title: Lieta C-333/08: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 28. janvāra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Preču brīva aprite — EKL 28. un 30. pants — Importa kvantitatīvie ierobežojumi — Pasākums ar līdzvērtīgu iedarbību — Iepriekšēja atļauju saņemšanas kārtība — Pārstrādes palīglīdzekļi un pārtikas produkti, kuru izgatavošanai tiek izmantoti no citām dalībvalstīm ievesti pārstrādes palīglīdzekļi, kas tiek likumīgi ražoti un/vai pārdoti šajās dalībvalstīs — Procedūra, kura saimnieciskās darbības subjektiem ļauj panākt šādu vielu iekļaušanu pozitīvajā sarakstā — Savstarpējās atzīšanas klauzula — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru tiek radīta tiesiskās nedrošības situācija attiecībā pret tirgus dalībniekiem)

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/8

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 28. janvāra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-333/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Preču brīva aprite - EKL 28. un 30. pants - Importa kvantitatīvie ierobežojumi - Pasākums ar līdzvērtīgu iedarbību - Iepriekšēja atļauju saņemšanas kārtība - Pārstrādes palīglīdzekļi un pārtikas produkti, kuru izgatavošanai tiek izmantoti no citām dalībvalstīm ievesti pārstrādes palīglīdzekļi, kas tiek likumīgi ražoti un/vai pārdoti šajās dalībvalstīs - Procedūra, kura saimnieciskās darbības subjektiem ļauj panākt šādu vielu iekļaušanu “pozitīvajā sarakstā” - Savstarpējās atzīšanas klauzula - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru tiek radīta tiesiskās nedrošības situācija attiecībā pret tirgus dalībniekiem)
   2010/C 63/12
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — B. Stromsky)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un R. Loosli-Surrans)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. panta pārkāpums — Iepriekšēja atļauju saņemšanas kārtība, kas noteikta tehnoloģiskajam palīgaprīkojumam un pārtikas precēm, kuru izgatavošanai tiek izmantots no citām dalībvalstīm ievests tehnoloģiskais palīgaprīkojums, kas tiek likumīgi ražots un/vai pārdots šajās dalībvalstīs — Pamatojuma neesamība un/vai samērīguma principa neievērošana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nosakot pārstrādes palīglīdzekļiem un pārtikas produktiem, kuru izgatavošanai tiek izmantoti no citām dalībvalstīm ievesti pārstrādes palīglīdzekļi, kas tiek likumīgi ražoti un/vai pārdoti šajās dalībvalstīs, iepriekšējas atļaujas saņemšanas kārtību, kurā netiek ievērots samērīguma princips, Francijas Republika nav izpildījusi EKL 28. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 285, 08.11.2008.


title: Apvienotās lietas T-694/13 un T-2/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 23. novembra spriedums – Ipatau/Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Baltkrieviju — Līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Ierobežojumi ieceļošanai Savienības teritorijā un tās šķērsošanai — Prasītāja vārda saglabāšana skarto personu sarakstā — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu — Kļūda vērtējumā — Samērīgums

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/30

         Vispārējās tiesas 2016. gada 23. novembra spriedums – Ipatau/Padome
   (Apvienotās lietas T-694/13 un T-2/15) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Baltkrieviju - Līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Ierobežojumi ieceļošanai Savienības teritorijā un tās šķērsošanai - Prasītāja vārda saglabāšana skarto personu sarakstā - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūda vērtējumā - Samērīgums)
   (2017/C 014/35)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Vadzim Ipatau (Minska, Baltkrievija) (pārstāvis – M. Michalauskas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – F. Naert un B. Driessen)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu, atcelt Padomes 2013. gada 29. oktobra Lēmumu 2013/534/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2012/642/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju (OV 2013, L 288, 69. lpp.), Padomes 2013. gada 29. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1054/2013, ar ko īsteno 8.a panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju (OV 2013, L 288, 1. lpp.), Padomes 2014. gada 30. oktobra Lēmumu 2014/750/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2012/642/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju (OV 2014, L 311, 39. lpp.), un Padomes 2014. gada 30. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1159/2014, ar ko īsteno 8.a panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju (OV 2014, L 311, 2. lpp.).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               Vadzim Ipatau atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 93, 29.3.2014.


title: Lieta C-192/13 P: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums – Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija Apelācija – Kohēzijas fonds – Finanšu atbalsta samazināšana – Eiropas Komisijas pieņemts lēmums – Termiņa esamība – Noteiktā termiņa neievērošana – Sekas

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/14

      Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums – Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija
      (Lieta C-192/13 P) (1)

      (Apelācija - Kohēzijas fonds - Finanšu atbalsta samazināšana - Eiropas Komisijas pieņemts lēmums - Termiņa esamība - Noteiktā termiņa neievērošana - Sekas)
      (2014/C 395/16)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Spānijas Karaliste (pārstāvis – A. Rubio González)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – S. Pardo Quintillán un D. Recchia)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas spriedumu (T-235/11, EU:T:2013:49);

                  2)

                  atcelt Komisijas 2011. gada 18. februāra Lēmumu C(2011) 1023, galīgā redakcija, par Kohēzijas fonda finansējuma samazinājumu šādu projektu posmiem: “Sliežu ceļa aprīkojuma piegāde un uzstādīšana ātrgaitas dzelzceļa līnijā Madrid–Zaragoza–Barcelona–Francijas robeža. Posms Madrid–Lleida” (CCI 1999.ES.16.C.PT.001), “Ātrgaitas dzelzceļa līnija Madrid–Barcelona. Posms Lleida–Martorell (platforma, 1. posms)” (CCI 2000.ES.16.C.PT.001), “Ātrgaitas dzelzceļa līnija Madrid–Zaragoza–Barcelona–Francijas robeža. Pievedceļi jaunajai Zaragoza stacijai” (CCI 2000.ES.16.C.PT.003), “Ātrgaitas dzelzceļa līnija Madrid–Zaragoza–Barcelona–Francijas robeža. Posms Lleida–Martorell. Starpposms X–A (Olérdola–Avinyonet del Penedés)” (CCI 2001.ES.16.C.PT.007), “Jaunās ātrgaitas līnijas pievedceļš Levante. Starpposms La Gineta–Albacete (platforma)” (CCI 2004.ES.16.C.PT.014);

                  3)

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt gan savus, gan Spānijas Karalistes tiesāšanās izdevumus gan pirmajā instancē, gan šajā apelācijas tiesvedībā.

