title: Lieta C-465/10: Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 21. decembra spriedums ( Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration/Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Savienības finansiālo interešu aizsardzība — Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 — 3. pants — Struktūrfondi — Regula (EEK) Nr. 2052/88 — Regula (EKK) Nr. 4253/88 — Līgumslēdzēja iestāde, kas ir struktūrfondu finansējuma saņēmēja — ERAF finansējuma saņēmēja izdarītais publiskā iepirkuma procedūras pārkāpums — Pienākuma atgūt Savienības finansējumu pārkāpuma gadījumā pamatojums — “Pārkāpuma” jēdziens — “Turpināta pārkāpuma” jēdziens — Atgūšanas kārtība — Noilguma termiņš — Valsts tiesībās paredzēti ilgāki noilguma termiņi — Samērīguma princips)

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/10

         Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 21. decembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration/Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre

   (Lieta C-465/10) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības finansiālo interešu aizsardzība - Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 - 3. pants - Struktūrfondi - Regula (EEK) Nr. 2052/88 - Regula (EKK) Nr. 4253/88 - Līgumslēdzēja iestāde, kas ir struktūrfondu finansējuma saņēmēja - ERAF finansējuma saņēmēja izdarītais publiskā iepirkuma procedūras pārkāpums - Pienākuma atgūt Savienības finansējumu pārkāpuma gadījumā pamatojums - “Pārkāpuma” jēdziens - “Turpināta pārkāpuma” jēdziens - Atgūšanas kārtība - Noilguma termiņš - Valsts tiesībās paredzēti ilgāki noilguma termiņi - Samērīguma princips)
   2012/C 49/15
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration

      Atbildētāja: Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil d'État (Francija) — Padomes 1988. gada 24. jūnija Regulas (EEK) Nr. 2052/88 par struktūrfondu uzdevumiem un to efektivitāti, kā arī par to darbības saskaņošanu savā starpā un ar Eiropas Investīciju bankas un citu pastāvošo finanšu instrumentu darbību (OV L 185, 9. lpp.), Padomes 1988. gada 19. decembra Regulas (EEK) Nr. 4253/88, ar kuru apstiprināti Regulas (EEK) Nr. 2052/88 piemērošanas noteikumi (OV L 374, 1. lpp.), kā arī Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV L 312, 1. lpp.), noteikumu interpretācija — Publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras noteikumu neievērošana, ko pieļāvis ERAF un FNADT piešķirto subsīdiju saņēmējs — Pienākuma atgūt Kopienu atbalstu pārkāpuma gadījumā pamatojums — Nepamatoti izmaksāta atbalsta atgūšanas noteikumi — Noilguma termiņš

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               apstākļos, kādi tie ir pamatlietā, Padomes 1988. gada 19. decembra Regulas (EEK) Nr. 4253/88, ar ko paredz īstenošanas noteikumus Regulai (EEK) Nr. 2052/88, pirmkārt, attiecībā uz struktūrfondu un, otrkārt, attiecībā uz struktūrfondu un Eiropas Investīciju bankas un citu pastāvošo finansēšanas instrumentu darbības koordināciju, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1993. gada 20. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2082/93, 23. panta 1. punkta trešais ievilkums, interpretējot to kopsakarā ar Padomes 1988. gada 24. jūnija Regulas (EEK) Nr. 2052/88 attiecībā uz struktūrfondu, struktūrfondu un Eiropas Investīciju bankas un citu pastāvošo finansēšanas instrumentu darbības koordināciju, kurā grozījumi izdarīti ar 1993. gada 20. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2082/93, 7. panta 1. punktu, veido tādu juridisku pamatu, kas ļauj valsts iestādēm bez valsts tiesību aktos paredzētā pilnvarojuma piešķiršanas atgūt no finansējuma saņēmēja visu Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) atbalstu, pamatojoties uz to, ka šis finansējuma saņēmējs kā “līgumslēdzēja iestāde” Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50 par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai, kas grozīta ar Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvu 93/36/EEK, izpratnē nav ievērojis šajā direktīvā noteiktās prasības attiecībā uz valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanu, kuru mērķis ir darbības, kurai finansējuma saņēmējam piešķirts šis atbalsts, īstenošana;

               2.

               tas, ka līgumslēdzēja iestāde, kura ir ERAF finansējuma saņēmēja, nav ievērojusi Direktīvas 92/50, kas grozīta ar Direktīvu 93/36, publisko iepirkumu līgumu piešķiršanu regulējošās tiesību normas, kad tika piešķirts līgums par atbalstītās darbības īstenošanu, ir atzīstams par “pārkāpumu” Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību 1. panta izpratnē, pat ja kompetentā valsts iestāde nevarēja nezināt šī atbalsta piešķiršanas brīdī, ka finansējuma saņēmējs jau bija izvēlējies pakalpojuma sniedzēju, kam tas uzticēs atbalstītās darbības īstenošanu;

               3.

               apstākļos, kādi tie ir pamatlietā, kad ERAF finansējuma saņēmējs kā līgumslēdzēja iestāde, piešķirot līgumu par atbalstītās darbības īstenošanu, nav ievērojis Direktīvas 92/50, kas grozīta ar Direktīvu 93/36, publisko iepirkumu līgumu noslēgšanu regulējošās tiesību normas, piešķirot līgumu par atbalstītās darbības īstenošanu:

                           —

                           konkrētais pārkāpums ir jāuzskata par “turpinātu pārkāpumu” Regulas Nr. 2988/95 3. panta 1. punkta otrās daļas izpratnē, un līdz ar to šajā tiesību normā paredzētais četru gadu noilguma termiņš finansējuma saņēmējam nepamatoti pārskaitītā atbalsta atgūšanai sākas dienā, kad prettiesiski piešķirtais publiskā iepirkuma līgums ticis izpildīts;

                           —

                           audita ziņojuma, kurā konstatēti publisko iepirkumu regulējošo tiesību normu pārkāpumi un kurā rekomendēts valsts iestādei panākt samaksāto summu atmaksu, nosūtīšana finansējuma saņēmējam ir uzskatāma par pietiekami precīzu, lai tiktu atzīta par izmeklēšanu vai iztiesāšanu Regulas Nr. 2988/95 3. panta 1. punkta trešās daļas izpratnē;

               4.

               Regulas Nr. 2988/95 3. panta 3. punkta ieviešanā dalībvalstīm dotās iespējas ietvaros ar samērīguma principu nav saderīga 30 gadu noilguma termiņa piemērošana nepamatoti saņemtu Savienības budžeta līdzekļu atgūšanā.

      (1)  OV C 346, 18.12.2010.


title: Lieta T-638/13: Prasība, kas celta 2013. gada 27. novembrī — Bimbo /ITSB — Cafe' do Brasil ( “Caffè KIMBO GOLD MEDAL” )

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/38

         Prasība, kas celta 2013. gada 27. novembrī — Bimbo/ITSB — Cafe' do Brasil (“Caffè KIMBO GOLD MEDAL”)
   (Lieta T-638/13)
   2014/C 52/73
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bimbo, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvis — N. Fernández Fernández-Pacheco, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Cafe'
      do Brasil SpA (Melito di Napoli, Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               daļēji atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 25. septembra lēmumu lietā R 787/2012-4;

               —

               piespriest otrai procesa dalībniecei, ja tā iestāsies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “Caffè KIMBO GOLD MEDAL” sarkanā, zelta, baltā un melnā krāsā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30., 32. un 43. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 4 037 909

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiskas preču zīmes “BIMBO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē, reģistrācija Nr. 291 655 un agrāka Spānijā un Portugālē plaši pazīstama preču zīme “BIMBO”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1., 2. un 5. punkta pārkāpums


title: Lieta C-585/15: Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 9. februāra spriedums (Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Raffinerie Tirlemontoise SA/État belge Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cukurs — Ražošanas maksājumi — Vidējo zaudējumu noteikšana — Ražošanas maksājumu apjoma aprēķināšana — Regula (EK) Nr. 2267/2000 — Spēkā esamība — Regula (EK) Nr. 1993/2001 — Spēkā esamība

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/20

         Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 9. februāra spriedums (Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Raffinerie Tirlemontoise SA/État belge

   (Lieta C-585/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Cukurs - Ražošanas maksājumi - Vidējo zaudējumu noteikšana - Ražošanas maksājumu apjoma aprēķināšana - Regula (EK) Nr. 2267/2000 - Spēkā esamība - Regula (EK) Nr. 1993/2001 - Spēkā esamība)
   (2017/C 104/29)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Raffinerie Tirlemontoise SA

      Atbildētāja: État belge

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1999. gada 13. septembra Regulas (EK) Nr. 2038/1999 par cukura tirgu kopējo organizāciju 33. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka vidējo zaudējumu aprēķināšanai ir jāsadala faktisko izmaksu saistībā ar produktu eksporta kompensācijām, uz kurām attiecas šī norma, kopsumma ar eksportēto šo produktu daudzuma kopsummu neatkarīgi no tā, vai par šo daudzumu kompensācijas ir faktiski izmaksātas;

               2)

               minētās regulas 33. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ražošanas maksājumu kopsummas aprēķināšanai ir jāņem vērā vidējie zaudējumi, kas tiek aprēķināti, sadalot faktisko izmaksu saistībā ar produktu eksporta kompensācijām, uz kurām attiecas šī norma, kopsummu ar eksportēto šo produktu daudzuma kopsummu neatkarīgi no tā, vai par šo daudzumu kompensācijas ir faktiski izmaksātas;

               3)

               Komisijas 2000. gada 12. oktobra Regula (EK) Nr. 2267/2000, ar ko 1999./2000. tirdzniecības gadam nosaka ražošanas maksājumu apjomus, kā arī papildu maksājuma aprēķina koeficientu cukura nozarē, un Komisijas 2001. gada 11. oktobra Regula (EK) Nr. 1993/2001, ar ko 2000./2001. tirdzniecības gadam nosaka ražošanas maksājumu apjomus cukura nozarē, nav spēkā.

