam;

               b)

               atcelt Lēmuma (2) 3. pantu, kurā grozījumus izdarīja Pirmās instances tiesa, ciktāl tas uzliek apelācijas sūdzības iesniedzējam naudas sodu 6,138 miljonu EUR apmērā vai vismaz būtiski samazināt šo naudas sodu līdz summai, ko Tiesa uzskata par piemērotu, un

               c)

               piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus par tiesvedību Pirmās instances tiesā un Tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka Pirmās instances spriedums atceļams šādu apsvērumu dēļ:

               1)

               pārkāpts EK Līguma 253. pants, kā arī non bis in idem un taisnīguma principi, nolemjot, ka Komisijai, nosakot SEC piemērojamo naudas sodu, un lietas īpatnības dēļ, nav pienākuma ņemt vērā ASV konkurences iestāžu uzlikto sodu SEC, pamatojoties uz tādiem pašiem faktiem;

               2)

               pārkāpts EK Līguma 253. pants, kā arī taisnīguma un samērīguma principi, nolemjot, ka Komisija ir tiesīga diferencēt iesaistītajām pusēm piemērojamā naudas soda pamatsummu, balstoties tikai uz preču vispasaules apgrozījumu, neņemot vērā SEC darbības EEZ.

      (1)  OV C 31, 2.2.2002., 12. lpp.

      (2)  2001. gada 18. jūlija Lēmums 2002/271/EK par procedūru saskaņā ar EK Līguma 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu – Lieta COMP/E-1/36.490 – Grafīta elektrodi (OV L 100, 2002., 1. lpp.).


title: Lieta C-136/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 18. martā iesniedza Schienen-Control Kommission Wien (Austrija) — Westbahn Management GmbH/ÖBB Infrastruktur AG

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 18. martā iesniedza Schienen-Control Kommission Wien (Austrija) — Westbahn Management GmbH/ÖBB Infrastruktur AG

   (Lieta C-136/11)
   2011/C 173/09
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Schienen-Control Kommission Wien

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Westbahn Management GmbH

      Atbildētāja: ÖBB Infrastruktur AG

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regulas (EK) Nr. 1371/2007 par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem (1) 8. panta 2. punkts, skatot to kopā ar II pielikuma II daļu, ir jāinterpretē tādējādi, ka informācija par galvenajiem savienojumu pakalpojumiem papildus sarakstā paredzētajiem atiešanas laikiem ietver arī paziņojumus par šo savienojumu vilcienu kavēšanos vai atcelšanu?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša:
               vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju (2) 5. pants, skatot to kopā ar II pielikumu — Regulas (EK) Nr. 1371/2007 8. panta 2. punkta, skatot to kopā ar II pielikuma II daļu, izpratnē — ir jāinterpretē tādējādi, ka infrastruktūras pārvaldītājam ir pienākums dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem bez diskriminācijas sniegt citu dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu vilcienu reālā laika datus tiktāl, ciktāl šie vilcieni Regulas (EK) Nr. 1371/2007 II pielikuma II daļas izpratnē ir galvenie savienojumu pakalpojumi?

      (1)  OV L 315, 14. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīva 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju, OV L 75, 29. lpp.


title: Lieta T-424/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 7. februāra spriedums — Dosenbach-Ochsner /ITSB — Sisma (Ziloņu attēlojums taisnstūrī) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiska preču zīme, kurā attēloti ziloņi taisnstūrī — Starptautiska un valsts agrākas grafiskas preču zīmes, kurās attēlots zilonis, un valsts agrāka vārdiska preču zīme “elefanten” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Agrāko preču zīmju atšķirtspēja)

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/17

         Vispārējās tiesas 2012. gada 7. februāra spriedums — Dosenbach-Ochsner/ITSB — Sisma (Ziloņu attēlojums taisnstūrī)
   (Lieta T-424/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas grafiska preču zīme, kurā attēloti ziloņi taisnstūrī - Starptautiska un valsts agrākas grafiskas preču zīmes, kurās attēlots zilonis, un valsts agrāka vārdiska preču zīme “elefanten” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrāko preču zīmju atšķirtspēja)
   2012/C 80/28
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sport (Dietikon, Šveice) (pārstāvis — O. Rauscher, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Mannucci)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Sisma SpA (Mantova, Itālija) (pārstāvis — F. Caricato, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 15. jūlija lēmumu lietā R 1638/2008-4 par iebildumu procesu starp Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sport un Sisma SpA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 15. jūlija lēmumu lietā R 1638/2008-4;