         (1)  OV C 178, 22.6.2013.


title: Lieta C-441/04: Tiesas (trešā palāta) spriedums  2006. gada 23. februārī  ( Landesgericht Klagenfurt  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  A-Punkt Schmuckhandels GmbH  pret  Claudia Schmidt  (Preču brīva aprite — EKL 28. un 30. pants — Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Sliekšņa darījumi — Sudraba rotaslietu pārdošana — Aizliegums)

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/18

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 23. februārī (Landesgericht Klagenfurt lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — A-Punkt Schmuckhandels GmbH pret Claudia Schmidt

   (Lieta C-441/04) (1)

   (Preču brīva aprite - EKL 28. un 30. pants - Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību - Sliekšņa darījumi - Sudraba rotaslietu pārdošana - Aizliegums)
   (2006/C 131/32)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Landesgericht Klagenfurt

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: A-Punkt Schmuckhandels GmbH

      Atbildētāja: Claudia Schmidt

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Landesgericht Klagenfurt — EKL 28. un 30. panta interpretācija — Valsts tiesību akti, kas aizliedz no zelta, sudraba vai platīna izgatavotu rotaslietu pārdošanu, veicot sliekšņa darījumus
   Rezolutīvā daļa:
   EKL 28. pants neiestājas pret valsts normu, ar ko dalībvalsts savā teritorijā aizliedz sudraba rotaslietu pārdošanu un pasūtījumu pieņemšanu, veicot sliekšņa darījumus, ja šāda norma attiecas uz visiem attiecīgajiem tirgus dalībniekiem un gan tiesiski, gan faktiski vienādi skar valsts preču un citu dalībvalstu izcelsmes preču tirdzniecību. Iesniedzējtiesai, ievērojot pamata lietas apstākļus, ir jāpārbauda, vai, ņemot vērā valsts normas piemērošanas raksturu, tā traucē citu dalībvalstu izcelsmes preču pieeju tirgum vai apgrūtina šo pieeju vairāk nekā valsts preču gadījumā, un, ja tas tā ir, — vai attiecīgo pasākumu attaisno vispārējo interešu mērķis tādā nozīmē, ko šim jēdzienam piešķir Tiesas judikatūra vai arī viens no EKL 30. pantā noradītajiem mērķiem, un vai minētais pasākums ir samērīgs šim mērķim.

      (1)  OV C 314, 18.12.2004.


title: Lieta F-103/11: Prasība, kas celta 2011. gada 11. oktobrī — ZZ /EIB

text:
               7.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 11. oktobrī — ZZ/EIB
   (Lieta F-103/11)
   2012/C 6/46
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvis — N. Thieltgen, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt EIB priekšsēdētāja lēmumu neveikt nekādas darbības pēc izmeklēšanas procedūras par iespējamo psiholoģisko vardarbību un atcelt izmeklēšanas komisijas galīgo slēdzienu, ka arī prasība atlīdzināt zaudējumus un procentus

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt izmeklēšanas komisijas 2011. gada 11. jūlija atzinumā ietverto galīgo slēdzienu tiktāl, ciktāl tajā ir atzīts, ka nav faktu, ko varētu kvalificēt kā vardarbību pret prasītāju;

               —

               atcelt EIB priekšsēdētāja 2011. gada 27. jūlija lēmumu;

               —

               atzīt, ka viņa ir vardarbības upure;

               —

               pieprasīt, lai EIB pārtrauc vardarbību;

               —

               atcelt EIB priekšsēdētāja 2011. gada 1. septembra lēmumu;

               —

               atzīt, ka ir pieļauti dienesta pārkāpumi, par kuriem ir atbildīga EIB;

               —

               konstatēt EIB atbildību attiecībā uz prasītāju saistībā ar EIB priekšsēdētāja 2011. gada 27. jūlija lēmuma prettiesiskumu, vardarbību, kuras upure viņa ir, kā arī dienesta pārkāpumiem, par kuriem ir atbildīga EIB;

               —

               piespriest EIB atlīdzināt prasītājas piedzīvoto un nākotnē sagaidāmo fizisko, morālo un materiālo kaitējumu EIB priekšsēdētāja 2011. gada 27. jūlija lēmuma prettiesiskuma, viņai nodarītās psiholoģiskās vardarbības un dienesta pārkāpumu, par kuriem ir atbildīga EIB, dēļ, turklāt zaudējumu atlīdzībai ir jābūt pieskaitītiem nokavējuma procentiem;

               —

               attiecībā uz EIB priekšsēdētāja 2011. gada 27. jūlija vēstules prettiesiskumu:

                           —

                           saistībā ar materiālo kaitējumu atalgojuma zaudējuma dēļ: EUR 113 100;

                           —

                           saistībā ar morālo kaitējumu: EUR 50 000;

               —

               attiecībā uz viņai nodarīto psiholoģisko vardarbību:

                           —

                           saistībā ar materiālo kaitējumu karjeras zaudējuma dēļ: EUR 132 110;

                           —

                           saistībā ar morālo kaitējumu: EUR 50 000;

                           —

                           saistībā ar izdevumiem, kas ir radušies: EUR 13 361,93;

               —

               attiecībā uz dienesta pārkāpumiem, par kuriem ir atbildīga EIB:

                           —

                           saistībā ar to, ka EIB nav ievērojusi savu konfidencialitātes un datu aizsardzības pienākumu: EUR 10 000;

                           —

                           saistībā ar starpgadījumu, uzklausot lieciniekus: EUR 40 000;

               —

               piespriest EIB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-22/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 17. janvārī iesniedza Krajský súd v Prešove (Slovākija) — Katarína Hassová/Rastislav Petrík, Blanka Holingová

text:
               31.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 17. janvārī iesniedza Krajský súd v Prešove (Slovākija) — Katarína Hassová/Rastislav Petrík, Blanka Holingová

   (Lieta C-22/12)
   2012/C 98/22
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Krajský súd v Prešove

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Katarína Hassová

      Atbildētāji: Rastislav Petrík, Blanka Holingová

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Padomes 1990. gada 14. maija Direktīvas 90/232/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu 1. panta 1. punkts kopā ar Direktīvas 72/166/EEK 3. panta 1. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neatļauj tādu valsts tiesību normu (kā Likuma Nr. 381/2001 par transportlīdzekļu izmantošanas rezultātā radušos zaudējumu obligāto apdrošināšanu, 4. pants un (Čehijas Republikas) Likuma Nr. 168/1999 par atbildības apdrošināšanu gadījumos, kad transportlīdzekļa izmantošanas rezultātā ir radušies zaudējumi, 6. pants), atbilstoši kurai tāda civiltiesiskā atbildība, kas izriet no transportlīdzekļa izmantošanas, nesedz nemantisko kaitējumu, kurš ir noteikts naudas izteiksmē un kurš ir radies transportlīdzekļu izmantošanas rezultātā notikušā ceļu satiksmes negadījumā cietušās personas pārdzīvojušiem (radiniekiem)?

               2.

               Vai gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir tāda, ka iepriekš minētā valsts tiesību norma nav pretrunā Kopienu tiesībām, tādas tiesību normas kā Likuma Nr. 381/2001 par transportlīdzekļu izmantošanas rezultātā radušos zaudējumu obligāto apdrošināšanu 4. panta 1., 2. un 4. punkts un (Čehijas Republikas) Likuma Nr. 168/1999 par atbildības apdrošināšanu gadījumos, kad transportlīdzekļa izmantošanas rezultātā ir radušies zaudējumi, 6. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem valsts tiesai netiek aizliegts atbilstoši Padomes Direktīvas 90/232/EEK (..) 1. panta 1. punktam, kā arī Direktīvas 72/166/EEK 3. panta 1. punktam atzīt, ka transportlīdzekļu izmantošanas rezultātā notikušā ceļu satiksmes negadījumā cietušās personas pārdzīvojušiem (radiniekiem) — kā cietušiem lietas dalībniekiem, ir tiesības saņemt nemantiskā kaitējuma atlīdzību, kura ir noteikta naudas izteiksmē?


