title: Lieta C-509/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 30. septembrī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — ÖBB-Personenverkehr AG/Schienen-Control Kommission und Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 30. septembrī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — ÖBB-Personenverkehr AG/Schienen-Control Kommission und Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

   (Lieta C-509/11)
   2012/C 13/08
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

   Prasītāja:

      ÖBB-Personenverkehr AG

   Pārējās lietas dalībnieces:

               1)

                  Schienen-Control Kommission

               2)

                  Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regulas (EK) Nr. 1371/2007 par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem (1), OV L 315, 03.12.2007., 14. lpp., 30. panta 1. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka par šīs regulas izpildi atbildīgā valsts struktūra ir tiesīga dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumam, kura kompensēšanas pasākumi attiecībā uz biļetes cenas kompensēšanu neatbilst šīs regulas 17. pantā paredzētajiem kritērijiem, saistošā veidā noteikt šā dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma izmantojamo kompensēšanas pasākumu konkrēto saturu, kaut arī valsts tiesības tai vienīgi dod iespēju šāda veida kompensēšanas pasākumus atzīt par spēkā neesošiem?

               2)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regulas (EK) Nr. 1371/2007 par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem, OV L 315, 03.12.2007., 14. lpp., 17. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumam nepārvaramas varas gadījumos var nebūt pienākuma kompensēt biļetes cenu, pēc analoģijas piemērojot Regulā (EK) Nr. 261/2004, Regulā (ES) Nr. 1177/2010 vai Regulā (ES) Nr. 181/2011 paredzētos izslēgšanas pamatus vai arī atsaucoties uz gadījumiem, kad pārvadātājs tiek atbrīvots no atbildības, kādi tie ir ietverti Vienoto noteikumu attiecībā uz pasažieru un bagāžas starptautisko dzelzceļa pārvadājuma līgumu (CIV, regulas I pielikumā) 32. panta 2. punktā, arī attiecībā uz biļetes cenas kompensēšanas gadījumiem?

      (1)  OV L 315, 14. lpp.


title: Lieta C-263/10: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 7. jūlija spriedums ( Tribunalul Gorj (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Iulian Andrei Nisipeanu/Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Targu-Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu (Iekšējie nodokļi — LESD 110. pants — Piesārņojuma nodoklis, ko iekasē, pirmoreiz reģistrējot mehānisko transportlīdzekli)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/16

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 7. jūlija spriedums (Tribunalul Gorj (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Iulian Andrei Nisipeanu/Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Targu-Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu

   (Lieta C-263/10) (1)

   (Iekšējie nodokļi - LESD 110. pants - Piesārņojuma nodoklis, ko iekasē, pirmoreiz reģistrējot mehānisko transportlīdzekli)
   2011/C 269/25
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunalul Gorj

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Iulian Andrei Nisipeanu

      Atbildētāji: Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Targu-Cărbunești un Administrația Fondului pentru Mediu

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunalul Gorj — Tādu lietotu transportlīdzekļu reģistrācija, kas iepriekš reģistrēti citās dalībvalstīs — Vides nodoklis, kas jāmaksā par mehāniskajiem transportlīdzekļiem, tos pirmoreiz reģistrējot kādā dalībvalstī — “Pirmās reģistrācijas datuma” kritērija kvalifikācija — Valsts tiesiskā regulējuma saderība ar LESD 110. pantu — Atbrīvojuma no nodokļa maksāšanas, kas ieviests attiecībā uz atsevišķām transportlīdzekļu kategorijām, spēkā esamība — Iespējama principa “piesārņotājs maksā” piemērošana

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 110. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj, ka dalībvalsts ievieš piesārņojuma nodokli, kas jāmaksā par mehāniskajiem transportlīdzekļiem, tos pirmoreiz reģistrējot šajā dalībvalstī, ja šis nodokļu pasākums ir izstrādāts tādā veidā, ka tas minētajā dalībvalstī attur no citās dalībvalstīs iegādātu lietotu transportlīdzekļu nodošanas ekspluatācijā, neatturot tomēr no tikpat vecu un tādā pašā stāvoklī esošu lietotu transportlīdzekļu iegādes valsts tirgū.

      (1)  OV C 234, 28.08.2010.


title: Lieta T-183/08: Prasība, kas celta 2008. gada 16. maijā — Schuhpark Fascies /ITSB — Leder & Schuh ( jello SCHUHPARK )

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/47

         Prasība, kas celta 2008. gada 16. maijā — Schuhpark Fascies/ITSB — Leder & Schuh (“jello SCHUHPARK”)
   (Lieta T-183/08)
   (2008/C 171/89)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Schuhpark Fascies GmbH, Warendorf (Vācija) (pārstāvji — A. Peter un J. Braune, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Leder & Schuh AG, Graz (Austrija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 13. marta lēmumu apelācijas lietā R 1560/2006-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājai radušus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Leder & Schuh AG;

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska un grafiska preču zīme “jello SCHUHPARK” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1., 3., 9., 14., 16., 18., 21., 24.-26. un 28. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 1 269 372);

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja;

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme “Schuhpark” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē (Nr. 1 007 149), pie kam iebildumi bija vērsti pret reģistrāciju 18., 21., 25. un 26. klasē;

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt un reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu atcelt un iebildumus noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 43. panta 2. punkta otrā teikuma un 43. panta 3. punkta, kā arī Regulas (EK) Nr. 2868/95 (2) 22. noteikuma 2. punkta 2. teikuma pārkāpums, jo prasītāja ir pietiekami pierādījusi iebildumos norādītās preču zīmes tiesību saglabājošu izmantošanu.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95 ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 1. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2004. gada 9. jūnijā lietā T-96/03 Manuel Camós Grau pret Eiropas Kopienu Komisiju (Eiropas krāpšanas apkarošanas biroja (OLAF) izmeklēšana par Eiropas latīņ-amerikāņu attiecību institūta vadību un finansēšanu — Izmeklēšanas vadības iespējamais interešu konflikts — Lēmums par grupas izmeklētāja atstādināšanu — Prasība par lēmuma atzīšanu par spēkā neesošu — Sagatavošanās darbi — Nepieņemamība)

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/41

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2004. gada 9. jūnijā
   lietā T-96/03 Manuel Camós Grau pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Eiropas krāpšanas apkarošanas biroja (OLAF) izmeklēšana par Eiropas latīņ-amerikāņu attiecību institūta vadību un finansēšanu - Izmeklēšanas vadības iespējamais interešu konflikts - Lēmums par grupas izmeklētāja atstādināšanu - Prasība par lēmuma atzīšanu par spēkā neesošu - Sagatavošanās darbi - Nepieņemamība)
   (2004/C 228/94)
   Tiesvedības valoda: franču
   Lietā T-96/03 Manel Camós Grau, Eiropas Kopienu Komisijas ierēdnis, ar dzīvesvietu Bruxelles (Beļģija), ko pārstāv M. – A. Lucas, advokāte, pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko pārstāv sākotnēji H. Van Lier, vēlāk J. – F. Pasquier un C. Ladenburger, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā, par prasību, pirmkārt, atcelt Eiropas krāpšanas apkarošanas biroja (OLAF) 2002. gada 17. maija lēmumu, par izmeklētāja atstādināšanu Eiropas latīņ-amerikāņu attiecību institūta vadības un finansēšanas izmeklēšanā, lai novērstu jebkādu iespējamo interešu konfliktu, neatceļot šī izmeklētāja sagatavoto ziņojumu, kā arī implicīto lēmumu noraidīt prasītāja 2002. gada 29. jūlijā iesniegto sūdzību par šo lēmumu un, otrkārt, prasību par atlīdzinājumu par minētā lēmuma rezultātā prasītājam, kā apgalvots, nodarītajiem morāliem un karjeras kaitējumiem, Tiesa, ceturtā palāta, (šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs H. Legal, tiesnese V. Tiili un tiesnesis M. Vilaras, sekretārs H. Jung) 2004. gada 9. jūnijā izdeva rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

               2.

               Katra puse sedz savus izdevumus.

      (1)  OV C 112, 10. 5. 2003.


title: Lieta T-452/04: Vispārējās tiesas 2010. gada 13. septembra spriedums — Editions Jacob /Komisija (Konkurence — Koncentrācija — Frankofona izdevniecība — Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu ar nosacījumu, ka aktīvi tiek pārdoti tālāk — Lēmums par tālākpārdoto aktīvu ieguvēja apstiprināšanu — Neizvēlētā ieguvēja kandidāta prasība atcelt tiesību aktu — Pilnvarotās personas neatkarība — Regula (EEK) Nr. 4064/89)

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/20

         Vispārējās tiesas 2010. gada 13. septembra spriedums — Editions Jacob/Komisija
   (Lieta T-452/04) (1)

   (Konkurence - Koncentrācija - Frankofona izdevniecība - Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu ar nosacījumu, ka aktīvi tiek pārdoti tālāk - Lēmums par tālākpārdoto aktīvu ieguvēja apstiprināšanu - Neizvēlētā ieguvēja kandidāta prasība atcelt tiesību aktu - Pilnvarotās personas neatkarība - Regula (EEK) Nr. 4064/89)
   2010/C 301/30
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Éditions Odile Jacob SAS (Parīze, Francija) (pārstāvji — W. van Weert, O. Fréget, M. Struys, M. Potel un L. Eskenazi, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji A. Whelan, O. Beynet, A. Bouquet un F. Arbault, pēc tam A. Bouquet un O. Beynet)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Wendel Investissement SA (Parīze) (pārstāvji — sākotnēji C. Couadou un M. Trabucchi, pēc tam M. Trabucchi un F. Gordon, avocats); un Lagardère SCA (Parīze) (pārstāvji –sākotnēji A. Winckler, I. Girgenson un S. Sorinas Jimeno, pēc tam A. Winckler, F. de Bure un J.-B. Pinçon, avocats)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2004. gada 30. jūlija Lēmumu (2004) D/203365 par Wendel Investissement kā atsavināto aktīvu ieguvējas atzīšanu saskaņā ar Komisijas 2004. gada 7. janvāra Lēmumu 2004/422/EK, ar ko koncentrācijas darījums ir atzīts par saderīgu ar kopējo tirgu un Eiropas Ekonomikas Zonas līgumu (lieta COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP; OV L 125, 54. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2004. gada 30. jūlija Lēmumu (2004) D/203365 par Wendel Investissement SA kā atsavināto aktīvu ieguvējas atzīšanu saskaņā ar Komisijas 2004. gada 7. janvāra Lēmumu 2004/422/EK, ar ko koncentrācijas darījums ir atzīts par saderīgu ar kopējo tirgu un Eiropas Ekonomikas Zonas līgumu (lieta COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP), atcelt;

