title: Lieta T-399/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 7. novembra spriedums – Banco Santander un Santusa /Komisija Valsts atbalsts — Tiesību normas attiecībā uz uzņēmumu ienākuma nodokli, ar kurām uzņēmumiem rezidentiem nodokļu vajadzībām Spānijā ir atļauts norakstīt nemateriālās vērtības, kas rodas no kapitāla daļu iegādes ārvalstīs nodokļu vajadzībām reģistrētos uzņēmumos — Lēmums, ar kuru šī shēma kvalificēta par valsts atbalstu, kas ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu, un uzdots to atgūt — Valsts atbalsta jēdziens — Selektīvs raksturs — Uzņēmumu kategorijas identificēšana, kuriem ar šo pasākumu sniedz priekšrocības — Neesamība — LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums

text:
               22.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/20

         Vispārējās tiesas 2014. gada 7. novembra spriedums – Banco Santander un Santusa/Komisija
   (Lieta T-399/11) (1)

   (Valsts atbalsts - Tiesību normas attiecībā uz uzņēmumu ienākuma nodokli, ar kurām uzņēmumiem rezidentiem nodokļu vajadzībām Spānijā ir atļauts norakstīt nemateriālās vērtības, kas rodas no kapitāla daļu iegādes ārvalstīs nodokļu vajadzībām reģistrētos uzņēmumos - Lēmums, ar kuru šī shēma kvalificēta par valsts atbalstu, kas ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu, un uzdots to atgūt - Valsts atbalsta jēdziens - Selektīvs raksturs - Uzņēmumu kategorijas identificēšana, kuriem ar šo pasākumu sniedz priekšrocības - Neesamība - LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums)
   (2014/C 462/30)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Banco Santander, SA (Santander, Spānija) un Santusa Holding, SL (Boadilla del Monte, Spānija) (pārstāvji – sākotnēji J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan un R. Calvo Salinero, vēlāk J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro un R. Calvo Salinero, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – R. Lyal, C. Urraca Caviedes un P. Němečková)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 12. janvāra Lēmuma 2011/282/ES par finanšu nemateriālās vērtības amortizāciju nodokļu vajadzībām saistībā ar līdzdalības iegādi ārvalstīs Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), ko īstenojusi Spānija (OV L 135, 1. lpp.), 1. panta 1. punktu un 4. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2011. gada 12. janvāra Lēmuma 2011/282/ES par finanšu nemateriālās vērtības amortizāciju nodokļu vajadzībām saistībā ar līdzdalības iegādi ārvalstīs Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), ko īstenojusi Spānija, 1. panta 1. punktu un 4. pantu;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 24.9.2011.


title: Lieta C-210/09: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 20. maija spriedums ( Cour administrative d'appel de Nantes (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Scott SA, Kimberly Clark SNC, tagad “Kimberly Clark SAS” /Orleānas pilsēta (Valsts atbalsts — Regula (EK) Nr. 659/1999 — 14. panta 3. punkts — Atbalsta atgūšana — Efektivitātes princips — Formai neatbilstoši atmaksas pieprasījumi — Atcelšana)

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/13

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 20. maija spriedums (Cour administrative d'appel de Nantes (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Scott SA, Kimberly Clark SNC, tagad “Kimberly Clark SAS”/Orleānas pilsēta
   (Lieta C-210/09) (1)

   (Valsts atbalsts - Regula (EK) Nr. 659/1999 - 14. panta 3. punkts - Atbalsta atgūšana - Efektivitātes princips - Formai neatbilstoši atmaksas pieprasījumi - Atcelšana)
   2010/C 179/21
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour administrative d'appel de Nantes

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Scott SA, Kimberly Clark SNC, tagad “Kimberly Clark SAS”

      Atbildētāja: Orleānas pilsēta

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour administrative d'appel de Nantes — Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. [88.] panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.), 14. panta 3. punkta interpretācija — Valsts atbalsts, kuru Francijas valsts iestādes ir piešķīrušas Scott SA un Kimberly Clark — Pienākums nekavējoties atgūt valsts atbalstu, kurš ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Sekas saistībā ar šo pienākumu, kas rodas no iespējamas valsts iestāžu izdotu maksājumu pieprasījumu šī valsts atbalsta atgūšanai atcelšanas formas trūkumu dēļ

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma [88.] panta piemērošanai, 14. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tas, ka apstākļos, kad attiecīgajam valsts atbalstam atbilstošās summas jau ir atgūtas, valsts tiesa formas trūkuma dēļ atceļ atmaksas pieprasījumus, kuri izsniegti, lai atgūtu nelikumīgu valsts atbalstu, ja valsts tiesībās ir nodrošināta iespēja labot šo formas trūkumu. Savukārt šai tiesību normai pretrunā ir tas, ka šīs summas pat uz īsu laiku tiktu no jauna samaksātas šī atbalsta ieguvējam.

      (1)  OV C 205, 29.08.2009.


title: Lieta T-251/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Mediocurso — Estabelecimento de Ensino Particular S. A. iesniedza 2005. gada 1. jūlijā

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/51

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Mediocurso — Estabelecimento de Ensino Particular S. A. iesniedza 2005. gada 1. jūlijā
   (Lieta T-251/05)
   (2005/C 217/107)
   tiesvedības valoda — portugāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 1. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Mediocurso — Estabelecimento de Ensino Particular S. A., reģistrēta Lisabonā (Portugāle), kuru pārstāv K. Butelju Monišs [C. Botelho Moniz] un E. Maija Kadeti [E. Maia Cadete], advokāti.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2005. gada 14. aprīļa Lēmumu C(2005)1236 “par Eiropas Sociāla Fonda atbalsta samazinājumu Mediocurso — Estabelecimento de Ensino Particular Lda saskaņā ar Komisijas 1989. gada 22. marta Lēmumu C(98) 0570”;

               2)

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Būtisku procesuālu noteikumu pārkāpums, jo Komisijas lēmuma pieņemšanas procedūra neatbilst formālajām prasībām un apstrīdētajam lēmumam nav sniegts pietiekams pamatojums;
   tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības principu pārkāpums, jo apstrīdētais lēmums, pretēji prasītājas interesēm, neatbilst agrākam tiesību aktam, kas apstiprina faktisko un grāmatvedības datu pareizību dokumentos, ko prasītāja iesniegusi kopā ar pieteikumu par atlikušās summas samaksu;
   acīmredzama kļūda attiecībā uz Mediocurso izdevumu dokumentāro pierādījumu novērtējumu;
   samērīguma principa pārkāpums attiecībā uz tiesisko un faktisko pamatojumu saistībā ar atbalsta samazinājumu, kas ir apstrīdētā lēmuma priekšmets.


title: Lieta T-142/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. martā – Kaimbi/Padome

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/32

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. martā – Kaimbi/Padome
   (Lieta T-142/17)
   (2017/C 129/48)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Delphin Kaimbi (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvis – O. Okito, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējā tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Regulu (ES) 2016/2230, ar kuru tiek īstenots Padomes 2016. gada 12. decembra Lēmums (KĀDP) 2016/2231, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku, un grozīts Lēmums 2010/788/KĀDP, ciktāl šī regula attiecas uz Delphin Kaimbi;

               —

               piespriest Padomei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītāja un visu lietā iestājušos personu tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-139/17 Kibelisa/Padome.


title: Lieta C-484/16: Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 13. decembra rīkojums (Giudice di pace di Taranto (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Antonio Semeraro Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Acīmredzama kompetences neesamība — Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts — Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās — Direktīva 2012/29/ES — 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Noziegumos cietušo tiesību, atbalsta un aizsardzības minimālie standarti — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 49., 51., 53. un 54. pants — Goda un cieņas aizskārums — Goda un cieņas aizskāruma pārkāpuma atcelšana, ko veicis valsts likumdevējs — Saistības ar Savienības tiesībām neesamība — Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība

text:
               20.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/4

         Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 13. decembra rīkojums (Giudice di pace di Taranto (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Antonio Semeraro

   (Lieta C-484/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Acīmredzama kompetences neesamība - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts - Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Direktīva 2012/29/ES - 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Noziegumos cietušo tiesību, atbalsta un aizsardzības minimālie standarti - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 49., 51., 53. un 54. pants - Goda un cieņas aizskārums - Goda un cieņas aizskāruma pārkāpuma atcelšana, ko veicis valsts likumdevējs - Saistības ar Savienības tiesībām neesamība - Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)
   (2017/C 086/05)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Giudice di pace di Taranto

      Lietas dalībnieks pamatlietā

      Antonio Semeraro

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesas kompetencē acīmredzami nav atbildēt uz lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Giudice di pace di Taranto (Taranto miertiesnesis, Itālija) iesniedzis ar 2016. gada 2. septembra lēmumu.

