title: Lieta C-608/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. septembrī iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) – XN/Politseyski organ pri 02 RU SDVR

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/15

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. septembrī iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) – XN/Politseyski organ pri 02 RU SDVR

      (Lieta C-608/21)
      (2022/C 198/21)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Sofiyski rayonen sad

         Pamatlietas puses

         Sūdzības iesniedzējs: XN

         Atbildētāja: Politseyski organ pri 02 RU SDVR

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/13/ES (1) (2012. gada 22. maijs) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā (OV 2012, L 142, 1. lpp.) 8. panta 1. punkts kopsakarā ar 6. panta 2. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kas, pamatojoties uz pastāvīgo judikatūru attiecīgajā ES dalībvalstī, tiek piemērots koriģējoši un kas pieļauj, ka informācija par aizdomās turētas personas aizturēšanas iemesliem, tajā skaitā par noziedzīgo nodarījumu, kuras izdarīšanā viņa tiek turēta aizdomās, ir ietverta nevis aizturēšanas protokolā, bet gan citos pavaddokumentos (kas sagatavoti iepriekš vai vēlāk), kuri netiek izsniegti nekavējoties un par kuriem šī persona var uzzināt tikai pēc tam, eventuāli iesniedzot tiesā sūdzību par šādas aizturēšanas tiesiskumu?

                  2)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/13/ES (2012. gada 22. maijs) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā (OV 2012, L 142, 1. lpp.) 6. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka informācijā par noziedzīgo nodarījumu, kura izdarīšanā aizturētā personu tiek turēta aizdomās, ir jānorāda laiks, vieta un nodarījuma veids, personas konkrētā dalība tajā un no tās izrietošā krimināltiesiskā kvalifikācija, lai nodrošinātu, ka ir iespējams iedarbīgi izmantot tiesības uz aizstāvību?

         (1)  OV 2012, L 142, 1. lpp.


title: Lieta C-117/20: Tiesas (virspalāta) 2022. gada 22. marta spriedums (Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – bpost SA/Autorité belge de la concurrence (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Konkurence – Pasta pakalpojumi – Universālā pakalpojuma sniedzēja noteikta tarifikācijas sistēma – Valsts pasta nozares regulatīvās iestādes uzlikts naudas sods – Valsts konkurences iestādes uzlikts naudas sods – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 50. pants – Ne bis in idem princips – Viena un tā paša pārkāpuma esamība – 52. panta 1. punkts – Ne bis in idem principa ierobežojumi – Saukšanas pie atbildības un sodu kumulēšana – Nosacījumi – Vispārējo interešu mērķa sasniegšana – Samērīgums)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/3

      Tiesas (virspalāta) 2022. gada 22. marta spriedums (Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – bpost SA/Autorité belge de la concurrence

      (Lieta C-117/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Konkurence - Pasta pakalpojumi - Universālā pakalpojuma sniedzēja noteikta tarifikācijas sistēma - Valsts pasta nozares regulatīvās iestādes uzlikts naudas sods - Valsts konkurences iestādes uzlikts naudas sods - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 50. pants - Ne bis in idem princips - Viena un tā paša pārkāpuma esamība - 52. panta 1. punkts - Ne bis in idem principa ierobežojumi - Saukšanas pie atbildības un sodu kumulēšana - Nosacījumi - Vispārējo interešu mērķa sasniegšana - Samērīgums)
      (2022/C 198/04)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour d'appel de Bruxelles

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: bpost SA

         Atbildētāja: Autorité belge de la concurrence

         piedaloties: Publimail SA, Eiropas Komisija

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pants, lasot to kopā ar tās 52. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neliedz juridiskai personai piemērot naudas sodu par Savienības konkurences tiesību pārkāpumu, ja par tiem pašiem faktiem attiecībā uz šo personu jau ir pieņemts galīgs lēmums tādas procedūras noslēgumā, kas ir saistīta ar tās nozares tiesiskā regulējuma pārkāpumu, kuras priekšmets ir attiecīgā tirgus liberalizācija, ar nosacījumu, ka pastāv skaidri un precīzi noteikumi, kas ļauj paredzēt, par kādām darbībām vai bezdarbību var kumulatīvi saukt pie atbildības un sodīt, kā arī koordinēt abas kompetentās iestādes, ka abas procedūras ir veiktas pietiekami koordinēti un tuvināti laikā un ka visi piemērotie sodi atbilst izdarīto pārkāpumu smagumam.

         (1)  OV C 161, 11.5.2020.


title: Lieta T-197/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – Lea Nature Services/EUIPO – Debonair Trading Internacional (“SO…?”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SO…?” – Absolūti atteikuma pamati – Atšķirtspēja – Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Aprakstoša rakstura neesamība – Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/43

      Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – Lea Nature Services/EUIPO – Debonair Trading Internacional (“SO…?”)
      (Lieta T-197/21) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SO…?” - Absolūti atteikuma pamati - Atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Aprakstoša rakstura neesamība - Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))
      (2022/C 198/61)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Lea Nature Services (Perinjī, Francija) (pārstāvis: F. Drageon, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Capostagno)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Debonair Trading Internacional Lda (Funšala, Portugāle) (pārstāvji: J. Quirin un J.-P. Jacquey, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 11. februāra lēmumu lietā R 1234/2020-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Lea Nature Services un Debonair Trading Internacional.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Lea Nature Services atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 217, 7.6.2021.


title: Lieta T-113/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – BSEF/Komisija (Enerģētika – Direktīva 2009/125/EK – Ekodizaina prasības elektroniskajiem displejiem – Regula (ES) 2019/2021 – Aizliegums izmantot halogenētus antipirēnus elektronisko displeju korpusā un statīvā – Akta izdevēja kompetence – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesiskā drošība – Samērīgums – Vienlīdzīga attieksme)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/32

      Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – BSEF/Komisija
      (Lieta T-113/20) (1)

      (Enerģētika - Direktīva 2009/125/EK - Ekodizaina prasības elektroniskajiem displejiem - Regula (ES) 2019/2021 - Aizliegums izmantot halogenētus antipirēnus elektronisko displeju korpusā un statīvā - Akta izdevēja kompetence - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesiskā drošība - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme)
      (2022/C 198/44)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Bromine Science Environnemental Forum (BSEF) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: R. Cana, E. Mullier un H. Widemann, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. De Meester un L. Haasbeek)

         Priekšmets

      Prasība, kura pamatota uz LESD 263. punktu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Regulu (ES) 2019/2021 (2019. gada 1. oktobris), ar ko nosaka ekodizaina prasības elektroniskajiem displejiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/125/EK, groza Komisijas Regulu (EK) Nr. 1275/2008 un atceļ Komisijas Regulu (EK) Nr. 642/2009 (OV 2019, L 315, 241. lpp.), ciktāl ar to ir aizliegta halogenētu antipirēnu izmantošana elektronisko displeju korpusā un statīvā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Bromine Science Environnemental Forum (BSEF) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-204/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – Stryker/EUIPO (“RUGGED”) (Eiropas Savienības preču zīme – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Vārdiska preču zīme “RUGGED” – Absolūts atteikuma pamats – Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 3. punkts) – Apelācijas padomes kompetence – Regulas 2017/1001 71. pants – Pienākums norādīt pamatojumu – Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkts)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/44

      Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – Stryker/EUIPO (“RUGGED”)
      (Lieta T-204/21) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Vārdiska preču zīme “RUGGED” - Absolūts atteikuma pamats - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 3. punkts) - Apelācijas padomes kompetence - Regulas 2017/1001 71. pants - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkts)
      (2022/C 198/62)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Stryker Corp. (Kalamazū, Mičigana, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: I. Fowler, I. Junkar un B. Worbes, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Gája)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 26. janvāra lēmumu lietā R 370/2020-5 attiecībā uz vārdiskas preču zīmes “RUGGED” starptautisku reģistrāciju, ko attiecina uz Eiropas Savienību.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Stryker Corp. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 217, 7.6.2021.


title: Lieta C-151/20: Tiesas (virspalāta) 2022. gada 22. marta spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bundeswettbewerbsbehörde/Nordzucker AG, Südzucker AG, Agrana Zucker GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Konkurence – LESD 101. pants – Aizliegta vienošanās, pret kuru ir vērsušās divas valstu konkurences iestādes – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 50. pants – Ne bis in idem princips – Viena un tā paša pārkāpuma esamība – 52. panta 1. punkts – Ne bis in idem principa ierobežojumi – Nosacījumi – Vispārējo interešu mērķa sasniegšana – Samērīgums)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/4

      Tiesas (virspalāta) 2022. gada 22. marta spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bundeswettbewerbsbehörde/Nordzucker AG, Südzucker AG, Agrana Zucker GmbH

      (Lieta C-151/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Konkurence - LESD 101. pants - Aizliegta vienošanās, pret kuru ir vērsušās divas valstu konkurences iestādes - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 50. pants - Ne bis in idem princips - Viena un tā paša pārkāpuma esamība - 52. panta 1. punkts - Ne bis in idem principa ierobežojumi - Nosacījumi - Vispārējo interešu mērķa sasniegšana - Samērīgums)
      (2022/C 198/05)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Oberster Gerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Bundeswettbewerbsbehörde

         Atbildētājas: Nordzucker AG, Südzucker AG, Agrana Zucker GmbH

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tas, ka dalībvalsts konkurences iestāde ierosina lietu attiecībā uz uzņēmumu un attiecīgā gadījumā piemēro tam naudas sodu par LESD 101. panta un atbilstošo valsts konkurences tiesību normu pārkāpumu tādas rīcības dēļ, kurai ir bijis pretkonkurences mērķis vai sekas šīs dalībvalsts teritorijā, lai gan citas dalībvalsts konkurences iestāde jau ir norādījusi uz šo rīcību galīgā lēmumā, kuru tā attiecībā uz šo uzņēmumu ir pieņēmusi LESD 101. panta un atbilstošo šīs otras dalībvalsts konkurences tiesību normu pārkāpuma procedūras noslēgumā, ja šī lēmuma pamatā nav konstatējums par pretkonkurences mērķi vai sekām pirmās minētās dalībvalsts teritorijā.

