title: Lieta C-529/10: Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 29. marta rīkojums ( Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Safilo Spa (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Tiešie nodokļi — Tiesā, kura nodokļu jomā pieņem nolēmumu pēdējā instancē, izskatīšanas stadijā esošu tiesvedību izbeigšana — Tiesību ļaunprātīga izmantošana — LES 4. panta 3. punkts — Līgumā garantētās brīvības — Nediskriminācijas princips — Valsts atbalsts — Pienākums nodrošināt Savienības tiesību efektīvu piemērošanu)

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/6

         Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 29. marta rīkojums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Safilo Spa

   (Lieta C-529/10) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Tiešie nodokļi - Tiesā, kura nodokļu jomā pieņem nolēmumu pēdējā instancē, izskatīšanas stadijā esošu tiesvedību izbeigšana - Tiesību ļaunprātīga izmantošana - LES 4. panta 3. punkts - Līgumā garantētās brīvības - Nediskriminācijas princips - Valsts atbalsts - Pienākums nodrošināt Savienības tiesību efektīvu piemērošanu)
   2012/C 194/09
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Atbildētāja: Safilo Spa

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Corte suprema di cassazione — Sabiedrību ienākuma nodoklis — Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru attiecībā uz sabiedrībām atkarībā no to reģistrācijas vietas ir paredzētas dažādas nodokļu par dividendēm likmes — Komercdarbība, kas iekļauj Itālijā un ārvalstīs reģistrētu sabiedrību līdzdalību — Administratīvās iestādes lēmums piemērot nodokļus, kas tiek attiecināti uz ārvalstīs reģistrētām sabiedrībām — Ļaunprātīgas tiesību izmantošanas jēdziens, kā tas ir definēts lietā C-255/02 Halifax u.c. — Piemērojamība arī tādās nesaskaņotu nodokļu jomās kā tiešie nodokļi

      Rezolutīvā daļa:

   Savienības tiesības, it īpaši tiesību ļaunprātīgas izmantošanas aizlieguma princips, LES 4. panta 3. punkts, LESD garantētās brīvības, nediskriminācijas princips, valsts atbalsta jomā pastāvošās tiesību normas, kā arī pienākums nodrošināt Savienības tiesību efektīvu piemērošanu, ir interpretējamas tādējādi, ka tādā ar tiešajiem nodokļiem saistītā lietā kā pamatlieta tās pieļauj tāda valsts tiesību noteikuma piemērošanu, ar kuru tiesā, kura nodokļu jomā pieņem nolēmumu pēdējā instancē, paredzēts izbeigt izskatīšanas stadijā esošās tiesvedības, ja tiek samaksāta summa, kas atbilst 5 % no prasības summas, un ja šo tiesvedību pamatā ir bijusi prasība, kas pirmajā instancē ir celta vairāk nekā desmit gadus pirms šā noteikuma spēkā stāšanās, un ja pirmajās divās instancēs pieņemtais nolēmums nodokļu administrācijai ir bijis nelabvēlīgs.

      (1)  OV C 30, 29.01.2011.


title: Lieta T-261/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 27. marta rīkojums — European Goldfields /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Subsīdijas, ko Grieķijas valsts iestādes piešķīrušas kalnrūpniecības uzņēmumam Elliniko Chrysos un kas izpaužas kā Kasandras kalnraktuvju atsavināšana par zemāku cenu nekā reālā tirgus vērtība un šī darījuma atbrīvošana no nodokļa — Lēmums, ar kuru valsts atbalsts ir atzīts par prettiesisku un noteikta tā atgūšana, samaksājot arī procentus — Intereses celt prasību neesamība — Nepieņemamība)

text:
               26.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/29

         Vispārējās tiesas 2012. gada 27. marta rīkojums — European Goldfields/Komisija
   (Lieta T-261/11) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Subsīdijas, ko Grieķijas valsts iestādes piešķīrušas kalnrūpniecības uzņēmumam Elliniko Chrysos un kas izpaužas kā Kasandras kalnraktuvju atsavināšana par zemāku cenu nekā reālā tirgus vērtība un šī darījuma atbrīvošana no nodokļa - Lēmums, ar kuru valsts atbalsts ir atzīts par prettiesisku un noteikta tā atgūšana, samaksājot arī procentus - Intereses celt prasību neesamība - Nepieņemamība)
   2012/C 151/47
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: European Goldfields Ltd (Whitehorse, Jukona, Kanāda) (pārstāvji — K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova un P. Skouris, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — É. Gippini Fournier un D. Triantafyllou)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 23. februāra Lēmumu 2011/452/ES par valsts atbalstu C 48/08 (ex NN 61/08), ko Grieķija piešķīrusi Ellinikos [Ch]rysos SA (OV L 193, 27. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               European Goldfields Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               par Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomixanias Chrysou pieteikumu par iestāšanos lietā nav jālemj.

      (1)  OV C 219, 23.07.2011.


title: Lieta C-96/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Commissione tributaria provinciale (Itālija) 2007. gada 20. februāra rīkojumu — Ecotrade spa / Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Commissione tributaria provinciale (Itālija) 2007. gada 20. februāra rīkojumu — Ecotrade spa/Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

   (Lieta C-96/07)
   (2007/C 117/06)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Commissione tributaria provinciale
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ecotrade spa

      Atbildētājs: Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai pareiza Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK (1) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, 17. panta, 21. panta 1. punkta un 22. panta interpretācija aizliedz tādu valsts tiesisko regulējumu (it īpaši 1972. gada 26. oktobra Prezidenta dekrēta Nr. 633 19. pantu), kas nosaka, ka tiesības uz pievienotās vērtības nodokļa, kas jāmaksā nodokļa maksātājam, veicot savas saimnieciskās darbības, atskaitīšana ir atkarīga no termiņa ievērošanas (divi gadi), nosakot sodu par tā neievērošanu, kā rezultātā tiek anulētas šīs tiesības; it īpaši attiecībā uz tādiem gadījumiem, kad uz iegādājām precēm vai saņemtajiem pakalpojumiem, kas apliekami ar PVN, attiecina apgriezto nodokļu procedūru, nosaka iestādēm tādu laika periodu (atbilstoši Prezidenta dekrēta Nr. 633/72 57. pantam — četrus gadus) nodokļa atmaksai, kurš ir ilgāks nekā tas laika periods, kurā uzņēmējs var pieprasīt atmaksāt nodokli, un kura termiņš ir beidzies?

               2)

               Vai pareiza 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK 18. panta 1. punkta d) daļa interpretācija nozīmē to, ka valsts tiesiskajā regulējumā ir aizliegts, regulējot “formalitātes”, kas minētas šajā pantā, izmantojot apgrieztās iekasēšanas procedūru, kura tiek regulēta mijiedarbībā ar tiesību noteikumiem, ko paredz Prezidenta dekrēta Nr. 633/72 17. panta 3. punkts, 23. un 25. pants, noteikt (par sliktu tikai nodokļa maksātājam) prasību ievērot tādu termiņu kā to, kas paredzēts Prezidenta dekrēta Nr. 633/72 19. pantā, lai īstenotu atskaitīšanas tiesības, kas atļautas ar direktīvas 17. pantu?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta C-641/13 P: Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums – Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija Apelācijas sūdzība — Kohēzijas fonds — Finanšu atbalsta samazināšana — Būvdarbu publiskā iepirkuma līgumi — Direktīva 93/37/EK — Piešķiršanas kritēriji — Iepriekšēja darbu veikšanas pieredze — Kvalifikācijas atlases kritēriji

text:
               8.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 439/14

         Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums – Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija
   (Lieta C-641/13 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Kohēzijas fonds - Finanšu atbalsta samazināšana - Būvdarbu publiskā iepirkuma līgumi - Direktīva 93/37/EK - Piešķiršanas kritēriji - Iepriekšēja darbu veikšanas pieredze - Kvalifikācijas atlases kritēriji)
   (2014/C 439/20)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Spānijas Karaliste (pārstāvis – A. Rubio González)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – S. Pardo Quintillán un A. Steiblytė)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 31, 1.2.2014.


title: Lieta T-200/10: Prasība, kas celta 2010. gada 29. aprīlī — Avery Dennison /ITSB — Dennison Hesperia ( “AVERY DENNISON” )

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/56

      Prasība, kas celta 2010. gada 29. aprīlī — Avery Dennison/ITSB — Dennison Hesperia (“AVERY DENNISON”)
      (Lieta T-200/10)
      (2010/C 161/88)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Avery Dennison Corp. (pārstāvji — E. Armijo Chávarri un A. Castán Pérez-Gómez, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Dennison Hesperia, SA (Torrejón de Ardoz, Spānija)

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt vai, pakārtoti, grozīt Biroja Apelāciju otrās padomes 2010. gada 9. februāra lēmumu lietā R 798/2009-2,

                  —

                  piespriest Birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

         Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “AVERY DENNISON” (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 825 114) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 2., 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 12., 16., 17., 19., 20., 22., 24., 28., 35., 37., 38., 39., 40., 41. un 42. klasē

         Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Dennison Hesperia, SA

         Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas preču zīme “DENNISON” (Nr. 1 996 088) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē

         Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

         Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

         Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 42. panta 2. un 3. punkta un, pakārtoti, 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza interpretācija


title: Lieta C-151/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. martā iesniedza Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) – Uždaroji akcinė bendrovė “Vakarų Baltijos laivų statykla”/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. martā iesniedza Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) – Uždaroji akcinė bendrovė“Vakarų Baltijos laivų statykla”/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

   (Lieta C-151/16)
   (2016/C 191/16)
   Tiesvedības valoda – lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Uždaroji akcinė bendrovė“Vakarų Baltijos laivų statykla”

      Otra lietas dalībniece: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK (1), kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, kurā pēdējie grozījumi izdarīti ar Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/75/EK (2), 14. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka akcīzes nodokli nevar piemērot energoproduktu piegādei tādos apstākļos kā pamatlietā, kur šos produktus piegādā kā degvielu kuģim, ko izmanto kuģošanai [Eiropas Savienības] ūdeņos ar mērķi, par ko netiek tieši saņemta atlīdzība, pastāvīgi kuģot ar šo kuģi no vietas, kur tas ir uzbūvēts, uz ostu citā dalībvalstī ar mērķi uzņemt pirmo komerciālo kravu?

