title: Lieta T-441/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 8. jūlija spriedumu lietā F-139/06 Kurrer /Komisija 2010. gada 20. septembrī iesniedza Christian Kurrer

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/35

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 8. jūlija spriedumu lietā F-139/06 Kurrer/Komisija 2010. gada 20. septembrī iesniedza Christian Kurrer

   (Lieta T-441/10 P)
   ()
   2010/C 328/60
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Christian Kurrer (Watermael-Boitsfort, Beļģija) (pārstāvis — M. Velardo, avocat)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un Eiropas Savienības Padome

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt spriedumu lietā F-139/06 Kurrer/Komisija;

               —

               atcelt 2006. gada 27. marta lēmumu attiecībā uz tā daļu, kurā apelācijas sūdzības iesniedzējs, pārbaudāmais ierēdnis, tiek iecelts A*6 pakāpes otrajā līmenī;

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ sprieduma taisīšanai Civildienesta tiesā;

               —

               piespriest atbildētājai apelācijas tiesvedībā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas radušies pirmajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā apelācijas sūdzībā apelācijas sūdzības iesniedzējs lūdz atcelt Civildienesta tiesas (CDT) 2010. gada 8. jūlija spriedumu lietā F-139/06 Kurrer/Komisija, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēja, bijušā pagaidu darbinieka, kas bija iecelts A*8 pakāpē, prasība atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru tā i) pēc atklāta konkursa, kas tika publicēts pirms Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu jaunajā redakcijā stāšanās spēkā, iecēla apelācijas sūdzības iesniedzēju, pārbaudāmo administratoru, attiecībā uz šī lēmuma daļu, kurā viņš tiek iecelts A*6 pakāpes otrajā līmenī atbilstoši Civildienesta noteikumu jaunajai redakcijai, un kurā ii) tā nav saglabājusi viņa paaugstināšanas amatā punktus.
   Apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka visiem pagaidu darbiniekiem, kas sekmīgi ir nokārtojuši iekšējo vai atklāto konkursu, būtu jāsaglabā viņu pakāpe brīdī, kad viņus atzīst kā pārbaudāmos ierēdņus, turpretī CDT lēma, ka šī priekšrocība pienākas tikai tiem pagaidu darbiniekiem, kuri ar apstiprināšanu amatā tiek iecelti augstākā kategorijā.
   Šajā sakarā apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza četrus pamatus:

               —

               kļūda pamatojumā un tiesību piemērošanā, jo CDT ir ļoti virspusēji apskatījusi diskrimināciju starp pagaidu darbiniekiem, kurus darbā ir pieņēmusi Eiropas Komisija, un pagaidu darbiniekiem, kurus darbā pieņem Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Revīzijas Palāta, jo abas iepriekš minētās iestādes šo pagaidu darbinieku klasificēšanā ir saglabājušas viņu pakāpi un darba stāžu neatkarīgi no klasifikācijas, kas tika norādīta paziņojumā par konkursu, ko viņi sekmīgi nokārtoja;

               —

               tiesību normu par Kopienas tiesību interpretāciju pārkāpums, jo interpretācija, kuru piemēroja CDT, nav balstīta ne uz Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 4. punkta formulējumu, ne tā loģiku;

               —

               vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas pārkāpums un kļūda tiesību piemērošanā, jo CDT savā veiktajā interpretācijā ir pārkāpusi principu, atbilstoši kuram nevar pieņemt atšķirīgu risinājumu attiecībā uz divām situācijām, kas nav būtiski atšķirīgas, jo nepastāv būtiska atšķirība starp pagaidu darbiniekiem, kuri tiek apstiprināti amatā līdz ar iekļūšanu jaunā kategorijā, un pagaidu darbiniekiem, kuri tiek apstiprināti amatā pēc atklāta konkursa; turklāt dažiem pagaidu darbiniekiem, kuri kļuva par ierēdņiem pēc atklāta konkursa, esot saglabāti paaugstināšanas amatā punkti pretēji tam, kas notika ar apelācijas sūdzības iesniedzēju;

               —

               Kopienas tiesību pārkāpums un it īpaši tiesību uz karjeru un pagaidu darbinieku tiesību kļūt par ierēdņiem pārkāpums.


title: Tiesas spriedums (2014. gada 10. novembris) lietā E-6/14 EBTA – Uzraudzības iestāde pret Islandi (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Direktīva 2008/43/EK – Pasākumu neīstenošana)

text:
               13.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/14

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2014. gada 10. novembris)
   lietā E-6/14 EBTA
   Uzraudzības iestāde pret Islandi
   (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Direktīva 2008/43/EK – Pasākumu neīstenošana)
   (2015/C 158/08)
   Lietā E-6/14 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi attiecībā uz PRASĪBU paziņot, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus un/vai nekavējoties nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par visiem pasākumiem, kuri ir vajadzīgi, lai īstenotu aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XXIX nodaļas 5. punktā (Komisijas 2008. gada 4. aprīļa Direktīva 2008/43/EK, ar ko izveido sistēmu civilām vajadzībām paredzētu sprāgstvielu marķēšanai un izsekojamībai saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/15/EEK) un kas pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu, Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un EEZ līguma 7. pantu, Tiesa šādā sastāvā – priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen (tiesnesis referents) un Páll Hreinsson – 2014. gada 10. novembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo Tiesa:

               1.

               pasludina, ka Islande, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XXIX nodaļas 5. punktā minēto aktu (Komisijas 2008. gada 4. aprīļa Direktīva 2008/43/EK, ar ko izveido sistēmu civilām vajadzībām paredzētu sprāgstvielu marķēšanai un izsekojamībai saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/15/EEK), kas pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un Līguma 7. pantu;

               2.

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-157/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 17. decembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Neptune Distribution SNC/Ministre de l'Économie et des Finances Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EK) Nr. 1924/2006 — Direktīva 2009/54/EK — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. panta 1. punkts un 16. pants — Patērētāja aizsardzība — Uzturvērtības un veselīguma norādes — Dabīgie minerālūdeņi — Nātrija vai sāls saturs — Aprēķināšana — Nātrija hlorīds (galda sāls) vai kopējais nātrija daudzums — Vārda un informācijas brīvība — Darījumdarbības brīvība

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/5

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 17. decembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Neptune Distribution SNC/Ministre de l'Économie et des Finances

   (Lieta C-157/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK) Nr. 1924/2006 - Direktīva 2009/54/EK - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. panta 1. punkts un 16. pants - Patērētāja aizsardzība - Uzturvērtības un veselīguma norādes - Dabīgie minerālūdeņi - Nātrija vai sāls saturs - Aprēķināšana - Nātrija hlorīds (galda sāls) vai kopējais nātrija daudzums - Vārda un informācijas brīvība - Darījumdarbības brīvība)
   (2016/C 068/06)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Neptune Distribution SNC

      Atbildētājs: Ministre de l'Économie et des Finances

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Regulu (EK) Nr. 107/2008, 8. panta 1. punkts, to lasot kopsakarā ar šīs regulas pielikumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to attiecībā uz dabīgo minerālūdeni un citu ūdeni ir aizliegts izmantot norādi “ļoti maz nātrija vai sāls” vai jebkuru citu norādi, kuru patērētājs varētu saprast tāpat;
               Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 18. jūnija Direktīvas 2009/54/EK par dabīgo minerālūdeņu ieguvi un tirdzniecību 9. panta 2. punkts, to lasot kopsakarā ar šīs direktīvas III pielikumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka uz dabīgā minerālūdens iepakojuma, etiķetes vai reklāmā ir ietvertas norādes vai uzraksti ar mērķi likt noticēt patērētājam, ka attiecīgajā ūdenī ir maz nātrija vai sāls vai ka tas ir piemērots uzturam ar samazinātu nātrija saturu, ja kopējais nātrija saturs visos tā klātesošajos ķīmiskajos savienojumos ir vienāds ar vai pārsniedz 20 mg/l;

               2)

               otrā jautājuma pārbaudē nav atklājies neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Direktīvas 2009/54 9. panta 1. un 2. punkta, tos lasot kopsakarā ar šīs direktīvas III pielikumu, kā arī Regulas Nr. 1924/2006 pielikumu, spēkā esamību.

      (1)  OV C 184, 16.6.2014.


title: Lieta T-327/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 19. septembra spriedums — Fraas /ITSB (Rūtiņu raksts melnā, tumši un gaiši pelēkā un tumši sarkanā krāsā) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes, kas attēlo rūtiņu rakstu melnā, tumši un gaiši pelēkā un tumši sarkanā krāsā, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 75. pants un 76. panta 1. punkts)

text:
               27.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/19

      Vispārējās tiesas 2012. gada 19. septembra spriedums — Fraas/ITSB (Rūtiņu raksts melnā, tumši un gaiši pelēkā un tumši sarkanā krāsā)
      (Lieta T-327/10) (1)

      (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes, kas attēlo rūtiņu rakstu melnā, tumši un gaiši pelēkā un tumši sarkanā krāsā, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 75. pants un 76. panta 1. punkts)
      (2012/C 331/31)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Vācija) (pārstāvji — R. Kunze un G. Würtenberger, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji B. Schmidt, vēlāk — D. Walicka)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 7. jūnija lēmumu lietā R 189/2010-4 saistībā ar pieteikumu kā Kopienas preču zīmi reģistrēt grafisku apzīmējumu, kas attēlo rūtiņu rakstu melnā, tumši un gaiši pelēkā un tumši sarkanā krāsā

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  V. Fraas GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 288, 23.10.2010.


title: Lieta C-117/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. martā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. martā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG

   (Lieta C-117/13)
   2013/C 171/19
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Prasītāja: Technische Universität Darmstadt

      Atbildētāja: Eugen Ulmer KG

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ir spēkā pirkšanas vai licencēšanas noteikumi Direktīvas 2001/29/EK (1) 5. panta 3. punkta n) apakšpunkta izpratnē, ja tiesību subjekts šajā normā minētajām iestādēm piedāvā noslēgt licences līgumus par darba izmantošanu ar atbilstošiem nosacījumiem?