                  2)

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka konkurences tiesību īstenošanas procedūrai, kurā attiecīgā dalībnieka dalības valsts iecietības programmā dēļ var tikt vienīgi konstatēts šo tiesību pārkāpums, var tikt piemērots ne bis in idem princips.

         (1)  OV C 209, 22.6.2020.


title: Lieta C-743/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 2. decembrī Marina Yachting Brand Management Co. Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2021. gada 22. septembra spriedumu lietā T-169/20 Marina Yachting Brand Management/EUIPO

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/15

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 2. decembrīMarina Yachting Brand Management Co. Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2021. gada 22. septembra spriedumu lietā T-169/20 Marina Yachting Brand Management/EUIPO

      (Lieta C-743/21 P)
      (2022/C 198/22)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Marina Yachting Brand Management Co. Ltd (pārstāvji: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt, P. Böhner, Rechtsanwälte)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs un Industries Sportswear Co. Srl

      Ar 2022. gada 31. marta rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda Marina Yachting Brand Management Co. Ltd pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-249/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – Sabra/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju – Līdzekļu iesaldēšana – Kļūdas vērtējumā – Ietekmīga uzņēmēja, kas darbojas Sīrijā, kritērijs – Pieņēmums par saikni ar Sīrijas režīmu – Pieņēmuma atspēkošana)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/33

      Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – Sabra/Padome
      (Lieta T-249/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Līdzekļu iesaldēšana - Kļūdas vērtējumā - Ietekmīga uzņēmēja, kas darbojas Sīrijā, kritērijs - Pieņēmums par saikni ar Sīrijas režīmu - Pieņēmuma atspēkošana)
      (2022/C 198/45)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Abdelkader Sabra (Beirūta, Libāna) (pārstāvji: M. Lester, QC, un A. Bradshaw, solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: T. Haas un V. Piessevaux)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2020/212 (2020. gada 17. februāris), ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2020, L 43 I, 6. lpp.), Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/211 (2020. gada 17. februāris), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV 2020, L 43 I, 1. lpp.), Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/719 (2020. gada 28. maijs), ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2020, L 168, 66. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/716 (2020. gada 28. maijs), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV 2020, L 168, 1. lpp.), ciktāl šie akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2020/212 (2020. gada 17. februāris), ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/211 (2020. gada 17. februāris), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/719 (2020. gada 28. maijs), ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/716 (2020. gada 28. maijs), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, ciktāl šie akti attiecas uz Abdelkader Sabra.

                  2)

                  Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 215, 29.6.2020.


title: Lieta T-252/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 23. marta spriedums – Hrebenyuk/EUIPO (Stāvapkakles forma) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Stāvapkakles forma – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/44

      Vispārējās tiesas 2022. gada 23. marta spriedums – Hrebenyuk/EUIPO (Stāvapkakles forma)
      (Lieta T-252/21) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Stāvapkakles forma - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2022/C 198/63)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Anna Hrebenyuk (Grīsheima, Vācija) (pārstāvis: H.-J. Ruhl, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: E. Markakis)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 25. februāra lēmumu lietā R 1902/2020-5 attiecībā uz pieteikumu par trīsdimensiju apzīmējuma, ko veido stāvapkakles forma, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Anna Hrebenyuk atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 263, 5.7.2021.


title: Lieta C-744/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 2. decembrī Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2021. gada 22. septembra spriedumu lietā T-173/20 Henry Cotton's Brand Management/EUIPO – Industries Sportswear

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/16

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 2. decembrīHenry Cotton's Brand Management Co. Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2021. gada 22. septembra spriedumu lietā T-173/20 Henry Cotton's Brand Management/EUIPO – Industries Sportswear

      (Lieta C-744/21 P)
      (2022/C 198/23)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd (pārstāvji: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt un P. Böhner, Rechtsanwälte)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Industries Sportswear

      Ar 2022. gada 31. marta rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-245/20: Tiesas (pirmā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums (Rechtbank Midden-Nederland (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X, Z/Autoriteit Persoonsgegevens (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Fizisku personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Regula (ES) 2016/679 – Uzraudzības iestādes pilnvaras – 55. panta 3. punkts – Apstrādes darbības, ko veic tiesas, pildot savus uzdevumus – Jēdziens – Dokumentu, kas iegūti tiesas procesā un ietver personas datus, nodošana žurnālistam)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/5

      Tiesas (pirmā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums (Rechtbank Midden-Nederland (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X, Z/Autoriteit Persoonsgegevens

      (Lieta C-245/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Fizisku personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi - Regula (ES) 2016/679 - Uzraudzības iestādes pilnvaras - 55. panta 3. punkts - Apstrādes darbības, ko veic tiesas, pildot savus uzdevumus - Jēdziens - Dokumentu, kas iegūti tiesas procesā un ietver personas datus, nodošana žurnālistam)
      (2022/C 198/06)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Rechtbank Midden-Nederland

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: X, Z

         Atbildētāja: Autoriteit Persoonsgegevens

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārējā datu aizsardzības regula), 55. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas, ka tiesa žurnālistu rīcībā uz laiku nodod tiesas procesuālos dokumentus, kuros ir personas dati, lai tiem ļautu labāk iepazīties ar šīs tiesvedības norisi, ietilpst šīs tiesas “uzdevumu pildīšanā” minētās tiesību normas izpratnē.

         (1)  OV C 297, 7.9.2020.


title: Lieta T-333/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – Fidia farmaceutici/EUIPO – Giuliani (“IALO TSP”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “IALO TSP” reģistrācijas pieteikums – Starptautiska agrāka vārdiska preču zīme “HYALO” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Apelācijas padomes locekļa identifikācija – Regulas 2017/1001 165. panta 2. punkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkts)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/33

      Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – Fidia farmaceutici/EUIPO – Giuliani (“IALO TSP”)
      (Lieta T-333/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “IALO TSP” reģistrācijas pieteikums - Starptautiska agrāka vārdiska preču zīme “HYALO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Apelācijas padomes locekļa identifikācija - Regulas 2017/1001 165. panta 2. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkts)
      (2022/C 198/46)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Itālija) (pārstāvji: R. Kunz–Hallstein un H. P. Kunz–Hallstein, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: E. Sliwinska un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Giuliani SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvis: S. de Bosio, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 17. marta lēmumu lietā R 2107/2019-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Fidia farmaceutici un Giuliani.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Fidia farmaceutici SpA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Giuliani SpA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 255, 3.8.2020.


title: Lieta C-433/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums (Oberlandesgericht Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH/Strato AG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana informācijas sabiedrībā – Direktīva 2001/29/EK – 2. pants – Reproducēšana – 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts – Izņēmums attiecībā uz privātu kopēšanu – Jēdziens “jebkurš materiāls” – Trešām personām piederoši serveri, kas ir nodoti fiziskām personām personiskai lietošanai – Taisnīga atlīdzība – Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru mākoņdatošanas pakalpojumu sniedzējiem nav noteikts pienākums maksāt nodevu par privātu kopēšanu)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/5

      Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums (Oberlandesgericht Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH/Strato AG

      (Lieta C-433/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana informācijas sabiedrībā - Direktīva 2001/29/EK - 2. pants - Reproducēšana - 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts - Izņēmums attiecībā uz privātu kopēšanu - Jēdziens “jebkurš materiāls” - Trešām personām piederoši serveri, kas ir nodoti fiziskām personām personiskai lietošanai - Taisnīga atlīdzība - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru mākoņdatošanas pakalpojumu sniedzējiem nav noteikts pienākums maksāt nodevu par privātu kopēšanu)
      (2022/C 198/07)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Oberlandesgericht Wien

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH

         Atbildētāja: Strato AG

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā minētā vārdkopa “reproducēšana uz jebkura materiāla” attiecas uz tādu darbu, kas aizsargāti ar autortiesībām, rezerves kopiju izgatavošanu privātām vajadzībām serverī, kurā mākoņdatošanas pakalpojuma sniedzējs nodevis lietotāja rīcībā glabāšanas telpu.