               2)

               Vai Direktīvas 2003/96 14. panta 1. punkta c) apakšpunktam ir pretrunā tāds dalībvalstu tiesiskais regulējums kā pamatlietā piemērojamais, ar kuru tiek liegts saņemt nodokļa atbrīvojumu, kāds ir minēts šajā normā, ja energoproduktu piegādi veic pretrunā dalībvalsts paredzētajiem noteikumiem, pat ja piegāde atbilst galvenajiem Direktīvas 2003/96 14. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētajiem atbrīvojuma nosacījumiem?

      (1)  OV L 283, 51. lpp.

      (2)  OV L 157, 100. lpp.


title: Lieta T-406/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. novembra spriedums — Evropaïki Dynamiki /Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma uz konkursu procedūra par tehniskās apkalpošanas pakalpojumiem ar Direktīvu 2003/87/EK ieviestajai reģistru sistēmai — Pretendenta piedāvājuma noraidījums — Lēmums piešķirt citam pretendentam — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Pienākums norādīt pamatojumu — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/24

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. novembra spriedums — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-406/06) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma uz konkursu procedūra par tehniskās apkalpošanas pakalpojumiem ar Direktīvu 2003/87/EK ieviestajai reģistru sistēmai - Pretendenta piedāvājuma noraidījums - Lēmums piešķirt citam pretendentam - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pienākums norādīt pamatojumu - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2009/C 6/48)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un N. Keramidas, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Wilderspin un E. Manhaeve)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas 2006. gada 19. oktobra lēmumu, ar ko tika noraidīts prasītājas iesniegtais piedāvājums konkursa procedūrā par tehniskās apkalpošanas pakalpojumiem ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.), ieviestajai reģistru sistēmai, Kopienas neatkarīgajam darījumu žurnālam un tehniskās apkalpošanas un lietotāja atbalsta sniegšanai (OV 2006, S 102), un prasība atcelt lēmumu par publiskā iepirkuma līguma piešķiršanu citam pretendentam, kā arī, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sedz savus un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 42, 24.2.2007.


title: Lieta T-420/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 7. oktobra spriedums — Vischim /Komisija (Augu aizsardzības līdzekļi — Aktīvā viela hlortalonils — Iekļaušana Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā — Novērtēšanas procedūra — Direktīva 2005/53/EK — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība sakarā ar bezdarbību — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/38

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 7. oktobra spriedums — Vischim/Komisija
   (Lieta T-420/05) (1)

   (Augu aizsardzības līdzekļi - Aktīvā viela hlortalonils - Iekļaušana Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā - Novērtēšanas procedūra - Direktīva 2005/53/EK - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība sakarā ar bezdarbību - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   2009/C 282/70
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Vischim Srl, Čezano Maderno [Cesano Maderno] (Itālija) (pārstāvji — K. Merē [C. Mereu] un K. van Maldehems [K. Van Maldegem], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Dohertijs [B. Doherty] un L. Parpala [L. Parpala])

      Priekšmets

   Lūgums saistībā ar aktīvās vielas hlortalonila iekļaušanu atcelt Komisijas 2005. gada 16. septembra Direktīvu 2005/53/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu hlortalonilu, hlortoluronu, cipermetrīnu, daminozīdu un tiofanātmetilu kā aktīvo vielu (OV L 241, 51. lpp.), lūgums atcelt ziņojumu par hlortalonila pārskatīšanu (2005. gada 14. februāra dokuments SANCO/4343/2000, galīgā redakcija), lūgums konstatēt bezdarbību un lūgums atlīdzināt zaudējumus.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Vischim Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedībām.

      (1)  OV C 36, 11.02.2006.


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2005. gada 10. martā lietā C-33/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Sestās PVN direktīvas 17. un 18. pants — Valsts tiesību normas, kuras ļauj darba devējam atskaitīt PVN par degvielu, kas piegādāta viņa darba ņēmējiem, ja viņš atlīdzina degvielas cenu)

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 10. martā
   lietā C-33/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Sestās PVN direktīvas 17. un 18. pants - Valsts tiesību normas, kuras ļauj darba devējam atskaitīt PVN par degvielu, kas piegādāta viņa darba ņēmējiem, ja viņš atlīdzina degvielas cenu)
   (2005/C 115/04)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā C-33/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 28. janvārī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — R. Lajals [R. Lyal]) pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (pārstāves — P. Ormanda [P. Ormand] un C. Džeksone [C. Jackson], kam palīdz N. Plemings [N. Pleming], QC), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jāns [P. Jann], tiesneši K. Lēnartss [K. Lenaerts] (referents), N. Kolnerika [N. Colneric], K. Šīmans [K. Schiemann] un E. Juhāss [E. Juhász], ģenerāladvokāte K. Štiksa-Hakla [C. Stix-Hackl], sekretāre M. — F. Kontente [M.-F. Contet], 2005. gada 10. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               pretēji 17. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 18. panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumiem Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EKK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, nodokļa maksātājiem piešķirot tiesības atskaitīt PVN par degvielu, kas piegādāta personām, kuras nav nodokļa maksātāji, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 83, 05.04.2003.


title: Lieta C-181/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 12. aprīlī iesniedza Commissione tributaria provinciale di Latina (Itālija) — Francesco Acanfora/Equitalia Sud SpA un Agenzia delle Entrate

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 12. aprīlī iesniedza Commissione tributaria provinciale di Latina (Itālija) — Francesco Acanfora/Equitalia Sud SpA un Agenzia delle Entrate

   (Lieta C-181/13)
   2013/C 207/08
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Commissione tributaria provinciale di Latina

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Francesco Acanfora

      Atbildētājas: Equitalia Sud SpA un Agenzia delle Entrate

      Prejudiciālais jautājums

   Vai [Leģislatīvā dekrēta Nr. 112/1999 17. pantā — redakcijā pirms izdarītajiem grozījumiem — noteiktā] komisijas maksa 9 % apmērā ir valsts atbalsts, kas nav saderīgs ar komisijas maksas par [nodokļu] iekasēšanu vienoto tirgu un ar Kopienu tiesībām LESD 107. panta izpratnē?


title: Lieta T-645/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – České centrum pro investigativní žurnalistiku/Parlaments

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/59

         Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – České centrum pro investigativní žurnalistiku/Parlaments
   (Lieta T-645/15)
   (2016/C 048/67)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvis – N. Pirc Musar, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2015. gada 14. septembra Lēmumu A(2015)8682 C, ar ko tika noraidīts prasītāja atkārtotais pieteikums par piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kas attiecas uz informāciju par Eiropas Parlamenta locekļu ceļa izdevumiem, komandējuma dienas naudu, piemaksām par vispārējiem izdevumiem un personāla organizēšanas izmaksām;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. un 140. pantam, tostarp jebkuras personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 (2) 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo pieprasītie personas dati neesot aizsargājami personas dati saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo piekļuve pieprasītajai informācijai tika atteikta, lai gan datu izpaušanas nosacījumi esot bijuši izpildīti.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots vispārējā pienākuma atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam, skatot tos kopsakarā ar Regulas Nr. 1049/2001 6. panta 3. punktu, pārbaudīt katru konkrēto dokumentu pārkāpums.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta pārkāpums, jo atteikums piešķirt daļēju piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem neesot pamatots.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu, kā noteikts Regulas Nr. 1049/2001 7. panta 1. punktā un 8. panta 1. punktā, pārkāpums, jo Parlaments neesot izvērtējis visus prasītāja argumentus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001 L 8, 1. lpp.).


title: Lieta C-468/14: Prasība, kas celta 2014. gada 13. oktobrī  – Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste

text:
               8.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 439/25

         Prasība, kas celta 2014. gada 13. oktobrī – Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste
   (Lieta C-468/14)
   (2014/C 439/34)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Clausen un C. Cattabriga, pārstāvji)

      Atbildētāja: Dānijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               konstatēt, ka, saglabājot tādu tiesisko situāciju, saskaņā ar kuru ir atļauta nesafasētas tabakas orālai lietošanai pārdošana pretrunā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 5. jūnija Direktīvas 2001/37/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu (1) 8. pantam, skatot to kopsakarā ar 2. panta 4. punktu, Dānijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Dānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Dānijas Karaliste nav izpildījusi Direktīvas 2001/37/EK 8. pantā paredzētos pienākumus, aizliedzot Dānijā tikai tādas tabakas orālai lietošanai pārdošanu, kas ir noformēta porainos porciju maisiņos, bet ne nesafasētas tabakas orālai lietošanai pārdošanu. Dānijas Karaliste nav apstrīdējusi, ka tās tiesību akti nav saderīgi ar ES tiesībām, kas attiecas uz tabakas orālai lietošanai tirdzniecības aizliegumu. Turklāt Dānijas Parlaments (Folketing) ir noraidījis likumprojektu, ar kuru bija paredzēts ieviest pilnīgu aizliegumu laist Dānijas tirgū tabaku orālai lietošanai.
   Dānijas Karaliste nav apņēmusies izpildīt jebkādas saistības, lai saskaņotu Dānijas tiesisko regulējumu ar ES tiesībām. Līdz ar to Komisijai ir jākonstatē, ka Dānijas Karaliste joprojām nav izpildījusi Direktīvas 2001/37/EK 8. pantā, skatot to kopsakarā ar 2. panta 4. punktu, paredzētos pienākumus.

