title: Lieta T-632/11: Prasība, kas celta 2011. gada 12. decembrī — Grieķijas Republika/Komisija

text:
               11.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/19

         Prasība, kas celta 2011. gada 12. decembrī — Grieķijas Republika/Komisija
   (Lieta T-632/11)
   2012/C 39/37
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — I. Chalkias un S. Papaïoannou)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               apmierināt prasību;

               —

               pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2011. gada 14. oktobra Īstenošanas lēmumu, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 7105 un publicēts OV L 270, 15.10.2011., 33. lpp.), vai arī pārformulēt to atbilstoši sniegtajiem precizējumiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savā prasībā Grieķijas Republika lūdz atcelt Komisijas 2011. gada 14. oktobra Īstenošanas lēmumu, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 7105 un publicēts OV L 270, 15.10.2011., 33. lpp.), tiktāl, ciktāl tas attiecas uz finanšu korekcijām, kas attiecībā uz Grieķijas Republiku noteiktas saistībā ar vienoto maksājumu shēmu un vīna dārzu pārstrukturēšanas un pārveidošanas shēmām, destilāciju un atbalstu noteiktu veidu misu izmantošanai.
   Attiecībā uz korekciju, kas jāveic saistībā ar vienoto maksājumu shēmu, prasītāja, pirmkārt, norāda, ka vienoto maksājumu shēmas ietvaros ir nelikumīgi noteikt korekcijas pēc vienotas likmes, jo a) korekcijas pēc vienotas likmes piemērošana pirmajā kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) īstenošanas gadā ir pretrunā taisnīguma un sadarbības principiem un b) nav atbilstoša juridiska pamata dokumentā VI/5330/1997 ietverto iepriekš spēkā esošo vadlīniju piemērošanai jaunajai KLP un vienoto maksājumu shēmai vai arī šo iepriekš spēkā esošo vadlīniju piemērošana jaunajai KLP būtiski pārkāpj samērīguma principu.
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisijas secinājumu par to, ka valsts rezerves sadalījuma kritēriji nebija saderīgi ar Regulas Nr. 1782/2003 (1) 42. panta un Regulas Nr. 795/2004 (2) 21. panta noteikumiem pamatā ir kļūdaina šo tiesību normu interpretācija un kļūdains faktu vērtējums.
   Treškārt, attiecībā uz piemēroto korekciju pēc vienotas likmes 10 % apmērā prasītāja apgalvo, ka Komisijas secinājumi par valsts rezerves sadalījuma valsts kritērijiem un par visu audzēšanas platību neņemšanu vērā platību/atsauces summu un vidējā reģionālā rādītāja aprēķinā nav Regulas Nr. 1290/2005 (3) pārkāpums un ka Komisija ir nelikumīgi piemērojusi finanšu korekcijas atbilstoši šai regulai. Prasītāja katrā ziņā uzskata, ka Komisija ir kļūdaini interpretējusi un piemērojusi Regulas Nr. 1290/2005 31. pantu, kā arī dokumentā VI/5330/1997 ietvertās vadlīnijas, jo a) Komisijas izvirzīto iebildumu attiecībā uz valsts rezerves sadalījuma kritērijiem, pat pieņemot, ka tie ir pamatoti, rezultātā summas nav tikušas piešķirtas personām, kurām uz tām nav tiesību, un tie nav radījuši nekādu risku attiecībā uz ELFLA un b) šiem iebildumiem nav nekādas saistības ar galveno kontroles pasākumu neieviešanu un tie līdz ar to nepamato korekcijas pēc vienotas likmes 10 % apmērā piemērošanu.
   Attiecībā uz vīna nozarē piemēroto korekciju prasītāja norāda, ka Komisija ir kļūdaini izvērtējusi faktus, it īpaši, saistībā ar vīna dārzu reģistru, destilāciju un atbalstu noteiktu veidu misu izmantošanai, apakšproduktu obligātu destilāciju un vīna dārzu pārstrukturēšanu un pārveidošanu, kas nav acīmredzams pamats korekcijas 10 % apmērā piemērošanai atbilstoši pamatprincipiem, kas piemērojami finanšu korekcijām iegrāmatošanas procedūrā un kas ir acīmredzami nesamērīga salīdzinājumā ar kontroles sistēmā konstatētajām nepilnībām.

      (1)  Padomes 2003. gada 29. septembra Regula (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 (OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 795/2004, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot vienreizējo maksājumu shēmu, kura paredzēta Padomes Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem (OV L 141, 30.4.2004., 1. lpp.).

      (3)  Padomes 2005. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 209, 11.8.2005., 1. lpp.).


title: Lieta C-300/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 19. jūnijā iesniedza Tribunal administratif (Luksemburga) – Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser/Directeur de l'administration des contributions directes

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/34

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 19. jūnijā iesniedza Tribunal administratif (Luksemburga) – Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser/Directeur de l'administration des contributions directes

   (Lieta C-300/15)
   (2015/C 294/43)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal administratif

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser

      Atbildētājs: Directeur de l'administration des contributions directes

      Prejudiciālais jautājums

   Vai darba ņēmēju brīvas pārvietošanās princips, kas konkrēti paredzēts LESD 45. pantā, ir pretrunā 1967. gada 4. decembraloi concernant l’impôt sur le revenu [Likuma par ienākuma nodokli] grozītās redakcijas 139.b panta 1. punktam, ciktāl tajā paredzētā nodokļa atlaide tiek attiecināta tikai uz personām, kurām ir nodokļu ieturēšanas apliecība?


title: Lieta F-17/14: Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2015. gada 29. aprīļa spriedums – Ibánez Martínez/Parlaments Civildienests — Ierēdņi — Nopelnu punktu piešķiršana — Ziņojumu komitejas atzinums — Plaša administrācijas rīcības brīvība — Vienlīdzīga attieksme

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/49

         Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2015. gada 29. aprīļa spriedums – Ibánez Martínez/Parlaments
   (Lieta F-17/14) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Nopelnu punktu piešķiršana - Ziņojumu komitejas atzinums - Plaša administrācijas rīcības brīvība - Vienlīdzīga attieksme)
   (2015/C 198/67)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carlos Ibánez Martínez (Leeuw-Saint-Pierre, Beļģija) (pārstāvis – M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – V. Montebello-Demogeot un N. Chemaï)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu nepiešķirt trīs nopelnu punktus prasītājam 2012. gada paaugstināšanas amatā ietvaros

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               C. Ibánez Martínez sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 184, 16.6.2014., 41. lpp.


title: Lieta C-97/06: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 18. oktobrī  ( Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Navicon SA / Administración del Estado (Sestā PVN direktīva — Atbrīvojumi no nodokļa — 15. panta 5. punkts — Jūras kuģu fraktēšanas jēdziens — Valsts likuma, kas pieļauj atbrīvot no nodokļa tikai pilnīgu fraktēšanu, saderība)

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/12

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 18. oktobrī (Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Navicon SA/Administración del Estado

   (Lieta C-97/06) (1)

   (Sestā PVN direktīva - Atbrīvojumi no nodokļa - 15. panta 5. punkts - “Jūras kuģu fraktēšanas’ jēdziens - Valsts likuma, kas pieļauj atbrīvot no nodokļa tikai pilnīgu fraktēšanu, saderība)
   (2007/C 315/19)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Navicon SA

      Atbildētāja: Administración del Estado

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 15. panta 5. punkta interpretācija — Jūras kuģu fraktēšanas atbrīvojums no nodokļa — Daļējas fraktēšanas iekļaušana vai neiekļaušana — Valsts likuma, kas pieļauj atbrīvot no nodokļa tikai pilnīgu fraktēšanu, saderība ar direktīvu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               15. panta 5. punkts Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1992. gada 14. decembra Direktīvu 92/111/EEK, ir interpretējams tādā veidā, ka tas attiecas gan uz kuģu, kas tiek izmantoti kuģošanai atklātā jūrā, pilnīgu, gan daļēju fraktēšanu. Tādējādi šī norma iestājas pret tādiem valsts tiesību aktiem, kādi tiek aplūkoti pamata prāvā un kas atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa piešķir tikai minēto kuģu pilnīgas fraktēšanas gadījumā;

               2)

               iesniedzējtiesai ir jānoskaidro, vai līgums, kas tiek aplūkots pamata prāvā, atbilst fraktēšanas līguma nosacījumiem Sestās direktīvas 77/388, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/111, 15. panta 5. punkta nozīmē.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006.


title: Lieta C-169/13: Prasība, kas celta 2013. gada 5. aprīlī — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/19

         Prasība, kas celta 2013. gada 5. aprīlī — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-169/13)
   2013/C 171/39
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — N. Yerrell un J. Hottiaux)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               konstatēt, ka Polijas Republika, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas ir nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvas 2002/15/EK par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi (1) prasības attiecībā uz pašnodarbinātiem autovadītājiem vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, nav izpildījusi savus šīs direktīvas 2. panta 1. punktā, kā arī 3.-7. pantā un 11. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīva 2002/15/EK pašnodarbinātiem autovadītājiem ir piemērojama kopš 2009. gada 23. marta.