               2)

               Vai Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 3. punkta n) apakšpunkts dod tiesības dalībvalstīm piešķirt iestādēm tiesības digitalizēt to kolekcijās esošos darbus, ja tas ir nepieciešams šo darbu publiskošanai (lasām)vietās?

               3)

               Vai tiesības, kuras dalībvalsts paredz saskaņā ar Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 3. punkta n) apakšpunktu, drīkst būt tik plašas, ka (lasām)vietu lietotāji tajās publiskotos darbus var izdrukāt uz papīra vai noglabāt USB zibatmiņas diskā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā, OV L 167, 10. lpp.


title: Lieta F-60/12: Civildienesta tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2013. gada 7. novembra rīkojums — CA /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Pieteikums par lietas ierosināšanu — Formas prasības — Izvirzīto pamatu izklāsts — Acīmredzami nepieņemama prasība)

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/23

         Civildienesta tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2013. gada 7. novembra rīkojums — CA/Komisija
   (Lieta F-60/12) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Pieteikums par lietas ierosināšanu - Formas prasības - Izvirzīto pamatu izklāsts - Acīmredzami nepieņemama prasība)
   2013/C 377/53
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: CA (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — E. Guerrieri Ciaceri, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un C. Berardis-Kayser)

      Priekšmets

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu nepiešķirt prasītājam 6 paaugstināšanas amatā punktus, veicot 2011. gada paaugstināšanu amatā, un prasība ar atpakaļejošu spēku piešķirt šos punktus, kas nepieciešami viņa paaugstināšanai AST 2 pakāpē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               CA sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 243, 11.8.2012., 34. lpp.


title: Lieta F-68/09: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 15. februāra spriedums — Barbin /Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — 2006. gada paaugstināšana amatā — Vispārējās tiesas sprieduma izpilde — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Nepilna laika bērna kopšanas atvaļinājums)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/50

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 15. februāra spriedums — Barbin/Parlaments
   (Lieta F-68/09) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - 2006. gada paaugstināšana amatā - Vispārējās tiesas sprieduma izpilde - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Nepilna laika bērna kopšanas atvaļinājums)
   2011/C 252/107
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Florence Barbin (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J. –N. Louis un É. Marchal, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — sākotnēji A. Lukošiūtė un C. Burgos, vēlāk J. F. de Wachter, R. Ignătescu un K. Zejdová)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eiropas Parlamenta lēmumu nepaaugstināt prasītāju AD 12 pakāpē 2006. paaugstināšanas amatā ietvaros

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Barbin atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009., 43. lpp.


title: Lieta C-79/14: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 19. jūnija rīkojums ( Landgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TUIfly GmbH / Harald Walter

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/47

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 19. jūnija rīkojums (Landgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TUIfly GmbH/Harald Walter

   (Lieta C-79/14) (1)

   2014/C 315/80
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 142, 12.5.2014.


title: Lieta F-120/15: Prasība, kas celta 2015. gada 20. augustā – ZZ/Eiropols

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/56

         Prasība, kas celta 2015. gada 20. augustā – ZZ/Eiropols
   (Lieta F-120/15)
   (2015/C 354/68)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – W. J. Dammingh un N. D. Dane, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Eiropols)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Eiropola lēmumu, kas pieņemts, izpildot Vispārējās tiesas spriedumu, un ar kuru tika apstiprināts noraidījums noslēgt ar prasītāju līgumu uz nenoteiktu laiku un piešķirta fiksēta summa tādā apmērā, kas pēc prasītāja domām nav pietiekams, lai atlīdzinātu kaitējumu, kas viņam esot nodarīts, neizpildot Vispārējās tiesas spriedumus.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropola 2014. gada 29. jūlija lēmumu, ciktāl ar to ar prasītāju netika noslēgts līgums uz nenoteiktu laiku un ciktāl ar to prasītājam tika piešķirta kompensācijas summa EUR 10  000 apmērā, kā arī 2015. gada 22. maija lēmumu, ciktāl ar to tika noraidīta prasītāja sūdzība par 2014. gada 29. jūlija lēmumu;

               —

               piespriest Eiropolam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus par advokāta pakalpojumiem.


title: Lieta C-221/11: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 24. septembra spriedums ( Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Leyla Ecem Demirkan/Bundesrepublik Deutschland (EEK un Turcijas Asociācijas līgums — Papildu protokols — 41. panta 1. punkts — “Atturēšanās no jebkādas darbības” klauzula — Pienākums iegūt vīzu, lai ieceļotu dalībvalsts teritorijā — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Turcijas pilsoņa tiesības ieceļot dalībvalstī, lai apciemotu savas ģimenes locekli un, iespējams, izmantotu pakalpojumus)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/5

         Tiesas (virspalāta) 2013. gada 24. septembra spriedums (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Leyla Ecem Demirkan/Bundesrepublik Deutschland

   (Lieta C-221/11) (1)

   (EEK un Turcijas Asociācijas līgums - Papildu protokols - 41. panta 1. punkts - “Atturēšanās no jebkādas darbības” klauzula - Pienākums iegūt vīzu, lai ieceļotu dalībvalsts teritorijā - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Turcijas pilsoņa tiesības ieceļot dalībvalstī, lai apciemotu savas ģimenes locekli un, iespējams, izmantotu pakalpojumus)
   2013/C 344/05
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Leyla Ecem Demirkan

      Atbildētāja: Bundesrepublik Deutschland

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Nolīguma par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju 1970. gada 23. novembra Papildu protokola, ar ko noteikti pasākumi abu spēkā stāšanās nodrošināšanai (OV 1972, L 293, 4. lpp.), 41. panta 1. punkta interpretācija — Šajā tiesību normā ietvertā jēdziena “pakalpojumu sniegšanas brīvība” interpretācija — Iespējama “pasīvās” pakalpojumu sniegšanas brīvības ietveršana — Turcijas pilsoņa tiesības ieceļot dalībvalstī, lai apciemotu savas ģimenes locekli un, iespējams, izmantotu pakalpojumus

      Rezolutīvā daļa:

   1970. gada 23. novembrī Briselē parakstītā un Kopienas vārdā ar Padomes 1972. gada 19. decembra Regulu (EEK) Nr. 2760/72 noslēgtā, aprobētā un apstiprinātā Papildu protokola 41. panta 1. punktā ietvertais jēdziens “pakalpojumu sniegšanas brīvība” ir interpretējams tādējādi, ka tas neietver Turcijas pilsoņu, kas ir pakalpojumu saņēmēji, tiesības doties uz kādu dalībvalsti, lai saņemtu tajā kādu pakalpojumu.

      (1)  OV C 232, 6.8.2011.


title: Lieta C-293/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Finanzgericht Hamburg (Vācija) 2006. gada 3. jūlija rīkojumu — Deutsche Shell GmbH pret Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Finanzgericht Hamburg (Vācija) 2006. gada 3. jūlija rīkojumu — Deutsche Shell GmbH pret Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

   (Lieta C-293/06)
   (2006/C 237/06)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Finanzgericht Hamburg
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Deutsche Shell GmbH

      Atbildētāja: Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai ir pretrunā EK līguma 52. pantam, skatot to kopā ar 58. pantu (jaunā redakcijā — 43. pants kopā ar 48. pantu), situācija, kurā Vācijas Federatīvā Republika — kā izcelsmes valsts — uzskata attiecīgās valsts mātes sabiedrības zaudējumus no valūtas kursa svārstībām, kas radās, atgūstot Itālijas pastāvīgajai pārstāvniecībai piešķirto tā saukto “dotācijas kapitālu”, par daļu no pastāvīgās pārstāvniecības peļņas un, pamatojoties uz 1925. gada Vācijas un Itālijas līguma par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu 3. panta 1. un 3. punktā un 11. panta 1. punkta c) apakšpunktā noteikto atbrīvojumu no nodokļiem, atskaita to no Vācijas nodokļu bāzes, kaut gan zaudējumus no valūtas kursa svārstībām nevar iekļaut pastāvīgās pārstāvniecības peļņā, kas tiek aprēķināta Itālijas nodokļu uzlikšanai, un tādējādi tie netiek ņemti vērā nedz izcelsmes valstī, nedz arī valstī, kurā atrodas pastāvīgā pārstāvniecība?

               2.

               Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša: vai ir pretrunā EK Līguma 52. pantam, skatot to kopā ar 58. pantu (jaunā redakcijā — 43. pants kopā ar 48. pantu), situācija, kurā iepriekš minētie zaudējumi no valūtas kursa svārstībām ir iekļaujami Vācijas nodokļu bāzē, tomēr tos kā izdevumus drīkst atskaitīt tikai tādā mērā, kādā Itālijas pastāvīgā pārstāvniecība nav guvusi ar nodokļiem neapliekamu peļņu?


title: Lieta F-30/08: Prasība, kas celta 2008. gada 28. februārī — Nanopoulos /Komisija

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/50

         Prasība, kas celta 2008. gada 28. februārī — Nanopoulos/Komisija
   (Lieta F-30/08)
   (2008/C 171/100)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Photius Nanopoulos, Luksemburga (Luksemburgas Lielhercogiste) (pārstāvis — V. Christianos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   Piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājam kaitējumu, kas tika nodarīts prasītājam sakarā ar viņa pamattiesību pārkāpšanu, kas izpaužas kā viņa reputācijas bojāšana un goda aizskaršana.
   Prasītāja prasījumi:

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam kompensāciju par radīto morālo kaitējumu EUR 850 000 apmērā, kas ir kompensācija par viņa veselībai nodarīto kaitējumu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-476/07: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Evropaïki Dynamiki/Frontex (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Frontex uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūras — Informātikas pakalpojumu sniegšana — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Piešķiršanas kritēriji — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/15

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Evropaïki Dynamiki/Frontex

   (Lieta T-476/07) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Frontex uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūras - Informātikas pakalpojumu sniegšana - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Piešķiršanas kritēriji - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   2012/C 258/23
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — N. Korogiannakis, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (Frontex) (pārstāvji — S. Vuorensola, piedaloties J. Stuyck un A.-M. Vandromme, advokāti)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Frontex lēmumu, ar ko noraida prasītāja iesniegto piedāvājumu Frontex uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūras Frontex/OP/47/2007 ietvaros saistībā ar “informātikas pakalpojumu sniegšanu un aparatūras un datorprogrammu piegādi” (OV 2007, S 114–139890), un piešķirt līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (Frontex) tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, par kuriem lēmums tika atlikts ar Vispārējās tiesas 2008. gada 28. oktobra rīkojumu.