      (1)  OV C 428, 21.11.2016.


title: Lieta F-137/06: Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Chassagne pret Komisiju

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/39

         Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Chassagne pret Komisiju
   (Lieta F-137/06)
   (2007/C 20/59)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Olivier Chassagne, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas atteikumu pieņemt skaidru lēmumu, nosakot datumu, kad prasītājs pirmo reizi stājās darbā, šim atteikumam netieši izrietot no iecēlējinstitūcijas 2006. gada 14. janvāra lēmuma;

               —

               ja nepieciešams, atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu noraidīt prasītāja sūdzību;

               —

               norādīt iecēlējinstitūcijai uz apstrīdēto lēmumu atcelšanas sekām un it īpaši to, ka tai ir jāpieņem skaidrs lēmums, kurā tā atzīst, ka datums, kad prasītājs pirmoreiz stājās darbā Protokola par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitātēm (turpmāk tekstā — “PPI”) 12. panta d) punkta izpratnē, bija 2002. gada 1. jūlijs;

               —

               piespriest iecēlējinstitūcijai samaksāt prasītājam, pirmkārt, EUR 9 523,26 kā atlīdzību par viņam nodarītajiem materiāliem zaudējumiem, pieskaitot kavējuma procentus saskaņā ar likumā noteikto likmi, sākot no datuma, kad šī summa ir izmaksājama, otrkārt, EUR 5 000,00 kā atlīdzību par viņam nodarīto morālo kaitējumu, pieskaitot kavējuma procentus saskaņā ar likumā noteikto likmi, sākot no datuma, kad šī summa ir izmaksājama;

               —

               atlikt jautājuma izskatīšanu par materiālajiem zaudējumiem daļā, ko vēl nav iespējams novērtēt un kurā ietilpst prasītāja izdevumi kopš 2006. gada 18. aprīļa, kuri joprojām pieaug, strīdā ar Beļģijas nodokļu pārvaldi Beļģijas tiesās par datuma noteikšanu, kad viņš pirmoreiz stājās darbā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza šādus iebildumus:

               —

               PPI 18. panta pārkāpumu;

               —

               Civildienesta noteikumu 26. panta, labas pārvaldības principa un pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses pārkāpumu;

               —

               tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu un acīmredzamas kļūdas vērtējumā pieļaušanu.


title: Lieta C-243/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 27. aprīlī iesniedza Juzgado de lo Social n° 30 de Barcelona (Spānija) – Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García un Juan Gregorio Benito García/Contimark S.A. un Jordi Socías Gispert

text:
               1.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 27. aprīlī iesniedza Juzgado de lo Social no 30 de Barcelona (Spānija) – Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García un Juan Gregorio Benito García/Contimark S.A. un Jordi Socías Gispert

   (Lieta C-243/16)
   (2016/C 279/17)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Social no30 de Barcelona

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García un Juan Gregorio Benito García

      Atbildētāji: Contimark S.A. un Jordi Socías Gispert

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, pamatojoties uz Direktīvu 2009/101/EK (1) un Direktīvu 2012/30/ES (2), kuras citu starpā ir transponētas ar Likuma par kapitālsabiedrībām (Ley de Sociedades de Capital; turpmāk tekstā – “LSC”) 236., 237., 238., 241. un 367. pantu, komercsabiedrības kreditors, kurš Spānijas kompetentajā tiesā – sociālo lietu tiesā – piesaka savus no darba līguma izrietošos prasījumus, ir tiesīgs vienlaikus tajā pašā tiesā izvirzīt tiešu prasību pret uzņēmumu par darba tiesisko attiecību parādsaistībām un kumulatīvi – pamatojoties uz šajās direktīvās, kuras transponētas ar Spānijas LSC, noteikto ar komercdarbību saistīto pienākumu neizpildi – prasību pret fizisku personu – sabiedrības vadītāju kā personu, kura ir solidāri atbildīga par sabiedrības parādiem?

               2)

               Vai Spānijas Augstākās tiesas Sociālo Lietu palātas [Sala de lo Social del Tribunal Supremo] judikatūra (kura šajā lēmumā ir rezumēta attiecīgo valsts tiesību normu sadaļas otrajā punktā), kas iedibināta spriedumos 28-02-97 (RJ 1997\4220): 28-10-97 (RJ 1997\7680); 31-12-97 (RJ 1997\9644); 13-04-98 (RJ 1998\4577); 17-01-00 (RJ 2000\918); 9\06\00 (RJ 2000\5109): 8-05-02 un 20-12-12, pārkāpj Direktīvas 2009/101/EK 2., 6., 7. un 8. pantu un Direktīvas 2012/30/ES 19. un 36. pantu, nosakot, ka Spānijas sociālo lietu tiesas attiecībā uz prasījumiem, kuri izriet no darba tiesiskajām attiecībām, nevar tieši piemērot šajās direktīvās, kuras transponētas ar Spānijas LSC 236., 237., 238., 241., 367. un citiem pantiem, komercsabiedrību kreditoriem paredzētās garantijas, ja šo komercsabiedrību galvenie atbildīgie – fiziskās personas – nav izpildījušas Direktīvā 2009/101 un Direktīvā 2012/30, kuras transponētas ar Spānijas LSC, noteiktās formālās prasības par sabiedrības pamatdokumentu nodošanu atklātībā?

               3)

               Vai Spānijas Augstākas tiesas Sociālo Lietu palātas judikatūra (kura šajā lēmumā ir rezumēta attiecīgo valsts tiesību normu sadaļas otrajā punktā), kas iedibināta spriedumos 28-02-97 (RJ 1997\4220); 28-10-97 (RJ 1997\7680); 31-12-97 (RJ 1997\9644); 13-04-98 (RJ 1998\4577); 17-01-00 (RJ 2000\918); 9\06\00 (RJ 2000\5109); 8-05-02 un 20-12-12, pārkāpj Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. un 21. pantu saistībā ar 51. pantu, liekot kreditoram – darba ņēmējam – celt atkārtotas prasības – vispirms sociālo lietu tiesā, lai panāktu no darba tiesiskajām attiecībām izrietošu prasījumu pret darba devēju atzīšanu, un pēc tam – civillietu/komerclietu tiesā, lai saņemtu no sabiedrības vadītāja vai citām fiziskām personām solidārās garantijas, ja šāda prasība – neatkarīgi no prasījuma veida – nav noteikta attiecībā ne pret viena cita veida kreditoriem ne Direktīvā 2009/101/EK, ne Direktīvā 2012/30/ES, nedz arī valsts tiesību normās (LSC), ar kurām transponē šos Kopienas tiesību aktus?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīva 2009/101/EK par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 48. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 258, 11. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīva 2012/30/ES par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko saistībā ar akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma par Eiropas Savienības darbību 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 315, 74. lpp.).


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-263/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Paralēlais imports — Citu dalībvalstu izcelsmes medikamentu, kas ir identiski jau atļautajiem medikamentiem, imports — Tirdzniecības atļauja — Tiesiskā regulējuma trūkums)

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/21

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2004. gada 12. oktobrī
   lietā C-263/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Paralēlais imports - Citu dalībvalstu izcelsmes medikamentu, kas ir identiski jau atļautajiem medikamentiem, imports - Tirdzniecības atļauja - Tiesiskā regulējuma trūkums)
   (2004/C 300/42)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā C-263/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 17. jūnijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis B. Stromsky) pret Francijas Republiku (pārstāvji - G. de Bergues un R. Loosli-Surrans), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta, tiesneši C. Gulmann (referents) un R. Schintgen, ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretārs R. Grass, 2004. gada 12. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nenosakot specifisku tiesisko regulējumu attiecībā uz citu Eiropas Kopienas dalībvalstu izcelsmes medikamentu, kas ir identiski Francijā jau atļautajiem medikamentiem, importa atļauju (paralēlais imports), Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. pants;

               2)

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 200, 23.8.2003.


title: Lieta C-171/13: Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 14. janvāra spriedums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)/M. S. Demirci u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – EEK un Turcijas asociācijas līgums – Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums – Atteikšanās no noteikumiem par dzīvesvietu – Papildu pabalsti, ko piešķir saskaņā ar valsts tiesību aktiem – Nosacījums par dzīvesvietu – Piemērošana bijušiem Turcijas darba ņēmējiem – Turcijas pilsoņi, kuri ir ieguvuši uzņemošās dalībvalsts pilsonību)

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/4

      Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 14. janvāra spriedums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)/M. S. Demirci u.c.
      (Lieta C-171/13) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - EEK un Turcijas asociācijas līgums - Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums - Atteikšanās no noteikumiem par dzīvesvietu - Papildu pabalsti, ko piešķir saskaņā ar valsts tiesību aktiem - Nosacījums par dzīvesvietu - Piemērošana bijušiem Turcijas darba ņēmējiem - Turcijas pilsoņi, kuri ir ieguvuši uzņemošās dalībvalsts pilsonību)
      (2015/C 073/04)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

      Centrale Raad van Beroep

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Atbildētāji: M. S. Demirci, D. Cetin, A. I. Önder, R. Keskin, M. Tüle, A. Taskin

         Rezolutīvā daļa:

      Asociācijas padomes 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 3/80 par Eiropas Kopienu dalībvalstu sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darba ņēmējiem no Turcijas un viņu ģimenes locekļiem noteikumi, kas ir jāapsver arī Papildu protokola, kurš 1970. gada 23. novembrī parakstīts Briselē un kurš Kopienas vārdā noslēgts, apstiprināts un ratificēts ar Padomes 1972. gada 19. decembra Regulu (EEK) Nr. 2760/72, 59. panta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts pilsoņi, kuri kā Turcijas pilsoņi ir tikuši likumīgi nodarbināti šīs valsts darba tirgū, pamatojoties uz to, ka viņi ir saglabājuši Turcijas pilsonību, nevar atsaukties uz Lēmuma Nr. 3/80 6. pantu, lai iebilstu pret minētās valsts tiesībās paredzēto prasību par dzīvesvietu īpaša uz iemaksām nebalstīta pabalsta saņemšanai Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunota ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 13. aprīļa Regulu (EK) Nr. 647/2005, 4. panta 2.a punkta izpratnē.

