title: Lieta T-236/17: Prasība, kas celta 2017. gada 17. aprīlī – Balti Gaas/Eiropas Komisija un INEA

text:
               10.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/30

         Prasība, kas celta 2017. gada 17. aprīlī – Balti Gaas/Eiropas Komisija un INEA

   (Lieta T-236/17)
   (2017/C 221/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Balti Gaas OÜ (Tallina, Igaunija) (pārstāvji – E. Tamm un L. Naaber-Kivisoo, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāju 2017. gada 17. februāra lēmumu ar atsauci Ares(2017)890302 (1);

               —

               piespriest atbildētājām segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājai tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja norāda, ka atbildētājas neesot nodrošinājušas, lai finansiālā atbalsta piešķiršanas procedūras būtu atbilstošas tiesiskuma, pārskatāmības un labas pārvaldības principiem, un izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota kompetences neesamība.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota būtiska procesuāla noteikuma pārkāpuma esamība, jo neesot ticis norādīts pamatojums.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvota pamatojuma neesamība.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvota faktu neprecizitāte pamatojumā.

      (1)  Pieņemtais lēmums attiecībā uz Komisijas 2016. gada 17. marta Īstenošanas lēmumu C(2016)1587 final, ar ko groza Komisijas Īstenošanas lēmumu C(2014)2080, ar ko izveido Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta daudzgadu darba programmu finansiālā atbalsta piešķiršanai Eiropas energoinfrastruktūras jomā laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam


title: Lieta C-88/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 17. februārī iesniedza Korkein oikeus (Somija) – Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy/Abnormal Load Services (International) Limited

text:
               10.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 17. februārī iesniedza Korkein oikeus (Somija) – Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy/Abnormal Load Services (International) Limited

   (Lieta C-88/17)
   (2017/C 112/40)
   Tiesvedības valoda – somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein oikeus

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy

      Atbildētāja: Abnormal Load Services (International) Limited

      Prejudiciālais jautājums

   Kā tiek noteikta pakalpojuma sniegšanas vieta vai vietas saskaņā ar Regulas Nr. 44/2001 (1) 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta otro ievilkumu, ja runa ir par līgumu, kura priekšmets ir preču pārvadājumi starp dalībvalstīm un kura gadījumā pārvadājumā ietilpst vairāki posmi, kuros tiek izmantoti atšķirīgi transportlīdzekļi?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.).


title: Lieta C-92/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2016. gada 15. decembra spriedumu apvienotajās lietās T-37/15 un T-38 Abertis Telecom Terrestre S. A. un Telecom Castilla-La Mancha, S.A./Eiropas Komisija 2017. gada 20. februārī iesniedza Telecom Castilla-La Mancha, S. A.

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/9

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2016. gada 15. decembra spriedumu apvienotajās lietās T-37/15 un T-38 Abertis Telecom Terrestre S. A. un Telecom Castilla-La Mancha, S.A./Eiropas Komisija 2017. gada 20. februārī iesniedza Telecom Castilla-La Mancha, S. A.

   (Lieta C-92/17 P)
   (2017/C 129/11)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Telecom Castilla-La Mancha, S. A. (pārstāvji – J. Buendía Sierra un A. Lamadrid de Pablo, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un SES Astra

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               taisīt galīgu spriedumu par prasību atcelt Komisijas lēmumu un to atcelt; un

               —

               piespriest Eiropas Komisijai un SES Astra atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar pārsūdzēto spriedumu tika apstiprināts Komisijas lēmums par valsts atbalstu, kas attiecās uz noteiktiem pasākumiem, ko Kastīlijas Lamančas autonomās kopienas iestādes ir veikušas, lai nodrošinātu, ka zemes ciparu televīzijas signāls (ZCP) nonāktu attālās un mazāk urbanizētās teritorijās, kurās ir tikai 2,5 % iedzīvotāju. Lēmumā tika atzīts, ka pēc būtības tirgus nepiedāvā minēto pakalpojumu bez publisko tiesību subjektu iejaukšanās. Tomēr Lēmumā tika apšaubīts, ka attiecīgā darbība būtu uzskatāma par pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (PVTN) atbilstoši Spānijas tiesību normām, un apgalvots, ka no formālā viedokļa publisko tiesību iestādes to neesot “skaidri” noteikušas un deleģējušas. Tāpat tajā ir norādīts, ka katrā ziņā šīs iestādes nav tiesīgas izvēlēties konkrētu tehnoloģiju, lai organizētu PVTN.
   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza divus apelācijas pamatus par kļūdām tiesību piemērošanā, kas esot pieļautas pārsūdzētajā spriedumā, interpretējot LESD 14. pantu, 106. panta 2. punktu un 107. panta 1. punktu, kā arī 26. protokolu par pakalpojumiem ar vispārēju nozīmi.
   Konkrēti, apelācijas sūdzībā ir apgalvots, ka pārsūdzētajā spriedumā esot pieļautas kļūdas:

               —

               pārkāpjot “acīmredzamas kļūdas” robežas, izvērtējot dažādos tiesību aktus, ar kuriem ir noteikti un deleģēti PVTN;

               —

               kļūdaini ierobežojot dalībvalstu “plašo novērtējuma brīvību”, kas ir piemērojama gan PVTN definēšanai, gan organizēšanai un kas ietver PVTN sniegšanas kārtības izvēli un konkrētas tehnoloģijas izvēli, neatkarīgi no tā, vai tās ir iekļautas noteikšanas tiesību aktā vai atsevišķā tiesību aktā;

               —

               analizējot piemērojamās Spānijas tiesības, sagrozot analizējamo tiesību normu un tās interpretējošās judikatūras saturu, tās interpretējot tādā veidā, kas acīmredzami ir pretrunā to saturam, un piešķirot dažiem datiem apmēru, kāds tiem nebūtu jāpiešķir, ņemot vērā pārējos datus;

               —

               neņemot vērā, ka PVTN “definēšana” un “deleģēšana” vienam vai vairākiem uzņēmumiem var notikt, pieņemot vienu vai vairākus tiesību aktus;

               —

               neņemot vērā, ka PVTN “definēšanai” un “deleģēšanai” nav vajadzīga kāda konkrēta formula vai izteiksmes veids, bet gan materiāltiesiska un funkcionāla analīze; un

               —

               aprēķinot apgalvotās priekšrocības, kas esot saņemta, apmēru kā visu to līgumu summu, kurus ir noslēgušas publisko tiesību iestādes, un neņemot vērā, ka šī summa nav neatmaksājama dotācija, bet gan atlīdzība par precēm un pakalpojumiem, ko attiecīgais uzņēmums sniedz valstij.


title: Lieta C-604/13 P: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 26. janvāra spriedums – Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG/Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome Apelācija — Aizliegtas vienošanās — Beļģijas, Vācijas, Francijas, Itālijas, Nīderlandes un Austrijas vannas istabu aprīkojuma tirgi — Pārdošanas cenas saskaņošana un konfidenciālas komercinformācijas apmaiņa — Regula (EK) Nr. 1/2003 — 23. panta 2. punkts — Ierobežojums 10 % apmērā no apgrozījuma — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai — Atpakaļejoša spēka aizlieguma princips — Neierobežotās kompetences īstenošana — Pārmērīgs tiesvedības ilgums

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/2

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 26. janvāra spriedums – Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG/Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-604/13 P) (1)

   (Apelācija - Aizliegtas vienošanās - Beļģijas, Vācijas, Francijas, Itālijas, Nīderlandes un Austrijas vannas istabu aprīkojuma tirgi - Pārdošanas cenas saskaņošana un konfidenciālas komercinformācijas apmaiņa - Regula (EK) Nr. 1/2003 - 23. panta 2. punkts - Ierobežojums 10 % apmērā no apgrozījuma - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - Atpakaļejoša spēka aizlieguma princips - Neierobežotās kompetences īstenošana - Pārmērīgs tiesvedības ilgums)
   (2017/C 104/02)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (pārstāvji – H. Janssen un T. Kapp, Rechtsanwälte)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Castillo de la Torre un L. Malferrari, kam palīdz A. Böhlke, Rechtsanwalt), Eiropas Savienības Padome

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta C-98/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. februārī iesniedza Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Spānija) – María Begoña Espadas Recio/Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

text:
               26.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. februārī iesniedza Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Spānija) – María Begoña Espadas Recio/Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

   (Lieta C-98/15)
   (2015/C 171/20)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: María Begoña Espadas Recio

      Atbildētājs: Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, piemērojot Tiesas 2010. gada 10. jūnija spriedumā lietā C-395/08 Bruno-Pettini iedibināto judikatūru, Pamatnolīguma par nepilnu darba laiku, kurš ir pievienots Direktīvai 97/81/EK (1) par Pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu, 4. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka tā ir piemērojama attiecībā uz tādu bezdarbnieka pabalstu, kāds noteikts Spānijas Vispārējā sociālā nodrošinājuma likuma 210. pantā, kas ir balstīts uz iemaksu principu un tiek finansēts vienīgi no darbinieka un uzņēmumu, kuri to algo, iemaksām, pamatojoties uz nodarbinātības periodu, par kuru veiktas iemaksas sešos iepriekšējos gados pirms bezdarbnieka statusa piešķiršanas?

               2)

               Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai, piemērojot Tiesas 2010. gada 10. jūnija spriedumā lietā C-395/08 Bruno-Pettini iedibināto judikatūru, Pamatnolīguma par nepilnu darba laiku, kurš ir pievienots Direktīvai 97/81/EK, 4. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā valsts tiesību norma, kura, kā Karaļa [1985. gada] 2. aprīļa Dekrēta Nr. 625/1985 (Noteikumi par bezdarbnieku pabalstiem) 3. panta 4. punkts, uz kuru atsaucas Vispārējā sociālā nodrošinājuma likuma 7. papildnoteikuma 1. punkta 4. noteikums – “vertikālā” nepilna darba laika darba gadījumā (darbs trīs dienas nedēļā) – aprēķinot bezdarbnieku pabalsta izmaksas ilgumu, izslēdz nenostrādātās dienas, lai gan par tām ir veiktas iemaksas, tādējādi samazinot piešķirtā pabalsta izmaksas ilgumu?