      (1)  OV L 80, 35. lpp.


title: Lieta T-128/05: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Kopienu Komisiju, ko iesniedza Société des Plantations de Mbanga SPM2005. gada 18. martā

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/23

         Prasība pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Kopienu Komisiju, ko iesniedza Société des Plantations de Mbanga “SPM”2005. gada 18. martā
   (Lieta T-128/05)
   (2005/C 171/39)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 18. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Société des Plantations de Mbanga “SPM”, Duala [Douala] (Kamerūna), kuru pārstāv Pjērs Solērs-Kuto [Pierre Soler-Couteaux], avocat.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               piespriest Komisijai un Padomei solidāri atlīdzināt prasītājas zaudējumus EUR 15 163 825 apmērā;

               2)

               piespriest Padomei un Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja Kamerūnas Republikā un citās valstīs ražo, pārstrādā un laiž tirgū eksportam paredzētus banānus. Lai šos banānus laistu tirgū Kopienas teritorijā, prasītājai ir no tirgus dalībniekiem — importētājiem jāsaņem importa sertifikāti, tāpēc, ka tā nav tirgus dalībnieks Kopienas tiesiskā regulējuma izpratnē un tā nav integrēta Eiropas vai multinacionālā grupējumā.
   Prasītāja norāda, ka tirgus dalībnieki — importētāji sev par labu atkāpjas no Kopienas tiesību normām, ar ko iedibināts Kopienas režīms banānu importam, izrakstot pārmērīgus un nesamērīgus rēķinus par sertifikātiem, ievieš importa nodevu ĀKK banānu importam, kam parasti piemēro 0 procentu likmi.
   Prasītāja uzskata, ka, neņemot vērā vienu ļoti atšķirīgu tirgus dalībnieku kategoriju, proti, ĀKK “neatkarīgos” ražotājus, jo tie nav tirgus dalībnieki un nav integrēti Eiropas multinacionālā grupējumā, un nepieņemot attiecīgus pasākumus, lai novērstu sekas tā sekas, lai gan Komisijai ir jāizvairās iespaidot parastas darījumu attiecības starp personām, kuras atrodas dažādos uzņēmējdarbības veikšanas posmos, Padomes un Komisijas attieksme ir bijusi tāda, kas rada ārpuslīgumisko atbildību.
   Prasītāja tāpat atsaucas uz acīmredzamu Padomei un Komisijai piešķirtās rīcības brīvības robežu pārkāpumu, balstoties uz pieciem saistītiem pamatiem:

               —

               tāda tiesiskā regulējuma pieņemšana, kas veicina pret konkurenci vērstas darbības;

               —

               nav veikti pasākumi, lai novērstu šo pret konkurenci vērsto darbību sekas;

               —

               tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības aizsardzības principu pārkāpums;

               —

               nediskriminācijas principa pārkāpums;

               —

               brīvas profesionālo darbību veikšanas principa pārkāpums.

         Prasītāja tāpat atsaucas uz EKL 81. un 82. panta pārkāpumu, ko pieļāvuši tirgus dalībnieki.


title: Lieta T-114/06 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 20. jūlija rīkojums — Globe pret Komisiju (Publiskie iepirkumi — Kopienas konkursa procedūra — Pagaidu noregulējuma tiesvedība — Fumus boni juris — Steidzamība)

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/8

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 20. jūlija rīkojums — Globe pret Komisiju
   (Lieta T-114/06 R)
   (Publiskie iepirkumi - Kopienas konkursa procedūra - Pagaidu noregulējuma tiesvedība - Fumus boni juris - Steidzamība)
   (2006/C 237/15)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Globe SA, Zandhoven, (Beļģija) (pārstāvis — A. Abate, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Wilderspin un G. Boudot)
   Priekšmets
   Komisijas lēmuma, ar ko tā noraidīja prasītājas piedāvājumu uzaicinājuma uz konkursu par atsevišķām centrālās Āzijas valstīm domātiem pakalpojumiem (EuropeAid/122078/C/S/Multi) procedūras ietvaros piemērošanas apturēšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas lēmuma piešķirt līguma slēgšanas tiesības IGN France international uzaicinājuma uz konkursu par atsevišķām centrālās Āzijas valstīm domātiem pakalpojumiem (EuropeAid/122078/C/S/Multi) procedūras ietvaros piemērošanas apturēšana, kā arī līguma, kas noslēgts starp Komisiju un IGN France international izpildes apturēšana līdz Pirmās instances tiesa būs lēmusi par prasību pamata lietā;

               2)

               lēmuma pieņemšana par tiesāšanās izdevumiem tiek atlikta.


title: Lieta C-74/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Somijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju, un atbilstoši kuriem iespēja izveidot šādu grupu ir tikai finanšu un apdrošināšanas nozaru uzņēmumiem)

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Somijas Republika
   (Lieta C-74/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Direktīva 2006/112/EK - 9. un 11. pants - Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju, un atbilstoši kuriem iespēja izveidot šādu grupu ir tikai finanšu un apdrošināšanas nozaru uzņēmumiem)
   2013/C 171/05
   Tiesvedības valoda — somu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — I. Koskinen un D. Triantafyllou)

      Atbildētāja: Somijas Republika (pārstāvji — H. Leppo, kā arī J. Heliskoski un S. Hartikainen)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek un T. Müller), Dānijas Karaliste (pārstāvis — C. Vang), Īrija (pārstāvji — D. O’Hagan, pārstāvis, kam palīdz G. Clohessy, SC, un N. Travers, BL), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Falk un S. Johannesson), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — H. Walker, pārstāvis, kam palīdz M. Hall, QC)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 9. un 11. panta pārkāpums — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem atļauts ar PVN apliekamo personu grupā iekļaut personas, kas nav nodokļa maksātāji, un atbilstoši kuriem PVN grupu sistēma tiek piemērota tikai finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu sniedzējiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Īrija un Zviedrijas Karaliste, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 113, 9.4.2011.


title: Lieta T-298/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 8. marta spriedums — Arrieta D. Gross /ITSB — International Biocentric Foundation u.c. ( «BIODANZA» ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “BIODANZA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “BIODANZA” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja nāve pirms Apelāciju padomes lēmuma pieņemšanas — Atbildes raksta pieņemamība — Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts — Process Apelāciju padomē — Tiesības uz aizstāvību — Regulas Nr. 207/2009 75. pants)

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/24

         Vispārējās tiesas 2012. gada 8. marta spriedums — Arrieta D. Gross/ITSB — International Biocentric Foundation u.c. («BIODANZA»)
   (Lieta T-298/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “BIODANZA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “BIODANZA” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja nāve pirms Apelāciju padomes lēmuma pieņemšanas - Atbildes raksta pieņemamība - Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts - Process Apelāciju padomē - Tiesības uz aizstāvību - Regulas Nr. 207/2009 75. pants)
   2012/C 118/41
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Christina Arrieta D. Gross (Hamburga, Vācija) (pārstāvis — J.-P. Ewert, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Rolando Mario Toro Araneda (Santiago du Chili, Čīle)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2010. gada 13. aprīļa lēmumu lietā R 1149/2009-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Christina Arrieta D. Gross k-dzi un Rolando Mario Toro Araneda k-gu

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               atļaut International Biocentric Foundation Ltd, Gabriela Cedilia Toro Acuña k-dzei un Hilda Pilar Toro Acuña k-dzei, Rolando Patricio Toro Acuña k-gam, Maria Verónica Toro Acuña k-dzei, Ricardo Marcela Toro Durán k-gam un German Toro Gonzalez k-gam, Claudia Danae Toro Sanchez k-dzei, Rodrigo Paulo Toro Sanchez k-gam, Mariela Paula Toro Sanchez k-dzei, Viviana Luz Toro Matuk k-dzei, Morgana Fonteles Toro k-dzei, Anna Laura Toro Sant’ana k-dzei, Joana Castoldi Toro Araneda k-dzei un Claudete Sant’ana k-dzei iestāties lietā Vispārējā tiesā;

               2.

               prasību noraidīt;

               3.

               Christina Arrieta D. Gross k-dze atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 25.09.2010.


title: lieta C-430/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 8. jūlijā Bundesfinanzhof (Federālā finanšu tiesa) lēmumu lietā Finanzamt Eisleben pret Feuerbestattungsverein Halle e.V.

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/33

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 8. jūlijā Bundesfinanzhof (Federālā finanšu tiesa) lēmumu lietā Finanzamt Eisleben pret Feuerbestattungsverein Halle e.V.
   (lieta C-430/04)
   (2004/C 300/62)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 8. jūlijā Bundesfinanzhof lēmumu lietā Finanzamt Eisleben pret Feuerbestattungsverein Halle e.V., un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 7. oktobrī.
   Bundesfinanzhof lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   vai privātais nodokļu maksātājs, kas konkurē ar publisko tiesību subjektu un apgalvo, ka tā neaplikšana ar nodokļiem vai pārāk zema aplikšana ar nodokļiem ir prettiesiska, var atsaukties uz Regulas 77/388/EEK (1) 4. panta 5. punkta 2. apakšpunktu?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta C-176/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 16. aprīlī iesniedza Cour de cassation (Francija) — Association de médiation sociale/Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouches-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 16. aprīlī iesniedza Cour de cassation (Francija) — Association de médiation sociale/Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouches-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

   (Lieta C-176/12)
   2012/C 184/08
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Association de médiation sociale

      Atbildētāji: Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouches-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai uz pamattiesībām, kas attiecas uz darbinieku tiesībām uz informāciju un konsultācijām, kuras ir atzītas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 27. pantā, kuras precizētas ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvas 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā (1), noteikumiem var atsaukties strīdā starp personām, lai pārbaudītu valsts pasākuma direktīvas transponēšanai atbilstību?