         (1)  OV C 178, 22.6.2013.


title: Lieta T-185/08 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 26. jūnija  rīkojums — VDH Projektentwicklung un Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr /Komisija (Pagaidu noregulējums — Nepieņemamība)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/54

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 26. jūnija rīkojums — VDH Projektentwicklung un Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr/Komisija
   (Lieta T-185/08 R)
   (Pagaidu noregulējums - Nepieņemamība)
   (2008/C 209/97)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: VDH Projektentwicklung GmbH, Erkelenz (Vācija) un Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH, Moers (Vācija) (pārstāvis — C. Antweiler, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — R. Sauer, D. Kukovec un O. Weber)
   Priekšmets
   Pieteikums par pagaidu noregulējumu atbilstoši EKL 243. pantam, kas iesniegts saistībā ar prasību pret Komisiju sakarā ar tās bezdarbību.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-243/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 18. jūlija spriedums – Freddo/EUIPO – Freddo Freddo (“Freggo”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “freggo” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “TENTAZIONE FREDDO FREDDO” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/42

         Vispārējās tiesas 2017. gada 18. jūlija spriedums – Freddo/EUIPO – Freddo Freddo (“Freggo”)
   (Lieta T-243/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “freggo” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “TENTAZIONE FREDDO FREDDO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 283/64)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Freddo SA (Buenosairesa, Argentīna) (pārstāvji – S. Malynicz, QC, K. Gilbert un G. Lodge, solicitors)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – H. O’Neill)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Freddo Freddo, SL (Madride, Spānija) (pārstāvji – J. F. Gallego Jiménez un C. Marí Aguilar, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 17. februāra lēmumu lietā R 919/2015-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Freddo Freddo SL un Freddo SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Freddo SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 243, 4.7.2016..


title: Lieta T-357/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Koninklijke Wegenbouw Stevin pret Komisiju

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/24

         Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Koninklijke Wegenbouw Stevin pret Komisiju
   (Lieta T-357/06)
   (2007/C 20/36)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Koninklijke Wegenbouw Stevin BV (pārstāvji — E. H. Pijnacker Hordijk un Y. de Vries, advocaten)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt attiecībā pret prasītāju Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu, par kuru Koninklijke Wegenbouw Stevin tika paziņots 2006. gada 25. novembrī, par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL — C(2006) 4090 galīgā redakcija);

               —

               pakārtoti — atcelt lēmuma 2. pantu attiecībā pret prasītāju vai jebkurā gadījumā būtiski samazināt naudas sodu, kas uzlikts prasītājai ar lēmuma 2. pantu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), ar kuru prasītājai tika uzlikts naudas sods par EKL 81. panta pārkāpumu.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda, pirmkārt, uz faktu nepareizu analīzi, kas noveda pie kļūdainas ceļu būvniecības uzņēmumu rīcības novērtējuma saskaņā ar EKL 81. pantu. Kā norāda prasītāja, bitumena piegādātāji ierasti un ļoti būtiski pārkāpa Eiropas konkurences tiesības. Tā norāda, ka pieci vadošie ceļu būvniecības bitumena patērētāji centās pretdarboties šai aizliegtai vienošanās ar galveno mērķi — pašiem iegūt, cik vien iespējams, izdevīgas kolektīvās atlaides.
   Prasītāja arī norāda uz EKL 81. panta un Regulas 1/2003 23. panta pārkāpumu attiecībā uz uzliktā naudas soda apmēra noteikšanu. Kā uzskata prasītāja, naudas soda pamatsumma bija pārāk augsta un palielinājumi, kas tika piemēroti par nesadarbošanos un prasītājas šķietamo kūdītājas un aizliegtās vienošanās līderes lomu, bija nepamatoti.
   Visbeidzot prasītāja norāda, ka Komisija atteica piekļuvi pārējo adresātu, kam tika adresēti galvenie sūdzības punkti, atbildēm. Kā uzskata prasītāja, šāda rīcība ir pretrunā tās aizstāvības tiesībām.


title: Apvienotās lietas C-104/11 P un C-105/11 P: Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 20. marta rīkojums — Stichting Nederlandse Publieke Omroep, agrāk — Nederlandse Omroep Stichting (NOS) , Nīderlandes Karaliste/Eiropas Komisija

text:
               4.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/12

         Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 20. marta rīkojums — Stichting Nederlandse Publieke Omroep, agrāk — Nederlandse Omroep Stichting (NOS), Nīderlandes Karaliste/Eiropas Komisija
   (Apvienotās lietas C-104/11 P un C-105/11 P) (1)

   2012/C 235/24
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 238, 13.08.2011.


title: Lieta T-138/17: Prasība, kas celta 2017. gada 28. februārī – Prim/EUIPO – Primed Halberstadt Medizintechnik (“PRIMED”)

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/29

         Prasība, kas celta 2017. gada 28. februārī – Prim/EUIPO – Primed Halberstadt Medizintechnik (“PRIMED”)
   (Lieta T-138/17)
   (2017/C 129/44)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Prim, SA (Móstoles, Spānija) (pārstāvis – L. Broschat García, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH (Halberstadt, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “PRIMED” Nr. 5 154 182

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 19. decembra lēmums apvienotajās lietās R 2494/2015-4 un R 163/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta kopsakarā ar 53. panta 1. punkta a) apakšpunktu pārkāpums.


title: Lieta T-584/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. septembra spriedums – Inditex/ITSB – Ansell (“ZARA”) Kopienas preču zīme — Atcelšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “ZARA” — Faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/29

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. septembra spriedums – Inditex/ITSB – Ansell (“ZARA”)
   (Lieta T-584/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Atcelšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “ZARA” - Faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
   (2015/C 346/34)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteikso, Spānija) (pārstāvis – C. Duch Fonoll, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Citi procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieki, personas, kas iestājušās lietā Vispārējā tiesā: Zainab Ansell k–gs un Roger Ansell k–gs (Moši, Tanzānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 19. maija lēmumu lietā R 1118/2013–2 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Zainab Ansell k–gu un Roger Ansell k–gu, no vienas puses, un Industria de Diseño Textil, SA (Inditex), no otras puses

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 339, 29.9.2014.


title: Lieta C-268/07: Prasība, kas celta 2007. gada 6. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/13

         Prasība, kas celta 2007. gada 6. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-268/07)
   (2007/C 211/23)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Stromsky un D. Kukovec, pārstāvji)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasītājas prasījumi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (1), Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šās direktīvas 71. pants;
               Pakārtoti,

                           atzīt, ka, nedarot zināmus Komisijai normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šās direktīvas 71. pants;

               2)

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2004/17/CE transponēšanai beidzās 2006. gada 31. janvārī.

      (1)  OV L 134, 1. lpp.


title: Lietas C-481/04 izslēgšana no reģistra

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/19

         Lietas C-481/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 296/40)

      (tiesvedības valoda — vācu)

   2005. gada 6. jūnijā Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-481/04 Engin Torun/Augsburgas pilsēta (Bundesverwaltungsgericht lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu).

      (1)  OV C 19, 22.01.2005.


title: Lieta C-363/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 5. aprīļa spriedumu lietā T-422/13 Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) u.c./Eiropas Savienības Padome 2017. gada 13. jūnijā iesniedza Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/24

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 5. aprīļa spriedumu lietā T-422/13 Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) u.c./Eiropas Savienības Padome 2017. gada 13. jūnijā iesniedza Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA

   (Lieta C-363/17 P)
   (2017/C 283/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA (pārstāvji – L. Ruessmann, advokāts, J. Beck, Solicitor)

      Pārējie lietas dalībnieki: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química SA, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group, UAB Orion Global pet, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu, ciktāl ar to noraidīts prasījums par zaudējumu atlīdzību;

               —

               lemt pēc būtības par prasījumu par zaudējumu atlīdzību un piespriest atlīdzināt zaudējumus apelācijas sūdzības iesniedzējām vai nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai, lai tā lemtu pēc būtības par prasību par zaudējumu atlīdzību;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Vispārējā tiesa ir sagrozījusi un kļūdaini pasniegusi apelācijas sūdzības iesniedzēju iesniegtos pierādījumus, konstatējot, ka nav cēloņsakarības starp Lēmuma 2013/226 (1) prettiesisko pieņemšanu un zaudējumiem, kas radušies apelācijas sūdzības iesniedzējām (pārsūdzētais spriedums, 155.–197. punkts un it īpaši 187.–189. punkts).