title: Lieta C-368/09: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 15. jūlija spriedums ( Baranya Megyei Bíróság (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pannon Gép Centrum Kft/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály (Sestā PVN direktīva — Direktīva 2006/112/EK — Tiesības uz iepriekš samaksāta nodokļa atskaitīšanu — Valsts tiesiskais regulējums, kurā par kļūdainām ziņām rēķinā paredzēts sodīt ar atskaitīšanas tiesību zaudēšanu)

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/11

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 15. jūlija spriedums (Baranya Megyei Bíróság (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pannon Gép Centrum Kft/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

   (Lieta C-368/09) (1)

   (Sestā PVN direktīva - Direktīva 2006/112/EK - Tiesības uz iepriekš samaksāta nodokļa atskaitīšanu - Valsts tiesiskais regulējums, kurā par kļūdainām ziņām rēķinā paredzēts sodīt ar atskaitīšanas tiesību zaudēšanu)
   2010/C 246/18
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Baranya Megyei Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Pannon Gép Centrum Kft

      Atbildētājs: APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Baranya Megyei Bíróság — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 17. panta 1. punkta, 18. panta 1. punkta un 22. panta 3. punkta a) un b) apakšpunkta, kā arī Padomes 2001. gada 20. decembra Direktīvas 2001/115/EK, ar ko groza Direktīvu 77/388/EEK, lai vienkāršotu, atjauninātu un saskaņotu nosacījumus rēķinu piesūtīšanai attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli (OV L 15, 24. lpp.), interpretācija — Pakalpojumu saņēmēja atskaitījuma tiesību zaudēšana darbu pabeigšanas datuma kļūdainas norādes pakalpojumu sniedzēja izsniegtajā rēķinā dēļ — Valsts tiesiskais regulējums, kurā par jebkuru formālu kļūdu rēķinā paredzēts sodīt ar atskaitījuma tiesību zaudēšanu

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 167. pants, 178. panta a) punkts, 220. panta 1. punkts un 226. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums vai prakse, saskaņā ar kuru valsts iestādes atsaka nodokļa maksātājam tiesības atskaitīt no PVN, par kura nomaksu viņš ir atbildīgs, nodokli, kas maksājams vai samaksāts par tam sniegtajiem pakalpojumiem, pamatojoties uz to, ka sākotnējā rēķinā, kas bija nodokļa maksātāja rīcībā nodokļa atskaitīšanas brīdī, ir minēts kļūdains pakalpojumu sniegšanas pabeigšanas datums un ka attiecībā uz vēlāk izlaboto rēķinu un parādzīmi, ar kuru tika atcelts sākotnējais rēķins, nav ievērota turpināta numerācija, ja ir izpildīti nodokļa atskaitīšanas materiālie nosacījumi un pirms attiecīgās iestādes lēmuma pieņemšanas nodokļa maksātājs tai bija iesniedzis izlabotu rēķinu, norādot tajā pareizo pakalpojumu sniegšanas pabeigšanas datumu, pat ja attiecībā uz šo rēķinu un parādzīmi, ar kuru tika atcelts sākotnējais rēķins, nebija ievērota turpināta numerācija.

      (1)  OV C 11, 16.01.2010.


title: Lieta C-398/09: Tiesas (virspalāta) 2011. gada 6. septembra spriedums ( Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet (Nepamatoti samaksāta nodokļa neatmaksāšana — Nepamatota iedzīvošanās šā nodokļa ieviešanas un citu nodokļu atcelšanas starpā esošās saiknes dēļ)

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/7

         Tiesas (virspalāta) 2011. gada 6. septembra spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet

   (Lieta C-398/09) (1)

   (Nepamatoti samaksāta nodokļa neatmaksāšana - Nepamatota iedzīvošanās šā nodokļa ieviešanas un citu nodokļu atcelšanas starpā esošās saiknes dēļ)
   2011/C 311/08
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Østre Landsret

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S

      Atbildētāja: Skatteministeriet

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Østre Landsret — Tiesas sprieduma lietā C-192/95 Comateb u.c. un Kopienu tiesību principu nepamatotu maksājumu atgūšanas jomā interpretācija — Atteikšanās atmaksāt par neatbilstošu Kopienu tiesībām atzītu valsts nodokli, aizbildinoties ar nepamatotu iedzīvošanos nelikumīgā nodokļa ieviešanas un citu nodokļu, kas tikuši iekasēti uz cita pamata, atcelšanas starpā esošās tiešās saiknes dēļ — Neatmaksāšana, kuras rezultātā preces importējošie uzņēmumi nokļūst nelabvēlīgākā situācijā nekā līdzīgas pašmāju preces pērkošie uzņēmumi, jo pirmie no tiem prettiesisko nodokli maksā proporcionāli lielākā apmērā nekā otrie

      Rezolutīvā daļa:

   Savienības tiesību normas par nepamatotu maksājumu atgūšanu ir jāinterpretē tādējādi, ka nepamatotu maksājumu atgūšana var radīt nepamatotu iedzīvošanos vienīgi gadījumā, ja summas, ko nodokļa maksātājs nepamatoti samaksājis kā nodokli, kas kādā dalībvalstī tiek iekasēts, pārkāpjot Savienības tiesības, ir tikušas tieši pārnestas uz pircēju. Tādēļ Savienības tiesībās ir aizliegts kādai dalībvalstij atteikties atmaksāt prettiesisku nodokli ar aizbildinājumu, ka nodokļa maksātāja nepamatoti samaksātās summas ir tikušas izlīdzinātas ar ietaupījumu, kas rodas, vienlaicīgi atceļot citus obligātos maksājumus, jo šāds izlīdzinājums no Savienības tiesību viedokļa nav uzskatāms par nepamatotu iedzīvošanos saistībā ar šo nodokli.

      (1)  OV C 312, 19.12.2009.


title: Lieta T-228/02: Pirmās instances tiesas 2006. gada 12. decembra spriedums — Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran pret Padomi (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi, kas veikti pret noteiktām personām un organizācijām cīņas pret terorismu ietvaros — Līdzekļu iesaldēšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiesības uz aizstāvēšanos — Pamatojums — Tiesības uz efektīvu juridisku aizstāvību — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/28

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 12. decembra spriedums — Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran pret Padomi
   (Lieta T-228/02) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi, kas veikti pret noteiktām personām un organizācijām cīņas pret terorismu ietvaros - Līdzekļu iesaldēšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiesības uz aizstāvēšanos - Pamatojums - Tiesības uz efektīvu juridisku aizstāvību - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2006/C 331/63)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran, Auvers-sur-Oise (Francija) (pārstāvji — J.-P. Špicers [J.-P. Spitzer], advokāts, D. Vogāns [D. Vaughan], QC, un E. de Buasjē [É. de Boissieu], advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — ko pārstāv M. Vicendzats [M. Vitsentzatos] un M. Bišops [M. Bishop], pārstāvji)

