title: Lieta T-29/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 5. decembra spriedums – Idea Groupe/EUIPO – The Logistical Approach (“Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there” reģistrācijas pieteikums – Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “idéa logistique”, “IDEA” un “groupe idea” – Agrāka valsts grafiska preču zīme “iDÉA” – Starptautiskas reģistrācijas, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Agrāka grafiska preču zīme “iDÉA” un agrāka vārdiska preču zīme “IDEA” – Relatīvi atteikuma pamati – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Apzīmējuma, kas nav tikai vietēja mēroga, izmantošana komercdarbībā – Regulas 2017/1001 8. panta 4. punkts)

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/30

      Vispārējās tiesas 2019. gada 5. decembra spriedums – Idea Groupe/EUIPO – The Logistical Approach (“Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there”)
      (Lieta T-29/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “idéa logistique”, “IDEA” un “groupe idea” - Agrāka valsts grafiska preču zīme “iDÉA” - Starptautiskas reģistrācijas, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Agrāka grafiska preču zīme “iDÉA” un agrāka vārdiska preču zīme “IDEA” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Apzīmējuma, kas nav tikai vietēja mēroga, izmantošana komercdarbībā - Regulas 2017/1001 8. panta 4. punkts)
      (2020/C 36/37)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Idea Groupe (Montoir-de-Bretagne, Francija) (pārstāvis: P. Langlais, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: The Logistical Approach BV (Uden, Nīderlande) (pārstāvji: R. Milchior un S. Charbonnel, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 12. novembra lēmumu lietā R 2064/2017-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Idea Groupe un The Logistical Approach.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                     Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 12. novembra lēmumu lietā R 2064/2017-4.

                  2)

                     EUIPO un The Logistical Approach BV sedz savus, kā arī katra atlīdzina pusi no Idea Groupe tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 93, 11.3.2019.


title: Lieta C-414/18: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 3. decembra spriedums (Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo/Banca d'Italia (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2014/59/ES – Banku savienība – Kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošana un noregulējums – Gada iemaksas – Aprēķins – Regula (ES) Nr. 806/2014 – Īstenošanas regula (ES) 2015/81 – Vienota procedūra kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam – Valsts iestāžu un Savienības struktūras iesaistīšanās administratīvā procedūrā – Vienotās noregulējuma valdes (VNV) ekskluzīvās lēmumpieņemšanas pilnvaras – Tiesvedība valsts tiesās – Savienības tiesā novēloti celta prasība atcelt tiesību aktu – Deleģētā regula (ES) 2015/63 – Konkrētu saistību neiekļaušana iemaksu aprēķinā – Vairāku banku savstarpēja saistība)

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/7

      Tiesas (virspalāta) 2019. gada 3. decembra spriedums (Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo/Banca d'Italia
      (Lieta C-414/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2014/59/ES - Banku savienība - Kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošana un noregulējums - Gada iemaksas - Aprēķins - Regula (ES) Nr. 806/2014 - Īstenošanas regula (ES) 2015/81 - Vienota procedūra kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam - Valsts iestāžu un Savienības struktūras iesaistīšanās administratīvā procedūrā - Vienotās noregulējuma valdes (VNV) ekskluzīvās lēmumpieņemšanas pilnvaras - Tiesvedība valsts tiesās - Savienības tiesā novēloti celta prasība atcelt tiesību aktu - Deleģētā regula (ES) 2015/63 - Konkrētu saistību neiekļaušana iemaksu aprēķinā - Vairāku banku savstarpēja saistība)
      (2020/C 36/09)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

      Tribunale amministrativo regionale per il Lazio

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

         Atbildētāja: Banca d'Italia

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012, 103. panta 2. punkts un Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos, 5. panta 1. punkta a) un f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka saistības, kas izriet no darījumiem starp otrā līmeņa banku un pārējiem tāda kopuma dalībniekiem, kurā tā apvienojusies ar kooperatīvajām bankām, kam tā sniedz dažādus pakalpojumus, bet tās nekontrolē, izņemot saistības, kas izriet no aizdevumiem, kuri piešķirti ārpus konkurences un bez mērķa gūt peļņu, bet nolūkā veicināt dalībvalsts centrālās vai vietējās pārvaldes sabiedriskās politikas mērķu sasniegšanu, nav izslēdzamas no aprēķina par šajā 103. panta 2. punktā minētajām iemaksām nacionālajā noregulējuma fondā.

         (1)  OV C 311, 3.9.2018.


title: Lieta T-255/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. decembra spriedums – Baustoffwerke Gebhart & Söhne/EUIPO (“BIOTON”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “BIOTON” reģistrācijas pieteikums – Absolūti atteikuma pamati – Aprakstošs raksturs – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts – Atšķirtspējas neesamība – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/31

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. decembra spriedums – Baustoffwerke Gebhart & Söhne/EUIPO (“BIOTON”)
      (Lieta T-255/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “BIOTON” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Atšķirtspējas neesamība - Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 36/38)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Baustoffwerke Gebhart & Söhne GmbH & Co. KG (Aichstetten, Vācija) (pārstāve: E. Strauß, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Schäfer un A. Söder)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 20. februāra lēmumu lietā R 1887/2018-4 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “BIOTON” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Baustoffwerke Gebhart & Söhne GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 187, 3.6.2019.


title: Lieta C-671/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 5. decembra spriedums (Sąd Rejonowy w Chełmnie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – process, ko ierosināja Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Savstarpējā atzīšana – Finansiālas sankcijas – Neatzīšanas un neizpildes pamati – Pamatlēmums 2005/214/TI – Izdevējas valsts iestādes lēmums, kas ir pieņemts, pamatojoties uz transportlīdzekļa reģistrācijas datiem – Ieinteresētās personas iepazīšanās ar sankcijām un pārsūdzības iespējām – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/13

      Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 5. decembra spriedums (Sąd Rejonowy w Chełmnie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – process, ko ierosināja Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)
      (Lieta C-671/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Savstarpējā atzīšana - Finansiālas sankcijas - Neatzīšanas un neizpildes pamati - Pamatlēmums 2005/214/TI - Izdevējas valsts iestādes lēmums, kas ir pieņemts, pamatojoties uz transportlīdzekļa reģistrācijas datiem - Ieinteresētās personas iepazīšanās ar sankcijām un pārsūdzības iespējām - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
      (2020/C 36/17)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

      Sąd Rejonowy w Chełmnie

         Pamatlietas puses

      Prasītāja: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

         Piedaloties: Z.P., Prokuratura Rejonowa w Chełmnie

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Pamatlēmuma 2005/214/TI (2005. gada 24. februāris) par savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu attiecībā uz finansiālām sankcijām, kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes Pamatlēmumu 2009/299/TI (2009. gada 26. februāris), 7. panta 2. punkta g) apakšpunkts un 20. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi – ja lēmums, ar ko piemēro finansiālu sankciju, ir ticis paziņots atbilstoši izdevējas dalībvalsts iekšējiem tiesību aktiem, ietverot norādi par tiesībām celt pārsūdzību un tās celšanas termiņu, izpildes dalībvalsts iestāde nevar atteikties atzīt un izpildīt šo lēmumu, ciktāl ieinteresētajai personai ir bijis piešķirts pietiekams termiņš, lai celtu pret to pārsūdzību, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, un šajā ziņā nav ietekmes tam, ka attiecīgās finansiālās sankcijas piemērošanas procedūrai ir administratīvais raksturs.

                  2)

                  Pamatlēmuma 2005/214, kurā grozījumi ir izdarīti ar Pamatlēmumu 2009/299, 20. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka izpildes dalībvalsts kompetentā iestāde nevar atteikties atzīt un izpildīt lēmumu, ar kuru ir piemērota finansiāla sankcija par ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem, ja personai, uz kuras vārda attiecīgais transportlīdzeklis ir reģistrēts, šāda sankcija ir piemērota, pamatojoties uz izdevējas dalībvalsts tiesību aktos paredzēto atbildības prezumpciju, ciktāl šo prezumpciju var atspēkot.