      (1)  Padomes 2013. gada 21. maija Īstenošanas lēmums 2013/226/ES, ar ko noraida priekšlikumu Padomes īstenošanas regulai, ar ko pēc termiņa beigu pārskatīšanas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 2 punktu nosaka galīgo antidempinga maksājumu dažu Indijas, Taivānas un Taizemes izcelsmes polietilēntereftalāta veidu importam un izbeidz termiņa beigu pārskatīšanas procedūru attiecībā uz dažu Indonēzijas un Malaizijas izcelsmes polietilēntereftalāta veidu importu, ciktāl šis priekšlikums noteiktu galīgo antidempinga maksājumu dažu Indijas, Taivānas un Taizemes izcelsmes polietilēntereftalāta veidu importam (OV 2013, L 136, 12. lpp.).


title: Lieta T-499/13: Prasība, kas celta 2013. gada 9. septembrī — nMetric /ITSB ( “SMARTER SCHEDULING” )

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/63

         Prasība, kas celta 2013. gada 9. septembrī — nMetric/ITSB (“SMARTER SCHEDULING”)
   (Lieta T-499/13)
   2013/C 344/116
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: nMetric LLC (Costa Mesa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — T. Fuchs un A. Münch, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2013. gada 17. jūnija lēmumu lietā R 887/2012-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SMARTER SCHEDULING” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē — Starptautiska reģistrācija Nr. 1 093 837, kas aptver arī Eiropas Savienību

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu pilnībā noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: [Regulas par Kopienas precu zīmi] Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta pārkāpums


title: lieta C-449/04: Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 27. oktobrī

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/7

         Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 27. oktobrī
   (lieta C-449/04)
   (2004/C 314/12)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 27. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv C. O'Reilly un A.-M. Rouchaud-Joët, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Padomes 2001. gada 28. jūnija Direktīvu 2001/51/EK, ar kuru papildina 26. pantu Konvencijā, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas Līgumu (1), un jebkurā gadījumā, nedarot tos zināmus Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir saistoši saskaņā ar šo Direktīvu;

               2)

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai iekšējā tiesību sistēmā beidzās 2003. gada 11. februārī.

      (1)  OV L 187, 10.7.2001., 45. lpp.


title: Lieta T-325/11: Prasība, kas celta 2011. gada 17. jūnijā — Amador López /ITSB ( “AUTOCOACHING” )

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/37

         Prasība, kas celta 2011. gada 17. jūnijā — Amador López/ITSB
   (“AUTOCOACHING”)
   (Lieta T-325/11)
   2011/C 252/83
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Pedro Germán Amador López (Barselona, Spānija) (pārstāvis — A. Falcón Morales, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītāja prasījumi

   Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu pieņemt šo prasības pieteikumu ar pievienotajiem dokumentiem un, attiecīgi, pieņemt prasību par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2011. gada 23. martā pieņemto lēmumu par daļēju noraidīšanu lietā R 1665/2010-2, atzīt prasību par pieņemamu un atcelt minēto lēmumu

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “AUTOCOACHING” (reģistrācijas pieteikums Nr. 8945362) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 41. un 45. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana un interpretācija


title: Lieta C-211/09: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 26. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2006/24/EK — Elektroniskās komunikācijas — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/16

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 26. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-211/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2006/24/EK - Elektroniskās komunikācijas - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2010/C 24/27
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Balta un M. Karanasou Apostolopoulou)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — N. Dafniou un K. Vasiliki)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvu 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK (OV L 105, 54. lpp.), nepieņemšana noteiktajā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvu 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK, Grieķijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 193, 15.08.2009.


title: Lieta C-70/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 5. februārī iesniedza Cour d’appel de Bruxelles (Beļģija) — Scarlet Extended SA/Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 5. februārī iesniedza Cour d’appel de Bruxelles (Beļģija) — Scarlet Extended SA/Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs

   (Lieta C-70/10)
   2010/C 113/30
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Bruxelles

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Scarlet Extended SA

      Atbildētāja: Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs (SABAM)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīva 2001/29 (1) un Direktīva 2004/48 (2), lasot kopā ar Direktīvu 95/46 (3), Direktīvu 2000/31 (4) un Direktīvu 2002/58 (5), it īpaši, interpretējot tās attiecībā uz Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. un 10. pantu, ļauj dalībvalstīm atļaut valsts tiesai, kurā notiek tiesvedība pēc būtības un pamatojoties vienīgi uz likumu normu, kurā ir paredzēts, ka: “viņš [valsts tiesa] var arī izdot izbeigšanas izpildrakstu attiecībā pret starpniekiem, kuru pakalpojumus trešā persona izmanto, lai pārkāptu autortiesības vai blakustiesības”, piespriest interneta piekļuves nodrošinātājam (saīsināti — IPN) attiecībā uz visiem klientiem in abstracto un preventīvi izveidot visu — gan saņemto, gan nosūtīto elektronisko komunikāciju, kas tiek sūtītas, izmantojot tā pakalpojumus — it īpaši izmantojot peer to peer programmas, filtrēšanas sistēmu, kuras izmaksas pilnībā sedz šis IPN, un bez ierobežojuma laikā, lai tā tīklā identificētu tādu elektronisko datņu apriti, kuros ir muzikāls, kinematogrāfisks vai audiovizuāls darbs, uz ko, kā apgalvo lūguma iesniedzējs, tam ir tiesības, un pēc tam bloķēt šo datņu pārsūtīšanu vai nu pieprasījuma laikā vai tās sūtot?

               2)

               Ja atbilde uz 1. punktā minēto jautājumu ir apstiprinoša, vai šīs direktīvas nosaka valsts tiesai, kurā ir iesniegts lūgums par izpildrakstu attiecībā pret starpnieku, kura pakalpojumus trešās personas izmanto, lai pārkāptu autortiesības, pienākumu piemērot samērīguma principu, ja tai ir jālemj par prasītā pasākuma efektivitāti un preventīvo iedarbību?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/48/EK par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu (OV L 157, 45. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 31. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīva 2000/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) (OV L 178, 1. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīva 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) (OV L 201, 37. lpp.).


title: Lieta C-617/11 P: Tiesas 2013. gada 3. oktobra rīkojums — Luigi Marcuccio /Eiropas Komisija (Apelācija — Iecelšana amatā — Pārcelšana cita amatā — Lēmums pārcelt citā amatā no trešās valsts uz Komisijas mītni Briselē (Beļģija) — Vispārējās tiesas veikta lēmuma atcelšana pēc tam, kad Tiesa tai nodevusi lietu atkārtotai izskatīšanai — Kaitējuma, kurš, kā apgalvots, nodarīts ar lēmuma par pārcelšanu citā amatā atcelšanu, atlīdzība)

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/2

         Tiesas 2013. gada 3. oktobra rīkojums — Luigi Marcuccio/Eiropas Komisija
   (Lieta C-617/11 P) (1)

   (Apelācija - Iecelšana amatā - Pārcelšana cita amatā - Lēmums pārcelt citā amatā no trešās valsts uz Komisijas mītni Briselē (Beļģija) - Vispārējās tiesas veikta lēmuma atcelšana pēc tam, kad Tiesa tai nodevusi lietu atkārtotai izskatīšanai - Kaitējuma, kurš, kā apgalvots, nodarīts ar lēmuma par pārcelšanu citā amatā atcelšanu, atlīdzība)
   2013/C 377/02
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un C. Berardis-Kayser)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 14. septembra spriedumu lietā T-236/02 Marcuccio/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa daļēji noraidīja, pirmkārt, prasību atcelt Eiropas Komisijas 2002. gada 18. marta lēmumu pārcelt prasītāju no Komisijas delegācijas Luandā (Angola) uz “Attīstības” ģenerāldirektorātu Briselē (Beļģija), visus iepriekšējos, ar to saistītos un/vai sekojošos aktus, it īpaši, par jebkura cita ierēdņa iecelšanu šajā amatā, kā arī Komisijas 2001. gada 13. un 14. novembra paziņojumus un Ārējo dienestu vadības komitejas atzinumu vai atzinumus, un, otrkārt, prasību piešķirt pabalstus saistībā ar prasītāja pienākumiem Angolā, kā arī atlīdzināt nodarīto kaitējumu — Tiesības uz aizstāvību — Pamatojuma nesniegšana — Faktu sagrozīšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Luigi Marcuccio k-gs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 25, 28.1.2012.


title: Lietas T-63/97 izslēgšana no reģistra

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/63

         Lietas T-63/97 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 217/130)

      (tiesvedības valoda — holandiešu)

   2005. gada 16. jūnijā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-63/97 P. J. M. Janssen/Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 142, 10.05.1997.


title: Lieta F-85/11: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 6. decembra rīkojums — Wendelboe /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Procesa jautājumi — Iebilde par nepieņemamību — Atteikums paaugstināt amatā — Starpiestāžu pārcelšana, kas ir notikusi paaugstināšanas amatā gadā, kura laikā ierēdnis savā sākotnējā iestādē tiktu paaugstināts amatā — Sūdzība — Nokavējums — Nepieņemamība)

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/32

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 6. decembra rīkojums — Wendelboe/Komisija
   (Lieta F-85/11) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Procesa jautājumi - Iebilde par nepieņemamību - Atteikums paaugstināt amatā - Starpiestāžu pārcelšana, kas ir notikusi paaugstināšanas amatā gadā, kura laikā ierēdnis savā sākotnējā iestādē tiktu paaugstināts amatā - Sūdzība - Nokavējums - Nepieņemamība)
   2012/C 138/72
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wendelboe (Howald, Luksemburga) (pārstāvji — D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. G. Bercheid un C. Berardis-Kayser)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu 2009. gada paaugstināšanas amatā ietvaros nepaaugstināt prasītāju amatā dienesta pakāpē AST 5 sākot ar 2009. gada 1. martu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Wendelboe sedz visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 340, 19.11.2011., 42. lpp.