      (1)  OV C 51, 23.02.2008.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 14. oktobrī lietā T-44/02 Dresdener Bank AG pret Eiropas Kopienu Komisiju (Konkurence — EKL 81. pants — Vienošanās par cenu un valūtas maiņas uzņēmumu rēķinu maiņām — Vācija — Aizmugurisks process)

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/13

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 14. oktobrī
   lietā T-44/02 Dresdener Bank AG pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Konkurence - EKL 81. pants - Vienošanās par cenu un valūtas maiņas uzņēmumu rēķinu maiņām - Vācija - Aizmugurisks process)
   (2004/C 314/33)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā T-44/02 Dresdener Bank AG, ar juridisko adresi Frankfurtē pie Mainas (Vācija), ko pārstāv advokātes M. Hirsch un W. Bosch, kuras norādījušas adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju par lūgumu atcelt Komisijas 2001. gada 11. decembra Lēmumu 2003/25/EK par atbilstoši EKL 81. pantam uzsākto procesu [lieta COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) – Banku nodevas par Eiro zonas valūtas maiņu – Vācija] (OV L 15, 2003., 1. lpp.), Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētāja P. Lindh, tiesneši R. García-Valdecasas un J. D. Cooke, sekretārs H. Jung, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Komisijas 2001. gada 11. decembra Lēmums 2003/25/EK par atbilstoši EKL 81. pantam uzsākto procesu [lieta COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) – Banku nodevas par Eiro zonas valūtas maiņu – Vācija] ir atceļams daļā, kas attiecas uz prasītāju;

               2)

               Komisija sedz visus izdevumus.

      (1)  OV C 109, 4.5.2002.


title: Lieta T-309/13: Prasība, kas celta 2013. gada 7. jūnijā — Enosi Mastichoparagogon /ITSB — Gaba International ( “ELMA” )

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 226/23

         Prasība, kas celta 2013. gada 7. jūnijā — Enosi Mastichoparagogon/ITSB — Gaba International (“ELMA”)
   (Lieta T-309/13)
   (2013/C 226/31)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Grieķija) (pārstāvis — A. Malamis, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Gaba International Holding AG (Hamburga, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 26. marta lēmumu lietā R 1539/2012-4 un

               —

               piespriest ITSB un otrai procesa dalībniecei (prasītājai procesā Iebildumu nodaļā un atbildētājai ITSB Apelāciju padomē) segt savus un atlīdzināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja (pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu iesniedzēja) tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ELMA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē — starptautiska preču zīmes reģistrācija Nr. 900 845, kas attiecas uz Eiropas Kopienu

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “ELMEX” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 21. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-357/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2012. gada 16. maija spriedumu lietā T-580/10 Harald Wohlfahrt /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 27. jūlijā iesniedza Harald Wohlfahrt

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/28

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2012. gada 16. maija spriedumu lietā T-580/10 Harald Wohlfahrt/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 27. jūlijā iesniedza Harald Wohlfahrt

   (Lieta C-357/12 P)
   2012/C 287/55
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Harald Wohlfahrt (pārstāvji — M. Loschelder, advokāts, V. Schoene, advokāts)

      Citi lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), turpmāk tekstā — ITSB, Ferrero SpA

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2012. gada 16. maija spriedumu lietā T-580/10 un apmierināt prasītāja Vispārējai tiesai izvirzītos prasījumus, kas norādīti sprieduma ceturtajā lapā;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēja nepieciešamos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   ITSB un Vispārējā tiesa ir atteikušas prasītāja un tagadējā apelācijas sūdzības iesniedzēja reģistrēšanai pieteiktās preču zīmes “Kindertraum” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. un 28. klasē, reģistrāciju, jo persona, kas iestājusies lietā atbildētāja atbalstam, agrākas, tostarp attiecībā uz šīm preču klasēm reģistrētas Itālijas vārdiskas preču zīmes “kinder”, īpašniece bija cēlusi iebildumus.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza trīs apelācijas pamatus:

      Pirmais apelācijas pamats: Regulas Nr. 207/2009
       (1)
      42. panta 2. punkta pārkāpums

   Vispārējā tiesa uzskatot, ka neesot svarīgi, vai lēmuma par iebildumiem pieņemšanas brīdī jau 8 gadus reģistrētā preču zīme, uz kuru balstīti iebildumi, ir vai nav tikusi izmantota. Saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 42. panta 3. punktu, skatot to kopā ar 42. panta 2. punktu, preču zīmes, uz kuru balstīti iebildumi, izmantošana esot jāpierāda tikai tad, ja tā jau Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma publicēšanas brīdī piecus gadus bija reģistrēta. Apelācijas sūdzības iesniedzējs šajā viedoklī saskata pretrunu ar izmantošanas pienākuma mērķi, kuram ir jānodrošina, lai pēc piecu gadu saudzēšanas perioda beigām nevarētu balstīt nekādas tiesības uz neizmantotu, agrāku preču zīmi. Regulas Nr. 207/2009 42. panta regulējuma nepilnības, pretēji Vispārējās tiesas viedoklim, būtu jānovērš ar teleoloģiskās interpretācijas palīdzību, interpretējot Vācijas vai Itālijas preču zīmju tiesību ziņā. Arī Regulas Nr. 207/2009 42. pantā esot runa par izmantošanas stāvokli iebildumu procesa pabeigšanas brīdī.

      Otrais apelācijas pamats: Regulas Nr. 207/2009 75. panta pirmā teikuma pārkāpums, preču zīmes, uz kuru balstīti iebildumi, ļaunprātīgais raksturs

   Apelāciju padome neesot izskatījusi prasītāja iebildumu, ka Itālijas preču zīmes, uz kuru balstīti iebildumi, reģistrācijas pieteikums esot ļaunprātīga tiesību izmantošana. Apelācijas sūdzības iesniedzējs pārmet Vispārējai tiesai, ka tā nepamatoti neesot pieņēmusi iebildumu par ļaunprātīgu tiesību izmantošanu. Tā esot Kopienas tiesību un līdz ar to arī Kopienas preču zīmju tiesību sastāvdaļa. Šajā gadījumā šis iebildums esot piemērojams, jo iebildumu iesniedzējas ar reģistrācijas pieteikumu saistītās rīcības mērķis esot ar neizmantotu preču zīmju palīdzību vārdam “kinder” radīt plašus izmantošanas šķēršļus, kuri nav pamatoti ne ar kādu ekonomiskā ziņā aizsargājamu interesi.

      Trešais apelācijas pamats: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana

   Vispārējā tiesa esot kļūdaini apstiprinājusi sajaukšanas iespēju starp personas, kas iestājusies lietā, preču zīmi, uz kuru balstīti iebildumi, un reģistrācijai pieteikto preču zīmi. Vispārējā tiesa pirmām kārtām esot nepareizi novērtējusi prasītāja argumentāciju un nepareizi pieņēmusi, ka prasītājs neesot apstrīdējis apelāciju padomes konstatējumu, ka konfliktējošās preču zīmes esot līdzīgas. Faktiski viņš to esot apstrīdējis. Preču zīmes neesot līdzīgas, jo elementam “kinder” preču zīmē, uz kuru balstīti iebildumi, labākajā gadījumā esot vāja atšķirtspēja.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi; OV L 78, 1. lpp.


title: Lieta T-81/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 19. maija spriedums — Tempus Vade /ITSB — Palacios Serrano ( “AIR FORCE” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “AIR FORCE” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un valsts vārdiska un grafiskas preču zīmes “TIME FORCE” — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts)

text:
               2.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/14

         Vispārējās tiesas 2011. gada 19. maija spriedums — Tempus Vade/ITSB — Palacios Serrano (“AIR FORCE”)
   (Lieta T-81/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “AIR FORCE” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un valsts vārdiska un grafiskas preču zīmes “TIME FORCE” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts)
   2011/C 194/21
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tempus Vade, SL (San Sebastián de los Reyes, Spānija) (pārstāvis — A. Gómez López, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Juan Palacios Serrano (Alcobendas, Spānija) (pārstāvji — E. Ochoa Santamaría, J. del Valle Sánchez un V. Ruiz de Velasco Martinez de Ercilla, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 7. janvāra lēmumu lietā R 1114/2008-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Tempus Vade, SL un Juan Palacios Serrano k-gu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Tempus Vade, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 100, 17.04.2010.


title: Lieta T-290/16: Prasība, kas celta 2016. gada 7. jūnijā – Fruits de Ponent/Komisija

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/64

         Prasība, kas celta 2016. gada 7. jūnijā – Fruits de Ponent/Komisija
   (Lieta T-290/16)
   (2016/C 270/70)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fruits de Ponent, SCCL (Alcarràs, Spānija) (pārstāvji – M. Roca Junyent, J. Mier Albert, R. Vallina Hoset, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt zaudējumus, kas Escarp. S.C.P., Agropecuaria Sebcar, S.L. un Rusfal 2000, S.L. nodarīti ar Komisijas rīcību un bezdarbību saistībā ar persiku un nektarīnu tirgos 2014. gadā notikušajiem traucējumiem, konkrēti, Komisijai pieņemot Deleģētās regulas (ES) Nr. 913/2014 un Nr. 932/2014;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai samaksāt:

                           —

                              Escarp, S.C.P. summu EUR 121 085,11 apmērā kopā ar atbilstošajiem likumiskajiem un soda procentiem;

                           —

                              Agropecuaria Sebcar, S.L. summu EUR 162 540,46 apmērā kopā ar atbilstošajiem likumiskajiem un soda procentiem;

