title: Lieta C-599/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-348/14 Yanukovych/Padome 2016. gada 23. novembrī iesniedza Oleksandr Viktorovych Yanukovych

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/27

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-348/14 Yanukovych/Padome 2016. gada 23. novembrī iesniedza Oleksandr Viktorovych Yanukovych

   (Lieta C-599/16 P)
   (2017/C 030/32)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (pārstāvis – T. Beazley QC)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-348/14 apelācijas sūdzībā norādītājā apmērā, proti, minētā sprieduma rezolutīvās daļas 2. un 4. punktu;

               —

               apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumus Vispārējā tiesā šādā apmērā:

                           —

                           atcelt Padomes 2015. gada 29. janvāra Lēmumu (KĀDP) 2015/143, ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP (1) (turpmāk tekstā – “Otrais grozošais lēmums”);

                           —

                           atcelt Padomes 2015. gada 5. marta Lēmumu (KĀDP) 2015/364, ar kuru groza Lēmumu 2014/119/KĀDP (2), un

                           —

                           atcelt Padomes 2015. gada 5. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 2015/357, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 (3);

                     ciktāl šie pasākumi attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju; un

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt visus izdevumus saistībā ar apelācijas tiesvedību un prasījumu grozījumu rakstā izvirzīto prasību atcelt tiesību aktus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Padomes Lēmuma 2014/119/KĀDP, kas grozīts ar Otro grozošo lēmumu, 1. panta 1. punktā norādītais kritērijs iekļaušanai sarakstā ir saderīgs ar kopējās ārpolitikas un drošības politikas mērķiem, kuri ir izklāstīti Līguma par Eiropas Savienību 21. pantā. Vispārējā tiesa neesot atzinusi, ka valsts līdzekļu piesavināšanās darbībām, kā minimums, ir jābūt kriminālvajāšanas vai cita tiesas procesa priekšmetam attiecīgajā valstī apstākļos, kad – kā tas ir šajā lietā – ir ticami pierādījumi, ka attiecīgajā valstī netiek konsekventi un pienācīgi ievēroti cilvēktiesību pamatprincipi vai tiesiskuma princips.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, (1) neizdarot secinājumu, ka bija ticami pierādījumi par to, ka Ukraina konsekventi un pienācīgi neievēro cilvēktiesības vai tiesiskuma principu, un, (2) aprakstot noteiktas Ukrainas iestādes, uz kuru pierādījumiem Eiropas Savienības Padome balstījās, kā “augstu tiesu iestādi”. Turklāt Vispārējā tiesa pieļāva kļūdu, nesniedzot nekādu pamatojumu par tās nostāju saistībā ar (1) un (2) punktu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, (1) secinot, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja vārda iekļaušana sarakstā, pamatojoties uz Ukrainas iestāžu 2014. gada 30. decembra vēstuli, atbilst kritērijam iekļaušanai sarakstā, un (2) secinot, ka Padome nav pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzēja iekļaušanu sarakstā.

      (1)  Padomes 2015. gada 29. janvāra Lēmums (KĀDP) 2015/143, ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2015, L 24, 16. lpp.).

      (2)  Padomes 2015. gada 5. marta Lēmums (KĀDP) 2015/364, ar kuru groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2015, L 62, 25. lpp.).

      (3)  Padomes 2015. gada 5. marta Īstenošanas regula (ES) 2015/357, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2015, L 62, 1. lpp.).


title: Lieta T-306/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. marta rīkojums – Polymer-Chemie/Komisija

text:
               11.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/39

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. marta rīkojums – Polymer-Chemie/Komisija
   (Lieta T-306/14) (1)

   (2015/C 155/54)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Lieta T-434/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 22. novembra rīkojums — Milbert u.c. pret Komisiju (Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Paaugstināšana amatā 2003. gadā — Atteikums paaugstināt amatā — Amatā paaugstināšanas punktu piešķiršana — Prasība atcelt tiesību aktu — Interese celt prasību — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/41

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 22. novembra rīkojums — Milbert u.c. pret Komisiju
   (Lieta T-434/04) (1)

   (Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Paaugstināšana amatā 2003. gadā - Atteikums paaugstināt amatā - Amatā paaugstināšanas punktu piešķiršana - Prasība atcelt tiesību aktu - Interese celt prasību - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2006/C 331/90)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Alex Milbert, Esperandža (Luksembourga), Imre Czigàny, Rhode-Saint-Genèse (Beļģija), José Manuel De la Cruz Gonzalez, Brisele (Beļģija), Viviane Deveen, Overijse (Beļģija), Mohammad Reza Fardoom, Roodt-sur-Syre (Luksemburga), Laura Gnemmi, Hünsdorf (Luksemburga), Marie-José Reinard, Bertrandža (Luksemburga), Vassilios Stergiou, Kraainem (Beļģija), un Ioannis Terezakis, Brisele (pārstāvji — sākotnēji G. Bounéou un F. Frabetti, avocats, pēc tam F. Frabetti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un H. Krämer)
   Priekšmets
   No vienas puses, prasība atcelt ierēdņu sarakstu, kas paaugstināti amatā 2003. gadā, jo šajā sarakstā nav iekļauti prasītāju vārdi, kā arī attiecīgi šī lēmuma sagatavošanas dokumentus, un, no otras puses, pakārtoti, prasība atcelt punktu piešķiršanu attiecībā uz 2003. gada amatā paaugstināšanu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 6, 8.1.2005.


title: Lieta T-191/11: Prasība, kas celta 2011. gada 25. martā — Automobili Lamborghini /ITSB — Miura Martínez ( “Miura” )

text:
               28.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 160/23

         Prasība, kas celta 2011. gada 25. martā — Automobili Lamborghini/ITSB — Miura Martínez (“Miura”)
   (Lieta T-191/11)
   2011/C 160/37
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Automobili Lamborghini Holding SpA (Sant'Agata Bolognese, Itālija) (pārstāvis — P. Kather, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Citi procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieki: Eduardo Miura Martínez (Sevilja, Spānija) un Antonio José Miura Martínez (Sevilja, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 21. janvāra lēmumu lietā R 161/2010-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “Miura”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 12., 14., 18., 25. un 28. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieki: Eduardo Miura Martínez un Antonio José Miura Martínez

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: starptautiska un valsts grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “MIURA”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 12., 14., 24., 25. un 39. klasē, valsts vārdiska preču zīme “MIURA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 25. klasē, kā arī komercdarbībā — buļļu audzēšanā — izmantots vārds “MIURA”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 42. panta 2. punkta pārkāpums, jo personas, kas iestājušās lietā, neesot pierādījušas preču zīmju, ar kurām pamatoti iebildumi, izmantošanu, kā arī Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums, jo prasītāja, tā kā tai nebija paziņots iebildumu pamatojums, neesot varējusi paust viedokli par lēmumos izklāstītajiem apsvērumiem

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-286/13 P: Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 19. marta spriedums – Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe, agrākā Dole Germany OHG/Eiropas Komisija Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Eiropas banānu tirgus — Saskaņošana, nosakot references cenas — Pienākums norādīt pamatojumu — Novēlots pamatojums — Novēlota pierādījumu iesniegšana — Tiesības uz aizstāvību — Pušu procesuālo tiesību vienlīdzības princips — Faktu konstatēšanu reglamentējošie principi — Faktu sagrozīšana — Pierādījumu vērtēšana — Tirgus struktūra — Komisijas pienākums precizēt tādas informācijas apmaiņas elementus, kura veido konkurences ierobežojumu mērķa dēļ — Pierādīšanas pienākums — Naudas soda aprēķināšana — Pārkāpumā neiesaistītu meitasuzņēmumu pārdošanas apjomu ņemšana vērā — Vienu un to pašu banānu pārdošanas apjomu dubulta pieskaitīšana

text:
               11.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/3

         Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 19. marta spriedums – Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe, agrākā Dole Germany OHG/Eiropas Komisija
   (Lieta C-286/13 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Eiropas banānu tirgus - Saskaņošana, nosakot references cenas - Pienākums norādīt pamatojumu - Novēlots pamatojums - Novēlota pierādījumu iesniegšana - Tiesības uz aizstāvību - Pušu procesuālo tiesību vienlīdzības princips - Faktu konstatēšanu reglamentējošie principi - Faktu sagrozīšana - Pierādījumu vērtēšana - Tirgus struktūra - Komisijas pienākums precizēt tādas informācijas apmaiņas elementus, kura veido konkurences ierobežojumu mērķa dēļ - Pierādīšanas pienākums - Naudas soda aprēķināšana - Pārkāpumā neiesaistītu meitasuzņēmumu pārdošanas apjomu ņemšana vērā - Vienu un to pašu banānu pārdošanas apjomu dubulta pieskaitīšana)
   (2015/C 155/03)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe, agrākā Dole Germany OHG (pārstāvis – J.-F. Bellis, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Kellerbauer un P. Van Nuffel)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Dole Food Company Inc. un Dole Fresh Fruit Europe, agrākā Dole Germany OHG, solidāri atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 31.8.2013.


title: Lieta C-225/04: Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 1. jūnijā

text:
               24.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/9

         Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 1. jūnijā
   (Lieta C-225/04)
   (2004/C 190/15)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 1. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Somijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv M. Huttunen un K. Simonsson, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               Konstatēt, vai Somijas Republika ir pārkāpusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 19. decembra Direktīvas 2001/106/EEK ar kuru groza Direktīvu 95/21/EK, kas nosaka, kā kuģošanai Kopienas ostās un dalībvalstu jurisdikcijai pakļautos ūdeņos piemērot starptautiskos standartus attiecībā uz kuģu drošību, piesārņojuma novēršanu un dzīves un darba apstākļiem uz kuģiem (ostas valsts kontrole) (1) 2. pantā noteiktās saistības, neizdodot nepieciešamos tiesību un administratīvos aktus ar mērķi ieviest Direktīvas noteikumus, vai arī tā nav informējusi Komisiju par to izdošanu.