               2)

               Eiropas Komisija un Lagardère SCA sedz savus un atlīdzina Éditions Odile Jacob SAS tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Wendel Investissement sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 45, 19.02.2005.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2004. gada 25. maijā lietā T-264/03, Jürgen Schmoldt e.a. pret Eiropas Kopienu Komisiju (Prasība par lēmuma atzīšanu par spēkā neesošu — Prasības termiņš — Fiziskās vai juridiskās personas — Akti, kas skar individuāli — Lēmums — Termoizolācijas normas — Nepieņemamība)

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/42

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2004. gada 25. maijā
   lietā T-264/03, Jürgen Schmoldt e.a. pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Prasība par lēmuma atzīšanu par spēkā neesošu - Prasības termiņš - Fiziskās vai juridiskās personas - Akti, kas skar individuāli - Lēmums - Termoizolācijas normas - Nepieņemamība)
   (2004/C 228/96)
   Tiesvedības valoda: vācu
   Lietā T-264/03, Jürgen Schmoldt, ar dzīvesvietu Dallgow-Döberitz (Vācija), Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG, nodibināta Brême (Vācija), Hauptverband des Deutschen Bauindustrie eV, nodibināta Berlin (Vācija), ko pārstāv H. – P. Schneider, advokāts, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis K. Wiedner, kam palīdz A. Böhlke, advokāts, kas norādīja adresi Luksemburgā) iesniedza prasību atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2003. gada 9. aprīļa lēmuma 1. pantu, saistībā ar pielikumā esošo tabulu nr.1 par termoizolācijas produktu, ģeotekstilmateriālu, iekārtu, kas paredzētas ugunsgrēka dzēšanai un apmetuma plākšņu normu atsauču publikāciju saskaņā ar Padomes direktīvu nr. 89/106/EEK (OV L 114, 50. lpp.), Tiesa, trešā palāta (šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Azizi, tiesneši M. Jaeger un F. Dehousse, sekretārs H. Jung) 2004. gada 25. maijā izdeva rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

               2.

               Prasītāji sedz savus, kā arī atbildētāja izdevumus, ietverot arī tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma procedūru T-264/03 R.

      (1)  OV C 239, 4. 10. 2003.


title: Lieta F-142/12: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 11. decembra spriedums — A /Komisija (Civildienests — Sociālais nodrošinājums — Nelaimes gadījums vai arodslimība — Civildienesta noteikumu 73. pants — Daļēja pastāvīga invaliditāte — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               1.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/20

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 11. decembra spriedums — A/Komisija
   (Lieta F-142/12) (1)

   (Civildienests - Sociālais nodrošinājums - Nelaimes gadījums vai arodslimība - Civildienesta noteikumu 73. pants - Daļēja pastāvīga invaliditāte - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   2014/C 31/34
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: A (S., Francija) (pārstāvji — B. Cambier, A. Paternostre un G. Ladrière, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Joris, pārstāvis, C. Mélotte, advokāte)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu par prasītāja saskaņā ar Civildienesta noteikumu 73. pantu iesniegto lūgumu atzīt arodslimību, kurā viņam noteikta daļēja pastāvīga invaliditāte 20 % apmērā un noteikts, ka tā iestājusies 2010. gada 25. februārī, un prasība atlīdzināt viņam nodarīto morālo un materiālo kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Komisijas 2012. gada 11. janvāra lēmumu, ar kuru tiek noslēgta procedūra, kas A saslimšanas ar arodslimību dēļ uzsākta saskaņā ar Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 73. pantu;

               2)

               Eiropas Komisija samaksā A summu EUR 3 500 apmērā;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               Eiropas Komisija sedz savus un atlīdzina A tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013., 77. lpp.


title: lieta C-507/04: Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 8. decembrī

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/16

         Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 8. decembrī
   (lieta C-507/04)
   (2005/C 45/30)
   tiesvedības valoda – vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 8. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Austrijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Michael Van Beek un Bernhard Schima, kam palīdz Matthias Lang, Rechtsanwalt, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīva 79/409/EEK (1) par savvaļas putnu aizsardzību, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, lai Austrijas tiesību aktos pilnībā un pareizi transponētu Direktīvas 1. panta 1. un 2. punktu, 5. pantu, 6. panta 1. punktu, 7. panta 1. un 4. punktu, 8. pantu, 9. panta 1. un 2. punktu, kā arī 11. pantu;

               2)

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā prasībā Komisija vēršas pret nepareizu Direktīvas 79/409/EEK transponēšanu Austrijas tiesību aktos, kas Komisijai kļuvis zināms no attiecīgajiem šādu zemju tiesību aktiem: Burgenlande (Burgenland), Karintija (Kärnten), Lejasaustrija (Niederösterreich), Augšaustrija (Oberösterreich), Zalcburga (Salzburg), Štīrija (Steiermark), Tirole (Tirol), Forarlberga (Vorarlberg) un Vīne (Wien).
   Komisija apgalvo, ka atsevišķās federālajās zemēs nav pareizi vai pilnībā transponēti noteikumi par Direktīvas piemērošanas jomu (Direktīvas 1. panta 1. un 2. punkts), par vispārēju aizsardzības sistēmu putnu sugām (Direktīvas 5. pants), par tirdzniecības aizliegumu (Direktīvas 6. panta 1. punkts), par II pielikumā minēto sugu medīšanu (Direktīvas 7. panta 1. punkts), par izplatības saglabāšanu (Direktīvas 7. panta 4. punkts), par aizliegtiem putnu medību un sagūstīšanas metodēm un līdzekļiem (Direktīvas 8. pants), par kritērijiem, kas paredz tiesības atkāpties no Direktīvas 5. līdz 8. panta (Direktīvas 9. panta 1. un 2. punkts), un par savvaļas putnu sugu ieviešanu (Direktīvas 11. pants).

      (1)  OV L 103, 1. lpp.


title: Lieta T-359/14: Prasība, kas celta 2014. gada 27. maijā  – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia /ITSB – Accelerate  ( “COLOMBIANO COFFEE HOUSE” )

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/44

         Prasība, kas celta 2014. gada 27. maijā – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/ITSB – Accelerate (“COLOMBIANO COFFEE HOUSE”)
   (Lieta T-359/14)
   2014/C 253/59
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Bogota, Kolumbija) (pārstāvji – A. Pomares Caballero un M. Pomares Caballero, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Accelerate s.a.l. (Beiruta, Libāna)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju piektās padomes 2014. gada 27. marta lēmumu lietā R 1200/2013–5 tādējādi, lai tiktu atzīts, ka šajā lietā ir īstenojušies nosacījumi, lai tiktu piemērots gan Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētais relatīvs spēkā neesamības pamats, gan Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētais absolūts spēkā neesamības pamats vai Regulas Nr. 510/2006 14. pantā paredzētais spēkā neesamības pamats – attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem, saistībā ar kuriem iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu;

               —

               vai pakārtoti – atcelt minēto lēmumu daļā, kurā noraidīts pieteikums par spēka neesamības atzīšanu attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē, “rīsi, tapioka, sāgo, milti un graudaugu produkti; maize, konditoreja un saldumu ražošana, saldējumi; medus; melases sīrups; raugs, cepamais pulveris; sāls; sinepes; etiķis, (salātu) mērces; garšvielas; ledus”, un attiecībā uz 43. klasi – “restorānu (ēdināšanas iestāžu) pakalpojumi; uzņemšana un izmitināšana”;

               —

               katrā ziņā piespriest ITSB segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: grafiska preču zīme ar vārdiskiem elementiem “COLOMBIANO COFFEE HOUSE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 30. un 43. klasē – Kopienas preču zīme Nr. 4 6 35  553

      Kopienas preču zīmes īpašniece: Accelerate s.a.l.

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde “Café de Colombia”

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 510/2006 14. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta kopsakarā ar Regulas Nr. 510/2006 13. pantu pārkāpums;

               —

               būtisku procesuālo normu pārkāpums pamatojuma nenorādīšanas dēļ;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta k) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-514/09 R: Pagaidu noregulējuma tiesneša 2010. gada 5. februāra rīkojums — De Post /Komisija (Pagaidu noregulējums — Publiskie iepirkumi — Kopienas uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un pagaidu pasākumu noteikšanu — Steidzamības neesamība)

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/25

         Pagaidu noregulējuma tiesneša 2010. gada 5. februāra rīkojums — De Post/Komisija
   (Lieta T-514/09 R)
   (Pagaidu noregulējums - Publiskie iepirkumi - Kopienas uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un pagaidu pasākumu noteikšanu - Steidzamības neesamība)
   2010/C 80/45
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: De Post NV van publiek recht (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — R. Martens un B. Schutyser, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — E. Manhaeve un N. Bambara, pārstāvji, kam palīdz P. Wytinck, avocat)

      Priekšmets

   Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu, lai būtībā, pirmkārt, panāktu rīkojuma izdošanu par tāda lēmuma izpildes apturēšanu, ar kuru Eiropas Savienības Publikāciju birojs (PB) publiskā iepirkuma procedūrā Nr. 10234 “Oficiālā Vēstneša, grāmatu, citu periodisko izdevumu un publikāciju ikdienas transportēšanu un piegādi” līguma slēgšanas tiesības piešķīris Entreprises des Postes et Télécommunications Luxembourg, otrkārt, lai noteiktu pienākumu neparakstīt šajā paziņojumā par publisko iepirkumu minēto līgumu un, treškārt, ja šis līgums jau ir ticis noslēgts, apturēt tā izpildi līdz Vispārējās tiesas nolēmumam par prasību pēc būtības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaida noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-27/15: Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 2. jūnija spriedums (Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pippo Pizzo/CRGT Srl Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiskie iepirkumi — Direktīva 2004/18/EK — Dalība iepirkumā — Citu uzņēmumu iespēju izmantošana nepieciešamo kritēriju izpildē — Tāda maksājuma neveikšana, kas nav tieši paredzēts — Izslēgšana no iepirkuma bez iespējas labot šo trūkumu

text:
               8.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/8

         Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 2. jūnija spriedums (Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pippo Pizzo/CRGT Srl

