title: Lieta C-215/06: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 3. jūlija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija (Valsts pienākumu neizpilde — Ietekmes uz vidi novērtējuma neveikšana projektiem, kuri ietilpst Direktīvas 85/337/EEK piemērošanas jomā — Legalizācija a posteriori )

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/3

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 3. jūlija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija
   (Lieta C-215/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Ietekmes uz vidi novērtējuma neveikšana projektiem, kuri ietilpst Direktīvas 85/337/EEK piemērošanas jomā - Legalizācija a posteriori)
   (2008/C 260/03)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Lavunmi [D. Lawunmi] un D. Rekja [D. Recchia])

      Atbildētāja: Īrija (pārstāvji — D. O'Hagans [D. O'Hagan], pārstāvis, kam palīdz Dž. Konolijs [J. Connolly], SC, un G. Simonss [G. Simons], BL)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — 2., 4. un 5.–10. pants Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvā 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.) — Pasākumu neveikšana, lai nodrošinātu, ka projekti, kas ietilpst direktīvas piemērošanas jomā, tiktu pakļauti ietekmes uz vidi novērtēšanai
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               neveicot visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka:

                           —

                           projekti, kuri ietilpst Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu piemērošanas jomā šīs direktīvas sākotnējā redakcijā, kā arī redakcijā ar grozījumiem, kuri tika veikti ar Padomes 1997. gada 3. marta Direktīvu 97/11/EK, pirms tie tiek realizēti pilnībā vai daļēji, pirmkārt, tiktu izvērtēti attiecībā uz to iespējamo ietekmi uz vidi, un, otrkārt, ja tiem varētu būt būtiska ietekme uz vidi to rakstura, izmēru vai atrašanās vietas dēļ, tiktu izvērtēti saistībā ar to ietekmi atbilstoši Direktīvas 85/337/EEK 5.–10. pantam, un pirms atļaujas piešķiršanas vēja parku izveidei un ar to saistītām darbībām Derrybrien, Galway grāfistē, kā arī pirms darbu izpildes, tiktu sniegts projekta ietekmes uz vidi novērtējums atbilstoši Direktīvas 85/337/EEK 5.–10. pantam gan tās sākotnējā redakcijā, gan redakcijā, kas izriet no grozījumiem, kuri tika veikti ar Direktīvu 97/11,

                           —

                           Īrija nav izpildījusi minētās direktīvas 2. un 4. pantā, kā arī 5.–10. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Īrija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 178, 29.7.2006.


title: Lieta T-462/09: Prasība, kas celta 2009. gada 17. novembrī — Storck /ITSB — RAI ( Ragolizia )

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/37

         Prasība, kas celta 2009. gada 17. novembrī — Storck/ITSB — RAI (“Ragolizia”)
   (Lieta T-462/09)
   2010/C 11/68
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      August Storck KG, Berlīne (Vācija) (pārstāvji — I. Rohr, P. Goldenbaum un T. Melchert, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece:
      Radiotelevisione italiana SpA (RAI), Roma (Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 8. septembra lēmumu lietā R 1779/2008-4;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               personas, kas iestājusies lietā, dalības tiesvedībā gadījumā piespriest šai personai segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiskā preču zīme “Ragolizia” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 5 201 835)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece:
      Radiotelevisione italiana SpA (RAI)

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskā preču zīme Nr. 4 771 762“FAVOLIZIA”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt un reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm nepastāv sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 1993. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-432/15: Prasība, kas celta 2015. gada 31. jūlijā – Inditex/ITSB – Ffauf (“ZARA”)

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/39

         Prasība, kas celta 2015. gada 31. jūlijā – Inditex/ITSB – Ffauf (“ZARA”)
   (Lieta T-432/15)
   (2015/C 320/57)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Spānija) (pārstāvji – G. Macias Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal, E. Armero, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otrsa procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Ffauf SA (Luksemburga, Luksemburga)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “ZARA” – Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 732 958

      Process ITSB: atcelšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 2. jūnija lēmums lietā R 867/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu it īpaši saistībā ar Kopienas preču zīmes reģistrācijas Nr. 732 958 “ZARA” atcelšanu attiecībā uz strīdīgajām precēm, kas ietilpst 29., 30., 31., 32. un 33. klasē;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot izdevumus, kas radušies procesā Anulēšanas nodaļā un ITSB Apelācijas otrajā padomē.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. punkta, 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 52. panta 2. punkta un 85. panta 2. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma 3. un 4. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-178/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 24. martā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Impresa di Costruzioni Ing. E. Mantovani SpA un Guerrato SpA/Provincia autonoma di Bolzano, Agenzia per i procedimenti e la vigilanza in materia di contratti pubblici di lavori servizi e forniture (ACP), Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

text:
               27.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 24. martā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Impresa di Costruzioni Ing. E. Mantovani SpA un Guerrato SpA/Provincia autonoma di Bolzano, Agenzia per i procedimenti e la vigilanza in materia di contratti pubblici di lavori servizi e forniture (ACP), Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)
   (Lieta C-178/16)
   (2016/C 232/05)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Impresa di Costruzioni Ing. E. Mantovani SpA un Guerrato SpA

      Atbildētājas: Provincia autonoma di Bolzano, Agenzia per i procedimenti e la vigilanza in materia di contratti pubblici di lavori servizi e forniture (ACP), Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK (1) [..] 45. panta 2. punkta c) un g) apakšpunkta un 3. punkta a) apakšpunkta un Savienības tiesībās paredzēto tiesiskās paļāvības aizsardzības, tiesiskās noteiktības, vienlīdzīgas attieksmes, samērīguma un pārredzamības, tiesvedības apgrūtināšanas aizlieguma un publiskā iepirkuma procedūru maksimālas atvērtības konkurencei, kā arī sankciju piemērojamības gadījumu izsmeļošā rakstura un noteiktības principu pareizai piemērošanai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā 2006. gada 12. aprīļa Leģislatīvā dekrēta Nr. 163 (par būvdarbu, pakalpojumu un piegāžu publiskā iepirkuma līgumu kodeksa izveidi atbilstoši Direktīvām 2004/17/EK (2) un 2004/18/EK), tā grozītajā redakcijā, 38. panta 1. punkta c) apakšpunkts, ciktāl šajā tiesību normā paredzētais pienākums sniegt deklarāciju par to, ka nav galīgu notiesājošu spriedumu (tostarp spriedumu, kas taisīti saistībā ar vienošanos par vainas atzīšanu un sodu) par tajā norādītajiem noziedzīgajiem nodarījumiem, ir attiecināts arī uz personām, kuras ir ieņēmušas amatus uzņēmumos–pretendentos un kuras ir atbrīvotas no amata gadā pirms paziņojuma par līgumu publicēšanas, un tas ir korelatīvs iemesls izslēgšanai no dalības publiskā iepirkuma procedūrā, ja vien uzņēmums nepierāda, ka tas ir pilnīgi un faktiski norobežojies no minēto personu krimināli sodītās rīcības, atstājot vērtējumu par šīs norobežošanās prasības ievērošanu līgumslēdzējas iestādes ziņā, kas ļauj līgumslēdzējai iestādei faktiski ieviest šādus pienākumus, neizpildes gadījumā paredzot izslēgšanu no dalības publiskā iepirkuma procedūrā:

               i)

               pienākumu sniegt informāciju un deklarācijas par krimināllietām, kurās vēl nav pasludināts galīgs spriedums (un kurām pēc definīcijas tādējādi ir neskaidrs iznākums), kas likumā nav paredzēts pat attiecībā uz amatus ieņemošām personām;

               ii)

               pienākumu labprātīgi norobežoties, nenosakot nedz attaisnojamo rīcību tipoloģiju, nedz attiecīgo laika atsauci (kas var būt arī agrāk par brīdi, kad spriedums krimināllietā kļūs galīgs), nedz procedūras stadiju, kad šis pienākums ir jāizpilda;

               iii)

               pienākumu lojāli sadarboties ar neskaidriem nosacījumiem, izņemot vienīgi atsauci uz vispārīgo labticības klauzulu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (OV L 134, 1. lpp.).


title: Lieta T-542/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 25. marta rīkojums – Nīderlande/Komisija

text:
               19.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/35

         Vispārējās tiesas 2014. gada 25. marta rīkojums – Nīderlande/Komisija
   (Lieta T-542/13) (1)

   2014/C 151/45
   Tiesvedības valoda – holandiešu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 344, 23.11.2013.


title: Lieta T-231/08: Prasība, kas celta 2008. gada 17. jūnijā — Asenbaum Fine Arts /ITSB ( WIENER WERKSTÄTTE )

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/49

         Prasība, kas celta 2008. gada 17. jūnijā — Asenbaum Fine Arts/ITSB (“WIENER WERKSTÄTTE”)
   (Lieta T-231/08)
   (2008/C 223/85)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Asenbaum Fine Arts Ltd, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis –P. Vögel, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 10. aprīļa lēmumu (lieta R 1571/2006-4) grozīt tādējādi, ka prasītājas 2006. gada 29. novembra apelācijas sūdzība tiek pilnībā apmierināta;
               pakāroti, atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu procesa papildināšanai Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelāciju procesā radušos izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “WIENER WERKSTÄTTE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 14. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 207 783);

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktā preču zīme nav nedz aprakstoša, nedz arī tai nav pietiekamas atšķirtspējas.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta F-27/16: Prasība, kas celta 2016. gada 25. maijā – ZZ/EASA

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/45

         Prasība, kas celta 2016. gada 25. maijā – ZZ/EASA

   (Lieta F-27/16)
   (2016/C 296/56)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru prasītājs ir ticis pārcelts citā amatā dienesta interesēs

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un, vajadzības gadījumā, lēmumu, ar kuru ir tikusi noraidīta viņa sūdzība;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-41/09: Prasība, kas celta 2009. gada 7. aprīlī — Roumimper/Europol

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/63

         Prasība, kas celta 2009. gada 7. aprīlī — Roumimper/Europol

   (lieta F-41/09)
   2009/C 180/115
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jaques Pierre Roumimper, Zoetermeer (Nīderlande) (pārstāvji — P. de Casparis un D. Dane, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Europol)