         (1)  OV C 65, 18.2.2019.


title: Lieta C-421/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 5. decembra spriedums (Tribunal de première instance de Namur (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ordre des avocats du barreau de Dinant/JN (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (ES) Nr. 1215/2012 – Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās – 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Īpašā jurisdikcija lietās, kas attiecas uz līgumiem – Jēdziens “lieta, kas attiecas uz līgumiem” – Prasība nomaksāt ikgadējās iemaksas, kas advokātam jāmaksā advokātu kolēģijai)

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/8

      Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 5. decembra spriedums (Tribunal de première instance de Namur (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ordre des avocats du barreau de Dinant/JN
      (Lieta C-421/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās - 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Īpašā jurisdikcija lietās, kas attiecas uz līgumiem - Jēdziens “lieta, kas attiecas uz līgumiem” - Prasība nomaksāt ikgadējās iemaksas, kas advokātam jāmaksā advokātu kolēģijai)
      (2020/C 36/10)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

      Tribunal de première instance de Namur

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Ordre des avocats du barreau de Dinant

         Atbildētājs: JN

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka strīds par advokāta pienākumu nomaksāt ikgadējās arodiemaksas, ko šis advokāts ir parādā advokātu kolēģijai, kurā viņš reģistrēts, minētās regulas piemērošanas jomā ietilpst tikai ar nosacījumu, ka, lūdzot šim advokātam izpildīt minēto saistību, šī kolēģija neīsteno valsts varas pilnvaras atbilstoši piemērojamām valsts tiesībām, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
      Regulas Nr. 1215/2012 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prasība, ko ceļot advokātu kolēģija cenšas panākt, lai kādam tās biedram tiktu piespriests samaksāt ikgadējās arodiemaksas, kuras viņš tai ir parādā un kuru mērķis galvenokārt ir finansēt pakalpojumus, tādus kā apdrošināšanas pakalpojumi, ir jāuzskata par prasību “lietā, kas attiecas uz līgumiem” šīs tiesību normas izpratnē, ja vien šīs iemaksas ir atlīdzība par pakalpojumiem, ko šī kolēģija sniegusi saviem biedriem un kam attiecīgais biedrs ir brīvprātīgi piekritis, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 301, 27.8.2018.


title: Lieta C-722/18: Tiesas (devītā palāta) 2019. gada 28. novembra spriedums (Sąd Okręgowy w Warszawie, XXIII Wydział Gospodarczy Odwoławczy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – KROL – Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., sp.k./Porr S.A. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Maksājumu kavējumu novēršana komercdarījumos – Direktīva 2000/35/EK – 1. pants un 6. panta 3. punkts – Piemērošanas joma – Valsts tiesiskais regulējums – Komercdarījumi, ko finansē Eiropas Savienības struktūrfondi un Kohēzijas fonds – Izslēgšana)

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/14

      Tiesas (devītā palāta) 2019. gada 28. novembra spriedums (Sąd Okręgowy w Warszawie, XXIII Wydział Gospodarczy Odwoławczy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – KROL – Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., sp.k./Porr S.A.
      (Lieta C-722/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Maksājumu kavējumu novēršana komercdarījumos - Direktīva 2000/35/EK - 1. pants un 6. panta 3. punkts - Piemērošanas joma - Valsts tiesiskais regulējums - Komercdarījumi, ko finansē Eiropas Savienības struktūrfondi un Kohēzijas fonds - Izslēgšana)
      (2020/C 36/18)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

      Sąd Okręgowy w Warszawie, XXIII Wydział Gospodarczy Odwoławczy

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: KROL – Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., sp.k.

         Atbildētājs: Porr S.A.

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/35/EK (2000. gada 29. jūnijs) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos 1. pants un 6. panta 3. punkts ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, saskaņā ar kuru komercdarījumi, kas pilnībā vai daļēji tiek finansēti no Eiropas Savienības struktūrfondu un Kohēzijas fonda līdzekļiem, ir izslēgti no šajā direktīvā paredzētās kompensācijas par maksājuma kavējumu.

         (1)  OV C 164, 13.5.2019.


title: Lieta T-266/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. decembra spriedums – gastivo portal/EUIPO – La Fourchette (Dakšas uz zaļa fona attēlojums) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlota dakša uz zaļa fona, reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “gastivo” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/32

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. decembra spriedums – gastivo portal/EUIPO – La Fourchette (Dakšas uz zaļa fona attēlojums)
      (Lieta T-266/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlota dakša uz zaļa fona, reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “gastivo” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 36/39)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: gastivo portal GmbH (Brēmene, Vācija) (pārstāvji: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich un N. Achilles, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Ivanauskas)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: La Fourchette SAS (Parīze, Francija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 20. februāra lēmumu lietā R 1213/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp gastivo portal un La Fourchette.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     gastivo portal GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 187, 3.6.2019.


title: Lieta C-653/19 PPU: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 28. novembra spriedums (Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – krimināllieta pret DK (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība – Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Direktīva (ES) 2016/343 – Konkrētu nevainīguma prezumpcijas aspektu un tiesību piedalīties klātienē savas lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā nostiprināšana – 6. pants – Pierādīšanas pienākums – Aizdomās turētās personas paturēšana apcietinājumā)

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/15

      Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 28. novembra spriedums (Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – krimināllieta pret DK
      (Lieta C-653/19 PPU) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība - Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Direktīva (ES) 2016/343 - Konkrētu nevainīguma prezumpcijas aspektu un tiesību piedalīties klātienē savas lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā nostiprināšana - 6. pants - Pierādīšanas pienākums - Aizdomās turētās personas paturēšana apcietinājumā)
      (2020/C 36/19)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Lietas dalībnieki pamata krimināllietā

      DK

         piedaloties: Spetsializirana prokuratura

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/343 (2016. gada 9. marts) par to, lai nostiprinātu konkrētus nevainīguma prezumpcijas aspektus un tiesības piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā, 6. pants, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 6. un 47. pants nav piemērojami tādam valsts tiesiskajam regulējumam, kurā apcietinātās personas atbrīvošana ir atkarīga no tā, vai šī persona pierāda, ka pastāv šo atbrīvošanu pamatojoši jauni apstākļi.

         (1)  OV C 399, 25.11.2019.


title: Lieta T-528/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. decembra spriedums – OS/Komisija (Civildienests – Civildienesta noteikumu un PDNK reforma, kas stājās spēkā 2014. gada 1. janvārī – Regula (ES, Euratom) Nr. 1023/2013 – Solidaritātes nodeva, kas piemērojama no 2014. gada 1. janvāra – Atalgojuma pārskatīšanas metodes piemērošanas apturēšana par 2013. un 2014. gadu)

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/24

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. decembra spriedums – OS/Komisija
      (Lieta T-528/16) (1)

      (Civildienests - Civildienesta noteikumu un PDNK reforma, kas stājās spēkā 2014. gada 1. janvārī - Regula (ES, Euratom) Nr. 1023/2013 - Solidaritātes nodeva, kas piemērojama no 2014. gada 1. janvāra - Atalgojuma pārskatīšanas metodes piemērošanas apturēšana par 2013. un 2014. gadu)
      (2020/C 36/29)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: OS (pārstāvji: J.-N. Louis, R. Metz un D. Verbeke, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Gattinara un L. Radu Bouyon)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji: E. Taneva un M. Ecker), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer un R. Meyer)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt lēmumu par prasītāja atalgojuma par 2014. gada janvāri noteikšanu, kas konkretizēts minētā mēneša paziņojumā par algu, kurš viņam tika nosūtīts 2014. gada 13. janvārī un kas ir pirmais paziņojums, kam piemērojams Civildienesta noteikumu 65. panta 4. punkts un 66.a pants, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1023/2013 (2013. gada 22. oktobris) (OV 2013, L 287, 15. lpp.) 1. panta 44. un 46. punkta, kuros attiecīgi ir paredzēts apturēt atalgojuma pārskatīšanas metodes piemērošanu par 2013. un 2014. gadu un ieviest solidaritātes nodevu, sākot no 2014. gada 1. janvāra.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     OS atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                     Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

         (1)  OV C 7, 12.1.2015. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-122/14 un 1.9.2016. nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta T-267/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. decembra spriedums – gastivo portal/EUIPO – La Fourchette (Dakšas uz zaļa fona attēlojums) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlota dakša uz zaļa fona, reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “gastivo” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/32

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. decembra spriedums – gastivo portal/EUIPO – La Fourchette (Dakšas uz zaļa fona attēlojums)
      (Lieta T-267/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlota dakša uz zaļa fona, reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “gastivo” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 36/40)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: gastivo portal GmbH (Brēmene, Vācija) (pārstāvji: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich un N. Achilles, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Ivanauskas)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: La Fourchette SAS (Parīze, Francija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 20. februāra lēmumu lietā R 1211/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp gastivo portal un La Fourchette.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     gastivo portal GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 230, 8.7.2019.


title: Lieta C-727/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 30. septembrī Guy Steifer iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-331/17 Steifer/EESK

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/16

      Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 30. septembrī Guy Steifer iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-331/17 Steifer/EESK
      (Lieta C-727/19 P)
      (2020/C 36/20)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Guy Steifer (pārstāvis: M.-A. Lucas, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja
      Ar 2019. gada 12. decembra rīkojumu Tiesa (astotā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja.


title: Lieta T-529/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. decembra spriedums – Feral/Reģionu komiteja (Civildienests – Civildienesta noteikumu un PDNK reforma, kas stājās spēkā 2014. gada 1. janvārī – Regula (ES, Euratom) Nr. 1023/2013 – Solidaritātes nodeva, kas piemērojama no 2014. gada 1. janvāra – Atalgojuma pārskatīšanas metodes piemērošanas apturēšana par 2013. un 2014. gadu)

text:
               3.2.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/25

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. decembra spriedums – Feral/Reģionu komiteja
      (Lieta T-529/16) (1)