               2)

               Apstiprinošā gadījumā, vai šie paši noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesību normu, ar kuru no uzņēmuma darbinieku skaita — it īpaši, lai noteiktu minimālo darbinieku skaitu personāla pārstāvības institūcijas ieviešanai — tiek izslēgti darbinieki, ar kuriem ir noslēgti šādi līgumi: mācekļa līgums, darba iniciatīvas līgums, līgums par darba uzraudzību, kvalifikācijas celšanas līgums?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvas 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā — Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas kopīgs paziņojums par darbinieku pārstāvību (OV L 80, 29. lpp.).


title: Lieta C-487/06 P: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 22. decembra spriedums — British Aggregates Association /Eiropas Kopienu Komisija, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Apelācija — Valsts atbalsts — Dabas resursu nodoklis par minerālajiem materiāliem Apvienotajā Karalistē)

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/4

         Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 22. decembra spriedums — British Aggregates Association/Eiropas Kopienu Komisija, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-487/06 P) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Dabas resursu nodoklis par minerālajiem materiāliem Apvienotajā Karalistē)
   (2009/C 44/06)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: British Aggregates Association (pārstāvji — K. Paunsijs [C. Pouncey], solicitor, kam palīdz L. van den Hende [L. Van den Hende], advocaat)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Flets [J. Flett], B. Martenčuks [B. Martenczuk] un T. Šarfs [T. Scharf]), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — T. Harisa [T. Harris], M. Hola [M. Hall] un Dž. Fačenna [G. Facenna])
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2006. gada 13. septembra spriedumu lietā T-210/02 British Aggregates/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa kā nepamatotu noraidīja lūgumu daļēji atcelt Komisijas 2002. gada 24. aprīļa Lēmumu C(2002) 1478, galīgā redakcija, ar kuru nolemts neiebilst pret dabas resursu nodokļa par minerālajiem materiāliem iekasēšanas sistēmu Apvienotajā Karalistē (valsts atbalsts Nr. 863/01 — Apvienotā Karaliste/Dabas resursu nodoklis par minerālajiem materiāliem)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. septembra spriedumu lietā T-210/02 British Aggregates Association/Komisija;

               2)

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesai;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 42, 24.2.2007.


title: Lieta T-600/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 24. februāra rīkojums – Bimbo /ITSB ( “FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES” )

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/61

         Vispārējās tiesas 2014. gada 24. februāra rīkojums – Bimbo/ITSB (“FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES”)
   (Lieta T-600/13) (1)

   2014/C 135/81
   Tiesvedības valoda – spāņu
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 31, 1.2.2014.


title: Lieta C-440/07 P: Tiesas (virspalāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federatīvā Republika, Schneider Electric SA, Francijas Republika (Apelācijas sūdzība — Uzņēmumu koncentrācijas darbības — Regula (EEK) Nr. 4064/89 — Komisijas lēmums, ar ko koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Atcelšana — Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība sakarā ar konstatēto pārkāpumu — Nosacījumi)

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/4

         Tiesas (virspalāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federatīvā Republika, Schneider Electric SA, Francijas Republika
   (Lieta C-440/07 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Uzņēmumu koncentrācijas darbības - Regula (EEK) Nr. 4064/89 - Komisijas lēmums, ar ko koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Atcelšana - Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība sakarā ar konstatēto pārkāpumu - Nosacījumi)
   2009/C 220/06
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Petite, F. Arbault, T. Christoforou, C.-F. Durand un R. Lyal)

      Pretējā puse procesā: Schneider Electric SA (pārstāvji — M. Pittie un A. Winckler, advokāti), Vācijas Federatīvā Republika, Francijas Republika

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtās palātas paplašinātā sastāvā) 2007. gada 11. jūlija spriedumu lietā T-351/03 Schneider Electric/Komisija, ar kuru tā piesprieda Eiropas Kopienai atlīdzināt, pirmkārt, uzņēmumam Schneider Electric radušos izdevumus, piedaloties atkārtotā koncentrācijas kontroles procedūrā, kas uzsākta pēc Pirmās instances tiesas 2002. gada 22. oktobra spriedumu lietās T-310/01 un T-77/02 Schneider Electric/Komisija pasludināšanas, un, otrkārt, divas trešdaļas no zaudējumiem, ko cietusi Schneider Electric Legrand SA pārdošanas cenas samazinājuma dēļ, kas Schneider Electric bija jāpiešķir pircējam par Legrand faktiskās pārdošanas atlikšanu līdz 2002. gada 10. decembrim — Kopienas ārpuslīgumiskās atbildības iestāšanās nosacījumi — Kļūdas, kaitējuma un tiešas cēloņsakarības starp pieļauto kļūdu un radīto kaitējumu jēdzieni — “Pietiekami būtisks” Kopienu tiesību pārkāpums, kura dēļ koncentrācijas saderības ar kopējo tirgu kontroles procedūra nav spēkā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2007. gada 11. jūlija spriedums lietā T-351/03 Schneider Electric/Komisija tiek atcelt tiktāl, ciktāl tajā:

                           —

                           Eiropas Kopienai piespriests atlīdzināt divas trešdaļas no zaudējumiem, uz kuriem atsaucās Schneider Electric SA un kuri radās Legrand SA pārdošanas cenas samazinājuma dēļ, kuru tai bija jāpiešķir pircējam par pārdošanas faktiskās veikšanas atlikšanu līdz 2002. gada 10. decembrim;

                           —

                           noteikta ekspertīze, lai izvērtētu šo zaudējumu prasījumu;

                           —

                           piespriesti tiem atbilstoši procenti.

               2)

               pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt;

               3)

               lietas dalībniekiem trīs mēnešu laikā, sākot ar šī sprieduma pasludināšanas dienu, ir jānosūta Eiropas Kopienu Tiesai to zaudējumu summas aprēķins, ko veido izdevumi, kas Schneider Electric SA radušies, piedaloties atkārtotas koncentrācijas kontroles procesā, kurš notika pēc Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2002. gada 22. oktobra spriedumu lietās T-310/0l un T-77/02 Schneider Electric/Komisija pasludināšanas, un par ko panākta kopīga vienošanās saskaņā ar šā sprieduma 216. punktā noteikto kārtību;

               4)

               ja šāda vienošanās netiek panākta, lietas dalībniekiem šajā pašā termiņā Eiropas Kopienu Tiesai ir jāiesniedz savi aprēķini;

               5)

               pārējā daļā Schneider Electric SA prasību noraidīt;

               6)

               Schneider Electric SA sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar procesu pirmajā instancē un šajā procesā, un atlīdzina divas trešdaļas no Eiropas Kopienu Komisijas tiesāšanās izdevumiem šajos procesos.

      (1)  OV C 22, 26.01.2008.


title: Lieta C-295/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar giudice di pace di Botonto 2004. gada 30. jūnija rīkojumu lietā Vincenzo Manfredi pret Lloyd Italico Assicurazioni

text:
               9.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar giudice di pace di Botonto 2004. gada 30. jūnija rīkojumu lietā Vincenzo Manfredi pret Lloyd Italico Assicurazioni
   (Lieta C-295/04)
   (2004/C 251/05)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar giudice di pace di Botonto 2004. gada 30. jūnija rīkojumu lietā Vincenzo Manfredi pret Lloyd Italico Assicurazioni un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 13. jūlijā.
   Giudice di pace di Botonto lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               vai EK līguma 81. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas padara par spēkā neesošu apdrošināšanas sabiedrību starpā pastāvošu nolīgumu vai saskaņotu darbību, ko veido savstarpēja informācijas apmaiņa, kas rada iespēju palielināt RC auto apdrošināšanas polišu prēmijas, kas neatbilst tirgus apstākļiem, ņemot vērā faktu, ka šajā nolīgumā vai saskaņotajā darbībā piedalījās sabiedrības no vairākām dalībvalstīm?

               2)

               vai EK līguma 81. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas dod tiesības trešajām personām, kurām ir būtiskas tiesiskas intereses, atsaukties uz šajā Kopienas noteikumā aizliegta nolīguma vai saskaņotas darbības spēkā neesamību un pieprasīt šajā sakarā radušos zaudējumu atlīdzību gadījumos, kad pastāv cēloņsakarība starp nolīgumu vai saskaņoto darbību un zaudējumu?

               3)

               vai EK līguma 81. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai ierobežotu laikā prasību celšanas periodu par zaudējumu atlīdzību, termiņš sāk tecēt no tās dienas, kad nolīgums vai saskaņotā darbība tika pieņemti vai tās dienas, kad nolīgums vai saskaņotā darbība beidzās?