      (1)  OV L 194, 26. lpp.


title: Lieta C-197/05 P: Apelācija, ko 2005. gada 4. maijā ierosināja Energy Technologies ET SA par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2005. gada 28. februāra rīkojumu lietā T-445/04 Energy Technologies ET SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), otrs procesa dalībnieks Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju padomē — Aparellaje eléctrico, SL

text:
               1.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/2

         Apelācija, ko 2005. gada 4. maijā ierosināja Energy Technologies ET SA par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2005. gada 28. februāra rīkojumu lietā T-445/04 Energy Technologies ET SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), otrs procesa dalībnieks Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju padomē — Aparellaje eléctrico, SL

   (Lieta C-197/05 P)
   (2005/C 243/03)
   tiesvedības valoda — angļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 4. maijā izskatīšanai ir iesniegta Energy Technologies ET SA, Friburga [Fribourg] (Šveice), ko pārstāv A. Bomana [A. Boman], apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2005. gada 28. februāra rīkojumu lietā T-445/05 (1)
      Energy Technologies ET SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), otrs procesa dalībnieks Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju padomē — Aparellaje eléctrico, SL.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt apstrīdēto rīkojumu un nosūtīt lietu Pirmās instances tiesai preču zīmes jautājumā izskatīšanai;

               2)

               atlikt lietas izskatīšanu vēl uz sešiem mēnešiem, lai dotu prasītājai iespēju novērtēt šīs apelācijas papildu pamatojuma un, iespējams, eksperta viedokļa iesniegšanas nepieciešamību.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pārsūdzētajā rīkojumā Pirmās instances tiesa prasību noraidīja, pamatojoties uz to, ka Energy Technologies ET nepārstāvēja advokāts, kā to paredz Tiesas statūtu 19. pants.
   Prasītāja norāda, ka Pirmās instances tiesa ir kļūdaini interpretējusi Tiesas statūtu 19. pantu, un ka tās konstatējums, ka prasītāju nepārstāvēja advokāts šī panta izpratnē, ir kļūdains.

      (1)  OV C 182, 23.07.2005., 36. lpp.


title: Lieta F-41/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. martā – ZZ u.c./CEPOL

text:
               1.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/28

         Prasība, kas celta 2015. gada 9. martā – ZZ u.c./CEPOL

   (Lieta F-41/15)
   (2015/C 178/31)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ u.c.

      Atbildētāja: Eiropas Policijas koledža (CEPOL)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Eiropas Policijas koledžas (CEPOL) lēmumus, ar kuriem noteikts, ka prasītājiem ir vai nu jāatkāpjas no amata CEPOL vai arī jāpārceļas no Londonas uz Budapeštu, ciešot ar šo pārcelšanos saistītos finansiālos zaudējumus, kā arī prasība atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājiem, iespējams, ir nodarīti

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt CEPOL2014. gada 23. maija Lēmumu Nr. 17/2014/DIR, kurā paredzēts CEPOL pārcelt uz Budapeštu (Ungārija) sākot no 2014. gada 1. oktobra un prasītāji informēti par to, ka “šo norāžu neievērošanas gadījumā tiks uzskatīts, ka ir notikusi atkāpšanās no amata, kas būs spēkā sākot no 2014. gada 30. septembra”;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt CEPOL2014. gada 28. novembra lēmumus, ar kuriem noraidītas no 2014. gada 8. augusta līdz 21. augustam iesniegtās prasītāju sūdzības par iepriekš minēto lēmumu;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt CEPOL2014. gada 22. decembra lēmumus, kuros CEPOL ir “piekritusi” divu prasītāju demisijai;

               —

               atlīdzināt prasītājiem radītos materiālos zaudējumus;

               —

               atlīdzināt prasītājiem nodarīto morālo kaitējumu;

               —

               piespriest CEPOL atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-359/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 24. jūnijā iesniedza Hof van Cassatie (Beļģija) – Ömer Altun u.c., Absa NV u.c./Openbaar Ministerie

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/38

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 24. jūnijā iesniedza Hof van Cassatie (Beļģija) – Ömer Altun u.c., Absa NV u.c./Openbaar Ministerie

   (Lieta C-359/16)
   (2016/C 335/52)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van Cassatie

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA, Alnur BVBA

      Atbildētāja: Openbaar Ministerie

      Prejudiciālais jautājums

   Vai E101 apliecību, kas izsniegta saskaņā ar Padomes 1972. gada 21. marta Regulas (EEK) Nr. 574/72 (1), ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, 11. panta 1. punktu redakcijā, kas bija spēkā līdz tās atcelšanai ar Regulas (EK) Nr. 987/2009 (2), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, 96. panta 1. punktu, var atcelt vai neņemt vērā cita tiesa, nevis nosūtītājas dalībvalsts tiesa, ja lietas apstākļi, par kuriem tai jālemj, pamato secinājumu, ka apliecība iegūta vai izmantota krāpnieciskā veidā?

      (1)  (OV 1972, L 74, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regula, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV 2009, L 284, 1. lpp.).


title: Lieta T-218/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 13. oktobra rīkojums – Mabrouk/Padome

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/77

         Vispārējās tiesas 2015. gada 13. oktobra rīkojums – Mabrouk/Padome
   (Lieta T-218/14) (1)

   (2015/C 398/89)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 194, 24.6.2014.


title: Lieta C-119/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 12. martā iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Henricus Cornelis Maria Niessen  u.c./ Condor Flugdienst GmbH

text:
               26.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 159/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 12. martā iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Henricus Cornelis Maria Niessen u.c./Condor Flugdienst GmbH

   (Lieta C-119/14)
   2014/C 159/18
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen, Kenneth Gerardus Henricus Niessen

      Atbildētāja: Condor Flugdienst GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tādu trešo personu iejaukšanās, kuras rīkojas uz savu atbildību un kuras ir saņēmušas tām uzticētos uzdevumus, kas ietilpst gaisa pārvadātāja darbībā, ir vērtējama kā ārkārtēji apstākļi regulas (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

               2)

               Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai novērtējumā ir svarīgi, kas (gaisa pārvadātājs, lidostas ekspluatants utt.) ir devis uzdevumu trešajai personai?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-252/10 P: Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 21. jūlija spriedums — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE /Eiropas Jūras drošības aģentūra (EMSA) (Apelācija — Publiskie iepirkumi — Eiropas Jūras drošības aģentūra (EMSA) — Uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā attiecībā uz lietojumprogrammu “SafeSeaNet” — Lēmums, ar kuru noraidīts pretendenta piedāvājums — Publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji — Apakškritēriji — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/15

         Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 21. jūlija spriedums — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Eiropas Jūras drošības aģentūra (EMSA)
   (Lieta C-252/10 P) (1)

   (Apelācija - Publiskie iepirkumi - Eiropas Jūras drošības aģentūra (EMSA) - Uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā attiecībā uz lietojumprogrammu “SafeSeaNet” - Lēmums, ar kuru noraidīts pretendenta piedāvājums - Publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji - Apakškritēriji - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2011/C 269/24
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (pārstāvis — N. Korogiannakis, dikigoros)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Jūras drošības aģentūra (EMSA) (pārstāvji — J. Menze, pārstāvis, un J. Stuyck un A.-M. Vandromme, advocaaten)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 2. marta spriedumu lietā T-70/05 Evropaïki Dynamiki/EMSA tiktāl, ciktāl ar to noraidīts apelācijas sūdzības iesniedzējas lūgums atcelt Eiropas Jūras drošības aģentūras (EMSA) 2005. gada 6. janvāra lēmumu noraidīt apelācijas sūdzības iesniedzējas piedāvājumu, ko tā iesniedza publiskā iepirkuma procedūrā attiecībā uz lietojumprogrammas SafeSeaNet pārbaudi un tās tālāku attīstīšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 221, 14.08.2010.


title: Lieta F-47/09: Prasība, kas celta 2009. gada 7. maijā — Fries Guggenheim/CEDEFOP

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/52

         Prasība, kas celta 2009. gada 7. maijā — Fries Guggenheim/CEDEFOP
   (lieta F-47/09)
   2009/C 153/101
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eric Mathias Fries Guggenheim, Ljēža (Beļģija) (pārstāvis — L. Lucas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centrs (CEDEFOP)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Atcelt CEDEFOP lēmumu neatjaunot prasītāja pagaidu darbinieka līgumu un, tā kā atkārtota pieņemšana darbā nav notikusi, piespriest atbildētājam samaksāt viņam zaudējumu atlīdzību par ciesto morālo kaitējumu.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt CEDEFOP2008. gada 7. jūlija lēmumu neatjaunot prasītāja pagaidu darbinieka līgumu un apstiprināt 2008. gada 15. oktobri par viņa darba tiesisko attiecību beigu datumu;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt CEDEFOP2008. gada 18. jūlija lēmumu, ar kuru pēc prasītāja 2008. gada 9. jūlija vēstules un viņa tikšanās ar personāla pārstāvjiem 2008. gada 17. jūlijā ir apstiprināts pirmais lēmums;

               —

               piespriest CEDEFOP samaksāt prasītājam viņa atkārtotas darbā nepieņemšanas dēļ radušos morālo kaitējumu, kura summu noteiks Civildienesta tiesa;

               —

               atļaut prasītajam, ja tas uzskata par vajadzīgu, izteikt konkrētā naudas summā kaitējumu viņa karjerai un, pretējā gadījumā, piespiest CEDEFOP to samaksāt, jo viņš nav atkārtoti pieņemts darbā, Civildienesta tiesa nosakot šo summu;

               —

               piespriest CEDEFOP atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-150/17: Prasība, kas celta 2017. gada 8. martā – Asolo/EUIPO – Red Bull (“FLÜGEL”)

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/34

         Prasība, kas celta 2017. gada 8. martā – Asolo/EUIPO – Red Bull (“FLÜGEL”)
   (Lieta T-150/17)
   (2017/C 129/53)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Asolo LTD (Limassol, Kipra) (pārstāvis – W. Pors, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austrija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FLÜGEL” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 637 686

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 17. novembra lēmums lietā R 282/2015-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu;

               —

               piespriest EUIPO un Red Bull atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 54. panta 2. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu pārkāpums.


title: Lieta C-309/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 31. maijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – Corbin Opportunity Fund Lp u.c.