                           —

                              Rusfal 2000, S.L. summu EUR 28 808,99 apmērā kopā ar atbilstošajiem likumiskajiem un soda procentiem;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā prasībā tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kas esot nodarīts ar Eiropas Komisijas rīcību un bezdarbību saistībā ar persiku un nektarīnu tirgos 2014. gadā notikušajiem traucējumiem, konkrēti, bet ne tikai, Komisijai pieņemot Deleģētās regulas (ES) Nr. 913/2014 (1) un Nr. 932/2014 (2).
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu vienīgu pamatu, kurā tā apgalvo, ka ir izpildīti nosacījumi, kas Kopienu judikatūrā noteikti tam, lai varētu atzīt tiesības uz atlīdzinājumu saistībā ar Eiropas Savienības ārpuslīgumisko atbildību.
   Šajā ziņā tiek apgalvots, pirmkārt, ka ar savu rīcību un bezdarbību Komisija esot pietiekami skaidri pārkāpusi tādas privātpersonas ar tiesībām apveltošas tiesību normas kā rūpības pienākuma principu, palīdzības un aizsardzības principus, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā noteikto labas pārvaldības principu, kā arī galu galā patvaļīguma aizlieguma principu.
   Tas esot noticis tādējādi, ka, nosakot pasākumus persiku un nektarīnu tirgos 2014. gada vasarā notikušo traucējumu novēršanai, Komisija:

               —

               apstiprināja krīzes mehānismu, kuru tā pati agrāk bija atzinusi par nepiemērotu un neiedarbīgu tāpēc, ka to neizmanto ražotāju organizācijas, jo tās ir pārāk mazas un tām trūkst šā mehānisma izmantošanai vajadzīgo līdzekļu;

               —

               neievāca informāciju par tirgu;

               —

               rīkojās, neievācot pienācīgus datus saistībā ar izņemšanas pasākumiem;

               —

               iesaistījās novēloti.

         Turklāt, objektīvi ņemot, līdzfinansētie produktu izņemšanas, noieta veicināšanas un bezmaksas izplatīšanas pasākumi esot bijuši nepiemēroti.
   Komisija neesot arīdzan izpildījusi pamatojuma norādīšanas pienākumu.
   Otrkārt, tiek apgalvots, ka visām trijām cietušajām sabiedrībām esot nodarīts reāls un droši zināms kaitējums, kas turklāt ir kvantificējams.
   Visbeidzot, šā kaitējuma un Komisijas prettiesiskās rīcības starpā ir cēloņsakarība.

      (1)  Komisijas 2014. gada 21. augusta Deleģētā regula (ES) Nr. 913/2014, ar ko noteic ārkārtas atbalsta pagaidu pasākumus persiku un nektarīnu ražotājiem (OV 2014, L 248, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2014. gada 29. augusta Deleģētā regula (ES) Nr. 932/2014, ar ko nosaka pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumus konkrētu augļu un dārzeņu ražotājiem un groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 913/2014 (OV 2014, L 259, 2. lpp.).


title: lieta T-140/02: Pirmās instances tiesas 2005. gada 13. septembra spriedums — Sportwetten/ITSB (Kopienas preču zīme — Pieteikums atzīt par spēkā neesošu — Kopienas grafiska preču zīme, kas satur vārdisku elementu “INTERTOPS” — Sabiedriskai kārtībai vai vispārpieņemtiem morāles principiem pretēja preču zīme — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta f) apakšpunkts un 2. punkts un 51. pants)

text:
               15.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 257/8

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 13. septembra spriedums — Sportwetten/ITSB
   (lieta T-140/02) (1)

   (Kopienas preču zīme - Pieteikums atzīt par spēkā neesošu - Kopienas grafiska preču zīme, kas satur vārdisku elementu “INTERTOPS” - Sabiedriskai kārtībai vai vispārpieņemtiem morāles principiem pretēja preču zīme - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta f) apakšpunkts un 2. punkts un 51. pants)
   (2005/C 257/14)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sportwetten GmbH Gera, Gera (Vācija), ko pārstāv A. Cumšlinge [A. Zumschlinge], advokāts

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes un dizains), ko pārstāv D. Šennens [D. Schennen] un G. Šneiders [G. Schneider], pārstāvji

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Intertops Sportwetten GmbH, Zalcburga, (Austrija), ko sākotnēji pārstāvēja H. Feifers [H. Pfeifer], pēc tam — R. Heimlers [R. Heimler], advokāti
   Lietas priekšmets
   Par prasību par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2002. gada 21. februāra lēmumu (lieta R 338/2000-4) attiecībā uz pieteikumu atzīt Kopienas grafisko preču zīmi “INTERTOPS” par spēkā neesošu.
   Sprieduma rezolutīvā daļa

               1)

               nav jāizvērtē ne prasītājas pieteikums, ar kuru tā lūdz atzīt Kopienas grafisku preču zīmi, kas satur vārdisku elementu “INTERTOPS”, par spēkā neesošu, ne personas, kas iestājusies lietā, pieteikums, ar kuru tā lūdz pievienot lietas materiāliem dokumentu;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               prasītāja atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 169, 13.7.2002


title: Lieta T-396/14: Prasība, kas celta 2014. gada 28. maijā – Best–Lock (Europe)/ITSB – Lego Juris (Spēļu figūriņas forma)

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/66

         Prasība, kas celta 2014. gada 28. maijā – Best–Lock (Europe)/ITSB – Lego Juris (Spēļu figūriņas forma)
   (Lieta T-396/14)
   2014/C 315/110
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Best–Lock (Europe) Ltd (Colne, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – J. Becker, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Lego Juris A/S (Billund, Dānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 26. marta lēmumu lietā R 1696/2013-4 un atzīt Kopienas preču zīmi Nr. 50  450 par spēkā neesošu attiecībā uz 28. klasi;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: trīsdimensiju preču zīme spēļu figūriņas formā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 25. un 28. klasē – Kopienas preču zīme Nr. 50  450

      Kopienas preču zīmes īpašniece: Lego Juris A/S

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: absolūti spēkā neesamības pamati

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 52. panta, lasot kopsakarā ar 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) un ii) daļu, pārkāpums


title: Lieta T-118/10: Prasība, kas celta 2010. gada 5. martā — Acron /Padome

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/76

         Prasība, kas celta 2010. gada 5. martā — Acron/Padome
   (Lieta T-118/10)
   2010/C 113/110
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Acron OAO (pārstāvis — B. Evtimov, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2009. gada 18. decembra īstenošanas Regulu (ES) Nr. 1251/2009, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1911/2006 (1), tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda tikai vienu pamatu par atcelšanu, kas ir sadalīts trīs daļās.
   Prasītājs norāda, ka Savienības iestādes ir pārkāpušas Pamatregulas 1. un 2. pantu, Pamatregulas (2) 11. panta 9. punktu, kas aplūkots kopā ar Pamatregulas 2. pantu, un ir pieļāvušas vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, kā rezultātā tās attiecībā uz prasītāju ir noteikušas mākslīgi paaugstinātu noteikto normālo vērtību, un tādējādi nepamatoti secinājušas, ka pastāv dempings.
   Pirmajā daļā prasītājs apstrīd gāzes cenas pielāgošanas loģiku. Konkrētāk, prasītājs norāda, ka iestādes ir pieļāvušas kļūdu tiesību piemērošanā un ir pārkāpušas Pamatregulas 2. panta 3. un 5. punktu, jo nav ņēmušas vērā lielu daļu ražošanas izmaksu izcelsmes valstī un/vai faktiski ir piemērojušas metodoloģiju, kas atbilst plānveida ekonomikai, lai noteiktu lielāko daļu prasītāja normālās vērtības.
   Otrajā daļā prasītājs apstrīd metodi, kas izmantota gāzes cenu pielāgošanai. Prasītājs apgalvo, ka pēc tam, kad Komisija bija nolēmusi pielāgot gāzes cenu, tā pārkāpa Pamatregulas 2. panta 5. punkta otro teikumu un/vai pieļāva acīmredzamu kļūdu vērtējumā un nepietiekami pamatoja savu nostāju, gāzes cenu pielāgojot saskaņā ar Krievijas gāzes cenu Vaidhausā [Waidhaus] (Vācija), neņemot vērā aizliegtu vienošanos par tirgu sadali attiecībā uz Krievijas gāzi, kas importēta caur Vaidhausu, un neatskaitot 30 % no Krievijas ievedmuitas nodokļiem par Krievijas gāzi, kā arī veicot pielāgošanu, lai atspoguļotu vietējās piegādes izmaksas.
   Trešajā daļā prasītājs apstrīd to tīro ienākumu noteikšanu, kas izmantoti, lai noteiktu normālo vērtību. Prasītājs norāda, ka tīrie ienākumi, ko noteikušas iestādes un kas pieskaitīti ražošanas izmaksām, lai apstrīdētās regulas apsvērumos noteiktu normālo vērtību attiecībā uz prasītāju, ir pretrunā Pamatregulas 2. panta 3. punktam un 2. panta 6. punkta c) apakšpunktam, ir acīmredzami nesaprātīgi un tajos ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Turklāt šādi noteikti tīrie ienākumi būtiski atšķiras no ienākumiem un no metodes normālās vērtības noteikšanai, kas tika izmantoti sākotnējā izmeklēšanā, kuras rezultātā tika uzlikts attiecīgais nodoklis, pārkāpjot Pamatregulas 11. panta 9. punktu.

      (1)  Padomes 2009. gada 18. decembra īstenošanas Regula (ES) Nr. 1251/2009, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1911/2006, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu tādu urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumu importam, kuru izcelsme ir, inter alia, Krievijā (OV L 338, 5. lpp.).