      (1)  OV C 38, 1.2.2016.


title: Lieta C-592/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 23. novembrī iesniedza Cour d'appel de Mons (Beļģija) – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL/État belge

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 23. novembrī iesniedza Cour d'appel de Mons (Beļģija) – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL/État belge

   (Lieta C-592/16)
   (2017/C 038/16)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Mons

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL

      Atbildētāja: État belge

      Prejudiciālais jautājums

   Vai ar Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturtajā direktīvā, kas attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem (Direktīva 78/660/EEK, 1978. gada 14. augusts, OV L 222, 11. lpp.), paredzētajiem noteikumiem par bilances sagatavošanu saskaņā ar kuriem:

               —

               gada pārskatiem ir jāsniedz patiess un skaidrs priekšstats par sabiedrības aktīviem un pasīviem, finansiālo stāvokli un peļņu vai zaudējumiem (direktīvas 2. panta 3. punkts);

               —

               uzkrājumi saistībām un izdevumiem ir paredzēti tādu zaudējumu vai parādu segšanai, kuru īpatnības ir precīzi definētas un ir paredzams, ka tie varētu rasties bilances datumā vai arī ir droši zināms, ka tie radīsies, bet par kuriem nav skaidrs, kāds būs apjoms vai kurā datumā šie zaudējumi radīsies (direktīvas 20. panta 1. punkts);

               —

               novērtēšana jāveic, izmantojot pienācīgas piesardzības principu, jo īpaši ievērojot šādus nosacījumus:

                           —

                           pārskatā drīkst iekļaut tikai to peļņu, kas ir iegūta līdz bilances datumam;

                           —

                           ir jāņem vērā visas paredzamās saistības un potenciālie zaudējumi, kādi var rasties dotajā pārskata gadā vai iepriekšējā pārskata gadā, pat ja šādas saistības vai zaudējumi kļūst zināmi tikai laikā starp bilances datumu un datumu, kurā sastāda gada pārskatu (direktīvas 31. panta 1. punkta c), aa) un bb) apakšpunkts);

               —

               jāņem vērā ieņēmumi un izmaksas, kas attiecas uz pārskata gadu, neatkarīgi no datuma, kurā saņem vai nomaksā šādus ieņēmumus vai izmaksas (direktīvas 31. panta 1. punkta d) apakšpunkts);

               —

               aktīvu un pasīvu posteņi ir jānovērtē atsevišķi (direktīvas 31. panta 1. punkta e) apakšpunkts);

         ir saderīgi tas, ka sabiedrība, kas ir akciju pirkuma iespējas emitente, var iegrāmatot kā ieņēmumu minētās pirkuma iespējas nodošanas cenu attiecīgajā finanšu gadā, kurā minētā pirkuma iespēja tiek izmantota, vai tās spēkā esamības termiņa beigās, lai ņemtu vērā risku, kādu uzņemas pirkuma iespējas emitents ar viņa izdarīto apņemšanos, [un nevis] tā finanšu gadu laikā, kurā izdara pirkuma iespējas nodošanu un tiek saņemta galīgā samaksa par to, jo risks, kādu uzņemas pirkuma iespējas emitents, tiek novērtēts atsevišķi, iegrāmatojot uzkrājumu?


title: Lieta T-256/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 19. marta rīkojums – Hautau/Komisija

text:
               1.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/24

         Vispārējās tiesas 2015. gada 19. marta rīkojums – Hautau/Komisija
   (Lieta T-256/12) (1)

   (2015/C 178/24)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 227, 28.7.2012.


title: Lieta C-245/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 23. maijā iesniedza Asylgerichtshof (Austrija) — K

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 23. maijā iesniedza Asylgerichtshof (Austrija) — K

   (Lieta C-245/11)
   2011/C 269/40
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Asylgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: K

      Atbildētāja: Bundesasylamt

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas Nr. 343/2003 (1) 15. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstij, kas saskaņā ar šīs regulas 6.-14. panta noteikumiem nav automātiski atbildīga par patvēruma meklētājas pieteikuma izskatīšanu, tomēr ir jāizskata pieteikums, ja šajā dalībvalstī dzīvo viņas smagi slimā un kultūras apsvērumu dēļ apdraudētā vedekla vai saistībā ar vedeklas saslimšanu aprūpējamie nepilngadīgie mazbērni un patvēruma meklētāja vēlas un var palīdzēt vedeklai vai mazbērniem? Vai tas attiecas arī uz gadījumu, ja nav Regulas Nr. 343/2003 15. panta 1. punkta otrajā teikumā minētā atbildīgās dalībvalsts lūguma?

               2)

               Vai Regulas Nr. 343/2003 3. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka 1. jautājumā minētajos apstākļos automātiski rodas dalībvalsts, kurai nav jāizskata patvēruma pieteikums, atbildība, ja pretējā gadījumā Regulas Nr. 343/2003 noteikumos paredzētā atbildība pārkāptu Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 3. vai 8. pantu (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 4. vai 7. pants)? Vai šajā gadījumā, papildus interpretējot un piemērojot Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 3. vai 8. pantu (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 4. vai 7. pants), var piemērot no Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūras atšķirīgus, proti, plašākus “necilvēcīgas izturēšanās” vai “ģimenes” jēdzienus?

      (1)  Padomes 2003. gada 18. februāra Regula (EK) Nr. 343/2003, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm; OV L 50, 1. lpp.


title: Lieta T-99/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. maija spriedums – Sfera Joven/EUIPO – Las banderas del Mediterráneo (“NOOSFERA”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “NOOSFERA” — Agrākas valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “SFERA”, “Sfera colours” un “sfera CENTROS” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               11.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/26

         Vispārējās tiesas 2016. gada 26. maija spriedums – Sfera Joven/EUIPO – Las banderas del Mediterráneo (“NOOSFERA”)
   (Lieta T-99/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “NOOSFERA” - Agrākas valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “SFERA”, “Sfera colours” un “sfera CENTROS” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 251/29)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sfera Joven, SA (Madride, Spānija) (pārstāvis – J. L. Rivas Zurdo, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – A. Muñiz Rodríguez un A. Schifko)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Las banderas del Mediterráneo, SL (Cox, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 12. decembra lēmumu lietā R 158/2014–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sfera Joven un Las banderas del Mediterráneo

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Sfera Joven, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 155, 11.5.2015.


title: Lieta C-163/11: Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 2. marta rīkojums ( Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Anex Customs BVBA/Beļģijas valsts un KBC Bank NV

text:
               26.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/26

         Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 2. marta rīkojums (Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Anex Customs BVBA/Beļģijas valsts un KBC Bank NV

   (Lieta C-163/11) (1)

   2012/C 151/41
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 179, 18.06.2011.


title: Lieta T-143/17 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 23. marta rīkojums – Ilunga Luyoyo/Padome Pagaidu noregulējums — Ierobežojoši pasākumi — Kongo Demokrātiskā Republika — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/25

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 23. marta rīkojums – Ilunga Luyoyo/Padome
   (Lieta T-143/17 R)
   (Pagaidu noregulējums - Ierobežojoši pasākumi - Kongo Demokrātiskā Republika - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2017/C 178/36)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kasa-Vubu, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji – O. Okito un A. Ouannès, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un kurā lūgts apturēt piemērot Padomes 2016. gada 12. decembra Regulu (ES) 2016/2230, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2016, L 336 I, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-480/10: Prasība, kas celta 2010. gada 5. oktobrī — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/24

         Prasība, kas celta 2010. gada 5. oktobrī — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste
   (Lieta C-480/10)
   ()
   2010/C 328/41
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un K. Simonsson)

      Atbildētāja: Zviedrijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, praksē pievienotās vērtības nodokļa (PVN) grupām paredzēto kārtību piemērojot tikai attiecībā uz finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu sniedzējiem, Zviedrijas Karaliste nav izpildījusi Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Zviedrijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Zviedrijas noteikumi par PVN grupām ir pretrunā PVN direktīvas 11. pantam, jo minētie noteikumi tiek piemēroti tikai uzņēmumiem, kas darbojas finanšu sektorā. Komisija uzskata, ka PVN grupām paredzētā valsts kārtība ir jāpiemēro visiem uzņēmumiem, kas ir reģistrēti dalībvalstī, kura piemēro šo kārtību, neatkarīgi no uzņēmuma veiktās darbības veida.
   Kopējā PVN sistēma ir vienota sistēma. Īpašas kārtības ieviešana šajā sistēmā principā ir jāveic tādējādi, lai šī kārtība būtu vispārēji piemērojama.
   PVN direktīvas 11. panta formulējumā nav nevienas norādes par to, ka dalībvalsts PVN grupām paredzēto kārtību varētu piemērot tikai atsevišķiem uzņēmumiem, kas darbojas konkrētā sektorā.
   Arī no PVN direktīvas 11. panta mērķa izriet, ka minētais pants ir jāsaprot tādējādi, ka tas ir piemērojams visiem uzņēmumiem visās nozarēs.
   Turklāt Zviedrijas noteikumi par PVN grupām nav saderīgi ar Eiropas Savienības tiesībās paredzēto vienlīdzīgas attieksmes principu.


title: Lieta T-272/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. jūlijā — Surcotton /Padome un Komisija

text:
               22.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/14

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. jūlijā — Surcotton/Padome un Komisija
   (Lieta T-272/07)
   (2007/C 223/23)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Surcotton SA, Kordoba (Spānija) (pārstāvis — L. Ortiz Blanco, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               apmierināt šo prasību par zaudējumu atlīdzību saskaņā ar EKL 288. pantu un piespriest Padomei un Komisijai solidāri izmaksāt prasītājam finansiālu kompensāciju par kopējo summu viens miljons septiņi simti trīsdesmit četri tūkstoši divdesmit septiņi euro (EUR 1 734 027) apmērā, un

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tie paši, kas jau ir minēti lietā T-217/07 Las Palmeras/Padome un Komisija.