   (Lieta C-27/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiskie iepirkumi - Direktīva 2004/18/EK - Dalība iepirkumā - Citu uzņēmumu iespēju izmantošana nepieciešamo kritēriju izpildē - Tāda maksājuma neveikšana, kas nav tieši paredzēts - Izslēgšana no iepirkuma bez iespējas labot šo trūkumu)
   (2016/C 287/10)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Pippo Pizzo

      Atbildētāja: CRGT Srl

      Piedaloties: Autorità Portuale di Messina, Messina Sud Srl, Francesco Todaro, Myleco Sas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 47. un 48. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru saimnieciskās darbības subjektam ir atļauts pamatoties uz vienas vai vairāku trešo juridisko personu iespējām, lai panāktu atbilstību minimālajām prasībām dalībai iepirkuma procedūrā, kuras šis saimnieciskās darbības subjekts izpilda tikai daļēji;

               2)

               vienlīdzīgas attieksmes princips un pārskatāmības pienākums ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā saimnieciskās darbības subjekta izslēgšana no publiskā iepirkuma procedūras, jo viņš neievēro pienākumu, kas izriet nevis tieši no dokumentiem, kas saistīti ar šo procedūru, vai spēkā esošajiem valsts tiesību aktiem, bet gan no šī likuma un šo dokumentu interpretācijas, kā arī mehānisma valsts administratīvo iestāžu vai tiesu pieļauto trūkumu minētajos dokumentos novēršanai. Šādos apstākļos vienlīdzīgas attieksmes un samērīguma principi ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj, ka saimnieciskās darbības subjektam tiek piešķirta iespēja labot situāciju un izpildīt minēto pienākumu līgumslēdzējas iestādes noteiktajā termiņā.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.


title: Lieta T-4/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 11. jūnija spriedums – Communicaid Group /Komisija Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Eiropas Savienības iestāžu, struktūrvienību un aģentūru Briselē personāla valodu apmācības pakalpojumi — Pretendenta piedāvājumu noraidīšana — Pārskatāmības princips — Nediskriminācija — Vienlīdzīga attieksme — Finanšu regulas 94. pants — Atlases kritēriji — Pienākums norādīt pamatojumu — Piešķiršanas kritēriji — Acīmredzama kļūda vērtējumā

text:
               28.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/12

         Vispārējās tiesas 2014. gada 11. jūnija spriedums – Communicaid Group/Komisija
   (Lieta T-4/13) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Eiropas Savienības iestāžu, struktūrvienību un aģentūru Briselē personāla valodu apmācības pakalpojumi - Pretendenta piedāvājumu noraidīšana - Pārskatāmības princips - Nediskriminācija - Vienlīdzīga attieksme - Finanšu regulas 94. pants - Atlases kritēriji - Pienākums norādīt pamatojumu - Piešķiršanas kritēriji - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
   2014/C 245/16
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Communicaid Group Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – C. Brennan, solicitor, F. Randolph, QC, un M. Gray, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – S. Delaude un S. Lejeune, pārstāvji, kam palīdz P. Wytinck un B. Hoorelbeke, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība pilnībā vai daļēji atcelt lēmumus, ar kuriem Komisija atteicās klasificēt Communicaid Group Ltd. pirmajā vietā publiskā iepirkuma procedūras HR/R3/PR/2012/002 par ietvarlīgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu Eiropas Savienības iestāžu, struktūrvienību un aģentūru Briselē (Beļģija) personāla valodu apmācības pakalpojumu sniegšanai 1., 2., 3., 7., 8. un 9. kārtā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Communicaid Group Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma procedūru.

      (1)  OV C 71, 9.3.2013.


title: Lieta C-358/14: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 4. maija spriedums – Polijas Republika/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Tiesību aktu tuvināšana — Direktīva 2014/40/ES — 2. panta 25. punkts, 6. panta 2. punkta b) apakšpunkts, 7. panta 1.–5. punkts, 7. punkta pirmais teikums un 12.–14. punkts, kā arī 13. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Spēkā esamība — Tabakas izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana — Aizliegums laist tirgū tabakas izstrādājumus ar raksturīgu aromātu — Mentolu saturoši tabakas izstrādājumi — Juridiskais pamats — LESD 114. pants — Samērīguma princips — Subsidiaritātes princips

text:
               4.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/8

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 4. maija spriedums – Polijas Republika/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-358/14) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Tiesību aktu tuvināšana - Direktīva 2014/40/ES - 2. panta 25. punkts, 6. panta 2. punkta b) apakšpunkts, 7. panta 1.–5. punkts, 7. punkta pirmais teikums un 12.–14. punkts, kā arī 13. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Spēkā esamība - Tabakas izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana - Aizliegums laist tirgū tabakas izstrādājumus ar raksturīgu aromātu - Mentolu saturoši tabakas izstrādājumi - Juridiskais pamats - LESD 114. pants - Samērīguma princips - Subsidiaritātes princips)
   (2016/C 243/06)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvji – B. Majczyna un M. Szwarc)

      Persona, kas iestājusieslietā prasītāja prasījumu atbalstam: Rumānija (pārstāvji – R.-H. Radu, D. M. Bulancea un A. Vacaru)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji – L. Visaggio un J. Rodrigues un A. Pospíšilová Padowska), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – O. Segnana, J. Herrmann un K. Pleśniak un M. Simm)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētāju prasījumu atbalstam: Īrija (pārstāvji – J. Quaney un A. Joyce, pārstāvji, kuriem palīdz E. Barrington un J. Cooke, SC, kā arī E. Carolan, BL), Francijas Republika (pārstāvji – D. Colas un S. Ghiandoni), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – V. Kaye un C. Brodie, kā arī M. Holt, pārstāvji, kuriem palīdz I. Rogers, QC, kā arī S. Abram un E. Metcalfe, barristers), Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Van Hoof, kā arī C. Cattabriga un M. Owsiany-Hornung)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Īrija, Francijas Republika, Rumānija un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kā arī Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 315, 15.9.2014.


title: Lieta C-46/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 5. februārī iesniedza Tribunal Central Administrativo Sul (Portugāle) – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda (Ambisig)/AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 5. februārī iesniedza Tribunal Central Administrativo Sul (Portugāle) – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda (Ambisig)/AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal

   (Lieta C-46/15)
   (2015/C 146/21)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Central Administrativo Sul

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda (Ambisig)

      Atbildētāja: AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal

      Cita lietas dalībniece: Indice – ICT & Management, Lda

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK (1) 48. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) daļas otrajā ievilkumā paredzētais jautājums nav reglamentēts Portugāles tiesībās, minētā tiesību norma ir tieši piemērojama Portugāles tiesību sistēmā, piešķirot privātpersonām tiesības, kuras tās var īstenot, vēršoties pret līgumslēdzējām iestādēm?

               2)

               Vai Direktīvas 2004/18/EK 48. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) daļas otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tādu noteikumu piemērošana, ko pieņēmusi līgumslēdzēja iestāde un atbilstoši kuriem saimnieciskās darbības subjektam nav atļauts pierādīt pakalpojumu sniegšanu, iesniedzot paša parakstītu deklarāciju, ja vien tas nepierāda, ka viņam nav iespējams vai ir pārmērīgi apgrūtinoši saņemt apliecinājumu no privāta pircēja?

               3)

               Vai Direktīvas 2004/18/EK 48. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) daļas otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tādu noteikumu piemērošana, ko pieņēmusi līgumslēdzēja iestāde un atbilstoši kuriem privāta pircēja apliecinājumā ir jābūt notariāli, advokāta vai citas kompetentas iestādes apliecinātam parakstam, pretējā gadījumā paredzot izslēgšanu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.).


title: Lieta T-298/06: Prasība, kas celta 2006. gada 18. oktobrī — Agencja Wydawnicza Technopol pret ITSB ( 1000 )

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/26

         Prasība, kas celta 2006. gada 18. oktobrī — Agencja Wydawnicza Technopol pret ITSB (1 000)
   (Lieta T-298/06)
   (2006/C 310/49)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o., Częstochowa (Polija) (pārstāvis — V. von Bomhard, A. Renck un T. Dolde, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 7. augusta lēmumu lietā Nr. R 447/2006-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Vārdiska preču zīme “1 000” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 28. un 41. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 372 264

      Pārbaudītāja lēmums: Reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo pēc prasītājas domām, skaitļi principā nav bez atšķirtspējas un spēj pildīt izcelsmes norādes funkciju tāpat kā vārdi.
   Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, tā kā reģistrācijai pieteiktā preču zīme nav aprakstoša, jo patērētāji, sastapušies ar preču zīmi “1 000” uz drukātām vienībām, nebūs spējīgi izsecināt nekādu informāciju par attiecīgo preču īpašībām.


title: Lieta T-227/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 27. februāra spriedums – Bayer Intellectual Property/ITSB – Interhygiene (“INTERFACE”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “INTERFACE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “Interfog” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Preču identiskums — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               20.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 127/22

         Vispārējās tiesas 2015. gada 27. februāra spriedums – Bayer Intellectual Property/ITSB – Interhygiene (“INTERFACE”)
   (Lieta T-227/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “INTERFACE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “Interfog” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Preču identiskums - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 127/30)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim am Rhein, Vācija) (pārstāvji – E. Armijo Chávarri un A. Sanz Cerralbo, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji A. Schifko, vēlāk – D. Walicka)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Interhygiene GmbH (Cuxhaven, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 4. februāra lēmumu R 1688/2011–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Interhygiene GmbH un Bayer Intellectual Property GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Bayer Intellectual Property GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 178, 22.6.2013.