      (2)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 1996, L 56, 1. lpp.).


title: Lieta C-295/05: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 19. aprīlī ( Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociación Nacional de Empresas Forestales ( ASEMFO )/ Transformación Agraria SA , Administración del Estado (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pieņemamība — EKL 86. panta 1. punkts — Patstāvīgas piemērojamības neesamība — Apstākļi, kas ļauj Tiesai sniegt lietderīgu atbildi uz uzdotajiem jautājumiem — Direktīva 92/50/EEK, Direktīva 93/36/EEK un Direktīva 93/37/EEK — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko valsts uzņēmumam pēc valsts iestāžu tieša pasūtījuma ļauj veikt darījumus, nepiemērojot publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas vispārējo kārtību — Iekšējās pārvaldes struktūra — Nosacījumi — Valsts iestādes pienākums neatkarīgo subjektu kontrolēt līdzīgi kā savus dienestus — Neatkarīgā subjekta pienākums veikt savu darbību galvenokārt ar vienu vai vairākām tās pakļautībā esošām valsts iestādēm)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/10

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 19. aprīlī (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociación Nacional de Empresas Forestales (ASEMFO)/Transformación Agraria SA, Administración del Estado

   (Lieta C-295/05) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pieņemamība - EKL 86. panta 1. punkts - Patstāvīgas piemērojamības neesamība - Apstākļi, kas ļauj Tiesai sniegt lietderīgu atbildi uz uzdotajiem jautājumiem - Direktīva 92/50/EEK, Direktīva 93/36/EEK un Direktīva 93/37/EEK - Valsts tiesiskais regulējums, ar ko valsts uzņēmumam pēc valsts iestāžu tieša pasūtījuma ļauj veikt darījumus, nepiemērojot publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas vispārējo kārtību - Iekšējās pārvaldes struktūra - Nosacījumi - Valsts iestādes pienākums neatkarīgo subjektu kontrolēt līdzīgi kā savus dienestus - Neatkarīgā subjekta pienākums veikt savu darbību galvenokārt ar vienu vai vairākām tās pakļautībā esošām valsts iestādēm)
   (2007/C 96/15)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal Supremo
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Asociación Nacional de Empresas Forestales (ASEMFO)

      Atbildētāji: Transformación Agraria SA, Administración del Estado

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Supremo — EKL 86. panta 1. punkta un Direktīvas 93/36/EEK, Direktīvas 93/37/EEK, Direktīvas 97/52/EK, Direktīvas 2001/78/EK un Direktīvas 2004/18/EK, ar ko koordinē procedūras valsts pakalpojumu, piegāžu un būvdarbu līgumu piešķiršanai, interpretācija — Valsts tiesiskā regulējuma, ar ko valsts uzņēmumam tiek noteikts tiesiskais režīms, kurš tam ļauj veikt valsts pasūtītus darbus, neievērojot procedūras, kas paredzētas publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai, neatbilstība
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīva 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai, Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/36/EEK, ar ko koordinē piegāžu valsts līgumu piešķiršanas procedūras, un Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras, pieļauj tādu tiesisko režīmu, kāds ir noteikts Transformación Agraria SA, kas ļauj tai kā valsts uzņēmumam, kurš rīkojas vairāku valsts iestāžu izpildes dienestu un tehnisko dienestu statusā, veikt darījumus, neievērojot minētajās direktīvās paredzēto kārtību, jo, pirmkārt, attiecīgās valsts iestādes šo uzņēmumu kontrolē tāpat kā savus dienestus un, otrkārt, šāds uzņēmums īsteno savu darbību galvenokārt kopā ar šīm pašām iestādēm.

      (1)  OV C 257, 15.10.2005.


title: Lieta T-369/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. jūlijā — Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon /Komisija u.c.

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/29

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. jūlijā — Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon/Komisija u.c.
   (Lieta T-369/11)
   2011/C 282/59
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon AE (Chalandri, Grieķija) (pārstāvis — A. Krystallidis, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija, ES delegācija Turcijā (Ankara, Turcija); un Central Finance & Contracts Unit (CFCU) (Ankara)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               piespriest atlīdzināt zaudējumus, kas esot nodarīti prasītājai ar prettiesisku 2011. gada 5. aprīļa lēmumu — (un arī vēlākiem lēmumiem), ko pieņēmusi viena no atbildētājām (ES delegācija Turcijā), — atcelt publiskā iepirkuma “Eiropas un Turcijas uzņēmējdarbības centru tīkla paplašināšana Sivas, Antakya, Batman un Van — EuropeAid/128621/D/SER/TR” līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu konsorcijam (1) sakarā ar apgalvotu “nepatiesu paziņojumu”;

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus sešus pamatus:

               1)

               ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           atbildētājas esot pievīlušas prasītājas tiesisko paļāvību, pārkāpjot Eiropas Labas administratīvās prakses kodeksa 10. pantu, jo tās negaidīti atcēla lēmumu par attiecīgā projekta piešķiršanu konsorcijam, pamatojoties uz apgalvotu “nepatiesu paziņojumu”;

               2)

               ar otro pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           atbildētājas esot pārkāpušas tiesiskās drošības principu un Eiropas Labas administratīvās prakses kodeksa 4. pantu, apsūdzot prasītāju, ka tā esot izdarījusi kļūdainu paziņojumu, iepriekš neidentificējot nevienu no dokumentiem, kas tika iesniegti kā nepatiesi;

               3)

               ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           atbildētājas esot pārkāpušas prasītājas tiesības tikt uzklausītai, neinformējot par savu nolūku atcelt līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu, kas ir pretrunā Labas administratīvās prakses kodeksa 16. pantam;

               4)

               ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           atbildētājas pretēji Labas administratīvās prakses kodeksa 18. pantam nav norādījušas pamatojumu attiecībā to, kurus tieši dokumentus prasītāja esot viltojusi;

               5)

               ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           atbildētājas pretēji Labas administratīvās prakses kodeksa 11. un 19. pantam nav informējušas prasītāju par pieejamajiem tiesību aizsardzības līdzekļiem, lai apstrīdētu attiecībā pret viņu pieņemto lēmumu;

               6)

               ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           atbildētājas ir rīkojušās, ļaunprātīgi izmantojot savas pilnvaras izvērtēt tām iesniegtos faktus, un tādējādi pārkāpušas savu pilnvaru robežas, jo līgumslēdzējas iestādes izvirzītie pamati varēja tikt izmantoti, lai diskvalificētu piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūras laikā sakarā ar tā neatbilstību novērtēšanas kritērijiem, nevis pēc līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas.

      (1)  “DIADIKASIA BUSINESS CONSULTANTS S.A. (GR) — WYG INTERNATIONAL LTD (UK) — DELEEUW INTERNATIONAL LTD (TR) — CYBERPARK (TR)”.


title: Lieta T-125/08: Prasība, kas celta 2008. gada 14. martā — Atlantean /Komisija

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/28

         Prasība, kas celta 2008. gada 14. martā — Atlantean/Komisija
   (Lieta T-125/08)
   (2008/C 116/51)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Atlantean Ltd, Killybegs (Īrija) (pārstāvji — M. Fraser, Solicitor, G. Hogan, E. Regan un C. Toland, Barristers)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāja zaudējumus, kurus tam ir radījis Komisijas 2003. gada 4. aprīļa Lēmums 2003/245/EK tiktāl, ciktāl tas prettiesiski noraidīja Īrijas prasību palielināt kuģa MFV Atlantean kapacitāti, EUR 7 419 522 apmērā, kuri var tikt precizēti šīs instances ietvaros, kā arī likumīgos procentus no 2003. gada 4. aprīļa līdz pilnīgai samaksai un nokavējuma procentus piespriesto summu samaksas kavējuma gadījumā pēc tam, kad tiks pasludināts spriedums;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā lietā prasītājs ceļ prasību par ārpuslīgumisko atbildību, kas izriet no zaudējumiem, kas tam esot nodarīti ar Komisijas 2004. gada 4. aprīļa Lēmumu 2003/245/EK, kas noraidīja Īrijas prasību prasītāja kuģim Atlantean palielināt kapacitāti saskaņā ar ceturto daudzgadīgo virzības programmu (DVP IV), kas uzlabo drošību un navigāciju jūrā, higiēnu, produktu kvalitāti un darba apstākļus kuģos, kas kopumā ir garāki par 12 m (1). Šo lēmumu atcēla Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. jūnija spriedums tiktāl, ciktāl tas attiecās uz prasītāja kuģi Atlantean
       (2).
   Prasītājs savas prasības pamatojumam apgalvo, ka, pieņemot atcelto lēmumu, Komisija pārkāpa vairākus augstāka juridiska spēka tiesību aktus: tai ne tikai nebija kompetences pieņemt lēmumu, kā Pirmās instances tiesa to atzina savā spriedumā, bet tā arī pārkāpa tiesiskās drošības principu, tiesiskās paļāvības aizsardzības principu, atpakaļejoša spēka aizlieguma principu, nediskriminācijas principu, samērīguma principu, EKL 253. pantā noteikto pienākumu norādīt pamatojumu, prasītāja tiesības tikt uzklausītam un nepareizi izmantoja pilnvaras. Prasītājs arī uzskata, ka Komisija acīmredzami un būtiski pārkāpa savas rīcības brīvības robežas. Tas uzskata, ka šādos apstākļos pats Kopienu tiesību pārkāpums ir pietiekami būtisks tiesību pārkāpums.
   Turklāt prasītājs uzskata, ka ir cietis un turpina ciest būtiskus zaudējumus, ko tieši radījis atceltais lēmums, kuru pieņēma Komisija, jo [prasītājam] vajadzēja iegādāties papildu multifunkcionālu aizstājējkapacitāti. Tādējādi prasītājs uzskata, ka tā zaudējumi ir īsti un konkrēti.

      (1)  OV 2003 L 90, 48. lpp.