               2)

               ITSB sedz savus un atlīdzina Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sport tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Sisma SpA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 317, 20.11.2010.


title: Lieta T-248/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 27. jūnija spriedums — International Engine Intellectual Property Company /ITSB ( “PURE POWER” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “PURE POWER” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/70

         Vispārējās tiesas 2013. gada 27. jūnija spriedums — International Engine Intellectual Property Company/ITSB (“PURE POWER”)
   (Lieta T-248/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “PURE POWER” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 225/154
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: International Engine Intellectual Property Company, LLC (Warrenville, Ilinoisa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — C. Thomas un B. Reiter, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2011. gada 15. februāra lēmumu lietā R 2310/2010-2 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “PURE POWER” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 211, 16.7.2011.


title: Lieta T-679/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 11. septembra rīkojums – AEMN /Parlaments

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/65

         Vispārējās tiesas 2014. gada 11. septembra rīkojums – AEMN/Parlaments
   (Lieta T-679/13) (1)

   2014/C 409/88
   Tiesvedības valoda – franču
   Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 85, 22.3.2014.


title: Lieta T-94/17: Prasība, kas celta 2017. gada 13. februārī – ACTC/EUIPO – Taiga (“tigha”)

text:
               10.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/44

         Prasība, kas celta 2017. gada 13. februārī – ACTC/EUIPO – Taiga (“tigha”)
   (Lieta T-94/17)
   (2017/C 112/61)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ACTC GmbH (Erkrath, Vācija) (pārstāvji – V. Hoene, D. Eickemeier un S. Gantenbrink, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Taiga AB (Varberg, Zviedrija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “tigha” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 459 617

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 9. decembra lēmums lietā R 693/2015-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 42. panta 2. punkta pārkāpums.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2005. gada 12. jūlijā lietā T-163/04 Michael Schäfer pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Lūgums par restitutio in integrum — Apelācija Apelāciju padomē — Procesa izdevumi — Sadalījums)

text:
               17.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 229/23

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2005. gada 12. jūlijā
   lietā T-163/04 Michael Schäfer pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Lūgums par restitutio in integrum - Apelācija Apelāciju padomē - Procesa izdevumi - Sadalījums)
   (2005/C 229/50)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā T-163/04 Mihaēls Šēfers [Michael Schäfer], ar dzīvesvietu Bergišā Gladbahā [Bergisch-Gladbach] (Vācija), ko pārstāv I. Rēze [I. Reese], advokāte, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis — G. Šneiders [G. Schneider]), otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā — KoKa Verwaltung GmbH, Hamburga (Vācija), ko pārstāv T. E. Lampels [T. E. Lampel], advokāts par prasību par ITSB Apelāciju otrās padomes 2003. gada 12. decembra lēmumu (lieta R 93/2003-2), ciktāl ar to nosaka procesa Apelāciju padomē izdevumu sadalījumu, Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs I. Legāls [H. Legal], tiesneši P. Linda [P. Lindh] un V. Vadapals [V. Vadapalas], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 12. jūlijā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 251, 09.10.2004.


title: Lieta T-498/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 11. decembra spriedums – Nanu - Nana Joachim Hoepp /ITSB – Vincci Hoteles  ( “NAMMU” ) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “NAMMU”  — Relatīvi spēkā neesamības pamati — Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījums — Regulas (EK) Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikuma 2.—4. punkts

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/37

         Vispārējās tiesas 2014. gada 11. decembra spriedums – Nanu-Nana Joachim Hoepp/ITSB – Vincci Hoteles (“NAMMU”)
   (Lieta T-498/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “NAMMU” - Relatīvi spēkā neesamības pamati - Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījums - Regulas (EK) Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikuma 2.—4. punkts)
   (2015/C 034/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nanu–Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brême, Vācija) (pārstāvji – A. Nordemann, T. Boddien un M. Maier, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Vincci Hoteles, SA (Alcobendas, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 27. jūnija lēmumu lietā R 611/2012–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG un Vincci Hoteles SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 344, 23.11.2013.