title: Tiesas spriedums ( 2012. gada 23. janvāris ) Lietā E-2/11 – STX Norway Offshore AS un citi pret Norvēģijas valsti, ko pārstāv Tarifu padome (Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Direktīva 96/71/EK – Darba ņēmēju norīkošana darbā – Minimālās algu likmes – Maksimālais darba stundu skaits – Atalgojums par tādiem darba uzdevumiem, kuru veikšanai nepieciešama nakšņošana ārpus mājas – Izdevumu kompensācija)

text:
               11.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/8

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2012. gada 23. janvāris)
   Lietā E-2/11

      STX Norway Offshore AS un citi pret Norvēģijas valsti, ko pārstāv Tarifu padome
   (Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Direktīva 96/71/EK – Darba ņēmēju norīkošana darbā – Minimālās algu likmes – Maksimālais darba stundu skaits – Atalgojums par tādiem darba uzdevumiem, kuru veikšanai nepieciešama nakšņošana ārpus mājas – Izdevumu kompensācija)
   2012/C 136/05
   Lietā E-2/11 STX Norway Offshore AS un citi pret Norvēģijas valsti, ko pārstāv Tarifu padome, pēc Borgarting lagmannsrett (Borgarting apelācijas tiesa, Norvēģija) lūguma Tiesai saskaņā ar 34. pantu Līgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi par darba noteikumu un nosacījumu, kas noteikti kolektīvajā līgumā, kurš vispārēji piemērojams attiecībā uz jūras konstrukciju nozari, saderību ar EEZ tiesību aktiem un par to, kā interpretēt EEZ līguma 36. pantu un 3.pantu EEZ līguma XVIII pielikuma 30. punktā minētajā tiesību aktā, t. i., Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvā 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā, kas pielāgota EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Tiesa šādā sastāvā – priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis-referents) – 2012. gada 23. janvārī pasludināja spriedumu, kura rezolutīva daļa ir šāda.

               1.

               Direktīvas 96/71/EK 3. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētais jēdziens “maksimālais darba un minimālais atpūtas laiks” ietver tos noteikumus un nosacījumus attiecībā uz “maksimālo parasto darba stundu skaitu”, kuri aprakstīti lūgumā sniegt konsultatīvu atzinumu.

               2.

               Direktīvas 96/71/EK 3. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkts, interpretējot to atbilstīgi EEZ līguma 36. pantam, būtībā nosaka, ka EEZ valsts nevar pieprasīt uzņēmumam, kas reģistrēts citā EEZ valstī un kurš sniedz pakalpojumus pirmās valsts teritorijā, maksāt tā darbiniekiem ar pirmās valsts tiesību aktiem noteiktu minimālo atalgojumu par tādu darba uzdevumu veikšanu, kam nepieciešama nakšņošana ārpus mājas, izņemot gadījumus, kad noteikumu, kuros paredzēts šāds papildu atalgojums, mērķis ir sabiedrības interešu ievērošana, un to piemērošana nav nesamērīga. To, vai šo noteikumu mērķis ir sabiedrības interešu ievērošana, jānosaka valsts iestādēm vai, atkarībā no apstākļiem, uzņēmējas EEZ valsts tiesām, izmantojot atbilstošus līdzekļus.

               3.

               Atbilstoši Direktīvai 96/71/EK nav pieļaujams, ka EEZ valsts darbiniekiem no citas EEZ valsts, kas norīkoti darbā tās teritorijā, nodrošina kompensāciju par ceļa, ēdināšanas un uzturēšanās izdevumiem saistībā ar tādu darba uzdevumu veikšanu, kam nepieciešama nakšņošana ārpus mājas, izņemot gadījumus, kad tas var tikt pamatots ar sabiedriskās kārtības noteikumiem.

               4.

               Darba ņēmēju īpatsvars, kas ietverts attiecīgajā kolektīvajā līgumā, pirms tas tika pasludināts par vispārēji piemērojamu, neietekmē atbildes uz 1. jautājuma a), b) un c) punktu.


title: Lieta C-493/04: Tiesas (trešā palāta) spriedums  2006. gada 9. martā  ( Gerechtshof te's-Hertogenbosch  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — L. H. Piatkowski pret Inspecteur van de Belastingdienst — grote ondernemingen Eindhoven (Darba ņēmēju brīva pārvietošanās — Sociālais nodrošinājums — Persona, kura vienlaikus ir nodarbināta vienā dalībvalstī un strādā kā pašnodarbinātā citā dalībvalstī — Katras šīs valsts tiesiskā regulējuma sociālā nodrošinājuma jomā piemērošana — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — 14.c panta b) apakšpunkts un VII pielikums — Sociālā nodrošinājuma iemaksas ieturēšana no procentu maksājuma, ko vienā dalībvalstī reģistrēta sabiedrība pārskaitījusi citā dalībvalstī dzīvojošai personai)

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/15

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 9. martā (Gerechtshof te's-Hertogenbosch lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — L. H. Piatkowski pret Inspecteur van de Belastingdienst — grote ondernemingen Eindhoven
   (Lieta C-493/04) (1)

   (Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Sociālais nodrošinājums - Persona, kura vienlaikus ir nodarbināta vienā dalībvalstī un strādā kā pašnodarbinātā citā dalībvalstī - Katras šīs valsts tiesiskā regulējuma sociālā nodrošinājuma jomā piemērošana - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - 14.c panta b) apakšpunkts un VII pielikums - Sociālā nodrošinājuma iemaksas ieturēšana no procentu maksājuma, ko vienā dalībvalstī reģistrēta sabiedrība pārskaitījusi citā dalībvalstī dzīvojošai personai)
   (2006/C 143/27)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof te's-Hertogenbosch

   Lietas dalībnieki pamata procesā
   Prasītājs: L. H. Piatkowski

   Atbildētājs: Inspecteur van de Belastingdienst — grote ondernemingen Eindhoven

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — 14.c panta b) apakšpunkta Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulā (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97 (OV L 28, 1. lpp.), kā arī ar Padomes 1972. gada 21. marta Regulas (EEK) Nr. 572/72, ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, interpretācija — 14. c panta b) apakšpunkta piemērošana kopā ar VII pielikuma 1. punktu — Sociālais nodrošinājums — Abu divu dalībvalstu tiesiskā regulējuma vienlaicīga piemērošana
   Rezolutīvā daļa:
   Līguma 48. un 52. pants (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem EKL 39. pants un EKL 43. pants) attiecīgi par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos un brīvību veikt uzņēmējdarbību, kā arī 14.c panta b) apakšpunkts Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulā (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, ko groza Padomes 1998. gada 29. jūnija Regula (EK) Nr. 1606/98, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem neaizliedz Nīderlandes tiesisko regulējumu, kas sociālā nodrošinājuma iemaksu bāzē iekļauj procentu maksājumu, tādu kā tas, ko pamata lietā Nīderlandes pilsonim, kurš dzīvo Beļģijā, pārskaitījusi Nīderlandē dibināta sabiedrība, un attiecina uz to, piemērojot šo regulu un ņemot vērā šo profesionālo darbību raksturu, šo abu dalībvalstu sociālā nodrošinājuma tiesisko regulējumu.

      (1)  OV C 31, 05.02.2005.


title: Lieta F-37/06: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2006. gada 6. decembra rīkojums — Strack pret Komisiju (Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Veselības apdrošināšana — Arodslimība — Nelabvēlīgs akts — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/48

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2006. gada 6. decembra rīkojums — Strack pret Komisiju
   (Lieta F-37/06) (1)

   (Ierēdņi - Sociālais nodrošinājums - Veselības apdrošināšana - Arodslimība - Nelabvēlīgs akts - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2006/C 331/108)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Guido Strack, Ķelne (Vācija) (pārstāvji — G. Bouneou un F. Frabetti, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Kraemer)
   Priekšmets
   Pirmkārt, Komisijas lēmuma, ar ko noraida prasītāja lūgumu atzīt viņa slimību par arodslimību, atcelšana un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006., 53. lpp.


title: Lieta T-466/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 5. septembra rīkojums — Osram /Padome

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/50

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 5. septembra rīkojums — Osram/Padome
   (Lieta T-466/07) (1)

   (2008/C 272/96)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 51, 23.2.2008.


title: Lieta C-427/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. jūlijā iesniedza Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture (Itālija) — Emmeci/Cotral

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. jūlijā iesniedza Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture (Itālija) — Emmeci/Cotral

   (Lieta C-427/13)
   2013/C 325/19
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Emmeci Srl

      Atbildētāja: Cotral SpA

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2004/17/EK (1) 56. pants ir interpretējams tādējādi, ka valsts likumdevējs nedrīkst noteikt, ka līgumslēdzējas iestādes pēdējās vairāksolīšanas posmā elektronisko izsoļu laikā var liegt konkurentiem redzēt savu secīgo vietu klasifikācijā un citu uzņēmumu piedāvājumus, paredzot, ka šī informācija tiek darīta zināma tikai izsoles beigās?

               2)

               Vai Direktīvas 2004/17/EK 56. pants un pārredzamības un vienlīdzīgas attieksmes principi nepieļauj tādas valsts tiesību normas vai administratīvu praksi kā tās, kas ir aplūkotas šajā procedūrā un atbilstoši kurām ir paredzēts 5 minūšu black out laikposms elektroniskās izsoles nobeiguma posmā, kura laikā konkurentiem nav zināma to attiecīgā klasifikācija?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (OV L 134, 1. lpp.).


title: Lieta F-9/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. janvārī  – ZZ / EMA

text:
               13.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/46

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. janvārī – ZZ/EMA

   (Lieta F-9/15)
   (2015/C 118/58)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – J.-N. Louis, R. Metz un N. de Montigny, D. Verbeke un T. Van Lysbeth)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Eiropas Zāļu aģentūras (EMA) lēmumu, ar kuru prasītājs atstādināts no amata, un piespriest provizoriski samaksāt vienu euro kā atlīdzinājumu par viņam it kā nodarīto morālo un materiālo kaitējumu.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt EMA2014. gada 31. marta lēmumu, ar kuru prasītājam uz nenoteiktu laiku ir piemērots “non-active status” [“neaktīvs statuss”];

               —

               piespriest atbildētājai provizoriski samaksāt prasītājam vienu euro par nodarīto morālo un materiālo kaitējumu;

               —

               piespriest EMA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-25/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. janvārī iesniedza Tribunal de première instance de Liège (Beļģija) — Missionswerk Werner Heukelbach e.V./État belge — Service Public Fédéral Finances

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. janvārī iesniedza Tribunal de première instance de Liège (Beļģija) — Missionswerk Werner Heukelbach e.V./État belge — Service Public Fédéral Finances

   (Lieta C-25/10)
   2010/C 100/25
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de première instance de Liège

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Missionswerk Werner Heukelbach e.V.

