title: Lieta T-199/04 RENV: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. decembra spriedums – Gul Ahmed Textile Mills/Padome Dempings — Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas imports — Interese celt prasību — Izmeklēšanas uzsākšana — Saliktā normālā vērtība — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības tikt uzklausītam tiesas sēdē — Normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājums — Ievedmuitas nodokļu atmaksāšana — Pielāgošana — Kaitējums — Cēloņsakarība — PTO tiesības

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/21

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. decembra spriedums – Gul Ahmed Textile Mills/Padome
   (Lieta T-199/04 RENV) (1)

   (Dempings - Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas imports - Interese celt prasību - Izmeklēšanas uzsākšana - Saliktā normālā vērtība - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam tiesas sēdē - Normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājums - Ievedmuitas nodokļu atmaksāšana - Pielāgošana - Kaitējums - Cēloņsakarība - PTO tiesības)
   (2017/C 038/27)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (Karāči, Pakistāna) (pārstāvji – L. Ruessmann, advokāts, un J. Beck, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – J.-P. Hix, piedaloties R. Bierwagen un C. Hipp, advokāti)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – J.-F. Brakeland un A. Stobiecka-Kuik)

      Priekšmets

   Prasība, kas balstīta uz LESD 263. pantu, atcelt Padomes 2004. gada 2. marta Regulu (EK) Nr. 397/2004, ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu attiecībā uz Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas importu (OV 2004, L 66, 1. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Gul Ahmed Textile Mills Ltd atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 217, 28.8.2004.


               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/1

         (2008/C 22/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 8, 12.1.2008.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 315, 22.12.2007.

      OV C 297, 8.12.2007.

      OV C 283, 24.11.2007.

      OV C 269, 10.11.2007.

      OV C 247, 20.10.2007.

      OV C 235, 6.10.2007.

   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta C-259/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2015. gada 19. marta spriedumu lietā T-412/13 Chin Haur Indonesia, PT/Eiropas Savienības Padome 2015. gada 1. jūnijā iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               3.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 254/12

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2015. gada 19. marta spriedumu lietā T-412/13 Chin Haur Indonesia, PT/Eiropas Savienības Padome 2015. gada 1. jūnijā iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-259/15 P)
   (2015/C 254/16)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieces

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Boelaert, pārstāvis, R. Bierwagen, C. Hipp, Rechtsanwälte)

      Pārējās lietas dalībnieces: Chin Haur Indonesia, PT, Eiropas Komisija un Maxcom Ltd

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 19. marta spriedumu, kas paziņots Padomei 2015. gada 23. martā, lietā T-412/13 Chin Haur, PT/Eiropas Savienības Padome;

               —

               noraidīt Chin Haur, PT pirmajā instancē celto prasību atcelt Apstrīdēto regulu (1) un

               —

               piespriest Chin Haur, PT atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies Padomei gan tiesvedībā pirmajā instancē, gan apelācijas tiesvedībā;

         pakārtoti,

               —

               nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai,

               —

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem tiesvedībā pirmajā instancē un apelācijas instancē pieņemšanu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi Pamatregulas (2) 13. panta 1. punktu, secinot, ka Padomei nebija pietiekamu pierādījumu, lai nolemtu, ka prasītāja bija iesaistīta pārsūtīšanā. Vispārējās tiesas sniegtā to nosacījumu interpretācija, kuriem jāatbilst atsevišķiem uzņēmumiem, lai tie varētu tikt atbrīvoti no attiecinātajiem pasākumiem, esot pretrunā Pamatregulas 13. panta uzbūvei (pirmais apelācijas sūdzības pamats).
   Vispārējās tiesas konstatējums, ka no tās rīcībā esošajiem dokumentiem izriet, ka Padomei nebija pierādījumu, kas tai ļautu Apstrīdētajā regulā skaidri secināt, ka prasītāja ir bijusi iesaistīta pārsūtīšanā, neesot pienācīgi pamatots. Vēl jo vairāk, pretēji pārsūdzētajā spriedumā norādītajam, ņemot vērā, ka pārsūtīšana esot tikusi atbilstoši pierādīta valstu līmenī un ka prasītājas pieteikums par atbrīvojumu neesot bijis pamatots, Padome – un tātad arī Vispārējā tiesa – no lietas apstākļiem varēja izdarīt tikai vienu secinājumu, proti, ka prasītāja bija iesaistīta pārsūtīšanā. Nonākot pie citāda secinājuma, Vispārējā tiesa esot sagrozījusi faktus (otrais apelācijas sūdzības pamats).

      (1)  Padomes 2013. gada 29. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 501/2013, ar ko galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 990/2011 noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes velosipēdu importam, attiecina uz tādu velosipēdu importu, kas nosūtīti no Indonēzijas, Malaizijas, Šrilankas un Tunisijas, neatkarīgi no tā, vai šiem velosipēdiem ir deklarēta Indonēzijas, Malaizijas, Šrilankas vai Tunisijas izcelsme (OV L 153, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.).


title: Lieta C-488/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 4. novembrī iesniedza Curtea de Apel Oradea (Rumānija) – SC Max Boegl România SRL  u.c./ RA Aeroportul Oradea  u.c.

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 4. novembrī iesniedza Curtea de Apel Oradea (Rumānija) – SC Max Boegl România SRL u.c./RA Aeroportul Oradea u.c.
   (Lieta C-488/14)
   (2015/C 026/12)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Oradea

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: SC Max Boegl România SRL, SC UTI Grup SA, Astaldi SpA un SC Construcții Napoca SA

      Atbildētāji: RA Aeroportul Oradea, SC Porr Construct SRL, Teerag-Asdag Aktiengesellschaft, SC Col-Air Trading SRL, AVZI SA, Trameco SA un Iamsat Muntenia SA

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (1), 1. panta 1., 2. un 3. punkta noteikumi, kā arī Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/13/EK, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (2), kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2007/66/EK (3), 1. panta 1., 2. un 3. punkta noteikumi ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj tiesisko regulējumu, kurā saistībā ar piekļuvi līgumslēdzējas iestādes lēmumu pārskatīšanas procedūrām ir paredzēts pienākums iepriekš iemaksāt tādu “labticīgas rīcības drošības naudu”, kāda ir paredzēta Valdības steidzamā rīkojuma Nr. 34/2006 271.a un 271.b pantā?

      (1)  OV L 395, 33. lpp.

      (2)  OV L 76, 14. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Direktīva 2007/66/EK, ar ko Padomes Direktīvas 89/665/EEK un 92/13/EEK groza attiecībā uz pārskatīšanas procedūru efektivitātes uzlabošanu valsts līgumu piešķiršanas jomā (OV L 335, 31. lpp.).


title: Lieta C-326/06: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 18. janvāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/28

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 18. janvāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti
   (Lieta C-326/06) (1)

   (2007/C 82/61)

      Tiesvedības valoda — spāņu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 224, 16.9.2006.


title: Lieta T-850/16: Prasība, kas celta 2016. gada 30. novembrī – QE/Eurojust

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/43

         Prasība, kas celta 2016. gada 30. novembrī – QE/Eurojust

   (Lieta T-850/16)
   (2017/C 038/57)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: QE (Gouvy, Beļģija) (pārstāvji – T. Bontinck un S. Cherif, advokāti)

      Atbildētājs: Eurojust

      Prasītāja prasījumi:

               —

               pirms pieņemt nolēmumu, uzdot iesniegt 2016. gada 17. marta sanāksmes protokolu;

               —

               atcelt apstrīdētos 2016. gada 22. aprīļa un 18. maija lēmumus;

               —

               piespriest Eurojust atlīdzināt QE radītos zaudējumus, kas lēšami, neskarot palielinājumu vai samazinājumu tiesvedības laikā, EUR 20 000 (divdesmit tūkstošu euro) apmērā, pieskaitot procentus no sūdzības iesniegšanas 2016. gada 8. jūlijā, kas aprēķināti pamatojoties uz Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi galvenajām refinansēšanas operācijām, kas piemērojama attiecīgajā laikposmā, tai pieskaitot divus punktus;

               —

               piespriest Eurojust atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu attiecībā uz 2016. gada 22. aprīļa lēmumu tiek apgalvota juridiskā pamata neesamība, tiesību tikt uzklausītam pārkāpums, kā arī samērīguma principa pārkāpums.

               2.

               Ar otro pamatu attiecībā uz 2016. gada 18. maija lēmumu tiek apgalvots Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu IX pielikuma 23. panta 2. punkta pārkāpums, acīmredzama kļūda vērtējumā, samērīguma principa pārkāpums un pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses neizpilde.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvota pilnvaru ļaunprātīga izmantošana un interešu konflikts abos iepriekš minētajos lēmumos.


title: Lieta C-348/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberverwaltungsgerichts für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster (Vācija) 2009. gada 31. augusta rīkojumu — Pietro Infusino/Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberverwaltungsgerichts für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster (Vācija) 2009. gada 31. augusta rīkojumu — Pietro Infusino/Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid

   (Lieta C-348/09)
   2009/C 282/46
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberverwaltungsgerichts für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs:
      Pietro Infusino

      Atbildētāja:
      Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā (1), ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 28. panta 3. punktā lietotais jēdziens “nopietni sabiedriskās drošības apsvērumi” ietver vienīgi valsts iekšējās un ārējās drošības apdraudējumu, ar to saprotot valsts un tās iekārtas, kā arī svarīgāko valsts dienestu pastāvēšanu, iedzīvotāju izdzīvošanu, kā arī ārējos sakarus un tautu mierīgu līdzpastāvēšanu?