title: Lieta T-223/08: Prasība, kas celta 2008. gada 12. jūnijā — Iranian Tobacco /ITSB — AD Bulgartabac ( Bahman )

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/46

         Prasība, kas celta 2008. gada 12. jūnijā — Iranian Tobacco/ITSB — AD Bulgartabac (“Bahman”)
   (Lieta T-223/08)
   (2008/C 223/81)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Iranian Tobacco Company, Teherāna (Irāna) (pārstāve –M. Beckensträter, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: AD Bulgartabac Holding, Sofija (Bulgārija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 10. aprīļa lēmumu, kas paziņots 2008. gada 15. aprīlī, lietā R 709/2007-1;

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā, segt atlīdzināmos izdevumus, ieskaitot pamata procesā radušos izdevumus, tostarp atbildētājam radušos izdevumus;

               —

               pakārtoti, atcelt 2008. gada 10. aprīļa lēmumu un 2007. gada 7. marta –1415 C — lēmumu un konstatēt, ka personas, kas iestājusies lietā, 2005. gada 8. novembra pieteikums bija nepieņemams.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme “Bahman” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 34. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 427 336);

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja;

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: AD Bulgartabac Holding;

      Anulēšanas nodaļas lēmums: attiecīgo Kopienas preču zīmi anulēt;

      Apelāciju padomes lēmums: prasītājas apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: pārkāpjot Kopienas tiesisko regulējumu, Regulu (EK) Nr. 40/94 (1) un citus procesuālos noteikumus, nav ņemts vērā, ka AD Bulgartabac Holding iesniegtā pieteikuma pieņemamības nosacījumi bija jāizvērtē pēc paša iniciatīvas.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-195/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. maijā — Matkompaniet /ITSB — DF World of Spices ( KATOZ )

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/54

         Prasība, kas celta 2009. gada 19. maijā — Matkompaniet/ITSB — DF World of Spices (“KATOZ”)
   (lieta T-195/09)
   2009/C 180/100
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Matkompaniet AB, Borås (Zviedrija) (pārstāvji — J. Gulliksson un J. Olsson, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: DF World of Spices GmbH, Dissen, (Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 11. marta lēmumu lietā R 577/2008-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies procesā Pirmās instances tiesā un ITSB.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “KATOZ” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30. un 31. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijā reģistrēta grafiska preču zīme “KATTUS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30., 31. un 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt un Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt daļā

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini uzskatīja, ka pastāv attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja


title: Lieta T-546/17: Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – Haufe-Lexware/EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (“Leshare”)

text:
               9.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 338/17

         Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – Haufe-Lexware/EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (“Leshare”)
   (Lieta T-546/17)
   (2017/C 338/19)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Haufe-Lexware GmbH & Co. KG (Freiburg im Breisgau, Vācija) (pārstāvis – N. Hebeis, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Le Shi Holdings (Beijing) Ltd (Pekina, Ķīna)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Leshare” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 883 301

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 15. jūnija lēmums lietā R 1691/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-221/09: Prasība, kas celta 2009. gada 3. jūnijā — ERGO Versicherungsgruppe /ITSB — Société de Développement et de Recherche Industrielle ( ERGO Group )

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/60

         Prasība, kas celta 2009. gada 3. jūnijā — ERGO Versicherungsgruppe/ITSB — Société de Développement et de Recherche Industrielle (“ERGO Group”)
   (lieta T-221/09)
   2009/C 180/111
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ERGO Versicherungsgruppe AG, Diseldorfa (Vācija) (pārstāvji — V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde un J. Pause, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Société de Développement et de Recherche Industrielle SAS, Chenôve (Francija).

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 20. marta lēmumu lietā R 520/2008-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ERGO Group” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3. un 5. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 296 449)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Société de Développement et de Recherche Industrielle SAS

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “URGO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 5. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 989 863)

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad — Regulas Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpums, jo nepastāvot konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-457/07: Prasība, kas celta 2007. gada 9. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/29

         Prasība, kas celta 2007. gada 9. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-457/07)
   (2007/C 297/47)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un P. Andrade)

      Atbildētāja: Portugāles Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Portugāles Republika nav izpildījusi Tiesas (pirmā palāta) 2005. gada 10. novembra spriedumu lietā C-432/03 Komisija/Portugāles Republika;

               —

               piespriest Portugāles Republikai maksāt kavējuma naudu EUR 37 400 par katru minētā sprieduma izpildes kavējuma dienu;

               —

               piespriest Portugāles Republikai maksāt naudas sodu EUR 5 280 par katru dienu, skaitot no 2005. gada 10. decembra — dienas, kad tika pasludināts spriedums, ar kuru tika atzīta pienākumu neizpilde — līdz dienai, kad Portugāles Republika būs izpildījusi spriedumu, vai arī līdz dienai, kad Pirmās instances tiesa lems atbilstoši EKL 228. pantam;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija uzskata, ka Portugāles Republika turpina ierobežot pieeju tirgum, pieprasīdama, lai tādiem jauniem būvniecības materiāliem, kam trūkst tehniskas specifikācijas vai savstarpējas atzīšanas, tiktu saņemts iepriekšējs atzinums, ar ko tiktu apstiprināta to piemērotība noteiktai izmantošanai. Tāpat Portugāles Republika turpina ierobežot pieeju tirgum, neatzīdama citās dalībvalstīs jauniem materiāliem, kam trūkst tehniskas specifikācijas, izsniegtos atbilstības sertifikātus, ja šo atzīšanu pieprasījis uzņēmējs, kas nav ne ražotājs, ne viņa pārstāvis.
   Portugāles tiesību aktos joprojām nav noteikti kritēriji, kas administrācijai jāpiemēro, lai izvērtētu lūgumus sniegt atzinumu veidā, kas izslēgtu patvaļību. Nepastāvot tehniskai specifikācijai, Portugāles tiesību akti paredz lēmumu par atzīšanu ietvaros piemērojamos kritērijus, kas nav objektīvi un ir diskriminējoši.
   Portugāles Republika joprojām nav veikusi pasākumus, kas tai bija jāveic attiecībā uz uzņēmējiem, kuriem tā ir piemērojusi tiesību normas, kas ir pretrunā EKL 28. un 30. pantam.


title: Lieta C-226/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 10. maijā iesniedza Amtsgericht Köln (Vācija) — Hannelore Adams/Germanwings GmbH

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 10. maijā iesniedza Amtsgericht Köln (Vācija) — Hannelore Adams/Germanwings GmbH

   (Lieta C-226/10)
   ()
   2010/C 209/23
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Köln

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Hannelore Adams

      Atbildētāja: Germanwings GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (1), 4. panta 3. punkts ir piemērojams, ja pasažieris, kuram ir apstiprināta reģistrācija turpceļam un atpakaļceļam, neierodas uz atpakaļceļa lidojuma reģistrāciju un tā pamatā ir šādi fakti:

               —

               Apkalpojošais gaisa pārvadātājs pasažierim, kurš bija laikus ieradies uz reģistrāciju turpceļa lidojumam, pret viņa gribu atteica iekāpšanu lidojumam turpceļā un norādīja, ka iekāpšana tiks atteikta arī lidojumam atpakaļceļā.

               —

               Iekāpšanas atteikšanas pamatā ir fakts, ka apkalpojošais gaisa pārvadātājs nepamatoti uzskata, ka tam, ņemot vērā parādzīmi, ir tiesības pieprasīt apstrādes nodevu, kuru pasažieris vēl nav samaksājis.

      (1)  OV L 46, 1. lpp.


title: Lieta T-161/09: Prasība, kas celta 2009. gada 21. aprīlī — Ilink Kommunikationssysteme/ITSB ( ilink )

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/44

         Prasība, kas celta 2009. gada 21. aprīlī — Ilink Kommunikationssysteme/ITSB (“ilink”)
   (lieta T-161/09)
   2009/C 153/87
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ilink Kommunikationssysteme GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvis — B. Schütze, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja 2009. gada 5. februāra lēmumu lietā R 1849/2007–4;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ilink” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 38. un 42. klasē;

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta (šobrīd Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts) pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei ir vajadzīgā atšķirtspēja un nav vajadzības saglabāt to vispārēji pieejamu.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV 2009, L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-271/11: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 8. novembra spriedums ( Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Techniko Epimelitirio Elladas (TEE) u. c./ Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis, Ypourgos Metaforon kai Epikoinonion kai, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon (Gaisa pārvadājumi — Regula Nr. 2042/2003 — Tehniskās prasības un administratīvās procedūras civilās aviācijas jomā — Gaisa kuģu lidojumderīguma uzturēšana — Pārbaudes uzdevumos iesaistītā personāla apstiprināšana — Vajadzīgās kvalifikācijas)

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/16

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 8. novembra spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Techniko Epimelitirio Elladas (TEE) u. c./Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis, Ypourgos Metaforon kai Epikoinonion kai, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon

   (Lieta C-271/11) (1)