               4)

               vai EK līguma 81. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja valsts tiesa saskata, ka zaudējumu atlīdzība, ko var piešķirt saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ir zemāka nekā pārkāpjošās puses, kas piedalās aizliegtajā nolīgumā vai saskaņotajā darbībā, ekonomiskais ieguvums, tā var arī piešķirt cietušai pusei zaudējumu atlīdzību pēc savas ierosmes, lai tādējādi padarītu atlīdzināmo summu lielāku par pārkāpjošās puses ieguvumu un atturētu no EK līguma 81. pantā aizliegtu nolīgumu un saskaņotu darbību pieņemšanas?


title: Apvienotās lietas T-80/06 un T-182/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 13. februāra spriedums — Budapesti Erőmű /Komisija (Valsts atbalsts — Elektrības vairumtirdzniecības tirgus — Priekšrocību noteikumi, ko Ungārijas valsts uzņēmums piešķir atsevišķiem elektrības ražotājiem elektrības pirkuma līgumos — Lēmums uzsākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un piespriests to atlīdzināt — Jauns atbalsts — Privāta investora kritērijs)

text:
               24.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/20

         Vispārējās tiesas 2012. gada 13. februāra spriedums — Budapesti Erőmű/Komisija
   (Apvienotās lietas T-80/06 un T-182/09) (1)

   (Valsts atbalsts - Elektrības vairumtirdzniecības tirgus - Priekšrocību noteikumi, ko Ungārijas valsts uzņēmums piešķir atsevišķiem elektrības ražotājiem elektrības pirkuma līgumos - Lēmums uzsākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un piespriests to atlīdzināt - Jauns atbalsts - Privāta investora kritērijs)
   2012/C 89/30
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Budapesti Erőmű Zrt (Budapešta, Ungārija) (pārstāvji — lietās T-80/06 un T-182/09 — M. Powell, solicitor, C. Arhold un K. Struckmann, advokāti, kā arī lietā T-182/09 — A. Hegyi, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — lietās T-80/06 un T-182/09 — N. Khan, L. Flynn un K. Talabér-Ritz, kā arī lietā T-80/06 — V. Di Bucci)

      Priekšmets

   Lietā T-80/06 prasība atcelt Komisijas lēmumu, kas paziņots Ungārijai ar 2005. gada 9. novembra vēstuli, uzsākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru valsts atbalsta lietā C 41/2005 (ex NN 49/2005) — Ungārijas “balasta izmaksas” un lietā T-182/09 prasība atcelt Komisijas 2008. gada 4. jūnija Lēmumu 2009/609/EK valsts atbalsta lietā C 41/05, ko Ungārija piešķīrusi elektrības pirkuma līgumos (OV 2009, L 225, 53. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               prasību noraidīt;

               2.

               Budapesti Erőmű Zrt atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 108, 06.05.2006.


title: Lieta C-251/15 P: Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 4. februāra rīkojums – Emsibeth SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācija — Tiesas Reglamenta 181. pants — Kopienas preču zīme — Grafiskas preču zīmes “Nael” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas vārdiskas preču zīmes “Mc Neal” īpašnieka iebildumi — Reģistrācijas atteikums — Regula (EK) Nr. 207/2009 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Konkrētās sabiedrības daļas noteikšana — Konkrētās sabiedrības daļas uzmanības pakāpes noteikšana — Preču salīdzināšanas, apzīmējumu līdzības un sajaukšanas riska novērtējums

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/4

         Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 4. februāra rīkojums – Emsibeth SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-251/15 P) (1)

   (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Kopienas preču zīme - Grafiskas preču zīmes “Nael” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas vārdiskas preču zīmes “Mc Neal” īpašnieka iebildumi - Reģistrācijas atteikums - Regula (EK) Nr. 207/2009 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Konkrētās sabiedrības daļas noteikšana - Konkrētās sabiedrības daļas uzmanības pakāpes noteikšana - Preču salīdzināšanas, apzīmējumu līdzības un sajaukšanas riska novērtējums)
   (2016/C 136/05)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Emsibeth SpA (pārstāvis – A. Arpaia, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Emsibeth SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 311, 21.9.2015.


title: Lieta C-424/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 15. septembrī iesniedza Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Jácint Gábor Balogh / Nemzeti Adó - és Vámhivatal Dél – dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               8.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 439/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 15. septembrī iesniedza Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Jácint Gábor Balogh/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél–dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

   (Lieta C-424/14)
   (2014/C 439/27)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Jácint Gábor Balogh

      Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél–dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar PVN direktīvas (1) 213. panta 1. punktā un 214. panta 1. punktā paredzēto pienākumu pienācīgi deklarēties ir saderīga Ungārijas valsts prakse prasīt, lai privātpersonas, kuras nepārsniedz personīgā PVN atbrīvojuma robežu un nevēlas veikt ar PVN apliekamu darbību, obligāti deklarētos?

               2)

               Vai nodokļu iestāde, veicot pārbaudi a posteriori, var piemērot sankciju par nedeklarēšanos, ja nav pārsniegta personīgā PVN atbrīvojuma robeža?

               3)

               Vai nodokļu iestāde, veicot pārbaudi a posteriori, var neņemt vērā privātpersonas tiesības uz izvēli un, neievērojot lietas taisnīgas izskatīšanas principu, var izslēgt privātpersonas iespēju izvēlēties personīgo PVN atbrīvojumu?

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: Lieta T-493/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. jūnija spriedumu lietā F-5/14 CX/Komisija 2015. gada 26. augustā iesniedza Eiropas Komisija

text:
               9.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/26

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. jūnija spriedumu lietā F-5/14 CX/Komisija 2015. gada 26. augustā iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta T-493/15 P)
   (2015/C 371/29)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un C. Ehrbar)

      Otrs lietas dalībnieks: CX (Enghien, Beļģija)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2015. gada 18. jūnija spriedumu lietā F-5/14 CX/Komisija;

               —

               nosūtīt lietu Civildienesta tiesai, lai tā lemtu par pārējiem prasības pamatiem;

               —

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats, kas attiecas uz medicīniskajiem atzinumiem, kuri ir sniegti disciplinārlietas ietvaros, ir saistīts ar kļūdām tiesību piemērošanā, kas ir radušās tāpēc, ka netika ievērotas i) tiesību normas par pierādīšanas pienākumu, ii) Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) IX pielikums, iii) Civildienesta noteikumu 59. pants un iv) Civildienesta tiesas (turpmāk tekstā – “Civildienesta tiesa”) kompetences.

               2.

               Otrais pamats, kas attiecas uz netiešu saskaņotu pierādījumu kopuma jēdzienu, ir saistīts ar pienākumu apjoma neievērošanu saistībā ar pierādījumu iegūšanu un kļūdu pamatojumā.

               3.

               Trešais pamats ir saistīts ar kļūdu tiesību piemērošanā, interpretējot pienākumu ņemt vērā ierēdņu intereses, jo Civildienesta tiesa atzina, ka, pamatojoties uz pierādījumiem, kas bija Komisijas rīcībā, pieņemot apstrīdēto lēmumu, tā nav izpildījusi savu pienākumu ņemt vērā ierēdņu intereses, trešo reizi neuzaicinot uz tiesu prasītāju pirmajā instancē tāpēc, ka, pirmkārt, izmeklētie fakti bija relatīvi seni, otrkārt, ierēdnis bija slimības atvaļinājumā un, treškārt, viņa advokāts otrreiz bija noraidījis uzaicinājumu uz tiesu.

               4.

               Ceturtais pamats ir saistīts ar kļūdu pamatojumā saistībā ar tiesību tikt uzklausītam pārkāpuma un faktu saturiskās nepareizības sekām, ciktāl Civildienesta tiesa esot pamatojusies uz saturiski nepareiziem faktiem, lai secinātu, ka prasītāja pirmajā instancē uzklausīšana esot varējusi ietekmēt apstrīdēto lēmumu.


title: Lieta T-207/07 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 10. jūnija rīkojums — Eurallumina /Eiropas Komisija (Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība)

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/29

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 10. jūnija rīkojums — Eurallumina/Eiropas Komisija
   (Lieta T-207/07 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   2011/C 232/52
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eurallumina SpA (Portoscuso, Itālija) (pārstāvji — L. Martin Alegi un R. Denton, solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — N. Khan un D. Grespan)

      Priekšmets

   Pieteikums par Komisijas 2007. gada 7. februāra Lēmuma 2007/375/EK saistībā ar Francijas, Īrijas un Itālijas īstenoto atbrīvojumu no akcīzes nodokļa minerāleļļām, ko attiecīgi Gardannā [Gardannas reģionā], Šenonas reģionā un Sardīnijā izmanto par kurināmo alumīnija oksīda ražošanā (C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)) (OV L 147, 29. lpp.) piemērošanas apturēšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par piemērošanas apturēšanu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-256/08: Prasība, kas celta 2008. gada 24. jūnijā — Wrigley /ITSB — Mejerigaarden ( POLAR ICE )

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/66

         Prasība, kas celta 2008. gada 24. jūnijā — Wrigley/ITSB — Mejerigaarden (“POLAR ICE”)
   (Lieta T-256/08)
   (2008/C 209/116)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wm. Wrigley Jr. Company, Čikāga (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — M. Kinkeldey, S. Schäffler and A. Bognár, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Mejerigaarden Holding A/S, Thisted (Dānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 15. aprīļa lēmumu lietā R 845/2006-2 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “POLAR ICE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 30. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiska preču zīme “Polar is” (reģistrācijas Nr. 1 273 564) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē; Dānijas vārdiska preču zīme “POLAR IS” (reģistrācijas Nr. VR 1971 03528) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē; Dānijas vārdiska preču zīme “POLAR MAXI” (reģistrācijas Nr. VR 1994 07979) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta pārkāpums, jo starp konfliktējošajām preču zīmēm pastāv vizuālās, fonētiskās un konceptuālās atšķirības, kas novērš sajaukšanas iespēju


title: Apvienotās lietas C-53/09 un C-55/09: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 7. oktobra spriedums ( House of Lords (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Loyalty Management UK Limited (C-53/09), Baxi Group Ltd (C-55/09) (Sestā PVN direktīva — Nodokļa bāze — Pārdošanas veicināšanas sistēmas — Klientu uzticības atlīdzības programma, kas atļauj klientiem saņemt punktus no uzņēmējiem un tos samainīt pret uzticības dāvanām — Programmas pārvaldītāja veiktie maksājumi atprečotājiem, kuri piegādā uzticības dāvanas — Uzņēmēja veikti maksājumi programmas pārvaldītājam, kurš piegādā uzticības dāvanas)

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/4

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 7. oktobra spriedums (House of Lords (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Loyalty Management UK Limited (C-53/09), Baxi Group Ltd (C-55/09)
   (Apvienotās lietas C-53/09 un C-55/09) (1)