      (1)  OV L 158, 77. lpp.


title: Lieta C-186/06: Prasība, kas celta  2006. gada 18. aprīlī  — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti

text:
               1.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 154/10

         Prasība, kas celta 2006. gada 18. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti
   (Lieta C-186/06)
   (2006/C 154/21)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Recchia un A. Alcover San Pedro)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Spānijas Karaliste attiecībā uz kanāla Segarra-Garrigues apūdeņojamā apvidus apūdeņošanas projektu nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes Direktīva 79/409/EEK (1) par savvaļas putnu aizsardzību 2. panta, 3. panta, kā arī 4. panta 1. un 2. punkts;

               —

               piespriest Spānijas Karaliste atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Dalībvalstis nedrīkst gūt labumu no tā, ka tās nav noteikušas aizsargājamos apvidus saskaņā ar Direktīvu, lai veiktu darbības, kas apdraud Direktīvas sasniedzamo mērķi; ja dalībvalsts — kā šajā gadījumā — nav uzrādījusi aizsargājamā apvidus esamību, kā tai to vajadzēja darīt, putniem svarīgajā apvidū aizsardzības līmenis ir tāds, kāds tas ir norādīts Direktīvas 4. panta 4. punktā.
   Tādējādi Komisija uzskata, ka Spānijas Karaliste ir pārkāpusi Direktīvas 2. panta, 3. panta un 4. panta 1. un 4. punktu tādējādi, ka tā ir paredzējusi piešķirt atļauju projektam, lai varētu apūdeņot Segarra-Garrigues kanālu, un to arī ir īstenojusi.

      (1)  OV L 103, 1. lpp.


title: Lieta C-448/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 11. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan, Nousaiba Barkan/Air Nostrum L.A.M. S.A.

text:
               21.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 428/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 11. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan, Nousaiba Barkan/Air Nostrum L.A.M. S.A.

   (Lieta C-448/16)
   (2016/C 428/07)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan, Nousaiba Barkan

      Atbildētāja: Air Nostrum L.A.M. S.A.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 (1) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “lietās, kas attiecas uz līgumiem” attiecas arī uz tādu prasījumu par kompensāciju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, (2) ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 7. pantu, kas tiek izvirzīts pret apkalpojošo gaisa pārvadātāju, kas nav attiecīgā pasažiera līgumslēdzēja puse?

               2)

               Ja ir jāpiemēro Regulas (EK) Nr. 44/2001 5. panta 1. punkts:
               Vai, pārvadājot personas ar diviem lidojumiem un personai neuzturoties vērā ņemamu laiku pārsēšanās lidostā, pasažiera galamērķis ir jāuzskata par izpildes vietu atbilstoši Regulas (EK) Nr. 44/2001 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrajam ievilkumam arī tad, ja prasībā izvirzītais prasījums par kompensāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 261/2004 7. pantu ir balstīts uz pirmajā saistītā lidojuma reisā radušos traucējumu un prasība ir celta pret pirmā lidojuma apkalpojošo gaisa pārvadātāju, kas nav pārvadājumu līguma līgumslēdzēja puses?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās, OV L 12, 1. lpp.

      (2)  OV L 46, 1. lpp.


title: Lieta T-276/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Compagnie Maritime Belge N.V./S.A. iesniedza 2004. gada 8. jūlijā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/32

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Compagnie Maritime Belge N.V./S.A. iesniedza 2004. gada 8. jūlijā
   (Lieta T-276/04)
   (2004/C 262/63)
   tiesvedības valoda – franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 8. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Compagnie Maritime Belge N.V./S.A., kas nodibināta Antverpenē (Beļģija), kuru pārstāv Denis Waelbroeck, advokāte.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2004. gada 30. aprīļa lēmumu lietās COMP/D2/32.450 un 32.448, ar ko prasītājai uzliek sodanaudu par EK līguma 82. panta pārkāpumu, vai, vismaz būtiski samazināt šo sodanaudu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar 1992. gada 23. decembra Lēmumu 93/82/EEK Komisija, cita starpā, saistībā ar procedūru attiecībā uz EK līguma 85. un 86. pantu (jaunajā redakcijā 81. un 82. pants) uzlika prasītājai sodanaudu. Pēc prasītājas prasības izskatīšanas Eiropas Kopienu Tiesa 2000. gada 16. marta spriedumā (1) tiktāl, ciktāl ar šo lēmumu prasītājai uzlikta sodanauda, to atcēla. Pēc šī sprieduma Komisija pieņēma Apstrīdēto lēmumu, ar ko prasītājai par tiem pašiem pārkāpumiem uzliek sodanaudu 3 400 000 eiro apmērā.
   Pamatojot savu prasību atcelt minēto lēmumu, prasītāja vispirms norāda, ka Komisija otro lēmumu ir pieņēmusi, neievērojot nekādus pieņemamus termiņus, un, attiecīgi, ir zaudējusi tiesības rīkoties. Tāpat prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvēšanos, atsākdama procedūru tikai jautājumā par sodanaudu. Kā norāda prasītāja, uzliekot sodanaudu, Komisijai dienā, kad tā pieņem jauno lēmumu, ir atkārtoti jāizvērtē pārkāpumi, un tā nevar atsaukties uz faktisko apstākļu izvērtējumu, kas veikts pirms divpadsmit gadiem, kā tā ir darījusi šajā gadījumā. Prasītāja arī apgalvo, ka, tā kā pārkāpumi nav pierādīti, sodanauda nav pamatota. Visbeidzot, prasītāja norāda, ka minētā sodanauda ir diskriminējoša un nesamērīga, tā ir uzlikta, neievērojot Komisijas parasto praksi, un ir notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana. Prasītāja uzskata, ka gandrīz visa sodanauda tai ir uzlikta par iespējamo dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, sakarā ar konferenci, kurā prasītājai bija mazāk nekā trešā daļa tiesību.

      (1)  Apvienotās lietas C-395/96 P un C-396/96 P.


title: Lieta C-211/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 24. aprīlī iesniedza Curtea de Apel Bacău (Rumānija) – SC Topaz Development SRL/Constantin Juncu, Raisa Juncu, dzimusi Cernica

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 24. aprīlī iesniedza Curtea de Apel Bacău (Rumānija) – SC Topaz Development SRL/Constantin Juncu, Raisa Juncu, dzimusi Cernica

   (Lieta C-211/17)
   (2017/C 249/28)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Bacău

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: SC Topaz Development SRL

      Atbildētāji: Constantin Juncu, Raisa Juncu, dzimusi Cernica

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai [Direktīvas 93/13/EEK] (1) 3. panta 2. punkts un 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka tādos apstākļos kā pamatlietā – kā to apgalvo prasītāja–atbildētāja, kura atsaucas uz valsts judikatūru (Înalta Curte de Casație și Justiție, Secția comercială [Augstākās kasācijas tiesas Komerclietu palātas] 2011. gada 18. aprīļa kasācijas spriedums Nr. 1646 un Curtea de Apel Bacău [Bakau Apelācijas tiesas] 2016. gada 6. aprīļa spriedums apelācijas tiesvedībā civillietā Nr. 3364/110/2014), proti, gadījumā, kad pierādījums par pušu noslēgtā pirkuma un pārdevuma priekšlīguma visu noteikumu apspriešanu izriet vienkārši no apstākļa, ka prasītāji–atbildētāji kā patērētāji piekrita šiem noteikumiem, parakstot priekšlīgumu, kuru iepriekš sagatavoja nekustamo īpašumu attīstītājs un pēc tam apliecināja notārs – prezumpciju par noteikumu, kurus iepriekš sagatavojis pārdevējs vai piegādātājs, neapspriešanu principā atspēko pierādījums par pretējo?

               2)

               Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos pielikuma d), e), f) un i) punktu noteikumu piemērošanas jomā principā ietilpst tādi pirkuma un pārdevuma priekšlīgumos ietverti noteikumi, kurus iepriekš sagatavojuši nekustamo īpašumu attīstītāji, kuri, tāpat kā prasītāja–atbildētāja, ir pārdevēji vai piegādātāji, un, konkrētāk, strīda pušu starpā noslēgtā pirkuma un pārdevuma priekšlīguma 3.2.2. punkta un 7.1. punkta noteikumi, kuros ir paredzēta ceturtās pakāpes konfiskācijas klauzula [pactum commissorium] un soda klauzula, kuras ir izdevīgas vienīgi apsološajam pārdevējam?

               3)

               Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka, gadījumā, ja Tiesas atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, tas neļauj (aizliedz) valsts tiesai grozīt attiecīgos noteikumus, kas ir uzskatāmi par negodīgiem, proti, atzīt, ka ceturtās pakāpes konfiskācijas klauzula [pactum commissorium] var darboties nosacījumos, kuri atšķiras no tiem, kas ir tieši paredzēti priekšlīgumā (piemēram, nevis par jebkādu maksājuma kavējumu vai nemaksāšanu neatkarīgi no summas, bet vienīgi par konkrētas summas maksājumiem, kas ir veikti ar nokavējumu vai nav veikti, kurus, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, tiesa atzīs par būtiskiem), un samazināt (ierobežot) soda klauzulas summu līdz summām, kuras apsološais pircējs avansā ir samaksājis līdz konfiskācijas klauzulas iedarbināšanas dienai? Vai tādā gadījumā valsts tiesa var noteikt vienīgi, ka minētie noteikumi nav piemērojami attiecīgajam patērētājam?

