title: Lieta C-474/12: Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Schiebel Aircraft GmbH/Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Darba ņēmēju brīva pārvietošanās – Nediskriminācija – LESD 346. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Dalībvalsts būtisku drošības interešu aizsardzība – Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka sabiedrības, kas šajā valstī nodarbojas ar ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma tirdzniecību, likumiskajam pārstāvim ir jābūt šīs valsts pilsonībai

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/5

      Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Schiebel Aircraft GmbH/Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      (Lieta C-474/12) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Nediskriminācija - LESD 346. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Dalībvalsts būtisku drošības interešu aizsardzība - Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka sabiedrības, kas šajā valstī nodarbojas ar ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma tirdzniecību, likumiskajam pārstāvim ir jābūt šīs valsts pilsonībai)
      (2014/C 395/06)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Schiebel Aircraft GmbH

         Atbildētāji: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

         Rezolutīvā daļa:

      LESD 45. un 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kāds ir pamatlietā, kurā sabiedrību, kas vēlas nodarboties ar komercdarbību tirdzniecības ar militāriem ieročiem un militāru munīciju un starpniecības to pirkšanā un pārdošanā jomā, likumiskās pārstāvības institūciju locekļiem vai to daļu īpašniekiem, kam ir tiesības to vadīt, ir prasīta šīs dalībvalsts pilsonība. Tomēr iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai dalībvalsts, kas vēlas atsaukties uz LESD 346. panta 1. punkta b) apakšpunktu, lai attaisnotu šādu tiesisko regulējumu, var pierādīt nepieciešamību izmantot šajā tiesību normā paredzēto atkāpi, lai aizsargātu būtiskas tās drošības intereses.

         (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta T-83/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija rīkojums — Chico’s Brands Investments /ITSB — Artsana ( “CHICO’S” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/10

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija rīkojums — Chico’s Brands Investments/ITSB — Artsana (“CHICO’S”)
   (Lieta T-83/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2012/C 273/17
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chico’s Brands Investments, Inc. (Fort Myers, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — T. Holman, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Artsana SpA (Grandate, Itālija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 27. oktobra lēmumu lietā R 876/2010-4 saistībā ar iebildumu procesu starp Artsana SpA un Chico’s Brands Investments, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 118, 21.04.2012.


title: Lieta C-320/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 27. jūnijā iesniedza Administrativen Sad Varna (Bulgārija) — Digitalnet OOD /Nachalnik na Mitnicheski punkt Varna Zapad pri Mitnitsa Varna

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 27. jūnijā iesniedza Administrativen Sad Varna (Bulgārija) — Digitalnet OOD/Nachalnik na Mitnicheski punkt Varna Zapad pri Mitnitsa Varna
   (Lieta C-320/11)
   2011/C 252/45
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen Sad Varna

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Digitalnet OOD

      Atbildētājs: Nachalnik na Mitnicheski punkt Varna Zapad pri Mitnitsa Varna

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kas ir jāsaprot ar jēdzienu “internets” Eiropas Kopienu Kombinētās nomenklatūras 2009. gadam skaidrojumu nozīmē (Komisijas 2008. gada 19. septembra Regula Nr. 1031/2008), kuri tika publicēti 2008. gada 30. maijaOficiālajā Vēstnesī (OV C 133, 1. lpp.; grozījums attiecībā uz 852[1]9000 (1)., 8528 71 13. un 8528 71 90. apakšpozīciju), lai preci būtu iespējams klasificēt ar TARIC kodu 8528711300?

               2)

               Kas ir jāsaprot ar jēdzienu “modems” Eiropas Kopienu Kombinētās nomenklatūras 2009. gadam skaidrojumu nozīmē (Komisijas 2008. gada 19. septembra Regula Nr. 1031/2008), kuri tika publicēti 2008. gada 30. maijaOficiālajā Vēstnesī (OV C 133, 1. lpp.; grozījums attiecībā uz 852[1]9000., 8528 71 13. un 8528 71 90. apakšpozīciju), lai preci būtu iespējams klasificēt ar TARIC kodu 8528711300?

               3)

               Kas ir jāsaprot ar jēdzienu “modulēšana” un “demodulēšana” Eiropas Kopienu Kombinētās nomenklatūras 2009. gadam skaidrojumu nozīmē (Komisijas 2008. gada 19. septembra Regula Nr. 1031/2008), kuri tika publicēti 2008. gada 30. maijaOficiālajā Vēstnesī (OV C 133, 1. lpp.; grozījums attiecībā uz 852[1]9000., 8528 71 13. un 8528 71 90. apakšpozīciju), lai preci būtu iespējams klasificēt ar TARIC kodu 8528711300?

               4)

               Kura ir ierīces, pārveidotājierīču un dekodētājierīču bloka TF6100DCC, noteicošā funkcija (galvenā funkcija), pēc kuras ir jāpiemēro muitas tarifs, — televīzijas signālu uztveršana vai tāda modema izmantošana, kurš dod interaktīvas informācijas apmaiņas iespēju, lai nodrošinātu piekļuvi internetam?

               5)

               Ja ierīces, pārveidotājierīču un dekodētājierīču bloka TF6100DCC, noteicošā funkcija (galvenā funkcija) ir tāda modema izmantošana, kurš dod interaktīvas informācijas apmaiņas iespēju, lai nodrošinātu piekļuvi internetam, vai modema darbināšanai izvēlētajam modulēšanas un demodulēšanas veidam un izmantotā modema veidam ir nozīme, veicot tarifa klasificēšanu, vai arī pietiek ar to, ka ar modemu tiek nodrošināta piekļuve internetam?

               6)

               Kurā apakšpozīcijā un ar kādu kodu ir jāklasificē ierīce, kura atbilst ierīces TF6100DCC aprakstam?

               7)

               Vai gadījumā, ja pārveidotājierīču un dekodētājierīču bloks TF6100DCC ir jāklasificē Kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 8521 90 00, pozitīvas muitas nodokļa likmes piemērošana atbilstoši Kopienu tiesībām ir likumīga, ja šāda klasifikācija būtu no 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību [un] Nolīguma par tirdzniecību ar informācijas tehnoloģiju produktiem II b daļas izrietošo Kopienas saistību pārkāpums, vai arī klasificēšana pozīcijā 8521 nozīmē, ka uz pārveidotājierīču un dekodētājierīču bloku TF6100DCC attiecīgā Nolīguma par tirdzniecību ar informācijas tehnoloģiju produktiem daļa neattiecas?

      (1)  OV L 291, 1. lpp.


title: Lieta T-159/08: Prasība, kas celta 2008. gada 2. maijā — Procter&Gamble /ITSB — Bayer ( LIVENSA )

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/40

         Prasība, kas celta 2008. gada 2. maijā — Procter&Gamble/ITSB — Bayer (“LIVENSA”)
   (Lieta T-159/08)
   (2008/C 171/77)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Procter&Gamble Company, Cincinati (Savienotās Valstis) (pārstāvis — K. Sandberg, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Bayer AG, Leverkusen (Vācija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 11. februāra lēmumu lietā R 960/2007-2;

               —

               noraidīt 2007. gada 3. maija iebildumu Nr. B 873 978;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un

               —

               piespriest otrai procesa apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus procesā ITSB.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “LIVENSA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 004 062 725

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīme “LYVELSA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāv abu salīdzināmo preču zīmju sajaukšanas iespēja.


title: Lieta T-304/07: Prasība, kas celta 2007. gada 10. augustā — Calzaturificio Frau /ITSB — Camper

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/23

         Prasība, kas celta 2007. gada 10. augustā — Calzaturificio Frau/ITSB — Camper

   (Lieta T-304/07)
   (2007/C 235/43)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Calzaturificio Frau S.p.A., San Giovanni Ilarione VR (Itālija) (pārstāvis — A. Rizzoli, Avvocato)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Camper S.L.

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību un tai pievienotos pielikumus par pieņemamiem;

               —

               atcelt Apelāciju padomes lēmumu (1., 2. un 3. rezolutīvās daļas punkts) tiktāl, ciktāl ar to tiek atcelts apstrīdētais lēmums un noraidīts [preču zīmes] reģistrācijas pieteikums attiecībā uz visām apstrīdētajām precēm un piespriež reģistrācijas pieteicējai atlīdzināt iebildumu iesniedzējai iebildumu un apelācijas procedūrā radušos izdevumus;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kuru veido uz labo pusi slīpināts melns loks (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 388 097), attiecībā uz 18. un 25. klasē ietilpstošajām precēm

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Camper S.L.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas valsts trīsdimensiju preču zīme, kurā ir attēlota kurpes forma, attiecībā uz 25. klasē ietilpstošajām precēm, virkne Anglijas valsts grafiskas preču zīmes, kurās ir attēlots dažādos formātos slīpināts loks, attiecībā uz 25. klasē ietilpstošajām precēm, kā arī divas Kopienas grafiskas preču zīmes, kurās arī ir attēlota loka forma, attiecībā uz 18. klasē ietilpstošajām precēm

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un šīs regulas 73. panta pārkāpums


title: Lieta C-352/11: Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 24. maija spriedums — Eiropas Komisija/Austrijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Direktīva 2008/1/EK — Piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole — Prasības atļauju izsniegšanai esošām iekārtām — Pienākums nodrošināt, ka šādas iekārtas tiek ekspluatētas saskaņā ar šajā direktīvā noteiktajām prasībām)

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/4

         Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 24. maija spriedums — Eiropas Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-352/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 2008/1/EK - Piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole - Prasības atļauju izsniegšanai esošām iekārtām - Pienākums nodrošināt, ka šādas iekārtas tiek ekspluatētas saskaņā ar šajā direktīvā noteiktajām prasībām)
   2012/C 200/07
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Wilms un A. Alcover San Pedro)

      Atbildētāja: Austrijas Republika (pārstāvji — C. Pesendorfer un A. Posch)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Direktīvas 2008/1/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (OV L 24, 8. lpp.) 5. panta 1. punkta pārkāpums — Prasības atļauju izsniegšanai esošām iekārtām — Pienākums nodrošināt, ka šīs iekārtas tiek ekspluatētas saskaņā ar šajā direktīvā noteiktajām prasībām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepiešķirot atļaujas atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Direktīvas 2008/1/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli 6. un 8. pantam, nepārskatot pastāvošās atļaujas vai vajadzības gadījumā tās neatjauninot un nenodrošinot, ka visas esošās iekārtas tiek ekspluatētas saskaņā ar šīs direktīvas 3., 7., 9., 10., 13. pantā, 14. panta a) un b) apakšpunktā un 15. panta 2. punktā noteiktajām prasībām, Austrijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 5. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Austrijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 27.08.2011.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 171, 9.7.2005.