      Strīda priekšmets un apraksts

   2008. gada 12. jūnija lēmuma, ar kuru prasītājam paziņots par neiespējamību viņam piedāvāt pastāvīgas darba attiecības, kā arī 2009. gada 7. janvāra lēmuma, ar kuru noraidīta sūdzība par pirmo lēmumu, atcelšana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2008. gada 12. jūnija lēmumu, ar kuru atbildētājs prasītājam darījis zināmu, ka tas nevar viņam piedāvāt pieņemšanu pastāvīgā darbā, kā arī 2009. gada 7. janvārī par sūdzību pieņemto lēmumu, ar kuru prasītāja pret 2008. gada 12. jūnija lēmumu celtie iebildumi atzīti par nepamatotiem;

               —

               piespriest Europol atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-27/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesverwaltungsgericht  (Vācija) 2008. gada 25. janvāra rīkojumu — BIOS Naturprodukte GmbH / Saarland

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesverwaltungsgericht (Vācija) 2008. gada 25. janvāra rīkojumu — BIOS Naturprodukte GmbH/Saarland

   (Lieta C-27/08)
   (2008/C 92/24)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesverwaltungsgericht
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: BIOS Naturprodukte GmbH

      Atbildētāja: Saarland

   Prejudiciālais jautājums
   Vai Direktīvas 2001/83/EK (1) 1. panta 2. punktā, redakcijā, kas grozīta ar Direktīvu 2004/27/EK (2), definētais zāļu jēdziens ir interpretējams tādējādi, ka produkts, kas paredzēts lietošanai cilvēka uzturā un kas apzīmēts kā uztura bagātinātājs, var tikt uzskatīts par zālēm, kas ir tādas pēc to funkcijām, jo satur vielas, kas, ievērojot uz iepakojuma norādītās lietošanas instrukcijas, produktā ietvertajā nelielajā daudzumā ir kaitīgas veselībai, bet bez terapeitiska efekta, taču, lietojot lielākās devās, rada terapeitisku efektu?

      (1)  OV L 311, 67. lpp.

      (2)  OV L 136, 34. lpp.


title: Lieta T-381/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 24. novembra rīkojums — RWE Transgas /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Dabasgāzes iekšējais tirgus — Direktīvas 2003/55/EK 22. pants — Komisijas vēstule, kurā regulējošai iestādei prasīts grozīt savu lēmumu par atbrīvojuma izsniegšanu — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība)

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/39

         Vispārējās tiesas 2010. gada 24. novembra rīkojums — RWE Transgas/Komisija
   (Lieta T-381/09) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Dabasgāzes iekšējais tirgus - Direktīvas 2003/55/EK 22. pants - Komisijas vēstule, kurā regulējošai iestādei prasīts grozīt savu lēmumu par atbrīvojuma izsniegšanu - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
   2011/C 30/72
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: RWE Transgas a.s. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvji — sākotnēji W. Deselaers, D. Seeliger un S. Einhaus, pēc tam W. Deselaers, D. Seeliger, S. Einhaus un T. Weck, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Wilms, O. Beynet un B. Schima)

      Persona, kas iestājusies) lietā atbildētāja prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvis — M. Smolek)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, kas, iespējams, ietverts Bundesnetzagentur (Vācijas enerģētikas regulējošā iestāde) adresētajā Komisijas 2009. gada 12. jūnija vēstulē, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvas 2003/55/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 98/30/EK atcelšanu (OV L 176, 57. lpp.) 22. panta 4. punktu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Prasību atcelt;

               2)

               RWE Transgas a.s. sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina tos, kas radušies Eiropas Komisijai;

               3)

               Čehijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 297, 05.12.2009.


title: Lieta C-449/13: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 18. decembra spriedums (Tribunal d'instance d'Orléans (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – CA Consumer Finance/Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, dzimusi Savary, Florian Bonato Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Patērētāju tiesību aizsardzība — Patēriņa kredīts — Direktīva 2008/48/EK — Pienākums sniegt informāciju pirms līguma noslēgšanas — Pienākums pārbaudīt aizņēmēja kredītspēju — Pierādīšanas pienākums — Pierādīšanas kārtība

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/9

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 18. decembra spriedums (Tribunal d'instance d'Orléans (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – CA Consumer Finance/Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, dzimusi Savary, Florian Bonato
   (Lieta C-449/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Patēriņa kredīts - Direktīva 2008/48/EK - Pienākums sniegt informāciju pirms līguma noslēgšanas - Pienākums pārbaudīt aizņēmēja kredītspēju - Pierādīšanas pienākums - Pierādīšanas kārtība)
   (2015/C 065/13)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

   Tribunal d'instance d'Orléans

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: CA Consumer Finance

      Atbildētāji: Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, dzimusi Savary, Florian Bonato

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Direktīvas 2008/48/EK par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Direktīvu 87/102/EEK normas ir jāinterpretē tādējādi, ka tās:

                           —

                           pirmkārt, ir pretrunā valsts tiesiskajam regulējumam, saskaņā ar kuru pienākums pierādīt Direktīvas 2008/48 5. un 8. pantā paredzēto pienākumu neizpildi gulstas uz patērētāju, un

                           —

                           otrkārt, ir pretrunā tam, ka standartnoteikuma dēļ tiesai ir jāuzskata, ka patērētājs ir atzinis kreditoram noteikto pienākumu pirms līguma noslēgšanas pilnīgu un pareizu izpildi, šim noteikumam tādējādi izraisot pienākuma pierādīt minēto pienākumu izpildi apvēršanu, kas var apdraudēt ar Direktīvu 2008/48 atzīto tiesību efektivitāti;

               2)

               Direktīvas 2008/48 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, pirmkārt, tas nav pretrunā tam, ka patērētāja kredītspējas novērtējums tiek veikts, pamatojoties vienīgi uz šī patērētāja sniegto informāciju, ar nosacījumu, ka šī informācija ir pietiekama un ka šī patērētāja sniegtajiem vienkāršajiem paziņojumiem tiek pievienoti apstiprinoši dokumenti, un, otrkārt, tas nenosaka kreditoram pienākumu veikt sistemātiskas patērētāja sniegtās informācijas pārbaudes;

               3)

               Direktīvas 2008/48 5. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai gan tas nav pretrunā tam, ka kreditors sniedz patērētājam atbilstīgus izskaidrojumus, pirms ir novērtējis šī patērētāja finansiālo situāciju un vajadzības, var izrādīties, ka patērētāja kredītspējas novērtējums nozīmē, ka sniegtie atbilstīgie izskaidrojumi ir jāpielāgo un ka šie izskaidrojumi ir jāsniedz patērētājam savlaicīgi, pirms kredītlīguma parakstīšanas, tomēr bez pienākuma sagatavot īpašu dokumentu.

      (1)  OV C 313, 26.10.2013.


title: Lieta C-160/08: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 29. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — EKL 43. un 49. pants — Direktīvas 92/50/EEK un 2004/18/EK — Valsts glābšanas dienesti — Neatliekamās medicīniskās palīdzības transports un kvalificēts sanitārais transports — Pārskatāmības pienākums — EKL 45. pants — Darbības, kas saistītas ar valsts varas īstenošanu — EKL 86. panta 2. punkts — Pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi)

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/4

      Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 29. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
      (Lieta C-160/08) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - EKL 43. un 49. pants - Direktīvas 92/50/EEK un 2004/18/EK - Valsts glābšanas dienesti - Neatliekamās medicīniskās palīdzības transports un kvalificēts sanitārais transports - Pārskatāmības pienākums - EKL 45. pants - Darbības, kas saistītas ar valsts varas īstenošanu - EKL 86. panta 2. punkts - Pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi)
      (2010/C 161/05)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Kellerbauer un D. Kukovec)

         Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma un J. Möller)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Nīderlandes Karalsite (pārstāvji — C. M. Wissels un Y. de Vries)

         Priekšmets

      Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. un 49. panta, Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai] (OV L 209, 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu [būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu], piegādes valsts līgumu [piegādes publiskā iepirkuma līgumu] un pakalpojumu valsts līgumu [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.), pārkāpums — Vietējo pārvaldes iestāžu prakse tieši, neizsludinot atklātu publiskā iepirkuma konkursa procedūru un pārkāpjot pārskatāmības un nediskriminācijas principus, piešķirt līgumu slēgšanas tiesības un koncesijas neatliekamās palīdzības pakalpojumu sniegšanai

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Vācijas Federatīvā Republika, nepublicējot paziņojumu par publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras rezultātiem, neizpildīja Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai] 10. pantā, skatot to kopā ar šīs direktīvas 16. pantu, vai kopš 2006. gada 1. februāra — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu [būvdarbu, piegāžu un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 22. pantā, skatot to kopā ar šīs direktīvas 35. panta 4. punktu, paredzētos pienākumus, piešķirot neatliekamās medicīniskās palīdzības transporta un kvalificēta sanitārā transporta pakalpojumu publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības saskaņā ar piedāvājuma modeli Saksijas-Anhaltes, Ziemeļreinas-Vestfālenes, Lejassaksijas un Saksijas federālajās zemēs;

                  2)

                  pārējā daļā prasību noraidīt;

                  3)

                  Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika un Nīderlandes Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 209, 15.08.2008.


title: Lieta T-29/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 14. maija rīkojums — Lactalis Gestion Lait un Lactalis Investissements /Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Direktīva 2006/112/EK — Pirmās PVN direktīvas atcelšana — Daļēja atcelšana — Individuālas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/35

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 14. maija rīkojums — Lactalis Gestion Lait un Lactalis Investissements/Padome
   (Lieta T-29/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Direktīva 2006/112/EK - Pirmās PVN direktīvas atcelšana - Daļēja atcelšana - Individuālas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   (2008/C 171/65)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Lactalis Gestion Lait SNC, Laval (Francija), un Lactalis Investissements SNC (Laval) (pārstāvis — A. Philippart, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — A.-M. Colaert un M. Iosifidou)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 411. panta 1. punktu tiktāl, ciktāl ar to ir atcelts Padomes 1967. gada 11. aprīļa Pirmās direktīvas 67/227/EEK par dalībvalstu tiesību aktu par apgrozījuma nodokļiem saskaņošanu (OV 1967, 71, 1301. lpp.) ceturtais un astotais apsvērums un 1. panta pirmā un trešā daļa
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               par Komisijas un Spānijas Karalistes pieteikumiem par iestāšanos lietā nelemt;