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/33

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 31. maijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – Corbin Opportunity Fund Lp u.c.
   (Lieta C-309/16)
   (2016/C 335/44)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Corbin Opportunity Fund Lp, Corbin Capital Partners, Redwood Drawdown Master Fund Lp, Redwood Opportunity Master Fund Ltd, Redwood Capital Management LLC, Pontus Holdings Ltd, RMF Financial Holdings Sàrl

      Atbildētāja: Finanzmarktaufsichtsbehörde

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīva 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (1), it īpaši tās 1. panta 1. punkts un 2. panta 1. punkta 2) apakšpunkts, ir ratione temporis un ratione materiae piemērojama pamatlietā aplūkotajai noregulējamai sabiedrībai, kuras noregulēšana ar valstī paredzētajiem mehānismiem jau ir sākta pirms direktīvas transponēšanas termiņa beigām un tiek turpināta laikā pēc transponēšanas termiņa beigām, pamatojoties uz valsts normām, ar ko transponē minēto direktīvu?

               2)

               Vai Direktīvā 2014/59/ES šādas noregulējamās sabiedrības kreditoriem, kuri noregulējuma iestādē ir iesnieguši pieteikumu “pārbaudīt un aizliegt” konkrētus noregulējamās sabiedrības iecerētus vai jau noslēgtus tiesiskus darījumus ar citiem kreditoriem (piemēram, tiesas izlīgumu), ir piešķirtas tiesības, kuru aizsardzībai tie var izmantot administratīvas un tiesas procedūras?

      (1)  OV L 173, 190. lpp.


title: Lieta C-419/17: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 11. maija spriedumu lietā T-115/15 Deza, a.s./ECHA 2017. gada 11. jūlijā iesniedza Deza, a.s.

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/23

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 11. maija spriedumu lietā T-115/15 Deza, a.s./ECHA2017. gada 11. jūlijā iesniedza Deza, a.s.

   (Lieta C-419/17)
   (2017/C 293/28)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Deza, a.s. (pārstāvis – P. Dejl, advokát)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Ķimikāliju aģentūra, Dānijas Karaliste, Nīderlandes Karaliste, Zviedrijas Karaliste un Norvēģijas Karaliste

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2017. gada 11. maija spriedumu lietā T-115/15,

               —

               atcelt ECHA2014. gada 12. decembra Lēmumu Nr. ED/108/2014,

               —

               piespriest ECHA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas apelācijas sūdzības iesniedzējai radušies apelācijas tiesvedībā Tiesā un iepriekšējā tiesvedībā Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Vispārējā tiesa nepareizi ir interpretējusi un piemērojusi REACH regulu.
               Vispārējā tiesa nepareizi ir interpretējusi un piemērojusi REACH regulu. Apelācijas sūdzības iesniedzēja joprojām uzskata, ka ECHA lēmums ir pieņemts ultra vires, jo i) ECHA nav pilnvaru papildināt esošo vielas DEHP identifikāciju saskaņā ar REACH regulas 57. panta c) punktu ar jaunu šīs vielas identifikāciju saskaņā ar REACH regulas 57. panta f) punktu; ii) pirms ECHA lēmuma pieņemšanas tika īstenota nelikumīga procedūra; un iii) ar ECHA lēmumu ir apieta juridiski saistoša procedūra, ko Padome un Eiropas Parlaments ir paredzējuši, lai pieņemtu juridiski saistošus/saskaņotus kritērijus tādu vielu identificēšanai, kas var izraisīt endokrīnās sistēmas darbības traucējumus.

               2.

               Vispārējā tiesa nepareizi ir interpretējusi un piemērojusi tiesiskās noteiktības principu.
               Tā kā i) ECHA lēmums radīja neskaidru, neprecīzu un neparedzamu tiesisko situāciju, kas apelācijas sūdzības iesniedzējai liedz iespēju uzzināt precīzu tai uzlikto pienākumu apmēru; ii) nav vispārīgi saistošu/saskaņotu kritēriju tādu vielu identificēšanai, kas var izraisīt endokrīnās sistēmas darbības traucējumus; un iii) ECHA nav pilnvaru papildināt esošo vielas DEPH identifikāciju saskaņā ar REACH regulas 57. panta c) punktu ar tās identifikāciju saskaņā ar REACH regulas 57. panta f) punktu, Vispārējās tiesas secinājums, ka ECHA lēmums nav pretrunā tiesiskās noteiktības principam, ir nepareizs.

               3.

               Vispārējā tiesa pārskatīja ECHA lēmumu tādā veidā, kas ir pretrunā prasībām par ES iestāžu un struktūru lēmumu pārbaudi tiesā, un sagrozīja faktus un pierādījumus.

               4.

               Iepriekš izklāstīto trūkumu dēļ Vispārējā tiesa ir pārkāpusi apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesības un principus, kas ir paredzēti Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, ir īpaši tiesības uz taisnīgu lietas izskatīšanu, tiesības netraucēti izmantot savu īpašumu un tiesiskās noteiktības principu.


title: Lieta C-245/09: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums ( Arbeidshof te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Omalet NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid (Pakalpojumu sniegšanas brīvība — EKL 49. pants — Uzņēmējs, kas dibināts kādā dalībvalstī — Tajā pašā dalībvalstī dibinātu darījuma partneru pieaicināšana — Pilnībā iekšēja situācija — Lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu nepieņemamība)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/5

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums (Arbeidshof te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Omalet NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

   (Lieta C-245/09) (1)

   (Pakalpojumu sniegšanas brīvība - EKL 49. pants - Uzņēmējs, kas dibināts kādā dalībvalstī - Tajā pašā dalībvalstī dibinātu darījuma partneru pieaicināšana - Pilnībā iekšēja situācija - Lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu nepieņemamība)
   2011/C 63/08
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Arbeidshof te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Omalet NV

      Atbildētājs: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Arbeidshof te Brussel — EKL 49. panta interpretācija — Sociālā likumdošana — Beļģijā dibināts uzņēmums, kurš izsludina konkursu šajā pašā dalībvalstī dibinātiem apakšuzņēmējiem, kas nav reģistrēti valsts iestādēs — EKL 49. panta piemērošana vai nepiemērošana

      Rezolutīvā daļa:

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Arbeidshof te Brussel (Beļģija) iesniegusi ar 2009. gada 25. jūnija lēmumu, ir nepieņemams.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009.


title: Lieta T-563/10 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 14. decembra spriedums — De Luca /Komisija (Apelācijas sūdzība — Pretapelācijas sūdzība — Civildienests — Ierēdņi — Iecelšana amatā augstākā funkciju grupā pēc vispārējā konkursa — Jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā — Pārejas noteikumi — Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkts)

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/25

         Vispārējās tiesas 2011. gada 14. decembra spriedums — De Luca/Komisija
   (Lieta T-563/10 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Pretapelācijas sūdzība - Civildienests - Ierēdņi - Iecelšana amatā augstākā funkciju grupā pēc vispārējā konkursa - Jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā - Pārejas noteikumi - Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkts)
   2012/C 32/51
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Patrizia De Luca (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — J.-N. Louis un S. Orlandi, avocats)

      Citi lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvis — J. Currall) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bauer un K. Zieleśkiewicz)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 30. septembra spriedumu lietā F-20/06 De Luca/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), un kurā tiek lūgts šo spriedumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pretapelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 30. septembra spriedumu lietā F-20/06 De Luca/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts);

               3)

               nodot lietu atpakaļ Civildienesta tiesai;

               4)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 63, 26.02.2011.


title: Lieta C-19/10: Tiesas (astotā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Regulas (EK) Nr. 273/2004 un Nr. 111/2005 — Narkotisko vielu prekursori — Kontrole un uzraudzība Savienības ietvaros — Tirdzniecības starp Kopienu un trešām valstīm uzraudzība — Sankcijas)

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/15

         Tiesas (astotā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-19/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Regulas (EK) Nr. 273/2004 un Nr. 111/2005 - Narkotisko vielu prekursori - Kontrole un uzraudzība Savienības ietvaros - Tirdzniecības starp Kopienu un trešām valstīm uzraudzība - Sankcijas)
   2010/C 246/26
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Oliver un S. Mortoni)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — G. Palmieri, pārstāvis, un S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 273/2004 par narkotisko vielu prekursoriem (OV L 47, 1. lpp.) 12. panta un Padomes 2004. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 111/2005, ar ko paredz noteikumus par uzraudzību attiecībā uz narkotisko vielu prekursoru tirdzniecību starp Kopienu un trešām valstīm (OV L 22, 1. lpp.), 31. panta prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               neveicot valsts pasākumus, kas vajadzīgi, lai ieviestu, pirmkārt, Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 273/2004 par narkotisko vielu prekursoriem 12. pantu un, otrkārt, Padomes 2004. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 111/2005, ar ko paredz noteikumus par uzraudzību attiecībā uz narkotisko vielu prekursoru tirdzniecību starp Kopienu un trešām valstīm, 31. pantu, Itālijas Republika nav izpildījusi šajās regulās paredzētos pienākumus;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 27.03.2010.


title: EBTA Tiesas rīkojums ( 2012. gada 9. novembris )

text:
               26.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/14

         EBTA Tiesas rīkojums (2012. gada 9. novembris)
   2013/C 277/11
   Lietā E-14/10 COSTS,

      Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi

      (Izmaksu aprēķināšana)

   Lietā E-14/10 COSTS, Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi – IESNIEGUMS par to izmaksu noteikšanu, kas atgūstamas saistībā ar Tiesas 2011. gada 22. augusta spriedumu lietā E-14/10 Konkurrenten.no v ESA (2011) EFTA Ct. Rep. 266 – EBTA Tiesa šādā sastāvā: Carl Baudenbacher, priekšsēdētājs, Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis referents), tiesneši; Tiesas sekretārs, 2012. gada 9. novembrī pieņēma rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Kopējā summa izmaksām, kas EBTA Uzraudzības iestādei jāsamaksā Konkurrenten.no AS, tiek noteikta EUR 93 002.