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/46

         (2005/C 182/87)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 171, 9.7.2005.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 155, 25.6.2005.

      OV C 143, 11.6.2005.

      OV C 132, 28.5.2005.

      OV C 115, 14.5.2005.

      OV C 106, 30.4.2005.

      OV C 93, 16.4.2005.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Lieta C-211/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 25. aprīlī iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – kriminālprocess pret Di Adamo Massimiliano

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 25. aprīlī iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – kriminālprocess pret Di Adamo Massimiliano

   (Lieta C-211/14)
   2014/C 292/14
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Lietas dalībnieks pamatlietā

      Di Adamo Massimiliano

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 49. un nākamie un 56. un nākamie panti, ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 2012. gada 16. februāra spriedumu apvienotajās lietās C-72/10 un C-77/10, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj publicēt uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā par koncesijām uz īsāku termiņu nekā iepriekš, ja minētais uzaicinājums ir ticis izsludināts, lai labotu sekas, kas radās, nelikumīgi izslēdzot konkrētu skaitu uzņēmēju no iepriekšējiem uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā?

               2)

               Vai LESD 49. un nākamie un 56. un nākamie panti, ņemot vērā iepriekš minēto Eiropas Savienības Tiesas spriedumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj to, ka prasība pagaidu kārtā novienādot koncesiju derīguma termiņu, ir atbilstošs attaisnojums saīsinātam uzaicinājumā iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā paredzēto koncesiju derīguma termiņam salīdzinājumā ar to koncesiju termiņu, kas tika piešķirtas iepriekš?

               3)

               Vai LESD 49. un nākamie un 56. un nākamie panti, ņemot vērā iepriekš minēto Eiropas Savienības Tiesas spriedumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj noteikt pienākumu bez atlīdzības nodot tiesības izmantot materiālu un nemateriālu īpašumu, kas veido spēļu pārvaldes un iekasēšanas tīklu, ja darbība tiek izbeigta koncesijas galīgā termiņa beigu dēļ vai tiesību izbeigšanās vai atsaukšanas dēļ?


title: Lieta T-427/12: Prasība, kas celta 2012. gada 26. septembrī — Austrija/Komisija

text:
               1.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 373/10

         Prasība, kas celta 2012. gada 26. septembrī — Austrija/Komisija
   (Lieta T-427/12)
   2012/C 373/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Austrijas Republika (pārstāvji — C. Pesendorfer, pārstāvis, kuram palīdz M. Windisch)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2012. gada 25. jūlija Lēmuma C(2012) 5062, galīgā redakcija, 1. panta 1. punkta d) apakšpunktu savienojumā ar 2. punktu par valsts atbalstu lietā SA.28487 (C 16/2009 ex N 254/2009), saskaņā ar kuru Austrijas garantija Bayerische Landesbank ir Austrijas Republikas atbalsts Bayerische Landesbank LESD 107. panta 1. punkta izpratnē un attiecībā uz piekrišanu I un III pielikumā un II pielikumā iekļautajiem nosacījumiem ir saderīgs ar iekšējo tirgu, kā arī

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots tiesību tikt uzklausītam pārkāpums
               Šī pamata ietvaros prasītāja norāda, ka atbildētāja pirms kvalificēt tās izvēlēto pasākumu par valsts atbalstu viņu nav uzklausījusi. Tādēļ prasītājai neesot bijusi iespēja atspoguļot faktisko vienošanās juridisko pamatojumu un sīkāk paskaidrot vēlākos grozījumus faktos.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvota pienākuma norādīt pamatojumu saskaņā ar LESD 296. panta 2. punktu neievērošana
               Šajā pamatā prasītāja norāda, ka Komisija savā lēmumā neesot pamatojusi to, kādēļ aplūkojamais pasākums ir jākvalificē par valsts atbalstu, citiem vārdiem, kādēļ šis atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu. Tādēļ attiecīgajai personai nav iespējams nedz uzzināt galvenos tiesību akta pieņemšanas iemeslus, nedz arī Savienības tiesām veikt savu kontroles funkciju.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots LESD 107. un 108. panta pārkāpums
               Prasītājas skatījumā aplūkojamā pasākuma kvalifikācija par valsts atbalstu, kas saderīgs ar iekšējo tirgu, ir pretrunā LESD 107. un 108. pantam. Šai sakarā tā norāda, ka par aplūkojamo pasākumu nav tikusi veikta tirgus vērtībai atbilstoša atlīdzība un tā arī nav ietekmējusi finanšu stabilitāti un kredītu nodrošinājumu dalībvalstī, kas šo atbalstu garantējusi — šajā gadījumā, Austrijā; Austrijas Republika plānotā mērķa sasniegšanu atbilstoši arī nevarot uzraudzīt citā dalībvalstī.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots LESD 125. panta pārkāpums
               Šai sakarā prasītāja norāda, ka saskaņā ar LESD 125. panta 1. punktu dalībvalsts nav atbildīga par citas dalībvalsts valdības, reģionālu vai vietēju publisku iestāžu saistībām, un tai tās nav jāuzņemas. Tā kā tādas būtu pārsūdzētā Komisijas lēmuma sekas, prasītāja atsaucas uz LESD 125. panta pārkāpumu.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvota atbildētājas kompetences neesamība
               Prasītājas skatījumā Komisija šajā gadījumā esot vērtējusi lietas apstākļus, kas šādā formā nemaz nav bijuši. Šādi Komisija esot pārsniegusi savas kompetences ietvarus.


title: Lieta C-494/06 P: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 30. aprīļa spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika, Wam SpA (Apelācijas sūdzība — Valsts atbalsts — Uzņēmuma darbības uzsākšana noteiktās trešās valstīs — Aizdevumi ar pazeminātām procentu likmēm — Konkurences izkropļošana — Tirdzniecība ar trešām valstīm — Komisijas lēmums — Valsts atbalsta prettiesiskums — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/4

         Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 30. aprīļa spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika, Wam SpA
   (lieta C-494/06 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Valsts atbalsts - Uzņēmuma darbības uzsākšana noteiktās trešās valstīs - Aizdevumi ar pazeminātām procentu likmēm - Konkurences izkropļošana - Tirdzniecība ar trešām valstīm - Komisijas lēmums - Valsts atbalsta prettiesiskums - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2009/C 153/06
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. di Buči [V. Di Bucci] un E. Rigīni [E. Righini])

      Pretējā puse procesā: Itālijas Republika (pārstāvji — I. M. Bragulja [I. M. Braguglia], pārstāvis, un P. Džentili [P. Gentili], avvocato dello Stato), Wam SpA (pārstāvis — E. Džiljāni [E. Giliani], avvocato)

      Priekšmets

   Apelācija pret Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 6. septembra spriedumu lietā Itālijas Republika un Wam/Eiropas Kopienu Komisija (T-304/04 un T-316/04), ar kuru Pirmās instances tiesa atcēla Komisijas 2004. gada 19. maija Lēmumu 2006/177/EK attiecībā uz valsts atbalstu C 4/2003 (bijušais NN 102/2002), ko Itālija sniedza Wam SpA (OV 2006, L 63, 11. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      (1)  OV C 20, 27.01.2007.


title: Lieta T-339/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. jūnija spriedums — MacLean-Fogg /ITSB ( LOKTHREAD ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes LOKTHREAD reģistrācijas pieteikums — Absolūti reģistrācijas atteikuma pamatojumi — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/23

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. jūnija spriedums — MacLean-Fogg/ITSB (“LOKTHREAD”)
   (Lieta T-339/05) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “LOKTHREAD’ reģistrācijas pieteikums - Absolūti reģistrācijas atteikuma pamatojumi - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2007/C 170/45)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MacLean-Fogg Co., Mundelein, Illinois (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — S. Prückner un A. Franke, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — Ó. Mondéjar)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 20. jūnija lēmumu (lieta R 1122/2004-1) attiecībā uz pieteikumu reģistrēt kā Kopienas preču zīmi vārdisku preču zīmi “LOKTHREAD”.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  MacLean-Fogg Co. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 269, 26.11.2005.


title: Lieta C-201/06: Prasība, kas celta  2006. gada 4. maijā  — Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/16

         Prasība, kas celta 2006. gada 4. maijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku
   (Lieta C-201/06)
   (2006/C 165/29)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — B. Stromsky, pārstāvis)

      Atbildētāja: Francijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, pieprasot norādīt paralēli ievesta augu aizsardzības līdzekļa un atsauces produkta izcelsmi, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar EK līguma 28. pantu;