   (Sestā PVN direktīva - Nodokļa bāze - Pārdošanas veicināšanas sistēmas - Klientu uzticības atlīdzības programma, kas atļauj klientiem saņemt punktus no uzņēmējiem un tos samainīt pret uzticības dāvanām - Programmas pārvaldītāja veiktie maksājumi atprečotājiem, kuri piegādā uzticības dāvanas - Uzņēmēja veikti maksājumi programmas pārvaldītājam, kurš piegādā uzticības dāvanas)
   2010/C 328/06
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      House of Lords

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Atbildētājs: Loyalty Management UK Limited (C-53/09), Baxi Group Ltd (C-55/09)

      Priekšmets

   Lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu — House of Lords — 5., 6. panta, 11 A panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretācija Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) — Nodokļa bāze — Pastāvīgo klientu programma, kas ļauj lietotājiem vākt punktus pie komersantiem partneriem un tos pārveidot dāvanās vai kuponos pie noteiktiem komersantiem — Punktu apmaiņa, kas dod tiesības uz programmas pārvaldītāja maksājumu attiecīgajam noteiktajam komersantam — Pastāvīgo klientu programma, kas ļauj uzņēmuma, nodokļa maksātāja, klientiem vākt punktus, veicot pirkumus, un samainīt šos punktus pret dāvanām, kuras piedāvā trešā reklāmas un mārketinga sabiedrība, kura pārvalda šo programmu — Punktu apmaiņa, kas dod tiesības trešai personai saņemt samaksu no nodokļu maksātāja, šai samaksai atbilstot ieteiktajai izdalīto dāvanu pārdošanas cenai

      Rezolutīvā daļa:

   Tādas klientu uzticības programmas ietvaros, kāda ir pamata lietās, Padomes 1977. gada 17. maija Direktīvas 77/388/EEK, Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, 5. un 6. pants, 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts un 17. panta 2. punkts, tā redakcijā, kas izriet no 28.g panta 1. punkta, ir jāinterpretē šādi:

               —

               minētās programmas pārvaldītāja veiktie maksājumi atprečotājiem, kuri piegādā klientiem uzticības dāvanas, lietā C-53/09 ir jāuzskata par trešās personas samaksātu atlīdzību par preču piegādi šiem klientiem vai, vajadzības gadījumā, par tiem sniegtajiem pakalpojumiem. Tomēr iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai šie maksājumi ietver arī atlīdzību par citu atšķirīgu pakalpojumu sniegšanu, un

               —

               sponsora veiktie maksājumi konkrētās programmas pārvaldītājam, kurš piegādā klientiem uzticības dāvanas, lietā C-55/09 ir jāuzskata daļēji par trešās personas atlīdzību par preču piegādi šiem klientiem un daļēji par atlīdzību par šīs programmas pārvaldītāja sniegtajiem pakalpojumiem šim sponsoram.

      (1)  OV C 90, 18.04.2009.

      OV C 148, 05.06.2010.


title: Lieta C-46/06: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 28. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Čehijas Republiku

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/53

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 28. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Čehijas Republiku
   (Lieta C-46/06) (1)

   (2006/C 326/110)

      Tiesvedības valoda — čehu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 74, 25.03.2006.


title: Lieta T-205/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 31. janvāra spriedums — Cervecería Modelo /ITSB — Plataforma Continental ( “LA VICTORIA DE MEXICO” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “LA VICTORIA DE MEXICO” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “victoria” , un agrāka valsts vārdiska preču zīme “VICTORIA” — Daļējs reģistrācijas atteikums — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/27

         Vispārējās tiesas 2012. gada 31. janvāra spriedums — Cervecería Modelo/ITSB — Plataforma Continental (“LA VICTORIA DE MEXICO”)
   (Lieta T-205/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “LA VICTORIA DE MEXICO” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “victoria”, un agrāka valsts vārdiska preču zīme “VICTORIA” - Daļējs reģistrācijas atteikums - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 73/54
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cervecería Modelo, SA de CV (Mehiko, Meksika) (pārstāvis — C. Lema Devesa, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Plataforma Continental, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis — P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2010. gada 5. marta lēmumu lietā R 322/2009-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Plataforma Continental, SL un Cervecería Modelo, SA de CV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Cervecería Modelo, SA de CV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 179, 3.07.2010.


title: Lieta T-46/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 5. marta rīkojums – Chrysamed Vertrieb /ITSB – Chrysal International  ( “Chrysamed” ) Kopienas preču zīme  — Iebildumu process  — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana  — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/34

         Vispārējās tiesas 2013. gada 5. marta rīkojums – Chrysamed Vertrieb/ITSB – Chrysal International (“Chrysamed”)
   (Lieta T-46/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2014/C 142/44
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chrysamed Vertrieb GmbH (Zalcburga, Austrija) (pārstāvji – sākotnēji T. Schneider, vēlāk M. Koch un, visbeidzot, I. Rungg, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Chrysal International BV (Naarden, Nīderlande) (pārstāvji – A. Killan, M. Marell un M. Senftleben, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 22. novembra lēmumu lietā R 64/2011-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Chrysal International BV un Chrysamed Vertrieb GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

                  Chrysamed Vertrieb GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 98, 31.3.2012.


title: Lieta C-197/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 29. aprīlī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) – Juan Carlos Castrejana López/Ayuntamiento de Vitoria

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 29. aprīlī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) – Juan Carlos Castrejana López/Ayuntamiento de Vitoria

   (Lieta C-197/15)
   (2015/C 236/36)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Juan Carlos Castrejana López

      Atbildētājs: Ayuntamiento de Vitoria

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai UNICE, CEEP un EAK noslēgtā Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku (1) 5. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tāds valsts tiesību akts, saskaņā ar kuru ļaunprātīgas izmantošanas gadījumā, kas rodas, izmantojot uz noteiktu laiku noslēgtus darba līgumus, vispārīgi netiek atzīts, ka civildienesta pagaidu ierēdņiem, atšķirībā no identiskā situācijā esošiem darbiniekiem, kurus iestāde nodarbina uz darba līguma pamata, ir tiesības saglabāt amata vietu kā uz nenoteiktu laiku, taču ne pastāvīgi nodarbinātiem darbiniekiem, proti, tiesības ieņemt pagaidu amata vietu, līdz tā tiek aizpildīta likumā noteiktā kārtībā vai likvidēta atbilstoši likuma paredzētai procedūrai?

               2)

               Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noliedzoša, vai ekvivalences princips ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesa var uzskatīt, ka abas situācijas – to darbinieku situācija, kurus iestāde nodarbina uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu pamata un civildienesta pagaidu ierēdņu situācija – ir līdzīgas gadījumā, kad ļaunprātīgi tiek izmantoti uz noteiktu laiku noslēgtie darba līgumi vai arī valsts tiesai, vērtējot situāciju līdzību, ir jāņem vērā nevis darba devēju identiskums, sniegto pakalpojumu identiskums vai līdzība un tas, ka darba līgums ir noslēgts uz noteiktu laiku, bet citi apstākļi, piemēram, tas, vai darbiniekam konkrēti ir darba attiecības vai civildienesta attiecības, vai arī tas, ka iestādei ir tiesības pašai organizēt savu darbību, kas attaisno atšķirīgu attieksmi abās situācijās?

               3)

               Ja atbildes uz abiem iepriekšējiem jautājumiem ir noliedzošas, vai efektivitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā pašā tiesvedībā, kurā tiek konstatēta uz noteiktu laiku noslēgta darba līgumu ļaunprātīga izmantošana, ir jāapspriež un jānosaka sods, izmantojot atbilstošu procedūru, kurā puses var paust lūgumus, izvirzīt argumentus un sniegt pierādījumus, kurus uzskata par lietderīgiem šim mērķim, vai, gluži pretēji, ar šo principu ir saderīgs tas, ka puse, kurai nodarīts kaitējums, šim mērķim uzsāk jaunu administratīvo procesu un attiecīgā gadījumā –procesu tiesā?

      (1)  Pielikums Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvai 1999/70/EK (OV L 175, 43. lpp.).


title: Lieta C-23/13: Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 7. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/271/EEK — Komunālo notekūdeņu attīrīšana — 3. un 4. pants)

text:
               11.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/16

         Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 7. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-23/13) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/271/EEK - Komunālo notekūdeņu attīrīšana - 3. un 4. pants)
   2014/C 9/25
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J.-P. Keppenne un E. Manhaeve)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — D. Colas un S. Menez)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40. lpp.) 3. un 4. panta pārkāpums — Pārkāpumi astoņu aglomerāciju komunālo notekūdeņu savākšanā un attīrīšanā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Nenodrošinot:

                           —

                           komunālo notekūdeņu savākšanu no Basse-Terre aglomerācijas, kuras cilvēku ekvivalents ir lielāks par 15 000, un

                           —

                           komunālo notekūdeņu attīrīšanu Ajaccio-Sanguinaires, Basse-Terre, Bastia-Nord, Cayenne-Leblond un Saint-Denis aglomerācijās, kuru cilvēku ekvivalents ir lielāks par 15 000,

                     Francijas Republika nav izpildījusi Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu 3. pantā un 4. panta 1. un 3. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 79, 16.3.2013.


title: Lieta C-348/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. jūnijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — BestWater International GmbH/Michael Mebes, Stefan Potsch

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. jūnijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — BestWater International GmbH/Michael Mebes, Stefan Potsch

   (Lieta C-348/13)
   2013/C 325/12
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītāja: BestWater International GmbH

      Atbildētāji: Michael Mebes, Stefan Potsch

      Prejudiciālais jautājums

   Vai svešā tīmekļa vietnē publiskota sveša darba integrēšana savā tīmekļa vietnē zināmos apstākļos, kādi tie ir pamatlietā, ir darba izziņošana Direktīvas 2001/29/EK (1) 3. panta 1. punkta izpratnē, arī ja svešais darbs tādējādi netiek izziņots jaunai sabiedrībai un izziņošana netiek veikta īpašā tehniskā veidā, kas atšķiras no sākotnējās izziņošanas?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.).


title: Lieta F-44/07: Prasība, kas celta 2007. gada 14. maijā — Barbin /Parlaments

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/45

         Prasība, kas celta 2007. gada 14. maijā — Barbin/Parlaments
   (Lieta F-44/07)
   (2007/C 155/83)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Florence Barbin, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvji — S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par nelikumīgu Eiropas Parlamenta 2006. gada 10. maija“Piemērošanas pasākumu attiecībā uz nopelnu punktu piešķiršanu un paaugstināšanu amatā” I.2. punkta c) apakšpunktu,

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2006. gada 16. oktobra lēmumu piešķirt prasītājai nopelnu punktu par 2005. vērtējuma gadu,

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, Eiropas Parlamenta ierēdne AD 11 pakāpē, norāda pamatus, kas ir ļoti līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietā F-148/06 (1).