               2.

               piespriest Somijas Republiku atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas ieviešanas termiņš ir beidzies 2003. gada 22. jūlijā.

      (1)  OV 19, 22.1.2002., 17. lpp.


title: Lieta T-193/14: Prasība, kas celta 2014. gada 21. martā – Cristiano di Thiene /ITSB – Nautica Apparel  ( “AERONAUTICA” )

text:
               19.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/32

         Prasība, kas celta 2014. gada 21. martā – Cristiano di Thiene/ITSB – Nautica Apparel (“AERONAUTICA”)
   (Lieta T-193/14)
   2014/C 151/41
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cristiano di Thiene SpA (Thiene, Itālija) (pārstāvji – F. Fischetti un F. Celluprica, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Nautica Apparel, Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījums:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 10. janvāra lēmumu lietā R 96/2013–4.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “AERONAUTICA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 18., 20., 25., 35., 42. un 43. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 7 508 237

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vairākas agrākas Kopienas un Apvienotās Karalistes vārdisku preču zīmju “NAUTICA” un “NAUTICA BLUE” reģistrācijas attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 8., 9., 18., 20., 25., 27. un 35. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt daļēji

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-239/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 23. marta spriedums – Cryo-Save/EUIPO – MedSkin Solutions Dr. Suwelack (“Cryo-Save”) Eiropas Savienības preču zīme — Atcelšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Cryo-Save” — Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Preču zīmes faktiska izmantošana — Pierādīšanas pienākums — Atzīšana par atceltu

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/36

         Vispārējās tiesas 2017. gada 23. marta spriedums – Cryo-Save/EUIPO – MedSkin Solutions Dr. Suwelack (“Cryo-Save”)
   (Lieta T-239/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Cryo-Save” - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Preču zīmes faktiska izmantošana - Pierādīšanas pienākums - Atzīšana par atceltu)
   (2017/C 144/47)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cryo Save AG (Freienbach, Šveice) (pārstāvis – C. Onken, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – A. Schifko un W. Schramek)

      Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Billerbeck, Vācija) (pārstāvis – A. Thünken, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 3. marta lēmumu lietā R 2567/2013–4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp MedSkin Solutions Dr. Suwelack un Cryo-Save

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Cryo-Save AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 236, 20.7.2015.


title: Lieta T-31/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 9. oktobra rīkojums — Région Poitou-Charentes /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Struktūrfondi — Nepārsūdzams akts — Daļēji informatīvs, daļēji sagatavojošs akts — Nepieņemamība)

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/34

         Vispārējās tiesas 2012. gada 9. oktobra rīkojums — Région Poitou-Charentes/Komisija
   (Lieta T-31/12) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Struktūrfondi - Nepārsūdzams akts - Daļēji informatīvs, daļēji sagatavojošs akts - Nepieņemamība)
   2012/C 366/69
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Région Poitou-Charentes (Francija) (pārstāvis — J. Capiaux, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Dintilhac un A. Steiblytė)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, kurā ietverta Eiropas Komisijas 2011. gada 18. novembra vēstule, kurā kā priekšmets norādīts: “2000.-2006. gada “Espace Atlantique” programmas slēgšana, galīgā ziņojuma akceptēšana, CCI: 2001 RG 16 0PC 006”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Poitou Charentes reģions sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 109, 14.04.2012.


title: Lieta T-277/05: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko The Black & Decker Corporation iesniedza 2005. gada 20. jūlijā

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/58

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko The Black & Decker Corporation iesniedza 2005. gada 20. jūlijā
   (Lieta T-277/05)
   (2005/C 217/117)
   valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 20. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla The Black & Decker Corporation, Tovnsona [Townson], Mērilendas štats (ASV), kuru pārstāv P. Heriss [P. Harris], Solicitor.

      Atlas Copco Aktiebolag, Stokholma (Zviedrija) arī piedalījās procesā ITSB Apelāciju padomē.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 3. maija lēmumu lietā R 791/2004-1;

               —

               pasludināt iebildumus B 623 555 par nepieņemamiem;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā procesā un apelācijas procesā.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs:

               Prasītāja

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Krāsaina preču zīme melnā un dzeltenā krāsā, attiecībā uz 7. klasi (pārnēsājamie rokas elektriskie instrumenti utt.)

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Nereģistrētas preču zīmes un apzīmējumi, kas tiek lietoti tirdzniecībā visās dalībvalstīs attiecībā uz elektriskajiem instrumentiem

               ITSB Iebildumu nodaļas lēmums:

               Iebildumus noraidīt kā nepieņemamus

               ITSB Apelāciju padomes lēmums:

               Apstrīdēto lēmumu atcelt un nosūtīt to Iebildumu nodaļai atkārtotai izskatīšanai

               Izvirzītie pamati:

               Prasītāja apgalvo, ka iebildumi bija jānoraida kā nepieņemami, jo tajos netika pietiekami skaidri norādītas agrākās preču zīmes un apzīmējumi, uz kuriem tie ir balstīti, pārkāpjot Regulas Nr. 2868/1995 (1) 18. noteikuma 1. punktu

      (1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 15.12.1995., 1. lpp.).


title: Lieta C-670/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 13. decembra spriedums ( Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Société Vinifrance SA (Savienības finanšu interešu aizsardzība — Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 — 4. un 5. pants — Administratīvs sods — Administratīvs pasākums — Regula (EEK) Nr. 822/87 — Atbalsts koncentrētas vīnogu misas privātai uzglabāšanai — Kopienas izcelsme — Regula (EEK) Nr. 1059/83 — Līgums par ilgtermiņa uzglabāšanu — 2. panta 2. punkts — 17. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Atbalsta samazināšana atkarībā no pārkāpuma smaguma)

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/9

         Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 13. decembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Société Vinifrance SA

   (Lieta C-670/11) (1)

   (Savienības finanšu interešu aizsardzība - Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 - 4. un 5. pants - Administratīvs sods - Administratīvs pasākums - Regula (EEK) Nr. 822/87 - Atbalsts koncentrētas vīnogu misas privātai uzglabāšanai - Kopienas izcelsme - Regula (EEK) Nr. 1059/83 - Līgums par ilgtermiņa uzglabāšanu - 2. panta 2. punkts - 17. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Atbalsta samazināšana atkarībā no pārkāpuma smaguma)
   2013/C 38/10
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Atbildētāja: Société Vinifrance SA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil d'État — Komisijas 1983. gada 29. aprīļa Regulas (EEK) Nr. 1059/83 par uzglabāšanas līgumiem attiecībā uz galda vīniem, vīnogu misu, koncentrētu vīnogu misu un rektificētu koncentrētu vīnogu misu (OV L 116, 77. lpp.) 2. panta 2. punkta un 17. panta, Padomes 1987. gada 16. marta Regulas (EEK) Nr. 822/87 par vīna tirgus kopīgo organizāciju (OV L 84, 1. lpp.) noteikumu, kā arī Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV L 312, 1. lpp.) noteikumu interpretācija — Kopienu atbalsts par koncentrētas vīnogu misas uzglabāšanu apmaiņā pret līguma noslēgšanu ar valsts intervences aģentūru par uzglabāšanu — Vīnogu misas iegādāšanās, ko veic ražotājs, no fiktīvas vai neesošas sabiedrības — “Piederības” jēdziens regulas izpratnē — Regula, kurā ir paredzēti noteikumi attiecībā uz Savienības atbalstu, taču nav izstrādāta sankciju sistēma par tās noteikumu pārkāpumiem — Šādas sistēmas noteikšana Eiropas Savienības finanšu interešu apdraudējuma gadījumā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tādā situācijā, kāda ir pamatlietā, kur sabiedrības, kas esot pārdevusi vīnogu misu, nepastāvēšanas sekas ir tādas, ka nevar tikt pierādīta šīs vīnogu misas Kopienas izcelsme, ražotājs, kurš to ir iegādājies no šīs sabiedrības, katrā ziņā nevar saņemt uzglabāšanas atbalstu saskaņā ar Padomes 1987. gada 16. marta Regulu (EEK) Nr. 822/87 par vīna tirgus kopīgo organizāciju, kas grozīta ar Padomes 1988. gada 19. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2253/88;

               2)

               tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā:

                           —

                           Komisijas 1983. gada 29. aprīļa Regulas (EEK) Nr. 1059/83 par uzglabāšanas līgumiem attiecībā uz galda vīniem, vīnogu misu, koncentrētu vīnogu misu un rektificētu koncentrētu vīnogu misu, kas grozīta ar Komisijas 1999. gada 15. decembra Regulu (EK) Nr. 2646/1999, 17. panta 1. punkta b) apakšpunkts nevar tikt uzskatīts par juridisko pamatu soda piemērošanai ražotājam par to, ka tas nav izpildījis Regulā Nr. 822/87, kas grozīta ar Padomes Regulu Nr. 2253/88, paredzēto pienākumu par vīnogu misas, attiecībā uz kuru tiek piešķirtas tiesības uz uzglabāšanas atbalstu, Kopienas izcelsmi;

                           —

                           situācijā, kad ne nozaru tiesiskajā regulējumā, ne valsts tiesību aktos nav ietverta tiesību norma, kurā būtu paredzēts piemērot sodu, attiecīgajiem pārkāpumiem nevar tikt piemērots “sods” Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību 5. panta izpratnē, un

                           —

                           valsts iestādēm ir jāpiemēro administratīvs pasākums Regulas Nr. 2988/95 4. panta 1. punkta pirmā ievilkuma izpratnē, kas ietver prasību pilnībā atmaksāt nepamatoti saņemto atbalstu, ciktāl ir konstatēts, kas ir jāizvērtē iesniedzējtiesai, ka katrs no abiem uzglabāšanas līgumiem pamatlietā, skatot tos atsevišķi, daļēji vai pilnībā attiecas uz vīnogu misu, kuras izcelsme nevar tikt kvalificēta kā Kopienas izcelsme un kura koncentrēšanas un uzglabāšanas darbību ietvaros ir tikusi sajaukta kopā ar Kopienas izcelsmes vīnogu misu.