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).


title: lieta T-315/05: Prasība, kas celta 2005. gada 11. augustā — ADOMEX International B.V./Komisija

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/24

         Prasība, kas celta 2005. gada 11. augustā — ADOMEX International B.V./Komisija
   (lieta T-315/05)
   (2005/C 281/45)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ADOMEX International B.V. (pārstāvji): H. van der Vals [G. Van der Wal], advokāts, un T. Būsmanss [T. Boesmans], advokāts

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 16. marta lēmumu C(2005) 592 fin, lieta N 372/2003;

               —

               piespriest Komisijai segt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja ir puķkopības produktu vairumtirdzniecības importa uzņēmums, kas galvenokārt nodarbojas ar dažādu šķirņu griezto zaļo augu, kas lielākoties ir no trešajām valstīm, ievešanu Nīderlandē un tālākpārdošanu.
   Prasītāja apstrīd Komisijas lēmumu neizteikt iebildumu par grozījumiem puķkopības nozares atbalsta sistēmā, kas tika apstiprināta lietu N 766/95 un NN 84/00 ietvaros. Šī atbalsta sistēma attiecas uz noteikumiem, ar kuriem nosaka nozares nodevu puķkopības produktiem, ko uzlikusi Productschap Tuinbow, kas ir Nīderlandes publisko tiesību uzņēmumu apvienības struktūrvienība.
   Savas prasības atbalstam prasītāja norāda, ka Komisija prettiesiski nav pārbaudījusi, vai atbalsta sistēma ir saderīga ar Kopienu tirgu un nav pretrunā ar EKL 23. un 25. pantu. Kā uzskata prasītāja, šeit ir runa par EKL 253. pantā noteiktā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu.
   Prasītāja papildina, ka apstrīdētais lēmums pārkāpj EKL 23. un 25. pantu. Komisijas apstiprinātā atbalsta sistēma nav iekšējais nodoklis EKL 90. panta izpratnē, bet nodeva, kurai ir tāda pati ietekme kā muitas nodevai EKL 23. un 25. panta izpratnē. Šis secinājums izriet no fakta, ka nodeva tajā pašā tirdzniecības posmā un pamatojoties uz tiem pašiem faktiem, sakarā ar kuriem nodeva ir jāmaksā, skar importētos produktus un valstī saražotos produktus nevienādā apmērā, kā arī tas izriet no fakta, ka valstī nepastāv līdzīga vai konkurējoša ražošana un tādējādi nevar runāt par iekšējo nodokļu sistēmu.
   Prasītāja turklāt uzskata, ka Komisijas lēmums ir neizprotams vai, jebkurā gadījumā, nepietiekami motivēts un līdz ar to nesaderīgs ar EKL 253. pantu. Tā norāda, ka šajā lēmumā Komisija atsaucas uz agrākiem nemotivētiem lēmumiem vai uz lēmumiem, ar ko tikusi apstiprināta pilnīgi atšķirīga nodeva nekā apstrīdētājā lēmumā noteiktā. Komisija turklāt pieļauj acīmredzamu kļūdu, lēmumā cita starpā konstatējot, ka aplūkotā nodeva neattiecas uz importētiem produktiem.
   Visbeidzot prasītāja paziņo, ka tai kā ieinteresētajai personai nav bijusi iespēja izteikt savus apsvērumus vai izmantot procesuālās tiesības, kas izriet no EKL 88. panta 2. punkta.


title: Lieta T-442/12: Vispārējās tiesas 2017. gada 1. jūnija spriedums – Changmao Biochemical Engineering/Padome Dempings — Ķīnas izcelsmes vīnskābes imports — Galīgā antidempinga maksājuma grozīšana — Daļēja starpposma pārskatīšana — Uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss — Lielāko ieguldījumu izmaksas, kas būtībā atspoguļo tirgus vērtības — Apstākļu maiņa — Pienākums norādīt pamatojumu — Termiņš lēmuma par uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusu pieņemšanai — Tiesības uz aizstāvību — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 20. panta 2. punkts

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/43

         Vispārējās tiesas 2017. gada 1. jūnija spriedums – Changmao Biochemical Engineering/Padome
   (Lieta T-442/12) (1)

   (Dempings - Ķīnas izcelsmes vīnskābes imports - Galīgā antidempinga maksājuma grozīšana - Daļēja starpposma pārskatīšana - Uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss - Lielāko ieguldījumu izmaksas, kas būtībā atspoguļo tirgus vērtības - Apstākļu maiņa - Pienākums norādīt pamatojumu - Termiņš lēmuma par uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusu pieņemšanai - Tiesības uz aizstāvību - Regulas (EK) Nr. 1225/2009 20. panta 2. punkts)
   (2017/C 239/53)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Čandžou, Ķīna) (pārstāvji – E. Vermulst, S. Van Cutsem, F. Graafsma un J. Cornelis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Boelaert, pārstāve, kam sākotnēji palīdzēja G. Berrisch, advokāts, un N. Chesaites, barrister, vēlāk – G. Berrisch un B. Byrne, solicitor, un visbeidzot – N. Tuominen, advokāts)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji M. França un A. Stobiecka-Kuik, vēlāk – M. França un J.-F. Brakeland) un Distillerie Bonollo SpA (Formidžīne, Itālija), Industria Chimica Valenzana SpA (Borgoriko, Itālija), Distillerie Mazzari SpA (San’Agata sul Santerno, Itālija), Caviro Distillerie Srl (Faenca, Itālija) un Comercial Química Sarasa, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis – R. MacLean, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā tiek lūgts atcelt Padomes 2012. gada 26. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 626/2012, ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 349/2012, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vīnskābes importam (OV 2012, L 182, 1. lpp.), ciktāl tā ir piemērojama prasītājai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2012. gada 26. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 626/2012, ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 349/2012, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vīnskābes importam, ciktāl tā ir piemērojama Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd.;

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina pusi no Changmao Biochemical Engineering tiesāšanās izdevumiem un sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

               3)

               Changmao Biochemical Engineering sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

               5)

               Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl un Comercial Química Sarasa, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 366, 24.11.2012.


title: Lieta T-366/17: Prasība, kas celta 2017. gada 5. jūnijā – Polija/Komisija

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/44

         Prasība, kas celta 2017. gada 5. jūnijā – Polija/Komisija
   (Lieta T-366/17)
   (2017/C 249/60)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvis – B. Majczyna)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 23. marta lēmumu (2017. gada 24. martā izziņots ar dokumenta Nr. C(2017) 1904) atteikt piešķirt Eiropas Reģionālās attīstības fonda finansiālo ieguldījumu lielam projektam “Jaunas paaudzes dīzeļdzinēja ražošanas uzsākšana Volkswagen Motor Polska”, kas ir operatīvās programmas “Inovatīvā ekonomika” daļa, uz ko attiecas strukturālā palīdzība mērķa “Konverģence Polijā” ietvaros,

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats attiecas uz to, ka esot kļūdaini novērtēts projekts “Jaunas paaudzes dīzeļdzinēja ražošanas uzsākšana Volkswagen Motor Polska”, pieņemot, ka šis projekts neatbilst operatīvās programmas “Inovatīvā ekonomika” prioritātēm (šis programmas IV prioritārajam virzienam), un līdz ar to neatbilst Padomes 2006. gada 11. jūlija Regulas (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999 (OV 2006, L 210, 25. lpp.), 41. panta 1. punkta prasībām.

               2.

               Otrais pamats attiecas uz Regulas Nr. 1083/2006 41. panta 2. punkta pārkāpumu, būtiski pārsniedzot projekta novērtēšanas termiņu.


title: Lieta F-148/15: Prasība, kas celta 2015. gada 21. decembrī – ZZ/Komisija

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/52

         Prasība, kas celta 2015. gada 21. decembrī – ZZ/Komisija
   (Lieta F-148/15)
   (2016/C 059/60)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – P. Vanden Casteele, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt konkursa EPSO/AD/306/15 – Juristi lingvisti (AD 7), kuru galvenā valoda ir franču valoda, atlases komisijas lēmumu nepielaist prasītāju konkursa nākamajam vērtēšanas posmam tādēļ, ka šim pēdējam minētajam nav izglītības līmeņa, kas atbilst pabeigtai augstākajai juridiskajai izglītībai, kas iegūta Beļģijas, Francijas vai Luksemburgas augstākās izglītības iestādē

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumus par atlasi un iecelšanu amatā, kuri pieņemti saistībā ar paziņojumu par “atklāto konkursu EPSO/AD/306/15, pamatojoties uz kvalifikāciju un pārbaudījumiem”, kas paredzēts “juristiem lingvistiem (AD 7), kuru galvenā valoda ir franču valoda (FR)” (2015. gada 21. maijaEiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis), tostarp lēmumu, kas minēts prasītājam adresētajā 2015. gada 24. septembra vēstulē, saskaņa ar kuru “pēc jūsu pieteikuma pārbaudes [..] iepriekšminētā konkursa atlases komisija jūs nevar pielaist konkursa nākamajam vērtēšanas posmam”.


title: Lieta F-88/09: Prasība, kas celta 2009. gada 23. oktobrī — Z /Tiesa

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/80

         Prasība, kas celta 2009. gada 23. oktobrī — Z/Tiesa
   (Lieta F-88/09)
   2010/C 24/154
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Z, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Tiesa

      Strīda priekšmets un apraksts

   Pirmkārt, prasība atcelt lēmumu, ar kuru prasītājs dienesta interesēs pārcelts uz citu direkciju, un, otrkārt, prasība piespriest atbildētājai izmaksāt naudas summu, atlīdzinot morālo kaitējumu.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecelējinstitūcijas 2008. gada 18. decembra lēmumu pārcelt prasītāju darbā uz Bibliotēkas direkciju, sākot ar 2009. gada 1. janvāri;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt 2009. gada 13. jūlijā saņemto 2009. gada 9. jūlija lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

               —

               piespriest atbildētājai morālā kaitējuma atlīdzināšanai izmaksāt naudas summu EUR 50 000,

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Tiesai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-461/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 15. oktobrī iesniedza Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Nīderlande) — Granton Advertising BV/Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 15. oktobrī iesniedza Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Nīderlande) — Granton Advertising BV/Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

   (Lieta C-461/12)
   2013/C 9/51
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Granton Advertising BV

      Atbildētājs: Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai frāze “citi vērtspapīri” Sestās Direktīvas 77/388/EEK (1) 13. panta B daļas ievadā un d) punkta [5]. apakšpunktā (kopš no 2007. gada 1. janvāra 135. panta 1. punkta f) apakšpunkts Astotajā Direktīvā 2006/12/EEK (2), vēlāk grozīta) ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ietilpst Grantoncard, kas ir tālāknododama karte, kura tiek izmantota (daļējai) samaksai par precēm un pakalpojumiem; un, ja jā, vai šādas kartes izdošana un pārdošana ir atbrīvota no apgrozījuma nodokļa?