               —

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Atļaujas izdošanai un uzturēšanai tādu augu aizsardzības līdzekļu paralēlai ievešanai no citām dalībvalstīm, kurās tie tiek likumīgi tirgoti, Francijā tiek piemērota prasība norādīt paralēli ievestā augu aizsardzības līdzekļa un atsauces produkta izcelsmi.
   No tā izriet augu aizsardzības līdzekļu brīvas aprites ierobežojums, kas nav saderīgs ar EK līguma 28. pantu un ko nevar pamatot ar sabiedrības veselības, dzīvnieku vai vides aizsardzību, un kas nav samērīgs ar sasniedzamo mērķi.


title: Lieta T-282/10: Prasība, kas celta 2010. gada 25. jūnijā — Milux /ITSB ( “STOMACONTROL” )

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/47

         Prasība, kas celta 2010. gada 25. jūnijā — Milux/ITSB (“STOMACONTROL”)
   (Lieta T-282/10)
   ()
   2010/C 234/84
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Milux Holding S.A. (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis — J. Bojs, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 8. jūnija lēmumu lietā R 1434/2009-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “STOMACONTROL” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 10. un 44. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 pārkāpums, jo Apelāciju padome nepareizi piemēroja nediskriminācijas principu šīs lietas faktiem; pakārtoti — Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdījās, izdarot secinājumu, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei nepiemīt pietiekama raksturīgā atšķirtspēja


title: Lieta C-227/04 P: Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 11. septembrī — Maria-Luise Lindorfer /Eiropas Savienības Padome (Apelācija — Ierēdņi — Pensijas tiesību pārcelšana — Profesionālā darbība pirms darba uzsākšanas Kopienu dienestā — Izdienas gadu aprēķināšana — Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts — Vispārīgie piemērošanas noteikumi — Nediskriminācijas princips — Vienlīdzīgas attieksmes princips)

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/3

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 11. septembrī — Maria-Luise Lindorfer/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-227/04 P) (1)

   (Apelācija - Ierēdņi - Pensijas tiesību pārcelšana - Profesionālā darbība pirms darba uzsākšanas Kopienu dienestā - Izdienas gadu aprēķināšana - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts - Vispārīgie piemērošanas noteikumi - Nediskriminācijas princips - Vienlīdzīgas attieksmes princips)
   (2007/C 269/07)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Maria-Luise Lindorfer (pārstāvji — G. Vandersanden un L. Levi, avocats)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — F. Anton un M. Sims-Robertson)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2004. gada 18. marta spriedumu lietā T-204/01 Lindorfer/Padome, ar kuru noraidīta prasība atcelt Padomes 2000. gada 3. novembra Lēmumu par apelācijas sūdzības iesniedzējas izdienas gadu aprēķināšanu pēc pensijas tiesību, ko viņa ieguvusi Austrijas sistēmas ietvaros, vienotas likmes izpirkuma vērtības pārcelšanas uz Kopienu sistēmu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2004. gada 18. marta spriedumu lietā T-204/01 Lindorfer/Padome atcelt, jo ar to ir noraidīta Lindorferas prasība tāpēc, ka diskriminācija dzimuma dēļ nav notikusi;

               2)

               Eiropas Savienības Padomes 2000. gada 3. novembra lēmumu, ar kuru aprēķināti Lindorferas izdienas gadi, atcelt;

               3)

               pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt;

               4)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      (1)  OV C 190, 24.7.2004.


title: Lieta C-15/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 11. janvārī iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister

text:
               29.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 111/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 11. janvārī iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister

   (Lieta C-15/16)
   (2016/C 111/14)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

      Atbildētājs: Ewald Baumeister

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

                           a)

                           Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/39/EK (1), kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK, 54. panta 1. punkta otrajā teikumā minētajā jēdzienā “konfidenciāla informācija” un tādējādi Direktīvas 2004/39/EK 54. panta 1. punkta pirmajā teikumā minētajā jēdzienā “dienesta noslēpums” neatkarīgi no citiem nosacījumiem ietilpst visa ar uzņēmumu saistītā informācija, ko uzraudzītais uzņēmums sniedzis uzraudzības dienestam?

                           b)

                           Vai “piesardzības noslēpums” kā daļa no Direktīvas 2004/39/EK 54. panta 1. punkta pirmajā teikumā minētā dienesta noslēpuma neatkarīgi no citiem nosacījumiem ietver visus lietas materiālos iekļautos uzraudzības dienesta izteikumus, tostarp tā korespondenci ar citām iestādēm?
                           Ja uz a) un b) apakšjautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde:

                           c)

                           vai Direktīvas 2004/39/EK 54. panta 1. punkta noteikums par dienesta noslēpumu ir jāinterpretē tādējādi, ka informācijas atzīšanai par konfidenciālu:

                                       aa)

                                       nozīme ir tam, vai informācija pēc būtības ir dienesta noslēpums vai piekļuve informācijai varētu konkrēti un reāli iespaidot interesi saglabāt konfidencialitāti, vai

                                       bb)

                                       ir jāņem vērā citi apstākļi, kuru gadījumā informācija ir dienesta noslēpums, vai

                                       cc)

                                       uzraudzības dienests attiecībā uz tā lietas materiālos iekļauto informāciju, kas saistīta ar uzraudzītās institūcijas uzņēmumu, un ar to saistītajiem uzraudzības dienesta dokumentiem var atsaukties uz atspēkojamu prezumpciju, ka šajā ziņā ir ietekmēti komercnoslēpumi vai piesardzības noslēpumi?

               2)

               Vai jēdziens “konfidenciāla informācija” Direktīvas 2004/39/EK 54. panta 1. punkta otrajā teikumā ir jāinterpretē tādējādi, ka uzraudzības dienesta sniegtas informācijas, kas saistīta ar uzņēmumu, atzīšanai par aizsargājamu komercnoslēpumu vai citādu aizsargājamu informāciju nozīme ir tikai brīdim, kad tā sniegta uzraudzības dienestam?
               Ja uz otro jautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde:

               3)

               vai saistībā ar jautājumu, vai ar uzņēmumu saistīta informācija ir jāaizsargā kā komercnoslēpums neatkarīgi no uzņēmējdarbības vides izmaiņām un tādējādi tā ir Direktīvas 2004/39/EK 54. panta 1. punkta otrajā teikumā minētais dienesta noslēpums, vispārīgi ir jāpieņem laika robeža – piemēram, pieci gadi –, pēc kuras pārsniegšanas atspēkojami tiek pieņemts, ka informācija ir zaudējusi savu ekonomisko nozīmi? Vai tas pats attiecas uz piesardzības noslēpumu?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Jaunā Tiesas locekļa zvēresta nodošana

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/2

         Jaunā Tiesas locekļa zvēresta nodošana
   2010/C 317/02
   Pēc iecelšanas par Tiesas tiesnesi ar Eiropas Savienības dalībvalstu valdību 2010. gada 29. septembra lēmumu (1) uz laika posmu no 2010. gada 7. oktobra līdz 2012. gada 6. oktobrim E. Jarašūns [E. Jarašiūnas] 2010. gada 6. oktobrī Tiesā deva zvērestu.

      (1)  OV L 261, 05.10.2010, 5. lpp.


title: Lieta T-405/09: Prasība, kas celta 2009. gada 9. oktobrī — Deutsche Bahn AG/ITSB (pelēkās un sarkanās krāsas kombinācija)

text:
               5.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/32

         Prasība, kas celta 2009. gada 9. oktobrī — Deutsche Bahn AG/ITSB (pelēkās un sarkanās krāsas kombinācija)
   (Lieta T-405/09)
   2009/C 297/48
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutsche Bahn AG, Berlīne (Vācija) (pārstāvji — U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern un B. Weichhaus, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 23. jūlija lēmumu lietā R 372/2009-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: preču zīme, ko veido pelēkās un sarkanās krāsas kombinācija, attiecībā uz pakalpojumiem, kuri ietilpst 39. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 6 735 401)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izvērtēšanai esot izmantojis kritēriju, kas neatbilst Pirmās instances tiesas judikatūrai; cita starpā tas neesot ņēmis vērā, ka krāsu preču zīmju reģistrācijas pieteikumam attiecībā uz pakalpojumiem ir jāpiemēro cits kritērijs, nevis tas, kas piemērojams reģistrācijas pieteikumam attiecībā uz precēm


title: Apvienotās lietas no T-64/07 līdz T-66/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedums — Agencja Wydawnicza Technopol /ITSB ( 350 , 250 un 150 ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdisku preču zīmju 350 , 250 un 150 reģistrācijas pieteikumi — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/22

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedums — Agencja Wydawnicza Technopol/ITSB (“350”, “250” un “150”)
   (Apvienotās lietas no T-64/07 līdz T-66/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdisku preču zīmju “350”, “250” un “150” reģistrācijas pieteikumi - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))
   2010/C 11/42
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o., Częstochowa (Polija) (pārstāve — D. Rzążewska, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — O. Montalto un K. Zajfert)

      Priekšmets

   Par trim prasībām par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 21. decembra lēmumiem lietās R 1033/2006-4, R 1034/2006-4 un R 1035/2006-4 attiecībā uz pieteikumiem vārdiskas preču zīmes “350”, “250” un “150” reģistrēt kā Kopienas preču zīmes

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 95, 28.04.2007.


title: lieta C-153/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesverwaltungsgericht (Vācija) 2007. gada 20. marta rīkojumu — Communication Services TELE2 GmbH /Vācijas Federatīvā Republika

text:
               23.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 140/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesverwaltungsgericht (Vācija) 2007. gada 20. marta rīkojumu — Communication Services TELE2 GmbH/Vācijas Federatīvā Republika
   (lieta C-153/07)
   (2007/C 140/13)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesverwaltungsgericht
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Communication Services TELE2 GmbH

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Persona, kas iestājusies lietā: Deutsche Telekom AG

   Prejudiciālie jautājumi
   Vai Komisijas 1990. gada 28. jūnija Direktīva 90/388/EEK par konkurenci telekomunikāciju pakalpojumu tirgos — Konkurences direktīva (1) — un Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 30. jūnija Direktīva 97/33/EK par savstarpēju savienojumu telekomunikācijās attiecībā uz universālā pakalpojuma un savstarpējas savietojamības nodrošināšanu, piemērojot atvērtā tīkla nodrošināšanas (ATN) principus — Savstarpējo savienojumu direktīva (2) — ir jāsaprot tādējādi, ka valsts regulējošai iestādei nav tiesību 2003. gadā savienojumu tīkla, kas savstarpēji savienots ar publisko telekomunikāciju dalībnieku tīklu, operatoram noteikt pienākumu maksāt tirgū dominējošam dalībnieku tīkla operatoram, lai izlīdzinātu deficītu, kas dalībnieku tīkla operatoram rodas dalībnieku savienojuma nodrošināšanas dēļ?
   Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:
   Vai šāda pienākuma, kas atbilst valsts tiesību normai, pretruna Kopienu tiesībām valsts tiesai ir jāņem vērā tiesvedībā par atļauju iesaistīt savienojumu tīkla operatoru?