      (1)  OV C 42, 24.2.2007., 48. lpp.


title: Lieta T-20/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 4. novembra spriedumu lietā F-41/06 Marcuccio /Komisija 2009. gada 16. janvārī iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/49

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 4. novembra spriedumu lietā F-41/06 Marcuccio/Komisija 2009. gada 16. janvārī iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta T-20/09 P)
   (2009/C 55/87)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Dal Ferro, advokāts, C. Berardis-Kayser, J. Currall, pārstāvji)

      Cits lietas dalībnieks: Luigi Marcuccio, Tricase (Itālija)
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               nodot lietu atpakaļ Civildienesta tiesai pārējo prasītāja prasības pamatu izskatīšanai.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo apelācijas sūdzību tiek apstrīdēts Civildienesta tiesas 2008. gada 4. novembra spriedums, ar kuru tika atcelts apelācijas sūdzības iesniedzējas 2005. gada 30. maija lēmums, saskaņā ar kuru prasītājam pirmajā instancē tika noteikts pienākums pārtraukt pildīt savus dienesta pienākumus invaliditātes dēļ, kuru bija konstatējusi Invaliditātes komisija. Turklāt Civildienesta tiesa piesprieda atlīdzināt EUR 3 000 par radīto morālo kaitējumu.
   Atcelšana ir pamatota tikai ar pirmā apelācijas sūdzības pamata apmierināšanu, saskaņā ar kuru nav norādīts pamatojums.
   Šajā sakarā apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Pirmā instances tiesa, pieņemot šādu nolēmumu, pieļāva kļūdas tiesību piemērošanā, jo būtībā noteica, ka ārstiem, kuri piedalījās invaliditātes procesā, kas ir balstīts uz Civildienesta noteikumu 53., 59. un 78. punktu, papildus saviem secinājumiem ir jāiesniedz pamatojums, kas ir līdzīgs tam, kuru 73. panta nozīmē ir jāiesniedz saskaņā ar procedūru saistībā ar arodslimību vai negadījumu. Līdz ar to pēc Komisijas uzskatiem Civildienesta tiesa ir sajaukusi divas procedūras, kā rezultāta nepamatoti tiek apgrūtinātas procedūras saistībā ar invaliditāti.


title: Lieta T-367/09: Prasība, kas celta 2009. gada 18. septembrī — Tecnoprocess/Komisija un Eiropas Komisijas delegācija Nigērijas Republikā

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/82

         Prasība, kas celta 2009. gada 18. septembrī — Tecnoprocess/Komisija un Eiropas Komisijas delegācija Nigērijas Republikā
   (lieta T-367/09)
   2009/C 267/145
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Tecnoprocess Srl, Roma (Itālija) (pārstāvis — A. Majoli, avvocato)

      Atbildētājas: Eiropas Kopienu Komisija un Eiropas Komisijas delegācija Nigērijas Republikā

      Prasītājas prasījumi:

               —

               saskaņā ar EKL 232. pantu konstatēt EK delegācijas Abujā un Eiropas Kopienu Komisijas bezdarbības faktu;

               —

               atzīt, ka saskaņā ar Līguma 288. pantu Delegācijai un Komisijai ir ārpuslīgumiskā atbildība attiecībā pret prasītāju un piespriest tām solidāri atlīdzināt prasītājai nodarītos zaudējumus EUR 600 000 (sešsimt tūkstošu euro) apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja šajā lietā ir tā pati sabiedrība, kas lietā T-264/09 Tecnoprocess/Komisija un Eiropas Komisijas delegācija Marokas Karalistē (1).
   Strīds ir saistīts ar līguma “EuropeAid 123511/D/SUP/NG — Supply, Installation, delivery, Comissioning and After-Sale Service of 114 27 Kva Generators to the EC Assisted Prime Project in Nigeria”, kura priekšmets ir 114 27 kVA veida ģeneratoru piegāde un instalācija, kā arī palīdzības pakalpojumu nodrošināšana pēc pārdošanas “National Authorising Officer, National Planning Commission” un it īpaši šīs institūcijas birojiem, kas izvietoti sešos no galvenajiem Nigērijas ģeogrāfiskajiem reģioniem, izpildes apstākļiem.
   Prasītāja apgalvo, ka atbildētājas, uzraugot attiecīgā līguma izpildes apstākļus, nav rīkojušās ar pienācīgu rūpību un nav atradušas risinājumu, kā apmierināt prasītājas intereses saistībā ar būtiskajiem pārkāpumiem, kas var rasties attiecīgā līguma izpildes gaitā.
   Savu prasījumu pamatojumam prasītāja ir izvirzījusi iepriekš minētajā lietā T-264/09 izvirzītajiem pamatiem un argumentiem līdzīgus pamatus un argumentus.

      (1)  OV C 220, 12.09.09., 16. lpp.


title: Lieta T-822/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 23. oktobra spriedums – Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung/ITSB (“Cottonfeel”) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Cottonfeel” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Atšķirtspējas neesamība — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts

text:
               14.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/31

         Vispārējās tiesas 2015. gada 23. oktobra spriedums – Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung/ITSB (“Cottonfeel”)
   (Lieta T-822/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Cottonfeel” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
   (2015/C 414/41)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung GmbH (Gerolstein-Müllenborn, Vācija) (pārstāvis – M. Straub, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – S. Hanne)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 2. oktobra lēmumu lietā R 2579/2013-1 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “Cottonfeel” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 46, 9.2.2015.


title: Lieta C-104/07: Prasība, kas celta 2007. gada 21. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/26

         Prasība, kas celta 2007. gada 21. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku
   (Lieta C-104/07)
   (2007/C 82/49)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Condou-Durande un E. De Persio, pārstāvji)

      Atbildētāja: Itālijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2003. gada 25. novembra direktīvas 2003/109/EK (1) par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji, prasības un jebkurā gadījumā neinformējot par šādiem tiesību noteikumiem Komisiju, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas 2003/109/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2006. gada 23. janvārī.

      (1)  OV L 16, 44. lpp.


title: Lieta T-141/06: Prasība, kas celta  2006. gada 18. maijā  —  Glaverbel  pret ITSB (preču virsmas tekstūra)

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/33

         Prasība, kas celta 2006. gada 18. maijā — Glaverbel pret ITSB (preču virsmas tekstūra)
   (Lieta T-141/06)
   (2006/C 178/61)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Glaverbel SA, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Möbus, T. Koerl, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 1. marta lēmumu (lieta R 0986/2004-1) tiktāl, ciktāl tas attiecas uz apstrīdētajām precēm; un

               —

               konstatēt attiecībā uz apstrīdētajām precēm, ka iesniegtie izmantošanas pierādījumi bija pietiekami, lai demonstrētu iegūto atšķirtspēju saskaņā ar Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 3. punktu, un ka Kopienas preču zīme (reģistrācijas pieteikums Nr. 003 183 068) ir ieguvusi atšķirtspēju saskaņā ar Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 3. punktu;

               —

               nosūtīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 003 183 068 Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) apstiprināšanai un publicēšanai;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Grafiska preču zīme, kas sastāv no preču virsmas tekstūras attiecībā uz 19. un 21. klasē ietilpstošajām precēm (neapstrādāts vai daļēji apstrādāts stikls, stikls ar rakstu, stikla loksnes, utt.) (Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 3 183 068)

      Pārbaudītāja lēmums: Noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelāciju

      Izvirzītie pamati: Prasītāja apstrīd Apelāciju padomes lēmumu tikai attiecībā uz noteiktām 21. klasē ietilpstošajām precēm. Šajā sakarā prasītāja izvirza Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkta pārkāpumu.


title: Lieta T-719/16: Prasība, kas celta 2016. gada 7. oktobrī – Berliner Stadtwerke/EUIPO (“berlinWärme”)

text:
               28.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 441/32

      Prasība, kas celta 2016. gada 7. oktobrī – Berliner Stadtwerke/EUIPO (“berlinWärme”)
      (Lieta T-719/16)
      (2016/C 441/38)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Berliner Stadtwerke GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – O. Spieker un A. Schönfleisch, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “berlinWärme” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 062 558

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 19. jūlija lēmums lietā R 618/2016–1