               3)

                  Lactalis Gestion Lait SNC un Lactalis Investissements SNC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 24.3.2007.


title: Lieta T-337/15: Prasība, kas celta 2015. gada 29. jūnijā – Bach Flower Remedies/ITSB – Durapharma (“RESCUE”)

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/78

         Prasība, kas celta 2015. gada 29. jūnijā – Bach Flower Remedies/ITSB – Durapharma (“RESCUE”)
   (Lieta T-337/15)
   (2015/C 294/93)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bach Flower Remedies Ltd (Wimbledon, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – I. Fowler, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Durapharma ApS (Stenstrup, Dānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “RESCUE” – Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 6 473 755

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 26. marta lēmums lietā R 2551/2013–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB padomē dalībniecei, ja tā iestātos lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu un 7. panta 3. punktu, pārkāpums.


title: Lieta C-7/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. jūnija spriedums (Augstākās tiesas Senāts (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nadežda Riežniece/Latvijas Republikas Zemkopības ministrija, Lauku atbalsta dienests (Sociālā politika — Direktīva 76/207/EEK — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem — Direktīva 96/34/EK — Pamatnolīgums par bērna kopšanas atvaļinājumu — Ierēdņu amata vietu likvidēšana valsts ekonomisko grūtību dēļ — Darba ņēmējas, kura ir izmantojusi bērna kopšanas atvaļinājumu, vērtējums salīdzinājumā ar darba ņēmējiem, kuri ir turpinājuši strādāt — Atlaišana no darba, beidzoties bērna kopšanas atvaļinājumam — Netieša diskriminācija)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/23

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. jūnija spriedums (Augstākās tiesas Senāts (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nadežda Riežniece/Latvijas Republikas Zemkopības ministrija, Lauku atbalsta dienests
   (Lieta C-7/12) (1)

   (Sociālā politika - Direktīva 76/207/EEK - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem - Direktīva 96/34/EK - Pamatnolīgums par bērna kopšanas atvaļinājumu - Ierēdņu amata vietu likvidēšana valsts ekonomisko grūtību dēļ - Darba ņēmējas, kura ir izmantojusi bērna kopšanas atvaļinājumu, vērtējums salīdzinājumā ar darba ņēmējiem, kuri ir turpinājuši strādāt - Atlaišana no darba, beidzoties bērna kopšanas atvaļinājumam - Netieša diskriminācija)
   2013/C 225/38
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākās tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Nadežda Riežniece

      Atbildētāji: Latvijas Republikas Zemkopības ministrija, Lauku atbalsta dienests

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augstākās tiesas Senāts — Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīvas 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem (OV L 39, 40. lpp.), un Padomes 1996. gada 3. jūnija Direktīvas 96/34/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu (OV L 145, 4. lpp.) interpretācija — Bērna kopšanas atvaļinājumā esošas sievietes atlaišana, viņai atsākot strādāt savā iepriekšējā amatā — Pasākumi, kas noteikti, lai optimizētu ierēdņu skaitu valsts ekonomisko grūtību dēļ — Bērna kopšanas atvaļinājumā esošas sievietes kvalifikāciju vērtējums, kurā ņem vērā pēdējo viņas ikgadējo darba novērtējumu pirms bērna kopšanas atvaļinājuma, salīdzinājumā ar pārējo ierēdņu, kuri turpināja pildīt savus pienākumus, kvalifikācijas vērtējumu

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīva 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/73/EK, pieņemot, ka daudz lielāks sieviešu nekā vīriešu skaits dodas bērna kopšanas atvaļinājumā, kas ir jāpārbauda valsts tiesai, un Padomes 1996. gada 3. jūnija Direktīvas 96/34/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu, kas ir grozīta ar Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvu 97/75/EK, pielikumā esošais 1995. gada 14. decembrī noslēgtais Pamatnolīgums par bērna kopšanas atvaļinājumu ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz:

               —

               to, ka, lai novērtētu darba ņēmējus saistībā ar ierēdņu amata vietu likvidēšanu valsts ekonomisko grūtību dēļ, darba ņēmējs, kurš ir devies bērna kopšanas atvaļinājumā, tiek novērtēts viņa prombūtnē, pamatojoties uz novērtējuma principiem un kritērijiem, kuri viņam rada nelabvēlīgāku situāciju salīdzinājumā ar darba ņēmējiem, kuri nav devušies šādā atvaļinājumā; lai pārbaudītu, ka tā nav, valsts tiesai tostarp ir jāpārliecinās, ka novērtējums attiecas uz visiem darba ņēmējiem, uz kuriem varētu attiekties darba vietas likvidēšana, ka tas ir balstīts uz kritērijiem, kuri ir absolūti identiski kritērijiem, kas tiek piemēroti darba ņēmējiem, kuri turpina strādāt, un ka šo kritēriju ieviešana neparedz darba ņēmēju, kuri ir bērna kopšanas atvaļinājumā, fizisku klātbūtni, un

               —

               to, ka darba ņēmēja, kura ir tikusi pārcelta citā darbā pēc bērna kopšanas atvaļinājuma, pēc šī novērtējuma tiek atlaista sakarā ar šīs jaunās darba vietas likvidēšanu, ciktāl darba devējs varēja viņai rast iespēju atgūt iepriekšējo darba vietu vai viņai piešķirtā darba vieta nebija līdzvērtīga vai līdzīga un neatbilda viņas darba līgumam vai darba attiecībām it īpaši tādēļ, ka pārcelšanas brīdī darba devējs zināja, ka jauno darba vietu ir paredzēts likvidēt, kas ir jāpārbauda valsts tiesai.

      (1)  OV C 65, 3.3.2012.


title: Lieta T-361/10 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 14. decembra spriedums — Komisija/ Pachtitis (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Iecelšana amatā — Paziņojums par konkursu — Atklāts konkurss — Nepielaišana pie rakstveida pārbaudījuma, pamatojoties uz pielaišanas testa rezultātiem — Kompetenču sadale starp EPSO un konkursa komisiju)

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/23

         Vispārējās tiesas 2011. gada 14. decembra spriedums — Komisija/Pachtitis

   (Lieta T-361/10 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Iecelšana amatā - Paziņojums par konkursu - Atklāts konkurss - Nepielaišana pie rakstveida pārbaudījuma, pamatojoties uz pielaišanas testa rezultātiem - Kompetenču sadale starp EPSO un konkursa komisiju)
   2012/C 32/46
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji J. Currall un I. Chatzigiannis, pārstāvji, pēc tam J. Currall, piedaloties E. Antypas un E. Bourtzalas, avocats)

      Otrs lietas dalībnieks: Dimitrios Pachtitis (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — P. Giatagantzidis un K. Kyriazi, avocats)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 15. jūnija spriedumu lietā F-35/08 Pachtitis/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) ar mērķi atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Apelācijas sūdzību noraidīt.

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina tos, kas šajā instancē radušies Pahtitis.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Lieta T-775/15: Prasība, kas celta 2015. gada 29. decembrī – EK/servicegroup/ITSB (“FERLI”)

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/32

         Prasība, kas celta 2015. gada 29. decembrī – EK/servicegroup/ITSB (“FERLI”)
   (Lieta T-775/15)
   (2016/C 078/43)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: EK/servicegroup eG (Bielefeld, Vācija) (pārstāvji – T. Müller un T. Müller, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “FERLI” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 850 235

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 28. oktobra lēmums lietā R 1233/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 28. panta, lasot to kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 9. noteikuma 4) punktu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrā teikuma pārkāpums.


title: Lieta C-127/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. martā iesniedza Augstākā tiesa (Latvija) – Andrejs Surmačs/Finanšu un kapitāla tirgus komisija

text:
               26.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 159/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. martā iesniedza Augstākā tiesa (Latvija) – Andrejs Surmačs/Finanšu un kapitāla tirgus komisija
   (Lieta C-127/14)
   2014/C 159/20
   Tiesvedības valoda – latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākā tiesa

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Andrejs Surmačs

      Atbildētāja: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/19/EK (1) par noguldījumu garantiju sistēmām I pielikuma 7. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tajā noteiktais to personu uzskaitījums, kuras ir atzīstamas par ar attiecīgo kredītiestādi saistītām personām, kurām ir liedzamas tiesības uz garantēto atlīdzību, ir izsmeļošs?

               2.

               Vai personu, kurai atbilstoši amata aprakstam ir tiesības plānot, koordinēt un pārraudzīt nevis kredītiestādes darbību kopumā, bet kādu kredītiestādes darbības virzienu vai funkcijas izpildi, tomēr nav paredzēta iespēja dot rīkojumus vai pieņemt citām personām saistošus lēmumus, var atzīt par kredītiestādes vadītāju vai citu personu atbilstoši Direktīvas I pielikuma 7. punktam? Vai ir nozīme konkrēta kredītiestādes darbības virziena vai funkcijas saturam?

               3.

               Vai Direktīvas I pielikuma 7. punkta interpretācija ir tāda, ka dalībvalsts var liegt garantētās atlīdzības izmaksu personai, kura atbilstoši amata aprakstā paredzētajiem amata pienākumiem un tiesībām nav atzīstama par vadītāju, tomēr tai faktiski ir bijusi būtiska ietekme uz kredītiestādes vadītāju vai personiski atbildīgu personu būtiskiem lēmumiem? Vai šajā kontekstā nozīmīga var būt ietekme, kurai ir tikai neformāls raksturs, kas izriet no personas autoritātes, zinātības un informētības par kredītiestādes darbību?