      Persona, kas iesaistījusies lietā, atbalstot atbildētāju: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — sākotnēji: Dž. E. Kolinss [J. E. Collins], pēc tam — R. Kodvela [R. Caudwell] un K. Džibs [C. Gibbs], pārstāvji, kam palīdz S. Mūra [S. Moore], barrister)
   Priekšmets
   Prasība, pirmkārt, atcelt Padomes 2002. gada 2. maija Kopējo nostāju 2002/340/KĀDP, ar ko īsteno Kopējo nostāju 2001/931/KĀDP par īpašu pasākumu piemērošanu, lai apkarotu terorismu (OV L 116, 75. lpp.), Padomes 2002. gada 17. jūnija Kopējo nostāju 2002/462/KĀDP, ar ko atjaunina Kopējo nostāju 2001/931 un atcel Kopējo nostāju 2002/340 (OV L 160, 32. lpp.), kā arī Padomes 2002. gada 17. jūnija Lēmumu 2002/460/EK, ar ko īsteno Regulas (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, 2. panta 3. punktu un atceļ Lēmumu 2002/334/EK (OV L 160, 26. lpp.), ciktāl prasītāja ir ietverta to personu, grupu un organizāciju sarakstā, kuriem piemērojami šie noteikumi, un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt kā daļēji nepieņemamu un daļēji nepamatotu, ciktāl ar to lūgts atcelt Padomes 2005. gada 21. decembra Kopējo nostāju 2005/936/KĀDP, ar ko atjaunina Kopējo nostāju 2001/931/KĀDP un atceļ Kopējo nostāju 2005/847/KĀDP;

               2)

               atcelt Padomes 2005. gada 21. decembra Lēmumu 2005/930/EK, ar ko īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un atceļ Lēmumu 2005/848/EK, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               3)

               prasību par zaudējumu atlīdzību noraidīt kā nepieņemamu;

               4)

               Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina prasītājas tiesāšanās izdevumu četras piektdaļas;

               5)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 247, 12.10.2002.


title: Lieta T-305/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 25. jūnija spriedums – SACE un Sace BT/Komisija Valsts atbalsts — Eksporta kredīta apdrošināšana — Pārapdrošināšanas segums, ko valsts uzņēmums ir piešķīris savam meitasuzņēmumam — Kapitālieguldījumi meitasuzņēmuma zaudējumu segšanai — Valsts atbalsta jēdziens — Valsts vainojamība — Privātā ieguldītāja kritērijs — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/18

         Vispārējās tiesas 2015. gada 25. jūnija spriedums – SACE un Sace BT/Komisija
   (Lieta T-305/13) (1)

   (Valsts atbalsts - Eksporta kredīta apdrošināšana - Pārapdrošināšanas segums, ko valsts uzņēmums ir piešķīris savam meitasuzņēmumam - Kapitālieguldījumi meitasuzņēmuma zaudējumu segšanai - Valsts atbalsta jēdziens - Valsts vainojamība - Privātā ieguldītāja kritērijs - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2015/C 262/23)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) (Roma, Itālija); un Sace BT SpA (Roma) (pārstāvji – M. Siragusa un G. Rizza, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Conte, D. Grespan un K. Walkerová)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri, pārstāvis, kam palīdz S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 20. marta Lēmumu 2014/525/ES par pasākumiem SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), ko Itālija 2004. un 2009. gadā īstenojusi uzņēmuma Sace BT SpA labā (OV 2014, L 239, 24. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2013. gada 20. marta Lēmuma 2014/525/ES par pasākumiem SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), ko Itālija 2004. un 2009. gadā īstenojusi uzņēmuma Sace BT SpA labā, 2. panta otro daļu atcelt;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) un Sace BT sedz savus tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībā;

               4)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībā;

               5)

               Itālijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībā.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta T-45/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 22. marta rīkojums — Al Barakaat International Foundation /Komisija

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/51

         Vispārējās tiesas 2010. gada 22. marta rīkojums — Al Barakaat International Foundation/Komisija
   (Lieta T-45/09) (1)

   2010/C 148/87

      Tiesvedības valoda — zviedru

   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 153, 04.07.2009.


title: Lieta C-114/12: Tiesas (virspalāta) 2014. gada 4. septembra spriedums – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome Prasība atcelt tiesību aktu – Eiropas Savienības ārējā darbība – Starptautiskie nolīgumi – Raidorganizāciju blakustiesību aizsardzība – Sarunas par Eiropas Padomes konvenciju – Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju lēmums atļaut sarunās kopīgi piedalīties Savienībai un tās dalībvalstīm – LESD 3. panta 2. punkts – Savienības ekskluzīvā ārējā kompetence

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/2

      Tiesas (virspalāta) 2014. gada 4. septembra spriedums – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome
      (Lieta C-114/12) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Eiropas Savienības ārējā darbība - Starptautiskie nolīgumi - Raidorganizāciju blakustiesību aizsardzība - Sarunas par Eiropas Padomes konvenciju - Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju lēmums atļaut sarunās kopīgi piedalīties Savienībai un tās dalībvalstīm - LESD 3. panta 2. punkts - Savienības ekskluzīvā ārējā kompetence)
      (2014/C 395/02)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Castillo de la Torre, P. Hetsch, L. Gussetti un J. Samnadda)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji – R. Passos un D. Warin)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – H. Legal, J.-P. Hix, F. Florindo Gijón un M. Balta)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek, E. Ruffer, D. Hadroušek un J. Králová), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze, B. Beutler un N. Graf Vitzthum), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – C. Wissels un J. Langer), Polijas Republika (pārstāvji – sākumā M. Szpunar, B. Majczyna, M. Drwięcki un E. Gromnicka, pēc tam – trīs pēdējie pārstāvji), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – C. Murrell, pārstāvis, kam palīdz R. Palmer, barrister)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Eiropas Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju 2011. gada 19. decembra Padomes sanāksmē pieņemto lēmumu par Eiropas Savienības un tās dalībvalstu dalību sarunās par Eiropas Padomes Konvenciju par raidorganizāciju tiesību aizsardzību;

                  2)

                  Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

                  3)

                  Čehijas Republika, Vācijas Federatīvā Republika, Nīderlandes Karaliste, Polijas Republika, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kā arī Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

         (1)  OV C 138, 12.5.2012.


title: Lieta F-64/13: Civildienesta tiesas (otra palāta) 2015. gada 30. jūnija spriedums – Z/Tiesa Civildienests — Ierēdņi — Novērtējuma ziņojums — Novērtējuma ziņojuma novēlota pieņemšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/39

         Civildienesta tiesas (otra palāta) 2015. gada 30. jūnija spriedums – Z/Tiesa
   (Lieta F-64/13) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Novērtējuma ziņojums - Novērtējuma ziņojuma novēlota pieņemšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2015/C 262/52)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Z (pārstāvis – F. Rollinger, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa (pārstāvis – A. V. Placco)

      Priekšmets

   Prasība atcelt prasītājas novērtējuma ziņojumu par laikposmu no 2008. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 31. decembrim, kā arī piespriest atbildētājai atlīdzināt morālo kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Z sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Tiesas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 274, 21.9.2013., 30. lpp.


title: Lieta T-30/10: Prasība, kas celta 2010. gada 29. janvārī — Reagens /Komisija

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/39

         Prasība, kas celta 2010. gada 29. janvārī — Reagens/Komisija
   (Lieta T-30/10)
   2010/C 80/64
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Itālija) (pārstāvji — B. O'Connor, L. Toffoletti, D. Gullo un E. De Giorgi, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 11. novembra Lēmumu C(2009) 8682, galīgā redakcija (lieta COMP/38.589 — Siltuma stabilizatori), attiecībā uz alvas stabilizatoriem pilnībā vai tiktāl, ciktāl tas skar prasītāju;