      (Civildienests - Civildienesta noteikumu un PDNK reforma, kas stājās spēkā 2014. gada 1. janvārī - Regula (ES, Euratom) Nr. 1023/2013 - Solidaritātes nodeva, kas piemērojama no 2014. gada 1. janvāra - Atalgojuma pārskatīšanas metodes piemērošanas apturēšana par 2013. un 2014. gadu)
      (2020/C 36/30)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Pierre-Alexis Feral (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: J.-N. Louis, R. Metz un D. Verbeke, advokāti)

         Atbildētāja: Reģionu komiteja (pārstāvji: J. C. Cañoto Argüelles un S. Bachotet, kuriem palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji: E. Taneva un M. Ecker), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer un R. Meyer)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt lēmumu par prasītāja atalgojuma par 2014. gada janvāri noteikšanu, kas konkretizēts minētā mēneša paziņojumā par algu, kurš viņam tika nosūtīts 2014. gada 13. janvārī un kas ir pirmais paziņojums, kam piemērojams Civildienesta noteikumu 65. panta 4. punkts un 66.a pants, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1023/2013 (2013. gada 22. oktobris) (OV 2013, L 287, 15. lpp.) 1. panta 44. un 46. punkta, kuros attiecīgi ir paredzēts apturēt atalgojuma pārskatīšanas metodes piemērošanu par 2013. un 2014. gadu un ieviest solidaritātes nodevu, sākot no 2014. gada 1. janvāra.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Pierre-Alexis Feral atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                     Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

         (1)  OV C 7, 12.1.2015. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-123/14 un 1.9.2016. nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta C-192/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 5. maijā iesniedza Krajský súd Prešov (Slovākija) – Prima banka Slovensko a.s./HD

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/3

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 5. maijā iesniedza Krajský súd Prešov (Slovākija) – Prima banka Slovensko a.s./HD
      (Lieta C-192/20)
      (2020/C 329/04)
      Tiesvedības valoda – slovāku

         Iesniedzējtiesa

         Krajský súd Prešov

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Prima banka Slovensko a.s.

         Atbildētājs: HD

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīva 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (turpmāk tekstā – “Direktīva 93/13”), it īpaši tās 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts kopsakarā ar interpretāciju, ko Eiropas Savienības Tiesa ir sniegusi 2018. gada 7. augusta spriedumā Banco Santander (C-96/16 un C-94/17, EU:C:2018:643), ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds regulējums kā Občiansky zákonník (Civilkodeksa) 54. panta 1. punkta aizsargājošais pamatnoteikums, saskaņā ar kuru līguma nosacījumi nedrīkst pasliktināt patērētāja stāvokli attiecībā pret tiesisko regulējumu, kas patērētāja kredīta atmaksas kavējuma gadījumā paredz šādas kredīta devēja tiesības:

                              —

                              kredīta devēja tiesības uz nokavējuma procentiem apmērā, kas ierobežots atbilstoši valdības rīkojumam;

                              —

                              kredīta devēja tiesības uz citām sankcijām, kuras kredīta devējs var piemērot attiecībā uz patērētāju un kuras kopā ar nokavējuma procentiem ir ierobežotas līdz neatmaksātas kredīta pamatsummas apmēram;

                              —

                              kredīta devēja tiesības uz kompensāciju, ja kredīta devējam nodarītais kaitējums ir lielāks nekā nokavējuma procenti, proti, neierobežotā apmērā atbilstoši faktiskajam kaitējumam?

                  2)

                  Apstiprinošas atbildes uz pirmo jautājumu gadījumā: vai augsts patērētāju tiesību aizsardzības līmenis, kas izriet no Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 38. panta un LESD 4. panta 2. punkta un 169. panta 1. punkta, nepieļauj, ka patērētājs par līgumsaistību izpildes kavējumu maksā fiksētas kredīta devēja izmaksas, nevis kredīta devējam faktiski nodarītā kaitējuma ekvivalentu, pat ja faktiskais kaitējums ir zemāks par fiksētajām izmaksām?

         (1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).


title: Lieta C-295/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 2. jūlijā iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) – UAB “Sanresa”/Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/4

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 2. jūlijā iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) – UAB “Sanresa”/Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos

      (Lieta C-295/20)
      (2020/C 329/05)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: UAB “Sanresa”

         Atbildētājs: Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 2014/24 (1) 18. panta 2. punkts, 56. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunkts un otrā daļa, 58. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkts un 58. panta 2. punkta otrā daļa, un Regulas Nr. 1013/2006 (2) 3.–6. pants un citi noteikumi (kopā vai atsevišķi, tomēr neaprobežojoties ar šīm normām vien) ir jāinterpretē tādējādi, ka ekonomikas dalībniekam izdotā piekrišana, kas ir nepieciešama atkritumu sūtīšanai no vienas Eiropas Savienības dalībvalsts uz otru, ir klasificējama kā prasība pakalpojumu līguma izpildei, nevis kā prasība tiesībām veikt darbību?

                  2)

                  Ja iepriekš minētā piekrišana atkritumu sūtīšanai ir uzskatāma par piegādātāja atlases kritēriju (piemērotība veikt profesionālo darbību), vai Direktīvas 2014/24 18. panta 1. punkta pirmajā un otrajā daļā, 58. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā un 58. panta 2. punkta otrajā daļā noteiktie pārredzamības un godīgas konkurences principi, Līguma par Eiropas Savienības darbību 26. panta 2. punktā paredzētā personu, preču un pakalpojumu brīva aprite un Regulas Nr. 1013/2006 7.–9. pants (kopā vai atsevišķi, tomēr neaprobežojoties ar šīm normām vien) ir interpretējami un piemērojami tādā veidā, ka nosacījumiem atkritumu apsaimniekošanas pakalpojumu publiskajam iepirkumam, it īpaši attiecībā uz piedāvājumu iesniegšanas termiņiem, ir jārada vietējiem vai ārvalstu piegādātājiem, kas vēlas pārvadāt atkritumus pāri Eiropas Savienības dalībvalstu robežām, tādi nosacījumi, kas ļauj neierobežoti piedalīties šādās iepirkuma procedūrās, un tiem cita starpā ir jāļauj uzrādīt iepriekš minēto piekrišanu, ja tā ir piešķirta vēlāk nekā piedāvājumu iesniegšanas beigu termiņš?

                  3)

                  Ja iepriekš minētā piekrišana atkritumu sūtīšanai saskaņā ar Direktīvas 2014/24 49. pantu un V pielikuma C daļas 17. punktu, un tās 70. pantu ir uzskatāma par prasību publiskā iepirkuma līguma izpildei, vai šīs direktīvas 18. pantā noteiktie publiskā iepirkuma principi un tās 56. pantā noteiktā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas vispārīgā procedūra ir jāinterpretē tādējādi, ka publiskā iepirkuma procedūrās tā dalībnieka piedāvājumu, kurš nav uzrādījis saņemto piekrišanu, nevar noraidīt?

                  4)

                  Vai Direktīvas 2014/24 18. pants, 56. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunkts, 58. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkts un 58. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesību aktus, saskaņā ar kuriem līgumslēdzējām iestādēm ir tiesības publiskā iepirkuma dokumentos iepriekš noteikt piedāvājuma vērtēšanas procedūru, saskaņā ar kuru piegādātāju tiesības veikt darbību (piemērotība profesionālai darbībai) tiks pārbaudītas daļēji vai arī netiks pārbaudītas vispār, pat ja šo tiesību iegūšana ir priekšnoteikums likumīgai publiskā iepirkuma līguma izpildei un ja līgumslēdzējas iestādes jau iepriekš zina, ka šīs tiesības ir vajadzīgas?

                  5)

                  Vai Direktīvas 2014/24 18. pants un 42. panta 1. punkta pirmā daļa un Regulas Nr. 1013/2006 2. panta 35. punkts, 5. un 17. pants, kā arī citi šīs regulas noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka atkritumu apsaimniekošanas pakalpojumu iepirkuma gadījumā līgumslēdzējas iestādes šādus pakalpojumus var likumīgi iepirkt tikai tad, ja publiskā iepirkuma dokumentos tās skaidri un precīzi ir definējušas atkritumu daudzumu un sastāvu un citus svarīgus līguma izpildes nosacījumus (piemēram, iesaiņojumu)?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1013/2006 (2006. gada 14. jūnijs) par atkritumu sūtījumiem (OV 2006, L 190, 1. lpp.).


title: Lieta C-303/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. jūlijā iesniedza Sąd Rejonowy w Opatowie (Polija) – Ultimo Portfolio Investment (Luxembourg) S.A./KM

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/5

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. jūlijā iesniedza Sąd Rejonowy w Opatowie (Polija) – Ultimo Portfolio Investment (Luxembourg) S.A./KM
      (Lieta C-303/20)
      (2020/C 329/06)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Rejonowy w Opatowie

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Ultimo Portfolio Investment (Luxembourg) S.A.