   (Gaisa pārvadājumi - Regula Nr. 2042/2003 - Tehniskās prasības un administratīvās procedūras civilās aviācijas jomā - Gaisa kuģu lidojumderīguma uzturēšana - Pārbaudes uzdevumos iesaistītā personāla apstiprināšana - Vajadzīgās kvalifikācijas)
   2013/C 9/25
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Symvoulio tis Epikrateias

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītāji: Techniko Epimelitirio Elladas (TEE), Syllogos Ellinon Diplomatouchon aeronafpigon michanikon (SEA), Alexandros Tsiapas, Antonios Oikonomopoulos, Apostolos Batategas, Vasileios Kouloukis, Georgios Oikonomopoulos, Hlias Hliadis, Ionnis Tertigkas, Panellinios Syllogos Aerolimenikon Ypiresias Politikis Aeroporias, Eleni Theodoridou, Ioannis Karnesiotis, Alexandra Efthimiou, Eleni Saatsaki

      Atbildētāji: Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis, Ypourgos Metaforon kai Epikoinonion kai, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Symvoulio tis Epikrateias — Komisijas 2003. gada 20. novembra Regulas (EK) Nr. 2042/2003 par gaisa kuģu un aeronavigācijas ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīguma uzturēšanu un šo uzdevumu izpildē iesaistīto organizāciju un personāla apstiprināšanu (OV L 315, 1. lpp.) interpretācija — Valsts tiesiskā regulējuma, ar ko gaisa kuģu pārbaužu uzdevums ir sadalīts starp četrām nošķirtām inspektoru kategorijām (lidojumderīguma inspektori, lidojuma darbību inspektori, gaisa kuģu salonu drošības inspektori un diplomu un licenču inspektori), saderīgums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2003. gada 20. novembra Regulas (EK) Nr. 2042/2003 par gaisa kuģu un aeronavigācijas ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīguma uzturēšanu un šo uzdevumu izpildē iesaistīto organizāciju un personāla apstiprināšanu 2. pants un tās I pielikuma norma M.B.902 ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstīm, nosakot papildu pasākumus šīs regulas īstenošanai, ir iespēja normā M.B.902 paredzētajā kompetentajā iestādē gaisa kuģu lidojumderīguma pārbaudes darbības sadalīt starp vairākām specializētām inspektoru kategorijām;

               2)

               Regulas Nr. 2042/2003 I pielikuma normas M.B.902 b) punkta 1. apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ikvienai personai, kurai ir uzticēti gaisa kuģa lidojumderīguma pārbaudes uzdevumi jebkādā jomā, ir jābūt piecu gadu pieredzei, kas aptver visas jomas, kuru mērķis ir nodrošināt gaisa kuģa lidojumderīguma uzturēšanu, un vienīgi šīs jomas;

               3)

               Regulas Nr. 2042/2003 I pielikuma normas M.B.902 b) punkta 1. apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstis var noteikt nosacījumus, ar kādiem ir iegūta vismaz piecu gadu pieredze lidojumderīguma uzturēšanas jomā, kurai ir jābūt personālam, kam ir uzticēta gaisa kuģu lidojumderīguma pārbaude. Tās it īpaši var izvēlēties ņemt vērā pieredzi, kas gūta, strādājot gaisa kuģu tehniskās apkopes darbnīcā, atzīt pieredzi, kas aviācijas studiju laikā gūta profesionālā vidē veiktas prakses laikā, vai arī pieredzi, kas ir saistīta ar lidojumderīguma inspektora pienākumiem, kas veikti senāk;

               4)

               Regulas Nr. 2042/2003 I pielikuma normas M.B.902 b) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā nav noteikta atšķirība starp gaisa kuģu lidojumderīguma uzturēšanas licences īpašniekiem minētās regulas III pielikuma, kura nosaukums ir “66. daļa”, izpratnē un augstākās izglītības iestādes diploma īpašniekiem;

               5)

               Regulas Nr. 2042/2003 I pielikuma normas M.B.902 b) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gaisa kuģu lidojumderīguma inspektora uzdevumus var veikt vienīgi personas, kuras pirms tam ir piedalījušās visās šajā normā prasītajās izglītības un apmācības programmās, un tajās ir notikusi šo personu zināšanu un prasmju novērtēšana atbilstoši šīm izglītības programmām;

               6)

               Regulas Nr. 2042/2003 I pielikuma normas M.B.902 b) punkta 4. apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka veikt gaisa kuģu lidojumderīguma inspektoru uzdevumus var vienīgi personas, kuras senāk ir ieņēmušas amatu ar atbilstošiem pienākumiem, apstiprinot gan savas spējas veikt nepieciešamās tehniskās kontroles, gan arī spējas novērtēt, vai kontroļu rezultāti ļauj vai neļauj izsniegt dokumentus, kuri apstiprina pārbaudītā gaisa kuģa lidojumderīgumu;

               7)

               Regula Nr. 2042/2003 ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstu kompetentajām iestādēm nav pienākuma paredzēt, ka personas, kuras veic gaisa kuģu lidojumderīguma pārbaudes uzdevumus šīs regulas spēkā stāšanas dienā, automātiski un neveicot atlases procedūru turpina veikt savus uzdevumus.

      (1)  OV C 232, 06.08.2011.


title: Lieta C-369/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 19. maija spriedumu lietā T-108/09 Ravensburger AG /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), Educa Borras, S.A. 2010. gada 22. jūlijā iesniedza Ravensburger AG

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/10

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 19. maija spriedumu lietā T-108/09 Ravensburger AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), Educa Borras, S.A.2010. gada 22. jūlijā iesniedza Ravensburger AG

   (Lieta C-369/10 P)
   ()
   2010/C 260/13
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ravensburger AG (pārstāvji — H. Harte-Bavendamm un M. Goldmann, Rechtsanwälte)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Educa Borras, S.A.

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pieņemt izskatīšanai apelācijas sūdzību par Vispārējās tiesas 2010. gada 19. maija spriedumu lietā T-108/09;

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu;

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2009. gada 8. janvāra lēmumu lietā R 305/2008-2 un, attiecīgā gadījumā, Anulēšanas nodaļas 2006. gada 3. septembra lēmumu lietā 1107 C;

               —

               (attiecīgā gadījumā) nodot lietu atpakaļ ITSB atkārtotai izskatīšanai;

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā, un ITSB atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus šajā apelācijas procesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka pārsūdzētais spriedums ir jāatceļ šādu iemeslu dēļ:

               1)

               Pierādījumu sagrozīšana, nepareizi interpretējot apelācijas sūdzības iesniedzējas faktiskos apgalvojumus par to preču sarakstu, uz kurām attiecas attiecīgā Kopienas preču zīme, norādot, ka “šajā lietā nav strīda par to, ka preces, attiecībā uz kurām reģistrēta attiecīgā preču zīme, cita starpā ietver atmiņas spēles”.

               2)

               Pierādījumu sagrozīšana, piemērojot Kopienas preču zīmes regulas (1) 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu kopsakarā ar tās 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, un nepareizo un pārāk ierobežojošo pārbaudes nosacījumu piemērošana, izvērtējot vārdiskas preču zīmes, proti, Kopienas preču zīmes “MEMORY” ar reģistrācijas numuru 1 203 629, aprakstošo raksturu.

               3)

               Pierādījumu sagrozīšana, piemērojot Kopienas preču zīmes regulas 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu kopsakarā ar tās 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, un nepareizo un pārāk ierobežojošo pārbaudes nosacījumu piemērošana, izvērtējot vārdiskas preču zīmes, proti, Kopienas preču zīmes “MEMORY” ar reģistrācijas numuru 1 203 629, atšķirtspējas neesamību.

               4)

               Pierādījumu sagrozīšana, gandrīz pilnībā pamatojoties tikai uz pieņēmumiem par valodas izmantošanu tālās valstīs ārpus Eiropas.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-297/09: Prasība, kas celta 2009. gada 22. jūlijā — Evropaïki Dynamiki /EADA

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/18

         Prasība, kas celta 2009. gada 22. jūlijā — Evropaïki Dynamiki/EADA
   (Lieta T-297/09)
   2009/C 233/34
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Aviācijas drošības aģentūra

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt EADA lēmumus par prasītājas piedāvājumu, kas iesniegti atklāta konkursa procedūrā EASA.2009.OP.02 par ITS pakalpojumu sniegšanu (OV 2009/S 22-030588) 1., 2., 3., un 5. grupā, izvēlēšanos kā otro un trešo pretendentu kaskādes mehānismā, un prasītājai paziņoti ar četrām atsevišķām vēstulēm, kas datētas ar 2009. gada 12. maiju, 2009. gada 8. jūliju, 2009. gada 13. jūliju un 2009. gada 15. jūliju, kā arī atcelt visus turpmākos ar šo konkursu saistītos EADA lēmumus, tostarp lēmumu par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu konkursā izvēlētajiem pretendentiem;

               —

               piespriest EADA atlīdzināt prasītājas zaudējumus, kas tai radušies attiecīgā konkursa procedūrā, EUR 6 100 000 apmērā;