                  2)

                  Direktīvas 2001/29 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir transponēts šajā tiesību normā paredzētais izņēmums un ar kuru glabāšanas pakalpojumu mākoņdatošanas ietvaros sniedzējiem nav noteikts taisnīgas atlīdzības samaksas pienākums par to, ka fiziskas personas, kas izmanto šos pakalpojumus privātām vajadzībām un mērķiem, kuri nav tieši vai netieši komerciāli, bez atļaujas izgatavo ar autortiesībām aizsargātu darbu saglabāšanas kopijas, ar nosacījumu, ka šajā tiesiskajā regulējumā ir paredzēta taisnīgas atlīdzības samaksa tiesību subjektiem.

         (1)  OV C 414, 30.11.2020.


title: Lieta T-456/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – LA/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Paziņojums par atklāto konkursu EPSO/AD/371/19 – Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursa nākamajā kārtā – Kritēriji profesionālās pieredzes novērtējumam – Atlases komisijas izmantoto kritēriju atbilstība paziņojumam par konkursu)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/34

      Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – LA/Komisija
      (Lieta T-456/20) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Paziņojums par atklāto konkursu EPSO/AD/371/19 - Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursa nākamajā kārtā - Kritēriji profesionālās pieredzes novērtējumam - Atlases komisijas izmantoto kritēriju atbilstība paziņojumam par konkursu)
      (2022/C 198/47)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: LA (pārstāvis: M. Velardo, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Lilamand un I. Melo Sampaio, pārstāvji, kuriem palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt, pirmkārt, atlases komisijas 2019. gada 24. septembra lēmumu noraidīt pārskatīšanas lūgumu par prasītājas nepielaišanu dalības atklātā konkursa EPSO/AD/371/19 nākamajā kārtā un, otrkārt, iecēlējinstitūcijas 2020. gada 6. aprīļa lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītājas sūdzība par minēto lēmumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt atlases komisijas 2019. gada 24. septembra lēmumu, ar ko ir noraidīts pārskatīšanas lūgums par LA izslēgšanu no konkursa EPSO/AD/371/19.

                  2)

                  Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 287, 31.8.2020.


title: Lieta T-281/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – Nowhere/EUIPO – Ye (“APE TEES”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “APE TEES” reģistrācijas pieteikums – Agrākas nereģistrētas valsts grafiskas preču zīmes, kas attēlo pērtiķi – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts) – Common law noteikumi par prasību saistībā ar apzīmējuma uzurpāciju (action for passing off) – Līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības un Euratom)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/45

      Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – Nowhere/EUIPO – Ye (“APE TEES”)
      (Lieta T-281/21) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “APE TEES” reģistrācijas pieteikums - Agrākas nereģistrētas valsts grafiskas preču zīmes, kas attēlo pērtiķi - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts) - Common law noteikumi par prasību saistībā ar apzīmējuma uzurpāciju (action for passing off) - Līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības un Euratom)
      (2022/C 198/64)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Nowhere Co. Ltd (Tokija, Japāna) (pārstāvis: R. Kunze, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Junguo Ye (Elče, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 10. februāra lēmumu lietā R 2474/2017-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Nowhere Co. un Junguo Ye.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2021. gada 10. februāra lēmumu lietā R 2474/2017-2.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  EUIPO atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 289, 19.7.2021.


title: Lieta C-533/20: Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums (Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Somogy Megyei Kormányhivatal/Upfield Hungary Kft. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju aizsardzība – Regula (ES) Nr. 1169/2011 – Patērētāju informēšana par pārtikas produktiem – Marķējums – Obligātās norādes – Sastāvdaļu uzskaitījums – Šo sastāvdaļu īpašais nosaukums – Vitamīna pievienošana pārtikas produktam – Pienākums norādīt šā vitamīna īpašo nosaukumu – Izmantotā vitamīna preparāta norādīšanas pienākuma neesamība)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/6

      Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums (Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Somogy Megyei Kormányhivatal/Upfield Hungary Kft.

      (Lieta C-533/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju aizsardzība - Regula (ES) Nr. 1169/2011 - Patērētāju informēšana par pārtikas produktiem - Marķējums - Obligātās norādes - Sastāvdaļu uzskaitījums - Šo sastāvdaļu īpašais nosaukums - Vitamīna pievienošana pārtikas produktam - Pienākums norādīt šā vitamīna īpašo nosaukumu - Izmantotā vitamīna preparāta norādīšanas pienākuma neesamība)
      (2022/C 198/08)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Kúria

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Somogy Megyei Kormányhivatal

         Atbildētāja: Upfield Hungary Kft.

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1169/2011 (2011. gada 25. oktobris) par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu, ņemot vērā it īpaši tās 18. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, kad konkrētam pārtikas produktam ir pievienots kāds vitamīns, šā pārtikas produkta sastāvdaļu sarakstā nav papildus šā vitamīna nosaukumam jānorāda izmantotā vitamīna preparāta nosaukums.

         (1)  OV C 28, 25.1.2021.


title: Lieta T-314/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – TA/Parlaments (Civildienests – Ierēdņi – Novērtējums – 2019. gada novērtējuma ziņojums – Mērķu noteikšana – Ar novērtēšanu saistītie iekšējie noteikumi – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/45

      Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – TA/Parlaments
      (Lieta T-314/21) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Novērtējums - 2019. gada novērtējuma ziņojums - Mērķu noteikšana - Ar novērtēšanu saistītie iekšējie noteikumi - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
      (2022/C 198/65)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: TA (pārstāvis: M. Casado García-Hirschfeld, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: C. González Argüelles un R. Schiano)

         Priekšmets

      Ar prasību, kas pamatota ar LESD 270. pantu, prasītāja lūdz atcelt novērtējuma ziņojumu par laikposmu no 2019. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim, kurā grozījumi ir izdarīti ar 2021. gada 29. marta lēmumu, ar kuru sūdzība ir daļēji noraidīta.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  TA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 289, 19.7.2021.


title: Lieta C-656/20 P: Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums – Hermann Albers eK/Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika, Land Niedersachsen (Vācija) (Apelācija – Valsts atbalsts – Jēdziens “atbalsts” – Sabiedriskais pasažieru transports – No sabiedrisko pakalpojumu saistībām izrietošo izmaksu atlīdzība – Finanšu līdzekļu nodošana starp publiskās pārvaldes iestādēm – Satiksmi organizējošo pašvaldības iestāžu pienākums nodrošināt samazinātus tarifus studentiem un stažieriem – Valsts piešķirtas priekšrocības uzņēmumam neesamība – Paziņošanas pienākums)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/7

      Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums – Hermann Albers eK/Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika, Land Niedersachsen (Vācija)
      (Lieta C-656/20 P) (1)

      (Apelācija - Valsts atbalsts - Jēdziens “atbalsts” - Sabiedriskais pasažieru transports - No sabiedrisko pakalpojumu saistībām izrietošo izmaksu atlīdzība - Finanšu līdzekļu nodošana starp publiskās pārvaldes iestādēm - Satiksmi organizējošo pašvaldības iestāžu pienākums nodrošināt samazinātus tarifus studentiem un stažieriem - Valsts piešķirtas priekšrocības uzņēmumam neesamība - Paziņošanas pienākums)
      (2022/C 198/09)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Hermann Albers eK (pārstāvis: S. Roling, Rechtsanwalt)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Tomat un K. Blanck), Vācijas Federatīvā Republika, Land Niedersachsen (Vācija) (pārstāves: S. Barth un H. Gading, Rechtsanwältinen)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Hermann Albers eK sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Land Niedersachsen (Vācija) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 44, 8.2.2021.


title: Lieta T-315/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – Laboratorios Ern/EUIPO – Nordesta (“APIAL”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “APIAL” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “APIRETAL” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Kaitējuma reputācijai neesamība – Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts – Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/46

      Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – Laboratorios Ern/EUIPO – Nordesta (“APIAL”)
      (Lieta T-315/21) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “APIAL” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “APIRETAL” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Kaitējuma reputācijai neesamība - Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts - Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā)
      (2022/C 198/66)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Laboratorios Ern, SA (Barselona, Spānija) (pārstāve: I. Miralles Llorca, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: M. Capostagno un J. Ivanauskas)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Nordesta GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvis: J. Künzel, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 25. marta lēmumu lietā R 1560/2020-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Laboratorios Ern un Nordesta.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Laboratorios Ern, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 289, 19.7.2021.


title: Lieta T-468/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – Kühne/Parlaments (Civildienests – Ierēdņi – Parlamenta personāla mobilitātes politika – Iecelšana citā amatā dienesta interesēs)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/35