      (1)  OV L 192, 10. lpp.

      (2)  OV L 199, 32. lpp.


title: Lieta T-234/00: Vispārējās tiesas 2011. gada 6. oktobra rīkojums — Fondazione Opera S. Maria della Carità /Komisija

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/44

         Vispārējās tiesas 2011. gada 6. oktobra rīkojums — Fondazione Opera S. Maria della Carità/Komisija
   (Lieta T-234/00) (1)

   2011/C 347/77
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 4, 06.01.2001.


title: Lieta C-576/14 P: Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 4. jūnija rīkojums – Mirelta Ingatlanhasznosító kft/Eiropas Komisija, Eiropas ombuds Apelācija — Prasība atcelt tiesību aktu — Komisijas atteikums uzsākt procedūru sakarā ar pienākumu neizpildi — Nepieņemamība un Vispārējās tiesas kompetences neesamība — Daļēji acīmredzami nepamatota un daļēji acīmredzami nepieņemama apelācijas sūdzība

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/13

         Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 4. jūnija rīkojums – Mirelta Ingatlanhasznosító kft/Eiropas Komisija, Eiropas ombuds
   (Lieta C-576/14 P) (1)

   (Apelācija - Prasība atcelt tiesību aktu - Komisijas atteikums uzsākt procedūru sakarā ar pienākumu neizpildi - Nepieņemamība un Vispārējās tiesas kompetences neesamība - Daļēji acīmredzami nepamatota un daļēji acīmredzami nepieņemama apelācijas sūdzība)
   (2015/C 320/18)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Mirelta Ingatlanhasznosító kft (pārstāvis – K. Pap, ügyvéd)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Eiropas ombuds

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2.

               Mirelta Ingatlanhasznosító kft sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 73, 2.3.2015.


title: Lieta C-426/06: Prasība, kas celta 2006. gada 17. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/29

         Prasība, kas celta 2006. gada 17. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-426/06)
   (2006/C 326/60)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un M. Konstantinidis)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika, nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai pilnībā un atbilstīgi transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (1), 2. pantu (27., 28., 31., 32., 34. un 36. punkts), 4. un 5. pantu, 6. panta 2. punktu, 7. pantu, 8. panta 1. un 2. punktu, 9. pantu, 10. panta 2. punktu, 11. panta 2.–6. punktu, 13. panta 4. punktu un 14. pantu, kā arī II–VIII pielikumu, nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šie tiesību noteikumi, kā arī minētās direktīvas 24. panta 1. punkts;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Grieķijas iestādes valsts tiesiskajā regulējumā transponēja Direktīvu 2000/60/EK ar Likumu 3199/2003, kas publicēts Valdības Oficiālajā Vēstnesī (2003. gada 9. decembraFEK/A/280) un par kuru Komisijai paziņoja kā par valsts pasākumu, ar kuru veic transponēšanu. Šī tiesību akta saderības pārbaude ar Direktīvu 2000/60/EK atklāja, ka šis likums ir jāprecizē, pieņemot īstenošanas noteikumus, kas pilnībā transponētu visus direktīvas tiesību noteikumus.
   Komisija uzskata, ka šajā gadījumā ir īpaši svarīgi precīzi transponēt direktīvu Grieķijas tiesiskajā regulējumā, tā kā Direktīva 2000/60/EK, ņemot vērā tās mērķi un plašo piemērojamības jomu, ir tiesību akts ar fundamentālu nozīmi, jautājumā par ūdens resursu ilgtspējīgu apsaimniekošanu un aizsardzību.
   Turklāt Grieķijas iestādes atzīst, ka direktīva nav pilnībā transponēta un ka jāpieņem papildu pasākumi, kuru pieņemšanas process ir uzsākts, bet vēl nav noslēdzies.

      (1)  OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.


title: Lieta C-557/10: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 25. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Transports — Kopienas dzelzceļa attīstība — Direktīva 91/440/EEK — 5. panta 3. punkts — Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumi — Pārvaldības neatkarība — Lēmumi par personālu, aktīviem un iegādēm — 7. panta 3. punkts — Finansējuma piešķiršana infrastruktūras pārvaldītājam — Direktīva 2001/14/EK — 6. panta 1. punkts — Rēķinu līdzsvars — Atbilstoši nosacījumi — Nepilnīga transponēšana)

text:
               22.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 25. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-557/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Transports - Kopienas dzelzceļa attīstība - Direktīva 91/440/EEK - 5. panta 3. punkts - Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumi - Pārvaldības neatkarība - Lēmumi par personālu, aktīviem un iegādēm - 7. panta 3. punkts - Finansējuma piešķiršana infrastruktūras pārvaldītājam - Direktīva 2001/14/EK - 6. panta 1. punkts - Rēķinu līdzsvars - Atbilstoši nosacījumi - Nepilnīga transponēšana)
   2012/C 399/03
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. Støvlbæk un M. França)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes un A. Pereira de Miranda)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Visu to aktu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību (OV L 237, 25. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 7. nod., 1. sēj., 341. lpp.), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2001/12/EK (OV L 75, 1. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 7. nod., 5. sēj., 376. lpp.), 5. panta 3. punktā un 7. panta 3. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju (OV L 75, 29. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 7. nod., 5. sēj., 404. lpp) 6. panta 1. punktā noteiktās prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izvirzot prasību, ka ikvienam individuālam lēmumam par sabiedrību kapitāla daļu iegādi vai atsavināšanu, ko īsteno publiskais dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums CP Comboios de Portugal EPE, ir vajadzīgs valdības apstiprinājums, un neveicot valsts pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu pienākumu izstrādāt atbilstošus nosacījumus, lai nodrošinātu, ka infrastruktūras pārvaldītāja Rede Ferroviária Nacional — REFER EP rēķini būtu līdzsvarā, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir paredzēti, pirmkārt, Padomes 1991. gada 29. jūnija Direktīvas 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/12/EK, 5. panta 3. punktā, otrkārt, Direktīvas 91/440, kas grozīta ar Direktīvu 2001/12, 7. panta 3. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Direktīvu 2007/58/EK, 6. panta 1. punktā;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 38, 05.02.2011.


title: Lieta T-51/08 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 30. novembra spriedums — Komisija/ Dittert (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — 2005. gada paaugstināšana amatā — Prioritātes punkti — Nepiešķiršana tehniskas kļūmes dēļ — A* amatā paaugstināšanas komiteja — Papildus prioritātes punktu skaita piešķiršana, kas ir mazāks par vadības piedāvāto punktu skaitu — Neiekļaušana amatā paaugstināto ierēdņu sarakstā)

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/47

      Vispārējās tiesas 2011. gada 30. novembra spriedums — Komisija/Dittert

      (Lieta T-51/08 P) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - 2005. gada paaugstināšana amatā - Prioritātes punkti - Nepiešķiršana tehniskas kļūmes dēļ - A* amatā paaugstināšanas komiteja - Papildus prioritātes punktu skaita piešķiršana, kas ir mazāks par vadības piedāvāto punktu skaitu - Neiekļaušana amatā paaugstināto ierēdņu sarakstā)
      (2012/C 25/89)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un K. Herrmann)

         Otrs lietas dalībnieks: Daniel Dittert (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — B. Cortese un C. Cortese, avocats)

         Priekšmets

      Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 22. novembra spriedumu lietā F-109/06 Dittert/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), lūdzot atcelt šo spriedumu

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  apelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina Daniel Dittert tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 92, 12.04.2008.


title: Lieta T-407/07: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. septembra spriedums — CMB un Christof /Komisija (Piegāžu publiskā iepirkuma līgumi — ERA uzaicinājums iesniegt piedāvājumu — Medicīnisko atkritumu apsaimniekošanas aprīkojuma piegāde — Piedāvājuma noraidīšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Vispārējās tiesas kompetence — Termiņš prasības celšanai — Iepriekšēja administratīva sūdzība — Atvainojama maldība — Piešķiršanas kritēriji — Procesuālo tiesību normas — Pienākums norādīt pamatojumu — Labas pārvaldības princips — Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/34

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. septembra spriedums — CMB un Christof/Komisija
   (Lieta T-407/07) (1)