               —

               piespriest EADA atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus un izdevumus saistībā ar šo prasību, arī tad, ja tā tiek noraidīta.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā prasītāja lūdz atcelt atbildētājas lēmumu par prasītājas piedāvājumu, kas tika iesniegti atklāta konkursa procedūrā EASA.2009.OP.02 saistībā ar ITS pakalpojumu sniegšanu, izvēlēšanos kā otro un trešo pretendentu kaskādes mehānismā, kā arī lēmumu par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu konkursā izvēlētajiem pretendentiem. Prasītāja turklāt lūdz atlīdzināt zaudējumus, kas esot radušies saistībā ar konkursa procedūru.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza šādus pamatus.
   Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka atbildētāja ir pārkāpusi labas pārvaldības un vienlīdzīgas attieksmes principu, jo nav ņēmusi vērā izslēgšanas kritērijus, kas noteikti Finanšu regulas (1) 93. panta 1. punktā un 94. pantā, neizslēdzot no konkursa procedūras vienu no konkursā izvēlētā konsorcija dalībniekiem, pret kuru valsts iestādes ir izvirzījušas apsūdzības un kurš pat ir atzinis savu vainu noziedzīgās darbībās, it īpaši krāpšanā, korupcijā, kukuļdošanā saistībā ar tiesībām noslēgt līgumu, ko piešķir publiskās iestādes gan Eiropas Savienībā, gan starptautiskā līmenī, kā arī savas grāmatvedības viltošanā, un vēl vienu konkursā uzvarējošo pretendentu, kas būtiski pārkāpis savas līgumsaistības ar Eiropas Komisiju. Šādi rīkojoties, atbildētāja ir pārkāpusi arī Īstenošanas noteikumu (2) 133.a pantu un 134. pantu, kā arī Direktīvas 2004/18/EK (3) 45. pantu.
   Prasītāja turklāt vērš uzmanību uz atbildētājas iespējamo profesionālo pārkāpumu, pieļaujot iespējamo apakšuzņēmēja, uz kuru neattiecas PTO Nolīgums par valsts iepirkumu (WTO/GPA), izmantošanu.
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un ka tā nav norādījusi [sava lēmuma] pamatojumu, pārkāpjot Finanšu regulu un tās Īstenošanas noteikumus, kā arī Direktīvu 2004/18/EK un EKL 253. pantu. Prasītāja apgalvo, ka atbildētāja ir pārkāpusi arī vienlīdzīgas attieksmes principu, jo viens no izvēlētajiem pretendentiem nav ievērojis konkursa tehniskās specifikācijas.

      (1)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp).

      (2)  Komisijas 2002. gada 23. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 357, 1. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp).


title: Lieta T-246/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 6. maija spriedums — Redcats /ITSB — Revert & Cía ( REVERIE ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes REVERIE reģistrācijas pieteikums — Kopienas agrāka grafiska preču zīme Revert — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/16

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 6. maija spriedums — Redcats/ITSB — Revert & Cía (“REVERIE”)
   (Lieta T-246/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “REVERIE’ reģistrācijas pieteikums - Kopienas agrāka grafiska preču zīme “Revert’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2008/C 158/25)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Redcats SA, Roubaix (Francija) (pārstāvis — A. Bertrand, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Manuel Revert & Cía, SA, Onteniente (Spānija)
   Priekšmets
   Prasība, kas celta par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 10. jūlija lēmumu (lieta R 171/2005-4) par iebildumu procesu starp Manuel Revert & Cía, SA un Redcats SA.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               noraidīt prasību;

               2)

               Redcats SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 261, 28.10.2006.


title: Lieta C-433/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 3. augustā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Bayerische Motoren Werke AG/Acacia Srl

text:
               7.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 410/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 3. augustā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Bayerische Motoren Werke AG/Acacia Srl

   (Lieta C-433/16)
   (2016/C 410/03)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Bayerische Motoren Werke AG

      Atbildētāja: Acacia Srl

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar Regulas Nr. 44/2001 24. pantu valsts tiesas, kas izskata lietu, piekritības apstrīdēšanu, kas izdarīta prejudiciāli, bet pakārtoti citiem prejudiciāliem iebildumiem par procesu, katrā ziņā pirms jautājumiem par būtību, var interpretēt kā piekritības pieņemšanu vai nē?

               2)

               Vai tas, ka Regulas Nr. 6/2002 82. panta 4. punktā strīdiem negatīva fakta konstatēšanas jomā nav paredzētas tās pašas regulas 82. panta 1. punktā minētajai atbildētāja tiesai alternatīvas tiesas, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nozīmē ekskluzīvas piekritības piešķiršanu attiecībā uz šādiem strīdiem?

               3)

               Vai, lai atrisinātu [iepriekšējā] punktā minēto jautājumu, ir jābalstās arī uz to tiesību normu ekskluzīvās piekritības jomā interpretāciju, kas ir paredzētas Regulā Nr. 44/2001, it īpaši 22. pantā, kur ir noteikti šādas piekritības gadījumi, kuru vidū ir iekļauta piekritība jautājumos par patentu, preču zīmju un dizainparaugu reģistrāciju un spēkā neesamību, bet ne strīdi jautājumos par negatīva fakta konstatēšanu, kā arī uz 24. pantā, kas paredz iespēju atbildētājam akceptēt atšķirīgu tiesu, papildus gadījumiem, kad piekritība izriet no citiem šīs regulas noteikumiem, pēc tam attiecīgi fiksējot tās tiesas piekritību, kurā prasītājs ir cēlis prasību?

               4)

               Vai nostājai, kas ir pausta ar Tiesas 2012. gada 25. oktobra spriedumu lietā C-133/11 par Regulas Nr. 44/2001 5. panta 3. punkta piemērojamību, ir vai nav vispārējs un absolūts raksturs, un tā ir piemērojama ikvienai prasībai par negatīva fakta konstatēšanu atbildības par kaitējumu jomā, tostarp prasībai par negatīvu fakta konstatēšanu Kopienas dizainparaugu tiesību pārkāpšanas jomā, un, tātad, vai konkrētajā gadījumā piekritība ir tiesai, kas ir minēta Regulas Nr. 6/2002 81. pantā, vai tiesai, kura ir minēta Regulas Nr. 44/2001 5. panta 3. punktā, vai arī prasītāja ziņā ir izvēlēties vienu vai otru iespējamo piekritību?

               5)

               Vai gadījumā, ja prasības par dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu un negodīgu konkurenci tiek celtas saistībā ar strīdu Kopienas dizainparaugu jomā, ar ko tās ir saistītas, jo to pieņemšanas priekšnoteikums ir tāds, ka iepriekš ir pieņemta prasība par negatīva fakta konstatēšanu, tās var vai nevar izskatīt kopā ar šo pēdējo tajā pašā tiesā atbilstīgi Regulas Nr. 44/2001 28. panta 3. punkta plašai interpretācijai?

               6)

               Vai abas [iepriekšējā] punktā minētās prasības veido kaitējuma gadījumu un vai apstiprinošas atbildes gadījumā tās var ietekmēt Regulas Nr. 44/2001 (5. panta 3. punkta) vai Regulas Nr. [6/02] piemērojamību konkrētajam gadījumam attiecībā uz jurisdikciju?


title: Lieta C-394/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. augustā iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Sandy Siewert  u.c./ Condor Flugdienst GmbH

text:
               20.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 372/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. augustā iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Sandy Siewert u.c./Condor Flugdienst GmbH

   (Lieta C-394/14)
   2014/C 372/14
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Rüsselsheim

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Sandy Siewert, Emma Siewert, Nele Siewert

      Atbildētāja: Condor Flugdienst GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ārkārtējam apstāklim Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē ir jābūt tieši saistītam ar rezervēto lidojumu?

               2)

               Ja ārkārtējie apstākļi, kas radušies iepriekšējos lidojumos, ir būtiski arī attiecībā uz vēlāku lidojumu: vai iespējamie pasākumi, kas apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir jāveic saskaņā ar regulas 5. panta 3. punktu, attiecas tikai uz ārkārtējā apstākļa novēršanu vai tomēr arī uz izvairīšanos no ilgas kavēšanās?

               3)

               Vai tādu trešo personu iejaukšanās, kuras rīkojas uz savu atbildību un kuras ir saņēmušas tām uzticētos uzdevumus, kas ietilpst gaisa pārvadātāja darbībā, ir vērtējama kā ārkārtēji apstākļi regulas 5. panta 3. punkta izpratnē?