      Vispārējās tiesas 2022. gada 16. marta spriedums – Kühne/Parlaments
      (Lieta T-468/20) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Parlamenta personāla mobilitātes politika - Iecelšana citā amatā dienesta interesēs)
      (2022/C 198/48)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Verena Kühne (Berlīne, Vācija) (pārstāvis: O. Schmechel, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: L. Darie un B. Schäfer)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Parlamenta 2020. gada 2. jūlija lēmumu par prasītājas iecelšanu amatā Eiropas Parlamenta Birojā Luksemburgā (Luksemburga).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Verena Kühne atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp saistībā ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

         (1)  OV C 304, 14.9.2020.


title: Lieta C-666/20 P: Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums – Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN)/Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika, Land Niedersachsen (Vācija) (Apelācija – Valsts atbalsts – Jēdziens “atbalsts” – Sabiedriskais pasažieru transports – No sabiedrisko pakalpojumu saistībām izrietošo izmaksu atlīdzība – Finanšu līdzekļu nodošana starp publiskās pārvaldes iestādēm – Satiksmi organizējošo pašvaldības iestāžu pienākums nodrošināt samazinātus tarifus studentiem un stažieriem – Valsts piešķirtas priekšrocības uzņēmumam neesamība – Jēdziens “uzņēmums”)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/7

      Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums – Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN)/Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika, Land Niedersachsen (Vācija)
      (Lieta C-666/20 P) (1)

      (Apelācija - Valsts atbalsts - Jēdziens “atbalsts” - Sabiedriskais pasažieru transports - No sabiedrisko pakalpojumu saistībām izrietošo izmaksu atlīdzība - Finanšu līdzekļu nodošana starp publiskās pārvaldes iestādēm - Satiksmi organizējošo pašvaldības iestāžu pienākums nodrošināt samazinātus tarifus studentiem un stažieriem - Valsts piešķirtas priekšrocības uzņēmumam neesamība - Jēdziens “uzņēmums”)
      (2022/C 198/10)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN) (pārstāvis: C. Antweiler, Rechtsanwalt)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Tomat un K. Blanck), Vācijas Federatīvā Republika, Land Niedersachsen (Vācija) (pārstāves: S. Barth un H. Gading, Rechtsanwältinen)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN) sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Land Niedersachsen (Vācija) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 44, 8.2.2021.


title: Lieta T-474/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – LD/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Paziņojums par atklāto konkursu EPSO/AD/371/19 – Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursa nākamajā kārtā – Kritērijs profesionālās pieredzes novērtējumam – Atlases komisijas izmantotā kritērija atbilstība paziņojumam par konkursu)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/35

      Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – LD/Komisija
      (Lieta T-474/20) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Paziņojums par atklāto konkursu EPSO/AD/371/19 - Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursa nākamajā kārtā - Kritērijs profesionālās pieredzes novērtējumam - Atlases komisijas izmantotā kritērija atbilstība paziņojumam par konkursu)
      (2022/C 198/49)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: LD (pārstāvis: M. Velardo, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Lilamand un I. Melo Sampaio, pārstāvji, kuriem palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt, pirmkārt, atlases komisijas 2019. gada 31. oktobra lēmumu noraidīt pārskatīšanas lūgumu par prasītājas nepielaišanu dalības atklātā konkursa EPSO/AD/371/19 nākamajā kārtā un, otrkārt, iecēlējinstitūcijas 2020. gada 22. aprīļa lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītājas sūdzība par minēto lēmumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt atlases komisijas 2019. gada 31. oktobra lēmumu, ar ko ir noraidīts pārskatīšanas lūgums par LD izslēgšanu no konkursa EPSO/AD/371/19.

                  2)

                  Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 297, 7.9.2020.


title: Lieta T-142/22: Prasība, kas celta 2022. gada 15. martā – Landesbank Baden-Württemberg/VNV

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/54

      Prasība, kas celta 2022. gada 15. martā – Landesbank Baden-Württemberg/VNV
      (Lieta T-142/22)
      (2022/C 198/79)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Landesbank Baden-Württemberg (Štutgarte, Vācija) (pārstāvji: H. Berger un M. Weber, advokāti)

         Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Vienotā noregulējuma valdes 2021. gada 15. decembra lēmumu (SRB/ES/2021/82) par Landesbank Baden-Württemberg ex ante iemaksu Vienotajā noregulējuma fondā par 2017. gadu aprēķināšanu, ieskaitot tā pielikumus;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

            Pakārtoti, ja Vispārējā tiesa pieņemtu, ka apstrīdētais lēmums nav spēkā tāpēc, ka atbildētāja ir lietojusi nepareizu oficiālo valodu, un tādējādi prasība atcelt tiesību aktu nebūtu pieņemama, jo būtu zudis tās priekšmets, prasītāja prasa

                  —

                  atzīt, ka apstrīdētais lēmums juridiski nav spēkā;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza deviņus pamatus.

                  1.

                  Pirmais prasības pamats: Lēmums esot pretrunā Regulas (ES) Nr. 806/2014 (1) 81. panta 1. punktam, to skatot kopsakarā ar Padomes Regulas Nr. 1 (1958. gada 15. aprīlis) (2) 3. pantu, jo tas nav ticis sagatavots attiecībā pret prasītāju lietojamajā oficiālajā valodā – vācu valodā, un atšķiras no valodas, kas lietota lēmumos attiecībā uz citām Vācijas iestādēm.

                  2.

                  Otrais prasības pamats: lēmumā neesot ievērots pienākums norādīt pamatojumu saskaņā ar LESD 296. panta otro daļu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. panta 1. punktu un 2. punkta c) apakšpunktu, jo tajā ir virkne trūkumu pamatojumā, it īpaši, arī kad atbildētāja ir piemērojusi neskaitāmas likumiski piešķirtas novērtējuma brīvības, kā arī tas neesot saprotams un pārskatāms.

                  3.

                  Trešais prasības pamats: lēmums esot pretrunā prasībai par efektīvu tiesību aizsardzību saskaņā ar Hartas 47. panta 1. punktu, jo lēmuma pārbaude tiesā praktiski neesot iespējama un tādēļ prasītājai esot liegta efektīva tiesību aizsardzība.

                  4.

                  Ceturtais pamats: Deleģētās regulas (3) 7. panta 4. punkta otrais teikums esot pretrunā primārajām tiesībām, jo ar to būtībā ir pieļauta neatbilstīga un nesamērīga diferenciācija starp institucionālās aizsardzības shēmas (IAS) dalībniecēm, kā arī IPS rādītāja relativizēšana.

                  5.

                  Piektais prasības pamats: lēmumā tostarp neesot ievērots Regulas (ES) Nr. 575/2013 (4) 113. panta 7. punkts un prasība par riskam pielāgotu iemaksas aprēķinu, jo ar to prasītājai IPS rādītājam esot piemērots reizinātājs 5/9. Iestāžu diferenciācija IPS rādītāja līmenī institucionālas aizsardzības visaptverošas drošības ietekmes dēļ neesot saderīga ar sistēmu un esot patvaļīga.

                  6.

                  Sestais prasības pamats: ar Deleģētās regulas 6., 7. un 9. pantu, kā arī I pielikumu tiekot pārkāptas primārās tiesības, jo tie tostarp esot pretrunā prasībai par riskam pielāgotu iemaksas aprēķinu, samērīguma principam un prasību pilnībā ņemt vērā lietas faktiskos apstākļus.

                  7.

                  Septītais prasības pamats: lēmums esot pretrunā prasītājas darījumdarbības brīvībai saskaņā ar Hartas 16. pantu un samērīguma principam, jo pamatā esošie riska korekcijas reizinātāji neesot saskanīgi ar prasītājas riska profilu, kas ir labāks par vidējo.

                  8.

                  Astotais pamats: lēmums esot pretrunā Hartas 16. un 20. pantam, kā arī samērīguma principam un tiesībām uz labu pārvaldību, jo atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas, īstenojot virkni rīcības brīvību.

                  9.

                  Devītais prasības pamats: Deleģētās regulas 20. panta 1. punkta pirmais un otrais teikums esot pretrunā Direktīvas 2014/59/ES (5) 103. panta 7. punktam, kā arī prasībai par riskam atbilstīgu iemaksu aprēķināšanu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 225, 1. lpp.).

         (2)  Regula Nr. 1, ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas (OV 1958, 17, 385. lpp.).