      (1)  OV C 89, 24.03.2012.


title: Lieta C-436/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. augustā iesniedza Areios Pagos (Grieķija) – Georgios Leventis, Nikolaos Vafias/Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

text:
               24.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. augustā iesniedza Areios Pagos (Grieķija) – Georgios Leventis, Nikolaos Vafias/Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

   (Lieta C-436/16)
   (2016/C 392/14)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Areios Pagos (Grieķija)

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Georgios Leventis un Nikolaos Vafias

      Atbildētājas: Malcon Navigation Co. Ltd un Brave Bulk Transport Ltd

      Prejudiciālais jautājums

   Vai jurisdikcijas klauzula, par kuru saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 44/2001 (1) 23. panta 1. punktu vienojās uzņēmumi un kura šajā gadījumā ir iekļauta 2007. gada 14. novembra privāttiesiskajā līgumā, kas tika noslēgts starp pirmo un otro atbildētāju kasācijas instancē un kura 10. pantā ir noteikts: “šo līgumu reglamentē Apvienotās Karalistes tiesības, tas ir Apvienotās Karalistes tiesas jurisdikcijā un jebkurš strīds, kas no tā izriet vai ir ar to saistīts, ir ekskluzīvā Anglijas un Velsas Augstākās tiesas (High Court) jurisdikcijā”, runājot par otrā atbildētāja kasācijas instancē struktūru, kas to pārstāv un kas saskaņā ar Grieķijas Civilkodeksa 71. pantu uzņemas par to atbildību, darbībām un bezdarbību, attiecas arī uz atbildīgajām personām, kuras darbojās, pildot savas funkcijas, un kuras saskaņā ar šo pašu pantu, to skatot kopā ar Grieķijas Civilkodeksa 926. pantu, ir solidāri atbildīgas ar uzņēmumu kā juridisku personu?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 28. aprīlī lietā C-31/04 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/29/EK — Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana informācijas sabiedrībā — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 28. aprīlī
   lietā C-31/04 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/29/EK - Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana informācijas sabiedrībā - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 171/05)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Lietā C-31/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 29. janvārī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Benksa [K. Banks] un F. Kastillo de la Torre [F. Castillo de la Torre]) pret Spānijas Karalisti (pārstāvis — M. Muņjoss Peress [M. Muñoz Pérez]), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], A. La Pergola [A. La Pergola], J. Malenovskis [J. Malenovský] (referents) un A. O'Kīfs [A. Ó Caoimh], ģenerāladvokāts A. Ticano [A. Tizzano], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 28. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvu 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 71, 20.03.2004.


title: Lieta C-525/14: Prasība, kas celta 2014. gada 20. novembrī  – Eiropas Komisija/Čehijas Republika

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/23

         Prasība, kas celta 2014. gada 20. novembrī – Eiropas Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-525/14)
   (2015/C 046/30)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Němečková un G. Wilms)

      Atbildētāja: Čehijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, neatzīdama dažas Nīderlandes proves zīmes, it īpaši Waarborg Holland proves zīmi, Čehijas Republika nav izpildījusi Līguma par Eiropas Savienības darbību 34. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Čehijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Neatzīdama dažas Nīderlandes proves zīmes, Čehijas Republika ierobežojot dārgmetālu, kas ar tiem apzīmogoti, un no šiem metāliem ražotu priekšmetu brīvu apriti.

               2.

               Pat ja dārgmetālus ir apzīmogojusi Nīderlandes proves zīmju biroja meitasuzņēmums trešajā valstī, pret šādiem produktiem būtu jāattiecas tāpat kā pret precēm, kuru izcelsme ir Eiropas Savienībā, jo dārgmetāli tiek apzīmogoti atbilstoši Nīderlandes noteikumiem un ir galīgi laisti apgrozībā.

               3.

               Čehijas Republika neesot pierādījusi, ka iespējamais preču aprites ierobežojums ir piemērots patērētāju aizsardzības mērķa sasniegšanai un ka tas nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai šo mērķi sasniegtu.


title: Lieta C-631/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. novembrī iesniedza Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo (Spānija) – Carlos Álvarez Santirso/Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. novembrī iesniedza Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo (Spānija) – Carlos Álvarez Santirso/Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias

   (Lieta C-631/15)
   (2016/C 068/28)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Carlos Álvarez Santirso

      Atbildētāja: Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Pamatnolīguma 4. klauzula, kas ietverta Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvā 1999/70/EK par darbu uz noteiktu laiku (1), ir interpretējama tādējādi, ka tai pretrunā ir tāda reģionālā tiesību norma kā Ley del Principado de Asturias 6/2009 de 29 de diciembre de evaluación de la función pública docente y sus incentivos [Astūrijas firstistes 2009. gada 29. decembra Likums Nr. 6/2009 par mācībspēku darba novērtēšanu un stimuliem], kura 2. pantā ir noteikts, ka nosacījums iekļaušanai novērtēšanas plānā (un attiecīgi ar to saistītajai materiālo stimulu saņemšanai) ir pastāvīgā ierēdņa statuss, tādējādi izslēdzot pagaidu ierēdņus?

      (1)  Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīva 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.).


title: Lieta T-440/16: Prasība, kas celta 2016. gada 5. augustā – Souruh/Padome

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/23

      Prasība, kas celta 2016. gada 5. augustā – Souruh/Padome
      (Lieta T-440/16)
      (2016/C 364/23)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Souruh SA (Damaska, Sīrija) (pārstāvis – E. Ruchat, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atzīt prasītājas prasību par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  līdz ar to atcelt 2016. gada 27. maija Lēmumu (KĀDP) 2016/850 un tam sekojošos izpildes aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

                  —

                  piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-411/16 Syriatel Mobile Telecom/Padome izvirzītajiem.


title: lieta T-435/05: Prasība, kas celta  2005. gada 5. decembrī  —  Danjaq  pret ITSB

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/41

         Prasība, kas celta 2005. gada 5. decembrī — Danjaq pret ITSB
   (lieta T-435/05)
   (2006/C 60/79)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Danjaq LLC, Santa Monika (ASV) (pārstāvji — L. Berg, S. Skrein, Solicitors un G. Hobbs, G. Hollingworth, Barristers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Mission Productions GmbH, Minhene (Vācija)
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Apelāciju padomes lēmumu lietā Nr. R 1118/2004-1;

               —

               apmierināt iebildumu iesniedzēja iebildumu, kas iesniegts par Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 2 256 378, vai, pakārtoti, nosūtīt iebildumu atpakaļ Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atkārtotai izskatīšanai saskaņā ar Pirmās instances tiesas spriedumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Mission Productions GmbH

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Vārdiska preču zīme “Dr. No” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 12., 18., 25. un 32. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 2 256 378

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Agrāka plaši pazīstama preču zīme, agrāka nereģistrēta preču zīme un agrāks apzīmējums, kas izmantots tirdzniecībā, “Dr. No” un “Dr. NO” attiecībā uz filmām, DVD, komiksu grāmatām, mūzikas ierakstiem, grāmatām, plakātiem un personāžiem (rotaļlietām)

      Iebildumu nodaļas lēmums: Noraidīt iebildumu pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelāciju

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 2. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini interpretēja Parīzes konvencijas 6. bis pantu, nospriežot, ka izmantošana Kopienā ir jāpierāda prasītājai.
   Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta pārkāpums, jo konfliktējošo preču zīmju starpā pastāv sajaukšanas iespēja, tā kā konfliktējošās preču zīmes un to aptvertās preces ir identiskas.
   Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punkta un 73. punkta pārkāpums un Komisijas Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 2. punkta un 52. noteikuma 1. punkta pārkāpums tāpēc, ka Apelāciju padome neizvērtēja iebildumu saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punktu un tai vajadzēja atzīt, ka prasītāja ir vairāku agrāko tiesību īpašniece un ka tā bija izmantojusi pretstatītās preču zīmes tirdzniecībā.


title: Lieta C-548/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 31. oktobrī iesniedza Arbeidshof te Antwerpen (Beļģija) — Edgard Mulders/Rijksdienst voor Pensioenen

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/32

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 31. oktobrī iesniedza Arbeidshof te Antwerpen (Beļģija) — Edgard Mulders/Rijksdienst voor Pensioenen

      (Lieta C-548/11)
      (2012/C 25/59)
      Tiesvedības valoda — holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Arbeidshof te Antwerpen

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītājs: Edgard Mulders

         Atbildētāja: Rijksdienst voor Pensioenen

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (1), 46. pants ir pārkāpts tad, ja, aprēķinot migrējoša darba ņēmēja pensijas summu, darba nespējas laikposms, kurā viņš ir saņēmis darba nespējas gadījumam paredzētus maksājumus un veicis iemaksas AOW, netiek atzīts par “apdrošināšanas laikposmu” šīs regulas 1. panta r) apakšpunkta izpratnē ?