               3)

               Vai Direktīvas 79/7 (2) 4. pantā noteiktais tiešas vai netiešas diskriminācijas aizliegums dzimuma dēļ ir jāinterpretē tā, ka tas aizliedz vai tam ir pretrunā tāda valsts tiesību norma kā Karaļa [1985. gada] 2. aprīļa Dekrēta Nr. 625/1985 (Noteikumi par bezdarbnieku pabalstiem) 3. panta 4. punkts, kas “vertikālā” nepilna darba laika darba gadījumā (darbs trīs dienas nedēļā) izslēdz no iemaksu dienu aprēķina nenostrādātās dienas, tādējādi samazinot piešķirtā pabalsta izmaksas ilgumu?

      (1)  OV L 14, 9. lpp.

      (2)  Padomes 1978. gada 19. decembra Direktīva 79/7/EEK par pakāpenisku vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā nodrošinājuma jautājumos (OV L 6, 24. lpp.).


title: Lieta T-443/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 11. jūlija spriedums — El Corte Inglés /ITSB — Bolaños Sabri ( PiraÑAM diseño original Juan Bolaños ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes PiraÑAM diseño original Juan Bolaños reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes PIRANHA — Relatīvie atteikuma pamatojumi — Sajaukšanas iespēja — Preču līdzība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/36

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 11. jūlija spriedums — El Corte Inglés/ITSB — Bolaños Sabri (“PiraÑAM diseño original Juan Bolaños”)
   (Lieta T-443/05) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “PiraÑAM diseño original Juan Bolaños’ reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “PIRANHA’ - Relatīvie atteikuma pamatojumi - Sajaukšanas iespēja - Preču līdzība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2007/C 199/69)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: El Corte Inglés, SA, Madride (Spānija) (pārstāvis — H. Rivass Zurdo [J. Rivas Zurdo], avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāve — H. Garsija Muriljo [J. García Murillo])

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Juan Bolaños Sabri, Toreljano [Torrellano] (Spānija) (pārstāvji — P. Lopess Ronda [P. López Ronda] un G. Marins Raigals [G. Marín Raigal], avocats)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 21. septembra lēmumu lietā R 1191/2004-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp El Corte Inglés, SA un Juan Bolaños Sabri

   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 21. septembra lēmumu lietā R 1191/2004-1;

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina El Corte Inglés, SA tiesāšanās izdevumus;

               3)

                  Juan Bolaños Sabri sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 74, 25.3.2006.


title: Lieta T-231/06: Prasība, kas celta 2006. gada 30. augustā — Nīderlandes Karaliste pret Komisiju

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/21

         Prasība, kas celta 2006. gada 30. augustā — Nīderlandes Karaliste pret Komisiju
   (Lieta T-231/06)
   (2006/C 261/41)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nīderlandes Karaliste, (pārstāvji — H. G. Sevenster un D. J. M. de Grave)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 22. jūnija Lēmumu K(2006) 2084 galīgā versija par ad hoc pasākumiem, ko Nīderlande ieviesusi ar mērķi finansēt sabiedriskās raidorganizācijas saistībā ar valsts atbalsta lietu Nr. C 2/2004 (ex NN 170/2003), izņemot tā 1. panta 3. punktu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja vispirms norāda uz EKL 88. panta 2. punkta un tiesību uz aizstāvību pārkāpumu sakarā ar to, ka savā lēmumā Komisija ir būtiski atkāpusies no 2004. gada 3. februāra lēmuma (1), ar kuru tā uzsāka formālo izmeklēšanu. Prasītāja norāda, ka ir grozīts izmeklēšanas priekšmets un pārmērīgas kompensācijas noteikšanai izmantotā aprēķina metode.
   Otrkārt, prasītāja norāda, ka ir ticis pārkāpts EKL 88. panta 1., 2. un 3. punkts, Regulas Nr. 659/1999 (2) 1. panta b) apakšpunkts un EKL 253. pants tādējādi, ka Komisija nepareizi interpretējusi un piemērojusi jēdzienus jauns atbalsts un pastāvošais atbalsts.
   Prasītāja norāda, ka Komisija kļūdījās, klasificējot maksājumus no īpašiem fondiem un līdzekļiem kā jaunu atbalstu. Šādi rīkojoties, Komisija neņēma vērā faktu, ka šādi maksājumi tāpat kā regulārie maksājumi sabiedriskajām raidorganizācijām ir daļa no mēdiju budžeta un nav papildu sabiedriskie līdzekļi. Kā uzskata prasītāja, vienīgā atšķirība, proti, ka tie ir paredzēti īpašiem mērķiem, nav iemesls, lai nošķirtu šos maksājumus no pārējā sabiedriskā finansējuma.
   Prasītāja arī norāda, ka Komisija nepareizi piemēro jēdzienu pastāvošais atbalsts, klasificējot kā jaunu atbalstu NOS — atsevišķu reģionālo sabiedrisko raidorganizāciju rezervju daļas atmaksu koordinējošai iestādei. Kā uzskata prasītāja, attiecīgās rezerves radās no ikgadējā finansējuma, kas ir pastāvošais atbalsts, un kas nezaudēja pastāvošā atbalsta raksturu tikai pārskaitījuma NOS dēļ vien.
   Pakārtoti prasītāja norāda uz EKL 86. panta 2. punkta pārkāpumu, acīmredzamu faktu nepareizu novērtējumu un EKL 253. panta pārkāpumu sakarā ar veidu, kādā Komisija aprēķināja pārmērīgu kompensāciju sabiedriskajām raidorganizācijām.
   Kā uzskata prasītāja, Komisija kļūdaini nolēma, ka finansējums neatbilda samērīguma principam. Prasītāja norāda, ka Komisija sākotnēji bija konstatējusi, ka finansējums neradīja konkurences izkropļojumu komerctirgos. Līdz ar to, kā uzskata prasītāja, nevar būt runa par pārmērīgu kompensāciju un līdz ar to atmaksāšana nav nepieciešama.
   Turklāt Komisija noteica summu, kas atprasāma no NOS Apraides rezerves fonda. Prasītāja tomēr norāda — Komisija līdz ar to balstījās uz pieņēmumu, ka šī summa vēl arvien bija NOS rezerve, kamēr faktiski tā lielākoties jau bija iztērēta saskaņā ar piemērojamiem nosacījumiem.
   Komisija arī noteica, ka rezervju summa, ko atsevišķas raidorganizācijas bija pārskaitījušas NOS, bija pilnībā atgūstama. Kā uzskata prasītāja, tādējādi Komisija nemotivējot atkāpās no savas uzvedības modeļa, atļaujot papildu kompensāciju 10 % apmērā.

      (1)  OV 2004, C 61, 8. lpp..

      (2)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.)


title: Lieta C-358/15 P: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 12. maija spriedums – Bank of Industry and Mine/Eiropas Savienības Padome Apelācija — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu — To personu un vienību saraksts, uz kurām attiecas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Īstenošanas regula (ES) Nr. 945/2012 — Juridiskais pamats — Kritērijs par materiālu, loģistikas vai finansiālu atbalstu Irānas valdībai — Irānas valstij izmaksāta valsts uzņēmuma peļņas daļa

text:
               4.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/14

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 12. maija spriedums – Bank of Industry and Mine/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-358/15 P) (1)

   (Apelācija - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu - To personu un vienību saraksts, uz kurām attiecas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Īstenošanas regula (ES) Nr. 945/2012 - Juridiskais pamats - Kritērijs par materiālu, loģistikas vai finansiālu atbalstu Irānas valdībai - Irānas valstij izmaksāta valsts uzņēmuma peļņas daļa)
   (2016/C 243/13)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Bank of Industry and Mine (pārstāvji – E. Rosenfeld un S. Perrotet, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bishop un A. Vitro)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Bank of Industry and Mine un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 294, 7.9.2015.


title: Lieta F-24/12: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 19. jūnijā spriedums – BN /Parlaments Civildienests — Ierēdņi — Prasība atcelt tiesību aktu — AD 14 pakāpes ierēdnis, kas ieņem nodaļas vadītāja amatu — Apgalvojums par psiholoģisku vardarbību pret ģenerāldirektoru — Mobilitātes īstenošana — Atteikums pieņemt iecelšanu padomdevēja amatā citā ģenerāldirektorātā, zaudējot nodaļas vadītāja atalgojuma piemaksu — Lēmums par pagaidu iecelšanu citā padomdevēja amatā — Dienesta intereses — Noteikums par pakāpes un amata atbilstību — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Kaitējums, kas izriet no rīcības, kura nav lēmums

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/67

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 19. jūnijā spriedums – BN/Parlaments
   (Lieta F-24/12) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Prasība atcelt tiesību aktu - AD 14 pakāpes ierēdnis, kas ieņem nodaļas vadītāja amatu - Apgalvojums par psiholoģisku vardarbību pret ģenerāldirektoru - Mobilitātes īstenošana - Atteikums pieņemt iecelšanu padomdevēja amatā citā ģenerāldirektorātā, zaudējot nodaļas vadītāja atalgojuma piemaksu - Lēmums par pagaidu iecelšanu citā padomdevēja amatā - Dienesta intereses - Noteikums par pakāpes un amata atbilstību - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Kaitējums, kas izriet no rīcības, kura nav lēmums)
   2014/C 253/93
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: BN (pārstāvji – sākotnēji S. Rodrigues, A. Tymen un A. Blot, advokāti, pēc tam S. Rodrigues un A. Tymen, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – sākotnēji O. Caisou-Rousseau un J. F. de Wachter, pēc tam O. Caisou-Rousseau un V. Montebello-Demogeot)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja pieņemto lēmumu, ar ko prasītājs vienā un tajā pašā Parlamenta ģenerāldirektorātā no nodaļas vadītāja amata ir pārcelts direkcijas direktora padomdevēja amatā, un prasība atlīdzināt zaudējumus saistībā ar psiholoģisko vardarbību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Parlaments sedz savus un atlīdzina BN tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 138, 12.5.2012., 36. lpp.