title: Lieta C-469/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 22. jūnija spriedumu lietā T-409/09 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE /Eiropas Komisija 2011. gada 14. septembrī iesniedza Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/13

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 22. jūnija spriedumu lietā T-409/09 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Eiropas Komisija 2011. gada 14. septembrī iesniedza Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE

   (Lieta C-469/11 P)
   2011/C 331/22
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (pārstāvis — N. Korogiannakis, Δικηγόρος)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas rīkojumu lietā T-409/09;

               —

               pilnībā noraidīt Komisijas iesniegto lūgumu par nepieņemamību;

               —

               nodot lietu izskatīšanai Vispārējā tiesā, lai tā lemtu par lietas būtību;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās un citus izdevumus, tai skaitā izdevumus, kas tai radušies sākotnējā procesā, pat, ja šī apelācijas sūdzība tiktu noraidīta, un izdevumus, kas radīsies šīs apelācijas sūdzības izskatīšanas laikā, ja tā tiks pieņemta izskatīšanā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz atcelt apstrīdēto rīkojumu, pamatojoties uz sekojošo:

               —

               Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepiemērojot Reglamenta 102. panta 2. punktu, kas paredz [procesuālo termiņu] pagarināšanu, pamatojoties uz apsvērumiem par attālumu, par fiksētu desmit dienu termiņu, lietās, kurās ir jānosaka Eiropas iestāžu ārpuslīgumiskā atbildība;

               —

               Vispārējā tiesa, nepiemērojot [Reglamenta] 102. panta 2. daļu, esot pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās drošības principus;

               —

               Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, piekrītot, ka termiņš bija jāsāk skaitīt no brīža, kad Komisijas pieņemtais lēmums noraidīt apelācijas sūdzības iesniedzējas piedāvājumu tika paziņots apelācijas sūdzības iesniedzējai.


title: Lieta C-372/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour de cassation (Francija) 2009. gada 17. septembra rīkojumu — Josep Penarroja Fa/Procureur général près la Cour d'appel de Paris

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/29

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour de cassation (Francija) 2009. gada 17. septembra rīkojumu — Josep Penarroja Fa/Procureur général près la Cour d'appel de Paris

   (Lieta C-372/09)
   2009/C 282/50
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs:
      Josep Penarroja Fa

      Atbildētājs:
      Procureur général près la Cour d'appel de Paris

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               vai EK līguma 50. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams attiecībā uz pienākumiem, kurus ir uzticēts veikt profesionālim, kas darbojas kā eksperts strīdā, kuru izskata valsts tiesas, un ko ir nozīmējusi tiesa, kura izskata šo strīdu, ja ir izpildīti iepriekš minētie nosacījumi?

               2)

               vai piedalīšanās valsts varas īstenošanā, kas paredzēta EK līguma 45. panta pirmajā daļā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā attiecas uz pienākumiem, kurus veic Francijas tiesas nozīmēts eksperts saskaņā ar Francijas Civilkodeksu un Kriminālkodeksu, kā arī 1971. gada 29. jūnija Likumu Nr. 741-498 un 2004. gada 23. decembra Dekrētu Nr. 2004-1463?

               3)

               Vai EK līguma 43. un 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādas tiesību normas kā tās, kas izriet no 1971. gada 29. jūnija Likuma Nr. 741-498 un 2004. gada 23. decembra Dekrēta Nr. 2004-1463, to versijās ar grozījumiem, kas paredz iekļaušanu cour d'appel izveidotajā sarakstā tikai tad, ja ir izpildīti nosacījumi attiecībā uz vecumu, kompetenci, morāli un neatkarību, neņemot vērā faktu, ka kandidāta izcelsmes valsts tiesas viņam jau ir atzinušas eksperta statusu, ne arī paredzot citu kārtību viņa kompetences pārbaudei?


title: Lieta T-160/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Gerasimos Potamianos iesniedza 2004. gada 26. aprīlī

text:
               26.6.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/12

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Gerasimos Potamianos iesniedza 2004. gada 26. aprīlī
   (Lieta T-160/04)
   (2004/C 168/23)
   Tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesai 2004. gada 26. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Gerasimos Potamianos, ar dzīvesvietu Grimbergen (Beļģija), ko pārstāv Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis un Etienne Marchal, advokāti, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt AHCC lēmumu neatjaunot pagaidu darbinieka līgumu ar prasītāju;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti:
   Prasītājs iebilst pret struktūrvienības, kas tiesīga slēgt līgumus, [(AHCC)] atteikumu atjaunot ar viņu pagaidu darbinieka līgumu.
   Šajā sakarā tiek precizēts, ka apstrīdētais lēmums pamatojas vienīgi uz DG RTD spēkā esošo nostāju attiecībā uz ierobežojumiem pagaidu darbinieku iespējām, kā rezultātā nevienu darbinieku, kura darba stāžs Komisijā pārsniedz sešus gadus, vairs nenodarbina; minētais darba stāža ilgums ir lielāks, nekā citiem darbiniekiem, kuri ir tiesīgi pretendēt uz minēto nodarbinātību.
   Kā norāda prasītājs, šis ierobežojums ir pretrunā ar 12. panta 1. daļu Noteikumos par pārējiem darbiniekiem, kas par visas nodarbināšanas mērķi izvirza nodrošināt iestādē iespējas pagaidu darbiniekiem, kuriem piemīt visaugstākās kompetences, darba ražīguma un godīguma īpašības. Tas ir pretrunā arī DG ADMIN lēmumam atļaut pagarināt īstermiņa līgumus ar 2 b (kārtējais budžets) un 2 d (pētniecības budžets) pagaidu darbiniekiem līdz 2004. gada 30. aprīlim.
   Savu prasījumu pamatojumā prasītājs turklāt norāda, ka šajā gadījumā ir noticis diskriminācijas aizlieguma principa pārkāpums, kā arī pilnvaru nepareiza izmantošana.


title: Lieta T-51/04: Pirmās instances tiesas  2005. gada 18. oktobra  spriedums — Leite Mateus/Komisija (Ierēdņi — Karjeras attīstības ziņojums — Novērtējuma veikšana par 2001.-2002. gadu)

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/21

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 18. oktobra spriedums — Leite Mateus/Komisija
   (Lieta T-51/04) (1)

   (Ierēdņi - Karjeras attīstības ziņojums - Novērtējuma veikšana par 2001.-2002. gadu)
   (2005/C 330/52)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carlos Alberto Leite Mateus, Zaventem, (Beļģija), (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Krämer)
   Priekšmets
   Prasība atcelt apelācijas izskatītāja 2003. gada 14. marta lēmumu par prasītāja karjeras attīstības ziņojumu, [kas veikts] novērtēšanas ietvaros par 2001.-2002. gadu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 94, 17.04.2004


title: Lieta T-269/14: Prasība, kas celta 2014. gada 28. aprīlī  – City Index /ITSB – Citigroup un Citibank  ( “CITY INDEX” )

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/32

         Prasība, kas celta 2014. gada 28. aprīlī – City Index/ITSB – Citigroup un Citibank (“CITY INDEX”)
   (Lieta T-269/14)
   2014/C 253/47
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: City Index Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – B. Brandreth, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Pārējās procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces: Citigroup, Inc. un Citibank, NA (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2014. gada 19. februāra lēmumu lietā R 172/2013–2 daļā, kurā apmierināti iebildumi attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16. un 36. klasē;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājas izdevumus procesā ITSB Apelāciju padomē un tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CITY INDEX” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 36. un 41. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 7 458 094

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Citygroup, Inc. un Citibank, NA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “citi”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 36. un 41. klasē; Kopienas un valsts grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “citifinancial” un “citibank”, kā arī Kopienas un valsts vārdiskas preču zīmes “CITICAPITAL”, “CITIMONEY”, “CITIFINANCIAL”, “CITI”, “CITIBOND”, “CITICONNECT”, “CITIBANK” un “CITICARD”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Iebildumu nodaļas lēmumu daļēji atcelt un Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta F-38/05: Civildienesta tiesas 2009. gada 18. jūnija rīkojums — Delplancke un Governatori/Komisija

text:
               15.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/37

         Civildienesta tiesas 2009. gada 18. jūnija rīkojums — Delplancke un Governatori/Komisija
   (Lieta F-38/05) (1)

   2009/C 193/64

      Tiesvedības valoda — franču

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 193, 6.8.2005, 37. lpp.


title: Pirmā ģenerāladvokāta norīkošana

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/2

         Pirmā ģenerāladvokāta norīkošana
   (2005/C 281/03)
   Tiesa saskaņā ar Reglamenta 10. panta 1. punkta trešo daļu uz vienu gadu no 2005. gada 7. oktobra par pirmo ģenerāladvokāti norīkoja Kristīni Štiksu-Haklu [Christine Stix-Hackl].


title: Lieta C-578/11 P: Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 12. jūnija spriedums – Deltafina SpA /Eiropas Komisija Apelācija — Aizliegtas vienošanās — Itālijas jēltabakas iepirkuma un pirmapstrādes tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Atbrīvojums no naudas sodiem — Pienākums sadarboties — Tiesības uz aizstāvību — Pārbaudes tiesā robežas — Tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu — Liecinieku vai lietas dalībnieku nopratināšana — Saprātīgs termiņš — Vienlīdzīgas attieksmes princips

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/2

         Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 12. jūnija spriedums – Deltafina SpA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-578/11 P) (1)