title: Lieta F-104/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. septembrī — ZZ /Eiropols

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/70

         Prasība, kas celta 2012. gada 27. septembrī — ZZ/Eiropols
   (Lieta F-104/12)
   2013/C 26/142
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvji — W.J. Dammingh un N.D. Dane, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Eiropols)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Eiropola lēmumu, kas ir pieņemts, izpildot Civildienesta tiesas 2010. gada 29. jūnija spriedumu lietā F-27/09 Hanschmann/Eiropols, ar kuru Eiropols ir piešķīris prasītājai noteiktu naudas summu zaudējumu atlīdzināšanai, kas tai tika nodarīti ar lēmumu, kas tika atcelts ar iepriekš minēto spriedumu

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2011. gada 28. novembra lēmumu, ar kuru atbildētājs ir piešķīris prasītājai summu EUR 13 000 apmērā kā kompensāciju par zaudējumiem, kas tika nodarīti prasītājai, un pilnā mērā piemērojot agrāko Civildienesta tiesas spriedumu, kā arī atcelt 2012. gada 29. jūnija lēmumu, ar kuru tika noraidīta prasītājas sūdzība par 2011. gada 28. novembra lēmumu;

               —

               piespriest Eiropolam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot pārstāvja atalgojumu.


title: Lieta T-385/15: Prasība, kas celta 2015. gada 15. jūlijā – Loops/ITSB (Zobbirstes forma)

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/65

         Prasība, kas celta 2015. gada 15. jūlijā – Loops/ITSB (Zobbirstes forma)
   (Lieta T-385/15)
   (2015/C 302/81)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Loops, LLC (Ferndale, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – T. Schmidpeter, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: trīsdimensiju apzīmējuma (Zobbirstes forma) starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 187 189

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 30. aprīļa lēmums lietā R 1917/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atļaut publicēt starptautisko reģistrāciju Nr. 1 187 189 attiecībā uz pieteiktajām klasēm;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-143/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 26. martā iesniedza Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) – TMK Europe GmbH / Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 26. martā iesniedza Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) – TMK Europe GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

   (Lieta C-143/14)
   2014/C 235/02
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Berlin-Brandenburg

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: TMK Europe GmbH

      Atbildētājs: Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 1997. gada 17. novembra Regula (EK) Nr. 2320/97 (1), ar ko ievieš galīgos antidempinga maksājumus atsevišķu dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, kuru izcelsme ir Ungārijā, Polijā, Krievijā, Čehijas Republikā, Rumānijā un Slovākijas Republikā, ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 1189/93 un pārtrauc procedūru attiecībā uz tādu importu, kura izcelsme ir Horvātijas Republikā ir spēkā neesoša tādēļ, ka Komisija, pārprazdama no Padomes 1995. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 384/96 (2) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 3. panta 7. punkta izrietošās prasības par kaitējuma noteikšanu tādu (kaitējumu) ir pieņēmusi, neņemot vērā to, ka Komisija, pamatojoties tostarp uz 1994. gada 25. novembra lēmumu (lieta IV/35.304), kas nav publicēts un kas pieņemts, it īpaši pamatojoties uz 14. panta 3. punktu Padomes 1962. gada 6. februāra Regulā Nr. 17 “Pirmā regula par EKL 81. un [82. panta īstenošanu”, saistībā ar neleģēta tērauda caurulēm ir uzsākusi izmeklēšanu par iespējamām pret konkurenci vērstām darbībām, ar kurām varēja tikt pārkāpts 1992. gada 2. maija Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 53. pants, kā arī EKL 81. pants?

      (1)  OV L 322, 1. lpp.

      (2)  OV L 56, 1. lpp.


title: Lieta T-316/16: Prasība, kas celta 2016. gada 21. jūnijā – Moravia Consulting/EUIPO – Citizen Systems Europe (“SDC-554S”)

text:
               8.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/30

         Prasība, kas celta 2016. gada 21. jūnijā – Moravia Consulting/EUIPO – Citizen Systems Europe (“SDC-554S”)
   (Lieta T-316/16)
   (2016/C 287/36)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Moravia Consulting spol. s. r. o. (Brno, Čehijas Republika) (pārstāvis – M. Kyjovský, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Citizen Systems Europe GmbH (Štutgarte, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “SDC-554S” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 780 581

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 1. aprīļa lēmums lietā R 1575/2015-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-487/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 20. oktobra rīkojums — Imperial Chemical Industries/ITSB ( FACTORY FINISH ) (Procesa jautājumi — Kopienas preču zīme — Pārstāvība ar advokāta palīdzību)

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/27

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 20. oktobra rīkojums — Imperial Chemical Industries/ITSB (“FACTORY FINISH”)
   (Lieta T-487/07) (1)

   (Procesa jautājumi - Kopienas preču zīme - Pārstāvība ar advokāta palīdzību)
   (2008/C 327/50)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Imperial Chemical Industries plc, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — S. Malynicz, barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)
   Priekšmets
   Pieteikums, kas iesniegts saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 114. pantu, lūdzot atzīt W. Johnston par prasītājas pārstāvi šajā lietā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu, ar kuru Pirmās instances tiesu lūdz atzīt W. Johnston par Imperial Chemical Industries plc pārstāvi, noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 51, 23.2.2008.


title: Lieta T-710/16: Prasība, kas celta 2016. gada 6. oktobrī – La Patrouille/EUIPO – Alpha Industries, Inc. (“AEROBATIX”)

text:
               12.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/27

         Prasība, kas celta 2016. gada 6. oktobrī – La Patrouille/EUIPO – Alpha Industries, Inc. (“AEROBATIX”)
   (Lieta T-710/16)
   (2016/C 462/35)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: La Patrouille (Pantin, Francija) (pārstāvis – A. Lakits Josse, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Alpha Industries, Inc. (Chantilly, Virdžīnija, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “AEROBATIX” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 285 952

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 25. jūlija lēmums lietā R 2344/2015-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to ir noraidīta reģistrācijai pieteiktā preču zīme attiecībā uz tādām precēm kā “apģērbi, apavi, cepures”, un atļaut reģistrēt reģistrācijai pieteikto preču zīmi attiecībā uz šīm precēm;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               sajaukšanas iespējas neesamība;

               —

               secinot sajaukšanas iespēju, Apelācijas padome būtībā ir balstījusies uz apgalvotajām intelektuālajām līdzībām, lai gan tās patērētājs neuztver tūlītēji;

               —

               Apelācijas padome nav ņēmusi vērā vārdiskā elementa “AEROBATIX” nozīmi, kas kopā ar grafisko elementu ir pietiekams, lai novērstu jebkādu sajaukšanas iespēju.


title: Lieta F-31/06: Prasība, kas celta  2006. gada 13. martā  —  Perez Minayo Barroso  un  Pino  pret Komisiju

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/50

         Prasība, kas celta 2006. gada 13. martā — Perez Minayo Barroso un Pino pret Komisiju
   (Lieta F-31/06)
   (2006/C 131/92)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Isabelle Perez-Minayo Barroso, Brisele (Beļģija), un Marco Pino, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — S.Orlandi, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. un 12. pantu par prettiesiskiem;

               —

               atcelt individuālos lēmumus, ar ko prasītājus ieceļ pārvaldnieka amatā, tiktāl, ciktāl ar tiem nosaka viņu klasifikāciju saskaņā ar Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 2. punktu;

               —

               atcelt individuālos lēmumus, ar ko anulē punktus, kurus prasītāji ir uzkrājuši savā iepriekšējā kategorijā un kuri veido viņu “sac à dos”;

               —

               atcelt individuālos lēmumus, ar ko prasītāju atalgojuma noteikšanai piemēro reizināšanas koeficientu, kas ir mazāks par 1;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāji ir veiksmīgie kandidāti, kas izturējuši iekšējo konkursu COM/PA/04 par pārcelšanu citā kategorijā, par kuru paziņojums tika publicēts pirms jauno Civildienesta noteikumu spēkā stāšanās datuma. Pēc minētā datuma atbildētāja iecēla viņus augstākā kategorijā, tomēr saglabājot iepriekšējo pakāpi, līmeni un reizināšanas koeficientu. Savukārt viņu amatā paaugstināšanas punktu skaits tika samazināts līdz nullei.
   Savā prasībā prasītāji, pirmkārt, norāda uz to, ka apstrīdētie lēmumi pārkāpj juridisko struktūru, ko izveidoja viņu saņemtais konkursa paziņojums, kā arī Civildienesta noteikumu 5., 29. un 31. pantu, tiesību uz karjeru principu un samērīguma principu.
   Turklāt prasītāji apgalvo, ka šie lēmumi pārkāpj arī vienlīdzīgas attieksmes principu un nediskriminācijas principu. Pirmkārt, veiksmīgie kandidāti, kas izturējuši to pašu konkursu vai tā paša līmeņa konkursu, ir klasificēti dažādos līmeņos atkarībā no tā, vai viņi ir pieņemti darbā pirms vai pēc jauno Civildienesta noteikumu spēkā stāšanās. Otrkārt, prasītāji tika nostādīti nelabvēlīgā stāvoklī, salīdzinot ar ierēdņiem, kas iecelti pārvaldnieku amatā sertifikācijas procedūras ietvaros, jo minētajiem ierēdņiem ir saglabāti viņu amatā paaugstināšanas punkti; savukārt prasītāju “sac à dos” ir samazināts līdz nullei.
   Visbeidzot, prasītāji uzskata, ka apstrīdētie lēmumi pārkāpj tiesiskās paļāvības aizsardzības principu, jo viņi varēja gaidīt, ka viņus iecels konkursa paziņojumā norādītajās pakāpēs.