      Atbildētājs: État belge — Service Public Fédéral Finances

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 18. pantu (bijušais EKL 12. pants), 45. pantu (bijušais EKL 39. pants), 49. pantu (bijušais EKL 43. pants) un 54. pantu (bijušais EK līguma 48. pants) jāinterpretē tādējādi, ka tajos aizliegts dalībvalsts likumdevējam pieņemt vai saglabāt noteikumu, kura mērķis ir nodevas samazinātu likmi 7 % apmērā piemērot tikai bezpeļņas apvienībām, kooperatīviem vai kooperatīvu valsts mēroga apvienībām, arodapvienībām un starptautiskām bezpeļņas apvienībām, privātiem fondiem un sabiedriskā labuma fondiem, kas ir piederīgi dalībvalstij, kurā mantojuma atstājējs — Valonijas iedzīvotājs — savas nāves brīdī faktiski dzīvoja vai kurā atradās viņa darba vieta, vai kurā viņš bija agrāk faktiski dzīvojis vai kurā agrāk bija atradusies viņa darba vieta?


title: Lieta T-698/14: Prasība, kas celta 2014. gada 19. septembrī  – European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki /Komisija

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/28

         Prasība, kas celta 2014. gada 19. septembrī – European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-698/14)
   (2014/C 448/37)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: European Dynamics Luxembourg SA (Etelbrika, Luksemburga) un Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis – V. Christianos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 11. jūlija Lēmumu DIGIT/R/3/MB/pt 2431467 (2014), ar ko saistībā ar attiecīgās iepirkuma procedūras 1. daļu Komisija prasītāju piedāvājumu ir ierindojusi ceturtajā vietā;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 31. jūlija Lēmumu DIGIT/R/3/MB/pt 2703722 (2014), ar ko saistībā ar attiecīgās iepirkuma procedūras 2. daļu Komisija ir noraidījusi prasītāju iesniegto piedāvājumu;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 31. jūlija Lēmumu DIGIT/R/3/MB/pt 2711165 (2014), ar ko saistībā ar attiecīgās iepirkuma procedūras 3. daļu Komisija prasītāju piedāvājumu ir ierindojusi trešajā vietā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājām nodarīti tāpēc, ka tās zaudējušas iespēju tikt ierindotām pirmajā vietā pamatlīguma trīs daļu ietvaros, un kas ir novērtēti astoņsimts tūkstošu euro (EUR 8 00  000) apmērā attiecībā uz 1. daļu, četrsimts tūkstošu euro (EUR 4 00  000) apmērā attiecībā uz 2. daļu un divsimts tūkstošu euro (EUR 2 00  000) apmērā attiecībā uz 3. daļu, kam pieskaitīti procenti, skaitot no sprieduma pasludināšanas dienas; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus prasītājām radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētie lēmumi, ar ko Komisija ir noraidījusi to piedāvājumu atklātā iepirkuma procedūrā DIGIT/R2/PO/2013/029 – ESP DESIS III attiecībā uz trim dažādiem būvdarbiem (iepirkuma daļām), ir jāatceļ LESD263. panta izpratnē, jo ir pārkāptas Savienības tiesību normas, un it īpaši šādu trīs iemeslu dēļ:

               1.

               pirmkārt, Komisija nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, jo tā ir sniegusi nepietiekamu pamatojumu attiecībā uz prasītāju tehnisko piedāvājumu;

               2.

               otrkārt, Komisija ir pārkāpusi Finanšu regulu un attiecīgo tās īstenošanas regulu, un nav ievērojusi iepirkuma procedūras specifikācijas, ciktāl runa ir par nepamatoti lētiem piedāvājumiem;

               3.

               treškārt, Komisija ir pārkāpusi brīvas konkurences principu, ciktāl Komisija piedāvājumu iesniegšanai ir paredzējusi saistošus noteikumus, neļaujot kandidātiem brīvi izstrādāt savus piedāvājumus, lai izvēlētos ekonomiski visizdevīgāko piedāvājumu.


title: Apvienotās lietas C-129/13 un C-130/13: Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 3. jūlija spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande)) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kamino International Logistics BV (C-129/13), Datema Hellmann Worldwide Logistics BV (C-130/13)/ Staatssecretaris van Financiën Muitas parāda piedziņa — Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips — Tiesības tikt uzklausītam — Lēmuma par piedziņu adresāts, kuru muitas iestādes ir uzklausījušas nevis pirms minētā lēmuma pieņemšanas, bet vienīgi vēlākā pārsūdzības posmā — Tiesību uz aizstāvību pārkāpums — Tiesību uz aizstāvību neievērošanas tiesisko seku noteikšana

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/6

         Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 3. jūlija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande)) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kamino International Logistics BV (C-129/13), Datema Hellmann Worldwide Logistics BV (C-130/13)/Staatssecretaris van Financiën

   (Apvienotās lietas C-129/13 un C-130/13) (1)

   (Muitas parāda piedziņa - Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips - Tiesības tikt uzklausītam - Lēmuma par piedziņu adresāts, kuru muitas iestādes ir uzklausījušas nevis pirms minētā lēmuma pieņemšanas, bet vienīgi vēlākā pārsūdzības posmā - Tiesību uz aizstāvību pārkāpums - Tiesību uz aizstāvību neievērošanas tiesisko seku noteikšana)
   2014/C 292/08
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Kamino International Logistics BV (C-129/13), Datema Hellmann Worldwide Logistics BV (C-130/13)

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               indivīdi var atsaukties tieši valsts tiesās uz principu, ka iestāde ievēro tiesības uz aizstāvību un no tām izrietošās tiesības visām personām tikt uzklausītām pirms jebkāda, iespējams, to interesēm nelabvēlīga lēmuma pieņemšanas, kādas tiek piemērotas saistībā ar Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16 novembra Regulu (EK) Nr. 2700/2000;

               2)

               tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips un, konkrētāk, tiesības ikkatrai personai tikt uzklausītai pirms nelabvēlīga individuāla pasākuma noteikšanas ir jāinterpretē tādējādi, ka sakarā ar importa muitas nodevas pēcmuitošanas piedziņas procedūru, piemērojot Regulu Nr. 2913/92, kas grozīta ar Regulu Nr. 2700/2000, pieņemta paziņojuma par samaksu adresāta tiesības uz aizstāvību ir pārkāptas, ja iestāde viņu nav uzklausījusi pirms šī lēmuma pieņemšanas, pat ja viņš ir varējis paust savu nostāju vēlākā administratīvās sūdzības posmā, ja valsts tiesiskais regulējums neļauj šādu paziņojumu adresātiem, neesot iepriekšējai uzklausīšanai, saņemt to izpildes atlikšanu līdz iespējamai to grozīšanai. Katrā ziņā tāds ir gadījums, ja valsts administratīvā procedūra, ar ko ievieš Regulas Nr. 2913/92, kas grozīta ar Regulu Nr. 2700/2000, 244. panta otro daļu, ierobežo šādas atlikšanas piešķiršanu ar to, ka ir pamats uzskatīt, ka apstrīdētais lēmums neatbilst tiesību aktiem muitas jomā, vai pastāv bažas, ka attiecīgajai personai var tikt nodarīts nelabojams kaitējums;

               3)

               apstākļi, kādos ir jānodrošina tiesības uz aizstāvību, un šo tiesību neievērošanas sekas izriet no valsts tiesībām, ja vien šajā ziņā noteiktie pasākumi ir tādi paši, kādi tie ir indivīdiem salīdzināmās valsts tiesību situācijās (līdzvērtības princips), un ja praksē tie nepadara neiespējamu vai pārmērīgi neapgrūtina Savienības tiesību sistēmā piešķirto tiesību izmantošanu (efektivitātes princips).
               Tā kā valsts tiesai ir pienākums nodrošināt Savienības tiesību iedarbību pilnībā, tā, izvērtējot tiesību uz aizstāvību, konkrētāk, tiesību tikt uzklausītam, pārkāpuma sekas, var ņemt vērā to, ka attiecīgā administratīvā procesa iznākumā pieņemts lēmums var tikt atcelts šāda pārkāpuma dēļ tikai tad, ja šā pārkāpuma neesamības gadījumā procesa iznākums varētu būt citāds.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: lieta C-249/05: Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 15. jūnijā

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/21

         Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 15. jūnijā
   (lieta C-249/05)
   (2005/C 193/33)
   tiesvedības valoda — somu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 15. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Somijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv D. Triantafillu [D. Triantafyllou] un I. Koskinens [I. Koskinen], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1977. gada 7. maija Sestās PVN direktīvas 77/388/EEK (1) 21. un 22. pants, kā arī EKL 28. un 49. pants, jo tā uzdevusi pienākumu iecelt pārstāvi ārzemēs rezidējošam nodokļu maksātājam, kas Somijā veic ar nodokli apliekamus darījumus un ir reģistrēts citā dalībvalstī vai trešajā valstī, ar kuru noslēgts nolīgums par savstarpēju administratīvu sadarbību, kura piemērošanas joma atbilst Direktīvai 76/308/EEK par savstarpēju palīdzību tādu prasījumu piedziņā, kas radušies no darbībām, kuras ir daļa no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda finansēšanas sistēmas, kā arī lauksaimniecības un muitas nodokļu piedziņā (2), un Padomes 2003. gada 7. oktobra Regulai (EK) Nr. 1798/2003 par administratīvu sadarbību pievienotās vērtības nodokļu jomā un Regulas (EEK) Nr. 218/92 atcelšanu (3);