   (Apelācija - Aizliegtas vienošanās - Itālijas jēltabakas iepirkuma un pirmapstrādes tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Atbrīvojums no naudas sodiem - Pienākums sadarboties - Tiesības uz aizstāvību - Pārbaudes tiesā robežas - Tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu - Liecinieku vai lietas dalībnieku nopratināšana - Saprātīgs termiņš - Vienlīdzīgas attieksmes princips)
   2014/C 282/02
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Deltafina SpA (pārstāvji – J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. Gippini Fournier un L. Malferrari)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Deltafina SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 25, 28.01.2012.


title: Lieta C-122/12 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 3. oktobra spriedums — Bernhard Rintisch /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 74. panta 2. punkts — Regula (EK) Nr. 2868/95 — 50. noteikuma 1. punkta pirmā un trešā daļa — Agrākas preču zīmes īpašnieka iebildumi — Preču zīmes pastāvēšana — Pierādījumi, kas iesniegti iebildumu pamatošanai pēc tam noteiktā termiņa beigām — Neņemšana vērā — Apelāciju padomes rīcības brīvība — Norma, kurā paredzēts citādi — Apstākļi, kas neļauj ņemt vērā papildu vai papildinošus pierādījumu)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/25

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 3. oktobra spriedums — Bernhard Rintisch/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Valfleuri Pâtes alimentaires SA

   (Lieta C-122/12 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 74. panta 2. punkts - Regula (EK) Nr. 2868/95 - 50. noteikuma 1. punkta pirmā un trešā daļa - Agrākas preču zīmes īpašnieka iebildumi - Preču zīmes pastāvēšana - Pierādījumi, kas iesniegti iebildumu pamatošanai pēc tam noteiktā termiņa beigām - Neņemšana vērā - Apelāciju padomes rīcības brīvība - Norma, kurā paredzēts citādi - Apstākļi, kas neļauj ņemt vērā papildu vai papildinošus pierādījumu)
   2013/C 344/42
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Bernhard Rintisch (pārstāvis — A. Dreyer, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider) un Valfleuri Pâtes alimentaires SA (pārstāvis –F. Baujoin, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2011. gada 16. decembra spriedumu lietā T-152/09 Rintisch/ITSB — Valfleuri Pâtes alimentaires, ar ko Vispārējā tiesa noraidīja prasību atcelt tiesību aktu, kuru noteiktu Kopienas un valsts vārdisku preču zīmju, valsts grafiskas preču zīmes un firmas, kurā ir ietverts vārds “PROTI”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29., 30. un 32. klasē, īpašnieks bija cēlis par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 3. februāra lēmumu R 1661/2007-4, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas lēmumu, ar ko tika noraidīti apelācijas sūdzības iesniedzēja iesniegtie iebildumi pret vārdiskas preču zīmes “PROTIACTIVE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29. un 30. klasē, reģistrāciju — Dokumentu novēlota iesniegšana — Rīcības brīvība, ko piešķir Regulas (EK) Nr. 40/94 74. panta 2. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Bernhard Rintisch atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 165, 9.6.2012.


title: Lieta T-303/11: Prasība, kas celta 2011. gada 14. jūnijā — Leopardi Dittajuti /ITSB — Llopart Vilarós ( “CONTE LEOPARDI DITTAJUTI” )

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/29

         Prasība, kas celta 2011. gada 14. jūnijā — Leopardi Dittajuti/ITSB — Llopart Vilarós (“CONTE LEOPARDI DITTAJUTI”)
   (Lieta T-303/11)
   2011/C 238/50
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Piervittorio Francesco Leopardi Dittajuti (Numana, Itālija) (pārstāvji — D. De Simone, D. Demarinis un G. Orsoni, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Pedro Llopart Vilarós (Sant Sadurní D'Anoia, Spānija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 6. aprīļa lēmumu lietā R 1437/2010-2 un līdz ar to uzdot Birojam veikt nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu pasludināto spriedumu; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CONTE LEOPARDI DITTAJUTI” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 33., 35., 40. un 43. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6428338

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas grafiskas preču zīmes “Leopardi” reģistrācija Nr. 2073540 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji apmierināt iebildumus attiecībā uz iebildumos norādītajām precēm un pakalpojumiem

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt kā nepieņemamu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 60. panta, Komisijas Regulas (EK) Nr. 2868/95 49. noteikuma 1. punkta, 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkta, kas piemērojams apelācijas procesam atbilstoši Komisijas Regulas (EK) Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punktam, nepareiza interpretācija, jo Apelāciju padome esot i) nepareizi nospriedusi neapturēt procedūru saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punktu un atlikt termiņu, ko kopīgi lūdza lietas dalībnieki; ii) nepareizi ņēmusi vērā lietas dalībnieku kopīgo lūgumu tikai pēc tam, kad bija beidzies termiņš pamatojuma iesniegšanai, tādējādi faktiski liedzot ieinteresētajai personai tādu iesniegt noteiktajā termiņā un izraisot termiņa izbeigšanos; un iii) Apelāciju padome esot pārkāpusi procesuālās prasības, jo tā neesot ņēmusi vērā apelācijas pamatus, lai arī attiecīgie dokumenti bija iesniegti pēc noteiktā termiņa, pārkāpjot arī vispārējo procesuālās ekonomijas principu un lietas materiālu spēkā esamības saglabāšanas principu.


title: Lieta T-521/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – Zviedrija/Komisija Regula (ES) Nr. 528/2012 — Biocīdi — Prasība sakarā ar bezdarbību — Zinātnisku kritēriju specifikācija, lai noteiktu īpašības, kas rada endokrinoloģiskās sistēmas traucējumus — Komisijas nepieņemti deleģējošie akti — Pienākums rīkoties

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/48

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – Zviedrija/Komisija
   (Lieta T-521/14) (1)

   (Regula (ES) Nr. 528/2012 - Biocīdi - Prasība sakarā ar bezdarbību - Zinātnisku kritēriju specifikācija, lai noteiktu īpašības, kas rada endokrinoloģiskās sistēmas traucējumus - Komisijas nepieņemti deleģējošie akti - Pienākums rīkoties)
   (2016/C 048/54)
   Tiesvedības valoda – zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji – A. Falk, K. Sparrman un L. Swedenborg)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Kukovec, piedaloties M. Johansson, avocat)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji – C. Thorning un N. Lyshøj), Francijas Republika (pārstāvji – D. Colas un S. Ghiandoni), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – sākotnēji M. Bulterman un M. Noort, vēlāk M. Bulterman un C. Schillemans), Somijas Republika (pārstāvis – H. Leppo), Eiropas Parlaments (pārstāvji – A. Neergaard un P. Schonard) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Moore un A. Norberg)

      Priekšmets

   Prasība konstatēt, ka Komisija pretlikumīgi ir atturējusies pieņemt deleģējošos aktus par zinātniskiem kritērijiem, lai noteiktu īpašības, kas rada endokrinoloģiskās sistēmas traucējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atturēdamās pieņemt deleģējošos aktus par zinātnisku kritēriju specifikāciju, lai noteiktu īpašības, kas rada endokrinoloģiskās sistēmas traucējumus, Eiropas Komisija nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 528/2012 par biocīdu piedāvāšanu tirgū un lietošanu 5. panta 3. punkta pirmajā daļā paredzētos pienākumus;

               2)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Zviedrijas Karalistes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Dānijas Karaliste, Francijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Somijas Republika, Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome savus tiesāšanas izdevumus sedz pašas.

      (1)  OV C 431, 1.12.2014.


title: Lieta F-74/13: Prasība, kas celta 2013. gada 25. jūlijā — ZZ /Komisija

text:
               21.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/33

         Prasība, kas celta 2013. gada 25. jūlijā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-74/13)
   2013/C 274/56
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji– S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu par prasītāja pensijas tiesību pārskaitīšanu uz Savienības pensiju programmu, kurā tiek piemēroti jaunie VĪN, kas attiecas uz Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. pantu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu pārnest pensijas tiesības, kas iegūtas pirms viņa stāšanās amatā Eiropas Savienības pensiju programmas ietvaros, saskaņā ar tiesību aprēķinu, kas izdarīts atbilstoši Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta 2011. gada 3. marta Vispārējiem īstenošanas noteikumiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-413/03: Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. jūlija spriedums — Shandong Reipu Biochemicals pret Padomi (Dempings — Ķīnas izcelsmes para-krezola imports — Parastās vērtības aprēķināšana — Blakusproduktu izmaksu ņemšana vērā — Komisijas un Padomes pienākums veikt pārbaudi)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/35

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. jūlija spriedums — Shandong Reipu Biochemicals pret Padomi
   (Lieta T-413/03) (1)

   (Dempings - Ķīnas izcelsmes para-krezola imports - Parastās vērtības aprēķināšana - Blakusproduktu izmaksu ņemšana vērā - Komisijas un Padomes pienākums veikt pārbaudi)
   (2006/C 224/76)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Shandong Reipu Biochemicals Co. Ltd, Šandonga (Ķīna) (pārstāvji — O. Prosts [O. Prost], V. Avgustidi [V. Avgoustidi] un E. Bertelots [E. Berthelot], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bišops [M. Bishop], pārstāvis, kam palīdz G. Berišs [G. Berrisch], advokāts)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. Šarfs [T. Scharf] un K. Talabēr-Rica [K. Talabér-Ricz]) un Degussa Knottingley Ltd, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — F. Renārs [F. Renard], advokāts)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Padomes 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1656/2003, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un to, ka galīgi iekasējams pagaidu maksājums, kas noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes para-krezola ievedumiem (OV L 234, 1. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1656/2003, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un to, ka galīgi iekasējams pagaidu maksājums, kas noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes para-krezola ievedumiem, daļā, kas attiecas uz prasītāju;

               2)

               Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina prasītājas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Komisija un Degussa Knottingley Ltd sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 59, 06.03.2004.


title: Lieta T-213/11 P(I): Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 17. marta rīkojumu lietā F-95/10 Bömcke/EIB 2011. gada 12. aprīlī iesniedza Collège des représentants du personnel de la BEI u.c.