               2)

               Ja nē, vai frāze “citi tirgojami dokumenti” Sestās Direktīvas 77/388/EEK 13. panta B daļas ievadā un d) punkta 3. apakšpunktā (kopš 2007. gada 1. janvāra 135. panta 1. punkta d) apakšpunkts Astotajā Direktīvā 2006/12/EEK, vēlāk grozīta) ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ietilpst Grantoncard, kas ir tālāknododama karte, kura tiek izmantota (daļējai) samaksai par precēm un pakalpojumiem; un, ja jā, vai šādas kartes izdošana un pārdošana ir atbrīvota no apgrozījuma nodokļa?

               3)

               Ja Grantoncard ir “citi vērtspapīri” vai “citi tirgojami dokumenti” iepriekš minētajā izpratnē, vai jautājumā par to, vai tās izdošana un pārdošana ir atbrīvota no apgrozījuma nodokļa, nozīmē ir tam, ka, izmantojot šo karti, nodoklis (proporcionālā daļā) par to samaksātajai atlīdzībai praksē ir neiespējams?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: Apvienotās lieta C-485/03 un C-490/03: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 14. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Valsts atbalsts — Atbalsta shēmas — Nesaderība ar kopējo tirgu — Komisijas lēmuma izpildes termiņš — Atbalsta shēmas atcelšana — Vēl nepārskaitītā atbalsta pārtraukšana — Izmantošanai nodotā atbalsta atgūšana — Pilnīga izpildes iespējas neesamība)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/1

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 14. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti
   (Apvienotās lieta C-485/03 un C-490/03) (1)

   (Valsts atbalsts - Atbalsta shēmas - Nesaderība ar kopējo tirgu - Komisijas lēmuma izpildes termiņš - Atbalsta shēmas atcelšana - Vēl nepārskaitītā atbalsta pārtraukšana - Izmantošanai nodotā atbalsta atgūšana - Pilnīga izpildes iespējas neesamība)
   (2006/C 331/02)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Kastiljo de la Tore [F. Castillo de la Torre] un H. L. Buendia Sjerra [J. L. Buendía Sierra], pārstāvji)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāve — N. Diasa Abada [N. Díaz Abad], pārstāve)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Noteiktajā termiņā neveikti pasākumi, lai nodrošinātu 2. un 3. panta piemērošanu Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmumā par par valsts atbalsta shēmu, ko ievieš Spānija kā nodokļu kredītu 45 % apmērā no ieguldījumiem par labu Alavas provinces uzņēmumiem (paziņots ar dokumenta numuru C(2001) 1759) (OV 2002 L 296, 1. lpp.) — Fiskālie pasākumi Alavas vēsturiskajā teritorijā — Pienākums atgūt jau izmaksātu atbalstu un pienākums pārtraukt plānotos maksājumus
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā neveicot visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu katra no turpmāk uzskaitītajiem lēmumiem 2. un 3. panta prasības:

                           —

                           Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmums 2002/820/EK par valsts atbalsta shēmu, ko ievieš Spānija kā nodokļu kredītu 45 % apmērā no ieguldījumiem par labu Alavas provinces uzņēmumiem (lieta C-485/03);

                           —

                           Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmums 2002/892/EK par valsts atbalsta shēmu, ko ievieš Spānija par labu atsevišķiem jaunizveidotiem Alavas provinces uzņēmumiem (lieta C-488/03);

                           —

                           Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmums 2003/27/EK par valsts atbalsta shēmu, ko ievieš Spānija kā nodokļu kredītu 45 % apmērā no ieguldījumiem par labu Biskajas provinces uzņēmumiem (lieta C-487/03);

                           —

                           Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmums 2002/806/EK par valsts atbalsta shēmu, ko ievieš Spānija par labu atsevišķiem jaunizveidotiem Biskajas provinces uzņēmumiem (lieta C-490/03);

                           —

                           Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmums 2002/894/EK par valsts atbalsta shēmu, ko ievieš Spānija kā nodokļu kredītu 45 % apmērā no ieguldījumiem par labu Gipuskoa provinces uzņēmumiem (lieta C-486/03), un

                           —

                           Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmums 2002/540/EK par valsts atbalsta shēmu, ko ievieš Spānija par labu atsevišķiem jaunizveidotiem Gipuskoa provinces uzņēmumiem (lieta C-489/03),

                     Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minētajiem lēmumiem;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 21, 24.1.2004.


title: Lieta T-669/15 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 17. decembra rīkojums – Lysoform Dr. Hans Rosemann u.c./ECHA Pagaidu noregulējums — REACH — Biocīdu piedāvāšana tirgū un lietošana — Sabiedrības kā aktīvo vielu piegādātājas iekļaušana Regulas (ES) Nr. 528/2012 95. pantā paredzētajā sarakstā — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/20

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 17. decembra rīkojums – Lysoform Dr. Hans Rosemann u.c./ECHA

   (Lieta T-669/15 R)
   (Pagaidu noregulējums - REACH - Biocīdu piedāvāšana tirgū un lietošana - Sabiedrības kā aktīvo vielu piegādātājas iekļaušana Regulas (ES) Nr. 528/2012 95. pantā paredzētajā sarakstā - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2016/C 059/22)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlīne, Vācija); Ecolab Deutschland GmbH (Monheim-sur-le-Rhin, Vācija); Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Vācija) un Diversey Europe Operations BV (Utrecht, Nīderlande) (pārstāvji – K. Van Maldegem, M. Grunchard un P. Sellar, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – C. Buchanan un W. Broere)

      Priekšmets

   Pieteikums apturēt izpildi ECHA2015. gada 16. jūlija lēmumam par sabiedrības B. kā aktīvo vielu piegādātājas iekļaušanu Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 22. maija Regulas (ES) Nr. 528/2012 par biocīdu piedāvāšanu tirgū un lietošanu (OV L 167, 1. lpp.) 95. panta 1. punktā paredzētajā sarakstā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-68/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. februārī iesniedza Tribunale Ordinario di Aosta (Itālija) – Equitalia Nord SpA / CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. februārī iesniedza Tribunale Ordinario di Aosta (Itālija) – Equitalia Nord SpA/CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

   (Lieta C-68/14)
   2014/C 102/33
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Tribunale Ordinario di Aosta

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Equitalia Nord SpA

      Atbildētāja: CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai spēkā esošais Itālijas tiesiskais regulējums, kas ietverts 3. panta 1.oun 4.opunktā 2012. gada 6. jūlija Dekrētlikumā Nr. 95 – kurš daļēji grozīts ar 2012. gada 7. augusta Likumu Nr. 135 par pārveidošanu –, daļā, kurā ir paredzēts, ka, “ņemot vērā ārkārtējo ekonomisko stāvokli un ievērojot prioritārās prasības saistībā ar mērķa ierobežot valsts izdevumus sasniegšanu, sākot no šī tiesību akta spēkā stāšanās dienas attiecībā uz 2012., 2013. un 2014. gadu atjaunināšana saistībā ar izmaiņām ISTAT rādītājos, kas paredzētas spēkā esošajā tiesiskajā regulējumā, netiek piemērota nomas maksai, – kas jāmaksā tām iestādēm, kuras iekļautas valsts administrācijas konsolidētajā ekonomiskajā uzskaitē [un] ko noteicis Istituto nazionale di Statistica saskaņā ar 2009. gada 31. decembra Likuma Nr. 196 1. panta 3. punktu, kā arī ko noteikušas neatkarīgās iestādes, – tostarp Commissione nazionale per le società e la borsa (Consob), – attiecībā uz izmantošanu, nomnieka statusā nomājot nekustamos īpašumus iestāžu vajadzībām”, un turklāt 4.opunktā ir paredzēts, ka “valsts izdevumu ierobežošanai, atsaucoties uz nomas līgumiem, kuru priekšmets ir nekustamie īpašumi iestāžu vajadzībām [un] ko noslēgušas centrālās iestādes, kuras noteicis Istituto nazionale di Statistica saskaņā ar 2009. gada 31. decembra Likuma Nr. 196 1. panta 3. punktu, kā arī ko noteikušas neatkarīgās iestādes – tostarp Commissione nazionale per le società e la borsa (Consob), – nomas maksa tiek samazināta, sākot no 2015. gada 1. janvāra 15 % apjomā no pašlaik samaksātās nomas maksas summas”, turklāt, “sākot no dienas, kad stājas spēkā likums par šī dekrēta pārveidošanu, iepriekšējā laika posmā paredzētais samazinājums tomēr attiecas uz nomas līgumiem, kuri beigušies vai pagarināti pēc minētās dienas”, – ir pretrunā Līguma par Eiropas Savienības darbību 106. panta 1. un 2. punktam, ciktāl ar to tiesību subjektiem, kuri darbojas konkurences sistēmā, var tikt nodrošināta nepamatota un diskriminējoša priekšrocība salīdzinājumā ar stāvokli, kādā ir citi tiesību subjekti, kuri veic tādu pašu darbību, bet uz kuriem minētais tiesiskais regulējums neattiecas?

               2)

               Vai iepriekš minētais tiesiskais regulējums – ciktāl ar to tiesību subjektiem, kuri darbojas konkurences sistēmā, var tikt nodrošināta nepamatota un diskriminējoša priekšrocība salīdzinājumā ar stāvokli, kādā ir citi tiesību subjekti, kuri veic to pašu darbību, bet uz kuriem minētais tiesiskais regulējums neattiecas, – var tikt uzskatīts par “valsts atbalstu” LESD 107. panta 1. punkta izpratnē?


title: Lieta F-57/07: Prasība, kas celta 2007. gada 5. jūnijā — Wiedmann /Parlaments

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/45

         Prasība, kas celta 2007. gada 5. jūnijā — Wiedmann/Parlaments
   (Lieta F-57/07)
   (2007/C 183/87)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Thomas Wiedmann, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2006. gada 26. jūnija lēmumu par prasītāja iecelšanu par Eiropas Kopienu ierēdni, jo tajā viņš ir klasificēts AD 6 pakāpē, 1 līmenī;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasības pamatojumam prasītājs atsaucas uz pamatiem, kas ir līdzīgi tiem, kas izvirzīti lietā F-12/06 (1).