         Atbildētāja: KM

         Prejudiciālais jautājums

      Vai ar Polijas Kodeks wykroczeń [Administratīvo pārkāpumu kodeksa] 138.c panta 1. punktā par patērētāja kredītspējas novērtēšanas pienākuma, kas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/48/EK (2008. gada 23. aprīlis) par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Direktīvu 87/102/EEK (1) 8. panta 1. punktā, neizpildi paredzēto administratīvo sodu ir atbilstoši un pietiekami īstenota prasība par efektīvu, samērīgu un preventīvu sankciju ieviešanu valsts tiesībās par to, ka kreditors nav izpildījis Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/48/EK (2008. gada 23. aprīlis) par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Direktīvu 87/102/EEK 23. pantā dalībvalstīm noteikto pienākumu novērtēt patērētāja kredītspēju?

         (1)  OV 2008, L 133, 66.–92. lpp.


title: Lieta C-326/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 22. jūlijā iesniedza Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) – SIA “MONO”/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/5

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 22. jūlijā iesniedza Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) – SIA “MONO”/Valsts ieņēmumu dienests
      (Lieta C-326/20)
      (2020/C 329/07)
      Tiesvedības valoda – latviešu

         Iesniedzējtiesa

      Administratīvā apgabaltiesa

         Pamatlietas puses

         Pieteicēja un apelācijas sūdzības iesniedzēja: SIA “MONO”

         Atbildētājs un apelācijas sūdzības iesniedzējs: Valsts ieņēmumu dienests

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai 2008. gada 16. decembra Padomes direktīvas 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK (1), 12. panta 1. punkts interpretējams tādējādi, ka diplomātiskajām un konsulārajām attiecībām paredzētās akcīzes preces ir atbrīvojamas no akcīzes nodokļa ar nosacījumu, ka par tām ir paredzēti bezskaidras naudas norēķini, norēķini ir faktiski veikti un tos ar piegādātāju ir veikuši faktiskie akcīzes preču saņēmēji?

                  2)

                  Vai 2008. gada 16. decembra Padomes direktīvas 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK, 12. panta 2. punkts ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalsts var noteikt tādus nosacījumus un ierobežojumus, kas diplomātiskajām un konsulārajām attiecībām paredzēto akcīzes preču atbrīvošanu no akcīzes nodokļa padara atkarīgu no tā, vai akcīzes preču pircējs faktiski ir samaksājis par akcīzes precēm, norēķinus veicot bezskaidras naudas veidā?

         (1)  OV 2009, L 9, 12. lpp.


title: Lieta C-332/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 22. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Roma Multiservizi spa, Rekeep spa/Roma Capitale, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/6

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 22. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Roma Multiservizi spa, Rekeep spa/Roma Capitale, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      (Lieta C-332/20)
      (2020/C 329/08)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: Roma Multiservizi spa, Rekeep spa

         Atbildētājas: Roma Capitale, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai ar Eiropas Savienības tiesībām un Direktīvas 24/2014/ES (1) 14. un 32. apsvēruma, kā arī tās 12. un 18. panta un Direktīvas 23/2014/ES (2) 30. panta pareizu interpretāciju, arī ņemot vērā LESD 107. pantu, ir saderīgi tas, ka nolūkā noteikt minimālo 30 % slieksni privātā partnera dalībai jaundibināmā sabiedrībā ar jauktu (publisku un privātu) kapitālu – slieksni, ko valsts likumdevējs uzskatījis par atbilstošu, piemērojot Eiropas Savienības judikatūrā nostiprinātos Eiropas Savienības tiesību principus –, ir jāņem vērā tikai minētā partnera juridiskā forma/oficiālā līdzdalība vai tomēr iestāde, kas izsludina konkursu, var ņemt vērā – vai drīzāk tai ir pienākums ņemt vērā – savu netiešo dalību tāda privātā partnera sabiedrībā, kurš ir iesniedzis piedāvājumu konkursa procedūrā

                  2)

                  Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai ir saskanīgi un saderīgi ar Eiropas Savienības tiesību principiem un it īpaši ar konkurences, samērīguma un piemērotības principiem, ka iestāde, kas izsludina konkursu, no iepirkuma var izslēgt privāto partneri, kurš ir iesniedzis piedāvājumu konkursa procedūrā un kura faktiskā dalība jaundibināmajā sabiedrībā ar jauktu (publisku un privātu) kapitālu tieši vai netieši konstatēta valsts kapitāla iesaistes dēļ faktiski ir mazāka par 30 %?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/23/ES (2014. gada 26. februāris) par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu (OV 2014, L 94, 1. lpp.).


title: Lieta C-345/20: Prasība, kas celta 2020. gada 27. jūlijā – Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/7

      Prasība, kas celta 2020. gada 27. jūlijā – Eiropas Komisija/Portugāles Republika
      (Lieta C-345/20)
      (2020/C 329/09)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: W. Mölls un C. Vrignon)

         Atbildētāja: Portugāles Republika

         Prasījumi

      Komisija lūdz Tiesu:

                  —

                  atzīt, ka, neveicot sava valsts elektroniskā reģistra savstarpējo savienošanu ar jauno Eiropas autotransporta uzņēmumu reģistra (ERRU) versiju, Portugāles Republika nav izpildījusi tai Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2016/480 (2016. gada 1. aprīlis), ar ko ievieš kopīgus noteikumus par autotransporta uzņēmumu valstu elektronisko reģistru savstarpējo savienošanu un atceļ Regulu (ES) Nr. 1213/2010 (1) 3. un 4. pantā noteiktos pienākumus;

                  —

                  piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Valstu elektronisko reģistru savstarpējā savienošana ar jauno ERRU versiju, kas dalībvalstīm jāveic saskaņā ar Īstenošanas regulā (ES) 2016/480 noteiktajām procedūrām un tehniskajām prasībām, kā prasīts minētās regulas 3. panta pirmajā daļā, bija jāveic līdz ne vēlāk kā 2019. gada 30. janvārim.

         (1)  OV 2016, L 87, 4. lpp.


title: Lieta C-350/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. jūlijā iesniedza Corte costituzionale (Itālija) – O.D., R.I.H.V., B.O., F.G., M.K.F.B., E.S., N.P., S.E.A./Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/7

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. jūlijā iesniedza Corte costituzionale (Itālija) – O.D., R.I.H.V., B.O., F.G., M.K.F.B., E.S., N.P., S.E.A./Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      (Lieta C-350/20)
      (2020/C 329/10)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Corte costituzionale

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: O.D., R.I.H.V., B.O., F.G., M.K.F.B., E.S., N.P., S.E.A.

         Atbildētājs: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas, kura tika pieņemta Nicā 2000. gada 7. decembrī un grozīta Strasbūrā 2007. gada 12. decembrī, 34. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tā piemērošanas jomā ietilpst bērna piedzimšanas pabalsts un maternitātes pabalsts, pamatojoties uz 3. panta 1. punkta b) un j) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 883/2004 (1) (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, kas norādīts 12. panta 1. punkta e) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2011/98/ES (2) (2011. gada 13. decembris) par vienotu pieteikšanās procedūru, lai [..] izsniegtu vienotu [..] atļauju, un vai tāpēc Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka tās nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, kas neļauj piešķirt ārzemniekiem, kuriem ir tajā pašā direktīvā minētā vienotā atļauja, iepriekš minētos pabalstus, kas jau piešķirti ārzemniekiem, kuriem ir pastāvīgā iedzīvotāja ES uzturēšanās atļauja?

         (1)  OV 2004, L 166, 1. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/98/ES (2011. gada 13. decembris) par vienotu pieteikšanās procedūru, lai trešo valstu valstspiederīgajiem izsniegtu vienotu uzturēšanās un darba atļauju dalībvalsts teritorijā, un par vienotu tiesību kopumu trešo valstu darba ņēmējiem, kuri kādā dalībvalstī uzturas likumīgi (OV 2011, L 343, 1. lpp.)


title: Lieta C-209/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 6. jūlija rīkojums (Landgericht Saarbrücken (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SM/Sparkasse Saarbrücken

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/9

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 6. jūlija rīkojums (Landgericht Saarbrücken (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SM/Sparkasse Saarbrücken

      (Lieta C-209/19) (1)

      (2020/C 329/13)
      Tiesvedības valoda – vācu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 206, 17.6.2019.


title: Lieta C-210/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 26. jūnija rīkojums (Fővárosi Törvényszék (agrāk Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TN/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, agrāk Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/9

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 26. jūnija rīkojums (Fővárosi Törvényszék (agrāk Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TN/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, agrāk Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

      (Lieta C-210/19) (1)

      (2020/C 329/14)
      Tiesvedības valoda – ungāru
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 182, 27.5.2019.


title: Lieta C-531/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 29. jūlija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – PO/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/10

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 29. jūlija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – PO/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

      (Lieta C-531/19) (1)

      (2020/C 329/15)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 372, 4.11.2019.


title: Lieta C-533/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020.gada 24. jūlija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – RQ/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/10

      Tiesas priekšsēdētāja 2020.gada 24. jūlija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – RQ/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