title: Lieta T-83/11: Prasība, kas celta 2011. gada 11. februārī — Antrax It /ITSB — Heating Company (Apkures radiatori)

text:
               9.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/16

         Prasība, kas celta 2011. gada 11. februārī — Antrax It/ITSB — Heating Company (Apkures radiatori)
   (Lieta T-83/11)
   2011/C 113/33
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Antrax It Srl (Resana, Itālija) (pārstāvis — L. Gazzola, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: The Heating Company BVBA (Dilsen, Beļģija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju trešās padomes 2010. gada 2. novembra lēmumu tiktāl, ciktāl ar to par spēkā neesošu ir atzīts Kopienas dizainparaugs Nr. 000593959-0001;

               —

               atcelt ITSB Apelāciju trešās padomes 2010. gada 2. novembra lēmumu tiktāl, ciktāl ar to Antrax It s.r.l ir piespriests atlīdzināt izdevumus, kas radušies The Heating Company BVBA procesā ITSB;

               —

               piespriest ITSB un The Heating Company BVBA atlīdzināt Antrax It s.r.l. tiesāšanās izdevumus, kā arī likumā paredzētās papildu summas, kas radušās saistībā ar šo tiesvedību;

               —

               piespriest The Heating Company BVBA atlīdzināt Antrax It s.r.l. izdevumus, kā arī likumā paredzētās papildu summas, kas tam radušās saistībā ar procesu ITSB.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas dizainparaugs, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: Kopienas dizainparaugs Nr. 000593959-0001 (apkures radiatori)

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: prasītājs

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu: The Heating Company BVBA

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu, tiesības: apstrīdētais Kopienas dizainparaugs neatbilst Regulas par Kopienas dizainparaugiem 4.–9. pantā paredzētajām prasībām, jo ir gandrīz identisks Vācijas dizainparaugam Nr. 5, kas ietverts kompleksā reģistrācijā Nr. 401 10481.8, publicēts pēc The Heating Company BVBA lūguma un ir vienāds Francijā, Itālijā un Beniluksā, un kas ir starptautisks dizainparaugs Nr. DM/0608899

      Anulēšanas nodaļas lēmums: Kopienas dizainparaugu atzīt par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu atcelt un Kopienas dizainparaugu atzīt par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Kopienas dizainparauga Nr. 000593959-0001 individuāla rakstura esamība


title: Lieta T-268/15: Prasība, kas celta 2015. gada 22. maijā – Apcoa Parking Holdings/ITSB (“PARKWAY”)

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/41

         Prasība, kas celta 2015. gada 22. maijā – Apcoa Parking Holdings/ITSB (“PARKWAY”)
   (Lieta T-268/15)
   (2015/C 245/49)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: APCOA Parking Holdings GmbH (Stuttgart, Vācija) (pārstāvis: A. Lohmann, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “PARKWAY”– reģistrācijas pieteikums Nr. 12 567 021

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 25. marta lēmums lietā R 2063/2014–4.

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp procesā Apelācijas padomē radušos izdevumus.

      Izvirzītie pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-338/05: Prasība, kas celta  2005. gada 9. septembrī  — Claudel/Revīzijas palāta

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/27

         Prasība, kas celta 2005. gada 9. septembrī — Claudel/Revīzijas palāta
   (Lieta T-338/05)
   (2005/C 296/59)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Raimonds Klodels [Raymond Claudel] (Merla [Merl], Luksemburga), (pārstāvis — Ē. Buaželo [E. Boigelot], avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Revīzijas palāta
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Revīzijas palātas 2004. gada 11. novembra Lēmuma (DEC183/04/DEF) 17. punkta d) apakšpunktu, ar ko nav atzīts, ka prasītājs veic nodaļas vadītāja funkcijas, sākot ar 2004. gada 30. aprīli;

               —

               piešķirt atlīdzību par materiālo un morālo kaitējumu, kas novērtēts ex aequo un ex bono 5000 eiro apmērā, kas var tikt palielināts tiesvedības laikā;

               —

               jebkurā gadījumā piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs ir Revīzijas palātas ierēdnis, kas ir atbildīgs par ārlietu dienestu pakalpojumiem. Ar savu prasību prasītājs apstrīd Revīzijas palātas lēmumu, jo ar to nav atzīts, ka viņš veic nodaļas vadītāja funkcijas un, jo īpaši, Civildienesta noteikumu ar grozījumiem pēc 2004. gada 1. maija 44. pantā paredzēto algas pielikumu.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs atsaucas uz Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 44. un 7. pantu, kā arī acīmredzamu kļūdu viņa amata novērtējumā. Viņš tāpat atsaucas uz pienākuma norādīt pamatojumu, vienlīdzīgas attieksmes principa, pienācīgas rūpīgas principa, kā arī labas pārvaldības principa pārkāpumu. Prasītājs izvirza prasījumu par zaudējumu, ko tas, iespējams, cietis, atlīdzību.


title: lieta T-413/05: Prasība, kas celta  2005. gada 18. novembrī  —  Sanchez Ferriz  pret Komisiju

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/36

         Prasība, kas celta 2005. gada 18. novembrī — Sanchez Ferriz pret Komisiju
   (lieta T-413/05)
   (2006/C 48/70)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Sanchez Ferriz Carlos (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — F. Frabetti, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt ziņojumu par prasītāja karjeras attīstību (REC/CDR) laikposmā no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savu prasību prasītājs vispirms pamato ar Civildienesta noteikumu 26. panta pārkāpumu, jo novērtējuma ziņojums faktiski neatradās viņa personīgajā lietā, bet gan bija saglabāts elektroniskā formā, un to, ka ne dokumentos papīra formā, ne dokumentos elektroniskā formātā nebija nekādu ziņu par šī ziņojuma pirmo versiju.
   Prasītājs arī apgalvo, ka ir pārkāpts Civildienesta noteikumu 43. pants, šī panta vispārējie piemērošanas noteikumi un Novērtēšanas vadlīnijas un Īpašās vadlīnijas 2001.-2002. gadam, jo Komisija ir uzdevusi par pienākumu novērtētājiem ievērot novērtējuma vidusmēra “mērķi”.
   Turklāt prasītājs apgalvo, ka Komisijas ieviestā nopelnu punktu sistēma ļauj vienādi klasificēt vairākus ierēdņus ar atšķirīgu darba efektivitāti, tādējādi neievērojot vienlīdzīgu attieksmi.
   Noslēgumā prasītājs apgalvo, ka ir pārkāpts patvaļīgas rīcības aizliegums un pienākums norādīt pamatojumu, ka ir ļaunprātīgi izmantotas pilnvaras un pārkāpts tiesiskās paļāvības princips, kā arī noteikums “patere legem quam ipse fecisti” un rūpības pienākums.


title: Lieta T-773/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. decembrī – BBY Solutions/ITSB – Worldwide Sales Corporation España (“BEST BUY”)

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/31

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. decembrī – BBY Solutions/ITSB – Worldwide Sales Corporation España (“BEST BUY”)
   (Lieta T-773/15)
   (2016/C 078/42)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BBY Solutions, Inc. (Mineapolisa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – A. Poulter, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Worldwide Sales Corporation España, SL (Sant Vicenç dels Horts, Spānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “BEST BUY” – reģistrācijas pieteikums Nr. 6 065 403

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 8. oktobra lēmums apvienotajās lietās R 733/2015–2 un R 780/2015–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelācijas padomes 2015. gada 8. oktobra lēmumu lietā R 780/2015-2, ciktāl ar to ir apmierināti iebildumi;

               —

               atcelt Iebildumu nodaļas 2015. gada 23. februāra lēmumu iebildumu procesā Nr. 1 312 208, ciktāl ar to ir apmierināti iebildumi;

               —

               apmierināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 006065403;

               —

               piespriest atbildētajam segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, nepareizi novērtējot preču zīmju dominējošos un atšķirtspējīgos elementus;

               —

               Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, nepareizi novērtējot preču zīmju radīto kopējo iespaidu;

               —

               Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, nepareizi novērtējot ar preču zīmēm aptverto preču un pakalpojumu identitāti vai līdzību;

               —

               Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, nepareizi secinot, ka starp iebildumu iesniedzēja agrākajām preču zīmēm un prasītājas preču zīmi pastāv sajaukšanas iespēja.


title: Lieta T-401/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 11. jūnija spriedums – Klingel /ITSB – Develey ( “JUNGBORN” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Vārdiska preču zīme “JUNGBORN”  — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “BORN”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               28.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/11

         Vispārējās tiesas 2014. gada 11. jūnija spriedums – Klingel/ITSB – Develey (“JUNGBORN”)
   (Lieta T-401/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Vārdiska preču zīme “JUNGBORN” - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “BORN” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 245/14
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Robert Klingel OHG (Pforzheim, Vācija) (pārstāvis – T. Zeiher, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Walicka)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (Unterhaching, Vācija) (pārstāvji – R. Kunz–Hallstein un H. Kunz–Hallstein, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 9. jūlija lēmumu lietā R 936/2011-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG un Robert Klingel OHG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Robert Klingel OHG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 331, 27.10.2012.


title: Lieta T-219/06: Prasība, kas celta 2006. gada 17. augustā — PTV pret ITSB ( map&guide travelbook )

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/13

         Prasība, kas celta 2006. gada 17. augustā — PTV pret ITSB (map&guide travelbook)
   (Lieta T-219/06)
   (2006/C 237/23)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: PTV Planung Transport Verkehr AG, Karlsrūe (Vācija) (pārstāvis — F. Nielsen, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 8. jūnija lēmumu (Apelācijas lietas numurs: R 1174/2005-1)

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “map&guide travelbook” attiecībā uz 9., 16. un 42. klasē ietilpstošām precēm un pakalpojumiem

      Pārbaudītāja lēmums: pieteikumu daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: pieteiktajai preču zīmei ir atšķirtspējas Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.)


title: Lieta T-367/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 27. februāra spriedums — Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia u.c./Komisija (Zveja — Zvejas resursu saglabāšana — Zilās tunzivs krājumu atjaunošana — Pasākumi, ar kuriem ir aizliegts zvejot ar riņķvadu zvejojošiem kuģiem, kuri peld ar Francijas vai Grieķijas karogu — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiesību akts, kas neietver izpildes pasākumus — Tieša ietekme — Pieņemamība — Valsts un zvejojoša kuģa kvotu izsmelšanas apmērs — Faktiskā nozvejas jauda)