         (1)  OV L 149, 2. lpp.


title: Lieta T-509/17: Prasība, kas celta 2017. gada 7. augustā – Cartera de Inversiones Melca un citi/Komisija un VNV

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/40

         Prasība, kas celta 2017. gada 7. augustā – Cartera de Inversiones Melca un citi/Komisija un VNV
   (Lieta T-509/17)
   (2017/C 347/52)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Cartera de Inversiones Melca, SL (Avilesa, Spānija), Servicios Inmobiliarios Avilés, SL (Avilesa), Hotel Avilés, SA (Avilesa), Arside Construcciones Mecánicas, SA (Carreño, Spānija) (pārstāvji – B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín un B. Fernández García, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija lēmumu (SRB/EES/2017/08) attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu sabiedrībai Banco Popular Español SA;

               —

               Komisijas 2017. gada 7. jūnija Lēmumu (ES) 2017/1246, ar ko apstiprina Banco Popular Español S.A. noregulējuma shēmu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Apvienotās lietas T-349/06, T-371/06, T-14/07, T-15/07 un lieta T-332/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. septembra spriedums — Vācija/Komisija (ERAF — Finanšu atbalsta samazināšana — Finansēšanas plānu grozījumi bez Komisijas piekrišanas — Būtisku grozījumu jēdziens — Regulas (EEK) Nr. 4253/88 24. pants — Prasība atcelt tiesību aktu)

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/24

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. septembra spriedums — Vācija/Komisija
   (Apvienotās lietas T-349/06, T-371/06, T-14/07, T-15/07 un lieta T-332/07) (1)

   (ERAF - Finanšu atbalsta samazināšana - Finansēšanas plānu grozījumi bez Komisijas piekrišanas - Būtisku grozījumu jēdziens - Regulas (EEK) Nr. 4253/88 24. pants - Prasība atcelt tiesību aktu)
   (2008/C 272/44)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma un, lietās T-349/06, T-371/06, T-14/07 un T-15/07 arī C. Schulze-Bahr, kam palīdz C. von Donat, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Wilms un L. Flynn)
   Priekšmets
   Prasības atcelt 2006. gada 25. septembra Lēmumus C(2006) 4193 galīgā redakcija un C (2006) 4194 galīgā redakcija, 2006. gada 3. novembra Lēmumus C (2006) 5163 galīgā redakcija un C (2006) 5164 galīgā redakcija un 2007. gada 25. jūnija Lēmumu C (2007) 2619 galīgā redakcija samazināt Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) atbalstu, kas tika piešķirts par labu, attiecīgi, 1997.–1999. gada otrā mērķa Ziemeļreinas — Vestfālenes programmai, 1994.–1999. gada Ziemeļreinas — Vestfālenes darbības programmai Resider, Ziemeļreinas — Vestfālenes darbības programmām Kopienas MVU (mazie un vidējie uzņēmumi) un Rechar II iniciatīvas ietvaros un 1994.–1996. gada Ziemeļreinas — Vestfālenes darbības programmai Kopienas strukturālajai palīdzībai otrā mērķa reģionos
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietu T-332/07 pievienot lietām T-349/06, T-371/06, T-14/07 un T-15/07 sprieduma taisīšanas vajadzībām;

               2)

                  prasības noraidīt;

               3)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 20, 27.1.2007.


title: Lieta T-369/03: Pirmās instances tiesas  2005. gada 14. decembra  rīkojums —  Arizona Chemical  u.c. pret Komisiju (Direktīva 67/548/EEK — Atteikums atcelt kolofonija klasifikāciju par bīstamo vielu — Prasība atcelt tiesību aktu — Neapstrīdams akts — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Noilgums — Iebilde par prettiesiskumu — Nepieņemamība)

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/18

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 14. decembra rīkojums — Arizona Chemical u.c. pret Komisiju
   (Lieta T-369/03) (1)

   (Direktīva 67/548/EEK - Atteikums atcelt kolofonija klasifikāciju par bīstamo vielu - Prasība atcelt tiesību aktu - Neapstrīdams akts - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Noilgums - Iebilde par prettiesiskumu - Nepieņemamība)
   (2006/C 74/37)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Arizona Chemical BV (Huizen, Nīderlande), Eastman Belgium BVBA (Kallo, Beļģija), Resinall Europe BVBA (Bruges, Beļģija) un Cray Valley Iberica, SA (Madride, Spānija), (pārstāvji — C. Mereu un K. Van Maldegem, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — X. Lewis un F. Simonetti)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Somijas Republika (pārstāvji — T. Pynnä un A. Guimaraes-Purokoski)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasījums atcelt Komisijas aktu, ar ko tā noraida prasītāju lūgumu izslēgt kolofoniju no sensibilizējošu vielu saraksta I pielikumā Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvai 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (OV 1967, 196, 1. lpp.), un, otrkārt, prasījums par nodarītā kaitējuma atlīdzināšanu.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasītājas sedz savus, kā arī atlīdzina atbildētājas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 7, 10.1.2004.


title: Lieta T-381/06: Prasība, kas celta 2006. gada 15. decembrī — FRA.BO pret Komisiju

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/29

         Prasība, kas celta 2006. gada 15. decembrī — FRA.BO pret Komisiju
   (Lieta T-381/06)
   (2007/C 42/51)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: FRA.BO SpA, Milāna (Itālija) (pārstāvji — R. Celli un F. Distefano, juristi)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2. pantu, ciktāl tas attiecas uz prasītājai uzlikto naudas sodu, Komisijas 2006. gada 20. septembra lēmumā (lieta COMP/F-1/38.121 — Savienojumi — C(2006) 4180 galīgā red.) par procedūru, kas ierosināta saskaņā ar EKL 81. pantu;

               —

               samazināt prasītajai uzlikto naudas sodu, izmantojot Pirmās instances tiesas jurisdikciju;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 20. septembra Lēmumu C(2006) 4180 galīgā red. (lietā COMP/F-1/38.121 — Savienojumi), kurā Komisija atzina, ka prasītāja kopā ar citiem uzņēmumiem bija pārkāpusi EKL 81. pantu un Eiropas Ekonomikas zonas līguma 53. pantu, nosakot cenas, vienojoties par cenu sarakstiem, atlaidēm un cenu samazināšanu, cenas palielināšanas mehānismu īstenošanu, valsts tirgu un klientu sadalīšanu un citas komerciālas informācijas apmaiņu.
   Prasītāja apstrīdēto lēmumu pārsūdz šādu iemeslu dēļ:

               —

               pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija, nepareizi un nelikumīgi piemērojot 2002. gada paziņojuma par sadarbību (1) principus, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pārkāpusi vispārīgos tiesību principus;

               —

               tālāk prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, piešķirot FRA.BO nesamērīgi mazu samazinājumu 20 % apmērā saskaņā ar 1996. gada paziņojumu par sadarbību, un pārkāpusi vispārīgos tiesību principus — samērīguma, tiesiskās paļāvības principu un nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu.

      (1)  Komisijas paziņojums par atbrīvošanu no naudas soda un tā samazināšanu aizliegto vienošanos lietās (OV 2002 C 45, 3. lpp.).


title: Lieta T-156/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra spriedums — Lantzoni pret Tiesu (Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Paaugstināšanas punktu piešķiršana — Saikne ar novērtējuma ziņojumu — Paaugstināšanas atteikums)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/47

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra spriedums — Lantzoni pret Tiesu
   (Lieta T-156/05) (1)

   (Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Paaugstināšanas punktu piešķiršana - Saikne ar novērtējuma ziņojumu - Paaugstināšanas atteikums)
   (2006/C 294/98)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dimitra Lantzoni, Übersyren (Luksemburga) (pārstāvis — M. Bouché, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Tiesa (pārstāvis — M. Schauss)
   Priekšmets
   Komitejas, kas atbildīga par atbildētājas sūdzību izskatīšanu, 2005. gada 8. marta lēmuma, kurš attiecas, pirmkārt, uz atbildētājai 2002. gadā piešķirtajiem paaugstināšanas punktiem, un otrkārt, uz viņas nepaaugstināšanu amatā 2003. gadā, atcelšana.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 155, 25.06.2005.


title: Lieta T-519/11 P: Vispārējās tiesas 2012. gada 6. septembra rīkojums — Gozi /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Lūgums sniegt palīdzību — Komisijas lēmums, ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzējam atteikts atmaksāt kādā tiesvedībā valsts krimināltiesā radušos tiesāšanās izdevumus — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               20.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/10

         Vispārējās tiesas 2012. gada 6. septembra rīkojums — Gozi/Komisija
   (Lieta T-519/11 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Lūgums sniegt palīdzību - Komisijas lēmums, ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzējam atteikts atmaksāt kādā tiesvedībā valsts krimināltiesā radušos tiesāšanās izdevumus - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2012/C 319/17
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Sandro Gozi (Soglianó Al Rubicone, Itālija) (pārstāvji — G. Passalacqua un G. Calcerano, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un J. Baquero Cruz)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 20. jūlija spriedumu lietā F-116/10 Gozi/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) nolūkā atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Sandro Gozi sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 347, 26.11.2011.


title: Lieta C-71/05: Tiesas (sestā palāta)  2006. gada 8. jūnija  spriedums — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/30/EK — Gaisa transports — Ekspluatācijas ierobežojumi Kopienas lidostās, kas saistīti ar troksni — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/6

         Tiesas (sestā palāta) 2006. gada 8. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-71/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/30/EK - Gaisa transports - Ekspluatācijas ierobežojumi Kopienas lidostās, kas saistīti ar troksni - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 178/09)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — M. Huttenen)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — S. Schreiner)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 26. marta Direktīvas 2002/30/EK par noteikumiem un procedūrām attiecībā uz tādu ekspluatācijas ierobežojumu ieviešanu Kopienas lidostas, kas saistīti ar troksni (OV L 85, 40. lpp.) netransponēšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot noteiktajā termiņā normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 26. marta Direktīvu 2002/30/EK par noteikumiem un procedūrām attiecībā uz tādu ekspluatācijas ierobežojumu ieviešanu Kopienas lidostas, kas saistīti ar troksni, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 02.04.2005.


title: Lieta C-93/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 26. februārī iesniedza Audiencia Provincial de Navarra trešā tiesu palāta (Spānija) – Miguel Ángel Zurbano Belaza , Antonia Artieda Soria / Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               19.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 26. februārī iesniedza Audiencia Provincial de Navarra trešā tiesu palāta (Spānija) – Miguel Ángel Zurbano Belaza, Antonia Artieda Soria/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

   (Lieta C-93/14)
   2014/C 151/16
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial de Navarra

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Miguel Ángel Zurbano Belaza un Antonia Artieda Soria

      Atbildētāja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai gadījumā, ja kredītiestāde, izmantojot personiskā prasījuma tiesību, 2009. gadā ir cēlusi prasību, atprasot summu, kuru tai, pēc tās domām, ir parādā tās klienti pēc tam, kad tiem piederošie un ar hipotēku apgrūtinātie nekustamie īpašumi ir pārdoti izsolē, ir piemērojama Direktīva 93/13 (1), lai izvērtētu 1986. gadā noslēgta hipotekārā aizdevuma līguma noteikumus, ņemot vērā, ka gan (1993. gada 19. jūlija) trešā izsole ir notikusi, gan tiesas lēmumi, ar kuriem (2000. gada 3. jūlijā) ir apstiprināts procentu aprēķins un (2000. gada 18. jūlijā) ir galīgi apstiprināta arī izsolē pārdoto nekustamo īpašumu nosolīšana, ir pieņemti pēc šīs direktīvas publicēšanas?