               —

               konstatēt, ka Regulas (EK) Nr. 1/2003 25. pantā noteiktais termiņš ir piemērojams tādējādi, lai nepieļautu naudas soda uzlikšanu prasītājai;

               —

               pakārtoti, konstatēt, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu, nosakot prasītājai naudas sodu EUR 10 791 000 apmērā, un vajadzības gadījumā izlīdzināt šo naudas sodu līdz līmenim, kas ir atbilstošs prasītājas iespējamā LESD 101. panta pārkāpuma, kas izdarīts pēc 1996. gada, ierobežotajam raksturam;

               —

               īstenot pierādījumu savākšanas pasākumu attiecībā uz Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 35. punkta piemērošanu Chemson un Baerlocher un attiecībā uz visiem apsvērumiem, kurus iesnieguši Lēmuma par alvas stabilizatoriem adresāti pēc paziņojuma par iebildumiem saņemšanas;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasības pieteikumu prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas 2009. gada 11. novembra Lēmumu C(2009) 8682, galīgā redakcija, tiktāl, ciktāl ar to prasītājai tiek noteikta atbildība par EEZ 53. panta un EKL 81. panta pārkāpumu (lieta COMP/38.589 — Siltuma stabilizatori) un noteikts naudas sods.
   Savu prasījumu pamatošanai prasītāja izvirza šādus tiesību pamatus:

               Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija pieļāva acīmredzamu kļūdu, izvērtējot faktus attiecībā uz alvas stabilizatoriem, ciktāl tā uzskatīja, ka prasītāja piedalījās EKL 81. panta (jaunajā redakcijā — LESD 101. pants) pārkāpumā pēc 1996/1997. gada.

               Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija pieļāva acīmredzamu kļūdu, piemērojot Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 25. pantu faktiem, kas attiecās uz alvas stabilizatoru tirgu, un, konkrētāk, atzīstot, ka bija jāievēro šajā pantā paredzētie termiņi. Saskaņā ar prasītājas teikto, nespēja pierādīt pārkāpumu pēc 1996/1997. gada nozīmē, ka lēmumam sodīt prasītāju ir iestājies noilgums saskaņā ar šajā pantā paredzēto noteikumu par piecu vai desmit gadu termiņu.

               Treškārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija pārkāpa labas pārvaldības principu un prasītājas tiesiskās paļāvības principu attiecībā uz to, ka tā veiks izmeklēšanu pēc iespējas precīzi un rūpīgi un ņems vērā pierādījumus par konkurenci. Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisija rīkojās, pārkāpjot tās tiesības uz aizstāvību, ciktāl Komisija nepienācīgi izvērtēja pierādījumus, kurus prasītāja iesniedza, atbildot uz paziņojumu par iebildumiem, un lietas dalībnieku uzklausīšanas laikā, un ka tā nedeva prasītajai atkārtotu pieeju lietas materiāliem, kas nebija konfidenciāli izmeklēšanas nolūkā.

               Ceturtkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija rīkojās, pārkāpjot principu par vienlīdzīgu attieksmi pret visiem uzņēmumiem likuma priekšā, ciktāl tā kļūdaini piemēroja Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai (2). Turklāt prasītāja arī apgalvo, ka Komisija pārkāpa samērīguma principu, ciktāl tai uzliktais naudas sods nebija samērīgs salīdzinājumā ar citiem lēmuma par alvas stabilizatoriem adresātiem, un it īpaši ar Baerlocher.

               Piektkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija ar savu rīcību izkropļoja konkurenci kopējā tirgū, pārkāpjot LESD 101. pantu, ciktāl tā kļūdaini piemēroja Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai.

               Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka Komisija rīkojās, pārkāpjot labas pārvaldības principu, neveicot izmeklēšanu rūpīgi un termiņā, kā arī neievērojot prasītājas tiesības uz aizstāvību, neturpinot izmeklēšanu laika periodā, kad Vispārējā tiesā tika iesniegti lūgumi aizsargāt dokumentus saskaņā ar advokātu un klientu paziņojumu konfidencialitāti lietā Akzo. (3)

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).

      (2)  Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV C 210, 2. lpp.).

      (3)  Vispārējās tiesas 2007. gada 17. septembra spriedums apvienotajās lietās T-125/03 un T-253/03 Akzo Nobel Chemicals un Akcros Chemicals/Komisija (Krājums, II-3523. lpp.).


title: Lieta T-3/11: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. jūnija spriedums – Portugāle/Komisija ELVGF — Garantiju nodaļa — ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Kļūdas zemesgabalu identifikācijas sistēmā un ģeogrāfiskās informācijas sistēmā (ZGIS – ĢIS), veicot pārbaudes uz vietas un aprēķinot sankcijas (2005. – 2007. finanšu gads)

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/13

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. jūnija spriedums – Portugāle/Komisija
   (Lieta T-3/11) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Kļūdas zemesgabalu identifikācijas sistēmā un ģeogrāfiskās informācijas sistēmā (ZGIS – ĢIS), veicot pārbaudes uz vietas un aprēķinot sankcijas (2005. – 2007. finanšu gads))
   (2015/C 262/16)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, M. Figueiredo un J. Saraiva de Almeida)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Guerra e Andrade un P. Rossi)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 4. novembra Lēmumu 2010/668/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 288, 24. lpp.), ciktāl “trūkumu ZGIS–ĢIS sistēmā [zemesgabalu identifikācijas sistēma-ģeogrāfiskās informācijas sistēma], uz vietas veikto pārbaužu izpildē un sankciju aprēķināšanā” dēļ Portugāles Republikai 2005.–2007. finanšu gadā tika piemērota finanšu korekcija EUR 4 0 6 90  655,11 apmērā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 139, 7.5.2011.


title: Lieta C-290/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 11. jūnijā iesniedza Tribunale di Napoli (Itālija) — Oreste Della Rocca/Poste Italiane SpA

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 11. jūnijā iesniedza Tribunale di Napoli (Itālija) — Oreste Della Rocca/Poste Italiane SpA

   (Lieta C-290/12)
   2012/C 243/17
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Napoli

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Oreste Della Rocca

      Atbildētāja: Poste Italiane SpA

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, ievērojot apsvērumu, kas ietverts Eiropas Savienības Tiesas 2010. gada 15. septembra rīkojuma lietā C-386/09 Briot 36. punktā, Direktīva 1999/70/EK (1), it īpaši tās [pielikuma] 2. klauzula, attiecas arī uz darba tiesiskajām attiecībām uz noteiktu laiku starp darbinieku un pagaidu darba aģentūru vai darbinieku un lietotājuzņēmumu, proti, vai Direktīvā 1999/70/EK ir regulētas šādas tiesiskās attiecības?