      (Lieta C-533/19) (1)

      (2020/C 329/16)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 372, 4.11.2019.


title: Lieta C-534/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 24. jūlija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla–La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SR/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/10

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 24. jūlija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla–La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SR/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

      (Lieta C-534/19) (1)

      (2020/C 329/17)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 372, 4.11.2019.


title: Lieta C-549/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 16. jūlija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DX/Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/10

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 16. jūlija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DX/Subdelegación del Gobierno en Toledo

      (Lieta C-549/19) (1)

      (2020/C 329/18)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 372, 4.11.2019.


title: Lieta C-740/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 26. jūnija rīkojums (Fővárosi Törvényszék (agrāk – Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NJ/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/11

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 26. jūnija rīkojums (Fővárosi Törvényszék (agrāk – Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NJ/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

      (Lieta C-740/19) (1)

      (2020/C 329/21)
      Tiesvedības valoda – ungāru
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 95, 23.3.2020.


title: Apvienotās lietas C-808/19 un C-809/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 15. jūlija rīkojums (Landgericht Gera (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DS (C-808/19), ER (C-809/19)/Volkswagen AG

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/11

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 15. jūlija rīkojums (Landgericht Gera (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DS (C-808/19), ER (C-809/19)/Volkswagen AG

      (Apvienotās lietas C-808/19 un C-809/19) (1)

      (2020/C 329/22)
      Tiesvedības valoda – vācu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietas no reģistra.

         (1)  OV C 45, 10.2.2020.


title: Lieta C-905/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 8. jūlija rīkojums (Verwaltungsgericht Darmstadt (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EP/Kreis Groß-Gerau

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/12

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 8. jūlija rīkojums (Verwaltungsgericht Darmstadt (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EP/Kreis Groß-Gerau

      (Lieta C-905/19) (1)

      (2020/C 329/23)
      Tiesvedības valoda – vācu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 77, 9.3.2020.


title: Lieta C-31/20: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 15. jūlija rīkojums (Audiencia Provincial de Alicante (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bankia SA/SI

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/12

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 15. jūlija rīkojums (Audiencia Provincial de Alicante (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bankia SA/SI
      (Lieta C-31/20) (1)

      (2020/C 329/24)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 161, 11.5.2020.


title: Lieta C-44/20: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 6. jūlija rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)/PC, RE

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/12

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 6. jūlija rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)/PC, RE
      (Lieta C-44/20) (1)

      (2020/C 329/25)
      Tiesvedības valoda – itāļu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 161, 11.5.2020.


title: Lieta C-133/20: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 30. jūnija rīkojums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – European Pallet Association eV/PHZ BV

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/13

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 30. jūnija rīkojums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – European Pallet Association eV/PHZ BV

      (Lieta C-133/20) (1)

      (2020/C 329/28)
      Tiesvedības valoda – holandiešu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 209, 22.6.2020.


title: Lieta C-138/20: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 10. jūlija rīkojums (Landgericht Stuttgart (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – O./P. AG

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/13

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 10. jūlija rīkojums (Landgericht Stuttgart (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – O./P. AG
      (Lieta C-138/20) (1)

      (2020/C 329/29)
      Tiesvedības valoda – vācu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 262, 10.8.2020.


title: Lieta T-110/17: Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Jiangsu Seraphim Solar System/Komisija (Dempings – Ķīnas izcelsmes vai no Ķīnas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) imports – Saistības – Pieņemamība – Īstenošanas regula (ES) 2016/2146 – Saistību rēķinu atzīšana par nederīgiem – Jauno noteikumu piemērošana laikā)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/14

      Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Jiangsu Seraphim Solar System/Komisija
      (Lieta T-110/17) (1)

      (Dempings - Ķīnas izcelsmes vai no Ķīnas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) imports - Saistības - Pieņemamība - Īstenošanas regula (ES) 2016/2146 - Saistību rēķinu atzīšana par nederīgiem - Jauno noteikumu piemērošana laikā)
      (2020/C 329/30)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd (Changzhou, Ķīna) (pārstāvis: Y. Melin, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: N. Kuplewatzky un T. Maxian Rusche)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvis: H. Marcos Fraile, kam palīdz N. Tuominen, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2016/2146 (2016. gada 7. decembris), ar ko atsauc divu ražotāju eksportētāju saistību pieņemšanu, kura izdarīta saskaņā ar Īstenošanas lēmumu 2013/707/ES, ar ko apstiprina tādu saistību pieņemšanu, kuras piedāvātas saistībā ar antidempinga un antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu galīgo pasākumu piemērošanas periodā (OV 2016, L 333, 4. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2016/2146 (2016. gada 7. decembris), ar ko atsauc divu ražotāju eksportētāju saistību pieņemšanu, kura izdarīta saskaņā ar Īstenošanas lēmumu 2013/707/ES, ar ko apstiprina tādu saistību pieņemšanu, kuras piedāvātas saistībā ar antidempinga un antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu galīgo pasākumu piemērošanas periodā, 2. pantu, ciktāl tas attiecas uz Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd. tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 121, 18.4.2017.


title: Lieta T-578/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – CA Consumer Finance/ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Regulas (ES) Nr. 1024/2013 18. panta 1. punkts – ECB uzlikts administratīvs naudas sods kredītiestādei – Regulas (ES) Nr. 575/2013 26. panta 3. punkta pirmā daļa – Pašu kapitāla prasību turpināts pārkāpums – Nolaidības dēļ izdarīts pārkāpums – Tiesības uz aizstāvību – Soda apmērs – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/15

      Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – CA Consumer Finance/ECB
      (Lieta T-578/18) (1)

      (Ekonomikas un monetārā politika - Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība - Regulas (ES) Nr. 1024/2013 18. panta 1. punkts - ECB uzlikts administratīvs naudas sods kredītiestādei - Regulas (ES) Nr. 575/2013 26. panta 3. punkta pirmā daļa - Pašu kapitāla prasību turpināts pārkāpums - Nolaidības dēļ izdarīts pārkāpums - Tiesības uz aizstāvību - Soda apmērs - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2020/C 329/31)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: CA Consumer Finance (Masī, Francija) (pārstāvji: A. Champsaur un A. Delors, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: C. Hernández Saseta, A. Pizzolla un D. Segoin)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt ECB 2018. gada 16. jūlija lēmumu ECB/SSM/2018-FRCAG-77, kas pieņemts, piemērojot Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.), 18. panta 1. punktu, un ar ko prasītājai uzlikts administratīvs naudas sods 200 000 EUR apmērā par pašu kapitāla prasību, kuras paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV 2013, L 176, 1. lpp.; labojumi – OV 2013, L 208, 68. lpp., un OV 2013, L 321, 6. lpp.), 26. panta 3. punktā, turpinātu pārkāpumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2018. gada 16. jūlija lēmumu ECB/SSM/2018-FRCAG-77, ciktāl ar to CA Consumer Finance ir uzlikts administratīvs naudas sods 200 000 EUR apmērā.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  CA Consumer Finance sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

                  4)

                  ECB sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 436, 3.12.2018.


title: Lieta T-729/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Dinamo/EUIPO (“Favorit”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Favorit” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/15

      Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Dinamo/EUIPO (“Favorit”)
      (Lieta T-729/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Favorit” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 329/32)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Dinamo GmbH (Bāzele, Šveice) (pārstāvis: C. Weil, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Söder)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 18. septembra lēmumu lietā R 985/2019-2 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “Favorit” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Dinamo GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 423, 16.12.2019.


title: Lieta T-462/20: Prasība, kas celta 2020. gada 16. jūlijā – ZU/Komisija

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/16

      Prasība, kas celta 2020. gada 16. jūlijā – ZU/Komisija
      (Lieta T-462/20)
      (2020/C 329/34)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: ZU (pārstāvis: C. Bernard-Glanz, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt iecēlējinstitūcijas 2019. gada 5. septembra lēmumu, ar ko tika noraidīta piekļuve informācijai saistība ar prasītāja aizstāvību, un 2020. gada 6. aprīļa lēmumu, ar ko tika noraidīta viņa sūdzība;

                  —

                  piespriest atbildētājai samaksāt 50 000 EUR kā atlīdzību par nodarīto morālo kaitējumu kopā ar likumiskajiem procentiem līdz summas pilnīgai samaksai un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots prasītāja tiesību uz aizstāvību un tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību pārkāpums.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka iecēlējinstitūcija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu sūdzības priekšmeta vērtējumā, neizskatot galveno pamatu un neņemot vērā iespējamās izmaiņas prasītāja tiesiskajā situācijā.


title: Lieta T-487/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. augustā – “Rezon”/EUIPO (“imot.bg”)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/17

      Prasība, kas celta 2020. gada 4. augustā – “Rezon”/EUIPO (“imot.bg”)
      (Lieta T-487/20)
      (2020/C 329/35)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: “Rezon” OOD (Sofija, Bulgārija) (pārstāve: М. Yordanova-Harizanova, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “imot.bg” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 001 398