title: Lieta T-286/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 21. jūnija spriedums – Kneidinger/EUIPO – Topseat International (Tualetes poda vāks) Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugu, kurā attēlots tualetes poda vāks — Agrāks Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Individuāls raksturs — Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants

text:
               7.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/25

         Vispārējās tiesas 2017. gada 21. jūnija spriedums – Kneidinger/EUIPO – Topseat International (Tualetes poda vāks)
   (Lieta T-286/16) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugu, kurā attēlots tualetes poda vāks - Agrāks Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Individuāls raksturs - Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants)
   (2017/C 256/28)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ernst Kneidinger (Wilhering, Austrija) (pārstāvis – M. Grötschl, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Hanne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Topseat International (Plano, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – C. Eckhartt, A. von Mühlendahl un P. Böhner, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2016. gada 5. aprīļa lēmumu lietā R 1030/2015-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Topseat International un E. Kneidinger

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ernst Kneidinger atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 18.7.2016.


title: Lieta T-414/11: Prasība, kas celta 2011. gada 29. jūlijā — Nutrichem Diät + Pharma /ITSB — Gervais Danone ( Active )

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/20

         Prasība, kas celta 2011. gada 29. jūlijā — Nutrichem Diät + Pharma/ITSB — Gervais Danone (“Active”)
   (Lieta T-414/11)
   2011/C 298/37
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nutrichem Diät + Pharma GmbH (Roth, Vācija) (pārstāvji — D. Jochim un R. Egerer, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Compagnie Gervais Danone (Levallois Perret, Francija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācijas pirmās padomes 2011. gada 4. maija lēmumu lietā R 683/2010-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “Active”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29. un 32. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 423 316

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Compagnie Gervais Danone

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiska preču zīme “ACTIVIA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29., 30. un 32. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: i) Regulas Nr. 207/2009 76. panta, lasot to kopā ar Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punktu un 19. noteikuma 1. un 3. punktu, pārkāpums, jo Apelāciju padome esot nepamatoti balstījusies uz agrākās preču zīmes vidusmēra atšķirtspēju, ii) Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm neesot sajaukšanas iespējas, un iii) Regulas Nr. 207/2009 76. panta pārkāpums, jo prasītājas minētie Vācijas Patentu un preču zīmju iestādes, kā arī citu valsts iestāžu paralēlie nolēmumi neesot tikuši ievēroti, atbildētājam pieņemot savu lēmumu


title: Lieta T-288/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 6. maija spriedums — Kieffer Omnitec /Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — HVAC iekārtu, sprinkleru un hidrosanitāro iekārtu uzturēšana Joseph-Bech ēkā Luksemburgā — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Vienlīdzīga attieksme — Pārskatāmība — Samērīgums — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/26

         Vispārējās tiesas 2013. gada 6. maija spriedums — Kieffer Omnitec/Komisija
   (Lieta T-288/11) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - HVAC iekārtu, sprinkleru un hidrosanitāro iekārtu uzturēšana Joseph-Bech ēkā Luksemburgā - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Vienlīdzīga attieksme - Pārskatāmība - Samērīgums - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2013/C 171/50
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: A+P Kieffer Omnitec Sàrl (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — A. Delvaux, V. Bertrand un M. Devos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A.-M. Rouchaud-Joët un S. Delaude, pārstāvji, kam palīdz V. Vanden Acker, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 1. aprīļa lēmumu, ar ko noraidīts piedāvājums, kuru prasītāja iesniedza konkursa procedūrā par HVAC iekārtu, sprinkleru un hidrosanitāro iekārtu uzturēšanas Joseph Bech ēkā Luksemburgā līgumu noslēgšanu (OV 2010/S 241-367523), un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               A+P Kieffer Omnitec Sàrl sedz tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 27.8.2011.


title: Lieta T-372/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 11. maija spriedums – Bammer/EUIPO – mydays (“MÄNNERSPIELPLATZ”) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MÄNNERSPIELPLATZ” — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               10.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/22

         Vispārējās tiesas 2017. gada 11. maija spriedums – Bammer/EUIPO – mydays (“MÄNNERSPIELPLATZ”)
   (Lieta T-372/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MÄNNERSPIELPLATZ” - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2017/C 221/30)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Alexander Bammer (Sindelfingen, Vācija) (pārstāvis – W. Riegger, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Hanne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: mydays GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvis – F. Pfefferkorn, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 28. aprīļa lēmumu lietā R 1796/2015-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp mydays un A. Bammer

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Alexander Bammer atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 314, 29.8.2016.


title: Lieta T-437/08: Prasība, kas celta 2008. gada 6. oktobrī — CDC Hydrogene Peroxide /Komisija

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/48

         Prasība, kas celta 2008. gada 6. oktobrī — CDC Hydrogene Peroxide/Komisija
   (Lieta T-437/08)
   (2008/C 313/87)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) (pārstāve — R. Wirtz, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               saskaņā ar EKL 231. panta 1. punktu atcelt Komisijas 2008. gada 8. augusta Lēmumu SG.E3/MM/psi D(2008) 6658;

               —

               piespriest atbildētājai saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktu atlīdzināt attiecīgos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, kas ceļ prasības par zaudējumu, ko cietušajiem uzņēmumiem izraisījis Eiropas ūdeņraža peroksīda kartelis, atlīdzību, pārsūdz Komisijas 2008. gada 8. augusta lēmumu, ar kuru tai tika atteikta Regulā (EK) Nr. 1049/2001 (1) paredzētā iespēja pilnībā iepazīties ar lietas Nr. COMP/F/38.620 — Ūdeņraža peroksīds un perborāts materiālu satura rādītāju.
   Prasības pamatojumā prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmais un trešais ievilkums, jo ir nepareizi interpretēti vai nepareizi piemēroti šajās tiesību normās ietvertie izņēmuma noteikumi.
   Prasītāja šajā sakarā izvirza četrus pamatus.
   Pirmkārt, ar lēmumu esot pārkāpts princips, ka izņēmuma noteikumi ir jāinterpretē un jāpiemēro šauri. Komisija neesot pierādījusi, ka pastāvētu konkrēti paredzams un vairāk nekā tikai teorētisks risks aizskart aizsargātas intereses.
   Otrkārt, pārsūdzētais lēmums neatbilstot tiesību uz EK konkurences tiesību pārkāpuma dēļ nodarītu zaudējumu efektīvu atlīdzību principiem, jo cietušo intereses uzzināt pārkāpuma detaļas ir svarīgākas par uzņēmumu interesēm, lai netiktu publiski izpaustas Komisijas inkriminētā pārkāpuma detaļas un sadarbības ar Komisiju apmērs paziņojuma par sadarbību ietvaros.
   Treškārt, pārsūdzēto lēmumu nevarot pamatot Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā ietvertais izņēmuma noteikums, kas domāts, lai aizsargātu komerciālas intereses.
   Ceturtkārt, pārsūdzēto lēmumu nevarot pamatot Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešajā ievilkumā ietvertais izņēmuma noteikums, kas domāts, lai aizsargātu pārbaužu un izmeklēšanas mērķus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2004. gada 7. jūlijā lietā T-37/04 R, Região autónoma dos Açores pret Eiropas Savienības Padomi (Pagaidu noregulējuma tiesvedība — Zveja — Padomes Regula (EK) Nr. 1954/2003 — Pieteikums par daļēju izpildes apturēšanu un citu pagaidu pasākumu noteikšanu — Pieņemamība — Steidzamība — Iestāšanās lietā)

text:
               22.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/24

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2004. gada 7. jūlijā
   lietā T-37/04 R, Região autónoma dos Açores pret Eiropas Savienības Padomi
   (Pagaidu noregulējuma tiesvedība - Zveja - Padomes Regula (EK) Nr. 1954/2003 - Pieteikums par daļēju izpildes apturēšanu un citu pagaidu pasākumu noteikšanu - Pieņemamība - Steidzamība - Iestāšanās lietā)
   (2005/C 19/53)
   tiesvedības valoda - angļu
   Lietā T-37/04 R, Região autónoma dos Açores, ko pārstāv M. Renouf, S. Crosby un C. Byrant, solicitors, un H. Mercer, barrister, pret Eiropas Savienības Padomi, ko pārstāv J. Monteneiro un F. Florindo Gijón, pārstāvji, ko atbalsta Eiropas Kopienu Komisija, ko pārstāv T. van Rijn un B. Doherty, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā un Spānijas Karaliste, ko pārstāv N. Díaz Abad un E. Braquehais Conesa, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā, par pieteikumu par Padomes 2003. gada 4. novembra Regulas (EK) Nr. 1954/2003, kura attiecas uz zvejas intensitātes pārvaldību saistībā ar dažiem zvejas apgabaliem un resursiem un ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 2847/93 un atceļ Regulas (EK) Nr. 685/95 un (EK) Nr. 2027/95 (OV L 289, 1. lpp.), un, jo īpaši, tās 3. panta, 5. panta 1. punkta, 11. panta, 13. panta b) apakšpunkta un tās pielikuma 15. panta, un/vai visu citu pagaidu piemēroto pasākumu daļēju izpildes apturēšanu, ciktāl tā ietekmē Açores ūdeņus, Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 7. jūlijā ir izdevis rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               atļaut Porto de Abrigo – Organização de Produtores da Pesca CRL un GÊ-Questa-Associação de Defesa do Ambiente iestāties lietā prasītāja prasījumu atbalstam;