title: Lieta C-125/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Østre Landsret2005. gada 15. marta lēmumu lietā VW-Audi Forhandlerforeningen, Vulcan Silkeborg A/S pilnvarotā, pret Skandinavisk Motor Co. A/S

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Østre Landsret2005. gada 15. marta lēmumu lietā VW-Audi Forhandlerforeningen, Vulcan Silkeborg A/S pilnvarotā, pret Skandinavisk Motor Co. A/S

   (Lieta C-125/05)
   (2005/C 143/25)
   tiesvedības valoda — dāņu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Østre Landsret (Austrumu apgabaltiesas, Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 15. marta lēmumu lietā VW-Audi Forhandlerforeningen, Vulcan Silkeborg A/S pilnvarotā, pret Skandinavisk Motor Co. A/S un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 17. martā.

      Østre Landsret lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai 5. panta 3. punkts Komisijas 1995. gada 28. jūnija Regulā (EK) Nr. 1475/95 (1) par Līguma 85. panta 3. punkta piemērošanu noteiktu kategoriju motorizētu transportlīdzekļu pārdošanas un apkopes līgumiem (turpmāk tekstā — “Regula Nr. 1475/95 par noteiktu kategoriju atbrīvojumiem”) ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja piegādātājs izbeidz līgumu ar dīleri, uzsakot to vienu gadu iepriekš, kas pārsniedz minētajā pantā paredzēto termiņu, tam tas ir jāpamato?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša,
               kādiem nosacījumiem saskaņā ar Kopienu tiesībām šim pamatojumam ir jāatbilst un kurā brīdī šāds pamatojums ir jāsniedz?

               3.

               Kādas ir sekas tam, ja pamatojums netiek sniegts atbilstošā veidā vai termiņā?

               4.

               Vai 5. panta 3. punkts Regulā Nr. 1475/95 par noteiktu kategoriju atbrīvojumiem ir jāinterpretē tādējādi, ka līguma izbeigšana ar dīleri, uzsakot to vienu gadu iepriekš, ir jāveic, pamatojoties uz piegādātāja iepriekš sastādītu pārstrukturēšanas plānu?

               5.

               Ja atbilde uz ceturto jautājumu ir apstiprinoša,
               kādas Kopienu tiesību prasības ir attiecināmas uz piegādātāja sastādītā pārstrukturēšanas plāna saturu un formu un kad šis plāns ir jāiesniedz?

               6.

               Ja atbilde uz ceturto jautājumu ir apstiprinoša,
               vai piegādātājam ir jāinformē dīleris, kura līgums ir uzteikts, par piegādātāja sastādītā pārstrukturēšanas plāna saturu un kad un kādā veidā tas ir jādara?

               7.

               Ja atbilde uz ceturto jautājumu ir apstiprinoša,
               kādas ir sekas tam, ja pārstrukturēšanas plāns neatbilst prasībām attiecībā uz šāda plāna saturu un formu?

               8.

               No 5. panta 3. punkta Regulā Nr. 1475/95 par noteiktu kategoriju atbrīvojumiem dāņu valodas versijas izriet, ka piegādātāja pienākums uzteikt dīlerim līgumu vienu gadu iepriekš pastāv gadījumā, ja ir “būtiska vajadzība pārstrukturēt visu vai lielu tirdzniecības tīkla daļu”. Vārds “vajadzība” ir sastopams visu valodu versijās, bet vārds “būtiska” ir atrodams vienīgi dāņu valodas versijā.
               Šajā sakarā rodas jautājums,
               kādam nosacījumiem jāatbilst pārstrukturēšanai, lai piegādātājs varētu uzteikt dīlera līgumu vienu gadu iepriekš saskaņā ar 5. panta 3. punktu Regulā Nr. 1475/95 par noteiktu kategoriju atbrīvojumiem?

               9.

               Vai, izvērtējot to, vai ir izpildīti nosacījumi tam, lai piegādātājs varētu uzteikt līgumu vienu gadu iepriekš, saskaņā ar 5. panta 3. punktu Regulā Nr. 1475/95 par noteiktu kategoriju atbrīvojumiem, ir nozīme tam, kādas būtu ekonomiskās sekas piegādātājam, ja tas līgumu dīlerim uzteiktu divus gadus iepriekš?