         (3)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 646/2012 (OV 2013, L 176, 1. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV 2014, L 173, 190. lpp.).


title: Lieta C-774/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 10. decembrī NB iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 28. septembra rīkojumu lietā T-648/20 NB/Eiropas Savienības Tiesa

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/16

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 10. decembrī NB iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 28. septembra rīkojumu lietā T-648/20 NB/Eiropas Savienības Tiesa
      (Lieta C-774/21 P)
      (2022/C 198/24)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: NB (pārstāvji: J.-N. Louis, advokāts, un N. Maes, advokāte)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Tiesa

         Prasījumi

                  —

                  atcelt pārsūdzēto rīkojumu;

            taisot jaunu spriedumu,

                  —

                  atcelt Eiropas Savienības Tiesas lēmumu neiecelt viņu AST 10 pakāpē 2014.–2018. gada iecelšanas-paaugstināšanas amatā/“pārkvalificēšanas” ietvaros;

                  —

                  katrā ziņā piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības pamatojumam tās iesniedzēja atsaucas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā, [Vispārējai tiesai] nolemjot, ka prasība ir nepieņemama.
      Tā izvirza arī iestādes īstenotās 2014. gada Civildienesta noteikumu reformas procedūras nelikumību, ciktāl tā attiecas uz iecelšanu/paaugstināšanu amatā no AST9 pakāpes AST 10 pakāpē.


title: Lieta T-465/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 23. marta spriedums – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (“AION”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “AION” reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts grafiska preču zīme “ION” un agrāka valsts vārdiska preču zīme “IONFARMA” – Relatīvs atteikuma pamats – Preču līdzības neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/46

      Vispārējās tiesas 2022. gada 23. marta spriedums – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (“AION”)
      (Lieta T-465/21) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “AION” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “ION” un agrāka valsts vārdiska preču zīme “IONFARMA” - Relatīvs atteikuma pamats - Preču līdzības neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2022/C 198/67)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ionfarma, SL (Barselona, Spānija) (pārstāve: S. Correa Rodríguez, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: L. Lapinskaite un J. Ivanauskas)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: LG Electronics, Inc. (Seula, Dienvidkoreja)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 25. maija lēmumu lietā R 2223/2020-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Ionfarma un LG Electronics.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ionfarma, SL, atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 382, 20.9.2021.


title: Lieta T-511/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – Zardini/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Paziņojums par atklāto konkursu EPSO/AD/371/19 – Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursa nākamajā kārtā – Kritērijs profesionālās pieredzes novērtējumam – Atlases komisijas izmantotā kritērija atbilstība paziņojumam par konkursu)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/36

      Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – Zardini/Komisija
      (Lieta T-511/20) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Paziņojums par atklāto konkursu EPSO/AD/371/19 - Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursa nākamajā kārtā - Kritērijs profesionālās pieredzes novērtējumam - Atlases komisijas izmantotā kritērija atbilstība paziņojumam par konkursu)
      (2022/C 198/50)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Alessandro Zardini (Marano di Valpollicella, Itālija) (pārstāvis: M. Velardo, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Lilamand un I. Melo Sampaio, pārstāvji, kuriem palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt, pirmkārt, atlases komisijas 2019. gada 31. oktobra lēmumu noraidīt pārskatīšanas lūgumu par prasītāja nepielaišanu dalības atklātā konkursa EPSO/AD/371/19 nākamajā kārtā un, otrkārt, iecēlējinstitūcijas 2020. gada 7. maija lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāja sūdzība par minēto lēmumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt atlases komisijas 2019. gada 31. oktobra lēmumu, ar ko ir noraidīts pārskatīšanas lūgums par Alessandro Zardini izslēgšanu no konkursa EPSO/AD/371/19.

                  2)

                  Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 320, 28.9.2020.


title: Lieta C-819/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 22. decembrī iesniedza Landgericht Aachen (Vācija) – Staatsanwaltschaft Aachen

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/17

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 22. decembrī iesniedza Landgericht Aachen (Vācija) – Staatsanwaltschaft Aachen

      (Lieta C-819/21)
      (2022/C 198/25)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Aachen

         Pamatlietas puses

         Pieteikuma iesniedzēja: Staatsanwaltschaft Aachen

         Otrs lietas dalībnieks: M.D.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai izpildes dalībvalsts tiesa, kurai jāpieņem lēmums par [sprieduma] izpildāmības pasludināšanu, var, pamatojoties uz Padomes Pamatlēmuma 2008/909/TI (1) (2008. gada 27. novembris) 3. panta 4. punktu, skatot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otro daļu, atteikties atzīt citas dalībvalsts tiesas spriedumu un izpildīt ar šo spriedumu piespriesto sodu saskaņā ar Padomes Pamatlēmuma 2008/909/TI (2008. gada 27. novembris) 8. pantu, ja pastāv norādes uz to, ka apstākļi šajā dalībvalstī izpildāmā nolēmuma vai ar to saistīto turpmāko nolēmumu pieņemšanas brīdī nav bijuši saderīgi ar pamattiesībām uz taisnīgu tiesu, jo šajā dalībvalstī pati tiesu sistēma vairs neatbilst LES 2. pantā noteiktajam tiesiskuma principam?

                  2)

                  Vai izpildes dalībvalsts tiesa, kurai jāpieņem lēmums par [sprieduma] izpildāmības pasludināšanu, var, pamatojoties uz Padomes Pamatlēmuma 2008/909/TI (2008. gada 27. novembris) 3. panta 4. punktu, skatot to kopsakarā ar LES 2. pantā noteikto tiesiskuma principu, atteikties atzīt citas dalībvalsts tiesas spriedumu un izpildīt ar šo spriedumu piespriesto sodu saskaņā ar Padomes Pamatlēmuma 2008/909/TI (2008. gada 27. novembris) 8. pantu, ja pastāv norādes uz to, ka šīs dalībvalsts tiesu sistēma lēmuma par izpildāmības pasludināšanu pieņemšanas brīdī vairs neatbilst LES 2. pantā noteiktajam tiesiskuma principam?

                  3)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:
                  Vai, pirms atteikties atzīt citas dalībvalsts tiesas spriedumu un izpildīt ar šo spriedumu piespriesto sodu, atsaucoties uz Padomes Pamatlēmuma 2008/909/TI (2008. gada 27. novembris) 3. panta 4. punktu, skatot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otro daļu, jo pastāv norādes uz to, ka apstākļi šajā dalībvalstī nav saderīgi ar pamattiesībām uz taisnīgu tiesu, jo pati šīs dalībvalsts tiesu sistēma vairs neatbilst tiesiskuma principam, otrajā posmā ir nepieciešams pārbaudīt, vai apstākļi, kas nav saderīgi ar pamattiesībām uz taisnīgu tiesu, ir radījuši konkrētas nelabvēlīgas sekas notiesātajam/notiesātajiem attiecīgajā procesā?

                  4)

                  Ja atbilde uz pirmo un/vai otro jautājumu ir noliedzoša tādēļ, ka lēmums par to, ka apstākļi šajā dalībvalstī nav saderīgi ar pamattiesībām uz taisnīgu tiesu, jo pati šīs dalībvalsts tiesu sistēma vairs neatbilst tiesiskuma principam, ir jāveic nevis dalībvalstu tiesām, bet gan Tiesai:
                  Vai Polijas Republikas tiesu sistēma 2018. gada 07. augustā un/vai 2019. gada 16. jūlijā atbilda vai šobrīd atbilst LES 2. pantā noteiktajam tiesiskuma principam?

         (1)  Padomes Pamatlēmums 2008/909/TI (2008. gada 27. novembris) par savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu attiecībā uz spriedumiem krimināllietās, ar kuriem piespriesti brīvības atņemšanas sodi vai ar brīvības atņemšanu saistīti pasākumi, lai tos izpildītu Eiropas Savienībā (OV 2008, L 327, 27. lpp.).


title: Lieta T-556/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – D & A Pharma/Komisija un EMA (Cilvēkiem paredzētas zāles – Pieteikums tirdzniecības atļaujai ar nosacījumiem attiecībā uz zālēm Hopveus – nātrija oksibāts – Komisijas lēmums par atteikumu – Regula (EK) Nr. 726/2004 – Procedūra – Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja – Lūgums konsultēties ar specifisku zinātnisko padomdevēju grupu – Ad hoc ekspertu komitejas locekļu objektivitāte – Acīmredzamas kļūdas vērtējumā – Vienlīdzīga attieksme)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/36

      Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – D & A Pharma/Komisija un EMA
      (Lieta T-556/20) (1)

      (Cilvēkiem paredzētas zāles - Pieteikums tirdzniecības atļaujai ar nosacījumiem attiecībā uz zālēm Hopveus – nātrija oksibāts - Komisijas lēmums par atteikumu - Regula (EK) Nr. 726/2004 - Procedūra - Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja - Lūgums konsultēties ar specifisku zinātnisko padomdevēju grupu - Ad hoc ekspertu komitejas locekļu objektivitāte - Acīmredzamas kļūdas vērtējumā - Vienlīdzīga attieksme)
      (2022/C 198/51)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) (Parīze, Francija) (pārstāvji: N. Viguié un D. Krzisch, advokāti)

         Atbildētāji: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Wils un A. Sipos), Eiropas Zāļu aģentūra (pārstāvji: S. Marino, S. Drosos, C. Bortoluzzi un H. Kerr)

         Priekšmets

      Ar prasību, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu, prasītāja lūdz atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (2020. gada 6. jūlijs), ar kuru ir atteikts piešķirt tirdzniecības atļauju cilvēkiem paredzētajām zālēm Hopveus – nātrija oksibāts atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 726/2004 (2004. gada 31. marts), ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (OV 2004, L 136, 1. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 371, 3.11.2020.


title: Lieta C-831/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 28. decembrī Fachverband Spielhallen eV un LM iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 22. oktobra rīkojumu lietā T-510/20 Fachverband Spielhallen eV un LM/Eiropas Komisija