      (1)  ES OV C 86, 8.4.2006., 48. lpp.


title: Lieta F-13/09: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 12. maija spriedums — Peláez Jimeno /Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Iepriekšēja sūdzība — Sūdzības iesniegšanas termiņš — Nokavējums — Pierādījumi — Bijušais pagaidu darbinieks — Iecelšana amatā ierēdņa statusā — Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 4. punkts — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/53

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 12. maija spriedums — Peláez Jimeno/Parlaments
   (Lieta F-13/09) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Iepriekšēja sūdzība - Sūdzības iesniegšanas termiņš - Nokavējums - Pierādījumi - Bijušais pagaidu darbinieks - Iecelšana amatā ierēdņa statusā - Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 4. punkts - Vienlīdzīga attieksme)
   2010/C 209/81
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Peláez Jimeno (Relegem-Asse, Beļģija) (pārstāvji — M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — sākotnēji C. Burgos un K. Zejdová, pēc tam — K. Zejdová un S. Seyr)

      Priekšmets

   Iecēlējinstitūcijas lēmuma, ar ko prasītāju kā ierēdni uz pārbaudes laiku klasificē zemākā pakāpē un līmenī, nekā līmenis un pakāpe, kuros viņa bija klasificēta kā pagaidu darbiniece, atcelšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Peláez Jimeno atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 90, 18.04.2009., 40. lpp.


title: Lieta C-369/07: Prasība, kas celta 2007. gada 3. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/22

         Prasība, kas celta 2007. gada 3. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-369/07)
   (2007/C 269/44)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Righini un I. Chatzigiannis)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika, neveicot vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu Tiesas 2005. gada 12. maija spriedumu lietā C-415/03 par tādu Grieķijas Republikas pienākumu neizpildi, ko tai uzliek 2002. gada lēmuma par valsts atbalstu, ko Grieķijas Republika piešķīra Olympic Airways, 3. pants, nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek attiecīgais lēmums un EKL 228. panta 1. punkts;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai samaksāt EUR 53 611 kavējuma naudu par katru dienu, kad tiek kavēta sprieduma izpilde lietā C-415/03 saistībā ar 2002. gada lēmumu, sākot no dienas, kurā tiks pasludināts spriedums šajā lietā līdz pat dienai, kurā tiks izpildīts spriedums, kas pasludināts lietā C-415/03;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai samaksāt Komisijai sodanaudu, kuras kopsumma tika aprēķināta, sareizinot naudas summu par vienu dienu ar dienu skaitu, kurā turpinās pienākumu neizpilde, sākot no dienas, kad tika pasludināts spriedums lietā C-415/03, līdz dienai, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā saistībā ar 2002. gada lēmumu;

               —

               piespriest Grieķijas republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               1.

               2005. gada 12. maija spriedumā lietā C-415/03 Tiesa nolēma, ka Grieķijas Republika, noteiktajā termiņā neveicot visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai atgūtu atbalstu, kuru atbilstoši 3. pantam Komisijas 2002. gada 11. decembra Lēmumā 2003/372/EK par valsts atbalstu, ko Grieķija piešķīra Olympic Airways, atzina par nelikumīgu un nesaderīgu ar kopējo tirgu, izņemot daļā, kas attiecas uz iemaksām valsts sociālas nodrošināšanas iestādei, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek attiecīgais pants.

               2.

               Ņemot vērā, ka Grieķijas Republika nav paziņojusi Komisijai par jebkādiem pasākumiem, ar kuriem tiek izpildīts Tiesas spriedums lietā C-415/03, neskatoties uz Grieķijas iestāžu pretējiem apgalvojumiem, un ka Grieķijas Republika vēl nav atguvusi atbalstu, kas atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar 2002. gada lēmumu, Komisija nolēma celt prasību Eiropas Kopienu Tiesā atbilstoši EKL 228. pantam.

               3.

               Atbilstoši EKL 228. pantam un attiecīgajai Tiesas judikatūrai, ja Komisija uzsāk tiesvedību Eiropas Kopienu Tiesā, jo dalībvalsts Komisijas noteiktajā termiņā nav veikusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Tiesas spriedumu, Komisija var noteikt sodanaudu un/vai kavējuma naudu, kas jāmaksā attiecīgajai dalībvalstij, un ko Komisija konkrētajos apstākļos uzskata par piemērotu. Kā to paredz EKL 228. pants, Tiesa, īstenojot savu neierobežoto kompetenci, pieņem galīgo lēmumu par uzliekamajiem naudas sodiem.

               4.

               Gan kavējuma nauda, gan sodanauda, ko šajā lietā Komisija piedāvā Tiesai, tika aprēķināta atbilstoši metodei, kas noteikta ar Komisijas 2005. gada 13. decembra paziņojumu par EKL 228. panta piemērošanu.


title: Lieta C-591/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. novembrī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Gas Natural SDG, SA, Bizcaia Energia, SL/Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. un Iberdrola, S.A.

text:
               11.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. novembrī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Gas Natural SDG, SA, Bizcaia Energia, SL/Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. un Iberdrola, S.A.

   (Lieta C-591/11)
   2012/C 39/18
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Gas Natural SDG, SA un Bizcaia Energia, S.L.

      Atbildētājas: Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. un Iberdrola, S.A

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvas 2003/87/EK (1), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, 10. pants var tikt interpretēts tādējādi, ka tas neaizliedz piemērot tādus valsts likumdošanas pasākumus kā šajā lietā aplūkotie, kuru mērķis un sekas ir atlīdzības par elektroenerģijas ražošanu samazināšana par summu, kas atbilst atbilstošajā laikposmā bez maksas piešķirto siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu vērtībai?

      (1)  OV L 275, 32. lpp.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. septembrī lietā C-385/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 93/37/EEK — Būvdarbu valsts līgumi — Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par līgumu publicēšanas)

text:
               6.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2004. gada 14. septembrī
   lietā C-385/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 93/37/EEK - Būvdarbu valsts līgumi - Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par līgumu publicēšanas)
   (2004/C 273/07)
   tiesvedības valoda - itāļu
   Lietā C-385/02 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - K. Wiedner un R. Amorosi) pret Itālijas Republiku (pārstāvis - M. Fiorilli) par prasību par valsts pienākumu neizpildi saskaņā ar EKL 226. pantu, kas iesniegta 2002. gada 28. oktobrī, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodrigues (referents) un R. Schintgen, un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāte J. Kokott, sekretāre M. Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 14. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Tā kā Valsts būvdarbu ministrijas (tagad Infrastruktūras un transporta ministrija) iestāde Magistrato per il Po di Parma piešķīra līgumus par paplašināšanās baseina, kas satur palu ūdeņus no upes Parma Marano apvidū (Parmas pašvaldībā), būvdarbu pabeigšanu, kā arī līgumus par upes Enza paplašināšanās baseina uzlabošanu un ar pabeigšanu saistītiem darbiem, un par upes Terdoppio, dienvidrietumos no Cerano, palu ūdeņu ierobežošanas darbiem ar sarunu procedūru bez iepriekšējas līguma paziņojuma publicēšanas, kaut arī nepastāvēja tam nepieciešamie noteikumi, Itālijas Republika nav izpildījusi savu pienākumu, ko tai uzliek 1993. gada 14. jūnija Padomes Direktīva 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 323, 21.12.2002.


title: Lieta C-365/10: Prasība, kas celta 2010. gada 22. jūlijā — Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/19

      Prasība, kas celta 2010. gada 22. jūlijā — Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika
      (Lieta C-365/10)
      ()
      (2010/C 288/32)
      Tiesvedības valoda — slovēņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un D. Kukovec)

         Atbildētāja: Slovēnijas Republika

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atzīt, ka, vairāku secīgu gadu garumā pārsniedzot pieļaujamās ikgadējās un diennakts PM10 koncentrācijas apkārtējā gaisā robežvērtības, Slovēnijas Republika nav izpildījusi Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīvas 1999/30/EK par robežvērtību noteikšanu sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, makrodaļiņu un svina koncentrācijai apkārtējā gaisā (1) 5. panta 1. punktā paredzētos pienākumus, kas, sākot no 2010. gada 11. jūnija, ir ietverti Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīvas 2008/50/EK par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (2) 13. panta 1. punktā;

                  —

                  piespriest Slovēnijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      No Slovēnijas Republikas iesniegtā ikgadējā ziņojuma par atbilstību pieļaujamajām ikgadējām un diennakts PM10 koncentrācijas robežvērtībām izriet, ka 2005., 2006. un 2007. gadā Slovēnijā SI1, SI2 un SI4 zonās un SIL un SIM aglomerācijās ir pārsniegtas pieļaujamās ikgadējās un diennakts PM10 koncentrācijas apkārtējā gaisā robežvērtības. Eiropas Komisijai nav paziņots par atbrīvojumu no robežvērtību piemērošanas pienākuma saskaņā ar Direktīvas 2008/50/EK 22. panta 2. punktu.

         (1)  OV L 163, 41. lpp.