   (Piegāžu publiskā iepirkuma līgumi - ERA uzaicinājums iesniegt piedāvājumu - Medicīnisko atkritumu apsaimniekošanas aprīkojuma piegāde - Piedāvājuma noraidīšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Vispārējās tiesas kompetence - Termiņš prasības celšanai - Iepriekšēja administratīva sūdzība - Atvainojama maldība - Piešķiršanas kritēriji - Procesuālo tiesību normas - Pienākums norādīt pamatojumu - Labas pārvaldības princips - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   2011/C 311/60
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: CMB Maschinenbau & Handels GmbH (Gratkorn, Austrija) un J. Christof GmbH (Grāca, Austrija) (pārstāvji — sākotnēji A. Petsche, N. Niejahr, advokāti, F. Young, solicitor, un Q. Azau, advokāts, pēc tam A. Petsche, N. Niejahr un Q. Azau)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija kā Eiropas Rekonstrukcijas aģentūras (ERA) tiesību un pienākumu pārņēmēja (pārstāvji — P. van Nuffel, F. Erlbacher un T. Scharf)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Eiropas Rekonstrukcijas aģentūras 2007. gada 29. augusta lēmumu, ar ko tiek noraidīts prasītāju iesniegtais piedāvājums publiskā iepirkuma procedūrā EuropeAid/124192/D/SUP/YU par medicīnisko atkritumu apsaimniekošanas aprīkojuma piegādēm (OV 2006, S 233–248823), kā arī lūgums atcelt lēmumu par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu citam pretendentam, un, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               CMB Maschinenbau & Handels GmbH un J. Christof GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 8, 12.01.2008.


title: Lieta C-379/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 26. jūnijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Società Immobiliare Al Bosco Srl

text:
               25.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 318/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 26. jūnijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Società Immobiliare Al Bosco Srl

   (Lieta C-379/17)
   (2017/C 318/09)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Società Immobiliare Al Bosco Srl

      Prejudiciālais jautājums

   Vai ar Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1) 38. panta 1. punktu ir saderīgs tas, ka izpildes valsts tiesībās paredzētu termiņu, pamatojoties uz kuru pēc noteikta laika publisks akts vairs nav izpildāms, var piemērot arī funkcionāli līdzvērtīgam publiskam aktam, kas ir izdots citā dalībvalstī un ticis atzīts un pasludināts par izpildāmu izpildes valstī?

      (1)  OV 2001, L 12, 1. lpp.


title: Lieta C-147/07: Tiesas (septītā palāta) spriedums 2008. gada 31. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 80/778/EEK un Direktīva 98/83/EK — Lietošanai pārtikā paredzēta ūdens kvalitāte — Nitrātu un pesticīdu maksimālā koncentrācija — Nepareiza piemērošana)

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/8

         Tiesas (septītā palāta) spriedums 2008. gada 31. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-147/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 80/778/EEK un Direktīva 98/83/EK - Lietošanai pārtikā paredzēta ūdens kvalitāte - Nitrātu un pesticīdu maksimālā koncentrācija - Nepareiza piemērošana)
   (2008/C 79/14)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán, J. Hottiaux un J.-B. Laignelot)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un S. Gasri)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību normu, kas vajadzīgas, lai paredzētajā termiņā izpildītu 4. pantu Padomes 1998. gada 3. novembra Direktīvā 98/83/EK par dzeramā ūdens kvalitāti (OV L 330, 32. lpp.) — Ķīmisko rādītāju, kas noteikti Direktīvas 98/83 I pielikuma B daļā, pārsniegšana atsevišķos departamentos — Nitrāti un pesticīdi
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai transponētu Padomes 1998. gada 3. novembra Direktīvu 98/83/EK par dzeramā ūdens kvalitāti, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta C-52/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Marknadsdomstolen (Zviedrija) 2007. gada 6. februāra rīkojumu — Kanal 5 Ltd un TV 4 AB/Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå ( STIM )

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Marknadsdomstolen (Zviedrija) 2007. gada 6. februāra rīkojumu — Kanal 5 Ltd un TV 4 AB/Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   (Lieta C-52/07)
   (2007/C 95/28)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Iesniedzējtiesa
   Marknadsdomstolen
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Kanal 5 Ltd un TV 4 AB

      Atbildētāja: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   Prejudiciālie jautājumi

               A)

               Vai EKL 82. pants ir jāinterpretē tādā veidā, ka par dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu ir uzskatāma prakse, kad autortiesību pārvaldības organizācija, kurai dalībvalstī ir faktisks monopolstāvoklis, komerctelevīzijas kanāliem, lai tie varētu iegūt tiesības plašai sabiedrībai paredzētās televīzijas pārraidēs izmantot mūziku, piemēro tādu atlīdzības modeli, atbilstoši kuram atlīdzība tiek aprēķināta kā daļa no televīzijas kanālu ieņēmumiem, kas gūti no šādām plašai sabiedrībai paredzētām televīzijas pārraidēm?

               B)

               Vai EKL 82. pants ir jāinterpretē tādā veidā, ka dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu ir uzskatāma prakse, kad autortiesību pārvaldības organizācija, kurai dalībvalstī ir faktisks monopolstāvoklis, komerctelevīzijas kanāliem, lai tie varētu iegūt tiesības plašai sabiedrībai paredzētās televīzijas pārraidēs izmantoto mūziku, piemēro tādu atlīdzības modeli, atbilstoši kuram atlīdzība tiek aprēķināta kā daļa no televīzijas kanālu ieņēmumiem, kas gūti no šādām plašai sabiedrībai paredzētām televīzijas pārraidēm, ja nepastāv acīmredzama saikne starp ieņēmumiem un šīs autortiesību pārvaldības organizācijas sniegtajiem pakalpojumiem, proti, piešķirto atļauju atskaņot ar autortiesībām aizsargātu mūziku, kā tas bieži notiek, piemēram, ziņu un sporta pārraidēs, un tad, ja ieņēmumi palielinās, izdarot izmaiņas programmā, ieguldot tehnoloģijās un izstrādājot klientiem pielāgotus risinājumus?

               C)

               Vai atbildi uz A vai B jautājumu var ietekmēt tas, ka ir iespējams identificēt un aprēķināt gan pārraidītās mūzikas ilgumu, gan skatītāju skaitu?

               D)

               Vai atbildi uz A vai B jautājumu var ietekmēt tas, ka atlīdzības modelis (kas ir balstīts uz ieņēmumiem) netiek piemērots vienādi attiecībā uz sabiedrisko pakalpojumu sniedzējām sabiedrībām?


title: Lieta C-403/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Višje sodišče v Mariboru (Slovēnijas Republika) 2009. gada 20. oktobra rīkojumu — Jasna Detiček/Maurizio Sgueglia

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Višje sodišče v Mariboru (Slovēnijas Republika) 2009. gada 20. oktobra rīkojumu — Jasna Detiček/Maurizio Sgueglia

   (Lieta C-403/09)
   2009/C 312/39
   Tiesvedības valoda — slovēņu

      Iesniedzējtiesa

      Višje sodišče v Mariboru

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Jasna Detiček

      Atbildētājs: Maurizio Sgueglia

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Slovēnijas Republikas (EK dalībvalsts) tiesa ir kompetenta saskaņā ar Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 (1) 20. pantu noteikt aizsardzības pasākumus, ja citas dalībvalsts tiesa, kas saskaņā ar minēto regulu ir kompetenta izskatīt lietu pēc būtības, ir jau noteikusi aizsardzības pasākumu, kas ir atzīts par izpildāmu Slovēnijas Republikā?

         Apstiprinošas atbildes uz iepriekš uzdoto jautājumu gadījumā:

               2)

               Vai Slovēnijas tiesa, piemērojot valsts tiesisko regulējumu (kā tas ir atļauts saskaņā ar minētās regulas 20. pantu), var noteikt aizsardzības pasākumu saskaņā ar regulas 20. pantu, grozot vai atceļot galīgu aizsardzības pasākumu, kuru ir noteikusi citas dalībvalsts tiesa, kura saskaņā ar attiecīgo regulu, ir kompetenta izskatīt attiecīgo lietu pēc būtības?

      (1)  Padomes 2003. gada 27. novembra Regula (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu, OV L 338, 1. lpp.


title: Lieta C-520/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 22. novembrī ierosinājusi Eiropas Kopienu Komisija par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta paplašinātā sastāvā) 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-196/02 MTU Friedrichshafen GmbH/ Eiropas Kopienu Komisija

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/34

         Apelācija, ko 2007. gada 22. novembrī ierosinājusi Eiropas Kopienu Komisija par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta paplašinātā sastāvā) 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-196/02 MTU Friedrichshafen GmbH/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-520/07 P)
   (2008/C 22/62)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Gross, B. Martenczuk, pārstāvji)

      Cits lietas dalībnieks: MTU Friedrichshafen GmbH

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-196/02 MTU Friedrichshafen GmbH/Eiropas Kopienu Komisija;

               —

               pieņemt galīgo nolēmumu lietā un noraidīt prasību kā nepamatotu;

               —

               piespriest prasītājai pamata lietā atlīdzināt gan šajā apelācijas tiesvedībā, gan pirmajā instancē lietā T-196/02 radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pirmās instances tiesa esot kļūdaini vadījusies no principa, ka iespēja pieņemt lēmumu, pamatojoties uz pieejamo informāciju, nav piemērojama, nosakot patieso atbalsta saņēmēju. Komisijas lēmumos, ar kuriem paredzēta nelikumīgo atbalstu atgūšana, esot pienācīgi identificēts patiesais atbalsta saņēmējs. Šāda veida identificēšana ir nepieciešama, lai nodrošinātu efektīvu nelikumīgā atbalsta atgūšanu. Līdz ar to iespējas noteikt atbalsta saņēmēju, pamatojoties uz pieejamo informāciju, liegšana nav saderīga ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 13. panta 1. punktu.
   Pirmās instances tiesa arī esot kļūdaini atzinusi, ka Komisijas lēmums tika pieņemts, pamatojoties tikai un vienīgi uz pieņēmumu, kas neatbilst lēmumam, kas pieņemts, pamatojoties uz pieejamo informāciju, izvirzītajām prasībām. Pirmkārt, lēmumam, kas pieņemts, pamatojoties uz pieejamo informāciju, netiek izvirzīta prasība par pilnīgu precizitāti. Otrkārt, Komisijas lēmums ir balstīts uz informāciju par know-how izstrādes izmaksām, ko tās rīcībā nodeva SKL-M maksātnespējas procesa administrators. Līdz ar to Komisijas rīcībā bija pietiekama informācija, lai ļautu tai secināt, ka know-how nodošana MTU radīja priekšrocību šim uzņēmumam.