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta, to aplūkojot kopsakarā ar tās 7. panta 2. punktu, pārkāpums;

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta, to aplūkojot kopsakarā ar tās 7. panta 2. punktu, pārkāpums.


title: lieta T-181/04: Pirmās instances tiesas 2005. gada 7. septembra spriedums — Heinen/Komisija ((Ierēdņi — Iekšējais konkurss — Mutisks pārbaudījums — Neiekļaušana rezerves sarakstā — Valodu izvēle — Konkursa sludinājuma noteikumu pārkāpums — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               15.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 257/11

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 7. septembra spriedums — Heinen/Komisija
   (lieta T-181/04) (1)

   ((Ierēdņi - Iekšējais konkurss - Mutisks pārbaudījums - Neiekļaušana rezerves sarakstā - Valodu izvēle - Konkursa sludinājuma noteikumu pārkāpums - Vienlīdzīga attieksme)
   (2005/C 257/20)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Natālija Heinena [Nathalie Heinen] (Otiņjī, Beļģija) [pārstāvji: S. Orlandi [S. Orlandi], A. Kūlens [A. Coolen], Ž.-N. Luī [J.-N. Louis] un E. Maršals [É. Marchal], avocats];

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija [pārstāvji: L. Locano Palačiosa [L. Lozano Palacios] un M. Velardo [M. Velardo], pārstāvji].
   Lietas priekšmets
   Lūgums atcelt iekšējā konkursa COM/PB/02 komisijas lēmumu, ar kuru prasītājai mutiskajā pārbaudījumā piešķirts nepietiekams punktu skaits, lai viņu varētu iekļaut amata kandidātu rezerves sarakstā.
   Sprieduma rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 24.07.2004.


title: Lieta C-5/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. janvārī iesniedza Juzgado de lo Social de Lleida (Spānija) — Marc Betriu Montull/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               31.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. janvārī iesniedza Juzgado de lo Social de Lleida (Spānija) — Marc Betriu Montull/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
   (Lieta C-5/12)
   2012/C 98/16
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Social de Lleida

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Marc Betriu Montull

      Atbildētājs: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai valsts likums, konkrēti Estatuto de los Trabajadores 48. panta 4. punkts, kurā bērna piedzimšanas gadījumā tiek uzskatīts, ka strādājošām mātēm ir primāras un atsevišķas tiesības uz grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu, kad ir beidzies sešu nedēļu laikposms pēc dzemdībām, izņemot gadījumos, kad ir apdraudēta mātes veselība, un strādājošiem tēviem ir pakārtotas tiesības, kuras var izmantot tikai tad, ja arī māte ir strādājoša un izvēlas, ka tēvs paņem noteiktu daļu šī atvaļinājuma, ir pretrunā Padomes Direktīvai 76/207/EEK (1) un Padomes Direktīvai 96/34/EK (2)?

               2.

               Vai valsts likums, konkrēti Estatuto de los Trabajadores 48. panta 4. punkts, kurā bērna piedzimšanas gadījumā mātei, bet ne tēvam ir sociālās nodrošinājuma sistēmas apmaksātas primāras tiesības apturēt savu darba līgumu un atgriezties tajā pašā darbā, pat tad, kad ir pagājušas sešas nedēļas pēc piedzimšanas, izņemot gadījumus, kad ir apdraudēta mātes veselība, kādēļ tas, vai strādājošais (tēvs) paņem atvaļinājumu, ir atkarīgs no tā, vai bērna māte arī ir strādājoša, ir pretrunā vienlīdzīgas attieksmes principam, kas aizliedz diskrimināciju dzimuma dēļ?

               3.

               Vai valsts likums, konkrēti Estatuto de los Trabajadores 48. panta 4. punkts, kurā strādājošiem tēviem ir sociālā nodrošinājuma sistēmas apmaksātas primāras tiesības apturēt savu darba līgumu un atgriezties tajā pašā darbā, kad tiek adoptēts bērns, bet savukārt bioloģiskā bērna gadījumā strādājošiem tēviem nav atsevišķu, no mātes neatkarīgu tiesību apturēt (darba) līgumu, atzīstot tiem tikai no mātes tiesībām atvasinātas tiesības, ir pretrunā vienlīdzīgas attieksmes principam, kas aizliedz jebkādu diskrimināciju?

      (1)  1976. gada 9. februāra direktīva par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem, OV L 39, 40. lpp., Īpašais izdevums latviešu valodā: Nodaļa 05 Sējums 01, 187.-189. lpp.

      (2)  1996. gada 3. jūnija direktīva par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu, OV L 145, 4. lpp..


title: Lieta C-40/11: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 8. novembra spriedums ( Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Yoshikazu Iida/Stadt Ulm (LESD 20. un 21. pants — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 51. pants — Direktīva 2003/109/EK — Trešo valstu valstspiederīgie — Tiesības uzturēties dalībvalstī — Direktīva 2004/38/EK — Trešo valstu valstspiederīgie, kas ir Savienības pilsoņu ģimenes locekļi — Trešās valsts valstspiederīgais, kas nedz pavada, nedz ieceļo kopā ar Savienības pilsoni uzņemošajā dalībvalstī un paliek pilsoņa izcelsmes dalībvalstī — Trešās valsts valstspiederīgā tiesības uzturēties tāda pilsoņa izcelsmes dalībvalstī, kurš uzturas citā dalībvalstī — Eiropas Savienības pilsonība — Pamattiesības)

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/10

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 8. novembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Yoshikazu Iida/Stadt Ulm

   (Lieta C-40/11) (1)

   (LESD 20. un 21. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 51. pants - Direktīva 2003/109/EK - Trešo valstu valstspiederīgie - Tiesības uzturēties dalībvalstī - Direktīva 2004/38/EK - Trešo valstu valstspiederīgie, kas ir Savienības pilsoņu ģimenes locekļi - Trešās valsts valstspiederīgais, kas nedz pavada, nedz ieceļo kopā ar Savienības pilsoni uzņemošajā dalībvalstī un paliek pilsoņa izcelsmes dalībvalstī - Trešās valsts valstspiederīgā tiesības uzturēties tāda pilsoņa izcelsmes dalībvalstī, kurš uzturas citā dalībvalstī - Eiropas Savienības pilsonība - Pamattiesības)
   2013/C 9/14
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Yoshikazu Iida

      Atbildētāja: Stadt Ulm

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — LESD 21. panta 1. punkta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā (OV L 158, 77. lpp.) 2. panta 2. punkta d) apakšpunkta, 3. panta 1. punkta, 7. panta 2. punkta un 10. panta 1. punkta interpretācija, ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 24. pantu un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. pantu — LES 6. panta 1. un 3. punkta, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 24. panta 3. punkta, 45. panta 1. punkta un 51. panta 1. punkta pirmā teikuma interpretācija — Nepilngadīgs bērns, vienas dalībvalsts pilsonis, kurš kopā ar savu māti ir pārcēlies uz pastāvīgu dzīvi citā dalībvalstī — Tēva, kurš ir trešās valsts valstspiederīgais un kuram arī ir aizgādības tiesības pār bērnu, uzturēšanās tiesības bērna izcelsmes dalībvalstī — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas piemērošanas joma — Jēdziens “Savienības tiesību īstenošana”

      Rezolutīvā daļa:

   Ārpus Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, regulētajām situācijām, ja nav arī nekādas citas saiknes ar Savienības tiesību noteikumiem par pilsonību, trešās valsts valstspiederīgais nevar pretendēt uz uzturēšanās tiesībām, kas ir atvasinātas no Savienības pilsoņa.

      (1)  OV C 145, 14.05.2011.


title: Lieta T-386/07: Prasība, kas celta 2007. gada 4. oktobrī — Peek & Cloppenburg /ITSB — Redfil ( Agile )

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/44

         Prasība, kas celta 2007. gada 4. oktobrī — Peek & Cloppenburg/ITSB — Redfil (“Agile”)
   (Lieta T-386/07)
   (2007/C 297/89)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Peek & Cloppenburg (KG), Hamburga (Vācija) (pārstāvji — T. Dolde, A. Renck un V. von Bomhard, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Redfil SL, Barselona (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 26. jūlija lēmumu lietā R 1324/2006-2 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Redfil SL

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “Agile” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18., 25. un 28. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 2 659 456

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas un valsts vārdiska preču zīme “Aygill's” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 6., 8., 9., 11., 14., 16., 18., 20., 21., 24., 25., 26., 27. un 28. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un pilnībā noraidīt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-125/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 2. martā ierosinājusi Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 14. decembra spriedumu apvienotajās lietās no T-259/02 līdz T-264/02 un T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG u.c./Eiropas Kopienu Komisija, attiecībā uz lietu T-264/02

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/7

         Apelācija, ko 2007. gada 2. martā ierosinājusi Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 14. decembra spriedumu apvienotajās lietās no T-259/02 līdz T-264/02 un T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG u.c./Eiropas Kopienu Komisija, attiecībā uz lietu T-264/02
   (Lieta C-125/07 P)
   (2007/C 117/10)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (pārstāvis — F. Montag, advokāts)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 14. decembra spriedumu apvienotajās lietās no T-259/02 līdz T-264/02 un T-271/02 (1) daļā, ar to noraidīta lietā T-264/02 celtā prasība atcelt atbildētājas 2002. gada 11. jūnija lēmumu K (2002) 2091, galīgā redakcija, procedūrā atbilstoši EKL 81. pantam un atcelt iepriekš minēto atbildētājas lēmumu daļā, kurā ar to prasītājai uzlikts naudas sods;

               —

               pakārtoti, atbilstoši samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu, kas noteikts 3. pantā atbildētājas 2002. gada 11. jūnija lēmumā K (2002) 2091, galīgā redakcija, procedūrā atbilstoši EKL 81. pantam;

               —

               pakārtoti tam, atcelt iepriekš minēto Pirmās instances tiesas spriedumu un nosūtīt lietu PIT atkārtotai izskatīšanai;

               —

               katrā ziņā, piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus

         Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Tiek apgalvots, ka pieņemot pārsūdzēto spriedumu nav ievērots tiesību uz aizstāvību apjoms. Komisija nav atbilstoši uzklausījusi prasītāju par Austrijas krājbanku nozares tirgus daļu paredzēto aprēķinu. Spriedumā Pirmās instances tiesa ir kļūdaini pieņēmusi — ar to, ka atbildētāja paziņojumā par iebildumiem ir norādījusi uz prasītāju kā krājbanku nozares vadošo sabiedrību, pietiek, lai nodrošinātu prasītājas tiesības uz aizstāvību. Atbildētājai bija drīzāk jānorāda prasītājai uz to, kādus secinājumus tā paredz izdarīt no šī apstākļa.