      (1)  OV L 135, 5. lpp.


title: Lieta C-6/08: Tiesas 2008. gada 19. jūnija rīkojums — US Steel Košice s.r.o. /Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Direktīva 2003/87/EK — Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma — Piesārņojuma integrēta novēršana un samazināšana — Slovākijas Republika — Pievienošanās akts — Kvotu sadale — Laikposms no 2008. līdz 2012. gadam — Nosacījumi — Tieša ietekme — Neieņemamība)

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/13

         Tiesas 2008. gada 19. jūnija rīkojums — US Steel Košice s.r.o./Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-6/08) (1)

   (Apelācija - Direktīva 2003/87/EK - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma - Piesārņojuma integrēta novēršana un samazināšana - Slovākijas Republika - Pievienošanās akts - Kvotu sadale - Laikposms no 2008. līdz 2012. gadam - Nosacījumi - Tieša ietekme - Neieņemamība)
   (2008/C 285/21)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: US Steel Košice s.r.o. (pārstāvji — C. Thomas, Solicitor, E. Vermulst, advocaat)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Wölker un D. Lawunmi)
   Priekšmets
   Apelācija par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2007. gada 1. oktobra rīkojumu lietā T-27/07 U.S. Steel Košice s.r.o./Eiropas Kopienu Komisija, ar kuru kā nepieņemama ir noraidīta prasība atcelt Komisijas 2006. gada 29. novembra lēmumu par valsts plānu par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu piešķiršanu, ko Slovākija paziņoja par laikposmu no 2008. līdz 2012. gadam saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK (OV L 275, 32. lpp.) — Fiziskas vai juridiskas personas — Tiesību akti, kas tās skar tieši un individuāli — Tieša ietekme — Kritēriji
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelāciju noraidīt;

               2)

                  US Steel Košice s.r.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 64, 8.3.2008.


title: Lieta T-411/16: Prasība, kas celta 2016. gada 31. jūlijā – Syriatel Mobile Telecom/Padome

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/18

      Prasība, kas celta 2016. gada 31. jūlijā – Syriatel Mobile Telecom/Padome
      (Lieta T-411/16)
      (2016/C 364/15)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damaska, Sīrija) (pārstāvis – E. Ruchat, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atzīt prasītājas prasību par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  līdz ar to atcelt 2016. gada 27. maija Lēmumu (KĀDP) 2016/850 un sekojošos izpildes aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

                  —

                  piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kuras ir paredzētas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECTK”) 6. un 13. pantā, Līguma par Eiropas Savienību (turpmāk tekstā – “LESD”) 215. pantā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. un 47. pantā.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, jo ar Padomes sniegto pamatojumu neesot izpildīts pienākums, kas Eiropas Savienības iestādēm ir paredzēts ECTK 6. pantā, LESD 296. pantā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā, ko Padome esot pieļāvusi attiecībā uz prasītājas piedalīšanos Sīrijas režīma finansēšanā.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētie pasākumi nepamatoti un nesamērīgi ierobežo prasītājas pamattiesības un it īpaši tās īpašumtiesības, kas ir paredzētas ECTK pirmā papildprotokola 1. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantā, kā arī tās tiesības uz reputācijas aizsardzību, kas ir paredzētas ECTK 8. pantā un 10. panta 2. punktā.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas Padomes 2005. gada 2. decembra Vadlīnijas attiecībā uz ierobežojošu pasākumu (sankciju) īstenošanu un novērtēšanu Eiropas Savienības kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā (Padomes 2005. gada 2. decembra dokuments 15114/05).


title: Lieta T-70/14: Prasība, kas celta 2014. gada 27. janvārī – UAB MELT WATER /ITSB (Pudeles forma)

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/49

         Prasība, kas celta 2014. gada 27. janvārī – UAB MELT WATER/ITSB (Pudeles forma)
   (Lieta T-70/14)
   2014/C 112/63
   Tiesvedības valoda – lietuviešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Izpētes un ražošanas sabiedrība MELT WATER UAB (Klaipėda, Lietuva) (pārstāve – V. Viešūnaitė, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju piektās padomes 2013. gada 26. novembra lēmumu R 481/2013-5 un piespriest ITSB reģistrēt kā Kopienas preču zīmi preču zīmi, kuru veido pudeles forma un kuru prasītāja – izpētes un ražošanas sabiedrība MELT WATER UAB ir pieteikusi reģistrācijai (reģistrācijas pieteikums Nr. 010751584);

               —

               piespriest atlīdzināt prasītājas – izpētes un ražošanas sabiedrības MELT WATER UAB tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest atbildētājam – ITSB iesniegt dokumentus saistībā ar šo Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu (reģistrācijas pieteikums Nr. 010751584).

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: trīsdimensiju preču zīmes, kas attēlo pudeles formu, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē– Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 010751584

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 4. pants un 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts kopsakarā ar saistīto Eiropas Savienības tiesas judikatūru


title: Lieta T-130/11: Prasība, kas celta 2011. gada 7. martā — Gossio/Padome

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/20

         Prasība, kas celta 2011. gada 7. martā — Gossio/Padome
   (Lieta T-130/11)
   2011/C 130/38
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Marcel Gossio (Abidjan, Kotdivuāra) (pārstāvis — G. Collard, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu:

               —

               atzīt, ka attiecībā uz prasītāju Marcel GOSSIO Padomes 2011. gada 14. janvāra Regula (ES) Nr. 25/2011 un Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmums 2011/18/KĀDP, kas ir publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2011. gada 15. janvārī, ir faktiski nepamatoti;

               —

               līdz ar to

                           —

                           atcelt Padomes 2011. gada 14. janvāra Regulu (ES) Nr. 25/2011 un Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmumu 2011/18/KĀDP;

                           —

                           pakārtoti, likt svītrot Marcel GOSSIO vārdu no minētās regulas un minētā lēmuma pielikumā iekļautajiem sarakstiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumam prasītājs izvirza divus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats, kas attiecas uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu tiktāl, ciktāl pamatojums prasītāja iekļaušanai to personu un vienību sarakstā, uz kuriem attiecas ierobežojošie pasākumi, esot stereotipisks, jo neesot norādīts neviens konkrēts faktisks pierādījums, kas ļautu novērtēt minētās iekļaušanas atbilstību.

               2)

               Otrais pamats, kas attiecas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā tiktāl, ciktāl prasītāja kā pārvaldes iestādes pārstāvja kompetencē, ņemot vērā viņa amata pienākumus, neesot pakļauties konkrēta prezidenta varai, bet viņam esot jāveic savi amata pienākumi, nodrošinot tās pārvaldes iestādes turpinātību, pie kuras viņš pieder.


title: Lieta C-298/08: Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 12. marta spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2006/22/EK — Tiesību aktu tuvināšana — Sociālās jomas tiesību akti attiecībā uz darbībām autotransporta jomā — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/12

         Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 12. marta spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-298/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2006/22/EK - Tiesību aktu tuvināšana - Sociālās jomas tiesību akti attiecībā uz darbībām autotransporta jomā - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2009/C 113/24
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — N. Yerrell un I. Chatzigiannis)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvis — N. Dafniou)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/22/EK par minimālajiem nosacījumiem Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 un Nr. 3821/85 īstenošanai saistībā ar sociālās jomas tiesību aktiem attiecībā uz darbībām autotransporta jomā un par Padomes Direktīvas 88/599/EEK atcelšanu (OV L 102, 35. lpp.) prasības, nepieņemšana paredzētajā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvu 2006/22/EK par minimālajiem nosacījumiem Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 un Nr. 3821/85 īstenošanai saistībā ar sociālās jomas tiesību aktiem attiecībā uz darbībām autotransporta jomā un par Padomes Direktīvas 88/599/EEK atcelšanu, Grieķijas Republika nav izpildījusi Direktīvā 2006/22 paredzētos pienākumus;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 223, 30.8.2008.


title: Lieta C-310/09: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. septembra spriedums ( Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique/Accor SA (Kapitāla brīva aprite — Nodokļu režīms attiecībā uz dividendēm — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko tiek piešķirts nodokļa kredīts par dividendēm, kuras mātes sabiedrībai izmaksājušas meitas sabiedrības, kas ir rezidentes — Atteikums piešķirt nodokļa kredītu par dividendēm, kuras izmaksājušas meitas sabiedrības, kas nav rezidentes — Dividenžu sadalīšana tālāk starp akcionāriem, ko veic mātes sabiedrība — Nodokļa kredīta atskaitīšana no priekšnodokļa, kas mātes sabiedrībai ir jāmaksā, veicot tālāku sadalīšanu — Atteikums atmaksāt mātes sabiedrības samaksāto priekšnodokli — Nepamatota iedzīvošanās — Pierādījumi, ko prasa iesniegt saistībā ar nodokļu uzlikšanu meitas sabiedrībām, kuras nav rezidentes)

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/2

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. septembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique/Accor SA

   (Lieta C-310/09) (1)

   (Kapitāla brīva aprite - Nodokļu režīms attiecībā uz dividendēm - Valsts tiesiskais regulējums, ar ko tiek piešķirts nodokļa kredīts par dividendēm, kuras mātes sabiedrībai izmaksājušas meitas sabiedrības, kas ir rezidentes - Atteikums piešķirt nodokļa kredītu par dividendēm, kuras izmaksājušas meitas sabiedrības, kas nav rezidentes - Dividenžu sadalīšana tālāk starp akcionāriem, ko veic mātes sabiedrība - Nodokļa kredīta atskaitīšana no priekšnodokļa, kas mātes sabiedrībai ir jāmaksā, veicot tālāku sadalīšanu - Atteikums atmaksāt mātes sabiedrības samaksāto priekšnodokli - Nepamatota iedzīvošanās - Pierādījumi, ko prasa iesniegt saistībā ar nodokļu uzlikšanu meitas sabiedrībām, kuras nav rezidentes)
   2011/C 319/03
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