               2)

               noraidīt WWF - World Wide for Nature un Seas at Risk pieteikumu par iestāšanos lietā;

               3)

               noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu;

               4)

               atlikt lēmumu par izdevumiem.


title: Lieta C-383/07: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 15. janvāra spriedums ( Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — M-K Europa GmbH & Co. KG / Stadt Regensburg (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EK) Nr. 258/97 — 1. panta 1.-3. punkts — Jauni pārtikas produkti un jaunas pārtikas produktu sastāvdaļas)

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/3

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 15. janvāra spriedums (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — M-K Europa GmbH & Co. KG/Stadt Regensburg

   (Lieta C-383/07) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK) Nr. 258/97 - 1. panta 1.-3. punkts - Jauni pārtikas produkti un jaunas pārtikas produktu sastāvdaļas)
   (2009/C 55/03)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: M-K Europa GmbH & Co. KG

      Atbildētājs: Stadt Regensburg

   Piedaloties: Landesanwaltschaft Bayern
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 27. janvāra Regulas (EEK) Nr. 258/97, kas attiecas uz jauniem pārtikas produktiem un jaunām pārtikas produktu sastāvdaļām (OV L 43, 1. lpp.), 1. panta 2. punkta d) un e) apakšpunkta interpretācija — Jauna pārtikas produkta, kas laists apgrozībā teritoriālā ziņā šauri ierobežotā Kopienas daļā (Sanmarīno), īsu brīdi pirms stājusies spēkā regula, raksturs, ja pārtikas produkts ir ražots no sastāvdaļām, kuru izmantošana cilvēku uzturam ieradums ir apstrīdēta vai var tikt pierādīta tikai trešā valstī (Japāna) — Pienākums veikt pārtikas produkta kontroli
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pārtikas produkta importam Sanmarīno pirms Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 27. janvāra Regulas (EK) Nr. 258/97, kas attiecas uz jauniem pārtikas produktiem un jaunām pārtikas produktu sastāvdaļām, spēkā stāšanās nav nozīmes, novērtējot, vai šis produkts atbilst nosacījumam par ievērojamu izmantošanu cilvēku uzturā Eiropas Kopienā šīs regulas 1. panta 2. punkta izpratnē;

               2)

               apstāklis, ka visas pārtikas produkta sastāvdaļas, aplūkotas atsevišķi, atbilst Regulas Nr. 258/97 1. panta 2. punktā paredzētajam nosacījumam vai ka tās ir drošas, nav uzskatāms par pietiekamu, lai nepiemērotu šo regulu aplūkotajiem pārtikas produktiem. Lai nolemtu, vai tas ir jākvalificē kā jauns pārtikas produkts Regulas Nr. 258/97 izpratnē, valsts kompetentajai iestādei ir jāpieņem lēmums katrā atsevišķā lietā, ņemot vērā visas pārtikas produkta īpašības, kā arī ražošanas procesu;

               3)

               apstāklis, ka visas aļģes, kas ir ietvertas pārtikas produkta sastāvā Regulas Nr. 258/97 1. panta 2. punkta d) apakšpunkta izpratnē, atbilst nosacījumam par ievērojamu izmantošanu cilvēku uzturā Kopienā šīs regulas 1. panta 2. punkta izpratnē, nav pietiekams, lai šo regulu nepiemērotu minētajam produktam;

               4)

               tikai ārpus Eiropas gūtā pieredze par pārtikas produkta drošību nav pietiekama, lai konstatētu, ka tas atbilst tādu pārtikas produktu kategorijai, “kam ir droša pārtikas produktu lietošanas vēsture” Regulas Nr. 258/97 1. panta 2. punkta e) apakšpunkta izpratnē;

               5)

               uzņēmējam nav jālūdz veikt Regulas Nr. 258/97 13. pantā noteikto procedūru.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: Lieta C-553/15: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 8. decembra spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Undis Servizi Srl/Comune di Sulmona Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiski pakalpojumu līgumi — Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana, neuzsākot iepirkuma procedūru — Tā sauktā “in house” piešķiršana — Nosacījumi — Līdzīga kontrole — Lielākās darbības daļas veikšana — Izraudzītā valsts kapitāla sabiedrība, kas pieder vairākām pašvaldībām — Darbība, kas tiek veikta arī tādu pašvaldību labā, kurām nav kapitāldaļu — Darbība, kuru liek veikt valsts iestāde, kam nav kapitāldaļu

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/5

         Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 8. decembra spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Undis Servizi Srl/Comune di Sulmona

   (Lieta C-553/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski pakalpojumu līgumi - Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana, neuzsākot iepirkuma procedūru - Tā sauktā “in house” piešķiršana - Nosacījumi - Līdzīga kontrole - Lielākās darbības daļas veikšana - Izraudzītā valsts kapitāla sabiedrība, kas pieder vairākām pašvaldībām - Darbība, kas tiek veikta arī tādu pašvaldību labā, kurām nav kapitāldaļu - Darbība, kuru liek veikt valsts iestāde, kam nav kapitāldaļu)
   (2017/C 038/06)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Undis Servizi Srl

      Atbildētāja: Comune di Sulmona

      Piedaloties: Cogesa SpA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               piemērojot Tiesas judikatūru par tiešo publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu, proti, tā saukto “in house” piešķiršanu, lai noteiktu, vai izraudzītais uzņēmums lielāko darbības daļu veic līgumslēdzējas iestādes, proti, pašvaldību, kurām tajā ir kapitāldaļas un kuras to kontrolē, labā, šajā darbībā nav jāiekļauj darbība, kuru šim uzņēmumam liek darīt valsts iestāde, kurai tajā nav kapitāldaļu, par labu pašvaldībām, kurām arī nav kapitāldaļu minētajā uzņēmumā un kuras to nekādi nekontrolē, un šī pēdējā minētā darbība ir jāuzskata par tādu, kas veikta trešo personu labā;

               2)

               lai noteiktu, vai izraudzītais uzņēmums lielāko darbības daļu veic to pašvaldību labā, kurām tajā ir kapitāldaļas un kuru kopīgi veiktā kontrole ir tāda pati kā tā, ko tās īsteno pār saviem dienestiem, ir jāņem vērā visi lietas apstākļi, un tajos var tikt iekļauta darbība, kuru šis izraudzītais uzņēmums ir veicis šo pašvaldību labā, pirms šī kopīgā kontrole ir stājusies spēkā.

      (1)  OV C 27, 25.1.2016.


title: Lieta C-256/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesgerichtshof (Vācija) 2009. gada 10. jūlija rīkojumu — Bianca Purrucker/Guillermo Vallés Pérez

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesgerichtshof (Vācija) 2009. gada 10. jūlija rīkojumu — Bianca Purrucker/Guillermo Vallés Pérez
   (Lieta C-256/09)
   2009/C 220/46
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Bianca Purrucker

      Atbildētājs: Guillermo Vallés Pérez

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Padomes Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 (1) atcelšanu (EuEheVO jeb Briseles II a regula) 21. un turpmāko pantu normas par citu dalībvalstu spriedumu atzīšanu un izpildi atbilstoši EuEheVO 2. panta 4. punktam ir piemērojamas arī pagaidu pasākumiem attiecībā uz aprūpes tiesībām Briseles II a regulas 20. panta izpratnē?

      (1)  OV L 338, 1. lpp.


title: Lieta T-212/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. decembra spriedums — Harman International Industries /ITSB (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes Barbara Becker reģistrācijas pieteikums — Kopienas agrāka vārdiska preču zīme BECKER — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/27

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. decembra spriedums — Harman International Industries/ITSB
   (Lieta T-212/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Barbara Becker’ reģistrācijas pieteikums - Kopienas agrāka vārdiska preču zīme “BECKER’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2009/C 19/51)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Harman International Industries, Inc. Nortridža [Northridge], Kalifornija (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — M. Vanegans [M. Vanhegan], barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Šneiders [G. Schneider])

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Barbara Becker, Maiami [Miami], Florida (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — P. Baronikjans [P. Baronikians], advokāts)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 7. marta lēmumu lietā R 502/2006-1 saistībā ar iebildumu procesu starp Harman International Industries Inc. un Barbaru Bekeri.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 7. marta lēmumu lietā R 502/2006-1 atcelt;

               2)

               Harman International Industries, Inc. prasību noraidīt Kopienas preču zīmes “Barbara Becker” reģistrācijas pieteikumu noraidīt kā nepamatotu;

               3)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Harman International Industries tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Barbara Bekere sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 183, 4.8.2007.


title: Lieta T-138/02: Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. novembra spriedums — Nanjing Metalink pret Padomi (Dempings — Ķīnas izcelsmes feromolibdēna imports — Uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusa atņemšana — Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunkts un 6. panta 1. punkts)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/54

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. novembra spriedums — Nanjing Metalink pret Padomi
   (Lieta T-138/02) (1)

   (Dempings - Ķīnas izcelsmes feromolibdēna imports - Uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusa atņemšana - Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunkts un 6. panta 1. punkts)
   (2006/C 326/115)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nanjing Metalink International Co. Ltd, Naņinga [Nanjing] (Ķīna) (pārstāvis — P. Vers [P. Waer], advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — S. Markuarts [S. Marquardt], pārstāvis, kam palīdz G. Berišs [G. Berrisch], advokāts)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. Šarfs [T. Scharf] un S. Mīnija [S. Meany])
   Priekšmets
   Prasība atcelt 1. pantu Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulā (EK) Nr. 215/2002, ar ko piemēro galīgos antidempinga maksājumus attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas feromolibdēna importu (OV L 35, 1. lpp.) tiktāl, ciktāl ar to ir ieviests antidempinga maksājums par prasītājas ražota feromolibdēna importu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus, kā arī atlīdzina Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 169, 13.07.2002.