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/21

         Vispārējās tiesas 2013. gada 27. februāra spriedums — Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia u.c./Komisija
   (Lieta T-367/10) (1)

   (Zveja - Zvejas resursu saglabāšana - Zilās tunzivs krājumu atjaunošana - Pasākumi, ar kuriem ir aizliegts zvejot ar riņķvadu zvejojošiem kuģiem, kuri peld ar Francijas vai Grieķijas karogu - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiesību akts, kas neietver izpildes pasākumus - Tieša ietekme - Pieņemamība - Valsts un zvejojoša kuģa kvotu izsmelšanas apmērs - Faktiskā nozvejas jauda)
   2013/C 108/56
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia (Atēnas, Grieķija), Chrisderic (Saint-Cyprien, Francija) un André Sébastien Fortassier (Grau-d’Agde, Francija) (pārstāvji — sākotnēji V. Akritidis un E. Petritsi, advokāti, pēc tam — V. Akritidis un F. Crespo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — K. Banks, A. Bouquet un D. Nardi)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 9. jūnija Regulu (ES) Nr. 498/2010, ar ko nosaka aizliegumu ar riņķvadu zvejojošiem kuģiem, kuri peld ar Francijas vai Grieķijas karogu vai ir reģistrēti Francijā vai Grieķijā, zvejot zilās tunzivis Atlantijas okeānā uz austrumiem no 45° rietumu garuma un Vidusjūrā (OV L 142, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia, Chrisderic un André Sébastien Fortassier sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 301, 6.11.2010.


title: Lieta F-125/10: Civildienesta tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 29. jūnija rīkojums — Schuerewegen /Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Pasākums attālināšanai no darba vietas — Dienesta apliecības atņemšana — Tiesību piekļuvei datortīklam atņemšana — Iepriekšēja administratīva sūdzība — Elektroniska paziņošana — Administrācijas faktiska iepazīšanās ar sūdzību — Nokavējums — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/42

         Civildienesta tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 29. jūnija rīkojums — Schuerewegen/Parlaments
   (Lieta F-125/10) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Pasākums attālināšanai no darba vietas - Dienesta apliecības atņemšana - Tiesību piekļuvei datortīklam atņemšana - Iepriekšēja administratīva sūdzība - Elektroniska paziņošana - Administrācijas faktiska iepazīšanās ar sūdzību - Nokavējums - Acīmredzama nepieņemamība)
   2011/C 232/77
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Daniel Schuerewegen (Marienthal, Luksemburga) (pārstāvji — P. Nelissen Grade un G. Leblanc, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — O. Caisou-Rousseau un E. Despotopoulou)

      Priekšmets

   Prasība atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar kuru prasītājs ir ticis attālināts no savas darba vietas un ar kuru viņam ir atņemta dienesta apliecība, kā arī turpmākos pasākumus, kuri sekoja šim lēmumam, un prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               D. Schuerewegen atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 30, 29.01.2011., 68. lpp.


title: Lieta T-65/15: Prasība, kas celta 2015. gada 6. februārī – ΤΑLΑΝΤΟΝ/Eiropas Komisija

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/55

         Prasība, kas celta 2015. gada 6. februārī – ΤΑLΑΝΤΟΝ/Eiropas Komisija
   (Lieta T-65/15)
   (2015/C 138/72)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki – Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Grieķija) (pārstāvis – Κ. Damis, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               uzdot veikt ekspertīzi, lai pārbaudītu ārējās revīzijas ziņojumā ietverto konstatējumu, kuru Komisija esot kļūdaini akceptējusi un kurā ir secināts, ka “trūkst alternatīvu pierādījumu, ar kuriem varētu tikt apliecināti deklarētie personāla izdevumi”. Šim apstāklim esot izšķiroša nozīme šī strīda iznākumam, jo personāla izdevumi veido vislielāko daļu no pieļaujamajiem izdevumiem un visas pārējās izmaksas ir atkarīgas no tiem;

               —

               atzīt, pirmkārt, ka 2014. gada 12. decembra paziņojums par parādu Nr. 3241414916, ar kuru Komisija ir pieprasījusi prasītājai samaksāt EUR 2 73  535,38 saskaņā ar līgumu attiecībā uz projektu FP 7216088 POCEMON, pamatojoties uz nepilnīgu un neprecīzu revīzijas ziņojumu Nr. 11-BA135–006, ir Komisijas līgumsaistību pārkāpums, un, otrkārt, ka saistībā ar strīdus līgumu deklarētie izdevumi ir pieļaujami, kā rezultātā būtu jāpiespriež Komisijai izsniegt kredītnotu EUR 1 29  764,38 apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats attiecas uz šķīrējklauzulu:

                           —

                           prasītāja apgalvo, ka tā veiktā detalizētā analīze, kas ietverta šajā prasības pieteikumā, pierāda, ka nepastāv nekāda cēloņsakarība starp revīzijas ziņojumā norādītajiem faktiem un ārējā revidenta secinājumiem, kurus Komisija ir akceptējusi bez jebkāda attaisnojuma un neraugoties un motivētiem prasītājas iebildumiem, kas neesot tikuši izskatīti. Ņemot vērā šo analīzi, neviens no ārējā revidenta izdarītajiem secinājumiem nav atbalstāms, un līdz ar to Komisijai esot bijuši jāizdara jauni secinājumi un jāapstiprina prasītājas izdevumi.

               2.

               Otrais pamats attiecas uz labticīgu līguma izpildi un aizliegumu ļaunprātīgi piemērot līguma noteikumus:

                           —

                           pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka tai esot tikušas liegtas likumīgas tiesības iesniegt savus iebildumus tieši revidentam, ko bija iecēlusi Komisija, un atbildēt uz nepamatotiem revīzijas ziņojuma projekta autora apgalvojumiem. Tas esot īpaši svarīgs aspekts, ņemot vērā ārējā revidenta pieļautos pārkāpumus un to, ka viņa objektivitāte attiecībā uz prasītāju esot apšaubāma;

                           —

                           otrkārt, prasītāja apgalvo, ka ārējā revidenta sagatavoto revīzijas ziņojuma projektu Komisija ir akceptējusi, neizskatot prasītājas izvirzītos tiesiskus un detalizētus iebildumus, kā arī tās iesniegtos alternatīvus pierādījumus, un neatspēkojot tos ar argumentiem. Runājot par revīzijas ziņojuma projektu, tas ir atspoguļots 2013. gada 22. janvāra revīzijas ziņojumā Nr. 11-BA135–006 attiecībā uz līgumu Nr. FP7-216088 POCEMON, kurā kļūdaini esot norādīts uz papildu pierādījumu trūkumu attiecībā uz deklarētiem personāla izdevumiem. Ārējā revidenta vērtējums esot patvaļīgs un nepamatots, ņemot vērā daudzus alternatīvus apliecinošus dokumentus un visu personāla locekļu, kas bija iesaistīti projektā, ar zvērestu apliecinātos paziņojumus, kuri tikuši iesniegti kā pierādījumi; līdz ar to attiecīgais Komisijas lēmums, ar kuru bez attaisnojuma ticis akceptēts ārējā revidenta vērtējums, esot tikpat kļūdains.


title: Lieta T-382/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 18. janvāra spriedums — Advance Magazine Publishers /ITSB — Capela & Irmãos ( “VOGUE” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “VOGUE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “VOGUE Portugal” — Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts))

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/26

         Vispārējās tiesas 2011. gada 18. janvāra spriedums — Advance Magazine Publishers/ITSB — Capela & Irmãos (“VOGUE”)
   (Lieta T-382/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “VOGUE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “VOGUE Portugal” - Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts))
   2011/C 63/49
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — M. Esteve Sanz, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: J. Capela & Irmãos, Lda
       (Porto, Portugāle)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 30. jūnija lēmumu lietā R 328/2003-3 attiecībā uz iebildumu procesu starp J. Capela & Irmãos, Lda
       un Advance Magazine Publishers, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 30. jūnija lēmumu lietā R 328/2003-2;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus pats, kā arī atlīdzina Advance Magazine Publishers, Inc. tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 22.11.2008.


title: Lieta T-289/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 11. februāra spriedums — Deutsche BKK /ITSB ( Deutsche BKK ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes Deutsche BKK reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamatojumi — Aprakstošais raksturs un atšķirtspējas neesamība — Izmantošanas rezultātā iegūtas atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 3. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 3. punkts) — Regulas Nr. 40/94 73. pants un 74. panta 1. punkta pirmais teikums (tagad — Regulas Nr. 207/2009 75. pants un 76. panta 1. punkta pirmais teikums))

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/24

         Vispārējās tiesas 2010. gada 11. februāra spriedums — Deutsche BKK/ITSB (“Deutsche BKK”)
   (Lieta T-289/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Deutsche BKK” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamatojumi - Aprakstošais raksturs un atšķirtspējas neesamība - Izmantošanas rezultātā iegūtas atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 3. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 3. punkts) - Regulas Nr. 40/94 73. pants un 74. panta 1. punkta pirmais teikums (tagad — Regulas Nr. 207/2009 75. pants un 76. panta 1. punkta pirmais teikums))
   2010/C 80/42
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutsche BKK (Wolfsburg, Vācija) (pārstāvji — H.-P. Schrammek, C. Drzymalla un S. Risthaus, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — B. Schmidt)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 29. maija lēmumu lietā R 318/2008-4 attiecībā uz pieteikumu vārdisko preču zīmi “Deutsche BKK” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Deutsche Betriebskrankenkasse (Deutsche BKK) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 247, 27.09.2008.