   Conseil d'État

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

      Atbildētājs: Accor SA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil d'État (Francija) — EK līguma 43. un 56. panta interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru atšķirīgi tiek apliktas ar nodokli dividendes no meitas sabiedrībām, kuri ir reģistrēti mātes sabiedrības rezidences valstī, un meitas uzņēmumi, kuri ir reģistrēti citās dalībvalstīs — Iespēja no priekšnodokļa, kurš ir jāmaksā mātes sabiedrībai, sadalot saņemtās dividendes tālāk starp saviem akcionāriem, atskaitīt nodokļa kredītu, kas ir saistīts ar šo dividenžu izmaksāšanu, ja tās ir saņemtas no Francijā reģistrētas meitas sabiedrības, bet šādas iespējas neesamība, ja dividendes ir saņemtas no meitas uzņēmuma, kurš ir reģistrēts citā Kopienas dalībvalstī — Atteikums atmaksāt mātes sabiedrības samaksāto priekšnodokli, pamatojoties uz nepamatotu iedzīvošanos vai kaitējuma neesamību minētajai sabiedrībai — Mātes sabiedrības samaksāto summu atmaksāšana, ja tiek uzrādīti pierādījumi par tās meitas sabiedrību samaksāto nodokli citā dalībvalstī, kas nav tās mātes sabiedrības juridiskās adreses atrašanās vietas dalībvalsts — Līdzvērtības un efektivitātes principu ievērošana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 49. un 63. pants nepieļauj dalībvalsts tiesību aktus — tādus kā pamata lietā aplūkojamie —, kuru mērķis ir novērst nodokļu dubulto ekonomisko uzlikšanu dividendēm un kuri ļauj mātes sabiedrībai no priekšnodokļa, kas tai ir jāmaksā, sadalot tālāk starp saviem akcionāriem dividendes, kuras tā ir saņēmusi no savām meitas sabiedrībām, atskaitīt nodokļa kredītu, kas ir saistīts ar šo dividenžu izmaksāšanu, ja tās nāk no šajā dalībvalstī reģistrētas meitas sabiedrības, bet šādu iespēju nepiešķir, ja šīs dividendes ir izmaksājusi meitas sabiedrība, kas ir reģistrēta kādā citā dalībvalstī, jo šajā pēdējā gadījumā minētie tiesību akti nedod tiesības uz nodokļa kredītu, kas būtu saistīts ar to, ka šī meitas sabiedrība izmaksā dividendes;

               2)

               gadījumā, ja tāds nodokļu režīms kā pamata lietā aplūkojamais pats par sevi nenozīmē nodokļa, kas nelikumīgi iekasēts no nodokļa maksātāja, pārnešanu uz trešām personām, Savienības tiesības neļauj dalībvalstij atteikt mātes sabiedrības samaksāto summu atmaksāšanu, pamatojoties uz to, ka vai nu šāda atmaksāšana tai radītu nepamatotu iedzīvošanos, vai arī ka no mātes sabiedrības viedokļa tās samaksāta summa nav ne grāmatvedības saistības, ne nodokļu slogs, bet gan tā tikai ir atskaitāma no kopējās summas, kas varētu tikt sadalīta tālāk starp tās akcionāriem;

               3)

               līdzvērtības un efektivitātes principi pieļauj, ka tādu summu atmaksāšana mātes sabiedrībai, kas nodrošinātu vienāda nodokļu režīma piemērošanu dividendēm, ko izmaksājušas šīs sabiedrības Francijā reģistrētās meitas sabiedrības, un dividendēm, ko izmaksājušas tās citās dalībvalstīs reģistrētās meitas sabiedrības, un ko mātes sabiedrība sadala tālāk [starp saviem akcionāriem], tiek pakļauta nosacījumam, ka nodokļa maksātājs sniedz pierādījumus, kas ir tikai tā rīcībā un kas attiecībā uz katru strīdus dividendi cita starpā norāda uz faktiski piemēroto nodokļa likmi un faktiski samaksāto nodokļa summu par ienākumiem, kurus ir guvušas meitas sabiedrības, kas atrodas citās dalībvalstīs, lai gan par meitas sabiedrībām, kuras atrodas Francijā, šādi pierādījumi, kas ir zināmi administrācijai, netiek pieprasīti. Šo pierādījumus tomēr var prasīt iesniegt tikai ar nosacījumu, ka nav praktiski neiespējami vai pārmērīgi grūti sniegt pierādījumus par to, ka citās dalībvalstīs reģistrētās meitas sabiedrības ir samaksājušas nodokli, cita starpā ņemot vērā minēto dalībvalstu tiesību normas saistībā ar nodokļu dubultas ekonomiskās uzlikšanas novēršanu un maksājamā sabiedrību ienākuma nodokļa uzskaiti, kā arī administratīvo dokumentu glabāšanu. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai šie nosacījumi ir izpildīti pamata lietā.

      (1)  OV C 233, 26.09.2009.


title: Lieta C-76/07: Prasība, kas celta 2007. gada 12. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/20

         Prasība, kas celta 2007. gada 12. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-76/07)
   (2007/C 95/36)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — B. Stromsky, pārstāvis)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2005. gada 8. aprīļa Direktīvu 2005/28/EK, ar ko nosaka labas klīniskās prakses principus un sīki izstrādātas pamatnostādnes attiecībā uz pētāmām cilvēkiem paredzētām zālēm, kā arī prasības attiecībā uz šādu zāļu ražošanas atļauju vai importēšanu (1), Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šās direktīvas 31. pants;
               Pakārtoti:
               atzīt, ka, nepaziņojot Komisijai normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2005. gada 8. aprīļa Direktīvu 2005/28/EK, ar ko nosaka labas klīniskās prakses principus un sīki izstrādātas pamatnostādnes attiecībā uz pētāmām cilvēkiem paredzētām zālēm, kā arī prasības attiecībā uz šādu zāļu ražošanas atļauju vai importēšanu, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šās direktīvas 31. pants;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2005/28/EK transponēšanai beidzās 2006. gada 29. janvārī.

      (1)  OV L 91, 13. lpp.


title: Lieta T-21/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. aprīļa spriedums – Franmax/EUIPO – Ehrmann (“Dino”) Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Dino” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas attēlo dinozauru – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/48

      Vispārējās tiesas 2016. gada 26. aprīļa spriedums – Franmax/EUIPO – Ehrmann (“Dino”)
      (Lieta T-21/15) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Dino” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas attēlo dinozauru - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2016/C 211/60)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Franmax UAB (Viļņa, Lietuva) (pārstāvis – E. Saukalas, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji – J. Crespo Carrillo, pārstāvis, kam palīdz B. Uriarte Valiente, advokāts)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäu (Oberschönegg, Vācija) (pārstāvis – A. Gaul, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2014. gada 23. oktobra lēmumu lietā R 2012/2013–5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäu un Franmax UAB

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Franmax UAB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 107, 30.3.2015.


title: Lieta C-28/12: Prasība, kas celta 2012. gada 18. janvārī — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/23

         Prasība, kas celta 2012. gada 18. janvārī — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-28/12)
   2012/C 73/40
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Valero Jordana, K. Simonsson un S. Bartelt)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes un Padomē 2011. gada 16. jūnijā sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju lēmumu par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm, no vienas puses, Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, Islandi, no trešās puses, un Norvēģijas Karalisti, no ceturtās puses; un par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Papildnolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, Islandi, no otras puses, un Norvēģijas Karalisti, no trešās puses, par to, kā piemērot Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm, no vienas puses, Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, Islandi, no trešās puses, un Norvēģijas Karalisti, no ceturtās puses (2011/708/ES) (1);

               —

               nospriest, ka Lēmuma 2011/708/ES sekas paliek spēkā;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Ar šo prasības pieteikumu Komisija lūdz atcelt “Padomes un Padomē 2011. gada 16. jūnijā sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju lēmumu” (Lēmums 2011/708/ES) (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums” vai “apstrīdētais pasākums”), kurš tika pieņemts gaisa transporta jomā. Tas attiecas uz [lēmumu] parakstīt un provizoriski piemērot [vienošanos par] Islandes un Norvēģijas Karalistes pievienošanos Gaisa transporta nolīgumam starp Amerikas Savienotajām Valstīm, no vienas puses, ES un tās dalībvalstīm, no otras puses, kā arī parakstīt un provizoriski piemērot minētā nolīguma Papildnolīgumu.

               2)

               Prasības pieteikums ir pamatots ar šādiem trim pamatiem:

               3)

               Pirmkārt, Komisija apgalvo, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, Padome esot pārkāpusi Līguma par Eiropas Savienību (LES) 13. panta 2. punktu, skatot to kopā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 2. un 5. punktu, jo no LESD 218. panta 2. un 5. punkta izriet, ka Padome ir iestāde, kas izsniedz atļauju parakstīt un provizoriski piemērot nolīgumus. Tādēļ lēmums bija jāpieņem tikai Padomei, nevis arī dalībvalstīm, sanākot Padomē.

               4)

               Savā otrajā pamatā Komisija apgalvo, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, Padome esot pārkāpusi LESD 218. panta 8. punkta pirmo daļu, kā arī LESD 100. panta 2. punktu, saskaņā ar kuru Padomei ir jārīkojas ar kvalificētu balsu vairākumu. Dalībvalstu, kuras sanāca Padomē, lēmums nav Padomes lēmums, bet gan dokuments, kuru pieņem dalībvalstis kopīgi kā savu valdību locekļi un tie nerīkojas kā Padomes locekļi. Ņemot vērā šī dokumenta raksturu, tam jābūt pieņemtam vienbalsīgi. Tā rezultātā, uzskatot abus lēmumus par vienu un uz tiem attiecinot vienbalsīguma [prasību], kvalificētā vairākuma prasībai, kas ir noteikta LESD 218. panta 8. punkta pirmajā daļā, zūd jebkāda jēga.

               5)

               Visbeidzot, Padome esot pārkāpusi mērķus, kuri ir noteikti Līgumos, un godīgas sadarbības principu, kurš ir noteikts LES 13. panta 2. punktā. Padomei esot bijis jāizmanto savas pilnvaras tādā veidā, lai netiku pārkāpts LESD 218. pantā noteiktais Savienības un Savienības procedūru institucionālais ietvars, un tas esot bijis jādara saskaņā ar Līgumos noteiktajiem mērķiem.