               10.

               Uz ko gulstas pierādīšanas pienākums attiecībā uz to, ka ir izpildīti nosacījumi tam, ka piegādātājs varēja izbeigt līgumu, uzsakot to vienu gadu iepriekš, saskaņā ar 5. panta 3. punktu Regulā Nr. 1475/95 par noteiktu kategoriju atbrīvojumiem, un kādā gadījumā šis pierādīšanas pienākums netiek piemērots?

               11.

               Vai 5. panta 3. punkts Regulā Nr. 1475/95 par noteiktu kategoriju atbrīvojumiem ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka nosacījumi tam, lai piegādātājs varētu izbeigt līgumu, uzsakot to vienu gadu iepriekš saskaņā ar minēto normu, ir izpildīti, pamatojoties uz to, ka Regulas Nr. 1475/95 par noteiktu kategoriju atbrīvojumiem īstenošana pati par sevi atbilst vajadzībai būtiski pārstrukturēt piegādātāja dīleru tīklu?

      (1)  OV L 145, 29.06.1995., 25. lpp.


title: Lieta F-65/08: Prasība, kas celta 2008. gada 30. jūlijā — Kipp /Eiropols

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/55

         Prasība, kas celta 2008. gada 30. jūlijā — Kipp/Eiropols
   (Lieta F-65/08)
   (2008/C 285/98)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Michael Kipp, Hāga (Nīderlande) (pārstāvis — P. de Casparis, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Eiropols)
   Strīda priekšmets un apraksts
   2007. gada 4. oktobra lēmuma, ar kuru Eiropols informēja prasītāju, ka nav iespējams piedāvāt viņam pastāvīgu amatu, atcelšana.
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2007. gada 4. oktobra lēmumu, ar kuru atbildētājs informēja prasītāju, ka nav iespējams piedāvāt viņam pastāvīgu amatu, kā arī atcelt 2008. gada 29. aprīļa lēmumu, ar kuru noraidīta par pirmo lēmumu iesniegtā sūdzība, un 2008. gada 12. jūnija lēmumu, kas ir 2007. gada 4. oktobra lēmuma turpinājums;

               —

               piespriest Eiropolam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-185/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 22. aprīlī iesniedza Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) – Marjan Kostanjevec/F&S LEASING, G.m.b.H.

text:
               3.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 254/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 22. aprīlī iesniedza Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) – Marjan Kostanjevec/F&S LEASING, G.m.b.H.

   (Lieta C-185/15)
   (2015/C 254/05)
   Tiesvedības valoda – slovēņu

      Iesniedzējtiesa

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Marjan Kostanjevec

      Atbildētājs: F&S LEASING, G.m.b.H.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai pretprasības jēdziens Regulas Nr. 44/2001 (1) 6. panta 3. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver arī tādu prasību, kas celta kā pretprasība valsts tiesību izpratnē pēc tam, kad kasācijas tiesvedībā ir ticis atcelts spriedums, kas kļuvis galīgs un izpildāms un kas pasludināts tiesvedībā par atbildētāja pamatprasību, un tā pati lieta nosūtīta atpakaļ pirmās instances tiesai jaunai iztiesāšanai, bet prasītājs savā pretprasībā, kas pamatota uz nepamatotu iedzīvošanos, lūdz atmaksāt summu, kuru viņam bija pienākums samaksāt, pamatojoties uz tiesvedībā par atbildētāja pamatprasību pasludināto un atcelto spriedumu?

               2)

               Vai Regulas Nr. 44/2001 15. panta 1. punktā izmantotais jēdziens “lietas saistībā ar patērētāja noslēgtiem līgumiem” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver arī situāciju, kad patērētājs ceļ pats savu prasību, kurā viņš izvirza ar nepamatotu iedzīvošanos pamatotu prasījumu, kā pretprasību valsts tiesību izpratnē, kas saistīta ar tādu pamatprasību, kura tomēr attiecas uz patērētāju līgumu atbilstoši iepriekš minētajai Regulas Nr. 44/2001 tiesību normai, un ar kuru prasītājs – patērētājs prasa atmaksāt summu, kas viņam bija jāsamaksā, pamatojoties uz (vēlāk) atceltu spriedumu, kas pasludināts tiesvedībā par atbildētāja pamatprasību, un tādējādi prasa atmaksāt summu, kas izriet no lietas saistībā ar patērētāju līgumiem?