title: Lieta C-341/05: Tiesas (virspalāta) 2007. gada 18. decembra spriedums ( Arbetsdomstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Laval un Partneri Ltd/ Svenska Byggnadsarbetareförbundet , Svenska Byggnadsarbetareförbundets avd. 1, Byggettan , Svenska Elektrikerförbundet (Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Direktīva 96/71/EK — Darba ņēmēju norīkošana būvniecības jomā — Valsts tiesību akti, ar kuriem paredz darba noteikumus un nosacījumus saistībā ar 3. panta 1. punkta pirmās daļas a)-g) apakšpunktā uzskaitītajiem jautājumiem, izņemot minimālās darba algas likmi — Būvniecības koplīgums, kura noteikumi paredz labvēlīgākus nosacījumus vai attiecas uz citiem jautājumiem — Arodbiedrību iespēja ar kolektīvo rīcību mēģināt piespiest citās valstīs reģistrētos uzņēmumus katrā atsevišķā gadījumā risināt sarunas, lai noteiktu darba ņēmējiem maksājamās darba algas likmi, un pievienoties būvniecības koplīgumam)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/9

         Tiesas (virspalāta) 2007. gada 18. decembra spriedums (Arbetsdomstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Laval un Partneri Ltd/Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundets avd. 1, Byggettan, Svenska Elektrikerförbundet

   (Lieta C-341/05) (1)

   (Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Direktīva 96/71/EK - Darba ņēmēju norīkošana būvniecības jomā - Valsts tiesību akti, ar kuriem paredz darba noteikumus un nosacījumus saistībā ar 3. panta 1. punkta pirmās daļas a)-g) apakšpunktā uzskaitītajiem jautājumiem, izņemot minimālās darba algas likmi - Būvniecības koplīgums, kura noteikumi paredz labvēlīgākus nosacījumus vai attiecas uz citiem jautājumiem - Arodbiedrību iespēja ar kolektīvo rīcību mēģināt piespiest citās valstīs reģistrētos uzņēmumus katrā atsevišķā gadījumā risināt sarunas, lai noteiktu darba ņēmējiem maksājamās darba algas likmi, un pievienoties būvniecības koplīgumam)
   (2008/C 51/15)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Iesniedzējtiesa
   Arbetsdomstolen
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Laval un Partneri Ltd

      Atbildētāja: Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundets avd. 1, Byggettan, Svenska Elektrikerförbundet

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Arbetsdomstolen — EKL 12. un 49. panta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvas 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā (OV L 18, 1. lpp.) 3. panta 1. punkta, 3. panta 7. punkta, 3. panta 8. punkta, 3. panta 10. punkta un 4. panta interpretācija — Kolektīva rīcība pret būvuzņēmumu, kas norīkojis darbiniekus darbā citā dalībvalstī, kur neatrodas tā juridiskā adrese, un kas šajā valstī nav parakstījis koplīgumu
   Rezolutīvā daļa

               1)

               EKL 49. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvas 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā 3. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj, ka dalībvalstī, kurā darba noteikumi un nosacījumi attiecībā uz šīs direktīvas 3. panta 1. punkta pirmās daļas a)-g) apakšpunktā uzskaitītajiem jautājumiem, izņemot minimālās darba algas likmi, ir paredzēti normatīvajos aktos, arodbiedrība ar tādu kolektīvo rīcību būvobjektu blokādes veidā kā pamata lietā drīkst mēģināt piespiest citā dalībvalstī reģistrētu pakalpojumu sniedzēju uzsākt ar to sarunas par norīkotajiem darba ņēmējiem maksājamās algas likmi un pievienoties koplīgumam, kurā noteikumi attiecībā uz dažiem minētajiem jautājumiem paredz nosacījumus, kas ir labvēlīgāki nekā attiecīgajos normatīvajos aktos paredzētie, savukārt citi noteikumi attiecas uz jautājumiem, kas nav uzskaitīti minētās direktīvas 3. pantā;

               2)

               EKL 49. un 50. pants nepieļauj, ka dalībvalstī pastāvošais aizliegums arodbiedrībām īstenot kolektīvo rīcību, lai panāktu trešo personu noslēgta koplīguma atcelšanu vai grozīšanu, ir pakļauts nosacījumam, ka šī rīcība attiecas uz darba noteikumiem un nosacījumiem, kuriem ir tieši piemērojami valsts tiesību akti.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005.


title: Lieta F-88/07: Prasība, kas celta 2007. gada 29. augustā — Domínguez González /Komisija

text:
               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/34

         Prasība, kas celta 2007. gada 29. augustā — Domínguez González/Komisija
   (Lieta F-88/07)
   (2008/C 37/56)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Juan Luís Domínguez González, Žirona (Spānija) (pārstāvis — R. Nicolazzi Angelats, abogado)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai maksāt prasītājam atlīdzību 20 310,68 EUR apmērā par nodarītajiem zaudējumiem un kaitējumu, kas neietver materiālos un personiskos zaudējumus un prasībā norādītos izdevumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasības priekšmets ir kaitējuma atlīdzināšana, kas prasītājam ir nodarīts Komisijas 1999. gada 20. jūlija lēmuma, ar ko izbeigts līgums, ko prasītājs 1999. gada 1. jūlijā bija noslēdzis ar Eiropas Kopienas Humanitārās palīdzības biroju (ECHO), pēc šajā līgumā paredzētās medicīniskās pārbaudes beigām, dēļ.
   Savas prasības atbalstam prasītājs būtībā uzsver, ka:

               —

               līguma izbeigšana ir pamatota ar veselības problēmu izvērtējumu, neņemot vērā jaunākās apskates un tādējādi arī neņemot vērā reālo veselības stāvokli;

               —

               prasītājs nav saņēmis nekādu atbildi uz vēstulēm, kuras viņš citu pēc citas ir adresējis ECHO, lai labotu iepriekš minēto kļūdu;

               —

               Komisija nav ievērojusi līguma noteikumus, kuros minēts, ka šis līgums nevar stāties spēkā, kamēr darbinieka veselības stāvoklis nav uzlabojies;

               —

               ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību.


title: Lieta T-343/06: Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedums — Shell Petroleum u.c./Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Nīderlandes ceļu seguma bitumena tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Kopīga kontrole — Naudas sodi — Atbildību pastiprinoši apstākļi — Aizsācēja un vadītāja loma — Recidīvs — Pārkāpuma ilgums — Tiesības uz aizstāvību — Neierobežota kompetence — Uzņēmuma rīcība administratīvajā procesā)

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/14

         Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedums — Shell Petroleum u.c./Komisija
   (Lieta T-343/06) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Nīderlandes ceļu seguma bitumena tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Kopīga kontrole - Naudas sodi - Atbildību pastiprinoši apstākļi - Aizsācēja un vadītāja loma - Recidīvs - Pārkāpuma ilgums - Tiesības uz aizstāvību - Neierobežota kompetence - Uzņēmuma rīcība administratīvajā procesā)
   2012/C 355/23
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Shell Petroleum NV (Hāga, Nīderlande), The Shell Transport and Trading Company Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) un Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (Roterdama, Nīderlande) (pārstāvji — sākotnēji O. Brouwer, W. Knibbeler un S. Verschuur, vēlāk — O. Brouwer, W. Knibbeler un P. van den Berg, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre, kam palīdz L. Gyselen, advokāts)

      Priekšmets

   Galvenokārt, prasība atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006) 4090, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu (Lieta COMP/F/38.456 — Bitumens (NL)), ciktāl tas attiecas uz prasītājām, un pakārtoti — prasība samazināt prasītājām ar minēto lēmumu uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmuma C(2006) 4090, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu (Lieta COMP/F/38.456 — Bitumens (NL)) 2. panta l) punktu atcelt tiktāl, ciktāl ar to Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd un Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV uzliktā naudas soda summa ir noteikta EUR 108 miljonu apmērā;

               2)

               ar minēto 2. panta l) punktu Shell Petroleum, The Shell Transport and Trading Company un Shell Nederland Verkoopmaatschappij uzliktā naudas soda summa ir samazināta līdz EUR 81 miljonam;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 20, 27.01.2007.


title: Lieta C-253/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 21. marta spriedumu lietā T-81/13 FTI Touristik GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 26. maijā iesniedza FTI Touristik GmbH

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/16

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 21. marta spriedumu lietā T-81/13 FTI Touristik GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 26. maijā iesniedza FTI Touristik GmbH

   (Lieta C-253/14 P)
   (2015/C 046/22)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: FTI Touristik GmbH (pārstāvis – A. Parr, advokāte)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Pamati un galvenie argumenti

   Eiropas Savienības Tiesa (sestā palāta) ar 2014. gada 11. decembra rīkojumu apelācijas sūdzību noraidīja un nolēma, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.


title: Lieta C-87/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 20. februārī iesniedza Cour administrative (Luksemburga) — Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga/Ministre du Travail, de l’Emploi et de l’Immigration

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 20. februārī iesniedza Cour administrative (Luksemburga) — Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga/Ministre du Travail, de l’Emploi et de l’Immigration

   (Lieta C-87/12)
   2012/C 138/05
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour administrative

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga

      Atbildētājs: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

      Prejudiciālais jautājums

   Cik lielā mērā ar Savienības pilsoņa statusu un ar to saistītajām tiesībām dzīvot savas valstspiederības valstī, kā paredzēts LESD 20. pantā, apvienojumā ar Pamattiesību hartā, šajā gadījumā konkrēti — tās 20., 21., 24., 33. un 34. pantā, paredzētajām tiesībām, garantijām un pienākumiem tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos tiek piešķirtas tādam apgādniekam, kurš ir Savienības pilsonis un vēlas savā mītnes zemē, kuras valstspiederība viņam ir, īstenot ģimenes apvienošanos ar savu tēvu un māti un abiem saviem brāļiem, kuri visi ir trešās valsts valstspiederīgie, gadījumā, ja apgādnieks neveic pārvietošanos un neuzturas kādā citā dalībvalstī kā vien tajā, kuras valstspiederība viņam ir?