      (1)  OV L 283, 1. lpp.


title: Lieta C-103/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 21. februārī ierosinājis Angel Angelidis par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2006. gada 5. decembra spriedumu lietā T-416/03 Angelidis /Eiropas Parlaments

text:
               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/3

         Apelācija, ko 2007. gada 21. februārī ierosinājis Angel Angelidis par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2006. gada 5. decembra spriedumu lietā T-416/03 Angelidis/Eiropas Parlaments
   (Lieta C-103/07 P)
   (2007/C 129/04)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Angel Angelidis (pārstāvis — E. Boigelot, avocat)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               apelāciju atzīt par pieņemamu un pamatotu un tādējādi

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. decembra spriedumu lietā T-416/03 Angelidis/Parlaments;

               —

               iztiesāt prāvu, apmierinot sākotnējo prasītāja prasību lietā T-416/03:

                           —

                           atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2003. gada 4. marta lēmumu par prasītāja novērtējuma ziņojuma par 2001. gadu galīgu pieņemšanu;

                           —

                           atcelt minēto lēmumu attiecībā uz 2001. gadu;

                           —

                           noteikt zaudējumus par nodarīto morālo kaitējumu un apdraudējumu karjerā gan būtisko kļūdu, gan arī ievērojami novēlotās minētā ziņojuma par 2001. gadu sagatavošanas dēļ, tādējādi radot īpašas neērtības, ex aequo et bono EUR 20.000 apmērā, tos palielinot vai samazinot tiesvedības laikā;

                           —

                           piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktu.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar savu apelācijas sūdzību prasītājs būtībā pārmet Pirmās instances tiesai, ka tā ir pieļāvusi vairākas kļūdas Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 26. un 43. panta, kā arī vispārīgo noteikumu par šo Civildienesta noteikumu pantu īstenošanu interpretācijā. Šīs kļūdas galvenokārt attiecas uz Pirmās instances tiesas veiktu plašu vērtējumu saistībā ar šauri skatāmiem gadījumiem, kuros var atkāpties no noteikuma, atbilstoši kuram novērtējuma ziņojuma vērtēšana un apstiprināšana ir jāveic diviem dažādiem novērtētā ierēdņa hierarhijas locekļiem, un Pirmās instances tiesas pieņēmumu par nepieciešamības konsultēties ar tieši — salīdzinājumā ar šo ierēdni — augstākstāvošu ierēdni neesamību. Šo divu aspektu kontekstā apstrīdētajā spriedumā ir vērojama virkne trūkumu Pirmās instances tiesas sniegtajā pamatojumā, ar ko tādējādi nepareizi tika novērtēti vairāki prasītāja iesniegtie pierādījumi.


title: Lieta C-560/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 9. septembra spriedumu lietā T-300/07 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE /Eiropas Komisija 2010. gada 26. novembrī iesniedza Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/3

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 9. septembra spriedumu lietā T-300/07 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Eiropas Komisija 2010. gada 26. novembrī iesniedza Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE

   (Lieta C-560/10 P)
   2011/C 72/04
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (pārstāvji — N. Korogiannakis, M. Dermitzakis, Attorneys at Law)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu;

               —

               atcelt Komisijas (ĢD ENTR) lēmumu noraidīt apelācijas sūdzības iesniedzēja piedāvājumu, kas tika iesniegts, atbildot uz paziņojuma par atklātu konkursu ENTR/05/078 — TAVA EIROPA 1. daļu (Rediģēšana un tulkošana) par portāla “Tava Eiropa” vadību un uzturēšanu (OV 2006/S 143-153057), un piešķirt līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam;

               —

               nodot lietu Vispārējai tiesai, lai tā pārbaudītu atlikušos jautājumus saistībā ar abām konkursa daļām, tostarp prasību atlīdzināt zaudējumus, ko Vispārējā tiesa vēl nav izskatījusi;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un pārējos izdevumus, tostarp tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē, arī tad, ja šī apelācijas sūdzība tiek noraidīta, kā arī tiesāšanās izdevumus sakarā ar šo apelācijas sūdzību, ja tā ir pamatota.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un kļūdaini interpretējusi Finanšu regulas (1) 100. panta 2. punktu un īstenošanas noteikumu 149. pantu, jo ir pieļāvusi, ka, tā kā apelācijas sūdzības iesniedzējas piedāvājums nesasniedza 70 % no robežvērtības, Komisija likumīgi neinformēja apelācijas sūdzības iesniedzēju par konkursā uzvarējušā pretendenta nopelniem. Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka spriedums neesot pietiekami pamatots, jo Vispārējā tiesa neesot rūpīgi un individuāli izskatījusi iebildi par pārskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes principu pārkāpumu.

      (1)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.).


title: Lieta C-62/06: Tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 18. decembra spriedums ( Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas / ZF Zefeser — Importação e Exportação de Produtos Alimentares Lda (Regula (EEK) Nr. 1697/79 — 3. pants — Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa — Krimināli sodāma rīcība — Iestāde, kuras kompetencē ir rīcības kvalifikācija)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/12

         Tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 18. decembra spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas/ZF Zefeser — Importação e Exportação de Produtos Alimentares Lda

   (Lieta C-62/06) (1)

   (Regula (EEK) Nr. 1697/79 - 3. pants - Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa - Krimināli sodāma rīcība - Iestāde, kuras kompetencē ir rīcības kvalifikācija)
   (2008/C 51/19)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Iesniedzējtiesa
   Supremo Tribunal Administrativo
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas

      Atbildētāja: ZF Zefeser — Importação e Exportação de Produtos Alimentares Lda

      Piedaloties: Ministério Público

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supremo Tribunal Administrativo — Padomes 1979. gada 24. jūlija Regulas (EEK) Nr. 1697/79 par to ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu pēcmuitošanas piedziņu, kas nav iekasēti no parādnieka, kurš ir deklarējis muitas procedūrai preces, par kurām ir jāmaksā šādi nodokļi (OV L 197, 1. lpp.) 3. panta interpretācija — “Krimināli sodāma rīcība” — Jēdziens un kvalifikācija
   Rezolutīvā daļa
   Rīcības kvalificēšana par“krimināli sodāmu rīcību” Padomes 1979. gada 24. jūlija Regulas (EEK) Nr. 1697/79 par to ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu pēcmuitošanas piedziņu, kas nav iekasēti no personas, kura deklarējusi muitas procedūrai preces, par kurām ir jāmaksā šādi nodokļi, 3. panta pirmās daļas izpratnē ietilpst to muitas iestāžu kompetencē, kurām ir jānosaka precīza attiecīgā ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļa summa.

      (1)  OV C 86, 8.4.2006.


title: Lieta T-58/13: Prasība, kas celta 2013. gada 29. janvārī — Club Hotel Loutraki u.c./Komisija

text:
               20.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 114/36

         Prasība, kas celta 2013. gada 29. janvārī — Club Hotel Loutraki u.c./Komisija
   (Lieta T-58/13)
   2013/C 114/58
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Club Hotel Loutraki (Loutraki, Grieķija), Vivere Entertainment AE (Atēnas, Grieķija), Theros International Gaming, Inc. (Patra, Grieķija), Elliniko Casino Kerkyras (Atēnas), Casino Rodos (Rodosa, Grieķija) un Porto Carras AE (Alimos, Grieķija) un Kazino Aigaiou AE (Syros, Grieķija) (pārstāvis — S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2012. gada 3. oktobra Lēmumu C(2012) 6777, galīgā redakcija, par valsts atbalsta lietu SA 33988 (2011/N);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.
   Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas prasītāju tiesības tikt uzklausītiem, kas noteiktas LESD 108. panta 2. punktā, jo Komisija nav sākusi oficiālo izmeklēšanas procedūru saskaņā ar Regulas Nr. 659/1999 4. panta 4. punktu, 6. un 20. pantu; šāda bezdarbība ir pilnvaru nepareiza izmantošana.

               —

               Komisija ir pārkāpusi LESD 108. panta 2. punktu un Regulas 4. un nākamos pantus tiktāl, ciktāl tā būtībā īstenoja formālās izmeklēšanas procedūru, neievērojot tās formālās prasības, tādējādi liedzot prasītājiem — sūdzības iesniedzējiem, kā arī citām attiecīgajām personām tiesības tikt uzklausītām.

         Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un ir pārkāptas prasītāju tiesības uz labu pārvaldību attiecīgi saskaņā ar LESD 296. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu.

               —

               Tā kā apstrīdētajā lēmumā nav norādīti ekonomiskie dati un skaitļi, tajā nav skaidri un viennozīmīgi izklāstīta Komisija argumentācija, lai prasītāji varētu pārliecināties par iemesliem secinājumam, ka attiecīgie pasākumi nav valsts atbalsts. Šie trūkumi nevar tikt attaisnoti ar norādi uz pienākumu glabāt komercnoslēpumu.

               —

               Prasītāji arī apstrīd būtisko ekonomisko rādītāju konfidenciālo raksturu.

         Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas prasītāju tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kas paredzētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā (ECPAK) 6. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā.

               —

               Prasītāju tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā ir pārkāptas to pašu iemeslu dēļ, kas norādīti saistībā ar 2. pamatu. Prasītājiem ir grūtībās tieši apstrīdēt apstrīdētā lēmuma būtību, jo tie nav spējīgi ne ar kādiem pasākumiem noskaidrot tā argumentāciju; šī argumentācija ir pilnībā balstīta uz ekonomiskiem datiem, kuri netiek atklāti.

         Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, izvērtējot VLT līguma kopā ar pielikumu saderīgumu un secinot, ka tie nepiešķir ekonomisku priekšrocību OPAP.

               —

               Ekonomiska rakstura priekšrocību piešķiršana, kas ir formāla prasība valsts atbalsta pastāvēšanai, ir jāizvērtē konkrētā tirgū, nevis pēc izvērtēšanas kopā ar citiem līdzīgiem pasākumiem, kas piešķirti tam pašam saņēmējam citā tirgū, neatkarīgi no tā vai pirmie pasākumi ir līdzīgi otrajiem. Pretējā gadījumā konkurences aizsardzība būtu ļoti nepilnīga.

               —

               Katrā ziņā šāda kopēja izvērtēšana nevar tikt veikta pasākumiem, kas piemērojami dažādos laika posmos.


title: lieta T-296/05: Prasība, kas celta 2005. gada 28. jūlijā — Luigi Marcuccio/Eiropas Kopienu Komisija

text:
               15.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 257/13

         Prasība, kas celta 2005. gada 28. jūlijā — Luigi Marcuccio/Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta T-296/05)
   (2005/C 257/25)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luidži Markučio, [Luigi Marcuccio] (Trifase [Trifase], Itālija), ko pārstāv Alesandro Distante [Alessandro Distante], avvocato.