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 2. jūnija lēmums lietā R 2270/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un uzlikt pienākumu veikt strīdus preču zīmes reģistrāciju;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī procesā Apelācijas padomē radušos izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta pārkāpums.


title: Lieta T-490/20: Prasība, kas celta 2020. gada 2. augustā – CH un CN/Parlaments

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/18

      Prasība, kas celta 2020. gada 2. augustā – CH un CN/Parlaments
      (Lieta T-490/20)
      (2020/C 329/36)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: CH un CN (pārstāvis: C. Bernard-Glanz, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt viņu prasības pieteikumu par pieņemamu;

                  —

                  atcelt apstrīdētos lēmumus, jo tajos nav pausta galīga nostāja par pārmestās psiholoģiskās vardarbības faktu patiesumu;

                  —

                  piespriest atbildētājam izmaksāt katram no viņiem naudas summu 5 000 EUR apmērā ex aequo et bono kā atlīdzību par morālo kaitējumu, kas ir nodarīts saprātīga termiņa pārsniegšanas dēļ, pieskaitot nokavējuma procentus līdz summas pilnīgai samaksai;

                  —

                  piespriest atbildētājam izmaksāt katram no viņiem naudas summu 100 000 EUR apmērā ex aequo et bono kā atlīdzību par morālo kaitējumu, kas ir nodarīts ar to, ka nav pausta galīga nostāja par pārmestās psiholoģiskās vardarbības faktu patiesumu, pieskaitot nokavējuma procentus līdz summas pilnīgai samaksai;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamatojot prasību par Parlamenta 2019. gada 13. septembra lēmumiem, kuros šīs iestādes institūcija, kas ir pilnvarota slēgt darba līgumus, atbildot uz viņu lūgumiem sniegt palīdzību, nav paudusi galīgu nostāju par pārmestās psiholoģiskās vardarbības faktu patiesumu, prasītāji izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz pienākuma sniegt palīdzību neizpildi un Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) 24. panta pārkāpumu, jo, nepaužot galīgu nostāju attiecībā uz pārmestās psiholoģiskās vardarbības faktu pastāvēšanu, Parlamenta institūcija, kas ir pilnvarota slēgt darba līgumus, nav pildījusi tai saistošo pienākumu sniegt palīdzību.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz rūpības pienākuma neizpildi un labas pārvaldības principa neievērošanu, kā arī tiesību uz cilvēka cieņu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 1. un 31. panta pārkāpumu, jo, nepaužot galīgu nostāju attiecībā uz pārmestās psiholoģiskās vardarbības faktu pastāvēšanu, Parlamenta institūcija, kas ir pilnvarota slēgt darba līgumus, nav ievērojusi labas pārvaldības principu un nav pildījusi savu rūpības pienākumu, šādi pārkāpdama prasītāju cilvēka cieņu.


title: Lieta T-496/20: Prasība, kas celta 2020. gada 3. augustā – CRII-GEN u.c./Komisija

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/19

      Prasība, kas celta 2020. gada 3. augustā – CRII-GEN u.c./Komisija
      (Lieta T-496/20)
      (2020/C 329/37)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Comité de recherche et d’information indépendantes sur le génie génétique (CRII-GEN) (Parīze, Francija) un 6 citi prasītāji (pārstāve: C. Lepage, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasību par pieņemamu;

                  —

                  atcelt strīdīgo lēmumu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Lai pamatotu savu prasību attiecībā uz Komisijas 2020. gada 17. jūnija lēmumu, ar ko tika noraidīta prasītāju administratīvā sūdzība, kurā tika lūgts atsaukt glifosāta apstiprinājumu, prasītāji izvirza vienu vienīgu pamatu, ar ko tiek apgalvots, ka nav ticis piemērots piesardzības princips. Prasītāju ieskatā, piesardzības princips attaisno ierobežojošu pasākumu veikšanu attiecībā uz glifosāta atļaušanu – līdz ar to ir jāpārskata vai jāatsauc tam piešķirtā atļauja. Šajā ziņā tās apgalvo, ka neskaitāmi pētījumi pierāda, ka glifosāts un tā atvasinājumi rada gan kancerogēnu, gan endokrīnās sistēmas traucējumu risku. Papildus tam pakāpeniski pierādītā saikne starp atmosfēru piesārņojošiem pesticīdiem un Covid-19 obligāti nozīmējot to, ka ir jāpārskata glifosāta atļauja, ņemot vērā šos jaunos apstākļus.


title: Lieta T-500/20: Prasība, kas celta 2020. gada 10. augustā – Selmikeit & Giczella/EUIPO – Boehmert & Boehmert (“HALLOWIENER”)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/19

      Prasība, kas celta 2020. gada 10. augustā – Selmikeit & Giczella/EUIPO – Boehmert & Boehmert (“HALLOWIENER”)
      (Lieta T-500/20)
      (2020/C 329/38)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Selmikeit & Giczella GmbH (Osterode, Vācija) (pārstāvis: S. Keute, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Boehmert & Boehmert Anwaltspartnerschaft mbB – Patentanwälte Rechtsanwälte (Brēmene, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “HALLOWIENER” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 369 489

         Process EUIPO: atcelšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 27. maija lēmums lietā R 1893/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt pieteikumu par apstrīdētās preču zīmes Nr. 9 369 489 “HALLOWIENER” atcelšanu.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-502/20: Prasība, kas celta 2020. gada 10. augustā – Munich/EUIPO – Tone Watch (“MUNICH10A.T.M.”)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/20

      Prasība, kas celta 2020. gada 10. augustā – Munich/EUIPO – Tone Watch (“MUNICH10A.T.M.”)
      (Lieta T-502/20)
      (2020/C 329/39)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Munich, SL (La Torre de Claramunt, Spānija) (pārstāve: M. Guix Vilanova, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Tone Watch, SL (Madride, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiska preču zīme “MUNICH10A.T.M.” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 10 727 899

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 25. marta lēmums lietā R 2472/2018-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atcelt apstrīdēto lēmumu un atzīt par spēkā neesošu Kopienas preču zīmi “MUNICH10A.T. M”. Nr. 10 727 899, kuras īpašniece ir Importaciones Issar, SL, attiecībā uz precēm, kas atbilstoši Nicas klasifikācijai ietilpst 9. klasē (saulesbrilles), 14. klasē (pulksteņu izstrādājumi un hronometriskie instrumenti, pulksteņu futrāļi (prezentācijai)) un 35. klasē (saulesbriļļu, dārgmetālu un to sakausējumu, juvelierizstrādājumu, bižutērijas, pulksteņu un hronometrisko instrumentu vairumtirdzniecība, mazumtirdzniecība un tirdzniecība globālajā tīmeklī), apstiprinot [Iebildumu nodaļas] lēmumu, ciktāl tajā par spēkā neesošu ir atzīta [strīdīgā preču zīme] attiecībā uz 35. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem (reklāma; darījumu vadīšana, uzņēmumu pārvaldīšana, biroja darbi), apmierinot apelācijas sūdzību un atceļot [strīdīgās preču zīmes reģistrāciju] attiecībā uz 14. klasē ietilpstošajām precēm, proti, dārgmetāliem un to sakausējumiem, kā arī izstrādājumiem no šiem materiāliem vai ar tiem pārklātiem izstrādājumiem, kas nav ietverti citās klasēs, un 35. klasē [ietilpstošajiem pakalpojumiem], proti, tirdzniecības automātu nomu, un piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  apstrīdētajā lēmumā tiekot noliegta to agrāko preču zīmju reputācija, kurām ir kopīgs elements “MUNICH”, un nepareizi secināts, ka šajā gadījumā nevar piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punktu;

                  —

                  no sabiedrības viedokļa starp konfliktējošajām preču zīmēm pastāvot sajaukšanas iespēja;

                  —

                  apstrīdētajā lēmumā veiktā interpretācija, lai noraidītu prasītājas apelācijas sūdzību, jo tā netika iesniegta ar atsevišķu dokumentu, esot ļoti ierobežojošs formāls pārspīlējums, jo varot skaidri un tieši secināt, ka minētā apelācijas sūdzība ir iesniegta, un prasītājai esot liegts izmantot savas tiesības uz aizstāvību.


title: Lieta T-503/20: Prasība, kas celta 2020. gada 10. augustā – “T i D Kontrolni sistemi”/EUIPO – Sigmatron (Signalizācijas aparāti un ierīces)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/21

      Prasība, kas celta 2020. gada 10. augustā – “T i D Kontrolni sistemi”/EUIPO – Sigmatron (Signalizācijas aparāti un ierīces)
      (Lieta T-503/20)
      (2020/C 329/40)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – bulgāru

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: “T i D Kontrolni sistemi” EOOD (Varna, Bulgārija) (pārstāvis: P. Priparzhenski, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: “Sigmatron” EOOD (Sofija, Bulgārija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus dizainparauga īpašniece: prasītāja

         Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs 3065887–0001 (Signalizācijas aparāti un ierīces)