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/31

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 17. marta rīkojumu lietā F-95/10 Bömcke/EIB 2011. gada 12. aprīlī iesniedza Collège des représentants du personnel de la BEI u.c.
   (Lieta T-213/11 P(I))
   2011/C 152/57
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Eiropas Investīciju bankas Personāla pārstāvniecības kolēģija (Luksemburga, Luksemburga), Marie-Christel Heger (Luksemburga), Jean-Pierre Bodson (Luksemburga), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luksemburga), Manuel Sutil (Nondkeil, Francija) un Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luksemburga) (pārstāvji — G. J. Wilson, A. Senes un B. Entringer, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eberhard Bömcke (Athus, Beļģija) un Eiropas Investīciju banka

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               grozīt 2011. gada 17. marta Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja rīkojumu;

               —

               atzīt par pieņemamu un pamatotu 2011. gada 12. janvārī Cilvildienesta tiesas priekšsēdētājam un tās locekļiem iesniegto pieteikumu par iestāšanos lietā un atzīt pieteikuma par iestāšanos lietā apelācijas sūdzībā iesniedzējus par lietas dalībniekiem tiesvedībā starp Eberhard BÖMCKE un Eiropas Investīciju banku, ņemot vērā pieteikuma iesniedzēju tiešo interesi būt par lietas dalībnieku atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta tiesas Reglamenta 109. un nākamajiem pantiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar 2011. gada 17. marta rīkojumu Civildienesta tiesas otras palātas priekšsēdētājs noraidīja Eiropas Investīciju bankas Personāla pārstāvniecības kolēģijas, no vienas puses, un Heger k–dzes., Bodson, Kourgias, Sutil un Vanhoudt k–gu., no otras puses, pieteikumu par iestāšanos lietā, kas tika iesniegts lietā F-95/10 Bömcke/EIB, kā nepieņemamu tā novēlotās iesniegšanas dēļ.
   Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēji izvirza trīs pamatus.

               1)

               Pirmais pamats ir par kļūdu termiņa aprēķināšanā pieteikuma par iestāšanos lietā iesniegšanai, jo CDT Reglamenta 109. pantā noteikto četru nedēļu termiņu un šī Reglamenta 100. panta 3. punktā paredzēto fiksēto desmit dienu termiņu, pamatojoties uz apsvērumiem par attālumu, esot jāuzskata par nodalītiem un neatkarīgiem termiņiem, kas nozīmē, ka termiņa pārcelšanu uz nākamo darba dienu, tad ja termiņš izbeidzas sestdienā, svētdienā vai oficiālā brīvdienā, atbilstoši minētā Reglamenta 100. panta 2. punktam, esot jāpiemēro četru nedēļu termiņam pirms termiņa, pamatojoties uz apsvērumiem par attālumu, pieskaitīšanas, nevis kopējam termiņam, kurā ieskaitīts termiņš, pamatojoties uz apsvērumiem par attālumu.

               2)

               Otrais pamats ir par kļūdainu Pirmās instances tiesas 1997. gada 20. novembra rīkojuma lietā T-85/97 Horeca-Wallonie (Recueil, II-2113. lpp., 25. un 26. punkts) izmantošanu, jo šis rīkojums attiecoties uz citādāku gadījumu nekā to, par ko ir strīds šajā lietā.

               3)

               Trešais pamats ir par pieteikuma par iestāšanos lietā iesniedzēju pamattiesību pārkāpumu, jo CDT otrās palātas priekšsēdētāja sniegtā interpretācija ir ļoti nelabvēlīga tiesībām celt prasību.


title: Uzaicinājums pieteikt kandidatūras — Informācijas tehnoloģiju direktors (AD 14 vai AD 15 pakāpe)

text:
               4.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               CA 28/1

         UZAICINĀJUMS PIETEIKT KANDIDATŪRAS
   Informācijas tehnoloģiju direktors (AD 14 vai AD 15 pakāpe)
   (2010/C 28 A/01)
   Tuvākajā laikā būs brīvs informācijas tehnoloģiju direktora amats (AD 14 vai AD 15 pakāpe) Eiropas Savienības Tiesas Infrastruktūru ģenerāldirekcijā. Iecelšana šajā amatā notiks saskaņā ar Civildienesta noteikumu 29. panta 2. punktu.
   Pienākumi
   Informācijas tehnoloģiju direktors infrastruktūru ģenerāldirektora tiešā pārraudzībā būs atbildīgs par Informācijas tehnoloģiju direkcijas (ITD) vadību, darba organizēšanu un koordinēšanu.
   Informācijas tehnoloģiju direktors konsultē kompetentās Tiesas struktūrvienības informācijas tehnoloģiju jomā un šajā sakarā sagatavo ieteikumus un ziņojumus. Šī persona nodrošina izpēti, kā arī budžeta un tehnisko plānošanu, ņemot vērā iestādes noteiktās prioritātes. Šī persona vada četras administratīvās nodaļas ar aptuveni 70 ierēdņiem un kontrolē pakalpojumu sniegšanu, ko veic ārējas sabiedrības, kuras ir izraudzītas pakalpojumu sniegšanai informācijas tehnoloģiju jomā. Informācijas tehnoloģiju direktors nodrošina informācijas sistēmu atbilstību spēkā esošajiem tiesību aktiem un noteikumiem.
   ITD ir atbildīga par visiem Tiesas informācijas tehnoloģiju pakalpojumiem. Tostarp arī par telekomunikāciju un multimediju pakalpojumiem.
   Nepieciešamā izglītība

               —

               Universitātes izglītība, ko apliecina diploms,

               —

               atzītas spējas vadīt un pārvaldīt nozīmīgu administratīvu dienestu,

               —

               ļoti labas zināšanas un pieredze stratēģisku informātikas problēmu risināšanā. Pieredze tiesā tiks uzskatīta par papildu priekšrocību,

               —

               apliecināta pieredze informātikas projektu vadībā,

               —

               apliecinātas spējas un pieredze izpētē un stratēģiskajā plānošanā, kā arī ar to saistītā ziņojumu sniegšanā,

               —

               ļoti labas zināšanas un pieredze budžeta un nozīmīgu iepirkuma procedūru vadībā,

               —

               labas zināšanas par Finanšu regulu, tās izpildes noteikumiem un tiesību noteikumiem, kas Savienības iestādēm ir piemērojami direkcijas pārziņā esošajās nozarēs,

               —

               labas angļu un franču valodas zināšanas.

         Kandidatūru pieteikšana
   Kandidatūras šim amatam ir jāpiesaka Tiesā, izmantojot  elektroniskā pasta adresi DIR-DTI-CURIA@curia.europa.eu, vēlākais līdz 2010. gada 26. februārim plkst. 18.00. Kandidatūru pieteikumiem ir jāpievieno detalizēts curriculum vitae un citi vajadzīgie dokumenti.


title: Lieta T-206/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. augustā — Total un Elf Aquitaine pret Komisiju

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/19

         Prasība, kas celta 2006. gada 4. augustā — Total un Elf Aquitaine pret Komisiju
   (Lieta T-206/06)
   (2006/C 261/37)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Total SA un Elf Aquitaine (Courbevoie, Francija) (pārstāvji — E. Morgan de Rivery, avocat, un S. Thibault-Liger, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               galvenokārt, atcelt Komisijas 2006. gada 31. maija galīgā Lēmuma C(2006) 2098 1. panta c) un d) apakšpunktu, 2. panta b) apakšpunktu, 3. un 4. pantu;

               —

               pakārtoti, grozīt 2. panta b) apakšpunktu Komisijas 2006. gada 31. maija galīgajā Lēmumā C(2006) 2098, ciktāl tajā Arkema SA, Altuglas International SA un Altumax Europe SAS kopā un solidāri piespriests naudas sods 219,13125 miljonu EUR apmērā, no kuriem Total SA un Elf Aquitaine kopā un solidāri uzliktā naudas soda apmērs sasniedz attiecīgi 140,4 miljonus EUR un 181,35 miljonus EUR, un samazināt attiecīgā naudas soda apmēru līdz piemērotam līmenim;