      (2)  Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. jūnija spriedums lietā T-192/03, Atlantean Ltd/Komisija, Krājums, II-42. lpp.


title: Lieta T-52/12: Prasība, kas celta 2012. gada 8. februārī — Grieķijas Republika/Komisija

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/25

         Prasība, kas celta 2012. gada 8. februārī — Grieķijas Republika/Komisija
   (Lieta T-52/12)
   2012/C 118/44
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji – I. Chalkias un S. Papaioannou)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt vai grozīt Komisijas 2011. gada 7. decembra lēmumu par kompensācijas atbalstu, ko Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrība (ELGA) ir izmaksājusi 2008. un 2009. gadā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savā prasībā Grieķijas Republika lūdz atcelt Komisijas 2011. gada 7. decembra lēmumu “par valsts atbalstu C 3/2010 un par kompensācijas atbalstu, ko ELGA ir izmaksājusi 2008. un 2009. gadā”, izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 7260, galīgā redakcija.
   Ar pirmo pamatu tiesību akta atcelšanai prasītāja apgalvo, ka Eiropas Komisija esot nepareizi interpretējusi un piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un 108. pantu kopā ar Likuma Nr. 1790/1988 (1) normām, kuras reglamentē ELGA, un ka tā esot nepareizi novērtējusi faktiskos apstākļus, jo visi maksājumi 2009. gadā (EUR 415 019 452) bija likumīga kompensācija par zaudējumiem graudaugu ražošanā un lopkopībā, kas radās nelabvēlīgu laika apstākļu dēļ 2007. un 2008. gadā, kuru ELGA kā sui generis apdrošināšanas organizācijai bija jākompensē saskaņā ar lauksaimniecības produkcijas obligātās apdrošināšanas shēmu.
   Ar otro pamatu tiesību akta atcelšanai prasītāja norāda uz kļūdu faktu novērtējumā un būtisku procesuālo prasību pārkāpumu, jo Eiropas Komisija nepareizi novērtēja faktus un kļūdaini un/vai nepilnīgi pamatoja savu secinājumu, ka maksājumi 2009. gadā bija nelikumīgs valsts atbalsts, jo tos neattaisnojot ELGA obligātās apdrošināšanas sistēmas raksturs un vispārējā kārtība, tādējādi tā esot bijusi ekonomiska rakstura priekšrocība tās saņēmējiem un esot radījusi kompetences izkropļošanas risku un ietekmējusi tirdzniecību starp dalībvalstīm.
   Ar trešo pamatu tiesību akta atcelšanai prasītāja norāda uz kļūdainu LESD 107. panta 1. punkta un 108. panta interpretāciju un piemērošanu un būtisko procesuālo prasību pārkāpumu, jo Komisija esot nelikumīgi un katrā ziņā nepietiekami pamatoti summām, kas atgūstamas kā valsts atbalsts, pieskaitījusi summu EUR 186 011 000,60 apmērā, kura atbilst īpašajām obligātajām apdrošināšanas iemaksām, kuras paši lauksaimnieki maksāja 2008. un 2009. gadā atbilstoši ELGA obligātās apdrošināšanas shēmai un kuras nav nelikumīgs valsts atbalsts, bet privātie līdzekļi, tādējādi šī summa bija jāatskaita no galīgās atgūstamās summas.
   Ar ceturto pamatu tiesību akta atcelšanai prasītāja norāda uz to, ka Eiropas Komisija ir nepareizi interpretējusi un piemērojusi LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un nepareizi izmantojusi savu rīcības brīvību, kas tai ir valsts atbalsta jomā, jo maksājumi 2009. gadā ir jāuzskata par saderīgiem ar iekšējo tirgu, tā kā ekonomiskie traucējumi visās Grieķijas tautsaimniecības nozarēs bija acīmredzami nopietni un Eiropas Savienības primāro tiesību stāšanās spēkā nevar būt atkarīga no tāda Eiropas Komisijas paziņojuma kā Kopienas pagaidu shēma stāšanās spēkā.
   Ar piekto pamatu tiesību akta atcelšanai prasītāja uzskata, ka apstrīdētais Eiropas Komisijas lēmums katrā ziņā pārkāpj LESD 39. pantu, 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 296. pantu un vispārējos vienlīdzīgās attieksmes, samērīguma, tiesiskās paļāvības aizsardzības principus, ekonomisko brīvību un konkurences normas nepamatota izņēmuma dēļ un tādēļ, ka uzreiz, sākot no 2008. gada 17. decembra, uzņēmumiem, kuri specializējas galvenokārt lauksaimnieciskā ražošanā, netika piemērota Kopienas pagaidu shēma, bet tā bija spēkā attiecībā uz visiem citiem uzņēmumiem visās citās Grieķijas tautsaimniecības nozarēs.
   Ar sesto pamatu tiesību akta atcelšanai prasītāja norāda, ka apstrīdētajā Eiropas Komisijas lēmumā kļūdaini tika novērtēta un aprēķināta atgūstamā summa, jo no tās netika atskaitīts de minimis atbalsts, kā tas ir noteikts Regulās Nr. 1860/2004 (2) un Nr. 1535/2007 (3)“par LESD 107. un 108. panta piemērošana valsts atbalsta jomā lauksaimnieciskās ražošanas nozarei”.
   Ar septīto pamatu tiesību akta atcelšanai prasītāja apgalvo, ka Eiropas Komisija nepareizi interpretēja un nepareizi piemēroja Vadlīnijas valsts atbalstam lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē 2007.–2013. gadam un nepareizi izmantoja savu rīcības brīvību – vienlaikus norādot nepareizu un pretrunīgu pamatojumu –, konstatējot, ka kompensācija, kas 2008. gadā piešķirta par zaudējumiem graudaugu ražošanai, kurus radīja lāči, un kas atbilda 100 % no valsts atbalsta, bija saderīgs ar iekšējo tirgu tikai 80 % apmērā.

      (1)  Likuma Nr. 1790/1988 par “Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrības organizāciju un darbību un pārējiem noteikumiem” (FEK A’ 134/20.06.1988).

      (2)  Komisijas 2004. gada 6. oktobra Regulas (EK) Nr. 1860/2004 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības un zivsaimniecības nozarē.

      (3)  Komisijas 2007. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 1535/2007 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības produktu ražošanas nozarē.


title: Lieta C-164/09: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 11. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Savvaļas putnu aizsardzība — Direktīva 79/409/EEK — Atkāpes no savvaļas putnu aizsardzības sistēmas — Medības)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/9

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 11. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-164/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Savvaļas putnu aizsardzība - Direktīva 79/409/EEK - Atkāpes no savvaļas putnu aizsardzības sistēmas - Medības)
   2011/C 13/14
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Zadra un D. Recchia)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — G. Palmieri, pārstāvis, un G. Fiengo, advokāts)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (OV L 103, 1. lpp.) 9. panta pārkāpums — Atkāpes no savvaļas putnu aizsardzības sistēmas — Veneto reģions

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tā kā Veneto reģions ir pieņēmis un piemērojis tiesisko regulējumu, ar kuru atļauts atkāpties no savvaļas putnu aizsardzības sistēmas, tādējādi neievērojot Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību 9. pantā paredzētos nosacījumus, Itālijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 9. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 180, 01.08.2009.


title: Lieta T-179/09: Vispārējās tiesas 2014. gada 30. aprīļa spriedums – Dunamenti Erőmű /Komisija Valsts atbalsts — Atbalsts, ko Ungārijas iestādes piešķīrušas atsevišķiem elektroenerģijas ražotājiem — Elektroenerģijas pirkuma līgumi, kas noslēgti starp valsts uzņēmumu un atsevišķiem elektroenerģijas ražotājiem — Lēmums, ar kuru valsts atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots to atgūt — Valsts atbalsta jēdziens — Priekšrocības — Jauns atbalsts — Darbības atbalsts — Tiesiskā paļāvība — Tiesiskā noteiktība

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/19

         Vispārējās tiesas 2014. gada 30. aprīļa spriedums – Dunamenti Erőmű/Komisija
   (Lieta T-179/09) (1)

   (Valsts atbalsts - Atbalsts, ko Ungārijas iestādes piešķīrušas atsevišķiem elektroenerģijas ražotājiem - Elektroenerģijas pirkuma līgumi, kas noslēgti starp valsts uzņēmumu un atsevišķiem elektroenerģijas ražotājiem - Lēmums, ar kuru valsts atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots to atgūt - Valsts atbalsta jēdziens - Priekšrocības - Jauns atbalsts - Darbības atbalsts - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskā noteiktība)
   2014/C 194/24
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dunamenti Erőmű Zrt (Százhalombatta, Ungārija) (pārstāvji – sākotnēji J. Lever, QC, A. Nourry, R. Griffith un S. Spence, solicitors, vēlāk – J. Philippe un F.-H. Boret, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Flynn un K. Talabér-Ritz)

      Priekšmets

   Būtībā prasība atcelt Komisijas 2008. gada 4. jūnija Lēmumu 2009/609/EK par valsts atbalstu C 41/05, ko Ungārija piešķir saistībā ar elektroenerģijas pirkuma līgumiem (OV 2009, L 225, 53. lpp.), un, pakārtoti, prasība atcelt šī lēmuma 2. un 5. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Dunamenti Erőmű Zrt sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 167, 18.7.2009.


title: Lieta F-43/10: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2012. gada 12. decembra spriedums — Cerafogli /ECB (Civildienests — Eiropas Centrālās bankas darbinieki — Sūdzība par psiholoģisku vardarbību — Administratīvā izmeklēšana — Piekļuve izmeklēšanas materiāliem — Izmeklēšanas ziņojums — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/29

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2012. gada 12. decembra spriedums — Cerafogli/ECB
   (Lieta F-43/10) (1)

   (Civildienests - Eiropas Centrālās bankas darbinieki - Sūdzība par psiholoģisku vardarbību - Administratīvā izmeklēšana - Piekļuve izmeklēšanas materiāliem - Izmeklēšanas ziņojums - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
   2013/C 38/54
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maria Concetta Cerafogli (Francfort-sur-le-Main, Vācija) (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā Banka (ECB) (pārstāvji — P. Embley un F. Feyerbacher, pārstāvji, kam palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ECB lēmumu, ar kuru ir noraidītas prasītājas sūdzības par diskrimināciju un cieņas aizskaršanu viņas vadības uzvedības dēļ, kā arī prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               M. Cerafogli sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Centrālās bankas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010, 56. lpp.


title: Lieta F-14/09: Prasība, kas celta 2009. gada 20. februārī – Almeida Campos u.c./Padome

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/40

         Prasība, kas celta 2009. gada 20. februārī – Almeida Campos u.c./Padome
   (Lieta F-14/09)
   2009/C 90/66
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Ana Maria Almeida Campos, Brisele (Beļģija) un citi (pārstāvji – S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Iecēlējinstitūcijas lēmumu nepaaugstināt prasītājus amatā AD 12 pakāpē, īstenojot 2008. gada amatā paaugstināšanu, atcelšana un, ja nepieciešams, lēmumu paaugstināt amatā šajā pakāpē, īstenojot šo pašu amatā paaugstināšanu, ierēdņus, kuru uzvārdi iekļauti amatā paaugstināto sarakstā, kas publicēts 2008. gada 21. aprīļa PP Nr. 72/08, atcelšana.