title: Lieta T-88/15: Prasība, kas celta 2015. gada 20. februārī – Aston Martin Lagonda/ITSB (Radiatora režģa attēls)

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/59

         Prasība, kas celta 2015. gada 20. februārī – Aston Martin Lagonda/ITSB (Radiatora režģa attēls)
   (Lieta T-88/15)
   (2015/C 138/77)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – D. Farnsworth, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas preču zīme, kas norādīta kā “cita” un kas attēlo radiatora režģi – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 1 8 67  173

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju otrās padomes 2014. gada 22. decembra lēmums lietā R 1798/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā apstiprināts pārbaudītāja secinājums, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei pirmšķietami nav atšķirtspējas attiecībā uz konkrētajām precēm un pakalpojumiem;

               —

               atļaut publicēt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 1 1 8 67  173;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-660/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Clerix/Parlaments

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/73

         Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Clerix/Parlaments
   (Lieta T-660/15)
   (2016/C 048/81)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Kristof Clerix (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – N. Pirc Musar, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2015. gada 14. septembra Lēmumu A(2015) 8327 C, ar ko tika noraidīts prasītāja atkārtotais pieteikums par piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kas attiecas uz informāciju par Eiropas Parlamenta locekļu ceļa izdevumiem, komandējuma dienas naudu, piemaksām par vispārējiem izdevumiem un personāla organizēšanas izmaksām;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. un 140. pantam, tostarp jebkuras personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 (2) 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo pieprasītie personas dati neesot aizsargājami personas dati saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo piekļuve pieprasītajai informācijai tika atteikta, lai gan datu izpaušanas nosacījumi esot bijuši izpildīti.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots vispārējā pienākuma atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam, skatot tos kopsakarā ar Regulas Nr. 1049/2001 6. panta 3. punktu, pārbaudīt katru konkrēto dokumentu pārkāpums.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta pārkāpums, jo atteikums piešķirt daļēju piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem neesot pamatots.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu, kā noteikts Regulas Nr. 1049/2001 7. panta 1. punktā un 8. panta 1. punktā, pārkāpums, jo Parlaments neesot izvērtējis visus prasītāja argumentus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001 L 8, 1. lpp.).


title: Lieta T-350/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 4. jūlija rīkojums — ICO Satellite /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Atvainojamas maldības neesamība — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/8

         Vispārējās tiesas 2012. gada 4. jūlija rīkojums — ICO Satellite/Komisija
   (Lieta T-350/09) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Termiņš prasības celšanai - Termiņa sākums - Atvainojamas maldības neesamība - Acīmredzama nepieņemamība)
   2012/C 273/12
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ICO Satellite Ltd (Slough, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Tupper, solicitor, D. Anderson, QC un D. Scannell, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un A. Nijenhuis, pārstāvji, kuriem palīdz D. Van Liedekerke un K. Platteau, advokāti)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — F. Florindo Gijón un G. Kimberley) un Solaris Mobile Ltd (Dublina, Īrija) (pārstāvji — J. Wheeler, solicitor un A. Robertson, barrister)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 13. maija Lēmumu 2009/449/EK par operatoru atlasi Eiropas sistēmām, kas nodrošina mobilo satelītsakaru pakalpojumus (MSP) (OV L 149, 65. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt prasību kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               ICO Satellite Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevums;

               3)

               Eiropas Savienības Padome un Solaris Mobile Ltd sedz savus tiesāšanas izdevumus pašas.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Tiesas spriedums ( 2014. gada 9. jūlijs ) apvienotajās lietās E-3/13 un E-20/13 Fred. Olsen un citi un Petter Olsen un citi pret Norvēģijas valsti, kuru pārstāv Lielo uzņēmumu centrālā nodokļu administrācija un Nodokļu direkcija (Kontrolēto ārvalstu uzņēmumu nodokļu sistēma – Tiesības veikt uzņēmējdarbību – Kapitāla brīva aprite – Valsts tiesību aktu apiešana – Pamatojums – Samērīgums)

text:
               26.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/5

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2014. gada 9. jūlijs)
   apvienotajās lietās E-3/13 un E-20/13

      Fred. Olsen un citi un Petter Olsen un citi
   pret
   Norvēģijas valsti, kuru pārstāv Lielo uzņēmumu centrālā nodokļu administrācija un Nodokļu direkcija
   (Kontrolēto ārvalstu uzņēmumu nodokļu sistēma – Tiesības veikt uzņēmējdarbību – Kapitāla brīva aprite – Valsts tiesību aktu apiešana – Pamatojums – Samērīgums)
   (2015/C 68/05)
   Apvienotajās lietās E-3/13 un E-20/13 Fred. Olsen un citi un Petter Olsen un citi pret Norvēģijas valsti, kuru pārstāv Lielo uzņēmumu centrālā nodokļu administrācija un Nodokļu direkcija, attiecībā uz Lielo uzņēmumu centrālās nodokļu administrācijas Nodokļu apelācijas padomes (Skatteklagenemnda ved Sentralskattekontoret for storbedrifter) un Oslo apgabaltiesas (Oslo tingrett) PRASĪBĀM Tiesai saskaņā ar Nolīguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi 34. pantu sniegt interpretāciju par tiesībām veikt uzņēmējdarbību un kapitāla brīvu apriti, it īpaši par EEZ līguma 31. un 40. pantu saistībā ar Norvēģijas noteikumiem par kontrolēto ārvalstu uzņēmumu nodokļu sistēmu (“CFC noteikumi”), kas pieļauj valsts nodokļu uzlikšanu kapitālam, kurš izvietots zemo nodokļu valstī, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis referents), 2014. gada 9. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1. – 2.

               Uz tādu trastu kā Ptarmigan Trust attiecas EEZ līguma 31. pants, ja minētais trasts veic reālu un patiesu saimniecisko darbību EEZ uz nenoteiktu laika posmu un ar pastāvīgas vienības starpniecību. To izvērtēt ir valsts tiesas ziņā. Visām ieinteresētajām pusēm, t. i., trasta dibinātājiem, pilnvarotajiem un labuma guvējiem ir EEZ līguma 31. un 34. pantā paredzētās tiesības.

               3.

               Pamatlīdzekļu labuma guvēji, kuri ir dibināti kā trasts un uz kuriem attiecas tādi valsts nodokļu pasākumi, kas minēti pamatlietā, var atsaukties uz EEZ līguma 40. pantu gadījumā, ja tiek konstatēts, ka tiem nav zināmas ietekmes uz neatkarīgu uzņēmumu kādā citā EEZ valstī vai tie neveic saimniecisko darbību, uz kuru attiecas tiesības veikt uzņēmējdarbību. Šajā sakarā galīgo novērtējumu veic valsts tiesa, pamatojoties uz lietas faktiskajiem apstākļiem.

               4.

               Attieksmes atšķirība, kas izriet no nodokļu likuma 10-60. panta, rada neizdevīgu nodokļu situāciju rezidentiem nodokļu maksātājiem, uz kuriem attiecas kontrolētu ārvalstu uzņēmumu tiesību akti, kas tos kavē izmantot brīvību veikt uzņēmējdarbību, atturot tos no meitasuzņēmuma dibināšanas, iegūšanas vai uzturēšanas EEZ valstī, kurā tas ir pakļauts zemam nodokļu līmenim. Tādējādi tas ierobežo brīvību veikt uzņēmējdarbību EEZ līguma 31. un 34. panta nozīmē. Ja nodokļu neizdevīgā situācija, kura rodas no atšķirībām attieksmē pret rezidentiem nodokļu maksātājiem saskaņā ar 10-60. pantu, kavē labuma guvējus investēt kādā citā EEZ valstī bez jebkāda nolūka ietekmēt uzņēmuma kontroli vai pārvaldību un iesaistīties personīgā kapitāla apritē, šī situācija ir uzskatāma par ierobežojumu kapitāla brīvai apritei EEZ līguma 40. panta un XII pielikuma nozīmē.
               Turklāt tāds valsts tiesību aktu noteikums, no kura izriet, ka atšķirībā no dalībniekiem salīdzināmos valsts uzņēmumos fiziskas personas, kuras ir dalībnieces kontrolētā ārvalstu uzņēmumā, kas atrodas citā EEZ valstī, nevar izvairīties no dubultās aplikšanas ar nodokli, ko rada Norvēģijas CFC noteikumi, ir brīvības veikt uzņēmējdarbību saskaņā ar EEZ līguma 31. un 34. pantu ierobežojums vai, atkarībā no valsts tiesas novērtējuma, brīvas kapitāla aprites ierobežojums, ko principā aizliedz EEZ līguma 40. pants.

               5.

               Tādu brīvības veikt uzņēmējdarbību vai, attiecīgajā gadījumā, kapitāla brīvas aprites ierobežojumu, kāds izriet no CFC noteikumiem, kas ir piemērojami pamatlietā, var pamatot ar primāriem sabiedrības interešu iemesliem, it īpaši ar apsvērumiem par izvairīšanās no nodokļu maksāšanas novēršanu vai līdzsvarotu nodokļu uzlikšanas pilnvaru saglabāšanu EEZ valstu starpā. Ierobežojums ir samērīgs, ja tas attiecas tikai uz pilnīgi mākslīgu mehānismu, ar kuru cenšas izvairīties no līdzīgās situācijās maksājamā valsts nodokļa. Līdz ar to šāda nodokļu pasākuma piemērošana nav pieļaujama, ja, pamatojoties uz objektīviem faktiem, par kuriem var pārliecināties trešās personas, ir pierādīts, ka par spīti tam, ka pastāv ar nodokļiem saistīti apsvērumi, kontrolētais ārvalstu uzņēmums ir tiešām izveidots uzņemošajā EEZ valstī un EEZ teritorijā veic reālu saimniecisko darbību.

               6.