title: Lieta T-667/11: Prasība, kas celta 2011. gada 28. decembrī — Veloss un Attimedia /Parlaments

text:
               25.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 58/15

         Prasība, kas celta 2011. gada 28. decembrī — Veloss un Attimedia/Parlaments
   (Lieta T-667/11)
   2012/C 58/28
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Veloss International SA un Attimedia SA (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — N. Korogiannakis, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta lēmumu, ar kuru nolemts ierindot prasītāju piedāvājumu, kas iesniegts, atsaucoties uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu atklātā konkursā EL/2011/ES “Tulkojumi grieķu valodā” (1), otrajā vietā veiksmīgo pretendentu sarakstā, kas prasītājiem paziņots ar 2011. gada 18. oktobra vēstuli, kā arī visus turpmākos atbildētāja lēmumus, tostarp lēmumu par attiecīgā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu veiksmīgākajam pretendentam;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt prasītājiem zaudējumus par zaudēto iespēju un kaitējumu to reputācijai EUR 10 000 apmērā;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt prasītāju juridiskos un cita veida izdevumus, kas ir radušies saistībā ar šo prasības pieteikumu, pat ja Vispārējā tiesa šo prasības pieteikumu noraidītu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           novērtēšanas komiteja esot sistemātiski sajaukusi atlases un piešķiršanas kritērijus un dažādos konkursa procedūras posmus;

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Eiropas Parlaments ir pārkāpis Finanšu regulas (2) 100. panta 2. punktu, jo tas, neraugoties uz prasītāju rakstveida pieprasījumu, neiepazīstināja tos ar veiksmīgā pretendenta finansiālo piedāvājumu;

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           novērtēšanas komitejas lietotajai novērtēšanas metodei bijuši vairāki trūkumi, kā arī tiek apstrīdēts novērtēšanas komitejas sastāvs un efektivitāte;

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           atlases un piešķiršanas kritēriji bijuši neskaidri un neatbilstoši, kā arī tikuši ņemti vērā tādi kritēriji, kas pretendentiem nebija paziņoti;

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           novērtēšanas komiteja konkursa pretendentiem nav pieprasījusi iesniegt pierādījumus par to personāla izglītību un pieredzi tulkošanā.

      (1)  OV 2011/S 56-090374.

      (2)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 16.09.2002, 1. lpp.).


title: Lieta F-65/10: Prasība, kas celta 2010. gada 6. augustā — Mata Blanco /Komisija

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/73

      Prasība, kas celta 2010. gada 6. augustā — Mata Blanco/Komisija
      (Lieta F-65/10)
      ()
      (2010/C 288/138)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: José Manuel Mata Blanco (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — L. Levi un A. Blot, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Strīda priekšmets un apraksts

      Prasība atcelt EPSO lēmumu neiekļaut prasītāju iekšējā konkursa “COM/INT/OLAF/09/AD10 — Administratori ar specializāciju krāpšanas apkarošanas jomā” rezerves sarakstā, kā arī atcelt pašu rezerves sarakstu un visus lēmumus, kas pieņemti uz tā pamata

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  atcelt EPSO2010. gada 11. maija lēmumu, ar kuru pēc atkārtotas pārskatīšanas ir apstiprināts EPSO2010. gada 9. marta lēmums neiekļaut prasītāju iekšējā konkursa “COM/INT/OLAF/09/AD10 — Administratori ar specializāciju krāpšanas apkarošanas jomā” rezerves sarakstā;

                  —

                  atcelt iekšējā konkursa “COM/INT/OLAF/09/AD10 — Administratori ar specializāciju krāpšanas apkarošanas jomā” rezerves sarakstu, jo tajā nav iekļauts prasītāja vārds, un atcelt visus citus lēmumus, kas pieņemti uz tā pamata;

                  —

                  kā procesa organizatorisko pasākumu (sk. Civildienesta tiesas Reglamenta 55. pantu) noteikt atbildētājai pienākumu uzrādīt kritērijus, ko atlases komisija izmantojusi mutvārdu pārbaudē, jautājumus, ko prasītājam uzdevusi konkursa atlases komisija mutvārdu pārbaudījumā, kā arī atlases komisijas darba protokola kopiju attiecībā uz šo mutvārdu pārbaudījumu, kam pievienoti labojumos izmantotie kritēriji;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-21/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. marta spriedums — L'Oréal/ITSB — Spa Monopole ( SPALINE ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes SPALINE reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme SPA — Relatīvs atteikuma pamatojums — Reputācijas aizskārums — Labums, kas netaisnīgi gūts no agrākas preču zīmes reputācijas — Reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanai nav taisnīga pamata — Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 5. punkts)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/33

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. marta spriedums — L'Oréal/ITSB — Spa Monopole (“SPALINE”)
   (Lieta T-21/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “SPALINE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “SPA” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Reputācijas aizskārums - Labums, kas netaisnīgi gūts no agrākas preču zīmes reputācijas - Reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanai nav taisnīga pamata - Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 5. punkts)
   2009/C 113/67
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: L'Oréal SA, Parīze (Francija) (pārstāvis — E. Baud, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, Spa (Beļģija) (pārstāvji — E. Cornu, L. De Brouwer, D. Moreau un E. De Gryse, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 18. oktobra lēmumu lietā R 415/2005-1 par iebildumu procesu starp Spa Monopole compagnie fermière de Spa SA/NV un L'Oréal SA.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               L'Oréal SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 24.3.2007.


title: Lieta T-107/06: Vispārējās tiesas 2009. gada 15. decembra rīkojums — Inet Hellas /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Pirmā līmeņa domēna .eu ieviešana — Domēna .co reģistrācija par otra līmeņa domēnu — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība)

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/36

         Vispārējās tiesas 2009. gada 15. decembra rīkojums — Inet Hellas/Komisija
   (Lieta T-107/06) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Pirmā līmeņa domēna “.eu” ieviešana - Domēna “.co” reģistrācija par otra līmeņa domēnu - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
   2010/C 37/49
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Inet Hellas Ilektroniki Ipiresia Pliroforion EPE (Inet Hellas), Atēnas (Grieķija) (pārstāvis — V. Chatzopoulos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Zavvos un E. Montaguti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, kas — kā tiek apgalvots — esot ietverts Komisijas 2006. gada 31. janvāra vēstulē attiecībā uz to, ka par pirmā līmeņa domēna “.eu” organizēšanu, administrēšanu un vadīšanu atbildīgā iestāde noraida prasītājas pieteikumu par domēna “co.” kā otrā līmeņa domēna reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2.

               Inet Hellas Ilektroniki Ipiresia Pliroforion EPE (Inet Hellas) sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 12.08.2006.


title: Lieta T-224/15: Prasība, kas celta 2015. gada 6. maijā – Cofely Solelec u.c./Parlaments

text:
               22.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/41

         Prasība, kas celta 2015. gada 6. maijā – Cofely Solelec u.c./Parlaments
   (Lieta T-224/15)
   (2015/C 205/55)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luksemburga), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luksemburga) un Cofely Fabricom (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – S. Marx, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta Infrastruktūras un loģistikas ģenerāldirekcijas 2015. gada 27. aprīļa lēmumu Nr. 103299, ar kuru tika noraidīts prasītāju piedāvājums attiecībā uz 75. kārtu “elektrība – augstspriegums”, kas iesniegts 2014. gada 29. septembrī, pēc uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūrā INLO-D-UPIL-T-14-AO4 saistībā ar ēkas Konrad Adenauer Luksemburgā paplašināšanas un atjaunošanas projektu, un lēmumu, ar kuru šī līguma slēgšanas tiesības tika piešķirtas citam pretendentam;

               —

               noteikt, ka jāiesniedz šādi dokumenti:

                           —

                           novērtēšanas komitejas ziņojums, par kuru prasītājiem tika paziņots 2015. gada 27. februāra vēstulē Nr. 101690;

                           —

                           tie publiskā iepirkuma lietas dokumenti, kuros līgumi starp Parlamentu un pretendentiem tika protokolēti atbilstoši 160. panta 4. punktam Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētā regulā (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievēroti atlases kritēriji un, precīzāk, kritēriji saistībā ar finansiālo un ekonomisko stāvokli, ka arī saistībā ar tehnisko un profesionālo spēju.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav ievēroti piešķiršanas kritēriji. Prasītāji norāda, ka tā kā, izrādās, ka, salīdzinot publiskā iepirkuma konkursa uzvarētāja piedāvājumu ar citu pretendentu iesniegtajiem piedāvājumiem, pirmajam esot pārmērīgi zema cena, atbildētājam esot bijis jānoraida šis piedāvājums un jāpiešķir līguma parakstīšanas tiesības prasītājiem.


title: Lieta C-305/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 17. jūnijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 17. jūnijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

   (Lieta C-305/11)
   2011/C 252/42
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Lietas dalībnieces pamata procesā

      Prasītājas: Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini

      Atbildētāja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Prejudiciālie jautājumi

               a)

               Vai noteikumam, kas paredzēts Direktīvas 1999/70/EK (1) pielikuma 4. klauzulas 4. punktā un atbilstoši kuram “darba stāža kritēriji attiecībā uz īpašiem darba nosacījumiem ir vienādi gan noteikta laika darba ņēmējiem, gan pastāvīgiem darba ņēmējiem, ja vien atšķirīgi darba stāža kritēriji nav objektīvi pamatoti”, kopsakarā ar 5. klauzulu, ko Tiesa jau interpretējusi un saskaņā ar kuru ir likumīgs Itālijas valsts tiesiskais regulējums, kas civildienestā aizliedz pārveidot darba līgumu uz noteiktu laiku par darba līgumu uz nenoteiktu laiku, ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums pagaidu darbos nodarbināto stabilizācijas jomā (Likuma Nr. 296/2006 1. panta 519. punkts), kurā ir atļauts uz noteiktu laiku darbā pieņemtus darba ņēmējus tieši pieņemt darbā uz nenoteiktu laiku, atkāpjoties no noteikuma par atklātu konkursu, bet samazinot līdz nullei noteikta laika darbā iegūto darba stāžu, vai tomēr valsts likumdevēja paredzētais darba stāža zaudējums ietilpst atkāpē “objektīvi pamatots”, kas izpaužas nepieciešamībā novērst to, ka pagaidu darbos nodarbinātos iekļauj štatā, nodarot kaitējumu štatā jau esošajiem darba ņēmējiem, kas notiktu, ja pagaidu darbos nodarbinātajiem saglabātu iepriekšējos nodarbinātības laikposmus?