               2)

               Vai gadījumā, ja kredītiestāde, izmantojot personiskā prasījuma tiesību, 2009. gadā ir cēlusi prasību, atprasot summu, kuru tai, pēc tās domām, ir parādā tās klienti pēc tam, kad tiem piederošie un ar hipotēku apgrūtinātie nekustamie īpašumi ir pārdoti izsolē, valsts tiesai ir jāinterpretē Ley 26/1984 10. pants Direktīvas 93/13 gaismā, ņemot vērā, ka gan (1993. gada 19. jūlija) trešā izsole ir notikusi, gan tiesas lēmumi, ar kuriem (2000. gada 3. jūlijā) ir apstiprināts procentu aprēķins un (2000. gada 18. jūlijā) ir galīgi apstiprināta arī izsolē pārdoto nekustamo īpašumu nosolīšana, ir pieņemti pēc šīs direktīvas publicēšanas?

               3)

               Vai Ley Hipotecaria 131. panta 12. noteikuma imperatīvums, lai piemērotu Direktīvas 93/13 1. panta 2. punktā paredzēto izņēmumu, attiecas tikai uz veidu, kā rīkoties trešajā izsolē, hipotekārajam kreditoram izmantojot liettiesiskā prasījuma tiesību, taču neliedz valsts tiesai tad, kad hipotekārais kreditors pēc tam izmanto personiskā prasījuma tiesību, izvērtēt, vai veids, kā aprēķināta prasītā summa, atbilst Kopienu tiesiskajam regulējumam?

               4)

               Vai Kopienu tiesiskajam regulējumam par patērētāju aizsardzību (Direktīvas 93/13 3. un 5. pants) ir pretrunā tas, ka pēc tam, kad ar hipotēku apgrūtinātie nekustamie īpašumi ir pārdoti izsolē un atsavināti par “niecīgu” summu, kredītiestāde, izmantojot personiskā prasījuma tiesību, pret saviem klientiem ceļ prasību, ņemdama vērā šo savulaik par izsolē pārdotajiem nekustamajiem īpašumiem piedāvāto “niecīgo” summu, lai noteiktu prasītā parāda maksājuma summu?

               5)

               Vai gadījumā, ja kredītiestāde, izmantojot personiskā prasījuma tiesību, 2009. gadā ir cēlusi prasību, atprasot summu, kuru tai, pēc tās domām, ir parādā tās klienti pēc tam, kad tiem piederošie un ar hipotēku apgrūtinātie nekustamie īpašumi ir pārdoti izsolē un tai atsavināti par “niecīgu” cenu, tas, ka netiek ņemti vērā ar Ley 1/2000 un Ley 4/2011 izdarītie tiesību aktu grozījumi, ir pretrunā vispārējam vienlīdzīgas attieksmes principam?

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā, 15. nod., 2. sēj., 288. lpp.).


title: Lieta F-36/14: Prasība, kas celta 2014. gada 18. aprīlī  – ZZ /Komisija

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/60

         Prasība, kas celta 2014. gada 18. aprīlī – ZZ/Komisija
   (Lieta F-36/14)
   2014/C 292/77
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – C. Bernard-Glanz un A. Blot, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumus, ar ko, pirmkārt, tiek noraidīts lūgums pagarināt prasītāja darba līgumu un, otrkārt, tiek apstiprināta viņa piespiedu pensionēšanās 2014. gada 1. jūnijā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2014. gada 28. marta lēmumu, skatot to kopā ar Uzņēmējdarbības un rūpniecības ĢD ģenerāldirektora 2014. gada 7. aprīļa lēmumu, ar kuru tiek noraidīts lūgums pagarināt prasītāja darba līgumu un tādējādi apstiprināta viņa piespiedu pensionēšanās 2014. gada 1. jūnijā;

               —

               atlīdzināt kaitējumu, kas radies vai varēja rasties saistībā ar apstrīdētajiem lēmumiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-564/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 6. decembrī iesniedza Tribunal d'instance d'Orléans (Francija) — BNP Paribas Personal Finance SA, Facet SA/Guillaume Delmatti

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 6. decembrī iesniedza Tribunal d'instance d'Orléans (Francija) — BNP Paribas Personal Finance SA, Facet SA/Guillaume Delmatti

   (Lieta C-564/12)
   2013/C 38/19
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal d'instance d'Orléans

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: BNP Paribas Personal Finance SA, Facet SA

      Atbildētājs: Guillaume Delmatti

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Direktīvas 2008/48/EK par patēriņa kredītlīgumiem (1) 22. pants, ko interpretē, ņemot vērā Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvu 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (2), aizliedz tādu standarta klauzulu ietveršanu kredītlīgumos un to piemērošanu, ar kurām patērētājs atzīst aizdevēja pienākumu izpildi?

               2)

               Vai Kopienu tiesību vispārējais efektivitātes princips un Direktīvas 2008/48/EK 22. un 23. pants nepieļauj to, ka aizdevējs var pierādīt savu pienākumu izpildi pirms līguma noslēgšanas un savu līgumsaistību izpildi tikai ar kredītlīgumos ietvertām standarta klauzulām, ar kurām patērētājs atzīst aizdevēja pienākumu izpildi, neuzrādot tiesai paša aizdevēja sagatavotus un aizņēmējam izsniegtus dokumentus, ko viņš izsniedzis aizņēmējam?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Direktīva 2008/48/EK par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Direktīvu 87/102/EEK (OV L 133, 66. lpp.)

      (2)  OV L 95, 29. lpp.


title: Tiesas spriedums (2016. gada 22. septembris) lietā E-29/15 – Sorpa bs. pret Islandes konkurences iestādi (Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Uzņēmuma jēdziens – Pašvaldību dibinātās kooperatīvās sabiedrības – Atkritumu apsaimniekošana – Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi – Atšķirīgi nosacījumi, kurus piemēro līdzvērtīgos darījumos ar dažādiem tirdzniecības partneriem – Cenu diskriminācija)

text:
               20.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 123/7

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2016. gada 22. septembris)
   lietā E-29/15

      Sorpa bs. pret Islandes konkurences iestādi
   (Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Uzņēmuma jēdziens – Pašvaldību dibinātās kooperatīvās sabiedrības – Atkritumu apsaimniekošana – Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi – Atšķirīgi nosacījumi, kurus piemēro līdzvērtīgos darījumos ar dažādiem tirdzniecības partneriem – Cenu diskriminācija)
   (2017/C 123/08)
   Lietā E-29/15 Sorba bs. pret Islandes konkurences iestādi pēc Islandes Augstākās tiesas (Hæstiréttur Íslands) LŪGUMA Tiesai saskaņā ar 34. pantu Nolīgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi interpretēt EEZ līgumu un jo īpaši tā 54. pantu – Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs un tiesnesis referents Carl Baudenbacher un tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson, 2016. gada 22. septembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīva daļa ir šāda:

               1.

               EEZ līguma 54. panta nozīmē pašvaldība var būt uzņēmums, ja tā veic saimniecisku darbību, kas ietver preču vai pakalpojumu piedāvāšanu tirgū. Lai noteiktu, vai tāda darbība kā atkritumu apsaimniekošana ir saimnieciska, jāņem vērā tas, vai ir konkurence ar privātā sektora iestādēm. Šajā sakarā tas, ka saņemtā maksa par atkritumu apsaimniekošanas pakalpojumu sniegšanu nedrīkst pārsniegt radušās izmaksas, jāsamēro ar konkurences esamību tirgū.

               2.

               Atkritumu apsaimniekošana var būt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums EEZ līguma 59. panta 2. punkta nozīmē. Iesniedzējtiesai ir jānosaka, vai EEZ līguma 54. panta piemērošana padarītu neiespējamu pašvaldībām nodrošināt atkritumu apsaimniekošanas pakalpojumus, kas tām uzticēti, vai tos nodrošināt ar ekonomiski pieņemamiem nosacījumiem.

               3.

               Lai noteiktu, vai publiskā sektora struktūra, ja tā pati sniedz atkritumu apsaimniekošanas pakalpojumus, ir uzskatāma par uzņēmumu EEZ konkurences noteikumu nozīmē, nav būtiski, vai minētā struktūra ir pašvaldība vai kooperatīvā sabiedrība, kurā ir iestājušās vairākas pašvaldības.

               4.

               EEZ līguma 54. pantu nepiemēro pret konkurenci vērstai rīcībai, ko uzņēmumam jāievēro saskaņā ar valsts tiesību aktiem, vai ja valstu tiesību akti paredz tādu tiesisko regulējumu, kas pats par sevi izslēdz jebkādu šo uzņēmumu konkurējošu darbību. Tomēr EEZ 54. pantu var piemērot, ja tiek konstatēts, ka valsts tiesību akti neliedz uzņēmumiem veikt autonomu rīcību, ar kuru tiek liegta, ierobežota vai kavēta konkurence.

               5.