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/18

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 28. decembrīFachverband Spielhallen eV un LM iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 22. oktobra rīkojumu lietā T-510/20 Fachverband Spielhallen eV un LM/Eiropas Komisija
      (Lieta C-831/21 P)
      (2022/C 198/26)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Fachverband Spielhallen eV, LM (pārstāvji: A. Bartosch un R. Schmidt, advokāti)

         Citas lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika

         Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas rīkojumu lietā T-510/20;

                  —

                  nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai;

                  —

                  atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji izvirza vienu pamatu, ar kuru tiek pārmests LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums.
      Vispārējā tiesa esot noraidījusi prasību lietā T-510/20, pamatojumā norādot vienīgi to, ka ar strīdīgajiem pasākumiem ekonomiska priekšrocība LESD 107. panta 1. punkta izpratnē neesot varējusi tikt piešķirta. Tomēr atbilstoši Savienības tiesu pastāvīgajai judikatūrai nodokļu lietās priekšrocības un selektivitātes pazīmes vienmēr ir jāizvērtē kopā. Lai konstatētu selektivitāti, vienmēr ir jānosaka, kāda ir parastā nodokļu sistēma. Ja tas nav noteikts, ekonomiskas priekšrocības pastāvēšana nevarot tikt konstatēta. Taču Vispārējā tiesa neesot pārbaudījusi parasto nodokļu režīmu, un tāpēc neesot varējusi nonākt pie secinājuma, ka strīdīgais pasākums nesniedzot nekādu ekonomisko priekšrocību. Tādēļ pārsūdzētajā rīkojumā esot pieļauta būtiska tiesību kļūda.


title: Lieta T-579/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – Genekam Biotechnology/Komisija (Vienošanās par subsīdiju, kas noslēgta saistībā ar septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) – Projekts “Fibrogelnet” – Parāda piedziņa – Risku segšanas mehānisms – Parāds, kas faktiski piedzīts garantiju fondā – Lēmums, ar ko noteiktas izpildāmas finansiālas saistības – LESD 299. pants – Akta izdevēja kompetence – Prasītājas dalības projektā izbeigšana – Pieļaujamās izmaksas – Pārskati un rezultāti)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/37

      Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – Genekam Biotechnology/Komisija
      (Lieta T-579/20) (1)

      (Vienošanās par subsīdiju, kas noslēgta saistībā ar septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) - Projekts “Fibrogelnet” - Parāda piedziņa - Risku segšanas mehānisms - Parāds, kas faktiski piedzīts garantiju fondā - Lēmums, ar ko noteiktas izpildāmas finansiālas saistības - LESD 299. pants - Akta izdevēja kompetence - Prasītājas dalības projektā izbeigšana - Pieļaujamās izmaksas - Pārskati un rezultāti)
      (2022/C 198/52)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Genekam Biotechnology AG (Duisbourg, Vācija) (pārstāvis: S. Hertwig, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. André, J. Estrada de Solà un R. Pethke)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2020. gada 7. augusta lēmumu C(2020) 5548 final, ar ko noteiktas izpildāmas finansiālas saistības prasītājai 119 659,55 EUR apmērā, pieskaitot nokavējuma procentus, kas izriet no subsīdijas, kuru tā saņēmusi saistībā ar projektu “Fibrogelnet”.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Genekam Biotechnology AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas ir saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

         (1)  OV C 414, 30.11.2020.


title: Lieta C-697/20: Tiesas (sestā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – W.G./Dyrektor Izby Skarbowej w L. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 9. pants – Nodokļa maksātājs – 295. un 296. pants – Vienotas likmes režīms lauksaimniekiem – Laulātie, kas nodarbojas ar lauksaimniecisku darbību, izmantojot laulāto mantas kopībā ietilpstošu mantu – Iespēja šos laulātos uzskatīt par atsevišķiem PVN maksātājiem – Viena laulātā izvēle atteikties no vienotas likmes lauksaimnieka statusa un piemērot savai darbībai parasto PVN režīmu – Otra laulātā vienotas likmes lauksaimnieka statusa zaudēšana)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/8

      Tiesas (sestā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – W.G./Dyrektor Izby Skarbowej w L.

      (Lieta C-697/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 9. pants - Nodokļa maksātājs - 295. un 296. pants - Vienotas likmes režīms lauksaimniekiem - Laulātie, kas nodarbojas ar lauksaimniecisku darbību, izmantojot laulāto mantas kopībā ietilpstošu mantu - Iespēja šos laulātos uzskatīt par atsevišķiem PVN maksātājiem - Viena laulātā izvēle atteikties no vienotas likmes lauksaimnieka statusa un piemērot savai darbībai parasto PVN režīmu - Otra laulātā vienotas likmes lauksaimnieka statusa zaudēšana)
      (2022/C 198/11)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: W.G.

         Atbildētājs: Dyrektor Izby Skarbowej w L.

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 9., 295. un 296. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                  —

                  tiem ir pretēja tāda dalībvalsts prakse, kas liedz iespēju par atsevišķiem pievienotās vērtības nodokļa (PVN) maksātājiem atzīt laulātos, kuri veic lauksaimniecisku darbību vienā un tajā pašā uzņēmumā, izmantojot laulāto kopīgajā mantā ietilpstošu mantu gadījumā, kad katrs no šiem laulātajiem veic saimniecisko darbību patstāvīgi;

                  —

                  tie pieļauj to, ka apstākļos, kādos laulātie veic šo lauksaimniecisko darbību saskaņā ar vienotas likmes režīmu lauksaimniekiem, viena laulātā izvēle savai darbībai piemērot parasto PVN režīmu izraisa vienotas likmes lauksaimnieka statusa zaudēšanu otram laulātajam, ja pēc konkrētās situācijas pārbaudes šīs sekas ir nepieciešamas, lai novērstu ļaunprātīgas izmantošanas un krāpšanas risku, ko laulātie nevar novērst, iesniedzot atbilstošus pierādījumus, vai ja tas, ka šie laulātie veic šo darbību patstāvīgi un katrs saskaņā ar parasto PVN režīmu, nerada administratīvas grūtības salīdzinājumā ar situāciju, kad laulātajiem vienlaikus ir divi dažādi statusi.

         (1)  OV C 182, 10.5.2021.


title: Lieta T-338/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 4. marta rīkojums – KI/eu-LISA (Atcelšanas prasība un prasība atlīdzināt zaudējumus – Civildienests – Pagaidu darbinieki – eu-LISA dienestu iekšēja pārstrukturēšana – Amata vietu aizpildīšana, ieceļot citā amatā – Dienesta intereses – Saistība starp dienesta pakāpi un amatu – Nelabvēlīga akta neesamība – Nepieņemamība)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/47

      Vispārējās tiesas 2022. gada 4. marta rīkojums – KI/eu-LISA

      (Lieta T-338/20) (1)

      (Atcelšanas prasība un prasība atlīdzināt zaudējumus - Civildienests - Pagaidu darbinieki - eu-LISA dienestu iekšēja pārstrukturēšana - Amata vietu aizpildīšana, ieceļot citā amatā - Dienesta intereses - Saistība starp dienesta pakāpi un amatu - Nelabvēlīga akta neesamība - Nepieņemamība)
      (2022/C 198/68)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: KI (pārstāve: L. Levi, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Aģentūra lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (eu-LISA) (pārstāvji: K. Czekalowski un M. Chiodi, kuriem palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt eu-LISA2019. gada 15. jūlija lēmumu par prasītāja iecelšanu citā amatā pēc šīs aģentūras dienestu iekšējās pārstrukturēšanas un, otrkārt, piespriest atlīdzināt zaudējumus, kas viņam esot nodarīts šā lēmuma rezultātā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  KI atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 279, 24.8.2020.


title: Lieta T-145/22: Prasība, kas celta 2022. gada 17. martā – CEDC International/EUIPO – Underberg (Zāles stiebra pudelē forma)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/56

      Prasība, kas celta 2022. gada 17. martā – CEDC International/EUIPO – Underberg (Zāles stiebra pudelē forma)
      (Lieta T-145/22)
      (2022/C 198/80)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Polija) (pārstāvji: M. Fijałkowski, radca prawny)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Underberg AG (Dītikona, Šveice)

         Informācija par procesu EUIPO:

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes (Zāles stiebra pudelē forma) reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 33 266

         Process EUIPO: iebildumu process
      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 22. decembra lēmums lietā R 1954/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu daļā attiecībā uz iebildumu pamatiem saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punktu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā un procesā Apelācijas padomē.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta un 95. panta 1. punkta, lasot tos kopsakarā ar Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 3. punktu, pārkāpums;

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-17/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 7. janvārī iesniedza Amtsgericht München (Vācija) – HTB Neunte Immobilien Portfolio geschlossene Investment UG & Co. KG/Müller Rechtsanwaltsgesellschaft mbH

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/18

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 7. janvārī iesniedza Amtsgericht München (Vācija) – HTB Neunte Immobilien Portfolio geschlossene Investment UG & Co. KG/Müller Rechtsanwaltsgesellschaft mbH

      (Lieta C-17/22)
      (2022/C 198/27)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht München

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: HTB Neunte Immobilien Portfolio geschlossene Investment UG & Co. KG

         Atbildētāja: Müller Rechtsanwaltsgesellschaft mbH

         Prejudiciālie jautājumi

                  1.