               b)

               Vai minētajam noteikumam, kas paredzēts Direktīvas 1999/70/EK pielikuma 4. klauzulas 4. punktā un atbilstoši kuram “darba stāža kritēriji attiecībā uz īpašiem darba nosacījumiem ir vienādi gan noteikta laika darba ņēmējiem, gan pastāvīgiem darba ņēmējiem, ja vien atšķirīgi darba stāža kritēriji nav objektīvi pamatoti”, kopsakarā ar 5. klauzulu, ko Tiesa jau interpretējusi un saskaņā ar kuru ir likumīgs Itālijas valsts tiesiskais regulējums, kas civildienestā aizliedz pārveidot darba līgumu uz noteiktu laiku par darba līgumu uz nenoteiktu laiku, ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums, kurā neatkarīgi no noteikta laika darba tiesiskajās attiecībās iegūtā stāža ir paredzēts izbeigt uz noteiktu laiku noslēgtu līgumu un noslēgt jaunu līgumu uz nenoteiktu laiku, kas atšķiras no iepriekšējā, un nesaglabājot iepriekšējos nodarbinātības laikposmus (Likuma Nr. 296/2006 1. panta 519. punkts)?

      (1)  OV L 175, 43. lpp.


title: Lieta C-46/04: Tiesas (pirmā palāta) spriedums  2006. gada 30. martā  ( Corte Suprema di Cassazione  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Aro Tubi Trafilerie SpA  pret  Ministero dell'Economia e delle Finanze  (Direktīva 69/335 — Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai — Valsts sistēma, ar ko paredz saistībā ar  apgrieztu  apvienošanos maksāt proporcionālu reģistrācijas nodevu 1 % apmērā no šāda darījuma vērtības — Kvalificēšana par kapitāla nodokli — Kapitāla palielināšana — Sabiedrības aktīvu palielināšana — Sabiedrības kapitāldaļu vērtības palielināšana — Sabiedrības dalībnieka veikts pakalpojums — Dalībnieka akcionāru pieņemts lēmums par apvienošanos)

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/6

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 30. martā (Corte Suprema di Cassazione lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Aro Tubi Trafilerie SpA pret Ministero dell'Economia e delle Finanze

   (Lieta C-46/04) (1)

   (Direktīva 69/335 - Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai - Valsts sistēma, ar ko paredz saistībā ar “apgrieztu” apvienošanos maksāt proporcionālu reģistrācijas nodevu 1 % apmērā no šāda darījuma vērtības - Kvalificēšana par kapitāla nodokli - Kapitāla palielināšana - Sabiedrības aktīvu palielināšana - Sabiedrības kapitāldaļu vērtības palielināšana - Sabiedrības dalībnieka veikts pakalpojums - Dalībnieka akcionāru pieņemts lēmums par apvienošanos)
   (2006/C 143/12)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa

      Corte Suprema di Cassazione

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Aro Tubi Trafilerie SpA

      Atbildētāja: Ministero dell'Economia e delle Finanze

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Corte Suprema di Cassazione — 4. panta Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (OV L 249, 25. lpp.), ko groza Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīva 85/303/EEK (OV L 156, 23. lpp.), interpretācija — Netiešie kapitāla nodokļi, ko uzliek kapitālsabiedrībām — Divu sabiedrību apvienošana, no kurām viena pārņem visu otras sabiedrības kapitālu
   Rezolutīvā daļa:
   Tādos apstākļos kā pamata lietā Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvai 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, ko groza Padomes 1973. gada 9. aprīļa Direktīva 73/80/EEK par vienota kapitāla nodokļa noteikšanu un Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīva 85/303/EEK, ir pretrunā tas, ka saistībā ar tā saukto “apgriezto” apvienošanos, tas ir, apvienošanos, kur visi pievienotājsabiedrības aktīvi un pasīvi pieder pievienotajai sabiedrībai, tiek piemērota proporcionāla reģistrācijas nodeva 1 % apmērā no šāda darījuma vērtības.

      (1)  OV C 94, 17.04.2004.


title: lieta C-171/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht des Saarlandes (Vācija) 2007. gada 30. marta rīkojumu — Apothekerkammer des Saarlandes , Marion Schneider , Michael Holzapfel , Dr. Fritz Trennheuser un Deutscher Apothekerverband e.V. / Saarland , Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales , persona, kas iestājusies lietā: DocMorris N.V.

text:
               23.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 140/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht des Saarlandes (Vācija) 2007. gada 30. marta rīkojumu — Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser un Deutscher Apothekerverband e.V./Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales, persona, kas iestājusies lietā: DocMorris N.V.

   (lieta C-171/07)
   (2007/C 140/18)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgericht des Saarlandes
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser un Deutscher Apothekerverband e.V.

      Atbildētāji: Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales

      Persona, kas iestājusies lietā: DocMorris N.V.

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tiesību normas kapitāla sabiedrībām par brīvību veikt uzņēmējdarbību (EKL 43. un 48. pants) ir interpretējamas tādejādi, ka tās liedz piemērot aptiekām svešu lietu pārziņas aizliegumu, kā to paredz Gesetz über Apothekenwesen [Farmācijas likuma] (turpmāk tekstā — “ApoG”) 2. panta 1. punkta 1. līdz 4. un 7. apakšpunkts, 7. panta 1. teikums un 8. panta 1. teikums tā 1980. gada 15. oktobra redakcijā (BGBl. I, 1993. lpp.), kas pēdējo riezi grozīts ar 2006. gada 31. oktobra Noteikumu 34. pantu (BGBl. I, 2407. lpp.)?

               2)

               Gadījumā, ja uz iepriekšējo jautājumu tiktu atbildēts apstiprinoši:
               Vai valsts iestādei, pamatojoties uz Kopienu tiesībām, īpaši ņemot vērā EKL 10. pantu un Kopienu tiesību lietderīgas iedarbības principu, ir tiesības un pienākums nepiemērot valsts tiesību normas, kas, kā tā uzskata, nav saderīgas ar Kopienu tiesībām, arī tādā gadījumā, ja runa nav par acīmredzamu Kopienu tiesību pārkāpumu un Eiropas Kopienu Tiesa nav konstatējusi konkrēto tiesību normu nesaderību ar Kopienu tiesībām?


title: Lieta T-105/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 3. marta rīkojums — MarketTools /ITSB — Optimus-Telecomunicações ( “ZOOMERANG” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu noraidīšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/34

         Vispārējās tiesas 2010. gada 3. marta rīkojums — MarketTools/ITSB — Optimus-Telecomunicações (“ZOOMERANG”)
   (Lieta T-105/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu noraidīšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2010/C 134/57
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MarketTools, Inc. (Sanfrancisko, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — W. von der Osten-Sacken, A. González Hähnlein, O. Günzel un A. Wenninger, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji S. Laitinen, vēlāk — G. Schneider un D. Botis)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Optimus-Telecomunicações, SA (Maia, Portugāle) (pārstāvji — T. Colaço Dias un J. Conceição Pimenta, avocats)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 25. janvāra lēmumu lietā R 253/2006-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Optimus-Telecomunicações, SA un MarketTools, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītāja sedz savus, kā arī atlīdzina atbildētāja tiesāšanās izdevumus;

               3)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 129, 09.06.2007.


title: Lieta C-311/10: Prasība, kas celta 2010. gada 29. jūnijā — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/24

         Prasība, kas celta 2010. gada 29. jūnijā — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-311/10)
   ()
   2010/C 246/41
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Zavvos un Ł. Habiak)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvas 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (pamatdirektīva) (1), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot šos aktus Komisijai, Polijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2007/46 transponēšanai beidzās 2009. gada 29. aprīlī.

      (1)  OV L 263, 1. lpp.


title: Lieta C-13/10: Tiesas 2011. gada 24. janvāra rīkojums ( Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV/Belgische Staat

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/8

         Tiesas 2011. gada 24. janvāra rīkojums (Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV/Belgische Staat

   (Lieta C-13/10) (1)

   2011/C 120/15
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 80, 27.03.2010.


title: Lieta T-96/08: Prasība, kas celta 2008. gada 22. februārī — Global Digital Disc /Komisija

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/37

         Prasība, kas celta 2008. gada 22. februārī — Global Digital Disc/Komisija
   (Lieta T-96/08)
   (2008/C 107/62)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Global Digital Disc GmbH & Co. KG, Drēsdene (Vācija) (pārstāvis — E. Stein, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2007. gada 7. decembra Lēmumu COMP/C-3/38.803 — Global Digital Disc (GDD)/Philips;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apstrīd Komisijas 2007. gada 7. decembra Lēmumu COMP/C-3/38.803 — Global Digital Disc (GDD)/Philips. Šajā lēmumā Komisija atbilstoši Regulas (EK) Nr. 773/2004 (1) 7. panta 2. punktam noraidīja prasītājas sūdzību, kurā tā apgalvoja, ka sūdzībā minētā persona bija vairākkārtīgi pārkāpusi EKL 82. pantu saistībā ar licencēšanu CD-R jomā.
   Prasības pamatojumā prasītāja vispirms norāda, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu. Turklāt atbildētāja esot pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību. Visbeidzot, tiek apgalvots, ka Komisijas argumentos, apgalvojot, ka sūdzībā norādītajiem faktiem nav nozīmes Kopienas līmenī, ir pieļauta kļūda vērtējumā.