         (2)  OV L 152, 1. lpp.


title: Lieta T-525/08: Prasība, kas celta 2008. gada 1. decembrī — Poste Italiane /Komisija

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/52

         Prasība, kas celta 2008. gada 1. decembrī — Poste Italiane/Komisija
   (Lieta T-525/08)
   (2009/C 44/92)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Poste Italiane SpA, Roma (Itālija) (pārstāvji — A. Fratini, advokāts, A. Sandulli, advokāts, F. Filpo, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt prasību un atcelt Komisijas vēl Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī nepublicēto 2008. gada 16. jūlija lēmumu par atbalstu C 42/2006, kuru Itālija īstenoja, lai samaksātu Poste Italiane tekošos rēķinus Valsts kasē;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī prasība ir vērsta pret Komisijas 2008. gada 16. jūlija lēmumu par valsts atbalstu C 42/2006, kuru Itālija īstenoja, lai samaksātu Poste Italiane tekošos rēķinus Valsts kasē. Šajā lēmumā par nesaderīgu ar kopējo tirgu tika atzīta 2005. gada 23. decembra Likumā Nr. 266 un 2006. gada 23. februāra Konvencijā starp Ekonomikas un finanšu ministriju un Poste Italiane paredzētā atbalsta shēma attiecībā uz Poste Italiane tekošo rēķinu Valsts kasē apmaksu, — atbalsta shēma, kuru Itālija bija īstenojusi prettiesiski, pārkāpjot EKL 90. panta 3. punktu, un šajā lēmumā tika uzdots atgūt šo atbalstu.
   Savu apgalvojumu atbalstam prasītāja norāda:

               —

               pārkāpts EKL 253. pants un 87. panta 1. punkts sakarā ar kļūdu faktos un acīmredzamu kļūdu vērtējumā jautājumā par Komisijas piemēroto rūpīgā aizņēmēja kritēriju, kā rezultātā tika piemērota privāta aizņēmēja likme;

               —

               pārkāpts EKL 87. panta 1. punkts sakarā ar acīmredzamu kļūdu vērtējumā jautājumā par alternatīvu investīciju novērtējumu. Šajā sakarā jānorāda, ka administratīvā procesa laikā Itālijas iestādes uzsvēra, ka Konvencijā noteiktais kritērijs, kas saista no pasta pakalpojumu ienākumiem izrietošo likvīdu pārvaldību, soda Poste salīdzinājumā ar iespēju saņemt ieguvumus, kuri rodas no aktīvas pārvaldības, un līdz ar to šis kritērijs nedod nekādas “priekšrocības” EKL 87. panta izpratnē.

         Prasītāja saistībā ar šo jautājumu atsaucas arī uz RBS pētījuma un finanšu starpnieku ieteikumu nozīmi, kā arī salīdzinājumu ar tirdzniecības sistēmas tipa pārvaldību, ar Poste Vita apdrošināšanas polišu likvīdu pārvaldību, ar Efiposte, kas ir Poste kontrolēta Francijas sabiedrība, fondu pārvaldību un ar Valsts kases parāda izmaksām.

               —

               pārkāpts EKL 253. pants un 87. panta 1. punkts sakarā ar pamatojuma nenorādīšanu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā, pārkāpts EKL 12. pants sakarā ar diskrimināciju, kā arī pārkāpts tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības princips, jo nav izsvērts priekšrocības apstāklis un konkurences izkropļošana Poste uzliktā uzdevuma sniegt universālos pakalpojumus kontekstā.

               —

               pārkāpts vispārīgais tiesiskās paļāvības, tiesiskās drošības un samērīguma princips, jo ir uzdots atgūt iespējamo atbalstu no atbalsta saņēmēja.


title: Lieta C-333/13: Tiesas (virspalāta) 2014. gada 11. novembra spriedums (Sozialgericht Leipzig (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elisabeta Dano, Florin Dano/Jobcenter Leipzig (Personu brīva pārvietošanās – Savienības pilsonība – Vienlīdzīga attieksme – Dalībvalsts pilsoņi, kuri neveic saimniecisku darbību un uzturas citas dalībvalsts teritorijā – Īpašu naudas pabalstu, kas nav balstīti uz iemaksām, nepiešķiršana šīm personām saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 – Direktīva 2004/38/EK – Tiesības uzturēties ilgāk par trim mēnešiem – 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 24. pants – Pietiekamu līdzekļu esamības nosacījums)

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/4

      Tiesas (virspalāta) 2014. gada 11. novembra spriedums (Sozialgericht Leipzig (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elisabeta Dano, Florin Dano/Jobcenter Leipzig

      (Lieta C-333/13) (1)

      (Personu brīva pārvietošanās - Savienības pilsonība - Vienlīdzīga attieksme - Dalībvalsts pilsoņi, kuri neveic saimniecisku darbību un uzturas citas dalībvalsts teritorijā - Īpašu naudas pabalstu, kas nav balstīti uz iemaksām, nepiešķiršana šīm personām saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 - Direktīva 2004/38/EK - Tiesības uzturēties ilgāk par trim mēnešiem - 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 24. pants - Pietiekamu līdzekļu esamības nosacījums)
      (2015/C 016/05)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Sozialgericht Leipzig

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Elisabeta Dano, Florin Dano

         Atbildētājs: Jobcenter Leipzig

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2010. gada 9. decembra Regulu (ES) Nr. 1244/2010, ir jāinterpretē tādējādi, ka “īpašie naudas pabalsti, kas nav balstīti uz iemaksām”, šīs regulas 3. panta 3. punkta un 70. panta izpratnē ietilpst minētās regulas 4. panta piemērošanas jomā;

                  2)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 24. panta 1. punkts, to lasot kopā ar tās 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kā arī Regulas Nr. 883/2004, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1244/2010, 4. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru citu dalībvalstu pilsoņiem netiek piešķirti noteikti “īpaši naudas pabalsti, kas nav balstīti uz iemaksām”, Regulas Nr. 883/2004 70. panta 2. punkta izpratnē, lai gan šie pabalsti tiek piešķirti uzņēmējas dalībvalsts pilsoņiem, kas ir tādā pašā situācijā, ja šo citu dalībvalstu pilsoņiem uzņēmējā dalībvalstī nav tiesību uzturēties atbilstoši Direktīvai 2004/38;

                  3)

                  Eiropas Savienības Tiesas kompetencē nav atbildēt uz ceturto jautājumu.

         (1)  OV C 226, 3.8.2013.


title: Lieta T-436/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 17. janvāra rīkojums — Afriqiyah Airways /Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Lībijā — Svītrošana no attiecīgo personu un vienību saraksta — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               24.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/24

         Vispārējās tiesas 2012. gada 17. janvāra rīkojums — Afriqiyah Airways/Padome
   (Lieta T-436/11) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Lībijā - Svītrošana no attiecīgo personu un vienību saraksta - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2012/C 89/41
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

   Prasītāja: Afriqiyah Airways (Tripoli, Lībija) (pārstāvis — B. Sarfati, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M.-M. Joséphidès un B. Driessen)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas lēmumu 2011/300/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/137/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā (OV L 136, 85. lpp.), tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2.

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 290, 01.10.2011.


title: lieta T-414/05: Prasība, kas celta  2005. gada 22. novembrī  —  NHL Enterprises  pret ITSB

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/33

         Prasība, kas celta 2005. gada 22. novembrī — NHL Enterprises pret ITSB
   (lieta T-414/05)
   (2006/C 36/70)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: NHL Enterprises B.V., Rijswijk (Nīderlande) (pārstāvis — G. Llewelyn, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Glory & Pompea, Mataró (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Grafiska preču zīme “LA KINGS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16., 25. un 41. klasē — pieteikums Nr. 1 041 102

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Manufacturas Antonio Gassol S. A. Preču zīme, ar kuru tika pamatots iebildums, vēlāk tika nodota Glory & Pompea S. A.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Valsts grafiska preču zīme “KING” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: Apmierināt iebildumus attiecībā uz visām precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelāciju

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, tā kā līdzības pakāpe starp attiecīgajām preču zīmēm, nemaz nerunājot par preču identiskumu, nav pietiekami augsta.


title: Lieta C-497/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 16. septembrī iesniedza Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nīderlande) — F. Faber/Autobedrijf Hazet Ochten BV

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 16. septembrī iesniedza Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nīderlande) — F. Faber/Autobedrijf Hazet Ochten BV

   (Lieta C-497/13)
   2013/C 367/37
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: F. Faber

      Atbildētāja: Autobedrijf Hazet Ochten BV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai valsts tiesai vai nu uz efektivitātes principa pamata vai uz Direktīvā 1999/44 (1) paredzētās augsta līmeņa patērētāju tiesību aizsardzības Savienībā pamata, vai uz citu Savienības noteikumu vai normu pamata pēc savas ierosmes ir jāpārbauda, vai līgumā pircējs ir patērētājs Direktīvas 1999/44 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai tā ir arī tad, ja no tiesvedības materiāliem neizriet fakti (vai ir nepilnīgi vai pretrunīgi fakti), kas ļautu noteikt pircēja statusu?

               3)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai tā ir arī apelācijas tiesvedībā, kad pircējs nav iebildis pret pirmās instances tiesas spriedumu, ciktāl šajā spriedumā nav veikta pārbaude (pēc savas ierosmes) un nav pārbaudīts, vai pircējs varētu tikt uzskatīts par patērētāju?

               4)

               Vai Direktīva 1999/44 (tās 5. pants) ir jāuzskata par tiesību normu, kas ir līdzvērtīga valsts tiesību normām, kuras valsts tiesību sistēmā ir uzskatāmas par sabiedriskās kārtības tiesību normām?

               5)

               Vai efektivitātes princips vai Direktīvā 1999/44 paredzētā augsta līmeņa patērētāju tiesību aizsardzība Savienībā, vai citi Savienības noteikumi vai normas nepieļauj, ka Nīderlandes tiesībās pircējam patērētājam ir paredzēts argumentēšanas un pierādīšanas pienākums attiecībā uz pienākumu (laicīgi) paziņot pārdevējam par piegādātās preces apgalvotu trūkumu?

               6)

               Vai efektivitātes princips vai Direktīvā 1999/44 paredzētā augsta līmeņa patērētāju aizsardzība Savienībā vai citi Savienības tiesību noteikumi vai normas nepieļauj, ka Nīderlandes tiesībās pircējam ir noteikts pienākums argumentēt un pierādīt preces neatbilstību un ka šī neatbilsme ir atklājusies sešu mēnešu laikā pēc piegādes? Ko Direktīvas 1999/44 5. panta 3. punktā nozīmē vārdi “neatbilstīb[a], kas izpaužas”, un, konkrētāk, cik lielā mērā patērētājam pircējam ir jākonstatē fakti un apstākļi saistībā ar neatbilstību (tās izcelsmi)? Vai tādējādi pietiek, ka patērētājs pircējs konstatē un pamatotas apstrīdēšanas gadījumā pierāda, ka nopirktās preces nefunkcionē (labi), vai viņam arī ir jākonstatē un pamatotas apstrīdēšanas gadījumā jāpierāda, kurš trūkums izraisīja nopirktās preces nefunkcionēšanu (labi)?