                              a)

                              Vai, interpretējot Vispārīgās datu aizsardzības regulas (1) 6. panta 1. punkta b) un f) apakšpunktu, ir jāsecina, ka publiskas personālsabiedrības gadījumā, lai konstatētu biedra “leģitīmu interesi” par visiem biedriem, kuri savu dalību īsteno ar fiduciāra starpniecību, saņemt viņu kontaktinformāciju un informāciju par viņu līdzdalības apmēru publiskajā personālsabiedrībā un lai no personālsabiedrības līguma varētu secināt attiecīgas līgumsaistības, pietiek ar to, ka viņš piedalās sabiedrībā kā biedrs, kurš tajā nepiedalās personiski, kura atbildība ir ierobežota un kurš nepiedalās sabiedrības vadībā?

                              b)

                              Vai arī šādos apstākļos leģitīmā interese ir ierobežota tikai ar informācijas iegūšanu no sabiedrības par tiem netiešajiem biedriem, kuriem nav ierobežota atbildība, bet kuriem pieder minimālā kvota, kas vismaz ļauj ietekmēt sabiedrības nākotni?

                  2.

                              a)

                              Vai, lai šādu neierobežotu tiesību gadījumā (1.a)) ievērotu šo tiesību ļaunprātīgas izmantošanas robežas, vai lai pieļautu atkāpi no ierobežotu piekļuves tiesību ierobežojuma, pietiek ar to, ka saziņas uzsākšanas mērķis ir iepazīšanās, apmainīšanās ar viedokļiem vai sabiedrības kapitāldaļu iegāde?

                              b)

                              Vai arī interesei par piekļuvi informācijai nozīme ir tikai tad, ja informācijas izpaušana tiek pieprasīta ar skaidru nodomu sazināties ar citiem biedriem, lai tos koordinētu konkrētos jautājumos, kuriem nepieciešama gribas saskaņošana biedru lēmumu pieņemšanai?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV 2016, L 119, 1. lpp.).


title: Lieta T-661/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 23. marta spriedums – NV/eu-LISA (Civildienests – Pagaidu darbinieki – eu-LISA personāls – Disciplinārlieta – Disciplinārsods – Rājiens – Administratīvās izmeklēšanas īstenošanas noteikumi – Iebilde par prettiesiskumu – Civildienesta noteikumu 110. pants – Nekonsultēšanās ar personāla komiteju – Tiesības uz aizstāvību un tiesības tikt uzklausītam – Civildienesta noteikumu 12., 12.a, 17. un 19. pants – Kļūda vērtējumā – Labas pārvaldības princips – Civildienesta noteikumu IX pielikuma 10. pants – Rūpības pienākums – Atbildība – Morālais kaitējums)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/38

      Vispārējās tiesas 2022. gada 23. marta spriedums – NV/eu-LISA

      (Lieta T-661/20) (1)

      (Civildienests - Pagaidu darbinieki - eu-LISA personāls - Disciplinārlieta - Disciplinārsods - Rājiens - Administratīvās izmeklēšanas īstenošanas noteikumi - Iebilde par prettiesiskumu - Civildienesta noteikumu 110. pants - Nekonsultēšanās ar personāla komiteju - Tiesības uz aizstāvību un tiesības tikt uzklausītam - Civildienesta noteikumu 12., 12.a, 17. un 19. pants - Kļūda vērtējumā - Labas pārvaldības princips - Civildienesta noteikumu IX pielikuma 10. pants - Rūpības pienākums - Atbildība - Morālais kaitējums)
      (2022/C 198/53)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: NV (pārstāvji: S. Rodrigues un A. Champetier, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Aģentūra lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (eu-LISA) (pārstāvji: M. Chiodi, kam palīdz D. Waelbroeck et A. Duron, advokāti)

         Priekšmets

      Par prasību, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt eu-LISA2020. gada 3. februāra lēmumu piemērot prasītājam sodu – rājienu – un, otrkārt, atlīdzināt morālo kaitējumu, kas prasītājam esot nodarīts ar šo lēmumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  NV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 19, 18.1.2021.


title: Lieta T-146/22: Prasība, kas celta 2022. gada 16. martā – Ryanair/Komisija

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/56

      Prasība, kas celta 2022. gada 16. martā – Ryanair/Komisija
      (Lieta T-146/22)
      (2022/C 198/81)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo, un S. Rating, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 16. jūlija lēmumu (ES) par valsts atbalstu SA.57116–COVID-19: Valsts aizdevuma garantija un valsts aizdevums KLM; un

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav pietiekami identificējusi saņēmēju, (i) uzskatot, ka KLM ir vienīgais Nīderlandes piešķirtā atbalsta saņēmējs, un (ii) nenodrošinot, ka Air France-KLM grupai iepriekš piešķirtais atbalsts nevarētu nākt par labu vai “pārsvērties” uz KLM.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka lēmumā ir pārkāpti LESD īpašie noteikumi un Savienības tiesību vispārējie principi, kas ir bijuši Savienības gaisa transporta jomas pamatā kopš 1980. gadu beigām (proti, diskriminācijas aizliegums, pakalpojumu sniegšanas brīvība un brīvība veikt uzņēmējdarbību).

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija ir nepareizi izmantojusi savas pilnvaras un neatbilstoši piemērojusi LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un savu paziņojumu “Pagaidu regulējums valsts atbalsta pasākumiem, ar ko atbalsta ekonomiku pašreizējā Covid-19 uzliesmojuma situācijā”, (i) neizskatot nopietnus traucējumus Nīderlandes tautsaimniecībai un (ii) neizsverot atbalsta pozitīvo ietekmi pret tā negatīvajām sekām uz tirdzniecības apstākļiem un neizkropļotas konkurences saglabāšanu (t.s. “samērošanas pārbaude”).

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav uzsākusi formālas izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz “nopietnajām grūtībām”, un ir pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav izpildījusi LESD 296. panta otrajā daļā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu.


title: Lieta C-18/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 7. janvārī iesniedza Amtsgericht München (Vācija) – Ökorenta Neue Energien Ökostabil IV geschlossene Investment GmbH & Co. KG/WealthCap Photovoltaik 1 GmbH Co.KG, WealthCap PEIA Komplementär GmbH, WealthCap Investorenbetreuung GmbH

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/19

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 7. janvārī iesniedza Amtsgericht München (Vācija) – Ökorenta Neue Energien Ökostabil IV geschlossene Investment GmbH & Co. KG/WealthCap Photovoltaik 1 GmbH Co.KG, WealthCap PEIA Komplementär GmbH, WealthCap Investorenbetreuung GmbH

      (Lieta C-18/22)
      (2022/C 198/28)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht München

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Ökorenta Neue Energien Ökostabil IV geschlossene Investment GmbH & Co. KG

         Atbildētājas: WealthCap Photovoltaik 1 GmbH Co.KG, WealthCap PEIA Komplementär GmbH, WealthCap Investorenbetreuung GmbH

         Prejudiciālie jautājumi

                  1.

                              a)

                              Vai, interpretējot Vispārīgās datu aizsardzības regulas (1) 6. panta 1. punkta b) un f) apakšpunktu, ir jāsecina, ka publiskas personālsabiedrības gadījumā, lai konstatētu biedra “leģitīmu interesi” par visiem biedriem, kuri savu dalību īsteno ar fiduciāra starpniecību, saņemt viņu kontaktinformāciju un informāciju par viņu līdzdalības apmēru publiskajā personālsabiedrībā un lai no personālsabiedrības līguma varētu secināt attiecīgas līgumsaistības, pietiek ar to, ka viņš piedalās sabiedrībā kā biedrs, kurš tajā nepiedalās personiski, kura atbildība ir ierobežota un kurš nepiedalās sabiedrības vadībā?

                              b)

                              Vai arī šādos apstākļos leģitīmā interese ir ierobežota tikai ar informācijas iegūšanu no sabiedrības par tiem netiešajiem biedriem, kuriem nav ierobežota atbildība, bet kuriem pieder minimālā kvota, kas vismaz ļauj ietekmēt sabiedrības nākotni?

                  2.

                              a)

                              Vai, lai šādu neierobežotu tiesību gadījumā (1.a)) ievērotu šo tiesību ļaunprātīgas izmantošanas robežas, vai lai pieļautu atkāpi no ierobežotu piekļuves tiesību ierobežojuma, pietiek ar to, ka saziņas uzsākšanas mērķis ir iepazīšanās, apmainīšanās ar viedokļiem vai sabiedrības kapitāldaļu iegāde?