               4)

               Ja atbilde uz trešo jautājumu ir apstiprinoša: vai vērtējumā ir svarīgi, kas (gaisa pārvadātājs, lidostas ekspluatants utt.) ir devis uzdevumu trešajai personai?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (Dokuments attiecas uz EEZ); OV L 46, 1. lpp.


title: Lieta T-322/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. oktobra rīkojums — Kenitex-Química/ITSB — Chemicals International ( Kenitex TINTAS A qualidade da cor )

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/42

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. oktobra rīkojums — Kenitex-Química/ITSB — Chemicals International (“Kenitex TINTAS A qualidade da cor”)
   (Lieta T-322/07) (1)

   (2008/C 327/78)

      Tiesvedības valoda — portugāļu

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta F-114/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. oktobrī — Wenning / Europol

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/47

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. oktobrī — Wenning/Europol

   (Lieta F-114/07)
   (2007/C 315/91)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rainer Wenning, Hāga (Nīderlande) (pārstāvji — G. Vandersanden, C. Ronzi, advokāti)

      Atbildētājs: Europol

   Prasītāja prasījumi
   Prasītājs lūdz Pirmās instances tiesu:

               —

               atcelt Eiropola [Europol] direktora 2006. gada 21. decembra lēmumu par prasītāja līguma nepagarināšanu un viņa atkārtotu pieņemšanu darbā Eiropolā no 2007. gada 1. oktobra;

               —

               līdz ar to Personāla attīstības un pārskata anketas, uz kuras ir balstīts apstrīdētais lēmums, atcelšanu;

               —

               samaksāt kompensāciju par nodarītajiem materiālajiem zaudējumiem un morālo kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pieņemot lēmumu par prasītāja līguma nepagarināšanu, nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu, jo tas neietver to pamatojošus iemeslus. Tas pamatots ar spēku zaudējušu Personāla attīstības un pārskata anketu.
   Prasītāja Novērtējuma ziņojums ir sagatavots, pārkāpjot Eiropola noteikumus par personāla attīstības un pārskata procesu (Eiropola Personāla noteikumu un Personāla attīstības un pārskata procesa vadlīniju 28. pants), un ietver daudz kļūdu vērtējumā, novedot pie tiesību kļūdas.
   Prasītāja augstāk stāvošas personas izmantoja novērtēšanas procesu drīzāk ar mērķi viņu atlaist nevis izvērtēt. Tā ir varas nepareiza un ļaunprātīga izmantošana.
   Prasītāja priekšnieku vienīgais mērķis bija nepagarināt viņa līgumu, neskatoties uz viņa labo veikumu un apstākli, ka viņam tika norādīts, ka viņš saņems augstāku novērtējumu nekā iepriekšējā gadā, ja viņš turpinās uzlabot savu sniegumu. Prasītājam bija tiesiska paļāvība, ka viņa līgums pārtaps nenoteikta termiņa līgumā vai vismaz tiks pagarināts.
   Apstrīdētais lēmums un apstākļi, kādos tas tika pieņemts, arī nesaskan ar labas pārvaldības principu un pienākumu ņemt vērā ierēdņu intereses, kas ikvienai iestādei ir jāievēro attiecībā uz tās personālu.
   Paturot prasītāju darbā Eiropolā, tiktu ievērotas gan dienesta intereses, gan personāla intereses. Darbs, ko prasītājs veica, tiks veikts arī turpmāk. Prasītājs pastāvīgi vairāku gadu laikā parādīja, ka viņš var to veikt labi, bija apmierināti gan kolēģi, gan arī cilvēki ārpus Eiropola.
   Prasītājs tāpat ir diskriminēts, salīdzinot ar citiem kolēģiem, kuri veica darbu tādā pašā veidā kā viņš un kuru līgumi tika pagarināti.
   Prasītājs lūdz izmaksāt kompensāciju par materiālajiem zaudējumiem un morālo kaitējumu, kas viņam radies apstrīdētā lēmuma dēļ.


title: Atzinums 1/09: Eiropas Savienības Padomes iesniegts pieteikums atzinuma saņemšanai saskaņā ar EKL 300. panta 6. punktu

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/15

         Eiropas Savienības Padomes iesniegts pieteikums atzinuma saņemšanai saskaņā ar EKL 300. panta 6. punktu
   (Atzinums 1/09)
   2009/C 220/24
   Tiesvedības valoda: visas ES oficiālās valodas

      Pieteikuma iesniedzēja:

   Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-C. Piris, F. Florindo Gijón, G. Kimberley)

      Tiesai uzdotais jautājums:

   Vai līgums, kura mērķis ir radīt vienotu reglamentējošu sistēmu patentu jomā (pašlaik saukta par “Eiropas Patentu tiesu un Kopienu patentu”) (1), atbilst Eiropas Kopienu dibināšanas līguma tiesību normām?

      (1)  Padomes darba dokuments par pārstrādāto prezidentūras tekstu par līguma projektu par Eiropas Patentu tiesu un Kopienas patentu, un Statūtu projektu (2009. gada 23. marta dokuments Nr. 7928/09).


title: Lieta T-107/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 29. septembra spriedums — Procter & Gamble Manufacturing Cologne/ITSB — Natura Cosméticos ( NATURAVIVA ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes NATURAVIVA reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme VIVA — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Apzīmējumu līdzības neesamība)

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/19

         Vispārējās tiesas 2011. gada 29. septembra spriedums — Procter & Gamble Manufacturing Cologne/ITSB — Natura Cosméticos (“NATURAVIVA”)
   (Lieta T-107/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “NATURAVIVA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “VIVA” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Apzīmējumu līdzības neesamība)
   2011/C 331/34
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Procter & Gamble Manufacturing Cologne GmbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvis — K. Sandberg, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Natura Cosméticos, SA (Sáo Paulo, Brazīlija) (pārstāvis — C. Bercial Arias, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 23. novembra lēmumu lietā R 1558/2008-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Procter & Gamble Manufacturing Cologne GmbH un Natura Cosméticos, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Procter & Gamble Manufacturing Cologne GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 134, 22.05.2010.


title: Lieta C-529/06: Tiesas (septītā palāta) spriedums 2007. gada 27. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/98/EK — Valsts sektora informācijas atkalizmantošana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/17

         Tiesas (septītā palāta) spriedums 2007. gada 27. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-529/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2003/98/EK - Valsts sektora informācijas atkalizmantošana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2007/C 297/27)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — E. Montaguti)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — C. Schiltz)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību aktu, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 17. novembra Direktīvu 2003/98/EK par valsts sektora informācijas atkalizmantošanu (OV L 345, 90. lpp.), nepieņemšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 17. novembra Direktīvu 2003/98/EK par valsts sektora informācijas atkalizmantošanu, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 42, 24.2.2007.


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2005. gada 11. janvārī lietā C-26/03 (Oberlandesgericht Naumburg lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Stadt Halle, RPL Recyclingpark Lochau GmbH pret Arbeitsgemeinschaft Thermische Restabfall- und Energieverwertungsanlage TREA Leuna (Direktīva 92/50/EEK — Valsts pakalpojumu līgumi — Piešķiršana bez paziņojuma par līgumu — Līguma piešķiršana uzņēmumam ar jauktu (privātu un publisku) kapitālu — Tiesas aizsardzība — Direktīva 89/665/EEK)

text:
               5.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 57/6

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 11. janvārī
   lietā C-26/03 (Oberlandesgericht Naumburg lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Stadt Halle, RPL Recyclingpark Lochau GmbH pret Arbeitsgemeinschaft Thermische Restabfall- und Energieverwertungsanlage TREA Leuna
       (1)

   (Direktīva 92/50/EEK - Valsts pakalpojumu līgumi - Piešķiršana bez paziņojuma par līgumu - Līguma piešķiršana uzņēmumam ar jauktu (privātu un publisku) kapitālu - Tiesas aizsardzība - Direktīva 89/665/EEK)
   (2005/C 57/10)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā C-26/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Oberlandesgericht Naumburg (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 8. janvārī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 23. janvārī tiesvedībā Stadt Halle, RPL Recyclingpark Lochau GmbH pret Arbeitsgemeinschaft Thermische Restabfall- und Energieverwertungsanlage TREA Leuna, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász (referents), M. Ilešič un E. Levits, ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretārs R. Grass, 2005. gada 11. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               1. panta 1. punkts Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvā (89/665/EEK) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, kas grozīta ar Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvu (92/50/EEK) par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai, kas savukārt grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 13. oktobra Direktīvu (97/52/EK), ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka dalībvalstu pienākums nodrošināt efektīvu un ātru iespēju pārsūdzēt līgumslēdzēju iestāžu pieņemtos lēmumus attiecas arī uz lēmumiem, kas nav pieņemti formālas valsts līgumu piešķiršanas procedūras ietvaros un pirms formāla uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu, proti, tas attiecas arī uz lēmumu par to, vai uz konkrētu valsts līgumu attiecas Direktīvas 92/50 personiskā vai materiāltiesiskā piemērošanas joma. Šādas pārsūdzības iespējas ir pieejamas visām personām, kurām ir vai ir bijusi interese noslēgt valsts līgumu un kuras ir skāris vai var skart potenciālais pārkāpums, turklāt no brīža, kad līgumslēdzēja iestāde ir paudusi gribu, kurai var būt tiesiskas sekas. Tātad dalībvalstis nedrīkst pakārtot pārsūdzības iespēju kādam posmam, ko formāli sasniegusi valsts līguma piešķiršanas procedūra;

               2)

               gadījumos, kad līgumslēdzēja iestāde ir nodomājusi noslēgt līgumu, kam ir finansiālas sekas un kas saistīts ar pakalpojumiem, uz kuriem attiecas Direktīvas 92/50, kas grozīta ar Direktīvu 97/52, materiāltiesiskā piemērošanas joma, ar uzņēmējsabiedrību, kura no tās nav juridiski atkarīga un kurā līgumslēdzējai iestādei kopā ar kādu privātu uzņēmumu vai vairākiem privātiem uzņēmumiem pieder kapitāls, šai līgumslēdzējai iestādei tik un tā ir jāpiemēro šai Direktīvā paredzētās valsts līguma piešķiršanas procedūras.

      (1)  OV C 101, 26.04.2003.