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja Eiropas Kopienu kopējai veselības apdrošināšanas shēmai iesniegtais pieteikums;

               —

               piespriest atbildētājai, kompensējot prasītājam 100 % apmērā medicīniskos izdevumus, kuri viņam radušies laika periodā no 2002. gada 4. janvāra līdz 2004. gada 19. maijam un kurus viņš bija lūdzis atlīdzināt atbilstoši kopējai shēmai, izmaksāt starpību starp prasītājam jau izmaksāto naudas summu, kas prasītājam pārskaitīta, atlīdzinot medicīniskos izdevumus un to atlīdzību 100 % apmērā, tas ir 2 572,32 eiro, vai mazāku vai lielāku summu, ko par pamatotu atzītu Pirmās instances tiesa;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt nokavējuma procentus 10 % apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs šajā lietā apstrīd atbildētājas atteikumu atlīdzināt prasītājam radušos medicīniskos izdevumus 100 % apmērā.
   Savu prasību pamatojot, prasītājs atsaucas uz Civildienesta noteikumu 72. panta pārkāpumu un rūpības un labas pārvaldības pienākumu, kā arī uz pamatojuma nesniegšanu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā.


title: Valsts atbalsta apstiprināšana saskaņā ar LESD 107. un 108. pantu – Gadījumi, pret kuriem Komisijai nav iebildumu  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 12/1

         Valsts atbalsta apstiprināšana saskaņā ar LESD 107. un 108. pantu
   Gadījumi, pret kuriem Komisijai nav iebildumu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   2012/C 12/01

               Lēmuma pieņemšanas datums

               26.4.2011.

               Atbalsts Nr.

               SA.31494 (N 376/10)

               Dalībvalsts

               Nīderlande

               Reģions

               —

               Nosaukums (un/vai saņēmēja nosaukums)

                  Natuurbeheer

               Juridiskais pamats

                  Wet inrichting landelijk gebied

               Pasākuma veids

               Atbalsta shēma

               Mērķis

               Vides aizsardzība

               Atbalsta veids

               Tiešā dotācija

               Budžets

                           Plānotie gada izdevumi EUR 28,5 miljoni

                           Kopējais plānotais atbalsta apjoms EUR 171 miljoni

               Atbalsta intensitāte

               84 %

               Atbalsta ilgums

               1.1.2011.–31.10.2017.

               Tautsaimniecības nozares

               Lauksaimniecība

               Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese

                  Gedeputeerde staten van de provincies

               Cita informācija

               —

         Lēmuma autentiskais(-ie) teksts(-i) bez konfidenciālās informācijas ir pieejams(-i):
   http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/state_aids_texts_lv.htm

               Lēmuma pieņemšanas datums

               20.12.2011.

               Atbalsts Nr.

               SA.33370 (11/N)

               Dalībvalsts

               Francija

               Reģions

               —

               Nosaukums (un/vai saņēmēja nosaukums)

                  Régimes d'aide au cinéma et à l'audiovisuel

               Juridiskais pamats

                  Décret 99-130 du 24 février 1999; décret 98-35 du 14 janvier 1998; décret 95-110 du 2 février 1995; loi 85-695 du 11 juillet 1985; décret 2008-508 du 29 mai 2008; décret 2008-509 du 29 mai 2009

               Pasākuma veids

               Atbalsta shēma

               Mērķis

               Kultūras veicināšana

               Atbalsta veids

               Parafiskālais maksājums

               Budžets

                           Plānotie gada izdevumi EUR 744 miljoni

                           Kopējais plānotais atbalsta apjoms EUR 4 464 miljoni

               Atbalsta intensitāte

               50 %

               Atbalsta ilgums

               Līdz 31.12.2017.

               Tautsaimniecības nozares

               Plašsaziņas līdzekļi

               Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese

                              Centre National du Cinéma et de l'Image Animée

                              12 rue de Lübeck

                              75784 Paris Cedex 16

                              FRANCE

               Cita informācija

               —

         Lēmuma autentiskais(-ie) teksts(-i) bez konfidenciālās informācijas ir pieejams(-i):
   http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/state_aids_texts_lv.htm

               Lēmuma pieņemšanas datums

               8.11.2011.

               Atbalsts Nr.

               SA.33538 (11/N)

               Dalībvalsts

               Īrija

               Reģions

               —

               Nosaukums (un/vai saņēmēja nosaukums)

                  Regional Airports — Capital Expenditure grant Scheme

               Juridiskais pamats

                  Article 28.4 of the Constitution of Ireland Central Fund (Permament Provisions) Act, 1965; Appropration Act, 2010

               Pasākuma veids

               Atbalsta shēma

               Mērķis

               Nozaru attīstība

               Atbalsta veids

               Tiešā dotācija

               Budžets

               Kopējais plānotais atbalsta apjoms EUR 65,5 miljoni

               Atbalsta intensitāte

               90 %

               Atbalsta ilgums

               Līdz 31.12.2014.

               Tautsaimniecības nozares

               Gaisa transports

               Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese

                              Department of Transport Tourism and Sport

                              44 Kildare Street

                              Dublin 2

                              IRELAND

               Cita informācija

               —

         Lēmuma autentiskais(-ie) teksts(-i) bez konfidenciālās informācijas ir pieejams(-i):
   http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/state_aids_texts_lv.htm

               Lēmuma pieņemšanas datums

               20.12.2011.

               Atbalsts Nr.

               SA.33662 (11/NN)

               Dalībvalsts

               Vācija

               Reģions

                  Berlin, Mecklenburg-Vorpommern

               Nosaukums (un/vai saņēmēja nosaukums)

                  Solon SE

               Juridiskais pamats

                           1.

                              Gesetz über die Feststellung des Bundeshaushaltsplans für das Jahr 2011 (Haushaltsgesetz 2011), vom 22. Dezember 2010

                           2.

                              Gesetz über die Feststellung des Haushaltsplans von Berlin für die Haushaltsjahre 2010 und 2011 (Haushaltsgesetz 2010/2011), vom 17. Dezember 2009

                           3.

                              Gesetz über die Feststellung des Haushaltsplans des Landes Mecklenburg-Vorpommern für die Haushaltsjahre 2010 und 2011 und die Festlegung der Verbundquoten des Kommunalen Finanzausgleichs in den Jahren 2010 und 2011, vom 18. Dezember 2009

               Pasākuma veids

               Individuāls atbalsts

               Mērķis

               Grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšana

               Atbalsta veids

               Garantija, procentu subsīdija

               Budžets

                           Plānotie gada izdevumi EUR 46,84 miljoni

                           Kopējais plānotais atbalsta apjoms EUR 46,84 miljoni

               Atbalsta intensitāte

               —

               Atbalsta ilgums

               8.8.2011.–31.12.2011.

               Tautsaimniecības nozares

               Elektroiekārtas un optiskās iekārtas

               Piešķīrējas iestādes nosaukums un adrese

                              Ministerium für Wirtschaft, Arbeit und Tourismus Mecklenburg-Vorpommern

                              Johannes-Stelling-Straße 14

                              19053 Schwerin

                              DEUTSCHLAND

                              Bundesamt für zentrale Dienste und offene Vermögensfragen

                              DGZ-Ring 12

                              13086 Berlin

                              DEUTSCHLAND

                              Senatsverwaltung für Finanzen Berlin

                              Klosterstraße 59

                              10179 Berlin

                              DEUTSCHLAND

                              Finanzministerium Mecklenburg-Vorpommern

                              Schloßstraße 9-11

                              19053 Schwerin

                              DEUTSCHLAND

               Cita informācija

               —

         Lēmuma autentiskais(-ie) teksts(-i) bez konfidenciālās informācijas ir pieejams(-i):
   http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/state_aids_texts_lv.htm


title: Lieta T-417/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. jūlija spriedums — Endesa pret Komisiju (Konkurence — Koncentrācija — Regula (EK) Nr. 139/2004 — Elektroenerģijas tirgus — Lēmums, kurā atzīts, ka koncentrācijai nav Eiropas mēroga — Apgrozījuma aprēķins — Grāmatvedības normas — Pielāgošana — Pierādīšanas pienākums — Tiesības uz aizstāvēšanos)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/40

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. jūlija spriedums — Endesa pret Komisiju
   (Lieta T-417/05) (1)

   (Konkurence - Koncentrācija - Regula (EK) Nr. 139/2004 - Elektroenerģijas tirgus - Lēmums, kurā atzīts, ka koncentrācijai nav Eiropas mēroga - Apgrozījuma aprēķins - Grāmatvedības normas - Pielāgošana - Pierādīšanas pienākums - Tiesības uz aizstāvēšanos)
   (2006/C 224/87)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Endesa, S.A., Madride (Spānija) (pārstāvji — J. Flynn, QC, S. Baxter, solicitor, M. Odriozola Alén, M. Muñoz de Juan, M. Merola, J. García de Enterría Lorenzo-Velázquez un J. Varcárcel Martínez, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier, A. Whelan un M. Schneider, pārstāvji)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāve — N. Díaz Abad, abogado del Estado) un Gas Natural SDG, S.A., Barselona (Spānija) (pārstāvji — F. E. González Díaz, J. Jiménez de la Iglesia un A. Leis García, advokāti)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas 2005. gada 15. novembra lēmumu, kurā atzīts, ka koncentrācijai nav Kopienas mēroga (lieta COMP/M.3986 — Gas Natural/Endesa).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus un atlīdzina Komisijas un Gas Natural SDG, S.A. tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas radušies pagaidu noregulējuma procedūrā;

               3)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 22, 28.01.2006.


title: Lieta C-11/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. janvārī iesniedza Bundespatentgericht (Vācija) — Bayer CropScience AG

text:
               23.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. janvārī iesniedza Bundespatentgericht (Vācija) — Bayer CropScience AG