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2020. gada 30. aprīļa lēmums lietā R 956/2019-3

         Prasītājas prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest “Sigmatron” EOOD atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus 4 700 EUR apmērā atbilstoši prasības pieteikuma pielikumā iekļautajam izmaksu pārskatam.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Regulas Nr. 2245/2002 28. panta 1. punkta un 30. panta 1. punkta, kā arī Regulas Nr. 6/2002 52. panta pārkāpums;

                  —

                  Regulas Nr. 6/2002 6. panta 1. punkta b) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 25. panta 1. punkta b) apakšpunktu, un EUIPO pastāvīgās lēmumpieņemšanas prakses, kas attiecas uz to interpretāciju, pārkāpums.


title: Lieta T-510/20: Prasība, kas celta 2020. gada 14. augustā – Fachverband Spielhallen un LM/Komisija

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/23

      Prasība, kas celta 2020. gada 14. augustā – Fachverband Spielhallen un LM/Komisija
      (Lieta T-510/20)
      (2020/C 329/42)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Fachverband Spielhallen eV (Berlīne, Vācija) un LM (pārstāvji: A. Bartosch un R. Schmidt, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl atbildētāja galīgi noraidīja prasītāju sūdzību par 3. pasākumu, proti, uzņēmējdarbības nodokļa un ienākuma nodokļa, vai uzņēmumu ienākuma nodokļa samazināšanu pēc tam, kad peļņas pārskaitīšanas saskaņā ar SpielbankG NRW 14. pantu ietvaros samaksātās summas tika atskaitītas no šo nodokļu aprēķina bāzes Ziemeļreinā-Vestfālenē, un tādējādi atteicās sākt formālu izmeklēšanas procedūru par šo pasākumu;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar šo prasību tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2019)8819 final (2019. gada 9. decembris) par valsts atbalstu SA.44944 (2019/C) (ex 2016/FC) un SA.53552 (2019/C) (ex 2019/FC) – Nodokļu režīms, ko Vācijā piemēro publisko kazino operatoriem, un iespējamā garantija publisko kazino operatoriem Vācijā.
      Prasības pamatojumam prasītājas atsaucas uz vienu pamatu, apgalvojot, ka Komisija neesot ievērojusi prasītāju procesuālās tiesības, jo tā atteicās sākt formālu izmeklēšanas procedūru arī attiecībā uz 3. pasākumu. Šis pamats ir sadalīts četrās daļās:

                  —

                  Savienības tiesu prakses prasību neņemšana vērā, klasificējot peļņas pārskaitīšanu saskaņā ar SpielbankG NRW (vecā redakcija) 14. pantu kā nodokli – Uz kļūdainu pieņēmumu balstīts vērtējums.

                  —

                  Peļņas pārskaitīšanas saskaņā ar Spielbank NEW (vecā redakcija) 14. pantu nekvalificēšana par nodokli atbilstoši piemērojamajiem Vācijas tiesību aktiem.

                  —

                  Atbildētājas argumentu, kas pamato viedokli, ka peļņas pārskaitīšana ir nodoklis, neatbilstība.

                  —

                  Vispārējā un īpašā ienākuma nodokļa nošķiršana – tiesību normu un izņēmumu attiecību maiņa.


title: Lieta T-515/20: Prasība, kas celta 2020. gada 17. augustā – Puma/EUIPO (“SPEEDCAT”)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/24

      Prasība, kas celta 2020. gada 17. augustā – Puma/EUIPO (“SPEEDCAT”)
      (Lieta T-515/20)
      (2020/C 329/43)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Puma SE (Herzogenaurach, Vācija) (pārstāvji: M. Schunke un P. Trieb, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Caterpillar Inc. (Peoria, Ilinoisa, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SPEEDCAT” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 703 225

         Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 9. jūnija lēmums lietā R 1016/2019-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas padomē.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-520/20: Prasība, kas celta 2020. gada 8. augustā – Bonicelli/Kopuzņēmums Fusion for Energy

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/24

      Prasība, kas celta 2020. gada 8. augustā – Bonicelli/Kopuzņēmums Fusion for Energy

      (Lieta T-520/20)
      (2020/C 329/44)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Tullio Bonicelli (Badalona, Spānija) (pārstāvis: N. Lhoëst, advokāts)

         Atbildētājs: ITER un kodolsintēzes enerģētikas attīstības vajadzībām izveidotais Eiropas kopuzņēmums

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Fusion for Energy2019. gada 24. oktobra lēmumu, kas publicēts tajā pat dienā, un kurā ir sniegts to personāla locekļu saraksts, kas ir paaugstināti amatā 2019. gadā, jo T. Bonicelli uzvārda šajā sarakstā nav;

                  —

                  ciktāl nepieciešams, atcelt Fusion for Energy2020. gada 8. maija lēmumu, ar kuru ir noraidīta T. Bonicelli2020. gada 22. janvārī iesniegtā sūdzība par to personāla locekļu sarakstu, kas ir paaugstināti amatā 2019. gadā;

                  —

                  piespriest Fusion for Energy atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot ļaunprātīgi un nepareizi izmantotas pilnvaras, kā arī pārkāpts labas pārvaldības princips. Šajā sakarā prasītājs norāda, ka atbildētājs esot sistemātiski atteicies paaugstināt jebkuru ierēdni AD14 pakāpē, un uzskata, ka šis atteikums ievērojami pārkāpj iecēlējinstitūcijas rīcības brīvību amatā paaugstināšanas jautājumā.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) 45. pants un pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Prasītājs norāda, ka atbildētājs neesot pierādījis, ka būtu veicis prasītāja nopelnu salīdzinošu izvērtējumu un šo nopelnu salīdzināšanu ar divu citu AD13 pakāpē klasificētu ierēdņu nopelniem.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka prasītājs esot diskriminēts, jo, tā kā viņš bija nodaļas vadītājs, uz viņu neattiecās Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 30. panta 8. un 9. punkts, un viņš turklāt esot cietis no atbildētāja vispārēja atteikuma paaugstināt ierēdņus AD14 pakāpē. Tādējādi – daži ierēdņi tādā pat pakāpē kā prasītājs, bet kuri nav nodaļas vadītāji, var saņemt augstāku atalgojumu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts tiesiskās paļāvības aizsardzības princips. Šajā ziņā prasītājs norāda, ka viņam esot bijuši izcili novērtējuma ziņojumi, konsekvence viņa nopelnu ilgumā, veikto pienākumu augsts līmenis, viņš esot izmantojis vairākas valodas savā darbā, viņam ir darba stāžs pakāpē un viņa priekšnieks ierosināja paaugstināt viņu amatā 2019. gadā, kā arī to ieteica Apvienotās paaugstināšanas amatā komiteja.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka neesot norādīts pamatojums. Tostarp prasītājs uzskata, ka iecēlējinstitūcijas pamatojumā viņa sūdzības noraidīšanai trūkst viņa lietu raksturojošās informācijas, kas esot pielīdzināms pilnīgai pamatojuma neesamībai.


title: Lieta T-527/20: Prasība, kas celta 2020. gada 19. augustā – Aldi/EUIPO (“CUCINA”)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/25

      Prasība, kas celta 2020. gada 19. augustā – Aldi/EUIPO (“CUCINA”)
      (Lieta T-527/20)
      (2020/C 329/45)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Vācija) (pārstāvji: N. Lützenrath, C. Fürsen un M. Minkner, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CUCINA” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 135 080

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 19. jūnija lēmums lietā R 463/2020-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-530/20: Prasība, kas celta 2020. gada 21. augustā – Interfloat un GMB/Komisija

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/26

      Prasība, kas celta 2020. gada 21. augustā – Interfloat un GMB/Komisija
      (Lieta T-530/20)
      (2020/C 329/46)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Interfloat Corp. (Ruggell, Lihtenšteina) un GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (Tschernitz, Vācija) (pārstāvji: U. Karpenstein un R. Sangi, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2020. gada 26. maija lēmumu C(2020) 3287 final par pasākumiem SA.39990 (2016/C) (ex 2016/NN) (ex 2014/FC) (ex 2014/CP) – ko Beļģija īstenojusi Ducatt NV atbalstam un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasība ir pamatota ar vienu vienīgu pamatu.
      Komisija neesot drīkstējusi izbeigt formālās izmeklēšanas procedūru, pamatojoties uz prasītāju sūdzību. Padomes Regulā (ES) 2015/1589 (1) (“Valsts atbalsta procedūras regula”) esot paredzēta īpaša un izsmeļoši regulēta procedūra attiecībā uz formālās izmeklēšanas izbeigšanu. Tā it īpaši prasot, lai formālā izmeklēšanas procedūra tiktu izbeigta atbilstoši vienai no 9. pantā izsmeļoši reglamentētajām lēmuma pieņemšanas formām. Formālās izmeklēšanas procedūras izbeigšana esot paredzēta tikai tad, ja attiecīgā dalībvalsts atsauc savu pieteikumu (10. pants). Ar apstrīdēto lēmumu Komisija neesot ievērojusi LESD 108. panta otrās daļas tekstu, sistēmu un mērķi, kā arī Valsts atbalsta procedūras regulu un tādējādi pārkāpusi prasītāju procesuālās tiesības formālās izmeklēšanas procedūrā. Tik tiešām procedūras izbeigšanai neesot pietiekama pamatojuma.