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu nepaaugstināt prasītājus amatā AD 12 pakāpē, īstenojot 2008. gada amatā paaugstināšanu (2008. gada sesija), un, ja nepieciešams, atcelt lēmumu paaugstināt amatā šajā pakāpē, īstenojot šo pašu amatā paaugstināšanu, ierēdņus, kuru uzvārdi iekļauti amatā paaugstināto sarakstā, kas publicēts 2008. gada 21. aprīļa PP Nr. 72/08;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-421/04: Prasība pret Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūru, ko José Antonio Carreira iesniedza 2004. gada 11. oktobrī

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/41

         Prasība pret Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūru, ko José Antonio Carreira iesniedza 2004. gada 11. oktobrī
   (Lieta T-421/04)
   (2005/C 6/80)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 11. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūru, ko cēla José Antonio Carreira, ar dzīvesvietu Briselē, kuru pārstāv Georges Vandresanden un Laure Levi, avocats.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Aģentūras lēmumu, ar kuru prasītājam par pagaidu amata ieņemšanu, kuram tas tika norīkots laikposmā no 2003. gada 13. janvāra līdz 2004. gada 15. augustam, piešķirta daļa no Civildienesta noteikumu 7. panta 2. punktā paredzētās diferencētās piemaksas;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt diferencētās piemaksas atlikušo daļu, kas prasītājam pienākas atbilstoši Civildienesta noteikumu 7. panta 2. punktam;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt visus izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs esošajā lietā, kurš, būdams atbildētāja juridiskais padomnieks, uz pagaidu laiku tika norīkots pildīt Aģentūras administrācijas vadītāja funkcijas sakarā ar attiecīgā štata ierēdņa slimības atvaļinājumu, nepiekrīt AIPN (iecēlējinstitūcija) lēmumam sadalīt diferencētās piemaksas summu starp divām personām, kas bija norīkotas pagaidu amatā. Prasītājs apstrīdēja šo lēmumu, norādot, ka nepiekrīt tam, ka, aizstājot administrācijas vadītāju, viņš bija nodarbināts nepilnu darba laiku un tādēļ viņam ir tiesības uz visu diferencēto piemaksu, kas ir strīda priekšmets.
   Savu prasījumu atbalstam prasītājs norāda uz Civildienesta noteikumu 7. panta 2. punkta, kā arī saistības starp pakāpi un amatu, nediskriminācijas un samērīguma principu pārkāpumu.
   Prasītājs arī uzskata, ka šajā lietā ir pārkāpts aktu pamatojuma pienākums.


title: Lieta C-360/14 P: Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 9. jūlija spriedums – Vācijas Federatīvā Republika/Eiropas Komisija Apelācija — Tiesību aktu tuvināšana — Direktīva 2009/48/EK — Rotaļlietu drošums — Svina, bārija, arsēna, antimona, dzīvsudraba, nitrozamīna un vielu, kas viegli nitrozējas, robežvērtības rotaļlietās — Komisijas lēmums neapstiprināt pilnīgi visus Vācijas iestāžu paziņotos noteikumus par minēto vielu robežvērtību atstāšanu spēkā — Pierādījums par valsts noteikumu sniegto augstāka līmeņa cilvēka veselības aizsardzību

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/16

         Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 9. jūlija spriedums – Vācijas Federatīvā Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta C-360/14 P) (1)

   (Apelācija - Tiesību aktu tuvināšana - Direktīva 2009/48/EK - Rotaļlietu drošums - Svina, bārija, arsēna, antimona, dzīvsudraba, nitrozamīna un vielu, kas viegli nitrozējas, robežvērtības rotaļlietās - Komisijas lēmums neapstiprināt pilnīgi visus Vācijas iestāžu paziņotos noteikumus par minēto vielu robežvērtību atstāšanu spēkā - Pierādījums par valsts noteikumu sniegto augstāka līmeņa cilvēka veselības aizsardzību)
   (2015/C 294/20)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze un A. Lippstreu, kam palīdz U. Karpenstein, Rechtsanwalt)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Mihaylova, M. Patakia un G. Wilms)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 315, 15.9.2014.


title: Lieta T-338/09: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Müller-Boré & Partner /ITSB — Popp u.c. ( “MBP” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “MBP” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ip_law@mbp./email” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Valsts apzīmējums “mbp.de” , ko izmanto komercdarbībā — Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts)

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/15

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Müller-Boré & Partner/ITSB — Popp u.c. (“MBP”)
   (Lieta T-338/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “MBP” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ip_law@mbp./email” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Valsts apzīmējums “mbp.de”, ko izmanto komercdarbībā - Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts)
   2013/C 336/30
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Müller-Boré & Partner Patentanwälte. Rechtsanwälte (Minhene, Vācija) (pārstāvji — C. Osterrieth un T. Schmitz, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji S. Schäffner, vēlāk A. Pohlmann)

      Pārējie procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieki, personas, kas iestājušās lietā Vispārējā tiesā: Eugen Popp (Minhene, Vācija), Wolf E. Sajda (Minhene), Johannes Bohnenberger (Minhene) un Volkmar Kruspig (Minhene) (pārstāvji — C. Rohnke, M. Jacob un J. Herrlinger, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 23. jūnija lēmumu lietā R 1176/2007-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Eugen Popp, Wolf E. Sajda, Johannes Bohnenberger, Volkmar Kruspig un Müller-Boré & Partner Rechtsanwälte. Patentanwälte

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Müller-Boré & Partner Patentanwälte. Rechtsanwälte atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 267, 7.11.2009.


title: Lieta C-540/15: Tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 17. marta rīkojums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/16

         Tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 17. marta rīkojums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-540/15) (1)

   (2016/C 200/23)
   Tiesvedības valoda – grieķu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 7, 11.1.2016.


title: Lieta C-71/08: Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 14. oktobra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/18

         Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 14. oktobra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-71/08) (1)

   (2009/C 6/35)

      Tiesvedības valoda — čehu

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 92, 12.4.2008.


title: Lieta T-82/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. februārī — Makhlouf /Padome

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/31

         Prasība, kas celta 2012. gada 20. februārī — Makhlouf/Padome
   (Lieta T-82/12)
   2012/C 109/63
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mohammad Makhlouf (Damaska, Sīrija) (pārstāvji — C. Rygaert un G. Karouni, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/273/KĀDP;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, piemērojot Vispārējās tiesas Reglamenta 87. un 91. pantu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus, kas pēc būtības ir vienādi vai līdzīgi tiem, kas izvirzīti lietā T-383/11 Makhlouf/Padome (1).

      (1)  OV 2011, C 282, 30. lpp.


title: Lieta C-399/12: Tiesas (virspalāta) 2014. gada 7. oktobra spriedums – Vācijas Federatīvā Republika/Eiropas Savienības Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Eiropas Savienības ārējā darbība — LESD 218. panta 9. punkts — Nostājas, kas Eiropas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā, noteikšana — Starptautisks nolīgums, kuram Eiropas Savienība nav pievienojusies — Starptautiskā vīnkopības un vīna organizācija (OIV) — Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām”  — OIV ieteikumi

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/3

         Tiesas (virspalāta) 2014. gada 7. oktobra spriedums – Vācijas Federatīvā Republika/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-399/12) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Eiropas Savienības ārējā darbība - LESD 218. panta 9. punkts - Nostājas, kas Eiropas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā, noteikšana - Starptautisks nolīgums, kuram Eiropas Savienība nav pievienojusies - Starptautiskā vīnkopības un vīna organizācija (OIV) - Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” - OIV ieteikumi)
   2014/C 421/03
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze, B. Beutler un N. Graf Vitzthum)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek, E. Ruffer un D. Hadroušek), Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis – P. Frantzen), Ungārija (pārstāvji – M. Z. Fehér un K. Szíjjártó), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – M. Bulterman, B. Koopman un J. Langer), Austrijas Republika (pārstāvis – C. Pesendorfer), Slovākijas Republika (pārstāvji – B. Ricziová), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – J. Holmes, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – E. Sitbon un J.-P. Hix)
   Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Erlbacher, B. Schima un B. Eggers)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Čehijas Republika, Luksemburgas Lielhercogiste, Ungārija, Nīderlandes Karaliste, Austrijas Republika, Slovākijas Republika, Apvienotā Karaliste un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 343, 10.11.2012.


title: Lieta T-598/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 11. marta rīkojums – Sanctuary Brands/ITSB – Richter International (“TAILORBYRD”)

text:
               11.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/38

         Vispārējās tiesas 2015. gada 11. marta rīkojums – Sanctuary Brands/ITSB – Richter International (“TAILORBYRD”)
   (Lieta T-598/13) (1)

   (2015/C 155/45)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta C-39/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. janvārī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Vorsorgekasse AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde ( FMA )

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. janvārī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Vorsorgekasse AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)
   (Lieta C-39/11)
   2011/C 130/17
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: VBV — Vorsorgekasse AG

      Atbildētāja: Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

      Prejudiciālais jautājums

   Vai tiesību norma, kas uzņēmuma pensiju fondam ļauj ieguldījumu pārvaldes sabiedrībai piederošu mantu ieguldīt tikai kapitāla ieguldījumu fonda ieguldījumu apliecībās, kuras ir atļauts tirgot Austrijā, ir saderīga ar LESD 63. un nākamajos pantos paredzēto kapitāla brīvu apriti?


title: Lieta C-375/07: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 20. novembra spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Staatssecretaris van Financiën / Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Klasifikācijas regulas spēkā esamība — Komisijas Regulas (EK) Nr. 1196/97 pielikuma interpretācija — Muitas kodeksa 220. un 239. pants — Regulas (EEK) Nr. 2454/93 871. un 905. pants — Kaltētas loksnes, kas sastāv no rīsu miltiem, sāls un ūdens — Tarifu klasifikācija — Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa — Atlaišanas process — Atklājama Muitas iestāžu kļūda — Importētāja rupja neuzmanība)