      (1)  Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Regula (EK) Nr. 773/2004 par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (OV L 123, 18. lpp.).


title: Lieta T-209/16: Prasība, kas celta 2016. gada 3. maijā – Apax Partners UK/EUIPO – Apax Partners Midmarket (“APAX PARTNERS”)

text:
               27.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/30

         Prasība, kas celta 2016. gada 3. maijā – Apax Partners UK/EUIPO – Apax Partners Midmarket (“APAX PARTNERS”)
   (Lieta T-209/16)
   (2016/C 232/39)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Apax Partners UK Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – D. Rose un J. Warner, Solicitors)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Apax Partners Midmarket (Parīze, Francija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “APAX PARTNERS” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 1 805 282

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 17. februāra lēmums lietā R 1611/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu un uzdot EUIPO pilnībā atjaunot reģistrāciju;

               —

               piespriest EUIPO un jebkuram lietas dalībniekam, kas iesaistīts šajā tiesvedībā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo tiesvedību, kā arī izdevumus saistībā ar procesu EUIPO Apelācijas padomē un izdevumus saistībā ar spēkā neesamības atzīšanas procesu Nr. 779 C Anulēšanas nodaļā.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta, aplūkojot tos kopsakarā ar 53. panta 1. punkta a) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta C-216/05: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 9. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju (Valsts pienākumu neizpilde — Dažu projektu ietekmes uz vidi novērtējums — Direktīvas 85/337/EEK un 97/11/EK — Valsts tiesību akti — Sabiedrības līdzdalība dažās novērtēšanas procedūrās par maksu)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/13

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 9. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju
   (Lieta C-216/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Dažu projektu ietekmes uz vidi novērtējums - Direktīvas 85/337/EEK un 97/11/EK - Valsts tiesību akti - Sabiedrības līdzdalība dažās novērtēšanas procedūrās par maksu)
   (2006/C 326/26)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — K. Lūiss [X. Lewis], pārstāvis)

      Atbildētāja: Īrija (pārstāvji — D. O'Hagans [D. O'Hagan], pārstāvis, B. Mjūrejs [B. Murray], BL, un Ž. Simons [G. Simons], Barrister)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.), kurā izdarīti grozījumi ar Padomes 1997. gada 3. marta Direktīvu 97/11/EK (OV L 73, 5. lpp.), 6. un 8. panta pārkāpums — Valsts tiesību akti, kuros sabiedrībai dota iespēja piedalīties dažās novērtēšanas procedūrās, samaksājot dalības maksu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 193, 06.08.2005.


title: Lieta T-44/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 27. februāra rīkojums — SP Entertainment Development /Komisija (Valsts atbalsts — Akts, pret kuru var celt prasību — Nepieņemamība)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/40

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 27. februāra rīkojums — SP Entertainment Development/Komisija
   (Lieta T-44/05) (1)

   (Valsts atbalsts - Akts, pret kuru var celt prasību - Nepieņemamība)
   (2007/C 95/82)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: SP Entertainment Development GmbH, Norderfrīdrihskoga [Norderfriedrichskoog] (Vācija) (pārstāvis — C. Demleitner, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — V. Kreuschitz)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas 2004. gada 20. oktobra vēstulē ietverto lēmumu, ar ko Vācijas iestādēm uzlikts pienākums atgūt valsts atbalstu, ko Vācijas iestādes piešķīrušas Space Park Development GmbH & Co. KG.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasītāja, SP Entertainment Development GmbH, sedz visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 115, 14.5.2005.


title: Lieta C-368/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Baranya Megyei Bíróság (Ungārija) 2009. gada 14. septembra rīkojumu — Pannon Gép Centrum Kft./APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Baranya Megyei Bíróság (Ungārija) 2009. gada 14. septembra rīkojumu — Pannon Gép Centrum Kft./APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

   (Lieta C-368/09)
   2010/C 11/22
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Baranya Megyei Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja:
      Pannon Gép Centrum Kft.

      Atbildētāja:
      APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai rēķina piestādīšanas laikā spēkā esošā általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törvény (1992. gada Likuma Nr. LXXIV par apgrozījuma nodokli) 13. panta 1. punkta 16. apakšpunktā [un] Finanšu ministrijas Noteikumu Nr. 24/1995 (XI. 22) 1/E panta 1. punktā ietvertās valsts tiesību normas ir saderīgas ar Padomes 2001. gada 20. decembra Direktīvas 2001/115/EK (1), ar ko groza Direktīvu 77/388/EEK (2) [Sestā direktīva], lai vienkāršotu, atjauninātu un saskaņotu nosacījumus rēķinu piesūtīšanai attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli, 2. panta b) punktā noteiktajām prasībām par rēķinos norādāmo informāciju un rēķina jēdzienu, it īpaši Likuma par apgrozījuma nodokli 13. panta 1. punkta 16. apakšpunkta f) daļā paredzētajā gadījumā? Gadījumā, ja uz šo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši,

               2)

               Vai Sestās direktīvas 17. panta 1. punktā un 18. panta 1. punkta a) apakšpunktā vai 22. panta 3. punkta a) un b) apakšpunktā ir aizliegta dalībvalsts prakse, atbilstoši kurai sods par formas trūkumiem rēķinos, uz kuriem pamatotas atskaitījuma tiesības, ir šo tiesību zaudēšana?

               3)

               Vai, lai varētu izmantot atskaitījuma tiesības, ir pietiekami ar Sestās direktīvas 22. panta 3. punkta b) apakšpunktā noteikto pienākumu izpildi vien, vai arī atskaitījuma tiesības izmantot un pieņemt rēķinu kā ticamu dokumentu iespējams vienīgi gadījumā, ja ir gan norādīta visa informācija, gan izpildīti visi pienākumi atbilstoši Direktīvā 2002/115/EK noteiktajam?

      (1)  Padomes 2001. gada 20. decembra Direktīva 2001/115/EK, ar ko groza Direktīvu 77/388/EEK, lai vienkāršotu, atjauninātu un saskaņotu nosacījumus rēķinu piesūtīšanai attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli (OV L 15, 2002, 24. lpp.).

      (2)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).


title: Lieta T-181/10: Vispārējās tiesas 2014. gada 20. marta spriedums – Reagens /Komisija Piekļuve dokumentiem  — Regula (EK) Nr. 1049/2001  — Dokumenti saistībā ar pieteikumu ņemt vērā noteiktu uzņēmumu maksātspējas neesamību procedūrā aizliegto vienošanos jomā  — Piekļuves atteikums  — Izņēmums saistībā ar trešo personu komerciālo interešu aizsardzību  — Izņēmums saistībā ar pārbaužu, izmeklēšanas un revīziju mērķu aizsardzību  — Sevišķas sabiedrības intereses  — Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi  — Daļēja piekļuve

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/30

         Vispārējās tiesas 2014. gada 20. marta spriedums – Reagens/Komisija
   (Lieta T-181/10) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti saistībā ar pieteikumu ņemt vērā noteiktu uzņēmumu maksātspējas neesamību procedūrā aizliegto vienošanos jomā - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar trešo personu komerciālo interešu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar pārbaužu, izmeklēšanas un revīziju mērķu aizsardzību - Sevišķas sabiedrības intereses - Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi - Daļēja piekļuve)
   2014/C 142/38
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Itālija) (pārstāvji – sākotnēji B. O’Connor, solicitor, L. Toffoletti, E. De Giorgi un D. Gullo, advokāti, vēlāk B. O’Connor, L. Toffoletti un E. De Giorgi)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sāktonēji P. Costa de Oliveira un J. Bourke, vēlāk P. Costa de Oliveira un F. Ronkes Agerbeek)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 23. februāra Lēmumu Gestdem 2009/5145 liegt prasītājai piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kas iekļauti lietas materiālos procedūrā COMP/38589 – Siltuma stabilizatori, piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2010. gada 23. februāra Lēmumu Gestdem 2009/5145 liegt prasītājai piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kas iekļauti lietas materiālos procedūrā COMP/38589 – Siltuma stabilizatori, piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem, atcelt, ciktāl Komisija atteica piekļuvi uzņēmumu pieteikumu nekonfidenciālajām versijām un Eiropas Komisijas pirmajai anketai;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Reagens SpA sedz pusi savu un atlīdzina pusi Komisijas tiesāšanās izdevumu;

               4)

               Komisija sedz pusi savu un atlīdzina pusi Reagens tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 179, 3.7.2010.


title: Lieta C-143/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2009. gada 27. novembra rīkojumu lietā T-348/09 Uznański /Polija 2010. gada 29. janvārī iesniedza Antoni Tomasz Uznański

text:
               2.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/11

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2009. gada 27. novembra rīkojumu lietā T-348/09 Uznański/Polija 2010. gada 29. janvārī iesniedza Antoni Tomasz Uznański

   (Lieta C-143/10 P)
   2011/C 103/18
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Antoni Tomasz Uznański (pārstāvis — A. Nowak, adwokat)

      Otra lietas dalībniece: Polijas Republika
   Ar 2010. gada 19. novembra rīkojumu Tiesa (septītā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja.


title: Lieta T-685/15: Prasība, kas celta 2015. gada 26. novembrī – Sulayr Global Service/ITSB – Sulayr Calidad (“sulayr GLOBAL SERVICE”)

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/67

         Prasība, kas celta 2015. gada 26. novembrī – Sulayr Global Service/ITSB – Sulayr Calidad (“sulayr GLOBAL SERVICE”)
   (Lieta T-685/15)
   (2016/C 038/91)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sulayr Global Service, SL (Valle del Zalabi, Spānija) (pārstāvji – P. López Ronda, G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal, un E. Armero Lavie, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Sulayr Calidad, SL (Granāda, Spānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “sulayr GLOBAL SERVICE” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 960 515

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 23. septembra lēmums lietā R 149/2015–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā ir secināts, ka pastāv līdzība starp reģistrācijai pieteiktajiem pakalpojumiem, kas ietilpst 40. klasē, un agrākās preču zīmes aptvertajiem pakalpojumiem, kas ietilpst 42. klasē, un tātad arī to sajaukšanas iespēja;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 60. panta un Regulas Nr. 2868/95 49. noteikuma 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-40/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. janvārī iesniedza Landgericht Hamburg (Vācija) – Irene Uhden/KLM Royal Dutch Airlines NV

text:
               17.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. janvārī iesniedza Landgericht Hamburg (Vācija) – Irene Uhden/KLM Royal Dutch Airlines NV

   (Lieta C-40/16)
   (2016/C 175/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Hamburg

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Irene Uhden

      Atbildētāja: KLM Royal Dutch Airlines NV

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (turpmāk tekstā – “regula par gaisa kuģu pasažieru tiesībām”) (1), 7. panta 1. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “attālums” nozīmē vienīgi tiešo attālumu starp izlidošanas un galamērķa vietu un nav atkarīgs no konkrētajā gadījumā faktiski veiktā lidojuma attāluma?