               To izvērtēt ir valsts tiesas ziņā, vai prasītāji – Ptarmigan Trust labuma guvēji – atrodas salīdzināmā situācijā ar ģimenes vai aktīvu fondu labuma guvējiem, uz kuriem saskaņā ar Norvēģijas tiesību aktiem neattiecas īpašuma nodokļi. Tādā gadījumā nodokļu likmes atšķirība ir ierobežojums saskaņā ar EEZ līguma 31. pantu vai 40. pantu.

               7.

               Nodokļu likmes atšķirība nav attaisnojama, ja Ptarmigan Trust labuma guvēji atrodas līdzīgā situācijā, kādā ir ģimenes vai aktīvu fondu labuma guvēji, uz kuriem saskaņā ar Norvēģijas tiesību aktiem neattiecas īpašuma nodokļi.


title: Lieta C-42/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto (Portugāle) 2007. gada 2. februārī rīkojumu — Liga Portuguesa de Futebol Profissional (C.A./L.P.F.P.) un Baw International Ltd pret Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

text:
               24.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto (Portugāle) 2007. gada 2. februārī rīkojumu — Liga Portuguesa de Futebol Profissional (C.A./L.P.F.P.) un Baw International Ltd pret Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

   (Lieta C-42/07)
   (2007/C 69/20)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Liga Portuguesa de Futebol Profissional (C.A./L.P.F.P.) un Baw International Ltd

      Atbildētājs: Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai monopoltiesības, ko bauda Santa Casa [da Misericórdia de Lisboa], rada šķērsli pakalpojumu sniegšanas brīvībai, pārkāpjot pakalpojumu sniegšanas brīvības, brīvības veikt uzņēmējdarbību un maksājumu veikšanas brīvības principus, kas iedibināti attiecīgi EK līguma 49., 43. un 56. pantā, tādējādi, ka tās piemēro attiecībā pret Baw [International Ltd], proti, pakalpojumu sniedzēju, kura atrašanās vieta ir citā dalībvalstī, kur tas likumīgi sniedz tamlīdzīgus pakalpojumus, un kam nav neviena dibinājuma Portugālē?

               2)

               Vai Kopienu tiesības un it īpaši — iepriekš minētie principi iestājas pret tādu valsts regulējumu kā pamata lietā apstrīdētais, kurā, no vienas puses, vienai vienīgai organizācijai tiek nostiprinātas monopoltiesības rīkot izlozes un totalizatorus un, no otras puses, šī kārtība tiek attiecināta uz “visu valsts teritoriju, ieskaitot […] Internet tīklu”?


title: lieta C-35/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar Corte Suprema di Cassazione2004. gada 23. jūnija un 2004. gada 10. novembra rīkojumu lietā Reemtsma Cigarettenfabriken Gmbh pret Ministero delle Finanze

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar Corte Suprema di Cassazione2004. gada 23. jūnija un 2004. gada 10. novembra rīkojumu lietā Reemtsma Cigarettenfabriken Gmbh pret Ministero delle Finanze

   (lieta C-35/05)
   (2005/C 93/14)
   tiesvedības valoda - itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Corte Suprema di Cassazione lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 23. jūnija un 2004. gada 10. novembra rīkojumu lietā Reemtsma Cigarettenfabriken Gmbh pret Ministero delle Finanze un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2005. gada 31. janvārī.

      Corte Suprema di Cassazione lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               Vai 2. un 5. pants 1979. gada 6. decembra Padomes Astotā direktīvā 79/1072/EEK (1), ciktāl tas pakļauj nodokļu atmaksāšanu preču vai pakalpojumu ieguvējam vai klientam, kas nav rezidents, nosacījumam, ka šīs preces vai pakalpojumi tiek izmantoti tām darbībām, kas ir apliekamas ar nodokli, ir jāinterpretē tādējādi, ka ja pat pievienotās vērtības nodoklis, kas šajā gadījumā nebija maksājams un kas tika kļūdaini iekasēts un pēc tam pārskaitīts Valsts kasē, var arī tikt atmaksāts? Apstiprinošās atbildes gadījumā, vai valsts tiesību norma, kas, balstoties uz nodokļa, kas tika uzlikts un pārskaitīts, ''neatmaksāšanas'' raksturu, neparedz atmaksāšanu preču vai pakalpojumu ieguvējam vai klientam, kas nav rezidents, ir pretrunā ar minētajiem Direktīvas noteikumiem?

               2)

               Vai vispārējā veidā no Kopienas vienotās sistēmas var secināt, ka preču vai pakalpojumu ieguvējs vai klients var būt nodokļu parādnieks Valsts kasei? Vai atteikums uz valsts tiesību pamata pircējam, kas ir PVN maksātājs, un kuram saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir jāpilda pienākumi saistībā ar nodokļu rēķinu saņemšanu un maksāšanu, garantēt tiesības saņemt no valsts finanšu iestādēm nodokļa atmaksāšanu gadījumā, ja nodoklis tika kļūdaini uzlikts un pārskaitīts, ir saderīgs ar iepriekš minēto sistēmu, jo īpaši ar PVN neitralitātes principu, efektivitātes un nediskriminācijas principu? Vai valsts tiesību sistēma – kā to interpretē valsts tiesa, – kas piešķir pircējam/klientam tiesības vērsties tikai pret pakalpojumu sniedzēju/piegādātāju, un nevis pret finanšu iestādēm, neskatoties uz to, ka valsts tiesības paredz līdzīgu gadījumu, proti, tiešo nodokļu jomā abām pusēm (nodokļu maksātāju pārstāvjiem) ir tiesības pieprasīt nodokļa atmaksāšanu no Valsts kases – ir pretrunā ar efektivitātes un nediskriminācijas principu PVN atmaksāšanas jomā, ja nodoklis tika uzlikts, pārkāpjot Kopienu tiesības?

      (1)  OV L 331, 27.12.1979., 11.lpp.


title: Lieta C-484/09: Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 17. marta spriedums ( Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Manuel Carvalho Ferreira Santos/Companhia Europeia de Seguros, S.A. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 72/166/EEK — 3. panta 1. punkts — Direktīva 84/5/EEK — 2. panta 1. punkts — Direktīva 90/232/EEK — 1. pants — Tiesības uz atlīdzību, pamatojoties uz mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu — Ierobežojuma nosacījumi — Līdzdalība kaitējuma nodarīšanā — Vadītāju vainas neesamība — Atbildība par risku)

text:
               7.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 139/7

         Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 17. marta spriedums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Manuel Carvalho Ferreira Santos/Companhia Europeia de Seguros, S.A.

   (Lieta C-484/09) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 72/166/EEK - 3. panta 1. punkts - Direktīva 84/5/EEK - 2. panta 1. punkts - Direktīva 90/232/EEK - 1. pants - Tiesības uz atlīdzību, pamatojoties uz mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu - Ierobežojuma nosacījumi - Līdzdalība kaitējuma nodarīšanā - Vadītāju vainas neesamība - Atbildība par risku)
   2011/C 139/10
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal da Relação do Porto

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Manuel Carvalho Ferreira Santos

      Atbildētāja: Companhia Europeia de Seguros, S.A.

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal da Relação do Porto — Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīvas 72/166/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību (OV L 103, 1. lpp.) 3. panta 1. punkta, Padomes 1983. gada 30. decembra Otrās direktīvas 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu (OV 1984, L 8, 17. lpp.) 2. panta 1. punkta un Padomes 1990. gada 14. maija Trešās Direktīvas 90/232/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu (OV L 129, 33. lpp.) 1. panta interpretācija — Negadījumiem, kas radušies no transportlīdzekļu kustības, piemērojamā civiltiesiskās atbildības režīma noteikšana — Nosacījumi tiesību uz zaudējumu atlīdzību no obligātās apdrošināšanas ierobežošanai, kas pamatota uz to, cik lielā mērā viens no par negadījumu atbildīgajiem autovadītājiem ir veicinājis zaudējumus — Autovadītāju vainas neesamība — Atbildība par risku

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīvas 72/166/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību 3. panta 1. punkts, Padomes 1983. gada 30. decembra Otrās direktīvas 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu 2. panta 1. punkts un Padomes 1990. gada 14. maija Trešās direktīvas 90/232/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu 1. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neaizliedz valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru tad, ja divu transportlīdzekļu sadursme rada kaitējumu un neviens no vadītājiem nav vainojams, atbildība par šo kaitējumu tiek sadalīta proporcionāli tam, kādā mērā katrs transportlīdzeklis ir veicinājis tā rašanos, un, ja šajā ziņā pastāv šaubas, ir noteikts, ka minētās veicināšanas pakāpes ir vienādas.

      (1)  OV C 37, 13.2.2010.


title: Lieta T-78/16: Vispārējās tiesas 2016. gada 16. septembra rīkojums – Sartour/Parlaments Publiski pakalpojumu līgumi — Koncesija ēdināšanas nodrošināšanai ēkā, kuru aizņem Parlaments — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam — Iepirkuma atcelšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               7.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 410/21

         Vispārējās tiesas 2016. gada 16. septembra rīkojums – Sartour/Parlaments
   (Lieta T-78/16) (1)

   (Publiski pakalpojumu līgumi - Koncesija ēdināšanas nodrošināšanai ēkā, kuru aizņem Parlaments - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam - Iepirkuma atcelšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2016/C 410/29)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Sartour (Beveren, Beļģija) (pārstāvis – M. Cherchi, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – Z. Nagy un S. Toliušis)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 263. pantam, kurā ir lūgts atcelt, pirmkārt, Eiropas Parlamenta 2015. gada 18. decembra lēmumu, ar ko ir noraidīts piedāvājums, kuru prasītājs bija iesniedzis atbilstoši iepirkuma procedūrai 06B40/2015/M073, kas attiecas uz koncesiju par Vidusjūras reģiona ēdināšanas pakalpojuma nodrošināšanu Altiero Spinelli ēkā, kuru aizņem Parlaments Briselē, un, otrkārt, “lēmumu”, ar kuru Parlaments minēto koncesiju esot piešķīris citam pretendentam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 118, 4.4.2016.