                              b)

                              Vai arī interesei par piekļuvi informācijai nozīme ir tikai tad, ja informācijas izpaušana tiek pieprasīta ar skaidru nodomu sazināties ar citiem biedriem, lai tos koordinētu konkrētos jautājumos, kuriem nepieciešama gribas saskaņošana biedru lēmumu pieņemšanai?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV 2016, L 119, 1. lpp.).


title: Lieta T-147/22: Prasība, kas celta 2022. gada 18. martā – Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret/EUIPO – Yadex International (“pinar KURUYEMIŞ”)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/57

      Prasība, kas celta 2022. gada 18. martā – Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret/EUIPO – Yadex International (“pinar KURUYEMIŞ”)
      (Lieta T-147/22)
      (2022/C 198/82)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret AŞ (Karataja/Konja, Turcija) (pārstāvji: M. López Camba un A. Lyubomirova Geleva, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Yadex International GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīga strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “pinar KURUYEMIŞ” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 160 742

         Process EUIPO: iebildumu process
      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2022. gada 12. janvāra lēmums lietā R 1148/2021-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, ar kuru ir atstāti spēkā iebildumi B 3110022;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus;

                  —

                  piespriest Yadex International GmbH atlīdzināt prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus.

         Prasījumi:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta pārkāpums;

                  —

                  Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-730/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 23. marta spriedums – ON/Komisija (Civildienests – Līgumdarbinieki – Atalgojums – Ekspatriācijas pabalsts – Civildienesta noteikumu 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta VII pielikums – Atteikums ar atpakaļejošu spēku – Nepamatotu maksājumu atgūšana – Civildienesta noteikumu 85. punkts – Atcelšanas prasība un prasība atlīdzināt zaudējumus)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/38

      Vispārējās tiesas 2022. gada 23. marta spriedums – ON/Komisija
      (Lieta T-730/20) (1)

      (Civildienests - Līgumdarbinieki - Atalgojums - Ekspatriācijas pabalsts - Civildienesta noteikumu 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta VII pielikums - Atteikums ar atpakaļejošu spēku - Nepamatotu maksājumu atgūšana - Civildienesta noteikumu 85. punkts - Atcelšanas prasība un prasība atlīdzināt zaudējumus)
      (2022/C 198/54)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: ON (pārstāve: N. de Montigny, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Bohr un A.-C. Simon)

         Priekšmets

      Ar prasību, kas pamatota ar LESD 270. pantu, prasītājs lūdz, pirmkārt, atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 12. marta lēmumu likt prasītājam atmaksāt summu 38 897,39 EUR apmērā saistībā ar nepamatotajiem maksājumiem, kas radušies kļūdaini izmaksātā ekspatriācijas pabalsta dēļ kopš prasītāja pieņemšanas darbā, un, otrkārt, atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājam esot nodarīts, Komisijai veicot kļūdaini izmaksāto maksājumu novēlotu labojumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  ON atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 44, 8.2.2021.


title: Lieta C-711/20: Tiesas (desmitā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TanQuid Polska Sp. z o. o./Generální ředitelství cel (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Akcīzes nodoklis – Direktīva 92/12/EK – 4. pants – Preču pārvadāšana atliktās akcīzes nodokļa maksāšanas režīmā – Nosacījumi – 6. un 20. pants – Preču nodošana patēriņam – Administratīvā pavaddokumenta viltošana – Pārkāpums vai neatbilstība, kas izdarīta akcīzes preču pārvadāšanas laikā atliktās nodokļa maksāšanas režīmā – Preču nelikumīga novirze no laikā atliktās maksāšanas režīma – Saņēmējs, kurš nezina par pārvadājumu – Trešās personas izdarīta krāpšana – 13. panta a) punkts un 15. panta 3. punkts – Obligātā garantija pārvadāšanas jomā – Tvērums)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/9

      Tiesas (desmitā palāta) 2022. gada 24. marta spriedums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TanQuid Polska Sp. z o. o./Generální ředitelství cel

      (Lieta C-711/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Akcīzes nodoklis - Direktīva 92/12/EK - 4. pants - Preču pārvadāšana atliktās akcīzes nodokļa maksāšanas režīmā - Nosacījumi - 6. un 20. pants - Preču nodošana patēriņam - Administratīvā pavaddokumenta viltošana - Pārkāpums vai neatbilstība, kas izdarīta akcīzes preču pārvadāšanas laikā atliktās nodokļa maksāšanas režīmā - Preču nelikumīga novirze no laikā atliktās maksāšanas režīma - Saņēmējs, kurš nezina par pārvadājumu - Trešās personas izdarīta krāpšana - 13. panta a) punkts un 15. panta 3. punkts - Obligātā garantija pārvadāšanas jomā - Tvērums)
      (2022/C 198/12)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Iesniedzējtiesa

         Nejvyšší správní soud

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Generální ředitelství cel

         Atbildētāja: TanQuid Polska Sp. z o. o.

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīva 92/12/EEK (1992. gada 25. februāris) par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1994. gada 22. decembra Direktīvu 94/74/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka akcīzes preču nosūtīšana, ko veic apstiprināts noliktavas saimnieks, izmantojot pavaddokumentu un obligāto garantiju, ir akcīzes preču pārvadāšana atliktās nodokļa maksāšanas režīmā tās 4. panta c) punkta izpratnē, neraugoties uz to, ka trešo personu krāpnieciskas rīcības dēļ saņēmējs, kas ir norādīts šajā pavaddokumentā un šajā garantijā, nav zinājis, ka šīs preces viņam ir nosūtītas, tik ilgi, kamēr attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes nav konstatējušas šo faktu vai kādu citu pārkāpumu vai neatbilstību.
      Apstāklis, ka obligātajā garantijā, ko sniedzis apstiprināts noliktavas saimnieks šīs nosūtīšanas nolūkā, ir precizēts pilnvarotā adresāta vārds, bet ne viņa reģistrēta uzņēmēja statuss, neietekmē šādas pārvadāšanas likumīgumu.

         (1)  OV C 88, 15.3.2021.


title: Lieta T-757/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 23. marta spriedums – OT/Parlaments (Civildienests – Ierēdņi – Disciplinārsods – Rājiens – Civildienesta noteikumu 21.a pants – Kļūda vērtējumā)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/39

      Vispārējās tiesas 2022. gada 23. marta spriedums – OT/Parlaments
      (Lieta T-757/20) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Disciplinārsods - Rājiens - Civildienesta noteikumu 21.a pants - Kļūda vērtējumā)
      (2022/C 198/55)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: OT (pārstāvji: C. Bernard-Glanz un S. Rodrigues, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: I. Lázaro Betancor un M. Windisch)

         Priekšmets

      Par prasību, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Parlamenta 2019. gada 19. decembra lēmumu par rājiena izteikšanu prasītājai.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Parlamenta 2019. gada 19. decembra lēmumu par rājiena izteikšanu OT.

                  2)

                  Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 62, 22.2.2021.


title: Lieta T-148/22: Prasība, kas celta 2022. gada 18. martā – Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret/EUIPO – Yadex International (“pinar KURUYEMIŞ”)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/58

      Prasība, kas celta 2022. gada 18. martā – Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret/EUIPO – Yadex International (“pinar KURUYEMIŞ”)
      (Lieta T-148/22)
      (2022/C 198/83)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pinar Kuruyemiş Gida Ve Ihtiyaç Maddeleri Sanayi Ticaret AŞ (Karataja/Konja, Turcija) (pārstāvji: M. López Camba un A. Lyubomirova Geleva, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Yadex International GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīga strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “pinar KURUYEMIŞ” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 161 596

         Process EUIPO: iebildumu process
      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2022. gada 12. janvāra lēmums lietā R 1149/2021-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, ar kuru ir atstāti spēkā iebildumi B003110050;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus;

                  —

                  piespriest Yadex International GmbH atlīdzināt prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus.

         Prasījumi:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta pārkāpums;

                  —

                  Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-766/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – PrenzMarien/EUIPO – Molson Coors Brewing Company (UK) (“STONES”) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “STONES” – Daļējas atcelšanas atzīšana – Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Faktiska izmantošana Savienībā – Deleģētās regulas (ES) 2018/625 19. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts)

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/39

      Vispārējās tiesas 2022. gada 9. marta spriedums – PrenzMarien/EUIPO – Molson Coors Brewing Company (UK) (“STONES”)
      (Lieta T-766/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “STONES” - Daļējas atcelšanas atzīšana - Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Faktiska izmantošana Savienībā - Deleģētās regulas (ES) 2018/625 19. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts)
      (2022/C 198/56)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: PrenzMarien GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvji: M. Kloth, R. Briske un D. Habel, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: R. Raponi un D. Hanf)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Molson Coors Brewing Company (UK) Ltd (Burton Upon Trent, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: H.-M. Elo un E. Hodge, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 29. septembra lēmumu lietā R 274/2020-2 attiecībā uz atcelšanas procesu starp PrenzMarien un Molson Coors Brewing Company (UK).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  PrenzMarien GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 62, 22.2.2021.