               7)

               Vai, atbildot uz iepriekš minētajiem jautājumiem, nozīme ir tam, ka Faber šajā tiesvedībā abās instancēs ir palīdzējis advokāts?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīva 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām (OV L 171, 12. lpp.).


title: Lieta C-205/14: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 2. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Portugāles Republika Valsts pienākumu neizpilde — Gaisa transports — Regula (EEK) Nr. 95/93 — Laika nišu piešķiršana Eiropas Savienības lidostās — 4. panta 2. punkts — Koordinatora neatkarība — “Ieinteresētās puses” jēdziens — Lidostas vadības dienests — Funkcionāla nodalīšana — Finansēšanas sistēma

text:
               8.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/2

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 2. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-205/14) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Gaisa transports - Regula (EEK) Nr. 95/93 - Laika nišu piešķiršana Eiropas Savienības lidostās - 4. panta 2. punkts - Koordinatora neatkarība - “Ieinteresētās puses” jēdziens - Lidostas vadības dienests - Funkcionāla nodalīšana - Finansēšanas sistēma)
   (2016/C 287/02)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Guerra e Andrade un F. Wilman)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes un V. Moura Ramos)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nenodrošinot laika nišu koordinatora neatkarību, to funkcionāli nodalot no jebkuras ieinteresētās puses, un nenodrošinot, ka koordinatora darbību finansēšanas sistēma ir tāda, kas garantē tā neatkarību, Portugāles Republika nav izpildījusi savus pienākumus saskaņā ar Padomes 1993. gada 18. janvāra Regulas (EEK) Nr. 95/93 par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz laika nišu piešķiršanu Kopienas lidostās 4. panta 2. punktu, kas grozīta ar 2009. gada 18. jūnija Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 545/2009;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 212, 7.7.2014.


title: Lieta T-324/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. septembra rīkojums — Município de Gondomar /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Kohēzijas fonds — Regula (EK) Nr. 1164/94 — Finanšu atbalsta atcelšana — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/40

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. septembra rīkojums — Município de Gondomar/Komisija
   (Lieta T-324/06) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Kohēzijas fonds - Regula (EK) Nr. 1164/94 - Finanšu atbalsta atcelšana - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   (2008/C 285/73)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Município de Gondomar (Portugāle) (pārstāvji — J. da Cruz Vilaça, D. Choussy un L. Pinto Monteiro,advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Guerra e Andrade un A. Weimar)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 16. augusta lēmumu K (2006) 3782 par projektam Nr. 9/10/61/017 ar virsrakstu “Grande Porto/Sul sanācija — Gondomar apakštīkls” Kohēzijas fonda sākotnēji piešķirtās finanšu palīdzības atcelšanu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt prasību kā nepieņemamu;

               2)

               Município de Gondomar sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp tiesāšanās izdevumus saistībā ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta C-502/15: Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 4. maija spriedums – Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/271/EEK — 3.–5. un 10. pants — I pielikuma A, B un D punkts — Komunālo notekūdeņu attīrīšana — Kanalizācijas sistēmas — Otrreizēja vai līdzvērtīga attīrīšana — Stingrāka attīrīšana novadīšanai jutīgajās zonās

text:
               3.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/9

         Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 4. maija spriedums – Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-502/15) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/271/EEK - 3.–5. un 10. pants - I pielikuma A, B un D punkts - Komunālo notekūdeņu attīrīšana - Kanalizācijas sistēmas - Otrreizēja vai līdzvērtīga attīrīšana - Stingrāka attīrīšana novadīšanai jutīgajās zonās)
   (2017/C 213/08)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Mifsud-Bonnici un E. Manhaeve)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – J. Kraehling, pārstāve, kurai palīdz S. Ford, Barrister)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nenodrošinot, ka notekūdeņi, kas ir savākti kombinētajā kanalizācijas sistēmā, ar ko savāc Gowerton un Llanelli aglomerāciju komunālos notekūdeņus un lietusūdeņus, tiek savākti un novirzīti attīrīšanai saskaņā ar Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK ar komunālo notekūdeņu attīrīšanu prasībām, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 3., 4. un 10. pantā, kā arī tās I pielikuma A un B punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               neieviešot Ballycastle aglomerācijas komunālo notekūdeņu otrreizējo attīrīšanu un neveicot nekādu Gibraltāra aglomerācijas komunālo notekūdeņu attīrīšanu, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šīs Direktīvas 91/271 4. pantā un tās I pielikuma B. punktā paredzētos pienākumus;

               3)

               nenodrošinot, ka komunālajiem notekūdeņiem, kuri nonāk Tiverton, Durham (Barkers Haugh), Chester-le-Street Islipā, Broughton Astley, Chilton, Witham un Chelmsford En aglomerāciju kanalizācijas savākšanas sistēmās, pirms to izvadīšanas jutīgajās zonās, tiek piemērota stingrāka attīrīšana par to, kas ir aprakstīta Direktīvas 91/271 4. pantā, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šīs Direktīvas 91/271 5. pantā un tās I pielikuma B. punktā paredzētos pienākumus;

               4)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               5)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 16, 18.1.2016.


title: Lieta C-544/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/15

         Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-544/12)
   2013/C 46/28
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Hetsch, K. Simonsson un J. Hottiaux)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot visus normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 11. marta Direktīvas 2009/12/EK par lidostas maksām (1) prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Polijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 1. pantā un 6. panta 2. punktā, kā arī 2., 7., 8., 9. un 13. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               atbilstoši LESD 260. panta 3. punktam piespriest Polijas Republikai par pienākuma paziņot Direktīvas 2009/12/EK transponēšanas pasākumus neizpildi samaksāt kavējuma naudu EUR 75 002,88 apmērā par katru dienu, sākot no sprieduma šajā lietā pasludināšanas dienas;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2009/12/EK transponēšanai beidzās 2011. gada 15. martā.

      (1)  OV L 70, 11. lpp.


title: Lieta C-358/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano

text:
               13.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano

   (Lieta C-358/12)
   2012/C 311/04
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Prasītājs: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

      Atbildētāja: Comune di Milano

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai no tiesībām veikt uzņēmējdarbību, kā arī nediskriminācijas un konkurences aizsardzības principiem, kas ir paredzēti LESD 49., 56. un 101. pantā, izrietošais samērīguma princips, kā arī tajā ietvertais piemērotības princips liedz tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā līgumu gan virs, gan zem Kopienu robežvērtības gadījumā par galīgi pierādītu smagu sociālās apdrošināšanas iemaksu pārkāpumu uzskata pārkāpumu, kura vērtība pārsniedz EUR 100,00, kad vienlaikus atšķirība starp maksājamo summu un samaksāto summu katrā samaksas vai iemaksu periodā pārsniedz 5 %, un tas rada līgumslēdzējas iestādes pienākumu no dalības publiskā iepirkuma procedūrā izslēgt par šāda veida pārkāpumu atbildīgo pretendentu, nepārbaudot citus objektīvus kritērijus, kas norāda uz to, ka pretendents ir uzticams līguma partneris?


title: Apvienotās lietas T-346/11 un T-347/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 17. janvāra spriedums — Gollnisch /Parlaments (Privilēģijas un imunitāte — Eiropas Parlamenta loceklis — Lēmums atcelt imunitāti — Ar deputāta pienākumiem nesaistīta darbība — Imunitātes atcelšanas procedūra — Lēmums neaizstāvēt privilēģijas un imunitāti — Intereses celt prasību zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/18

         Vispārējās tiesas 2013. gada 17. janvāra spriedums — Gollnisch/Parlaments
   (Apvienotās lietas T-346/11 un T-347/11) (1)

   (Privilēģijas un imunitāte - Eiropas Parlamenta loceklis - Lēmums atcelt imunitāti - Ar deputāta pienākumiem nesaistīta darbība - Imunitātes atcelšanas procedūra - Lēmums neaizstāvēt privilēģijas un imunitāti - Intereses celt prasību zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 63/36
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bruno Gollnisch (Limonest, Francija) (pārstāvis — G. Dubois, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — R. Passos un D. Moore un K. Zejdová)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, atcelt Parlamenta 2011. gada 10. maija lēmumu atcelt prasītāja imunitāti, kā arī prasība atlīdzināt prasītājam saistībā ar minēto lēmumu radušos kaitējumu un, otrkārt, prasība atcelt Parlamenta 2011. gada 10. maija lēmumu neaizstāvēt prasītāja imunitāti, kā arī prasība atlīdzināt prasītājam saistībā ar minēto lēmumu radušos kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietā T-346/11 noraidīt prasību atcelt tiesību aktu un prasību par kaitējuma atlīdzību;

               2)

               lietā T-347/11 attiecībā uz prasību atcelt tiesību aktu izbeigt tiesvedību pirms sprieduma taisīšanas;

               3)

               prasību par kaitējuma atlīdzību lietā T-347/11 noraidīt;

               4)

               Bruno Gollnisch atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību lietā T-346/11 un lietā T-347/11.