               2)

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Atbilstoši Sestās PVN direktīvas 77/308/EEK 21. panta 2. punktam nerezidentam tirgus dalībniekam, kas ir reģistrēts citā dalībvalstī, dalībvalstis nevar uzlikt pienākumu iecelt nodokļu pārstāvi. Nerezidenta tirgus dalībnieka gadījumā nodokļu pārstāvja iecelšana ir brīvprātīga.
   Somijas tiesiskajā regulējumā ir paredzēts šādi: a) ja tirgus dalībnieks ir nodokļu maksātājs, kas nav Somijas rezidents, tad pievienotās vērtības nodokli maksā pakalpojuma saņēmējs (“apgrieztā nodokļa iekasēšana”); b) ja nodokļu maksātājam, kas nav Somijas rezidents, pastāv iespēja reģistrēties kā nodokļu maksātājam, tad šādos gadījumos tam ir pienākums Somijā iecelt nodokļu pārstāvi.
   Somijas sistēma attiecībā uz nodokļu pārstāvju iecelšana nav saderīga ar Kopienu tiesībām. Pienākums iecelt nodokļu pārstāvi ir pretrunā Sestās PVN direktīvas 21. panta 2. punktam.
   Somijas sistēma tirgus dalībniekam nerezidentam var paredzēt iespēju reģistrēties kā nodokļu maksātājam, taču šādas iespējas izmantošanu Somijas Republika nevar padarīt atkarīgu no tā, ka izpildīts pienākums par nodokļu pārstāvja iecelšanu, kas ir pretrunā Sestajai PVN direktīvai, kā arī neatbilst Direktīvas 2000/65/EEK (4) mērķim, kā arī EK līgumā noteiktiem preču un pakalpojumu aprites brīvības pamatprincipiem.

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, OV L 145, 1. lpp.

      (2)  OV L 73, 18. lpp.

      (3)  OV L 264, 1. lpp.

      (4)  Padomes 2000. gada 17. oktobra Direktīva 2000/65/EK, kas groza Direktīvu 77/388/EEK attiecībā uz to, kā nosakāms pievienotās vērtības nodokļa maksātājs.


title: Lieta T-419/08: Prasība, kas celta 2008. gada 29. septembrī — LATGA-A /Komisija

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/42

         Prasība, kas celta 2008. gada 29. septembrī — LATGA-A/Komisija
   (Lieta T-419/08)
   (2008/C 313/76)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lietuvos Autorių Teisių Gynimo Asociacijos Agentūra (LATGA-A), Viļņa (Lietuva) (pārstāvis — M. Favart, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmuma par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) 3. pantu; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Iesniedzot šo prasības pieteikumu, prasītāja saskaņā ar EKL 230. pantu lūdz daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmumu C(2008)3435 galīgajā redakcija par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/C2/38.698 — CISAC). Precīzāk, prasītāja apstrīd Komisijas secinājumus apstrīdētā lēmuma 3. pantā, kurā ir noteikts, ka teritoriālie ierobežojumi savstarpējās pārstāvniecības pilnvarām, kuras viena autortiesību aģentūra piešķir otrai aģentūrai, ir uzskatāmi par saskaņotu darbību, kas ir pretrunā EKL 81. pantam un EEZ 53. pantam.
   Pamati un galvenie argumenti, kurus izvirza prasītāja, ir identiski tiem, kurus prasītājs ir izvirzījis lietā T-415/08 IMRO/Komisija.


title: Lieta T-263/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 1. oktobra spriedums – Lausitzer Früchteverarbeitung/ITSB – Rivella International (“holzmichel”) Kopienas preču zīme – Iebildumu process – Kopienas grafiskas preču zīmes “holzmichel” reģistrācijas pieteikums – Agrākas starptautiskas grafiskas preču zīmes “Michel” un “Michel POWER” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/45

      Vispārējās tiesas 2014. gada 1. oktobra spriedums – Lausitzer Früchteverarbeitung/ITSB – Rivella International (“holzmichel”)
      (Lieta T-263/13) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “holzmichel” reģistrācijas pieteikums - Agrākas starptautiskas grafiskas preču zīmes “Michel” un “Michel POWER” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2014/C 395/55)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH (Sohland an der Spree, Vācija) (pārstāve – A. Weiß, advokāte)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Pohlmann)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Rivella International AG (Rothrist, Šveice) (pārstāvji – C. Spintig, S. Pietzcker un A. Coordes, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 21. februāra lēmumu lietā R 1968/2011–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Rivella International AG un Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta T-698/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki/Komisija Publiski pakalpojumu līgumi — Iepirkuma procedūra — Ārējie pakalpojumi attiecībā uz informācijas sistēmu izstrādi, izpēti un atbalstu (ESP DESIS III) — Pretendenta ierindošana kaskādes procedūrā — Pienākums norādīt pamatojumu — Nesamērīgi lēti piedāvājumi — Brīvas konkurences princips — Ārpuslīgumiskā atbildība

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/38

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-698/14) (1)

   (Publiski pakalpojumu līgumi - Iepirkuma procedūra - Ārējie pakalpojumi attiecībā uz informācijas sistēmu izstrādi, izpēti un atbalstu (ESP DESIS III) - Pretendenta ierindošana kaskādes procedūrā - Pienākums norādīt pamatojumu - Nesamērīgi lēti piedāvājumi - Brīvas konkurences princips - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   (2016/C 402/42)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburga) un Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji: sākotnēji V. Christianos, I. Ampazis un M. Sfyri, pēc tam M. Sfyri, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: S. Delaude un S. Lejeune, pārstāvji, kam sākotnēji palīdzēja E. Petritsi, E. Roussou un K. Adamantopoulos, pēc tam E. Roussou un K. Adamantopoulos, advokāti)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība saskaņā ar LESD 263. pantu, kurā ir lūgts atcelt Komisijas lēmumus saskaņā ar kaskādes mehānismu ceturtajā un trešajā vietā ierindot piedāvājumus, ko prasītājas iesniegušas attiecībā uz iepirkuma DIGIT/R2/PO/2013/029 – ESP DESIS III par “Ārējo pakalpojumu sniegšanu attiecībā uz informācijas sistēmu attīstību, izpēti un atbalstu” (OV 2013/S 19-0380314) 1. un 3. daļu, un izslēgt to piedāvājumu attiecībā uz minētā iepirkuma 2. daļu, un, otrkārt, prasība saskaņā ar LESD 268. pantu, kuras mērķis ir saņemt atlīdzību par zaudējumiem, kas esot nodarīti prasītājām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               European Dynamics Luxembourg SA un Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 448, 15.12.2014.


title: Lieta C-502/13: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 5. marta spriedums – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — PVN — Samazinātas likmes piemērošana — Digitālo vai elektronisko grāmatu piegāde

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/9

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 5. marta spriedums – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-502/13) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - PVN - Samazinātas likmes piemērošana - Digitālo vai elektronisko grāmatu piegāde)
   (2015/C 138/10)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Soulay un F. Dintilhac)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – E. Chatziioakeimidou un A. de Gregorio Merino)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis – D. Holderer)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Beļģijas Karaliste (pārstāvji – M. Jacobs un J.-C. Halleux)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               piemērojot pievienotās vērtības nodokļa likmi 3 % apmērā digitālo vai elektronisko grāmatu piegādei, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Padomes 2010. gada 7. decembra Direktīvu 2010/88/ES, 96.–99., 110. un 114. pantā, skatot tos kopsakarā ar minētās direktīvas II un II pielikumu, kā arī Padomes 2011. gada 15. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 282/2011, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112, paredzētos pienākumus;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Beļģijas Karaliste un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 344, 23.11.2013.


title: Lieta C-537/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 23. janvāra spriedums ( Tribunale di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra/Capitaneria di Porto di Genova (Jūras transports — Direktīva 1999/32/EK — MARPOL 73/78 konvencija — VI pielikums — Kuģu radīts gaisa piesārņojums — Pasažieru kuģi, kas nodrošina regulārus pārvadājumus — Kruīzu kuģi — Maksimālais sēra saturs flotes degvielā — Spēkā esamība)

text:
               29.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 23. janvāra spriedums (Tribunale di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra/Capitaneria di Porto di Genova

   (Lieta C-537/11) (1)

   (Jūras transports - Direktīva 1999/32/EK - MARPOL 73/78 konvencija - VI pielikums - Kuģu radīts gaisa piesārņojums - Pasažieru kuģi, kas nodrošina regulārus pārvadājumus - Kruīzu kuģi - Maksimālais sēra saturs flotes degvielā - Spēkā esamība)
   2014/C 93/04
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Genova

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra

      Atbildētājs: Capitaneria di Porto di Genova

      Piedaloties: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale civile di Genova — Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/32/EK, ar ko paredz sēra satura samazināšanu konkrētiem šķidrā kurināmā veidiem un ar ko groza Direktīvu 93/12/EEK (OV L 121, 13. lpp), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2005/33/EK (OV L 191, 59. lpp.), 4.a panta spēkā esamība — Dalībvalstu pienākuma veikt visus vajadzīgus pasākumus, lai novērstu flotes degvielas, kurā sēra saturs pārsniedz robežu 1,5 masas procentu apmērā, izmantošanu pasažieru kuģiem, kuri veic regulārus pārvadājumus no Savienības ostām vai uz tām, saderība ar Starptautisko konvenciju par kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanu (“MARPOL konvencija”) — Šīs pašas direktīvas 2. panta interpretācija — “Regulāro pārvadājumu” jēdziens — Minētās robežas piemērojamība kruīzu kuģiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tāds kruīza kuģis kā pamatlietā ietilpst Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/32/EK, ar ko paredz sēra satura samazināšanu konkrētiem šķidrā kurināmā veidiem un ar ko groza Direktīvu 93/12/EEK, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 6. jūlija Direktīvu 2005/33/EK, 4.a panta 4. punkta piemērošanas jomā, ņemot vērā “regulāru pārvadājumu” kritēriju, kāds tas paredzēts šīs direktīvas 2. panta 3.g punktā, ar nosacījumu, ka tas veic kruīza braucienus ar vai bez pieturvietām, kuri noslēdzas izbraukšanas ostā vai citā ostā, ja šie kruīzi tiek organizēti ar noteiktu regularitāti, konkrētos datumos un principā ar precīziem izbraukšanas un ierašanās laikiem un personas var brīvi izvēlēties starp dažādiem piedāvātajiem kruīziem, par ko jāpārliecinās iesniedzējtiesai;