               2)

               Ja nepastāv citu ierobežojošu pasākumu, vai tāds noteikums, kurā ir atļauts līgumā ar pagaidu darba aģentūru noteikt beigu termiņu, kā arī tā atjaunošanu, nevis pamatojoties uz tehniskām, organizatoriskām vai ar ražošanu saistītām prasībām, kas nav saistītas ar aģentūru vai konkrētajām darba tiesiskajām attiecībām uz noteiktu laiku, bet gan pamatojoties uz vispārīgām prasībām norīkotajam darbiniekam neatkarīgi no konkrētajām darba tiesiskajām attiecībām, atbilst Direktīvas 1999/70/EK [pielikuma] 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunktam vai arī var būt tās pārkāpums? Vai Direktīvas 1999/70/EK [pielikuma] 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunktā paredzētajām objektīvajām prasībām ir jābūt iekļautām kādā dokumentā un ir jāattiecas uz konkrētajām darba tiesiskajām attiecībām uz noteiktu laiku un to atjaunošanu, un tas nozīmē, ka atsauce uz jebkurām vispārīgām objektīvām prasībām, ar kurām ir bijis pamatots līgums par darbaspēka nodrošināšanu, ir nepiemērota un neatbilst minētās 5. klauzulas [1. punkta] a) apakšpunkta noteikumiem?

               3)

               Vai Direktīvas 1999/70/EK [pielikuma] 5. klauzula liedz tādu situāciju, ka ļaunprātīgas izmantošanas sekas ir jācieš trešajai personai, kas šajā lietā ir lietotājuzņēmums?

      (1)  OV L 175, 43. lpp.


title: Lieta T-273/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 23. maija rīkojums — FagorBrandt /Komisija

text:
               19.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/30

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 23. maija rīkojums — FagorBrandt/Komisija
   (Lieta T-273/04) (1)

   (2008/C 183/56)

      Tiesvedības valoda — franču

   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 251, 9.10.2004.


title: Lieta F-57/06: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2007. gada 7. novembra spriedums — Hinderyckx /Padome (Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — 2005. gada paaugstināšanas amatā kārta — Neiekļaušana paaugstināto ierēdņu sarakstā — Civildienesta noteikumu 45. panta pārkāpums — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Dažādu iestāžu izveidoti novērtējuma ziņojumi)

text:
               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/34

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2007. gada 7. novembra spriedums — Hinderyckx/Padome
   (Lieta F-57/06) (1)

   (Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - 2005. gada paaugstināšanas amatā kārta - Neiekļaušana paaugstināto ierēdņu sarakstā - Civildienesta noteikumu 45. panta pārkāpums - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums - Dažādu iestāžu izveidoti novērtējuma ziņojumi)
   (2008/C 37/55)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jacques Hinderyckx, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — J. Martin, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Simm un M. Bauer, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība, pirmkārt, atcelt lēmumu 2005. gada amatā paaugstināšanas kārtā prasītāju nepaaugstināt B*8 pakāpē, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina vienu trešdaļu no Hinderyckx tiesāšanās izdevumiem;

               3)

                  Hinderyckx sedz divas trešdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem pats.

      (1)  OV C 178, 29.7.2006., 34. lpp.


title: Lieta C-138/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. martā iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) — DP Grup EOOD/Direktor na Agentsia “Mitnitsi”

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. martā iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) — DP Grup EOOD/Direktor na Agentsia “Mitnitsi”

   (Lieta C-138/10)
   2010/C 148/25
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen sad Sofia-grad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: DP Grup EOOD

      Atbildētājs: Direktor na Agentsia “Mitnitsi”

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1) 63. pants pamata lietas apstākļos jāinterpretē tā, ka muitas iestādei ir paredzēts pienākums pārbaudīt tikai muitas deklarācijas atbilstību šīs regulas 62. panta prasībām, pārbaudot vienīgi dokumentus Regulas 68. pantā minētajā apjomā, un lemt par muitas deklarācijas pieņemšanu, pamatojoties tikai uz iesniegtajiem dokumentiem, ja ir radušās šaubas par preču tarifu koda pareizību un šā koda noteikšanai ir nepieciešams eksperta atzinums?

               2)

               Vai muitas iestādes lēmums par muitas deklarācijas tūlītēju pieņemšanu saskaņā ar Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 63. pantu pamata lietas apstākļos ir jāuzskata par muitas iestādes lēmumu Muitas kodeksa 4. panta 5. punkta nozīmē saistībā ar šā kodeksa 8. panta 1. punkta pirmo ievilkumu, proti, attiecībā uz visu iesniegtās muitas deklarācijas saturu, ja vienlaikus ir šādi apstākļi:

                           a)

                           muitas iestādes lēmums par muitas deklarācijas pieņemšanu tika pieņemts, pamatojoties tikai uz kopā ar muitas deklarāciju iesniegtajiem dokumentiem;

                           b)

                           veicot nepieciešamās pārbaudes pirms muitas deklarācijas pieņemšanas, bija aizdomas, ka norādītais preču tarifu kods nav pareizs;

                           c)

                           veicot nepieciešamās pārbaudes pirms muitas deklarācijas pieņemšanas, informācija par deklarēto preču saturu, kam ir nozīme tarifu koda pareizā noteikšanā, bija nepilnīga;

                           d)

                           pārbaudē pirms deklarācijas pieņemšanas tika paņemts paraugs atzinuma sagatavošanai, lai pareizi noteiktu preču tarifu kodu?

               3)

               Vai Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 63. pants pamata lietas apstākļos jāinterpretē tā,

                           a)

                           ka tas ļauj apstrīdēt muitas deklarācijas pieņemšanas likumību tiesā pēc preču laišanas brīvā apgrozībā, vai arī tā,

                           b)

                           ka muitas deklarācijas pieņemšanu nedrīkst apstrīdēt, jo ar to muitas iestādēs tikai konstatē preču deklarēšanu un nosaka ievedmuitas nodokļu parāda rašanās brīdi, un tā nav muitas iestādes lēmums par tarifu pareizu klasifikāciju un muitas nodokļu apmēra, kas jāmaksā, pamatojoties uz šo deklarāciju, jautājumiem?

      (1)  OV L 302, 1. lpp.


title: Lieta C-167/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 3. februāra spriedumu lietā T-584/08 Cantiere navale De Poli /Komisija 2011. gada 5. aprīlī iesniedza Cantiere navale De Poli SpA

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/7

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 3. februāra spriedumu lietā T-584/08 Cantiere navale De Poli/Komisija 2011. gada 5. aprīlī iesniedza Cantiere navale De Poli SpA

   (Lieta C-167/11 P)
   2011/C 173/15
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Cantiere navale De Poli SpA, kurai šobrīd ir piemērota likvidācijas un vienošanās ar kreditoriem procedūra (pārstāvji — A. Abate un A. Franchi, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               apmierināt apelācijas sūdzību, kurā lūgts atcelt Vispārējās tiesas 2011. gada 3. februāra spriedumu un ar to saistīto Eiropas Komisijas 2008. gada 21. oktobra lēmumu, un tiktāl, ciktāl iespējams un nepieciešams, tieši pieņemt nolēmumu pēc būtības pamata lietā;

               —

               pakārtoti, atcelt pārsūdzēto spriedumu un nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Vispārējai tiesai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savā apelācijas sūdzībā apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz atcelt Vispārējās tiesas 2011. gada 3. februāra spriedumu lietā T-584/08 Cantiere navale De Poli/Komisija, it īpaši šādu iemeslu dēļ:

               a)

                  ir pieļauti procesuāla rakstura pārkāpumi pamatojuma nenorādīšanas dēļ saistībā ar:

                           —

                           Padomes 2002. gada 27. jūnija Regulas (EK) Nr. 1177/2002 par pagaidu aizsargpasākumiem kuģu būves nozarē (1) (turpmāk tekstā — “Regula”) teleoloģisko interpretāciju nolūkā identificēt mērķus, kurus Padome paredzējusi sasniegt, lai nodrošinātu to Kopienas kuģu būvētavu interešu aizsardzību, kurām ir nodarīts kaitējums Korejas kuģu būvētavu negodīgās konkurences dēļ;

                           —

                           attiecībām (tiesību aktu hierarhijas ziņā) starp Regulu un Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (2);

                           —

                           atsauci uz subsidiaritātes principu nolūkā noteikt tiesību normas, kas reglamentē laika posmu, kurā dalībvalstīm ir jāpaziņo par atbalsta pasākumu Komisijai;

               b)

                  ir pieļauti Kopienu tiesību pārkāpumi saistībā ar:

                           —

                           dalībvalstu pilnvaru paziņot par atbalstu Komisijai Regulas ietvaros īstenošanu laikā;

                           —

                           Komisijas kompetences apmēru, novērtējot Regulā paredzēto atbalstu “saderīgumu ar kopējo tirgu”;

                           —

                           to tiesisko attiecību režīmu, kas radušās Regulas ietvaros pēc tās darbības izbeigšanās (2005. gada 31. marts);

                           —

                           vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās paļāvības principu piemērošanu.

      (1)  OV L 172, 02.07.2002., 1. lpp.

      (2)  OV L 140, 30.04.2004., 1. lpp.


               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/5

         Jauno Pirmās instances tiesas locekļu zvēresta nodošana
   2009/C 267/09
   Ar Eiropas Kopienu dalībvalstu valdību pārstāvju 2009. gada 25. februāra (1) un 8. jūlija (2) lēmumiem par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas tiesnešiem uz laiku no 2009. gada 1. septembra līdz 2010. gada 31. augustam ieceltais H. Kanninens [K. Kanninen] un uz laiku no 2009. gada 7. oktobra līdz 2010. gada 31. augustam ieceltais J. Švarcs [J. Schwarcz] Tiesai zvērestu nodeva 2009. gada 6. oktobrī.

      (1)  OV L 56, 28.02.2009, 17. lpp.

      (2)  OV L 181, 14.07.2009, 25. lpp.


title: Lieta T-79/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 1. marta spriedums – Secop/Komisija Valsts atbalsts — Grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšana — Atbalsts valsts garantijas veidā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu — Formālas izmeklēšanas procedūras neuzsākšana — Nopietnas grūtības — Ieinteresēto personu procesuālās tiesības

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/29

         Vispārējās tiesas 2016. gada 1. marta spriedums – Secop/Komisija
   (Lieta T-79/14) (1)

   (Valsts atbalsts - Grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšana - Atbalsts valsts garantijas veidā - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu - Formālas izmeklēšanas procedūras neuzsākšana - Nopietnas grūtības - Ieinteresēto personu procesuālās tiesības)
   (2016/C 136/41)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Secop GmbH (Flensburga, Vācija) (pārstāvji – U. Schnelle un C. Aufdermauer, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Armati, T. Maxian Rusche un R. Sauer)

      Priekšmets

   Par lūgumu atcelt Komisijas 2013. gada 18. decembra Lēmumu C(2013) 9119 final par valsts atbalstu SA.37640 – Glābšanas atbalsts par labu ACC Compressors SpA – Itālija

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Secop GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 85, 22.3.2014.


title: lieta T-28/05: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Ekabe International SCA iesniedza 2005. gada 17. janvārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/40

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Ekabe International SCA iesniedza 2005. gada 17. janvārī
   (lieta T-28/05)
   (2005/C 82/72)
   valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 17. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Ekabe International SCA, (Luksemburga), kuru pārstāv advokāts Charles de Haas.
   Procesā Apelāciju ceturtajā padomē puse bija arī Puleva SA.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt un grozīt Apelāciju ceturtās padomes lēmumu daļā, kurā tiek apstiprināts Kopienas preču zīmes “OMEGA 3” (pieteikums Nr. 824 573) reģistrācijas atteikums pēc iebilduma Nr. B 148 132;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt visus izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

               Sabiedrība CEMA. Preču zīme bija nodota Primalliance un pēc tam Ekabe International.

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Grafiskā preču zīme “OMEGA 3” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē (margarīns) – reģistrācijas pieteikums Nr. 824 573

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Puleva SA

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Valsts vārdiskā preču zīme “PULEVA-OMEGA 3” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē (Gaļa, zivis, mājputni un medījumi; konservēti, žāvēti un termiski apstrādāti augļi un dārzeņi; olas, piens un piena produkti, …)

               Iebildumu nodaļas lēmums:

               Noraidīt reģistrācijas pieteikumu

               Apelāciju padomes lēmums:

               Noraidīt apelāciju

               Izvirzītie pamati:

               Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Apvienotās lietas T-515/13 un T-719/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 17. decembra spriedums – Spānija/Komisija Valsts atbalsts — Kuģu būve — Noteikumi par nodokļiem, kas ir piemērojami dažiem nolīgumiem, kuri ir noslēgti kuģu finansēšanai un iegādei — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to daļēji atgūt — Prasība atcelt tiesību aktu — Individuāls skārums — Pieņemamība — Priekšrocība — Selektīvs raksturs — Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm — Konkurences apdraudējums — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/16

         Vispārējās tiesas 2015. gada 17. decembra spriedums – Spānija/Komisija
   (Apvienotās lietas T-515/13 un T-719/13) (1)

   (Valsts atbalsts - Kuģu būve - Noteikumi par nodokļiem, kas ir piemērojami dažiem nolīgumiem, kuri ir noslēgti kuģu finansēšanai un iegādei - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to daļēji atgūt - Prasība atcelt tiesību aktu - Individuāls skārums - Pieņemamība - Priekšrocība - Selektīvs raksturs - Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm - Konkurences apdraudējums - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 059/16)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Spānijas Karaliste (pārstāvji – sākotnēji N. Díaz Abad, vēlāk M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) (lieta T-515/13), Lico Leasing, SA (Madride, Spānija) un Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Madride) (pārstāvji – M. Merola un A. Sánchez, advokāti) (lieta T-719/13))

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – V. Di Bucci, M. Afonso, É. Gippini Fournier un P. Němečková)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 17. jūlija Lēmumu 2014/200/ES par valsts atbalstu SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), ko īstenojusi Spānija; noteiktiem finanšu līzinga līgumiem piemērojamais nodokļu režīms, pazīstams arī kā “Spānijas nodokļu līzinga sistēma” (OV 2014, L 114, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2013. gada 17. jūlija Lēmumu 2014/200/ES par valsts atbalstu SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), ko īstenojusi Spānija; noteiktiem finanšu līzinga līgumiem piemērojamais nodokļu režīms, pazīstams arī kā “Spānijas nodokļu līzinga sistēma”, atcelt;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Spānijas Karalistes, Lico Leasing, SA un Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 336, 16.11.2013.