         (1)  Padomes Regula (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.).


title: Lieta C-50/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 29. janvārī ZW iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 21. novembra rīkojumu lietā T-727/18 ZW/EIB

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/2

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 29. janvārī ZW iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 21. novembra rīkojumu lietā T-727/18 ZW/EIB
      (Lieta C-50/20 P)
      (2020/C 348/02)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: ZW (pārstāvis: T. Petsas, dikigoros)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka (EIB)
      Ar 2020. gada 3. septembra rīkojumu Tiesa (astotā palāta) nolēma apelācijas sūdzību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami nepamatotu un nosprieda, ka apelācijas sūdzības iesniedzējs sedz savus tiesāšanas izdevumus pats.


title: Lieta C-249/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 9. jūnijā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2020. gada 2. aprīļa spriedumu lietā T-571/17 UG/Komisija

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/3

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 9. jūnijā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2020. gada 2. aprīļa spriedumu lietā T-571/17 UG/Komisija
      (Lieta C-249/20 P)
      (2020/C 348/04)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Mongin, L. Radu Bouyon)

         Otrs lietas dalībnieks: UG

         Prasījumi

                  —

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2020. gada 2. aprīļa spriedumu lietā T-571/17 UG/Komisija;

                  —

                  nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai;

                  —

                  lēmuma par pirmās instances un apelācijas tiesvedības tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

         Pamati un galvenie argumenti

                  1.

                  Pirmais pamats: faktu sagrozīšana (pārsūdzētā sprieduma 64.–71. punkts)
                  Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru faktu sagrozīšana pastāv (un tas ir jāpārbauda Tiesai) tad, ja esošo pierādījumu vērtējums šķiet acīmredzami kļūdains. Šādai sagrozīšanai no lietas materiāliem ir jāizriet acīmredzami.
                  Pamata pirmajā daļā Komisija apgalvo, ka Vispārējās tiesas secinājums, saskaņā ar kuru institūcija, kas pilnvarota noslēgt darba līgumus, bija noteikusi pārāk īsu termiņu UG, lai viņš novērstu nepietiekamu profesionālo kompetenci, esot pretrunā lietas materiālos esošajiem dokumentiem. Institūcija, kas pilnvarota noslēgt darba līgumus, neesot pieprasījusi, lai UG īstenotu visus mērķus, kas noteikti 2015. gada novērtējuma ziņojumā, un atjaunotu uzticības attiecības ar saviem darba kolēģiem trīs mēnešu laikā.
                  Atbilstoši pamata otrajai daļai Vispārējā tiesa esot kļūdaini koncentrējusi savu vērtējumu uz jautājumu par neattaisnotiem kavējumiem un neesot ņēmusi vērā vairāku nepietiekamas profesionālās kompetences elementu, kas konstatēti 2016. gada 17. oktobra lēmumā un 2016. gada 8. septembra vēstulē, atkārtotu raksturu.

                  2.

                  Otrais pamats: tiesību kļūda (pārsūdzētā sprieduma 72.–77. punkts)
                  Vispārējā tiesa atcēla apstrīdēto lēmumu tiesību kļūdas dēļ, tomēr nepierādot, ka šī kļūda būtu “acīmredzama”. Tomēr institūcijai, kas pilnvarota noslēgt darba līgumus, ir plaša novērtējuma brīvība atlaišanas jomā, un Vispārējā tiesa vien pārbauda, vai nav pieļauta acīmredzama kļūda vai pārsniegtas pilnvaras. Vispārējā tiesa ir konstatējusi kļūdu apstrīdētajā lēmumā, kas bija saistīta tikai ar vienu no nepietiekamas profesionālās kompetences elementiem, kuriem institūcija, kas pilnvarota noslēgt darba līgumus, pievērsa UG uzmanību, un šī kļūda neesot bijusi “acīmredzama”, un tātad tās rezultātā apstrīdētais lēmums neesot bijis atceļams.


title: Lieta C-276/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 24. jūnijā iesniedza Landgericht Erfurt (Vācija) – A. G. E./B AG

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/4

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 24. jūnijā iesniedza Landgericht Erfurt (Vācija) – A. G. E./B AG
      (Lieta C-276/20)
      (2020/C 348/05)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Erfurt

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: A. G. E.

         Atbildētāja: B AG

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai ar Savienības tiesībām, it īpaši efektivitātes principu, un Eiropas pamattiesībām tiek pieļauts no pircējam nodarītajiem zaudējumiem neveikt atskaitīšanu par transportlīdzekļa faktisko lietošanu gadījumā, ja transportlīdzekļa vai dzinēja ražotājs ir pieļāvis pārkāpumu Eiropas tiesību reģistrācijas un Eiropas standartu izplūdes gāzu jomā? Vai šāds atskaitīšanas aizliegums katrā ziņā ir spēkā gadījumā, ja ražotājs apzināti, pretēji vispārpieņemtiem morāles principiem nodara zaudējumus klientam?

                  2)

                  Vai iesniedzējtiesa ir neatkarīga un objektīva tiesa LESD 267. panta, skatot to kopsakarā ar LES 19. panta 1. punkta trešo teikumu, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otro daļu, izpratnē?


title: Lieta C-296/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 3. jūlijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Commerzbank AG/E.O.

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/4

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 3. jūlijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Commerzbank AG/E.O.
      (Lieta C-296/20)
      (2020/C 348/06)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Kasācijas sūdzības iesniedzēja: Commerzbank AG

         Atbildētājs kasācijas tiesvedībā: E.O.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Lugāno II konvencijas (1) 15. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka komercdarbības vai profesionālās darbības “veikšana” valstī, kurai ir saistoša šī konvencija un kurā ir patērētāja domicils, nozīmē, ka patērētāja noslēgtā līguma otras puses pārrobežu darbība notiek jau līguma sagatavošanas un noslēgšanas laikā, vai tomēr, lai noteiktu, kuras tiesas jurisdikcijā ir prasības izskatīšana, šī norma ir piemērojama arī tad, ja līguma noslēgšanas brīdī abām līguma pusēm domicils Lugāno II konvencijas 59. un 60. panta izpratnē bija vienā un tajā pašā valstī, kurai ir saistoša šī konvencija, un ja tiesisko attiecību pārrobežu elements ir izveidojies tikai pēc tam, patērētājam vēlāk pārceļoties uz citu valsti, kurai ir saistoša šī konvencija?

                  2)

                  Ja pārrobežu darbība līguma noslēgšanas brīdī nav nepieciešams elements:
                  Vai ar Lugāno II konvencijas 15. panta 1. punkta c) apakšpunktu – kopsakarā ar tās 16. panta 2. punktu – vispār ir izslēgta tiesas jurisdikcijas noteikšana, pamatojoties uz Lugāno II konvencijas 5. panta 1. punktu, ja vien patērētājs laikā starp līguma noslēgšanu un prasības celšanu ir pārcēlies uz citu valsti, kurai ir saistoša šī konvencija, vai tomēr ir nepieciešams papildu nosacījums, ka patērētāja noslēgtā līguma otra puse savu komercdarbību vai profesionālo darbību veic arī jaunajā domicila valstī vai to vērš uz šo valsti un ka šis līgums ietilpst šādas darbības jomā?

         (1)  Konvencija par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2007, L 339, 3. lpp.).


title: Lieta C-317/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 16. jūlijā iesniedza Landgericht Mainz (Vācija) – KX/PY GmbH

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/5

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 16. jūlijā iesniedza Landgericht Mainz (Vācija) – KX/PY GmbH

      (Lieta C-317/20)
      (2020/C 348/07)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Mainz

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: KX

         Atbildētāja: PY GmbH

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1) 18. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā noteikumā līdztekus starptautiskās jurisdikcijas tiesiskajam regulējumam ir paredzēts arī tiesiskais regulējums par valstu tiesu teritoriālo jurisdikciju ceļojuma līgumu lietās, kas ir jāņem vērā tiesai, kura izskata attiecīgo lietu, ja gan patērētāja kā ceļotāja, gan arī viņa līgumpartnera, ceļojumu rīkotāja, domicils ir vienā un tajā pašā dalībvalstī, savukārt ceļojuma galamērķis atrodas nevis šajā dalībvalstī, bet gan ārvalstīs (tā sauktās “neīstās valsts iekšējās situācijas”), kas nozīmē, ka patērētājs papildus valsts tiesību normām par jurisdikciju no līgumsaistībām izrietošus prasījumus pret ceļojumu rīkotāju var izvirzīt tiesā, kurā atrodas viņa domicils?

         (1)  OV 2012, L 351, 1. lpp.