               2)

               Direktīvas 1999/32, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2005/33, 4.a panta 4. punkta spēkā esamība nevar tikt novērtēta, ne ņemot vērā vispārējo starptautisko tiesību principu pacta sunt servanda, ne ņemot vērā LES 4. panta 3. punkta pirmajā daļā nostiprināto lojālas sadarbības principu, ar pamatojumu, ka šī minētās direktīvas tiesību norma var novest pie Londonā 1973. gada 2. novembrī parakstītās un ar 1978. gada 17. februāra protokolu papildinātās Starptautiskās konvencijas par piesārņošanas novēršanu no kuģiem VI pielikuma pārkāpuma un tādējādi prasīt dalībvalstīm, kas ir 1997. gada 26. septembrī Londonā parakstītā 1973. gada Starptautiskās konvencijas par piesārņošanas novēršanu no kuģiem, kas grozīta ar 1978. gada protokolu, 1997. gada protokola līgumslēdzējas puses, neievērot pienākumus, kādi tām ir pret citām šī protokola līgumslēdzējām pusēm;

               3)

               Eiropas Savienības Tiesai nav jālemj par jautājumu, kāda ir minētā VI pielikuma ietekme uz Direktīvas 1999/32, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2005/33, 4.a panta 4. punkta piemērojamību.

      (1)  OV C 370, 17.12.2011.


title: Lieta T-252/17: Prasība, kas celta 2017. gada 28. aprīlī – Robert Bosch/EUIPO (“Simply. Connected.”)

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/45

         Prasība, kas celta 2017. gada 28. aprīlī – Robert Bosch/EUIPO (“Simply. Connected.”)
   (Lieta T-252/17)
   (2017/C 195/60)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Robert Bosch GmbH (Štutgarte, Vācija) (pārstāvji – S. Völker un M. Pemsel, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “Simply. Connected” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 814 032

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 10. marta lēmums lietā R 947/2016–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus apelācijas procesā.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 64. panta, lasot to kopsakarā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Tiesas spriedums (sestā palāta) 2005. gada 14. aprīlī lietā C-163/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 80/68/EEK — Gruntsūdeņu aizsardzība pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu — 3., 4. un 5. pants — Direktīva 91/689/EEK — Bīstamie atkritumi — 2. panta 1. punkts un 6. panta 1. punkts)

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/8

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2005. gada 14. aprīlī
   lietā C-163/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 80/68/EEK - Gruntsūdeņu aizsardzība pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu - 3., 4. un 5. pants - Direktīva 91/689/EEK - Bīstamie atkritumi - 2. panta 1. punkts un 6. panta 1. punkts)
   (2005/C 143/08)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Lietā C-163/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 8. aprīlī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Valero Hordana [G. Valero Jordana] un M. Konstantinidis [M. Konstantinidis]) pret Grieķijas Republiku (pārstāvis — E. Skandalou [E. Skandalou]), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], tiesneši U. Lehmuss [U. Lõhmus] un A. O'Kīfs [A. Ó Caoimh] (referents), ģenerāladvokāts F. Ležē [P. Léger], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 14. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               attiecībā uz Thriassion Pedion reģionu:

                           —

                           nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu Padomes 1979. gada 17. decembra Direktīvas 80/68/EEK par gruntsūdeņu aizsardzību pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu I saraksta vielu ievadīšanu gruntsūdeņos, un, pasākumus, lai ierobežotu minētās direktīvas II saraksta vielu ievadīšanu gruntsūdeņos, tādējādi izvairoties no ūdens piesārņošanas ar šīm vielām,

                           —

                           iepriekš neizmeklējot jebkādu apglabāšanu vai izgāšanu Direktīvas I saraksta vielu apglabāšanas nolūkā, ja minētās [darbības] var radīt netiešu novadīšanu,

                           —

                           neveicot iepriekšēju izmeklēšanu attiecībā uz visām Direktīvas 80/68 II saraksta vielu tiešajām novadīšanām, kā arī attiecībā uz šo vielu apglabāšanu vai izgāšanu apglabāšanas nolūkā, ja minētās [darbības] var radīt netiešu novadīšanu,

                     Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīvas 80/68 3., 4. un 5. pants;

               2)

               nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai reģistrētu un identificētu Thriassion Pedion reģionā noglabātos bīstamos atkritumus, un, atsevišķi vai kā kopējā atkritumu apsaimniekošanas plāna sastāvdaļu, nesagatavojot bīstamo atkritumu apsaimniekošanas plānu Thriassion Pedion reģionā, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem 2. panta 1. punkts un 6. panta 1. punkts;

               3)

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 135, 07.06.2003.


title: Lieta C-150/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 30. martā iesniedza Sächsisches Oberverwaltungsgericht (Vācija) – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten/N

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 30. martā iesniedza Sächsisches Oberverwaltungsgericht (Vācija) – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten/N

   (Lieta C-150/15)
   (2015/C 236/31)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Sächsisches Oberverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten

      Atbildētājs: N

      Cita lietas dalībniece: Vācijas Federatīvā Republika

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2011/95/ES (1) 9. panta 1. punkta a) apakšpunkts, skatīts kopā ar 10. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi,

                           a)

                           ka ir Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 10. panta 1. punktā un ECPAK [Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas] 9. panta 1. punktā garantētās reliģijas brīvības smags pārkāpums un līdz ar to vajāšana atbilstoši direktīvas 9. panta 1. punkta a) apakšpunktam ir tad, ja reliģiskas darbības vai uzvedība, ko prasa ticība, kuru aktīvi praktizē pieteicējs, un kas ir tās centrālais elements, vai kas ir balstītas uz pieteicēja reliģisko pārliecību tādējādi, ka tām ir īpaša nozīme tā reliģiskajai identitātei, ir aizliegtas izcelsmes valstī, paredzot par to sodu,
                           vai

                           b)

                           vai ir vajadzīgs, ka pieteicējs, kas aktīvi praktizē noteiktu ticību, turklāt pierāda, ka reliģiskas darbības vai uzvedība, kas ir šīs ticības centrālais elements un kas viņa izcelsmes valstī ir aizliegts ticības apliecinājums, paredzot par to sodu, viņa reliģiskajai piederībai ir “īpaši svarīgas” un šajā ziņā “obligātas”?

               2)

               Vai Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 3. punkts, skatīts kopā ar 2. punkta d) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai konstatētu pamatotas bailes no vajāšanas un faktiskus draudus (“real risk”), ka Direktīvas 2011/95/ES 6. pantā minētie dalībnieki viņus vajās vai pakļaus necilvēcīgai vai pazemojošai attieksmei vai sodiem, attiecībā uz reliģiskām darbībām vai uzvedību, ko paredz ticība, kuru aktīvi praktizē pieteicējs, un kas ir tās centrālais elements vai kas ir balstītas uz pieteicēja reliģisko pārliecību tādējādi, ka tām ir īpaša nozīme tā reliģiskajai identitātei, kuras ir aizliegtas izcelsmes valstī, paredzot par to sodu,

                           a)

                           saiknes vērtēšana ir vajadzīga tādējādi, ka pieteicēja ticības novirzienu pretēji aizliegumam praktizējošo ticīgo skaits ir jāsaista ar faktisko vajāšanas aktu skaitu, pamatojoties uz šo reliģisko darbību, pieteicēja izcelsmes valstī un jāņem vērā pastāvošās valsts kriminālvajāšanas prakses iespējamā nedrošība un nenoteiktība
                           vai

                           b)

                           vai ir pietiekami, ka, ja izcelsmes valsts kriminālvajāšanas praksē var tikt pierādīta faktiska tiesību normu piemērošana, kurās, paredzot sodu, ir [aizliegtas] reliģiskas darbības vai uzvedība, ko prasa ticība, kuru aktīvi praktizē pieteicējs, un kas ir tās centrālais elements, vai kas ir balstītas uz pieteicēja reliģisko pārliecību tādējādi, ka tām ir īpaša nozīme tā reliģiskajai identitātei?