      (1)  OV C 252, 27.08.2011.


title: Lieta C-109/10 P: Tiesas (virspalāta) 2011. gada 25. oktobra spriedums — Solvay SA /Eiropas Komisija (Apelācija — Konkurence — Sodas tirgus Kopienā — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Tiesību uz aizstāvību pārkāpums — Piekļuve lietas materiāliem — Uzņēmuma uzklausīšana)

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/12

         Tiesas (virspalāta) 2011. gada 25. oktobra spriedums — Solvay SA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-109/10 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Sodas tirgus Kopienā - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Tiesību uz aizstāvību pārkāpums - Piekļuve lietas materiāliem - Uzņēmuma uzklausīšana)
   2011/C 370/18
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Solvay SA (pārstāvji — P. Foriers, F. Louis, R. Jafferali un A. Vallery, avocats)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, F. Castillo de la Torre, N. Coutrelis, avocate)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2009. gada 17. decembra spriedumu lietā T-57/01 Solvay/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību atcelt Komisijas 2000. gada 13. decembra Lēmumu 2003/6/EK par [EKL] 82. panta piemērošanas procedūru — Konkurence — Sodas tirgus Kopienā (izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju) — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Tiesību tikt tiesātam saprātīgā termiņā pārkāpums — Tiesību uz aizstāvību pārkāpums — Iepriekšēja kļūdaina attiecīgā ģeogrāfiskā tirgus definīcija — Pamatojuma trūkums — Izņēmuma apstākļi, kas pierada dominējošā stāvokļa nepastāvēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2009. gada 17. decembra spriedumu lietā T-57/01 Solvay/Komisija atcelt;

               2)

               Komisijas 2000. gada 13. decembra Lēmumu 2003/6/EK par EK līguma 82. panta piemērošanas procedūru (COMP/33.133 — C: Kalcinētā soda — Solvay) atcelt;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus gan pirmajā instancē, gan apelācijas instancē.

      (1)  OV C 161, 19.06.2010.


title: Lieta T-467/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 10. decembra spriedums — Colgate-Palmolive /ITSB — dm-drogerie markt ( “360° SONIC ENERGY” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “360° SONIC ENERGY” reģistrācijas pieteikums — Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “SONIC POWER” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               1.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/8

         Vispārējās tiesas 2013. gada 10. decembra spriedums — Colgate-Palmolive/ITSB — dm-drogerie markt (“360° SONIC ENERGY”)
   (Lieta T-467/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “360° SONIC ENERGY” reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “SONIC POWER” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 31/13
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Colgate-Palmolive Company (Ņujorka, Ņujorkas Štats, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — M. Zintler un G. Schindler, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: dm drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2011. gada 25. maija lēmumu lietā R 1094/2010-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp dm-drogerie markt GmbH & Co. KG un Colgate-Palmolive Company

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Colgate-Palmolive Company atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 319, 29.10.2011.


title: Lietas C-322/02 izslēgšana no reģistra

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/34

         Lietas C-322/02 (1) izslēgšana no reģistra
   (2004/C 228/72)
   2004. gada 17. maijā Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs izdeva rīkojumu par lietas C-322/02 izslēgšanu no reģistra (Sozialgericht Augsburg lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu): Eva-Maria Weller pret Deutsche Angestellten-Krankenkasse.

      (1)  OV C 289, 23. 11. 2002.


title: Lieta T-435/16: Prasība, kas celta 2016. gada 22. decembrī – MS/Komisija

text:
               6.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 70/21

         Prasība, kas celta 2016. gada 22. decembrī – MS/Komisija
   (Lieta T-435/16)
   (2017/C 070/30)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: MS (Castries, Francija) (pārstāves – L. Levi un M. Vandenbussche, advokātes)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

         līdz ar to

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 16. jūnijā pieņemto lēmumu, ar kuru atteikta prasītāja personas datu izpaušana;

               —

               atlīdzināt no Eiropas Komisijas nepareizās rīcības izrietošo nemateriālo kaitējumu, kas novērtēts ex aequo et bono EUR 20 000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu par Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulas (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001, L 8, 1. lpp.), konkrēti, tās 8., 13. un 20. panta pārkāpumu. Prasītājs arī atsaucas uz to, ka esot pārkāptas gan pamattiesības uz piekļuvi personas datiem, gan tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību, kā arī esot izdarīts tiesību uz aizstāvību principa, pušu procesuālo tiesību vienlīdzības un tiesību uz labu pārvaldību pārkāpums. Turklāt apstrīdētā lēmuma pamatojums esot nepienācīgs un nedibināts. Katra šī pretlikumība ir uzskatāma par pārkāpumu, kura rezultātā prasītājam ir nodarīts reāls un droši zināms kaitējums.


title: Lieta T-204/16: Prasība, kas celta 2016. gada 3. maijā – Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (“METABOX”)

text:
               27.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/30

         Prasība, kas celta 2016. gada 3. maijā – Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (“METABOX”)
   (Lieta T-204/16)
   (2016/C 232/38)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sun Media Ltd (Centrālā Hongkonga, Ķīnas Tautas Republikas Honkongas Īpašās Pārvaldes Apgabals) (pārstāvis – A. Schnider, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “METABOX” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 819 125

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 8. februāra lēmums lietā R 307/2015–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei, ja tā rakstveidā iestātos lietā, segt savus tiesāšanās izdevumus pašiem, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā un izdevumus procesā EUIPO Apelācijas padomē.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. un turpmāko pantu pārkāpums;

               —

                  EUIPO pienākuma īstenot savu kompetenci saskaņā ar Eiropas Savienības vispārējiem tiesību principiem pārkāpums.


title: Lieta F-130/11: Prasība, kas celta 2011. gada 2. decembrī — ZZ u.c./Komisija

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/22

         Prasība, kas celta 2011. gada 2. decembrī — ZZ u.c./Komisija
   (Lieta F-130/11)
   2012/C 65/41
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ u.c. (pārstāvji — D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus par pensijas tiesību, kas iegūtas pirms stāšanās amatā Komisijā, pārskaitīšanu, pamatojoties uz PMO pārrēķināto priekšlikumu

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt lēmumus, ar kuriem ir atcelti un aizstāti priekšlikumi pārskaitīt prasītāju pensijas tiesības saskaņā ar viņu pieteikumu atbilstoši Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punktam, kas ietver jaunu priekšlikumu, kurš aprēķināts, pamatojoties uz 2011. gada 3. martā pieņemtajiem VNĪ;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-208/07: Prasība, kas celta 2007. gada 5. jūnijā — BOT Elektrownia Bełchatów un citi/Komisija

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/37

         Prasība, kas celta 2007. gada 5. jūnijā — BOT Elektrownia Bełchatów un citi/Komisija
   (Lieta T-208/07)
   (2007/C 183/72)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: BOT Elektrownia Bełchatów S.A., Rogowiec (Polija), BOT Elektrownia Turów S.A., Bogatynia (Polija), BOT Elektrownia Opole S.A., Brzezie (Polija), Elektrownia “Kozienice” S.A., Świerże Górne (Polija), Elektrownia Połaniec S.A. — Grupa Electrabel Polska, Połaniec (Polija), Elektrownia “Rybnik” S.A., Rybnik (Polija), Elektrownia Skawina S.A., Skawina (Polija), Elektrownia “Stalowa Wola” S.A., Stalowa Wola (Polija), Południowy Koncern Energetyczny S.A., Katowice (Polija), Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A., Nowe Czarnowo (Polija), Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A., Ostrołęka (Polija) un Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A., Konin (Polija) (pārstāvji — B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo un S. Boullart, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāji lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 26. marta Lēmumu par valsts sadales plānu siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai 2008.-2012. gadam, ko Polija ir paziņojusi saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK (1).
   Savas prasības pamatojumam prasītāji apgalvo, ka Komisija kļūdījās, pieņemot lēmumu, kas būtiski inter alia samazina kopējo CO2 emisiju kvotu skaitu, ko drīkst emitēt Direktīvā 2003/87/EK minētās iekārtas.
   Šajā sakarā prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi būtiskas procesa prasības, kas ir noteiktas Direktīvā 2003/87/EK, ar to, ka tā i) nelikumīgi pieņēma apstrīdēto lēmumu pēc trīs mēnešu termiņa beigām, kas ir noteikts šīs direktīvas 9. panta 3. punktā, un ii) nelikumīgi ierobežoja prasītāju tiesības tik uzklausītiem pirms Polija pieņem galīgo valsts sadales plānu siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai laika posmam 2008.-2012. gads.
   Turklāt prasītāji uzskata, ka Komisija nepareizi izmantoja tai Direktīvā 2003/87/EK piešķirtās pilnvaras, jo tā i) noteica pārāk zemu Polijas IK [iekšzemes kopprodukta] pieauguma likmi un pārāk stingru emisijas samazinājuma proporciju, kā rezultātā Polijai ir piešķirta pārāk zemu novērtēta kopējā emisijas kvota; un ii) izjauca īsto direktīvas mērķi, kura ir Kioto Protokola dalībvalstu rentabls instruments siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisijas samazināšanas pienākuma izpildē, samazinot valsts emisijas līmeni 2008.-2012. gadam daudz zemāk par to, kāds bija nepieciešams, lai Polija izpildītu Kioto izvirzītos mērķus.
   Visbeidzot, prasītāji uzskata, ka Komisija pārkāpa tiesiskās paļāvības, samērīguma, vienlīdzīgas attieksmes principu un pienākumu iestādēm sadarboties, kā arī tās pienākumu norādīt pamatojumu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 25.10.2003, 32. lpp.).


title: Lieta T-444/07 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 19. februāra rīkojums — CPEM /Komisija (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Pieteikuma iesniegšana — Nepieņemamība — Apvienība — Finansiāls zaudējums — Steidzamības neesamība)

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/29

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 19. februāra rīkojums — CPEM/Komisija
   (Lieta T-444/07 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Pieteikuma iesniegšana - Nepieņemamība - Apvienība - Finansiāls zaudējums - Steidzamības neesamība)
   (2008/C 92/59)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM), Marseļa (Francija) (pārstāvis — C. Bonnefoi, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Flynn un A. Steiblytė)
   Priekšmets
   Pieteikums par 2007. gada 17. decembra debeta memoranda Nr. 3240912189 par Komisijas 2007. gada 4. oktobra Lēmumu C (2007) 4645, ar ko atcelts Eiropas Sociālā fonda (ESF) CPEM ar 1999. gada 17. augusta Lēmumu C (1999) 2645 piešķirtais pabalsts, piemērošanas apturēšanu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumu atlīdzību pieņemšanu atlikt.