               3)

               Ja iepriekš aprakstītajā gadījumā jurisdikciju nav iespējams pamatot ne ar noteikumiem par jurisdikciju pretprasības gadījumā, ne ar noteikumiem par jurisdikciju attiecībā uz patērētāju līgumiem:

                           a)

                           vai Regulas Nr. 44/2001 5. panta 1. punktā izmantotais jēdziens “lietas, kas attiecas uz līgumiem” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver arī tādu prasību, ar kuru prasītājs izvirza ar nepamatotu iedzīvošanos pamatotu prasījumu, bet kas ir celta kā tāda pretprasība valsts tiesību izpratnē, kura ir saistīta ar atbildētāja pamatprasību, kas attiecas uz līgumiskām attiecībām starp pusēm, ja ar nepamatotu iedzīvošanos pamatotā prasījuma priekšmets ir tādas summas atmaksa, kas prasītājam bija jāsamaksā, pamatojoties uz (vēlāk) atceltu spriedumu, kas pasludināts tiesvedībā par atbildētāja pamatprasību, un tādējādi tiek prasīts atmaksāt summu, kas izriet no lietas saistībā ar patērētāju līgumiem?
                           Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša:

                           b)

                           vai iepriekš aprakstītajā gadījumā saistības izpildes vieta Regulas Nr. 44/2001 5. panta 1. punkta izpratnē ir jānosaka, pamatojoties uz noteikumiem, kas reglamentē tādu saistību izpildi, kas izriet no prasījuma, kas pamatots ar nepamatotu iedzīvošanos?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā: 19. nod., 4. sēj., 42. lpp.).


title: Lieta C-324/06: Prasība, kas celta 2006. gada 24. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/28

         Prasība, kas celta 2006. gada 24. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku
   (Lieta C-324/06)
   (2006/C 224/52)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Szmytkowska un P. Andrade)

      Atbildētāja: Portugāles Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2004. gada 23. decembra Direktīvu 2004/116/EK (1), ar ko groza Padomes Direktīvas 82/471/EEK pielikumu attiecībā uz Candida guilliermondii iekļaušanu, vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 30. jūnijā.

      (1)  OV L 379, 81. lpp.


title: Lieta C-555/14: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 16. februāra spriedums (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n°6 de Murcia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – IOS Finance EFC SA/Servicio Murciano de Salud Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Maksājuma kavējuma novēršana komercdarījumos — Direktīva 2011/7/ES — Komercdarījumi starp privātuzņēmumiem un valsts varas iestādēm — Valsts tiesiskais regulējums, kas nosaka, ka prasījuma pamatsummas tūlītējas atgūšanas nosacījums ir atteikšanās no procentiem par maksājuma kavējumu un atgūšanas izmaksu atlīdzinājuma

text:
               10.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/2

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 16. februāra spriedums (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no6 de Murcia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – IOS Finance EFC SA/Servicio Murciano de Salud

   (Lieta C-555/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Maksājuma kavējuma novēršana komercdarījumos - Direktīva 2011/7/ES - Komercdarījumi starp privātuzņēmumiem un valsts varas iestādēm - Valsts tiesiskais regulējums, kas nosaka, ka prasījuma pamatsummas tūlītējas atgūšanas nosacījums ir atteikšanās no procentiem par maksājuma kavējumu un atgūšanas izmaksu atlīdzinājuma)
   (2017/C 112/02)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no6 de Murcia

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: IOS Finance EFC SA

      Atbildētājs: Servicio Murciano de Salud

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Direktīva 2011/7/ES par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos, it īpaši tās 7. panta 2. un 3. punkts, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds tiek aplūkots pamatlietā, ar ko kreditoram tiek ļauts atteikties pieprasīt maksājuma kavējuma procentus un atgūšanas izmaksu atlīdzinājumu, pretī saņemot tūlītēju pienākošos prasījumu pamatsummas samaksu, ar nosacījumu, ka šāda atteikšanās ir notikusi ar brīvu piekrišanu, kas ir jāpārbauda valsts tiesai.