               3)

               Vai valsts procesuālo tiesību norma, kas paredz, ka Revision [kasācijas] tiesas tiesību vērtējums ir saistošs tiesai, kas izskata lietu pēc būtības (šeit – VwGO 144. panta 6. punkts), ir saderīga ar Savienības tiesību piemērošanas prioritātes principu, ja tiesa, kas izskata lietu pēc būtības, Savienības tiesību normu vēlas interpretēt citādi nekā Revision tiesa, bet šo Savienības tiesību interpretāciju tā nevar izdarīt pat pēc prejudiciāla nolēmuma procedūras īstenošanas atbilstoši LESD 267. panta otrajai daļai, jo valsts tiesībās ir paredzēts, ka tai ir saistošs Revision tiesas izdarītais tiesību vērtējums?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra Direktīva 2011/95/ES par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu, OV L 337, 9. lpp.


title: Lieta C-202/14: Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 4. decembra rīkojums ( Cour administrative d'appel de Nantes (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Adiamix / Direction départementale des finances publiques de l’Orne Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Valsts atbalsts — Regula (EK) Nr. 659/1999 — 1. panta b) punkta v) apakšpunkts — Atbrīvojumu no nodokļiem par labu uzņēmumiem, kuri pārņem grūtībās nonākušu uzņēmumu, kārtība — Komisijas lēmums, ar kuru atbalsta shēma ir atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Atbalsta kārtības ietvaros piešķirta individuāla atbalsta atgūšana — Komisijas lēmuma spēkā esamības vērtējums — Jēdzieni “pastāvošs atbalsts” un “jauns atbalsts”

text:
               16.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/3

         Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 4. decembra rīkojums (Cour administrative d'appel de Nantes (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Adiamix/Direction départementale des finances publiques de l’Orne

   (Lieta C-202/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - Regula (EK) Nr. 659/1999 - 1. panta b) punkta v) apakšpunkts - Atbrīvojumu no nodokļiem par labu uzņēmumiem, kuri pārņem grūtībās nonākušu uzņēmumu, kārtība - Komisijas lēmums, ar kuru atbalsta shēma ir atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Atbalsta kārtības ietvaros piešķirta individuāla atbalsta atgūšana - Komisijas lēmuma spēkā esamības vērtējums - Jēdzieni “pastāvošs atbalsts” un “jauns atbalsts”)
   (2015/C 056/04)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour administrative d'appel de Nantes

      Pamatlietas dalībnieki

      Prasītāja: Adiamix

      Atbildētāja: Direction départementale des finances publiques de l’Orne [Publisko finanšu Ornas departamenta direkcija]

      Rezolutīvā daļa:

   Uzdotā jautājuma vērtējums nav ļāvis konstatēt nevienu elementu, kas varētu skart Komisijas 2003. gada 16. decembra Lēmuma 2004/343/EK par atbalsta shēmu, ko Francija ieviesusi attiecībā uz grūtībās esošu uzņēmumu pārņemšanu, spēkā esamību.

      (1)  OV C 202, 30.6.2014.


title: Lieta T-366/00: Pirmās instances tiesas 2007. gada 29. marta spriedums — Scott /Komisija (Valsts atbalsts — Zemes gabala pārdošanas cena — Lēmums, ar kuru uzdod atgūt ar kopējo tirgu nesaderīgu atbalstu — Kļūdas atbalsta aprēķinā — Komisijas pienākumi saistībā ar atbalsta aprēķināšanu — Atbalsta saņēmēja tiesības — Regula (EK) Nr. 659/1999 — 13. panta 1. punkts)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/30

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 29. marta spriedums — Scott/Komisija
   (Lieta T-366/00) (1)

   (Valsts atbalsts - Zemes gabala pārdošanas cena - Lēmums, ar kuru uzdod atgūt ar kopējo tirgu nesaderīgu atbalstu - Kļūdas atbalsta aprēķinā - Komisijas pienākumi saistībā ar atbalsta aprēķināšanu - Atbalsta saņēmēja tiesības - Regula (EK) Nr. 659/1999 - 13. panta 1. punkts)
   (2007/C 96/63)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Scott SA, Senklū [Saint-Cloud] (Francija) (pārstāvji — Sers Džeremijs Levērs [Sir Jeremy Lever], QC, Dž. Perecs [G. Peretz], Dž. Gārdners [J. Gardner], barristers, R. Grifits [R. Griffith] un M. Papadakis [M. Papadakis], solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — Ž. Rozē [G. Rozet] un J. Flets [J. Flett])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju: Francijas Republika (pārstāvji — Ž. de Bergess [G. de Bergues], S. Sīms [S. Seam] un F. Mijons [F. Million])
   Priekšmets
   Lūgums daļēji atcelt Komisijas 2000. gada 12. jūlija Lēmumu 2002/14/EK par valsts atbalstu, ko Francijas Republika piešķīra Scott Paper SA/Kimberly-Clark (OV 2002, L 12, 1. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Atcelt Komisijas 2000. gada 12. jūlija Lēmuma 2002/14/EK par valsts atbalstu, ko Francijas Republika piešķīra Scott Paper SA/Kimberly-Clark 2. pantu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz atbalstu, kas piešķirts, paredzot izdevīgāku cenu par šī lēmuma 1. pantā minēto zemes gabalu;

               2)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina prasītājas tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībās Pirmās instances tiesā;

               3)

               Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībās Pirmās instances tiesā.

      (1)  OV C 61, 24.2.2001.


20150731025616762015/C 270/046492013CJC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL201506114411Lieta C-649/13: Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 11. jūnija spriedums (Tribunal de commerce de Versailles (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Comité d'entreprise de Nortel Networks SA u.c./Cosme Rogeau, kas rīkojas kā tiesas iecelts likvidators sekundārā maksātnespējas procedūrā pret Nortel Networks SA, un Cosme Rogeau, kas rīkojas kā tiesas iecelts likvidators sekundārā maksātnespējas procedūrā pret Nortel Networks SA/Alan Robert Bloom u.c. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EK) Nr. 1346/2000 – 2. panta g) punkts, 3. panta 2. punkts un 27. pants – Regula (EK) Nr. 44/2001 – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Galvenā maksātnespējas procedūra – Sekundārā maksātnespējas procedūra – Piekritības konflikts – Ekskluzīva vai alternatīva piekritība – Piemērojamo tiesību noteikšana – To parādnieka aktīvu noteikšana, uz kuriem attiecas sekundārā maksātnespējas procedūra – Šo aktīvu lokalizēšana – Īpašums trešajās valstīs
 ---documentbreak--- C2702015LV410120150611LV00044141Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 11. jūnija spriedums (Tribunal de commerce de Versailles (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Comité d'entreprise de Nortel Networks SA u.c./Cosme Rogeau, kas rīkojas kā tiesas iecelts likvidators sekundārā maksātnespējas procedūrā pret Nortel Networks SA, un Cosme Rogeau, kas rīkojas kā tiesas iecelts likvidators sekundārā maksātnespējas procedūrā pret Nortel Networks SA/Alan Robert Bloom u.c.
   (Lieta C-649/13) (
         1
      )
   “Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EK) Nr. 1346/2000 — 2. panta g) punkts, 3. panta 2. punkts un 27. pants — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Galvenā maksātnespējas procedūra — Sekundārā maksātnespējas procedūra — Piekritības konflikts — Ekskluzīva vai alternatīva piekritība — Piemērojamo tiesību noteikšana — To parādnieka aktīvu noteikšana, uz kuriem attiecas sekundārā maksātnespējas procedūra — Šo aktīvu lokalizēšana — Īpašums trešajās valstīs”2015/C 270/04Tiesvedības valoda – franču
      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de commerce de Versailles

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Comité d'entreprise de Nortel Networks SA u.c., Cosme Rogeau, kas rīkojas kā tiesas iecelts likvidators sekundārā maksātnespējas procedūrā pret Nortel Networks SA

      Atbildētāji: Cosme Rogeau, kas rīkojas kā tiesas iecelts likvidators sekundārā maksātnespējas procedūrā pret Nortel Networks SA, Alan Robert Bloom, Alan Michael Hudson, Stephen John Harris, Christopher John Wilkinson Hill

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām 3. panta 2. punkts un 27. pants jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts, kurā uzsākta sekundārā maksātnespējas procedūra, tiesām alternatīvi ar dalībvalsts, kurā uzsākta galvenā maksātnespējas procedūra, ir piekritība lemt par to, uz kuriem parādnieka aktīviem attiecas sekundārās maksātnespējas procedūras sekas.
   Tie parādnieka aktīvi, uz kuriem attiecas sekundārās maksātnespējas procedūra, nosakāmi atbilstīgi Regulas Nr. 1346/2000 2. panta g) punktam.
   (
         1
      )	OV C 39, 8.2.2014.


title: Lietas T-386/03 izslēgšana no reģistra

text:
               5.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 57/40

      Lietas T-386/03
       (1)
      izslēgšana no reģistra

   (2005/C 57/69)

      tiesvedības valoda -vācu

   2004. gada 15. decembrī Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-386/03 Deutsche Telekom/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB).

      (1)  OV C 35, 07.02.2004.


title: Lieta C-609/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. decembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Ehrmann AG/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. decembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Ehrmann AG/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

   (Lieta C-609/12)
   2013/C 101/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ehrmann AG

      Atbildētāja: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Regulas (EK) Nr. 1924/2006 (1) 10. panta 2. punktā paredzētie norāžu pienākumi bija jāpilda jau 2010. gadā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, OV L 404, 9. lpp., redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2010. gada 9. februāra Regulu (ES) Nr. 116/2010, OV L 37, 16. lpp.


title: Lieta T-168/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. septembra spriedums — Arkema /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Monohloretiķskābes tirgus — Lēmums, ar kuru atzīts EKL 81. panta pārkāpums — Tirgu sadale un cenu noteikšana — Vainojamība prettiesiskā rīcībā — Sodu un sankciju individualitātes princips — Pienākums norādīt pamatojumu — Naudas sodi — Samērīgums — Pārkāpuma smagums un ilgums — Preventīva iedarbība — Konkrētā ietekme uz tirgu — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sekotāja loma — Atbildību pastiprinoši apstākļi — Recidīvs)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/35

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. septembra spriedums — Arkema/Komisija
   (Lieta T-168/05) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Monohloretiķskābes tirgus - Lēmums, ar kuru atzīts EKL 81. panta pārkāpums - Tirgu sadale un cenu noteikšana - Vainojamība prettiesiskā rīcībā - Sodu un sankciju individualitātes princips - Pienākums norādīt pamatojumu - Naudas sodi - Samērīgums - Pārkāpuma smagums un ilgums - Preventīva iedarbība - Konkrētā ietekme uz tirgu - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Sekotāja loma - Atbildību pastiprinoši apstākļi - Recidīvs)
   2009/C 282/65
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      Arkema SA, Parīze (Francija) (pārstāvis — M. Debroux, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji A. Bouquet un F. Amato, pēc tam A. Bouquet un X. Lewis)

      Priekšmets

   Primāri, lūgums atcelt Komisijas 2005. gada 19. janvāra Lēmuma C(2002) 4876, galīgā redakcija, par EKL 81. panta un EEK līguma 53. panta piemērošanu (lieta COMP/E-1/37.773 — Monohloretiķskābe) 1. panta d) punktu, 2. panta c) punktu un 4. panta 9. punktu un, pakārtoti, grozīt šī lēmuma 2. panta c) un d) punktu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Arkema SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 09.07.2005.