               2)

               Ņemot vērā materiālās tiesības tiek iebilsts, ka Pirmās instances tiesa nav ņēmusi vērā to, ka ar atbildētājas lēmumu

                           a)

                           ir pārkāpts Regulas Nr. 17/1962 15. panta 2. punkts, jo tā ir vainojusi prasītāju par GiroCredit rīcību laika posmā pirms prasītāja to bija pārņēmusi. Tā vietā atbildība par GiroCredit rīcību šajā laika posmā tai bija jāuzliek Bank Austria-Konzern, jo i) tā kontrolēja GiroCredit un ietekmēja tas dalību Lombard klubā, ii) tā piedalījās Lombard kluba nolīgumos par starpnieku izmantojot citu grupas sabiedrību un iii) lēmuma pieņemšanas laikā tā vēl juridiski pastāvēja.

                           b)

                           ir pārkāpts Regulas Nr. 17/1962 15. panta 2. punkts, jo juridiski un ekonomiski neatkarīgu krājkašu tirgus daļas pārkāpuma izdarīšanas laika posmā (no 1995. gada līdz 1998. gada jūnijam) tā ir saistījusi ar prasītāju. Krājkašu nozares tirgus daļu saistīšanai ar prasītāju nav juridiska pamata. Turklāt nav izpildīti arī Pirmās instances tiesas un atbildētājas minētie tiesiskā pamatojuma nosacījumi.

                           c)

                           ir pārkāpts EKL 81. panta 1. punkts, jo krājkašu nozares tirgus daļu saistīšana ar prasītāju nozīmē galīgu atbildības uzlikšanu par juridisku un ekonomisku krājkašu rīcību, neņemot vērā Kopienu tiesas noteiktos striktos nosacījumus atbildības uzlikšanai par citas personas rīcību.

                           d)

                           ir pārkāpts Regulas Nr. 17/1962 15. panta 2. punkts, jo naudas sodu nevar uzlikt, pamatojoties uz GiroCredit un krājkašu nozares nelikumīgu piesaistīšanu prasītājam, vai katrā ziņā tas ir noteikts pārāk lielā apmērā.

                           e)

                           ir pārkāpts Regulas Nr. 17/1962 15. panta 2. punkts pat, ja krājkašu nozares saistība ar prasītāju būtu bijusi pareiza, kas tā nav, tāpēc, ka katrā ziņā visas krājkašu nozares saistīšana ar prasītāju bija nelikumīga, jo Bank Austria un Erste österreischiche Sparkasse — Bank AG katrai tika uzlikts atsevišķs naudas sods, un tādējādi to tirgus daļas nedrīkst ņemt vērā, nosakot naudas sodu prasītājai, otru reizi un tātad dubulti.

                           f)

                           ir pārkāpts EKL 81. panta 1. punkts, jo Lombard kluba nolīgumi nav “būtiski ”ietekmējuši dalībvalstu savstarpējo tirdzniecību, un tādējādi EKL 81. panta 1. punkts šajā gadījumā vispār nebija jāpiemēro.

      (1)  OV C 331, 29. lpp.


title: lieta C-47/06: Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 30. janvārī

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/31

         Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 30. janvārī
   (lieta C-47/06)
   (2006/C 60/60)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 30. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv C. O'Reilly, pārstāve, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvu 2003/9/EK, ar ko nosaka obligātos standartus patvēruma meklētāju uzņemšanai (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2003/9/EK transpozīcijai beidzās 2005. gada 6. februārī.

      (1)  OV L 31, 6.2.2003., 18. lpp.


title: Lieta C-99/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Sala de lo Civil) (Spānija) – Christian Liffers/Producciones Mandarina, S.L. un Gestevisión Telecinco, S.A.

text:
               26.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Sala de lo Civil) (Spānija) – Christian Liffers/Producciones Mandarina, S.L. un Gestevisión Telecinco, S.A.

   (Lieta C-99/15)
   (2015/C 171/21)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo (Sala de lo Civil)

      Pamatlietas puses

      Kasācijas sūdzības iesniedzējs: Christian Liffers

      Pārējie lietas dalībnieki: Producciones Mandarina, S.L. un Gestevisión Telecinco, S.A.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/48/EK par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu (1) 13. panta 1. punktu var interpretēt tādējādi, ka persona, kas cietusi no intelektuālā īpašuma tiesību aizskāruma un prasa mantiskā kaitējuma kompensāciju, kas balstīta uz to honorāru vai maksu summu, kas tai pienāktos, ja pārkāpējs būtu lūdzis atļauju izmantot attiecīgās intelektuālā īpašuma tiesības, nevar prasīt arī kompensāciju par nodarīto morālo kaitējumu?

      (1)  OV L 157, 45. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 17. nod., 2. sēj., 32. lpp.


title: Lieta C-234/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. februāra rīkojumu apvienotajās lietās no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00 Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija 2013. gada 29. aprīlī iesniedza Albergo Saturnia Internazionale Spa

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. februāra rīkojumu apvienotajās lietās no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00 Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija 2013. gada 29. aprīlī iesniedza Albergo Saturnia Internazionale Spa

   (Lieta C-234/13 P)
   2013/C 207/32
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Albergo Saturnia Internazionale Spa (pārstāvji — A. Bianchini un F. Busetto, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un Comitato “Venezia vuole vivere”

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas rīkojumu;

               —

               apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasījumus un līdz ar to:

                           —

                           tiktāl, ciktāl tas ir saprātīgi un prasītāju interesēs, atcelt Eiropas Komisijas 1999. gada 25. novembra Lēmumu 2000/394/EK par atbalsta pasākumiem Venēcijas un Kjodžas teritorijās dibinātajiem uzņēmumiem, kas ir paredzēti Likumos Nr. 30/1997 un Nr. 206/1995, ar ko nosaka atbrīvojumu no sociālā nodrošinājuma maksājumiem;

                           —

                           pakārtoti, atcelt šo iepriekš minēto lēmumu, ciktāl tajā ir uzdots atgūt piešķirtos atbrīvojumus no sociālā nodrošinājuma maksājumiem un ciktāl tajā papildus atgūstamajai atbrīvojumu no sociālā nodrošinājuma maksājumiem summai ir piedzenams arī procentu maksājums par nolēmumā paredzētajiem laikposmiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās tiesvedības instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatojumam ir izvirzīti šādi deviņi pamati:

                  Pirmais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā nav atzīts, ka ar attiecīgajiem pasākumiem, ņemot vērā to kompensējošo raksturu, to saņēmējiem netika piešķirtas nekādas priekšrocības.

                  Otrais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā nav izslēgta vai katrā ziņā nav izvērtēta attiecīgo pasākumu spēja ietekmēt konkurenci un Kopienu iekšējo tirdzniecību.

                  Trešais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 2. punkta b) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkts) un EKL 87. panta 3. punkta b) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkts) paredzēto izņēmumu piemērojamība.

                  Ceturtais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts) paredzētā izņēmuma piemērojamība.

                  Piektais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 3. punkta d) un e) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta d) un e) apakšpunkts) paredzēto izņēmumu piemērojamība.

                  Sestais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 86. panta 2. punktā (jaunajā redakcijā — LESD 106. panta 2. punkts) paredzētā izņēmuma piemērojamība.

                  Septītais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta pastāvoša atbalsta esamība, tādējādi pārkāpjot EKL 88. panta 3. punktu (jaunajā redakcijā — LESD 108. panta 3. punkts) un Regulas Nr. 659/1999 (1) 15. pantu.

                  Astotais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punkta piemērojamība attiecībā uz atgūšanas rīkojumu.

                  Devītais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punkta piemērojamība attiecībā uz procentu maksājuma piemērošanu.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta F-57/08: Prasība, kas celta 2008. gada 9. jūnijā — Palazzo /Komisija

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/37

         Prasība, kas celta 2008. gada 9. jūnijā — Palazzo/Komisija
   (Lieta F-57/08)
   (2008/C 197/72)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Armida Palazzo, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   Pirmkārt, atzīt Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 4. panta prettiesiskumu, un, otrkārt, atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu par izdienas gadu aprēķināšanu saistībā ar tiesībām uz pensiju, ko prasītāja ieguvusi kā vietējā darbiniece.
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 4. pants ir prettiesisks;

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2007. gada 24. oktobra lēmumu par izdienas gadu aprēķināšanu saistībā ar tiesībām uz pensiju, ko prasītāja ieguvusi kā vietējā darbiniece;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.