      (1)  OV C 56, 16.2.2015.


title: Lieta C-140/14: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2008/98/EK un Direktīva 1999/31/EK — Izraktu zemes krājumu un citu atkritumu rašanās novēršana un apglabāšana — Apglabāšana poligonā — Pasākumu neveikšana šo atkritumu apglabāšanai un uzglabāšanai — Tiesību aizsardzības līdzekļu izmantošana

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/10

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika
   (Lieta C-140/14) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2008/98/EK un Direktīva 1999/31/EK - Izraktu zemes krājumu un citu atkritumu rašanās novēršana un apglabāšana - Apglabāšana poligonā - Pasākumu neveikšana šo atkritumu apglabāšanai un uzglabāšanai - Tiesību aizsardzības līdzekļu izmantošana)
   (2015/C 311/10)
   Tiesvedības valoda – slovēņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. Sanfrutos Cano un M. Žebre)

      Atbildētāja: Slovēnijas Republika (pārstāve – J. Morela)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Slovēnijas Republika,

                           —

                           atļaujot veidot izraktas zemes krājumus Teharje (Bukovžlak) pašvaldības zemes gabalā Nr. 115/1, bet nenodrošinot, ka iepriekš vai vienlaikus šajā teritorijā nav tikuši apglabāti nekādi citi atkritumi, kā rezultātā, tā kā netika veikts neviens pasākums, lai no šīs teritorijas izvestu atkritumus, uz kuriem neattiecas izsniegtā atļauja, minētā teritorija bija jāuzskata par nelikumīgu atkritumu poligonu, kas neatbilst nosacījumiem un prasībām, kuras ir paredzētas, pirmkārt, Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīvas 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu 13. pantā un 36. panta 1. punktā, kā arī, otrkārt, Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem 5. panta 3. punkta e) apakšpunktā un 6. pantā, kas aplūkoti kopā ar Padomes 2002. gada 19. decembra Lēmumu 2003/33/EK, ar ko nosaka kritērijus un procedūras atkritumu pieņemšanai poligonos saskaņā ar Direktīvas 1999/31/EK 16. pantu un II pielikumu, tās 7.–9., 11. un 12. pantā, kā arī šīs pēdējās minētās direktīvas I–III pielikumā, un

                           —

                           kopš 2009. gada aprīļa neveicot pietiekamus pasākumus, lai novērstu un pēc tam apglabātu izraktas zemes krājumus, uz ko attiecas atkritumu klasifikācijas pozīcija 17 05 06 (bagarēšanas grunts, kas nav tā, kura ir paredzētā pozīcijā 17 05 05) un 17 05 05 (bagarēšanas grunts, kas satur bīstamas vielas), pašvaldības infrastruktūras apbūves teritorijā Gaberje-sud komerczonā, kā rezultātā šī teritorija arī bija jāuzskata par nelikumīgu atkritumu poligonu, kas neatbilst iepriekš minētajām Direktīvas 1999/31 un Direktīvas 2008/98 tiesību normām, kā arī šīs pēdējās minētās direktīvas 12., 15. un 17. pantam,
                           nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir noteikti saskaņā ar visām šīm tiesību normām,

               2)

               Slovēnijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 184, 16.6.2014.


title: Lieta F-47/13: Prasība, kas celta 2013. gada 17. maijā — ZZ /Padome

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/63

         Prasība, kas celta 2013. gada 17. maijā — ZZ/Padome
   (Lieta F-47/13)
   2013/C 207/110
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — M. Velardo, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu neiekļaut prasītāju to AD funkciju grupas ierēdņu sarakstā, kurus ieteikts paaugstināt amatā 2012. gadā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Ģenerālsekretariāta 2012. gada 20. jūlija Lēmumu Nr. 63/12 par ierēdņu, kurus ieteikts paaugstināt amatā 2012. gadā, sarakstu, kurā nav iekļauts prasītāja vārds, kā arī atcelt iecēlējinstitūcijas 2011. gada 11. februāra lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt zaudējumus un nokavējuma un kompensācijas procentus ar likmi 6,75 % par nodarīto morālo kaitējumu un materiālajiem zaudējumiem;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-470/15: Prasība, kas celta 2015. gada 11. augustā – Cham/Padome

text:
               12.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/36

         Prasība, kas celta 2015. gada 11. augustā – Cham/Padome
   (Lieta T-470/15)
   (2015/C 337/40)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cham Holding (Damaska, Sīrija) (pārstāvis – E. Ruchat, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasītājas prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               līdz ar to atcelt 2015. gada 28. maija Lēmumu (KĀDP) 2015/837 un tam sekojošos izpildes aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kas ir izvirzīti lietā T-432/11 Makhlouf/Padome (1).