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/6

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 20. novembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Staatssecretaris van Financiën/Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV

   (Lieta C-375/07) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Klasifikācijas regulas spēkā esamība - Komisijas Regulas (EK) Nr. 1196/97 pielikuma interpretācija - Muitas kodeksa 220. un 239. pants - Regulas (EEK) Nr. 2454/93 871. un 905. pants - Kaltētas loksnes, kas sastāv no rīsu miltiem, sāls un ūdens - Tarifu klasifikācija - Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa - Atlaišanas process - Atklājama Muitas iestāžu kļūda - Importētāja rupja neuzmanība)
   (2009/C 6/11)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Staatssecretaris van Financiën

      Atbildētāja: Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — Komisijas 1997. gada 27. jūnija Regulas (EK) Nr. 1196/97 par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā (OV L 170, 13. lpp.) pielikuma, Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 320, 1. lpp.), ko groza Komisijas 1998. gada 29. jūlija Regula (EK) Nr. 1677/98 (OV L 212, 18. lpp.), 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta un 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 1. lpp.), 871. panta 1. punkta interpretācija — No rīsa miltiem, sāls un ūdens gatavotas mīklas loksnes — Klasificēšana KN 1905. pozīcijā — Muitas nodokļa vēlāka piedziņa — Muitas dienestu kļūda, kuru nav varējis “atklāt muitas parādnieks” — Obligāta vēršanās Komisijā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               uz loksnēm, kas izgatavotas no rīsu miltiem, sāls un ūdens, kas ir izkaltētas, bet tomēr nav bijušas termiski apstrādātas, attiecas Kombinētās nomenklatūras 1905 90 20. apakšpozīcija, kas ietverta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu redakcijas, kura izriet no Komisijas 1997. gada 13. augusta Regulas (EK) Nr. 1624/97, I pielikumā;

               2)

               iesniegtā prejudiciālā jautājuma izskatīšanas gaitā nav atklājies nekas tāds, kas varētu ietekmēt Komisijas 1997. gada 27. jūnija Regulas (EK) Nr. 1196/97 par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā spēkā esamību;

               3)

               ja dalībvalsts vēršas Eiropas Kopienu Komisijā ar pieteikumu par ievedmuitas atlaišanu Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 82/97, 239. panta izpratnē un [Komisija] jau ir pieņēmusi lēmumu, kurā ietverts tiesību un faktu novērtējums kādā konkrētā importa darbību gadījumā, šādi apsvērumi atbilstoši EKL 249. pantam ir saistoši visām šāda lēmuma adresātes dalībvalsts iestādēm, turklāt arī tās tiesām, kurām šis gadījums ir jāizvērtē saistībā ar minētā kodeksa 220. pantu;
               ja importētājs par Eiropas Kopienu Komisijas lēmumu, ar kuru tā lemj par pieteikumu attiecībā uz ievedmuitas nodokļu atlaišanu Muitas kodeksa 239. panta izpratnē, ir iesniedzis EKL 230. panta piektajā daļā paredzētajā termiņā prasību atcelt tiesību aktu, valsts tiesai ir jānovērtē, vai ir jāaptur tiesvedība līdz brīdim, kamēr tiek pieņemts galīgais nolēmums par šo prasību atcelt tiesību aktu, vai arī pašai jāiesniedz Eiropas Kopienu Tiesai prejudiciāls jautājums spēkā esamības novērtēšanai.

      (1)  OV C 82, 14.4.2007.


title: Apvienotās lietas C-78/16 un C-79/16: Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 9. jūnija spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Giovanni Pesce u.c. (C-78/16), Cesare Serinelli u.c. (C-79/16)/Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-79/16) Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile, Commissario Delegato Per Fronteggiare il Rischio Fitosanitario Connesso alla Diffusione della Xylella nel Territorio della Regione Puglia, Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali, Regione Puglia Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augu veselības aizsardzība — Direktīva 2000/29/EK — Augu un augu produktu aizsardzība pret kaitīgu organismu ievešanu un izplatīšanu Eiropas Savienībā — Īstenošanas lēmums (ES) 2015/789 — Pasākumi, kas veicami, lai novērstu Xylella fastidiosa (Wells un Raju) ievešanu un izplatīšanos Savienībā — 6. panta 2. punkta a) apakšpunkts — Pienākums nekavējoties veikt saimniekaugu aizvākšanu 100 metru rādiusā ap inficētiem augiem neatkarīgi no to veselības stāvokļa — Spēkā esamība — Direktīvas 2000/29 16. panta 3. punkts — Samērīguma princips — Piesardzības princips — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz zaudējumu atlīdzību

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/17

         Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 9. jūnija spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Giovanni Pesce u.c. (C-78/16), Cesare Serinelli u.c. (C-79/16)/Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-79/16) Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile, Commissario Delegato Per Fronteggiare il Rischio Fitosanitario Connesso alla Diffusione della Xylella nel Territorio della Regione Puglia, Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali, Regione Puglia

   (Apvienotās lietas C-78/16 un C-79/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Augu veselības aizsardzība - Direktīva 2000/29/EK - Augu un augu produktu aizsardzība pret kaitīgu organismu ievešanu un izplatīšanu Eiropas Savienībā - Īstenošanas lēmums (ES) 2015/789 - Pasākumi, kas veicami, lai novērstu Xylella fastidiosa (Wells un Raju) ievešanu un izplatīšanos Savienībā - 6. panta 2. punkta a) apakšpunkts - Pienākums nekavējoties veikt saimniekaugu aizvākšanu 100 metru rādiusā ap inficētiem augiem neatkarīgi no to veselības stāvokļa - Spēkā esamība - Direktīvas 2000/29 16. panta 3. punkts - Samērīguma princips - Piesardzības princips - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz zaudējumu atlīdzību)
   (2016/C 296/22)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Giovanni Pesce u.c. (C-78/16), Cesare Serinelli u.c. (C-79/16)

      Atbildētāji: Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-79/16) Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile, Commissario Delegato Per Fronteggiare il Rischio Fitosanitario Connesso alla Diffusione della Xylella nel Territorio della Regione Puglia, Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali, Regione Puglia

      Rezolutīvā daļa:

   Uzdoto jautājumu izskatīšana neatklāja nevienu elementu, kas varētu ietekmēt Komisijas 2015. gada 18. maija Īstenošanas lēmuma (ES) 2015/789 par pasākumiem, kas veicami, lai novērstu Xylella fastidiosa (Wells et al.) ievešanu un izplatīšanos Savienībā, 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta spēkā esamību attiecībā uz Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā, kura grozīta ar Padomes 2002. gada 28. novembra Direktīvu 2002/89/EK, kas jāaplūko piesardzības un samērīguma principu gaismā, kā arī attiecībā uz LESD 296. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu.

      (1)  OV C 156, 2.5.2016.


title: Lietas C-225/03 izslēgšana no reģistra

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/31

         Lietas C-225/03 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 217/62)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 7. jūlijā Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-225/03 Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika.

      (1)  OV C 171, 19.07.2003.


title: Lieta C-489/06: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 19. marta spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 93/36/EEK un Direktīva 93/42/EEK — Publiskie iepirkumi — Piegāžu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras — Piegādes slimnīcām)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 19. marta spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-489/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 93/36/EEK un Direktīva 93/42/EEK - Publiskie iepirkumi - Piegāžu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras - Piegādes slimnīcām)
   2009/C 113/04
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Patakja [M. Patakia] un K. Lūiss [X. Lewis])

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāves — D. Cagaraki [D. Tsagkaraki] un S. Hala [S. Chala])

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/36/EEK, ar ko koordinē publisko piegādes līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras (OV L 199, 1. lpp.), 8. panta 2. punkta, kā arī Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm (OV L 169, 1. lpp.) 17. un 18. panta pārkāpums — Atteikums attiecībā uz medicīnas iekārtām saistībā ar uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu konkursā par piegādēm Grieķijas valsts slimnīcām, balstoties uz iemesliem, kas saistās ar “vispārēju atbilstību un izmantošanas drošību”, neskatoties uz to, ka tām bija EK sertifikācijas marķējums un, jebkurā gadījumā neievērojot procedūru, kas noteikta Direktīvā 93/42/EEK

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidot piedāvājumus saistībā ar medicīnas ierīcēm, kurām ir CE sertifikācijas zīme, kompetentajām Grieķijas slimnīcu līgumslēdzējām iestādēm katrā ziņā neievērojot procedūru, kura paredzēta Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvā 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003, Grieķijas Republika nav izpildījusi Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/36/EEK, ar kuru koordinē publisko piegādes līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, kas grozīta ar Komisijas 2001. gada 13. septembra Direktīvu 2001/78/EK, 8. panta 2. punktā, kā arī Direktīvas 93/42, kas grozīta ar Regulu Nr. 1882/2003, 17. un 18. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-436/05: Prasība, kas celta  2005. gada 12. decembrī  —  Ajinomoto  pret ITSB

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/22

         Prasība, kas celta 2005. gada 12. decembrī — Ajinomoto pret ITSB
   (Lieta T-436/05)
   (2006/C 74/43)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ajinomoto Co., Inc, Tokija (Japāna) (pārstāvis — G. Würtenberger un R. Kunze, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi um modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Kaminomoto Co. Ltd, Hyogo-Ken, (Japāna)
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 15. septembra lēmumu lietā R 1143/2004-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “AJINOMOTO” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 1., 5., 29., 30. un 31. klasē — pieteikums Nr. 1 307 024
   Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Kaminomoto Co. Ltd.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiska preču zīme “KAMINOMOTO” attiecībā uz precēm 3. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, tā kā saskaņā ar prasītājas viedokli Apelāciju padome ir nolēmusi, ka iebildumu iesniedzējam iebildumu procesā ir jāpierāda vienīgi agrāku tiesību pastāvēšana iebildumu iesniegšanas brīdī. Saskaņā ar prasītājas viedokli, ir jāpierāda, ka agrākās tiesības bija spēkā Iebildumu nodaļas lēmuma pieņemšanas brīdi vai, alternatīvi, brīdī, kad beidzās termiņš tālāku pierādījumu iesniegšanai