      (1)  OV L 46, 1. lpp.


title: Lieta F-61/10: Prasība, kas celta 2010. gada 24. jūlijā — AF /Komisija

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/63

         Prasība, kas celta 2010. gada 24. jūlijā — AF/Komisija
   (Lieta F-61/10)
   ()
   2010/C 301/100
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AF (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis — F. Frabetti, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu, ar kuru ir noraidīts lūgums palīdzēt saistībā ar psiholoģisku vajāšanu, no kuras esot cietusi prasītāja, kā arī prasība atlīdzināt nodarīto morālo kaitējumu

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Lēmumu Nr. 24938, kas tika pieņemts 2009. gada 28. septembrī un ar kuru Komisijas iecēlējinstitūcija noraidīja lūgumu palīdzēt D/200/09, kuru bija iesniegusi prasītāja saskaņā ar Civildienesta noteikumu 24. pantu saistībā ar psiholoģisku vajāšanu, no kā tā esot cietusi un/vai ko tā esot piedzīvojusi savā darbā laika periodā, ņemot vērā visus nosacījumus, no 2004. gada aprīļa līdz 2009. gada aprīlim,

               —

               piešķirt prasītājai EUR 600 000 kā kompensāciju par nodarīto morālo kaitējumu, kas radās psiholoģiskās vajāšanas un tās seku uz viņas veselības stāvokli rezultātā,

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-366/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 22. jūlijā iesniedza High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) — The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc./The Secretary of State for Energy and Climate Change

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 22. jūlijā iesniedza High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) — The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc./The Secretary of State for Energy and Climate Change

   (Lieta C-366/10)
   ()
   2010/C 260/12
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc.

      Atbildētājs: The Secretary of State for Energy and Climate Change

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai kāda vai visas no turpmāk minētajām starptautisko tiesību normām var tikt izmantotas, lai šajā lietā apstrīdētu Direktīvas 2003/87/EK (1), kas grozīta ar Direktīvu 2008/101/EK (2), lai aviācijas darbības iekļautu ES emisiju tirdzniecības sistēmā (kopā — “Grozītā direktīva”):

                           a)

                           starptautiskais paražu tiesību princips, ka katrai dalībvalstij ir pilnīga un ekskluzīva suverenitāte pār tās gaisa telpu;

                           b)

                           starptautiskais paražu tiesību princips, ka neviena valsts nevar tiesiski pakļaut savai suverenitātei daļu atklātās jūras;

                           c)

                           starptautisko tiesību princips, saskaņā ar kuru ir paredzēta brīvība pārlidot atklātās jūras;

                           d)

                           starptautisko tiesību princips (kura pastāvēšanu atbildētājs nav atzinis), ka gaisa kuģi, kas lido pāri atklātajām jūrām, ir pakļauti tās valsts, kurā tie ir reģistrēti, ekskluzīvajai jurisdikcijai, izņemot gadījumus, kas ir tieši noteikti starptautiskajā nolīgumā;

                           e)

                           Čikāgas konvencija (it īpaši 1., 11., 12., 15. un 24. pants);

                           f)

                           Nolīgums par “atvērtajām debesīm” (it īpaši 2. panta 2. punkts);

                           g)

                           Kioto protokols (it īpaši 2. panta 2. punkts)?

                     Tiktāl, ciktāl uz pirmo jautājumu var tikt sniegta apstiprinoša atbilde:

               2)

               Vai Grozītā direktīva nav spēkā — ja un tiktāl, ciktāl tā attiecas uz Emisijas tirdzniecības shēma sakarā ar tām lidojumu daļām (vai nu kopumā vai saistībā ar gaisa kuģiem, kas reģistrēti citās dalībvalstīs), kuras notiek ārpus ES dalībvalstu gaisa telpas — kā tāda, ar kuru tiek pārkāpts viens vai vairāki iepriekš izklāstītie starptautisko tiesību principi?

               3)

               Vai Grozītā direktīva nav spēkā — ja un tiktāl, ciktāl tā attiecas uz Emisijas tirdzniecības shēma sakarā ar tām lidojumu daļām (vai nu kopumā vai saistībā ar gaisa kuģiem, kas reģistrēti citās dalībvalstīs), kuras notiek ārpus ES dalībvalstu gaisa telpas:

                           a)

                           kā tāda, ar kuru tiek pārkāpts Čikāgas konvencijas 1., 11. un/vai 12. pants;

                           b)

                           kā tāda, ar kuru tiek pārkāpts Atvērto debesu līguma 7. pants?

               4)

               Vai Grozītā direktīva nav spēkā tiktāl, ciktāl tā piemēro Emisiju tirdzniecības shēmu saistībā ar aviācijas darbībām:

                           a)

                           kā tāda, ar kuru tiek pārkāpts Kioto protokola 2. panta 2. punkts un Atvērto debesu līguma 15. panta 3. punkts;

                           b)

                           kā tāda, ar kuru tiek pārkāpts Čikāgas konvencijas 15. pants pats par sevi vai kopsakarā ar Atvērto debesu līguma 3. panta 4. punkts vai 15. panta 3. punkts;

                           c)

                           kā tāda, ar kuru tiek pārkāpts Čikāgas konvencijas 24. pants pats par sevi vai kopsakarā ar Atvērto debesu līguma 11. panta 2. punkta c) apakšpunkts?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (Dokuments attiecas uz EEZ), OV L 275, 32. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīva 2008/101/EK, ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK, lai aviācijas darbības iekļautu Kopienas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā (Dokuments attiecas uz EEZ), OV L 8, 3. lpp.


title: Lieta C-223/06: Tiesas (septītā palāta) spriedums 2006. gada 14. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/51/EK — Sabiedrību tiesības — Noteikta veida sabiedrību gada pārskati — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/22

         Tiesas (septītā palāta) spriedums 2006. gada 14. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-223/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2003/51/EK - Sabiedrību tiesības - Noteikta veida sabiedrību gada pārskati - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 331/39)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — G. Braun)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — S. Schreiner)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Noteiktajā termiņā nav veikti pasākumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 18. jūnija Direktīvu 2003/51/EK, ar ko attiecībā uz noteikta veida sabiedrību, banku un citu finanšu iestāžu un apdrošināšanas uzņēmumu gada un konsolidētajiem pārskatiem groza Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK, 86/635/EEK un 91/674/EEK (OV L 178, 16. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 18. jūnija Direktīvu 2003/51/EK, ar ko attiecībā uz noteikta veida sabiedrību, banku un citu finanšu iestāžu un apdrošināšanas uzņēmumu gada un konsolidētajiem pārskatiem groza Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK, 86/635/EEK un 91/674/EEK, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 165, 15.7.2006.


title: 2004. gada 17. jūnija — Tiesas spriedums (piektā palāta) lietā C-99/03: Eiropas Kopienu Komisijas pret Īriju (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/52/EK — Finansiālo attiecību pārskatāmība starp dalībvalstīm un publiskiem uzņēmumiem — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               7.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/6

         2004. gada 17. jūnija

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   lietā C-99/03: Eiropas Kopienu Komisijas pret Īriju (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2000/52/EK - Finansiālo attiecību pārskatāmība starp dalībvalstīm un publiskiem uzņēmumiem - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2004/C 201/10)
   Tiesvedības valoda: angļu
   Lietā C-99/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis: J. Flett) pret Īriju (pārstāvis: D. O'Hagan) par pieteikumu atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Komisijas 2000. gada 26. jūlija Direktīvu 2000/52/EK, ar ko groza Direktīvu 80/723/EEK par dalībvalstu un publisku uzņēmumu finansiālo attiecību pārskatāmību (OV L 193, 75. lpp.), vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par pieņemtajiem noteikumiem Komisijai, Īrija nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus, Tiesa (piektā palāta) 2004. gada 17. jūnijā šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. Gulmann, tiesneši S. von Bahr (referents) un R. Silva de Lapuerta, ģenerāladvokāts: A. Tizzano, sekretārs: R. Grass, pasludināja spriedumu ar sekojošu lemjošo daļu:

               1)

               ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Komisijas 2000. gada 26. jūlija Direktīvu 2000/52/EK, ar ko groza Direktīvu 80/723/EEK par dalībvalstu un publisku uzņēmumu finansiālo attiecību pārskatāmību (OV L 193, 75. lpp.), vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par pieņemtajiem noteikumiem Komisijai, Īrija nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus,

               2)

               Īrijai piespriest atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 101, 26. 04. 2003.