      (1)  OV C 290, 13. lpp.


title: Lieta T-399/15: Prasība, kas celta 2015. gada 20. jūlijā – Morgan & Morgan/ITSB – Grupo Morgan & Morgan (“Morgan & Morgan”)

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/56

         Prasība, kas celta 2015. gada 20. jūlijā – Morgan & Morgan/ITSB – Grupo Morgan & Morgan (“Morgan & Morgan”)
   (Lieta T-399/15)
   (2015/C 311/61)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Morgan & Morgan (Conegliano, Itālija) (pārstāvji – F. Gatti un F. Caricato, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Grupo Morgan & Morgan (Ciudad de Panamá, Panama)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “Morgan & Morgan” – Reģistrācijas pieteikums Nr. 11 596 087

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 7. maija lēmums lietā R 1657/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka prasītājas celtā prasība ir pieņemama un pamatota;

               —

               grozīt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atļaut Kopienas preču zīmes Nr. 11 596 087 galīgu reģistrāciju 36. klasē uz Morgan & Morgan International Insurance Brokers s.r.l. vārda;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt izdevumus trīs procesos.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-531/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 8. oktobrī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) – Elda Otero Ramos/Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

text:
               21.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 429/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 8. oktobrī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) – Elda Otero Ramos/Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

   (Lieta C-531/15)
   (2015/C 429/14)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Elda Otero Ramos

      Atbildētāji: Servicio Galego de Saúde un Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvas 2006/54/EK (1) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija), 19. pantā paredzētie noteikumi par pierādīšanas pienākumu ir piemērojami attiecībā uz risku barošanas ar krūti laikā, kas noteikts Darba aizsardzības likuma 26. panta 4. punktā saistībā ar [šā panta] 3. punktu, kas ir Spānijas tiesību norma, ar kuru transponē Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/85/EEK (2) par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti, 5. panta 3. punktu?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai riska pastāvēšana barošanas ar krūti laikā, strādājot par medmāsu slimnīcas neatliekamās palīdzības dienestā, ja šo risku apliecina pamatots ziņojums, ko izdevis ārsts, kurš vienlaikus ir neatliekamās palīdzības nodaļas, kurā darbiniece strādā, vadītājs, ir uzskatāms par faktu, pēc kura var secināt, ka ir notikusi tieša vai netieša diskriminācija, direktīvas 19. panta nozīmē?

               3)

               Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai par pierādītiem un neapstrīdamiem, nolūkā apstiprināt, ka nav noticis vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums [direktīvas] 19. panta nozīmē, ir uzskatāmi apstākļi, ka darbinieces ieņemamais amats, pamatojoties uz amatu sarakstu, ko izstrādājis darba devējs, iepriekš konsultējoties ar darbinieku pārstāvjiem, ir tāds, saistībā ar kuru nepastāv risks, un ka profilaktiskās medicīnas/attiecīgās slimnīcas darba risku novēršanas dienests ir izdevis izziņu, atzīstot [darbinieci] par darbspējīgu, nevienā no minētajiem dokumentiem precīzāk nenorādot, uz kāda pamata ir izdarīti šādi secinājumi?

               4)

               Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, bet uz trešo jautājumu – noraidoša, kuram no lietas dalībniekiem – prasītājai (darbiniecei) vai atbildētājam (darba devējam) – saskaņā ar Direktīvas 2006/54/EK 19. pantu, ja ir apstiprinājies risks mātei vai zīdainim, kas izriet no darba veikšanas, ir pienākums pierādīt, 1) ka nav iespējams mainīt darba apstākļus vai darba laiku vai, pat tos mainot, darba apstākļi var negatīvi ietekmēt strādājošās grūtnieces vai zīdaiņa veselību – Darba aizsardzības likuma 26. panta 2. punkts saistībā ar [šā panta] 4. punktu, ar kuru transponē Direktīvas 92/85/EEK 5. panta 2. punktu – un 2) ka darbinieces pārcelšana citā darbā tehniski vai objektīvi nav iespējama, vai tā nav pieņemama pienācīgi pamatotu iemeslu dēļ – Darba aizsardzības likuma 26. panta 3. punkts saistībā ar 4. punktu, ar kuru transponē Direktīvas 92/85/EEK 5. panta 3. punktu?