title: Lieta T-549/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 18. jūnija spriedums — Luksemburga/Komisija (ESF — Finanšu atbalsta izbeigšana — Cīņa pret diskrimināciju un nevienlīdzību saistībā ar darba tirgu — Vadības vai kontroles sistēmu būtiski trūkumi, kas var izraisīt sistemātiskus pārkāpumus — Regulas (EK) Nr. 1260/1999 39. panta 2. punkta c) apakšpunkts — Tiesiskā paļāvība)

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/37

         Vispārējās tiesas 2010. gada 18. jūnija spriedums — Luksemburga/Komisija
   (Lieta T-549/08) (1)

   (ESF - Finanšu atbalsta izbeigšana - Cīņa pret diskrimināciju un nevienlīdzību saistībā ar darba tirgu - Vadības vai kontroles sistēmu būtiski trūkumi, kas var izraisīt sistemātiskus pārkāpumus - Regulas (EK) Nr. 1260/1999 39. panta 2. punkta c) apakšpunkts - Tiesiskā paļāvība)
   2010/C 209/55
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvji — M. Fisch, pārstāve, kurai palīdz P. Kinsch, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāves — A. Steiblytė un B. Conte)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 24. septembra Lēmumu C(2008) 5383, kas attiecas uz Eiropas Sociālā fonda (ESF) starpposma maksājumu izbeigšanu vienotajā plānošanas dokumentā Kopienas strukturālajai palīdzībai atbilstoši mērķim Nr. 3 Luksemburgai, un Komisijas 2008. gada 6. oktobra Lēmumu C(2008) 5730, kas attiecas uz starpposma maksājumu izbeigšanu atbilstoši Kopienas iniciatīvas programmai par cīņu pret diskrimināciju un nevienlīdzību saistībā ar darba tirgu (EQUAL) Luksemburgai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 44, 21.02.2009.


title: Lieta C-477/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hof van Beroep te Antwerpen (Beļģija) 2007. gada 29. oktobra rīkojumu — Gerlach & Co. NV /Beļģija

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hof van Beroep te Antwerpen (Beļģija) 2007. gada 29. oktobra rīkojumu — Gerlach & Co. NV/Beļģija
   (Lieta C-477/07)
   (2008/C 8/11)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hof van Beroep te Antwerpen
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Gerlach & Co. NV

      Atbildētāja: Beļģija
   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai iegrāmatošana Kopienas Muitas kodeksa (pieņemts ar Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2913/92 (1)) 221. panta 1. punkta izpratnē ir uzskatāma par tādu iegrāmatošanu Muitas kodeksa 217. panta izpratnē, ar ko saprot, ka muitas dienesti muitas nodokļa parāda summu ieraksta uzskaites dokumentos vai jebkurā citā līdzvērtīgā dokumentā, un vai šāda iegrāmatošana ir nošķirama no muitas nodokļa parāda summas ierakstīšanas pašu resursu kontos Padomes 1989. gada 29. maija Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1552/89, ar ko īsteno Lēmumu 88/376/EEK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu (2), 6. panta (pēc grozījumiem — Padomes 2000. gada 22. maija Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu (3) 6. pants) izpratnē?

               2)

               Vai Muitas kodeksa 221. panta 2. punkts ir interpretējams tādejādi, ka muitas dienestu paziņojums parādniekam par muitas nodokļa parāda summu atbilstoši attiecīgajām procedūrām ir uzskatāms par atbilstoši Muitas kodeksa 221. panta 1. punktam īstenotu paziņošanu parādniekam par muitas nodokļa parāda summu tikai gadījumā, ja muitas dienesti ir iegrāmatojuši muitas nodokļa parāda summu jau pirms paziņošanas parādniekam?

               3)

               Vai Muitas kodeksa 221. panta 1. punkts ir interpretējams tādejādi, ka muitas nodokļa summu nedrīkst pieprasīt, ja, kaut arī muitas dienesti to ir paziņojuši parādniekam atbilstošā veidā, pirms paziņošanas tie tomēr nav to iegrāmatojuši, kas nozīmē, ka muitas dienesti muitas nodokļu summu var iekasēt vēlāk tikai gadījumā, ja tā no jauna tiek atbilstošā veidā paziņota parādniekam pēc iegrāmatošanas, ievērojot spēkā esošo noilguma termiņu?

      (1)  Regula par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, OV L 302, 1. lpp.

      (2)  OV L 155, 1. lpp.

      (3)  OV L 130, 1. lpp.


title: Lieta F-81/09: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. februāra spriedums — Marcuccio /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Invaliditātes pabalsts — Kļūda aprēķinā — Parāda samaksa — Maksājamie nokavējuma procenti — Piemērojamā likme — Ikgadēja kapitalizācija — Mantiskais un morālais kaitējums)

text:
               26.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/13

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. februāra spriedums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta F-81/09) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Invaliditātes pabalsts - Kļūda aprēķinā - Parāda samaksa - Maksājamie nokavējuma procenti - Piemērojamā likme - Ikgadēja kapitalizācija - Mantiskais un morālais kaitējums)
   2011/C 95/20
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un C. Berardis-Kayser, pārstāvji, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru daļēji ir noraidīta prasītāja prasība samaksāt nokavējuma procentus saistībā ar viņam piešķirtā invaliditātes pabalsta samaksu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina ceturto daļu no Marcuccio k-ga tiesāšanās izdevumiem;

               3)

               Marcuccio k-gs sedz trīs ceturtdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem pats.

      (1)  OV C 312, 19.12.2009., 44. lpp.


title: Lieta C-282/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 24. maijā iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — T - Mobile Austria GmbH / Telekom - Control - Kommission

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 24. maijā iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — T-Mobile Austria GmbH/Telekom-Control-Kommission

   (Lieta C-282/13)
   2013/C 260/35
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Prasītāja: T-Mobile Austria GmbH

      Atbildētāja: Telekom-Control-Kommission

      Ieinteresētās lietas dalībnieces: Hutchison 3 G Austria Holdings GmbH, Hutchinson 3G Austria GmbH, Orange Austria Telecommunication GmbH, Stubai SCA, Orange Belgium SA, A1 Telekom Austria AG

      Cita lieta dalībniece: Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK (1) par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (Pamatdirektīva) 4. un 9.b pants un Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/20/EK (2) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) 5. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem valsts procedūrā atbilstoši Atļauju izsniegšanas direktīvas 5. panta 6. punktam konkurentam tiek piešķirts uzņēmuma, kuru ir ietekmējis valsts pārvaldes iestādes lēmums, statuss Pamatdirektīvas 4. panta 1. punkta izpratnē?

      (1)  OV L 108, 33. lpp.

      (2)  OV L 108, 21. lpp., kurā grozījumi izdarīti ar 2009. gada 25. novembra Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/140/EK, ar ko izdara grozījumus Direktīvā 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem, Direktīvā 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu un Direktīvā 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu, OV L 337, 37. lpp.


title: Lieta C-12/15: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 16. jūnija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Universal Music International Holding BV/Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz, Josef Brož Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Īpašā jurisdikcija — 5. panta 3. punkts — Lietas, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu — Notikums, kas rada kaitējumu — Advokāta nolaidība līguma izstrādē — Notikuma vieta — Vieta, kur ir iestājies notikums, kas rada kaitējumu

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/7

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 16. jūnija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Universal Music International Holding BV/Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz, Josef Brož

   (Lieta C-12/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Īpašā jurisdikcija - 5. panta 3. punkts - Lietas, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu - Notikums, kas rada kaitējumu - Advokāta nolaidība līguma izstrādē - Notikuma vieta - Vieta, kur ir iestājies notikums, kas rada kaitējumu)
   (2016/C 305/10)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Universal Music International Holding BV

      Atbildētāji: Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz, Josef Brož

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā kā pamatlietā aplūkotā citu sasaistes faktoru neesamības gadījumā par “vietu, kur iestājies notikums, kas rada kaitējumu” var uzskatīt vietu dalībvalstī, kurā ir radies kaitējums, ja šo kaitējumu veido vienīgi finansiālie zaudējumi, kas tieši materializējas prasītāja bankas kontā un kas tieši izriet no citā dalībvalstī veiktas prettiesiskas darbības;

               2)

               pārbaudot jurisdikciju atbilstoši Regulai Nr. 44/2001, tiesai, kurā ir celta prasība, ir jāizvērtē visa tās rīcībā esošā informācija, tostarp, vajadzības gadījumā – atbildētāja izvirzītie iebildumi.