               Ja EEZ valsts savos tiesību aktos piešķir publiskā sektora struktūrām atkāpi no EEZ konkurences noteikumu piemērošanas, piemēram, piešķirot tām īpašas vai ekskluzīvas tiesības, tas jādara saskaņā ar EEZ konkurences noteikumiem, jo īpaši ar EEZ līguma 59. panta 1. punktu.

               6.

               Pašvaldības kooperatīva īpašnieki var tikt uzskatīti par minētā kooperatīva tirdzniecības partneriem EEZ līguma 54. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē, izņemot, ja viņi veido vienu uzņēmumu ar minēto kooperatīvu.

               7.

               Ja dominējoša uzņēmuma īpašniekiem piešķir atlaidi, kura netiek piešķirta citiem klientiem, dominējošais uzņēmums rada šiem citiem klientiem konkurences ziņā neizdevīgus apstākļus EEZ līguma 54. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē, ar nosacījumu, ka viņi konkurē ar dominējošā uzņēmuma īpašniekiem dominējošā tirgus augšupējā vai lejupējā tirgū.


title: lieta T-48/02: Pirmās instances tiesas  2005. gada 6. decembra  spriedums —  Brouwerij Haacht  pret Komisiju (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Soda naudas — Pamatnostādnes soda naudu aprēķināšanai — Pārkāpuma izdarītāja faktiskā spēja nodarīt būtiskus zaudējumus citiem saimnieciskās darbības subjektiem — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Paziņojums par sadarbību)

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/28

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 6. decembra spriedums — Brouwerij Haacht pret Komisiju
   (lieta T-48/02) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Soda naudas - Pamatnostādnes soda naudu aprēķināšanai - Pārkāpuma izdarītāja faktiskā spēja nodarīt būtiskus zaudējumus citiem saimnieciskās darbības subjektiem - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Paziņojums par sadarbību)
   (2006/C 36/60)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Brouwerij Haacht NV, Boortmeerbeek (Beļģija) (pārstāvji — G. van Gervens [Y. Van Gerven], F. Luī [F. Louis] un H. Vjans [H. Viaene], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Bukē [A. Bouquet] un V. Vilss [W. Wils])
   Priekšmets
   Prasība atcelt tiesību aktu un pakārtoti samazināt soda naudu, kas prasītājam uzlikta saskaņā ar Komisijas 2001. gada 5. decembra Lēmuma Nr. 2003/569/EK par EK līguma 81. panta piemērošanas procedūru (lieta IV/37.614/F3 PO/Interbrew un Alken-Maes) (OV 2003, L 200, 1. lpp.) 4. pantu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 109, 04.05.2002.


title: Lieta T-331/13: Prasība, kas celta 2013. gada 4. jūnijā — Nikolaou /Komisija un Eiropas Centrālā banka

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/35

         Prasība, kas celta 2013. gada 4. jūnijā — Nikolaou/Komisija un Eiropas Centrālā banka
   (Lieta T-331/13)
   2013/C 252/58
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Marinos Nikolaou (Lefkosija, Kipra) (pārstāvji — E. Efstathiou, K. Efstathiou un K. Liasidou, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Centrālā banka un Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Eurogrupas 2013. gada 25. marta lēmumu, kas kļuvis galīgs ar Kipras Centrālās bankas pārvaldnieka kā Eiropas Centrālo banku sistēmas locekļa un/vai pārstāvja 2013. gada 29. martā pieņemto lēmumu KDP [kanonistiki diokitiki praxi; reglamentējošs akts] 104/2013, ar kuru tika nolemts veikt “atsevišķu [Cyprus Popular Bank Public Co Ltd] darbības virzienu pārdošanu” un kas būtībā ir Eiropas Centrālās bankas un Eiropas Komisijas kopējs lēmums;

               —

               pakārtoti, atzīt, ka iepriekš minētais Eurogrupas lēmums, neraugoties uz tā formu, būtībā ir Eiropas Centrālās bankas lēmums un/vai kopā ar Eiropas Komisiju pieņemts lēmums;

               —

               piespriest Eiropas Centrālajai bankai un/vai Eiropas Komisijai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums nav spēkā esošs, jo ar to ir pārsniegtas pilnvaras, kas ar Līgumu par Eiropas Savienību ir piešķirtas Eiropas Centrālajai bankai, kā arī Eiropas Komisijai, un tādējādi abas šīs iestādes attiecīgo lēmumu ir pieņēmušas, pārsniedzot savas pilnvaras.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāptas tiesības uz īpašumu, kas ir garantētas Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 1. protokola 1. pantā un Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 14. pantā un apstiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir acīmredzami nepamatots, tam nav juridiskā pamata un tas ir pretrunā samērīguma principam.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir pretrunā arī vispārīgi atzītajiem tiesību principiem, kas izriet no Savienības tiesībām, kā arī principam, saskaņā ar kuru neviens nedrīkst atsaukties pats uz savām kļūdām, lai iegūtu kādu priekšrocību un/vai pamatotu kļūdainu un/vai prettiesisku rīcību.


title: Lieta T-631/13: Prasība, kas celta 2013. gada 29. novembrī — Raffinerie Heide /Komisija

text:
               1.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/16

         Prasība, kas celta 2013. gada 29. novembrī — Raffinerie Heide/Komisija
   (Lieta T-631/13)
   2014/C 31/28
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Raffinerie Heide GmbH (Hemmingstedt, Vācija) (pārstāvis — U. Karpenstein, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2013. gada 5. septembra Lēmumu 2013/448/ES par valstu īstenošanas pasākumiem attiecībā uz bezmaksas siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu pagaidu piešķiršanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK (1) 11. panta 3. punktu (OV L 240, 27. lpp.), ciktāl tā 1. panta 1. punktā, lasot kopā ar tā I pielikuma A punktu, ir atteikts iekļaut prasītāju atbilstoši Direktīvas 2003/87/EK 11. pantam iesniegtajā sarakstā un atteikts piešķirt provizorisku ikgadēju emisijas kvotu skaitu, ko bez maksas bija jāpiešķir prasītājas iekārtai ar identifikatoru DE000000000000010;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats: novērtējuma brīvības neizmantošana
               Prasītāja šajā ziņā cita starpā norāda, ka Savienības siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā trešajam tirdzniecības periodam (2013.–2020. gads) nav izslēgta iespēja piešķirt kvotas īpašu grūtību gadījumos un Komisija nav atbrīvota no pienākuma savos lēmumos ievērot uzņēmumu pamattiesības un samērīguma principu. To Komisija neesot ņēmusi vērā un tādējādi pārsniegusi tai Savienības tiesībās paredzētās novērtējuma brīvības robežas.

               2)

               Otrais pamats: prasītājas pamattiesību pārkāpums
               Šajā ziņā prasītāja norāda, ka, noraidot kompetentās valsts iestādes pieprasīto piešķiramo apjomu, esot tikušas pārkāptas prasītājas pamattiesības, kuras nostiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. un 16. pantā, kā arī samērīguma princips. Tā rezultātā kvotu trūkums, ar ko prasītājai jārēķinās nākotnē, viņai radīs acīmredzami nesamērīgas un Direktīvā 2003/78/EK neparedzētas grūtības. Draudu radīšana tādu uzņēmumu kā prasītāja pastāvēšanai neesot nedz atbilstoša, nedz nepieciešama direktīvas mērķu sasniegšanai, nedz ar tiem samērīga.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.).


title: Lieta T-328/02: Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. jūlija rīkojums — Smit Harbour Towage Rotterdam pret Komisiju

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/53

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. jūlija rīkojums — Smit Harbour Towage Rotterdam pret Komisiju
   (Lieta T-328/02) (1)

   (2006/C 224/111)

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Trešās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 323, 21.12.2002.


title: Lieta C-205/15: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 30. jūnija spriedums (Judecătoria Sibiu (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov (DGRFP)/Vasile Toma, Biroul Executorului Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 47. pants — Tiesības uz piekļuvi tiesai — Pušu procesuālo tiesību vienlīdzības princips — Līdzvērtības un efektivitātes principi — Tiesu nolēmuma, kurā uzdots atmaksāt nodokli, kas iekasēts, pārkāpjot Savienības tiesības, piespiedu izpildes procedūra — Valsts iestāžu atbrīvojums no noteiktiem tiesas izdevumiem — Tiesas kompetence

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/19

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 30. jūnija spriedums (Judecătoria Sibiu (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov (DGRFP)/Vasile Toma, Biroul Executorului Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci

   (Lieta C-205/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. pants - Tiesības uz piekļuvi tiesai - Pušu procesuālo tiesību vienlīdzības princips - Līdzvērtības un efektivitātes principi - Tiesu nolēmuma, kurā uzdots atmaksāt nodokli, kas iekasēts, pārkāpjot Savienības tiesības, piespiedu izpildes procedūra - Valsts iestāžu atbrīvojums no noteiktiem tiesas izdevumiem - Tiesas kompetence)
   (2016/C 335/25)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Judecătoria Sibiu

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov (DGRFP)

      Atbildētāji: Vasile Toma, Biroul Executorului Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants, kā arī līdzvērtības un efektivitātes principi ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, kurā publisko tiesību juridiskās personas ir atbrīvotas gan no tiesu kancelejas nodevas maksāšanas, ceļot iebildumu pret tāda tiesu nolēmuma piespiedu izpildi, kurā uzdots atmaksāt nodokļus, kas iekasēti, pārkāpjot Savienības tiesības, gan no pienākuma sniegt nodrošinājumu, iesniedzot pieteikumu apturēt šādu piespiedu izpildes procedūru, lai arī par pieteikumiem, ko šajās procedūrās iesniedz privāttiesību fiziskas un juridiskas personas, joprojām principā ir jāmaksā tiesas izdevumi.