               —

               jebkurā gadījumā piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā prasībā prasītājas lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 31. maija galīgo Lēmumu C(2006) 2098, kurā Komisija atzina, ka uzņēmumi, kas ir lēmuma adresāti, tostarp prasītājas, ir pārkāpuši EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (lieta COMP/F/38.645 — Metakrilāti), piedaloties nolīgumos un saskaņotajās darbībās metakrilāta nozarē, kas izpaudās kā sarunas par cenām, nolīgumu par cenām noslēgšana, ieviešana un uzraudzība, tirdzniecības ziņā svarīgas un konfidenciālas informācijas par tirgu apmaiņa un/vai uzņēmumu un līdzdalība regulārās sanāksmēs un cita veida kontaktos, lai atvieglotu pārkāpuma veikšanu. Pakārtoti tās lūdz samazināt to meitas uzņēmumam, ar kuru tās ir atbildīgas kopā un solidāri, uzliktā naudas soda apmēru.
   Galvenokārt prasība ir balstīta uz deviņiem pamatiem tiesību akta atcelšanai.
   Pirmais pamats ir saistīts ar tiesību uz aizstāvību un nevainīguma prezumpcijas principa pārkāpumu. Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētais lēmums tika pieņemts administratīvā procedūras ietvaros, kurā tām nebija iespēja efektīvi aizstāvēties, ciktāl Komisija, pārkāpjot lietas dalībnieku procesuālo tiesību vienlīdzības principu, nebija izpildījusi tai uzlikto pienākumu iesniegt pierādījumus.
   Otrajā pamatā tās uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā nav izpildīts pienākums sniegt pamatojumu, ko, pēc prasītāju domām, pastiprina tas, ka Komisijai, iespējams, ir jauna nostāja. Tās apgalvo, ka apstrīdētais lēmums, ciktāl tās tajā atzītas par atbildīgām par strīdīgo pārkāpumu, ko izdarījis to meitas uzņēmums, pamato atbildības noteikšanu tikai uz pieņēmumu, ka prasītājām ir noteicoša ietekme uz to meitas uzņēmumu, jo tām pieder 100 % tās kapitāla, neņemot vērā faktus, kas varētu attaisnot vai atspēkot šo pieņēmumu. Turklāt tās apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ietver noteiktas pretrunas, kas rodas, sajaucot par pārkāpumu ekonomiski atbildīgā uzņēmuma/organizācijas jēdzienu un juridiskās vienības, kas ir lēmuma adresāte, jēdzienu. Šā pamata ietvaros prasītājas pārmet Komisijai arī to, ka tā nav pietiekami atbildējusi uz to argumentiem par to meitas uzņēmuma neatkarību.
   Ar trešo pamatu prasītājas apgalvo, ka savā lēmumā Komisija pārkāpusi uzņēmuma vienota rakstura jēdzienu EKL 81. panta un Regulas Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punkta izpratnē.
   Ceturtajā pamatā tās apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi noteikumus, kas reglamentē mātes sabiedrībām nosakāmo atbildību par pārkāpumiem, ko izdarījis to meitas uzņēmums. Prasītājas uzskata, ka Komisija nav ievērojusi savu pilnvaru robežas, nosakot atbildības kritērijus, kļūdaini interpretēdama judikatūru, kas uz to attiecas, un pārkāpdama savu lēmumu pieņemšanas praksi šajā jomā. Atbilstoši prasītāju teiktajam Komisija ir turklāt pārkāpusi juridiskās personas neatkarības principu.
   Piektais pamats ir saistīts ar to būtisko principu pārkāpumu, ko ir atzinušas visas dalībvalstis un kas veido Kopienu tiesiskās kārtības neatņemamu sastāvdaļu, kā, piemēram, nediskriminācijas princips, atbildības par savu rīcību princips, sodu individuālā rakstura princips, kā arī legalitātes princips.
   Sestajā pamatā prasītājas apgalvo, ka Komisija pārkāpusi labas pārvaldības principu.
   Septītais pamats ir saistīts ar to, ka Komisija, iespējams, pārkāpusi tiesiskās drošības principu attiecībā uz prasītajām.
   Ar astoto pamatu prasītājas uzsver, ka apstrīdētais lēmums ir uzskatāms par pilnvaru pārsniegšanu, ciktāl tas tām uzliek atbildību par strīdīgās aizliegtās vienošanās noslēgšanu un tām solidāri ar to meitas uzņēmumu uzliek naudas sodu.
   Devītajā pamatā tās uzskata, ka Komisija pārkāpusi tādus noteiktus pamatprincipus, kuri reglamentē naudas sodu uzlikšanu, kā vienlīdzīgas attieksmes princips, jo tā nav piemērojusi 25 % samazinājumu prasītājām sākotnēji uzliktā naudas soda summai, kaut arī tā to piemēroja citam apstrīdētā lēmuma adresātam tādēļ, ka tam nebija zināms viss pārkāpums. Turklāt prasītājas atsaucas uz nevainīguma prezumpcijas un tiesiskās drošības pamatprincipu pārkāpumu, kas, pēc to domām, izriet no tā, ka Komisija nav ievērojusi savu pilnvaru robežas attiecībā uz preventīvās ietekmes ņemšanu vērā.
   Pakārtoti prasītājas uzskata, ka naudas sods, kas uzlikts to meitas uzņēmumam un par kura samaksu tās ir kopā un solidāri atbildīgas, ir jāsamazina līdz taisnīgam līmenim. Tās lūdz piemērot 25 % samazinājumu naudas soda sākotnējai summai tādēļ, ka nav zinājušas par pārkāpumu, kā arī ņemt vērā atbildību mīkstinošos apstākļus, jo tām gandrīz vienlaicīgi uzlikti ievērojami naudas sodi divās līdzīgās lietās.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta C-570/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Anotato Dikastirio (Kipra) 2008. gada 22. decembra rīkojumu — Symvoulio Apochetefseon Lefkosias / Anatheoritiki Archi Prosforon

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Anotato Dikastirio (Kipra) 2008. gada 22. decembra rīkojumu — Symvoulio Apochetefseon Lefkosias/Anatheoritiki Archi Prosforon

   (Lieta C-570/08)
   (2009/C 55/20)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Iesniedzējtiesa

      Anotato Dikastirio (Kipra)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Symvoulio Apochetefseon Lefkosias

      Atbildētājs: Anatheoritiki Archi Prosforon

   Prejudiciālais jautājums
   Vai saskaņā ar Direktīvas 89/665/EK 2. panta 8. punktu līgumslēdzējām iestādēm ir tiesības celt prasību tiesā, kas vērsta pret iestāžu, kas ir atbildīgas par pārsūdzības procedūru piemērošanu, pieņemtu lēmumu par tiesību akta atcelšanu, ja šīs iestādes nav tiesu iestādes?


title: Lieta C-460/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal du travail de Bruxelles (Beļģija) 2006. gada 17. novembra rīkojumu — Nadine Paquay pret Societé d'architectes Hoet + Minne SPRL

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/44

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal du travail de Bruxelles (Beļģija) 2006. gada 17. novembra rīkojumu — Nadine Paquay pret Societé d'architectes Hoet + Minne SPRL

   (Lieta C-460/06)
   (2006/C 326/90)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal du travail de Bruxelles
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Nadine Paquay

      Atbildētāja: Societé d'architectes Hoet + Minne SPRL

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/85/EEK “par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm” (desmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta izpratnē) (1) 10. pants ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas ir tāds, ar ko tikai aizliedz tikai paziņot lēmumu par atlaišanu šī panta 1. punktā noteiktajā aizsardzības perioda laikā vai arī ar to tāpat aizliedz pieņemt lēmumu par atlaišanu un sagatavot darbinieces galīgu aizstāšanu līdz aizsardzības perioda beigām?

               2)

               Vai atlaišana, kas paziņota pēc Direktīvas 92/85 10. pantā paredzētā aizsardzības perioda beigām, bet kurai ir sakars ar maternitātes un/vai bērna piedzimšanu, ir pretrunā ar 1976. gada 9. februāra Direktīvas 76/207/EEK “par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem” (2) 2. panta 1. punktu (vai 5. panta 1. punktu) un vai šādā gadījumā sankcijai jābūt ir vismaz ekvivalentai ar valsts tiesībās paredzēto, izpildot Direktīvas 92/85 10. pantu?

      (1)  OV L 348, 1. lpp.

      (2)  OV L 39, 40. lpp.


title: Lieta T-419/14: Prasība, kas celta 2014. gada 12. jūnijā  – The Goldman Sachs Group /Komisija

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/41

         Prasība, kas celta 2014. gada 12. jūnijā – The Goldman Sachs Group/Komisija
   (Lieta T-419/14)
   2014/C 282/54
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Goldman Sachs Group, Inc (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – W. Deselaers, J. Koponen un A. Mangiaracina, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt pilnībā vai daļēji Komisijas 2014. gada 2. aprīļa Lēmuma C(2014) 2139, galīgā redakcija, lietā AT.39610 – Elektrokabeļi 1., 2., 3. un 4. pantu, ciktāl tie skar prasītāju, un/vai

               —

               samazināt naudas sodu, kas uzlikts prasītājai ar lēmuma 2. pantu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts LESD 101. pants un Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (1), 23. panta 2. punkts, atzīstot GS Group par solidāri atbildīgu par apgalvoto Prysmian izdarīto pārkāpumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 2. pants un LESD 296. pants, ciktāl tajā nav juridiski pietiekami pierādīts, ka attiecīgajā periodā GS Group patiešām īstenoja izšķirošu ietekmi uz Prysmian.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts LESD 101. pants un Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts, jo ar to netiek ievērots personiskās atbildības princips un nevainīguma prezumpcija.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts LESD 101. pants un Padomes Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts, jo ar to netiek ievēroti tiesiskās noteiktības un sodu individuālās attiecināmības principi, ciktāl Komisija nenodalīja sodus.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neievēroja prasītājas tiesības uz aizstāvību (būtiskas formas prasības pārkāpums), ciktāl tā saprātīgā termiņā nepiešķīra piekļuvi būtiskiem dokumentiem.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek prasīts, lai Vispārējā tiesa piešķir GS Group jebkādu tādu ar apstrīdēto lēmumu uzliktā naudas soda samazinājumu, kāds var tikt piešķirts Prysmian.

      (1)  OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp.


title: Lieta C-544/08: Prasība, kas celta 2008. gada 4. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/35

         Prasība, kas celta 2008. gada 4. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-544/08)
   (2009/C 44/58)
   Tiesvedības valoda — čehu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — N. Yerrell, L. Jelínek)

      Atbildētāja: Čehijas Republika
   Prasītājas prasījumi:
   Komisija prasa Tiesai:

               —

               atzīt, ka noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 16. novembra Direktīvas 2005/68/EK par pārapdrošināšanu un Padomes Direktīvu 73/239/EEK un 92/49/EEK grozījumiem, kā arī Direktīvu 98/78/EK un 2002/83/EK grozījumiem (1) prasības, vai katrā ziņā neinformējot par to Komisiju, Čehijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 64. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Čehijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2007. gada 10. decembrī.

      (1)  OV 2005 L 323, 1. lpp.


title: Lieta T-529/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 2. decembra spriedums – adp Gauselmann/ITSB (“Multi Win”) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Multi Win” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/49

         Vispārējās tiesas 2015. gada 2. decembra spriedums – adp Gauselmann/ITSB (“Multi Win”)
   (Lieta T-529/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Multi Win” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2016/C 027/61)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: adp Gauselmann GmbH (Lībeka, Vācija) (pārstāvis – P. Koch Moreno, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – A. Pohlmann un S. Hanne)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 29. aprīļa lēmumu lietā R 1326/2013-1 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “Multi Win” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               adp Gauselmann GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 303, 8.9.2014.