      (1)  OV C 89, 16.3.2015.


title: Lieta T-90/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 26. martā ierosinājusi Beļģijas Karaliste par Civildienesta tiesas 2007. gada 16. marta spriedumu lietā F-92/05 Genette /Komisija

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/29

         Apelācija, ko 2007. gada 26. martā ierosinājusi Beļģijas Karaliste par Civildienesta tiesas 2007. gada 16. marta spriedumu lietā F-92/05 Genette/Komisija
   (Lieta T-90/07 P)
   (2007/C 117/46)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — L. Van den Broeck)

      Pretējā puse procesā: Emmanuel Genette, Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2007. gada 16. janvāra spriedumu lietā F-92/05

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar 2007. gada 16. janvāra spriedumu lietā F-92/05 Genette/Komisija, Civildienesta tiesa apmierināja prasību, kuru bija cēlis Genette par Komisijas 2005. gada 25. janvāra lēmuma atcelšanu, ar kuru atteikts, pirmkārt, viņam atsaukt 2001. gadā iesniegto pieteikumu par viņa pensijas tiesību, kas iegūtas Beļģijas pensiju sistēmas ietvaros, pārnešanu, un, otrkārt, atļaut viņam iesniegt pieteikumu par jaunu pārnešanu.
   Savu apelāciju pamatojot, Beļģijas Karaliste, persona, kas iestājusies lietā pirmajā instancē, atbalstot Komisijas prasījumus, ievadā apgalvo, ka Civildienesta tiesas kompetencē nav izvērtēt pieteikuma par Beļģijas pensiju sistēmas ietvaros iegūtu pensijas tiesību pārnešanu uz Kopienas pensiju tiesību sistēmu atsaukšanu pieņemamību saskaņā ar Beļģijas tiesībām.
   Saskaņā ar apelācijas iesniedzēju Civildienesta tiesa ir pārsniegusi savas pilnvaras, lemjot par to Beļģijas valsts tiesību normu piemērošanas apjomu, kuras varētu būt piemērojamas šajā lietā.
   Otrkārt, Beļģijas Karaliste apgalvo, ka Civildienesta tiesa pārkāpa Kopienas tiesības, kļūdaini novērtējot jauna fakta pastāvēšanu, kurš, saskaņā ar Beļģijas Karalistes viedokli, nav vērtējams saistībā ar Civildienesta noteikumu reformas stāšanos spēkā, bet gan — ievērojot Beļģijas tiesību normas.
   Visbeidzot, Beļģijas Karaliste balstās uz pamatu, kas atvasināts no tiesiskās drošības principa pārkāpuma.


title: Lieta T-200/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 28. maija spriedums — Al Matri /Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā — Līdzekļu iesaldēšana — Juridiskā pamata neesamība)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/69

         Vispārējās tiesas 2013. gada 28. maija spriedums — Al Matri/Padome
   (Lieta T-200/11) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā - Līdzekļu iesaldēšana - Juridiskā pamata neesamība)
   2013/C 225/152
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Doha, Katara) (pārstāvji — M. Lester, barrister, un G. Martin, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bishop un I. Gurov)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētāja prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Bordes un M. Konstantinidis) un Tunisijas Republika (pārstāvis — W. Bourdon, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, Padomes 2011. gada 4. februāra Īstenošanas Lēmumu 2011/79/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV L 31, 40. lpp.), otrkārt, Padomes 2011. gada 4. februāra Regulu (ES) Nr. 101/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV L 31, 1. lpp.), un, treškārt, Padomes 2012. gada 27. janvāra Lēmumu 2012/50/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/72 (OV L 27, 11. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2011. gada 4. februāra Īstenošanas Lēmumu 2011/79/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā, un Padomes 2011. gada 4. februāra Regulu (ES) Nr. 101/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Tunisijā, ciktāl tie attiecas uz Fahed Mohamed Sakher Al Matri;

               2)

               saglabāt Īstenošanas Lēmuma 2011/79 sekas attiecībā uz Al Matri kungu līdz brīdim, kad stāsies spēkā Regulas (ES) Nr. 101/2011 atcelšana, ciktāl tā attiecas uz Al Matri kungu;

               3)

               izbeigt tiesvedību par prasību pārējā daļā;

               4)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, ka arī atlīdzina Al Matri kunga tiesāšanās izdevumus;

               5)

               Eiropas Komisija un Tunisijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 160, 28.05.2011.


title: Lieta T-331/06: Vispārējās tiesas 2010. gada 8. jūlija spriedums — Evropaïki Dynamiki /EVA (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — EVA uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Informātikas konsultāciju pakalpojumu sniegšana — Piedāvājuma noraidīšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Vispārējās tiesas kompetence — Piešķiršanas kritēriji, kas paredzēti līguma dokumentos — Apakškritēriji — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/31

         Vispārējās tiesas 2010. gada 8. jūlija spriedums — Evropaïki Dynamiki/EVA
   (Lieta T-331/06) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - EVA uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Informātikas konsultāciju pakalpojumu sniegšana - Piedāvājuma noraidīšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Vispārējās tiesas kompetence - Piešķiršanas kritēriji, kas paredzēti līguma dokumentos - Apakškritēriji - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2010/C 234/52
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un N. Keramidas, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Vides aģentūra (EVA) (pārstāvji — M. Hofstötter, pārstāvis, kam palīdz J. Stuyck, advokāts)

      Priekšmets

   Lūgums atcelt EVA 2006. gada 14. septembra lēmumu, ar ko ir noraidīts prasītājas piedāvājums, kuru tā iesniegusi atbilstoši uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūrai EEA/IDS/06/002 saistībā ar informātikas konsultāciju pakalpojumu sniegšanu (OV S 118-125101), un ar ko līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citiem pretendentiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-621/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. novembrī – Tractel Greifzug/ITSB – Jiangsu Shenxi Construction Machinery (Motorizētas tītavas forma)

text:
               18.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/44

         Prasība, kas celta 2015. gada 9. novembrī – Tractel Greifzug/ITSB – Jiangsu Shenxi Construction Machinery (Motorizētas tītavas forma)
   (Lieta T-621/15)
   (2016/C 016/52)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tractel Greifzug GmbH (Bergisch Gladbach, Vācija) (pārstāvji – U. Lüken un C. Maierhöfer, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Jiangsu Shenxi Construction Machinery Co. Ltd (Wuxi, Ķīna)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: trīsdimensiju Kopienas preču zīme (Motorizētas tītavas forma) – Kopienas preču zīme Nr. 7 033 061

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 3. septembra lēmums lietā R 1658/2014-1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un pilnībā noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta pārkāpums.


title: Lieta T-11/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 23. septembra spriedums – Tegometall International /ITSB – Irega  ( “MEGO” ) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “MEGO”  — Relatīvs atteikuma pamats — Agrāk noticis iebildumu process — Res judicata spēka neesamība

text:
               3.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 388/13

         Vispārējās tiesas 2014. gada 23. septembra spriedums – Tegometall International/ITSB – Irega (“MEGO”)
   (Lieta T-11/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “MEGO” - Relatīvs atteikuma pamats - Agrāk noticis iebildumu process - Res judicata spēka neesamība)
   2014/C 388/15
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tegometall International AG (Lengwil, Šveice) (pārstāvji – H. Timmann un E. Schaper, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Walicka)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Irega AG (Zuchwil, Šveice)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 25. oktobra lēmumu lietā R 1522/2012–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Tegometall International AG un Irega AG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 25. oktobra lēmumu lietā R 1522/2011–1;

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Tegometall International AG Vispārējā tiesā, kā arī Apelāciju padomē radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 23.2.2013.


title: Lieta T-245/09: Prasība, kas celta 2009. gada 24. jūnijā — Shell Hellas/Komisija

text:
               15.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/29

         Prasība, kas celta 2009. gada 24. jūnijā — Shell Hellas/Komisija
   (Lieta T-245/09)
   2009/C 193/47
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Shell Hellas Oil and Chemical SA (Shell Hellas AE), Attica (Grieķija) (pārstāvis — P. Hubert, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt, daļēji vai pilnībā, Komisijas 2009. gada 16. aprīļa netieši izteikto noraidošo atbildi attiecībā uz lūgumu par piekļuvi Komisijas rīcībā esošiem dokumentiem (atsauce GESTDEM 6159/2008) un izdarīt visus secinājumus, kas no tā izriet attiecībā uz prasītājas piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem;

               —

               pakārtoti, ja Pirmās instances tiesa to uzskata par lēmumu, atcelt, daļēji vai pilnībā, Komisijas Ģenerālsekretariāta 2009. gada 15. aprīļa vēstuli, kurā ir norādīts, ka nav iespējams atbildēt uz tās lūgumu par piekļuvi Komisijas dokumentiem (atsauce GESTDEM 6159/2008) un izdarīt visus secinājumus, kas no tā izriet attiecībā uz prasītājas piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem;

               —

               piespriest Komisija atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar savu prasību prasītāja lūdz atcelt netieši izteikto Komisijas lēmumu, ar kuru tai ir atteikts piešķirt piekļuvi visai sarakstei starp Komisiju un Grieķijas konkurences iestādi saskaņā ar Regulas Nr. 1/2003 11. panta 4. punktu par izmeklēšanu attiecībā uz degvielas tirgu. Pakārtoti, ja Pirmās instances tiesa to uzskata par tiešu atteikuma lēmumu, prasītāja lūdz atcelt Ģenerālsekretariāta vēstuli, kurā ir norādīts, ka Komisija nevar atbildēt uz prasītājas iesniegto lūgumu par piekļuvi dokumentiem.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza trīs pamatus.
   Ar pirmo pamatu, kas pamatots ar EKL 253. panta pārkāpumu, prasītāja apgalvo, ka, tā kā atteikums esot netiešs, atbildētāja, ņemot vērā jau šī lēmuma veidu, nav sniegusi pamatojumu, lai prasītāja uzzinātu atteikuma iemeslus.
   Ar otro pamatu, kas izvirzīts pakārtoti, ja Pirmās instances tiesa uzskatītu, ka Komisijas Ģenerālsekretariāta vēstule ir apstrīdams lēmums vai ka Ģenerālsekretariāta jaunā 2009. gada 18. jūnija vēstulē būtu sniegti netieši izteikta lēmuma motīvi, prasītāja norāda, ka sniegtais pamatojums neatbilst EKL 253. panta prasībām sniegt pamatojumu un ir pretējs Regulas Nr. 1049/2001 (1) burtam un garam.
   Ar trešo pamatu, kas pamatots ar EKL 255. panta un Regulas Nr. 1049/2001 pārkāpumu, prasītāja apgalvo, ka dokumenti, kuriem ir lūgta piekļuve, neietilpst izņēmumos no pārskatāmības principa, kas paredzēti Regulā Nr. 1049/2001. Šajā sakarā prasītāja norāda, ka:

               —

               Komisija nav analizējusi katru dokumentu, bet vispārēji novērtējusi Regulas izņēmumus attiecībā uz dokumentu kategorijām;

               —

               Komisija nevarēja tieši konsultēties ar Grieķijas konkurences iestādi, pamatojoties ar Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 5. punktu, lai uzzinātu tās nostāju par dokumentu nodošanu, jo dalībvalsts bija vienīgā, kura bija tiesīga atteikt dokumentu nodošanu ar šādu pamatojumu;

               —

               Komisija esot pieļāvusi kļūdu, atsaucoties uz izņēmumu saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību (Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmais ievilkums), lai atteiktu visu dokumentu nodošanu, jo tā varētu no dokumentiem izslēgt konfidenciālo informāciju;

               —

               Komisija nevarēja atsaukties uz izņēmumu attiecībā uz izmeklēšanas darbību aizsardzību (Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešais ievilkums), jo Grieķijas konkurences iestāde jau bija pieņēmusi savu galīgo lēmumu aplūkotajā lietā;

               —

               tā nevarēja arī atsaukties uz izņēmumu attiecībā uz lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību tāpēc, ka dokumenti, kuriem tika lūgta piekļuve, neietilpst lēmumu pieņemšanas procesa jomā vai apdraudējums nevar būt būtisks.

         Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka jebkurā gadījumā pastāvēja sabiedrības prioritāras intereses saņemt aplūkotos dokumentus, proti, atļaut efektīvu Kopienu tiesību vienveidīgu piemērošanu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta C-372/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 1. augustā iesniedza Krajský súd v Prešove (Slovākijas Republika) – Zdeněk Sobotka / Provident Financial s . r . o .

text:
               27.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 380/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 1. augustā iesniedza Krajský súd v Prešove (Slovākijas Republika) – Zdeněk Sobotka/Provident Financial s.r.o.
   (Lieta C-372/14)
   2014/C 380/02
   Tiesvedības valoda – slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Krajský súd v Prešove

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Zdeněk Sobotka

      Atbildētāja: Provident Financial s.r.o.

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK (1), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (Negodīgas komercprakses direktīva) ir interpretējama tādējādi, ka par negodīgu komercpraksi var atzīt tāda patēriņa kredīta devēja rīcību, kurš, piedāvājot patērētājam līguma nosacījumus, rada patērētājam maldīgu iespaidu, ka viņam ir iespēja brīvi izvēlēties papildu pakalpojumu – garantiju kredīta atmaksai pa daļām –, taču faktiski īsteno nesamērīgu ietekmi uz patērētāju, lai viņš piekristu saņemt šo pakalpojumu?

               2)

               Vai Negodīgas komercprakses direktīva ir interpretējama tādējādi, ka par negodīgu komercpraksi var atzīt tādu kreditora rīcību, kurš, piedāvājot patērētājam līguma nosacījumus, prognozē viņam gada procentu likmes (GPL) apmēru, kurā nav iekļautas konkrētā papildu pakalpojuma izmaksas?

               3)

               Vai Negodīgas komercprakses direktīva ir interpretējama tādējādi, ka par negodīgu komercpraksi var atzīt tādu kreditora rīcību, kurš patēriņa kredītu tirgū piemēro patērētājiem par papildu pakalpojumu ievērojami paaugstinātu cenu, salīdzinot ar tā faktiskajām izmaksām, un vai, neiekļaujot gada procentu likmē izmaksas par papildu pakalpojumu, tiek apiets pienākums nodrošināt patēriņa kredīta faktisko kopējo izmaksu pārskatāmību?

               4)

               Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK (2) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (turpmāk tekstā – “Direktīva 93/13”) ir interpretējama tādējādi, ka pakalpojums “garantija patēriņa kredīta atmaksai pa daļā”, kura priekšmets ir patērētāja iemaksāto kredīta pieskaitījumu iekasēšana skaidrā naudā, ir galvenais priekšmets patēriņa kredīta piešķīrumā?

               5)

               Vai Padomes 1986. gada 22. decembra Direktīva 87/102/EEK (3) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz patēriņa kredītu, kas grozīta un papildināta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/7/EK (4), ir interpretējama tādējādi, ka GPL ietver arī atlīdzību par kredīta pieskaitījumu iekasēšanu skaidrā naudā vai tās daļu, ja atlīdzība ievērojami pārsniedz šāda papildu pakalpojuma nepieciešamās izmaksas, un vai šīs direktīvas 14. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja atlīdzība par papildu pakalpojumu ievērojami pārsniedz tā izmaksas un nav ierēķināta gada procentu likmē, GPL institūts tiek apiets?

               6)

               Vai [Direktīva 93/13] ir interpretējama tādējādi, ka, lai izpildītu prasību par papildu pakalpojuma, par kuru tiek maksātas administratīvās maksas, pārskatāmību, ir pietiekami, ja šā administratīvā pakalpojuma cena ir skaidra un saprotama (administratīvās maksas), kaut arī nav precizēts šim pakalpojumam atbilstošais piešķīruma priekšmets?

               7)

               Vai [Direktīvas 93/13] 4. panta 1. un 2. punkts ir interpretējami tādējādi, ka pats apstāklis, ka administratīvās maksas ir ietvertas GPL aprēķinā, liedz veikt to pārbaudi tiesā šīs direktīvas izpratnē?

               8)

               Vai [Direktīva 93/13] ir interpretējama tādējādi, ka pats administratīvo maksu apjoms liedz veikt pārbaudi tiesā šīs direktīvas izpratnē?

               9)

               Ja atbilde uz sesto jautājumu ir tāda, ka administratīvā pakalpojuma, par kuru jāmaksā administratīvās maksas, priekšmets ir pietiekami pārskatāms, vai tādā gadījumā administratīvais pakalpojums ar visām saistībām, kas no tā var izrietēt, ir patēriņa kredīta galvenais priekšmets?

               10)

               Vai [Direktīvas 93/13] 4. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka šīs direktīvas izpratnē cita starpā būtisks ir apstāklis, ka par papildu pakalpojuma izmaksām patērētājs saņem piešķīrumu, kas visbiežāk ir nevis viņa interesēs, bet gan patēriņa kredīta devēja interesēs?

      (1)  OV L 149, 22. lpp.

      (2)  OV L 95, 29. lpp.

      (3)  OV L 42, 48. lpp.

      (4)  OV L 101, 17. lpp.


title: Lieta C-166/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Amtsgerichts Büdingen (Vācija) 2008. gada 18. aprīļa rīkojumu — Strafverfahren/Guido Weber

text:
               19.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Amtsgerichts Büdingen (Vācija) 2008. gada 18. aprīļa rīkojumu — Strafverfahren/Guido Weber

   (Lieta C-166/08)
   (2008/C 183/21)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Amtsgericht Büdingen
   Lietas dalībnieki pamata procesā
   Prasītājs: Staatsanwaltschaft b.d. LG Gießen

      Atbildētājs: Guido Weber

   Prejudiciālais jautājums
   Vai Padomes 1989. gada 14. jūnija Direktīva 89/397/EEK par pārtikas produktu oficiālo kontroli (1) 7. panta 1. punkta otrais teikums attiecībā uz jēdzienu “attiecīgajām personām” [tulk. piez.: oficiālajā tulkojumā latviešu valodā šajā teikumā jēdziens ir izlaists] ir interpretējams tādējādi, ka ar to ir domāts ne tikai pārtikas produkta ražotājs, bet arī tirgotājs, ciktāl kriminālizmeklēšanas iestādēm tas par pārtikas produkta stāvokli un marķējumu ir jāsauc pie atbildības, piespriežot kriminālsodu vai naudas sodu?

      (1)  OV L 186, 23. lpp.


title: Lieta C-43/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 31. janvārī iesniedza Tribunale di Milano (Itālija) — kriminālprocess pret Assane Samb

text:
               9.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 31. janvārī iesniedza Tribunale di Milano (Itālija) — kriminālprocess pret Assane Samb

   (Lieta C-43/11)
   2011/C 113/12
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Milano

      Lietas dalībnieks pamata procesā

      Assane Samb

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai, ņemot vērā lojālas sadarbības un direktīvu lietderīgas iedarbības principus, Direktīvas 2008/115/EK (1) 15. un 16. pants pieļauj tādu situāciju, ka trešās valsts pilsonim, kurš nelikumīgi uzturas dalībvalstī, var tikt piemērots brīvības atņemšanas sods līdz četriem gadiem, ja tas nav izpildījis pirmo Questore rīkojumu, un brīvības atņemšanas sods līdz pieciem gadiem, ja tas nav izpildījis turpmākos rīkojumus (vienlaicīgi pastāvot tiesas policijas pienākumam piemērot apcietinājumu), tikai tādēļ vien, ka tas ir atteicies sadarboties izraidīšanas procedūras laikā un it īpaši, ņemot vērā to, ka šis sods ir piemērots tikai tādēļ, ka nav ievērots administratīvās iestādes izdots izbraukšanas rīkojums?

      (1)  OV L 348, 98. lpp.