      (1)  OV C 245, 27.7.2015.


title: Lieta T-261/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Alain Crespinet iesniedza 2004. gada 21. jūnijā.

text:
               6.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/28

         Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Alain Crespinet iesniedza 2004. gada 21. jūnijā.
   (Lieta T-261/04)
   (2004/C 273/56)
   Tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 21. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko cēla Alain Crespinet, ar dzīvesvietu Rosières (Beļģija), ko pārstāv Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis un Etienne Marchal, advokāti, kuri norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt lēmumu par prioritātes punktu piešķiršanu 2003. gada notikušās paaugstināšanas amatā ietvaros, kā arī lēmumu neiekļaut viņa uzvārdu sarakstā ar ierēdņiem, kuriem ir tāda pati pieredzi un kuri ir paaugstināmi amatā A5 pakāpē;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā lietā prasītājs iebilst pret Iecēlējinstitūcijas atteikumu viņu paaugstināt amatā A5 pakāpē 2003. gada notikušās paaugstināšanas amatā ietvaros, viņam piešķirot par tādu pašu pieredzi tādu prioritātes punktu skaitu, kas nav pietiekams, lai sasniegtu nepieciešamo punktu slieksni, kas tiktu ņemts vērā pie paaugstināšanas amatā.
   Savas prasības atbalstam prasītājs atsaucas uz:

               —

               Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 5., 7. un 26. pantu pārkāpumu,

               —

               Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 43. un 45. pantu un to vispārīgo izpildes noteikumu pārkāpumu,

               —

               principa par pakāpes atbilstību darbam pārkāpumu,

               —

               mērķa principa karjerā pārkāpumu,

               —

               vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa pārkāpumu.

         Prasītājs īpaši uzskata, ka viena punkta gadā piešķiršana pāriet pakāpē, kā tas ir paredzēts Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 45. panta vispārīgo izpildes noteikumu 12. panta 3. apakšpunktā, uzlabo paaugstināmo ierēdņu iepriekšējo pakāpi, neņemot vērā tos faktiskos nopelnus, ko viņi ieguvuši šo gadu laikā un kas atzīmēti novērtējuma ziņojumos.


title: Lieta T-431/16: Prasība, kas celta 2016. gada 1. augustā – VIMC/Komisija

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/16

         Prasība, kas celta 2016. gada 1. augustā – VIMC/Komisija
   (Lieta T-431/16)
   (2016/C 371/19)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: VIMC – Vienna International Medical Clinic GmbH (Kulmbaha, Vācija) (pārstāve – R. Bramerdorfer, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 27. maija lēmumu (lieta AT.40231 – VIMC/WK&FGB) un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2016. gada 27. maija Lēmumu C(2016) 3351 final, ar kuru prasītājas sūdzība ir noraidīta, pamatojies uz Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 13. pantu.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu vienīgu pamatu, ar kuru tā apgalvo, ka ir nepareizi tikusi izmantota rīcības brīvība.
   Šajā saistībā prasītāja apgalvo, ka tas, vai piemērot vai nepiemērot Regulas (EK) Nr. 1/2003 13. pantu, neesot Komisijas rīcības brīvībā. Komisijai esot jāņem vērā katras lietas īpašie apstākļi, un tā uz šīs normas pamata nevarot bez jebkāda sīkāka pamatojuma noraidīt pieteikumu, ko jau izskata valsts iestāde.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).


title: Tiesas rīkojums (sestā palāta) 2005. gada 14. jūlijā lietā C-420/04 P Georgios Gouvras pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Ierēdņi — Iecelšana amatā — Pārcelšana dienesta interesēs — Dienesta vietas maiņa un ar to saistīto finansiālo tiesību grozīšana ar atpakaļejošu spēku — Nepamatotu maksājumu atgūšana)

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/24

      TIESAS RĪKOJUMS

   (sestā palāta)
   2005. gada 14. jūlijā
   lietā C-420/04 P Georgios Gouvras pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Apelācija - Ierēdņi - Iecelšana amatā - Pārcelšana dienesta interesēs - Dienesta vietas maiņa un ar to saistīto finansiālo tiesību grozīšana ar atpakaļejošu spēku - Nepamatotu maksājumu atgūšana)
   (2005/C 217/47)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-420/04 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2004. gada 29. septembrī iesniedza Georgijs Guvrs [Georgios Gouvras], Eiropas Kopienu Komisijas ierēdnis, kuru pārstāv Ž.-N. Luī [J.-N. Louis], advokāts, pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko pārstāv J. Kurals [J. Currall] un L. Locano Palačiosa [L. Lozano Palacios], pārstāvji, Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs E. Borgs-Bartets [A. Borg-Barthet], tiesneši Ž. P. Puisošē [J. P. Puissochet] un S. fon Bārs [S. von Bahr], ģenerāladvokāte K. Štiksa-Hakla [C. Stix-Hackl], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 14. jūlijā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               apelāciju noraidīt;

               2)

               Guvrs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 284, 20.11.2004.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 30. jūnijā lietā T-107/02, GE Betz Inc. pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Agrāka grafiskā zīme — Pieteikums Kopienas vārdiskai preču zīmei BIOMATE — Pierādījumu nesniegšana iebildumu procesa valodā — Tiesiskā paļāvība — Regulas (EK) Nr. 2868/95 16., 17., un 18. panti)

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/17

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 30. jūnijā
   lietā T-107/02, GE Betz Inc. pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Agrāka grafiskā zīme - Pieteikums Kopienas vārdiskai preču zīmei BIOMATE - Pierādījumu nesniegšana iebildumu procesa valodā - Tiesiskā paļāvība - Regulas (EK) Nr. 2868/95 16., 17., un 18. panti)
   (2004/C 239/34)
   Tiesvedības valoda: angļu
   Lietā 107/02, GE Betz Inc., agrāk - BetzDearborn Inc., Trevose, Pennsylvania (Amerikas Savienotās Valstis), ko pārstāv G. Glas un K. Manhaeve, advokāti, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko pārstāv vispirms E. Jolly, vēlāk G. Schneider, pārstāvji, otrā puse procesā Apelācijas padomē bija Atofina Chemicals Inc., Philadelphia, Pennsylvania (Amerikas Savienotās Valstis), ko pārstāv M. Edenborough, barrister, un M. Medyckyj, solicitor, par prasību pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2002. gada 17. janvāra lēmumu lietā R 1003/200-1 par iebilduma procesu starp Atofina Chemicals Inc. un GE Betz Inc. Pirmās instances tiesa, otrā palāta, (šādā sastāvā: priekšsēdētājs N.J. Forwood, tiesneši J. Pirrung un A.W.H. Meij, sekretārs J. Plingers, administrators) 2004. gada 30. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2002. gada 17. janvāra lēmumu lietā R 1003/200-1 tajā daļā, kas atceļ 2000. gada 7. septembra Iebildumu nodaļas lēmumu, nosūta atpakaļ lietu uz Iebildumu nodaļu tālākai izskatīšanai un piespriež katrai pusei segt savus izdevumus saistībā ar procesu Apelācijas padomē.

               2)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt prasītāja izdevumus, ieskaitot tos, kas radušies procesā Apelācijas padomē.

               3)

               Personai, kas iestājās lietā, segt pašai savus izdevumus.

      (1)  OV C 169, 13. 7. 2002.


title: Lieta C-475/04: Tiesas (sestā palāta) spriedums  2006. gada 1. jūnijā  — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/58/EK — Elektroniskā komunikācija — Personas datu apstrāde — Privātās dzīves aizsardzība — Fizisko personu aizsardzība — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/3

         Tiesas (sestā palāta) spriedums 2006. gada 1. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-475/04) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/58/EK - Elektroniskā komunikācija - Personas datu apstrāde - Privātās dzīves aizsardzība - Fizisko personu aizsardzība - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 178/05)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Zavvos un M. Shotter)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — N. Dafniou un M. Tassopoulou)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīvas 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) (OV L 201, 37. lpp.) netransponēšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai piemērotu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīvu 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju), Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minēto direktīvu;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 314, 18.12.2004.


title: Lieta T-465/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 6. septembra spriedums — Globula /Komisija (Dabasgāzes iekšējais tirgus — Direktīva 2003/55/EK — Dabasgāzes uzņēmumu pienākums organizēt sistēmu sarunās apspriestai trešo personu piekļuvei gāzes krātuvēm — Čehijas Republikas iestāžu lēmums, ar ko prasītājai ir piešķirta pagaidu atkāpe attiecībā uz tās nākotnē izveidojamām pazemes gāzes krātuvēm, kas atrodas Damboržicē — Komisijas lēmums, ar ko Čehijas Republikai ir noteikts atsaukt lēmumu par atkāpi — Direktīvas 2003/55 piemērošana laikā)

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/16

         Vispārējās tiesas 2013. gada 6. septembra spriedums — Globula/Komisija
   (Lieta T-465/11) (1)

   (Dabasgāzes iekšējais tirgus - Direktīva 2003/55/EK - Dabasgāzes uzņēmumu pienākums organizēt sistēmu sarunās apspriestai trešo personu piekļuvei gāzes krātuvēm - Čehijas Republikas iestāžu lēmums, ar ko prasītājai ir piešķirta pagaidu atkāpe attiecībā uz tās nākotnē izveidojamām pazemes gāzes krātuvēm, kas atrodas Damboržicē - Komisijas lēmums, ar ko Čehijas Republikai ir noteikts atsaukt lēmumu par atkāpi - Direktīvas 2003/55 piemērošana laikā)
   2013/C 304/27
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Globula a.s. (Hodonín, Čehijas Republika) (pārstāvji — M. Petite, D. Paemen, A. Tomtsis, D. Koláček un P. Zákoucký, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — O. Beynet un T. Scharf)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek, J. Očková un T. Müller)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 27. jūnija Lēmumu C(2011) 4509 par atkāpi no iekšējā tirgus noteikumiem par trešo personu piekļuvi attiecībā uz pazemes gāzes krātuvi, kas atrodas Damboržicē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2011. gada 27. jūnija Lēmumu C(2011) 4509 par atkāpi no iekšējā tirgus noteikumiem par trešo personu piekļuvi attiecībā uz pazemes gāzes krātuvi, kas atrodas Damboržicē, atcelt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina Globula a.s. tiesāšanās izdevumus, kā arī sedz savus tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Čehijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 305, 15.10.2011.