      (1)  OV L 204, 23. lpp.

      (2)  OV L 348, 1. lpp.


title: Lieta C-109/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 29. februārī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija)/ Laboratoires Lyocentre

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 29. februārī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija)/Laboratoires Lyocentre

   (Lieta C-109/12)
   2012/C 133/36
   Tiesvedības valoda — somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein hallinto-oikeus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Laboratoires Lyocentre

      Pārējie lietas dalībnieki: Lääkealan turvallisuus ja kehittämiskeskus, Sosiaali ja terveysalan lupa ja valvontavirasto

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tas, ka dalībvalstī preparāts saskaņā ar Medicīnas ierīču direktīvu 93/42/EEK (1) tiek klasificēts kā ar CE zīmi marķēta medicīnas ierīce Medicīnas ierīču direktīvas izpratnē, ir šķērslis, lai citas dalībvalsts kompetentā valsts iestāde šo preparātu tā farmakoloģiskās, imunoloģiskās vai metaboliskās iedarbības dēļ klasificētu kā zāles Zāļu direktīvas 2001/83/EK (2) 1. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: Vai šai kompetentajai valsts iestādei, preparātu klasificējot kā zāles, ir jāievēro vienīgi Zāļu direktīvai 2001/83/EK atbilstošā procedūra, vai arī, pirms saskaņā ar Zāļu direktīvu tiek sākta procedūra, kurā preparāts tiek klasificēts kā zāles, saskaņā ar Medicīnas ierīču direktīvas 8. pantu ir jāizpilda noteikums par drošības procedūru vai arī tās 18. panta noteikumi par nepamatoti lietotu CE zīmi?

               3)

               Vai Zāļu direktīvai 2001/83/EK, Medicīnas ierīču direktīvai 93/42/EEK vai Savienības tiesībām vispār (cita starpā cilvēka veselības un dzīvības aizsardzības un patērētāju aizsardzības jomā) nav pretrunā, ka preparāti, kuru sastāvā ir viena un tā pati viela un kurām ir vieni un tie paši iedarbības veidi, vienas un tās pašas dalībvalsts teritorijā tiek laisti tirgū gan kā zāles Zāļu direktīvas 2001/83/EK izpratnē, kurām ir nepieciešama tirdzniecības atļauja, gan kā medicīnas ierīces [vai medicīnas aparatūra] Medicīnas ierīču direktīvas 93/42/EEK izpratnē?

      (1)  Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm (OV L 167, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīva 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.).


title: Lieta F-141/11: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 30. maija rīkojums — Marcuccio /Komisija (Civildienests — Reglamenta 34. panta 1. un 6. punkts — Prasības pieteikums, kas prasības celšanas termiņā nosūtīts pa faksu — Advokāta pašrocīgs paraksts, kas atšķiras no paraksta uz prasības pieteikuma oriģināla, kas nosūtīts pa pastu — Novēlota prasība — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/50

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 30. maija rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta F-141/11) (1)

   (Civildienests - Reglamenta 34. panta 1. un 6. punkts - Prasības pieteikums, kas prasības celšanas termiņā nosūtīts pa faksu - Advokāta pašrocīgs paraksts, kas atšķiras no paraksta uz prasības pieteikuma oriģināla, kas nosūtīts pa pastu - Novēlota prasība - Acīmredzama nepieņemamība)
   2013/C 252/90
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Berardis-Kayser un M. J. Baquero Cruz, pārstāvji, kuriem palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas netieši izteikto lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums samaksāt neizmaksāto atalgojumu par 2010. gada septembri–decembri un par 2011. gada janvāri

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               L. Marcuccio sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 65, 3.3.2012., 25. lpp.