   (Lieta C-11/13)
   2013/C 86/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundespatentgericht

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Prasītāja un apelācijas sūdzības iesniedzēja: Bayer CropScience AG

      Prejudiciālais jautājums

   Eiropas Savienības Tiesai tiek uzdots šāds prejudiciāls jautājums par Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 23. jūlija Regulas (EK) Nr. 1610/96 (1) par papildu aizsardzības sertifikāta ieviešanu attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem 3. panta 1. punkta un 1. panta 8. un 3. punkta interpretāciju:
   Vai jēdzieni “līdzeklis” šīs regulas 3. panta 1. punktā un 1. panta 8. punktā un “aktīvas vielas” 1. panta 3. punktā ir jāinterpretē tādējādi, ka tie attiecas arī uz aizsargvielu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 23. jūlija Regula (EK) Nr. 1610/96 par papildu aizsardzības sertifikāta ieviešanu attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem (OV L 198, 30. lpp.).


title: Lieta C-12/11: Tiesas (trešā palāta palāta) 2013. gada 31. janvāra spriedums ( Dublin Metropolitan District Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Denise McDonagh/Ryanair Ltd (Gaisa transports — Regula (EK) Nr. 261/2004 — Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” — Pienākums sniegt atbalstu pasažieriem gadījumā, kad lidojums atcelts “ārkārtēju apstākļu” dēļ — Gaisa telpas slēgšana vulkāna izvirduma dēļ — Islandes vulkāna Eyjafjallajökull izvirdums)

text:
               23.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/2

         Tiesas (trešā palāta palāta) 2013. gada 31. janvāra spriedums (Dublin Metropolitan District Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Denise McDonagh/Ryanair Ltd

   (Lieta C-12/11) (1)

   (Gaisa transports - Regula (EK) Nr. 261/2004 - Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” - Pienākums sniegt atbalstu pasažieriem gadījumā, kad lidojums atcelts “ārkārtēju apstākļu” dēļ - Gaisa telpas slēgšana vulkāna izvirduma dēļ - Islandes vulkāna Eyjafjallajökull izvirdums)
   2013/C 86/02
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Dublin Metropolitan District Court

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Denise McDonagh

      Atbildētājs: Ryanair Ltd

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Dublin Metropolitan District Court — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.), 5. un 9. panta interpretācija un spēkā esamība — Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” direktīvas nozīmē — Piemērojamība — Lidojuma atcelšana sakarā ar Eiropas gaisa telpas slēgšanu, ko izraisījis Eijafjadlajegidla vulkāna izvirdums Islandē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulā (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. pants ir interpretējams tādējādi, ka tādi apstākļi kā daļas Eiropas gaisa telpas slēgšana Eyjafjallajökull vulkāna izvirduma dēļ ir “ārkārtēji apstākļi” šīs regulas izpratnē un neatbrīvo gaisa pārvadātājus no šīs regulas 5. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 9. pantā paredzētā atbalsta sniegšanas pienākuma;

               2)

               Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 9. pants ir interpretējami tādējādi, ka lidojuma atcelšanas tādu “ārkārtēju apstākļu” dēļ, kuri ilgst tik ilgi, kā aprakstīts pamatlietā, gadījumā šajās normās paredzētais atbalsta sniegšanas pienākums pasažieriem ir jāpilda un nevar tikt ietekmēta minēto normu spēkā esamība.
               Tomēr lidmašīnas pasažieris kā kompensāciju par to, ka gaisa pārvadātājs nav ievērojis tam Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 9. pantā paredzēto pienākumu sniegt atbalstu, var saņemt tikai summas, kuras, ņemot vērā katra konkrētā gadījuma apstākļus, ir bijušas nepieciešamas, atbilstošas un samērīgas, lai novērstu pārvadātāja pieļautos pasažierim sniedzamā atbalsta trūkumus; tas ir jāpārbauda valsts tiesai.

      (1)  OV C 80, 12.3.2011.


title: Lieta T-732/15: Prasība, kas celta 2015. gada 14. decembrī – ICA Laboratories u.c./Komisija

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/22

         Prasība, kas celta 2015. gada 14. decembrī – ICA Laboratories u.c./Komisija
   (Lieta T-732/15)
   (2016/C 078/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: ICA Laboratories Close Corp. (Century City, Dienvidāfrika), ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Century City), ICA Developments (Proprietary) Ltd (Century City) (pārstāvji – K. Van Maldegem un R. Crespi, lawyers, un P. Sellar, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Komisijas 2015. gada 21. oktobra Regulu (ES) 2015/1910, ar ko attiecībā uz guazatīna maksimālajiem atlieku līmeņiem noteiktos produktos un uz tiem groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 396/2005 III un V pielikumu (1);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājas apgalvo, ka, pieņemot Regulu (ES) 2015/1910, kurā ir noteikts maksimālais atlieku līmenis 0,05 mg/kg attiecībā uz aktīvo vielu guazatīnu dažos vai uz dažiem produktiem, Komisija nav ievērojusi Savienības tiesības un nav piemērojusi noteiktus Savienības tiesību vispārējos principus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija pievīla tiesisko paļāvību, kāda bija Dienvidāfrikas valdībai un prasītājām, un pārkāpa noteiktas Regulas (EK) Nr. 396/2005 (2) saistošās normas, neņemot vērā pieejamo zinātnisko un tehnisko informāciju.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija pieļāva virkni acīmredzamu kļūdu vērtējumā, balstoties uz diviem Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes atzinumiem, kuru saturs atklāja šīs kļūdas.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neievēroja prasītāju tiesības uz aizstāvību. Tā esot balstījusies uz apgalvotu zinātnieku satraukumu, par kuru nav sniegta nekāda informācija ne apstrīdētajā regulā, ne arī dokumentos, uz kuriem ir balstīta minētā regula.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā regula nav samērīga. Komisija izvēlējās izmantot visvairāk ierobežojošo pasākumu, lai gan tai bija pieejami citi samērīgāki pasākumi.

      (1)  Komisijas 2015. gada 21. oktobra Regula (ES) Nr. 2015/1910, ar ko attiecībā uz guazatīna maksimālajiem atlieku līmeņiem noteiktos produktos un uz tiem groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 396/2005 III un V pielikumu (OV L 280, 2. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 23. februāra Regula (EK) Nr. 396/2005, ar ko paredz maksimāli pieļaujamos pesticīdu atlieku līmeņus augu un dzīvnieku izcelsmes pārtikā un barībā un ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK (OV L 70, 1. lpp.).


title: Lieta T-447/10: Prasība, kas celta 2010. gada 21. septembrī — Evropaïki Dynamiki /Tiesa

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/44

         Prasība, kas celta 2010. gada 21. septembrī — Evropaïki Dynamiki/Tiesa
   (Lieta T-447/10)
   ()
   2010/C 346/89
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, advokāti)

      Atbildētāja: Tiesa

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētājas lēmumu noraidīt prasītāja piedāvājumu, kas iesniegts, atbildot uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu procedūrā CJ 7/09 “publiskie informācijas tehnoloģiju pakalpojumu līgumi” (1), un visus saistītos turpmākos atbildētājas lēmumus, tostarp lēmumu par attiecīgo līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu veiksmīgajiem pretendentiem;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāja zaudējumus, kas tam radās saistībā ar attiecīgo konkursa procedūru EUR 5 000 000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāja zaudējumus, kas tam radās saistībā iespējas zaudējumu, un tā reputācijai un uzticamībai nodarīto kaitējumu EUR 500 000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās un citus izdevumus, kas tam radās saistībā ar šo prasības pieteikumu, pat ja tas tiks noraidīts.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā prasītājs lūdz atcelt atbildētājas 2010. gada 12. jūlija lēmumu noraidīt piedāvājumu, ko prasītājs iesniedza saistībā ar uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu procedūrā CJ 7/09 par informācijas tehnoloģiju pakalpojumiem un piešķirt līguma slēgšanas tiesības veiksmīgajiem pretendentiem. Tāpat prasītājs lūdz atlīdzināt zaudējumus, kas tam esot radušies saistībā ar šo konkursa procedūru.
   Prasības pamatojumam prasītājs izvirza šādus pamatus.
   Pirmkārt, prasītājs apgalvo, ka līgumslēdzēja iestāde nav ievērojusi konkursa pretendentu nediskriminācijas principu, jo vairāki veiksmīgie pretendenti neatbilda izslēgšanas kritērijam, un tātad pārkāpa Finanšu regulas (2) 93. un 94. pantu, ieviešanas noteikumu 133. pantu, kā arī labas pārvaldības principu.
   Vēl prasītājs apgalvo, ka atbildētāja ir pārkāpusi Finanšu regulas 100. panta 2. punkta noteikumus saistībā ar abām partijām, proti, pienākumu norādīt pamatojumu, atsakoties prasītājam sniegt pietiekamus attaisnojuma argumentus vai skaidrojumus. It īpaši netika pienācīgi sniegta informācija par izvēlēto pretendentu īpašībām un attiecīgajām priekšrocībām. Tika sniegta tikai tehniska atzīme zem katra kritērija uz prasītāja piedāvājuma, kā arī plaši formulēti iemesli, bet attiecībā uz izvēlētajiem pretendentiem tika vienīgi minēts, ka to piedāvājums tika uzskatīts par kvalitatīvāku.
   Treškārt, prasītājs apgalvo, ka atbildētāja nenodrošināja godīgu attieksmi pret visiem pretendentiem, tos uzaicinot apmeklēt tās ēkas, jo šis pasākums neļāva tam godīgi sacensties ar pretendentu, kurš galu galā uzvarēja šajā konkursā.
   Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka, izmantojot citus kritērijus, nevis Finanšu regulas 138. pantā pieļautos un apstrādājot datus, ko pats prasītājs pats nebija piedāvājis konkursam, kā arī jaucot atlases un konkursa kritērijus un neizmantojot kritērijus, kas ir saistīti ar piedāvājuma ekonomisko priekšrocību, atbildētāja ir pārkāpusi Finanšu regulas 97. pantu un ieviešanas noteikumu 138. pantu.

      (1)  OV 2009/S 217-312293.

      (2)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 248, 1. lpp.).