title: Lieta F-34/08: Prasība, kas celta 2008. gada 11. martā — Simon /Komisija

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/36

         Prasība, kas celta 2008. gada 11. martā — Simon/Komisija
   (Lieta F-34/08)
   (2008/C 116/71)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Anne Simon, Nouackhott (Mauritānija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   Eiropas Personāla atlases biroja 2007. gada 25. oktobra lēmuma neiekļaut prasītāju veiksmīgo kandidātu sarakstā un CAST 27/Relex datu bāzē atcelšana.
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Personāla atlases biroja 2007. gada 25. oktobra lēmumu neiekļaut prasītāju veiksmīgo kandidātu sarakstā un CAST 27/Relex datu bāzē;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-528/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. oktobrī iesniedza Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) – Policie ČR/Salah Al Chodor u.c.

text:
               18.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. oktobrī iesniedza Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) – Policie ČR/Salah Al Chodor u.c.
   (Lieta C-528/15)
   (2016/C 016/20)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší správní soud

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Policie České republiky, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie

      Atbildētāji: Salah Al Chodor, Ajlin Al Chodor, Ajvar Al Chodor

      Prejudiciālais jautājums

   Vai tas vien, ka tiesību aktos nav definēti objektīvi kritēriji, lai izvērtētu būtisku ārvalstnieka bēgšanas iespējamību (Regulas Nr. 604/2013 (1) (OV L 180, 31. lpp.) 2. panta n) punkts), nozīmē, ka aizturēšana saskaņā ar šīs regulas 28. panta 2. punktu nav piemērojama?

      (1)  OV 2013 L 180, 31. lpp.


title: lieta C-373/07 P: Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums — Mebrom NV/Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Ozona slāņa aizsardzība — Metilbromīda imports Eiropas Savienībā — Atteikums piešķirt importa kvotas 2005. gadam — Tiesiskā paļāvība — Tiesiskā drošība)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/7

         Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums — Mebrom NV/Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta C-373/07 P) (1)

   (Apelācija - Ozona slāņa aizsardzība - Metilbromīda imports Eiropas Savienībā - Atteikums piešķirt importa kvotas 2005. gadam - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskā drošība)
   2009/C 141/11
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Mebrom NV (pārstāvji — K. Van Maldegem un C. Mereu, advokāti)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — X. Lewis)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 22. maija spriedumu lietā T-216/05 Mebrom/Komisija, ar kuru Pirmās instance tiesa kā nepamatotu ir noraidījusi prasību atcelt Komisijas 2005. gada 11. aprīļa Lēmumu A(05)4338-D/6176, ar kuru ir atteikts piešķirt prasītājai metilbromīda importa Eiropas Savienībā kvotas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 29. jūnija Regulas (EK) Nr. 2037/2000 par vielām, kas noārda ozona slāni (OV L 244, 1. lpp.), 6. un 7. pantu — Kopienu tiesību nepareiza piemērošana — Nepietiekams pamatojums — EKL 220. panta pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Mebrom NV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 247, 20.10.2007.


title: Lieta C-410/09: Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 12. maija spriedums ( Sąd Najwyższy (Polijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Akts par pievienošanās Eiropas Savienībai nosacījumiem — 58. pants — Direktīva 2002/21/EK — Komisijas pamatnostādnes — Nepublicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī dalībvalsts valodā — Izdevība atsaukties)

text:
               9.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 204/7

         Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 12. maija spriedums (Sąd Najwyższy (Polijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

   (Lieta C-410/09) (1)

   (Akts par pievienošanās Eiropas Savienībai nosacījumiem - 58. pants - Direktīva 2002/21/EK - Komisijas pamatnostādnes - Nepublicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī dalībvalsts valodā - Izdevība atsaukties)
   2011/C 204/13
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Najwyższy

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o.

      Atbildētāja: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      piedaloties: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sąd Najwyższy — Akta par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (OV L 236, 33. lpp), 58. panta interpretācija — Aktu publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī — Komisijas vadlīniju, kuras nav publicētas dalībvalsts oficiālajā valodā, piemērošana, ko veic šīs dalībvalsts pārvaldes iestāde

      Rezolutīvā daļa:

   Akta par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās Eiropas Savienībai nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, 58. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts, ka valsts pārvaldes iestāde lēmumā, ar kuru tā elektronisko komunikāciju pakalpojumu operatoram uzliek konkrētus reglamentējošus pienākumus, atsaucas uz Komisijas vadlīnijām tirgus analīzei un būtiskas ietekmes tirgū novērtēšanai atbilstoši Kopienu reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem, lai gan šīs vadlīnijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī nav tikušas publicētas attiecīgās dalībvalsts valodā, lai arī tā ir viena no Savienības oficiālajām valodām.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010.


title: Lieta C-101/05: Tiesas (virspalāta) 2007. gada 18. decembra spriedums ( Regeringsrätten (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Skatteverket / A (Kapitāla brīva aprite — Kapitāla aprites ierobežojums starp dalībvalstīm un trešām valstīm — Ienākumu no kapitāla aplikšana ar nodokli — Dividendes, kas saņemtas no sabiedrības, kura dibināta EEZ dalībvalstī — Atbrīvojums — Dividendes, kas saņemtas no sabiedrības, kas dibināta trešā valstī — Atbrīvojums, kas pakļauts nosacījumam par informācijas apmaiņu paredzošas nodokļu konvencijas pastāvēšanu — Nodokļu pārbaužu efektivitāte)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/6

         Tiesas (virspalāta) 2007. gada 18. decembra spriedums (Regeringsrätten (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Skatteverket/A

   (Lieta C-101/05) (1)

   (Kapitāla brīva aprite - Kapitāla aprites ierobežojums starp dalībvalstīm un trešām valstīm - Ienākumu no kapitāla aplikšana ar nodokli - Dividendes, kas saņemtas no sabiedrības, kura dibināta EEZ dalībvalstī - Atbrīvojums - Dividendes, kas saņemtas no sabiedrības, kas dibināta trešā valstī - Atbrīvojums, kas pakļauts nosacījumam par informācijas apmaiņu paredzošas nodokļu konvencijas pastāvēšanu - Nodokļu pārbaužu efektivitāte)
   (2008/C 51/09)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Iesniedzējtiesa
   Regeringsrätten
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Skatteverket

      Atbildētājs: A

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regeringsrätten — EKL 56. un 58. panta interpretācija — Trešā valstī dibinātas sabiedrības izmaksāto dividenžu aplikšana ar nodokli attiecībā uz dalībvalstī dzīvojošu nodokļu maksātāju — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru šādu dividenžu atbrīvojums no nodokļa ir atkarīgs no tā, vai ar trešo valsti ir noslēgta nodokļu konvencija, kas ietver klauzulu par informācijas apmaiņu
   Rezolutīvā daļa
   EKL 56. un 58. pants jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj dalībvalsts tiesību aktus, saskaņā ar kuriem tādu dividenžu atbrīvojums no ienākuma nodokļa, kuras ir izmaksātas meitas sabiedrības akciju veidā, var tikt piešķirts tikai tad, ja izmaksātāja sabiedrība ir dibināta Eiropas Ekonomikas zonas dalībvalstī vai valstī, ar kuru nodokļus uzliekošā valsts ir noslēgusi nodokļu konvenciju, kas paredz informācijas apmaiņu, ja šis atbrīvojums ir pakļauts nosacījumiem, kuru izpildi šīs dalībvalsts kompetentās iestādes var pārbaudīt tikai, saņemot informāciju no valsts, kurā dibināta izmaksātāja sabiedrība.

      (1)  OV C 106, 30.4.2005.


title: Lieta C-322/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. jūnijā iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) — K/ Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö, valtiovarainministeriö

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. jūnijā iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) — K/Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö, valtiovarainministeriö

   (Lieta C-322/11)
   2011/C 252/46
   Tiesvedības valoda — somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein hallinto-oikeus [Augstākā Administratīvā tiesa]

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: K

      Citi lietas dalībnieki: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö [Nodokļu inspekcija], valtiovarainministeriö [Finanšu ministrija]

      Prejudiciālais jautājums

   Vai LESD 63. un 65. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru Somijas nodokļu maksātājs Francijā esoša nekustamā īpašuma atsavināšanas rezultātā radušos zaudējumus nevar atskaitīt no Somijā apliekamās peļņas, kas gūta, atsavinot akcijas, bet atbilstoša Somijā esoša nekustamā īpašuma atsavināšanas rezultātā gūtos zaudējumus, pastāvot zināmiem nosacījumiem, viņš var atskaitīt no atsavināšanas rezultātā gūtās peļņas?


title: Lieta C-542/10: Prasība, kas celta 2010. gada 17. novembrī — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/25

         Prasība, kas celta 2010. gada 17. novembrī — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-542/10)
   ()
   2011/C 30/41
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — Ł. Habiak un S. La Pergola)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot visus normatīvus un administratīvus aktu, kas vajadzīgi, lai pilnībā transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Direktīvu 2007/64/EK par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 97/7/EK, 2002/65/EK, 2005/60/EK un 2006/48/EK un atceļ Direktīvu 97/5/EK (1) vai katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Polijas Republika nav izpildījusi tai šīs direktīvas 94. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2007/64 transponēšanai beidzās 2009. gada 1. novembrī.

      (1)  OV L 319, 1. lpp.


title: Lieta T-104/05: Pirmās instances tiesas 2008. gada 5. jūnija rīkojums — Cegelec /Parlaments

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/36

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 5. jūnija rīkojums — Cegelec/Parlaments
   (Lieta T-104/05) (1)

   (2008/C 197/67)

      Tiesvedības valoda — franču

   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 106, 30.4.2005.