title: Lieta T-380/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 6. oktobra rīkojums — Kaloudis / ITSB — Fédération française de tennis ( RolandGarros SPORTSWEAR ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes RolandGarros SPORTSWEAR reģistrācijas pieteikums — Valsts agrāka vārdiska preču zīme Roland Garros — Apelācijas nodevas nokavēts maksājums — Apelāciju padomes lēmumus, ar kuru atzīts, ka apelācijas sūdzība uzskatāma par neiesniegtu)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/34

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 6. oktobra rīkojums — Kaloudis/ITSB — Fédération française de tennis (“RolandGarros SPORTSWEAR”)
   (Lieta T-380/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “RolandGarros SPORTSWEAR’ reģistrācijas pieteikums - Valsts agrāka vārdiska preču zīme “Roland Garros’ - Apelācijas nodevas nokavēts maksājums - Apelāciju padomes lēmumus, ar kuru atzīts, ka apelācijas sūdzība uzskatāma par neiesniegtu)
   (2008/C 313/61)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Dimitrios Kaloudis, Dassia (Grieķija) (pārstāvis — G. Kaloudis, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Fédération française de tennis (FFT), Parīze (Francija) (pārstāvis — F. Fajgenbaum, advokāts)
   Priekšmets
   Prasība, kas iesniegta par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 19. jūlija lēmumu lietā R 876/2006-4 saistībā ar iebildumu procesu starp Fédération française de tennis (FFT) un Dimitrios Kaloudis.

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt daļēji kā acīmredzami juridiski nepamatotu, un daļēji — kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               Dimitrios Kaloudis atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: Lieta C-664/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 30. decembrī iesniedza Juzgado Mercantil de Barcelona (Spānija) — Serveis en Impressió i Retolació Vargas, S.L./Banco Mare Nostrum, S.A.

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 30. decembrī iesniedza Juzgado Mercantil de Barcelona (Spānija) — Serveis en Impressió i Retolació Vargas, S.L./Banco Mare Nostrum, S.A.

   (Lieta C-664/11)
   2012/C 80/15
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado Mercantil de Barcelona

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Serveis en Impressió i Retolació Vargas, S.L.

      Atbildētāja: Banco Mare Nostrum S.A.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tas, ka kredītiestāde klientam piedāvā procentu likmju mijmaiņas darījumu, lai aizsargātu pret agrāko finanšu darījumu procentu likmju svārstību risku, ir jāuzskata par ieguldījumu konsultāciju Direktīvas 2004/39/EK (1) 4. panta 1. punkta 4. apakšpunktā rodamās definīcijas izpratnē?

               2)

               Vai apstāklim, ka attiecībā uz privāto ieguldītāju nav veikta minētās direktīvas 19. panta 4. punktā paredzētā piemērotības pārbaude, ieguldītāja un konsultējošās kredītiestādes starpā noslēgtais procentu likmju mijmaiņas darījums ir jāpadara par vispār spēkā neesošu?

               3)

               Vai gadījumā, ja aprakstītajā veidā sniegtais pakalpojums netiek uzskatīts par ieguldījumu konsultāciju, tas vien, ka tāds sarežģīts finanšu instruments kā procentu likmju mijmaiņa tiek iegādāts, uz ieguldījumu iestādi attiecināmu iemeslu dēļ neveicot Direktīvas 2004/39/EK 19. panta 5. punktā paredzēto atbilstības pārbaudi, padara ar šo kredītiestādi noslēgto iegādes līgumu par vispār spēkā neesošu?

               4)

               Vai saskaņā ar Direktīvas 2004/39/EK 19. panta 9. punktu ar to vien, ka kredītiestāde piedāvā ar kādu hipotekāro kredītu, par kuru ir nolīgts ar šo vai kādu citu iestādi, saistītu sarežģītu finanšu instrumentu, ir pietiekami, lai nebūtu piemērojams pienākums veikt iepriekš minētajā 19. pantā noteiktās piemērotības un atbilstības pārbaudes, kas investīciju iestādei ir jāveic attiecībā uz privāto ieguldītāju?

               5)

               Vai, lai varētu nepiemērot Direktīvas 2004/39/EK 19. pantā noteiktos pienākumus, ir vajadzīgs, lai uz finanšu produktu, ar kuru ir saistīts piedāvātais finanšu instruments, tiktu attiecinātas minētajā direktīvā noteiktajām līdzīgas likumiskas prasības par ieguldītāja aizsardzību?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK (OV L 145, 1. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 6. nod., 7. sēj., 263. lpp.).


title: Lieta T-355/05: Prasība, kas celta  2005. gada 12. septembrī  — Vandaele/Komisija

text:
               10.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/13

         Prasība, kas celta 2005. gada 12. septembrī — Vandaele/Komisija
   (Lieta T-355/05)
   (2005/C 315/24)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Karen Vandaele (Bertem, Beļģijā) [Pārstāvji: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats]

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt lēmumu, ar ko prasītāja tiek pieņemta darbā kā Eiropas Kopienu pagaidu darbiniece, tiktāl, ciktāl tajā prasītājas sākotnējā dienesta pakāpe, pieņemot darbā, tiek noteikta saskaņā ar 2004. gada 28. aprīļa lēmuma par pagaidu darbinieku pieņemšanu darbā 2. pantu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja piedalījās personāla atlases procedūrā OLAF/T/B/02, ko Komisija bija izsludinājusi, lai atlasītu B kategorijas pagaidu darbiniekus Eiropas Krāpšanas apkarošanas birojam (OLAF). Ar 2002. gada 28. oktobra vēstuli prasītāja tika informēta, ka viņa ir uzņemta piemēroto kandidātu sarakstā. Darbā OLAF kā Komisijas darbiniece viņa tomēr stājās tikai 2004. gada 1. septembrī, kaut darbā pieņemšanas procedūra bija sākusies jau 2003. gada beigās. Ar 2004. gada 3. novembrī parakstīto līgumu viņa tika ieskaitīta B*4 pakāpē, piemērojot Komisijas 2004. gada 28. aprīļa lēmumu par pagaidu darbinieku pieņemšanu, saskaņā ar ko pagaidu darbiniekus pieņem darbā A*8 vai B*4 pakāpē.
   Ar savu prasību prasītāja apstrīd tai piešķirto pakāpi. Tā uzskata, ka Komisija ar savu 2004. gada 28. aprīļa lēmumu ir grozījusi uzaicinājumu iesniegt pieteikumus attiecībā uz B kategorijas — zemākās kategorijas — kandidātiem, kuru pakāpe izsludināšanas brīdī bija B5 (jaunajos civildienesta noteikumos — B*5). Šāds grozījums, kas veikts pēc konkursu izturējušo kandidātu saraksta izveidošanas, ir Civildienesta noteikumu 29. panta 1. punkta un Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 10. panta trešās daļas pārkāpums, kā arī prasītājas cerību tikt pieņemtai darbā vakantā amatā, kas domāts atlases procedūru izturējušajiem kandidātiem, kurā viņa piedalījās, pārkāpums.
   Turklāt prasītāja uzsver, ka ir noticis vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums, jo tās pašas atlases procedūras veiksmīgajiem kandidātiem, kuri tika pieņemti darbā pirms 2004. gada 1. maija, piemērojot iepriekšējos noteikumus, tika piešķirtas augstākas pakāpes un līdz ar to uz tiem attiecās izdevīgāki karjeras attīstības noteikumi.
   Visbeidzot, prasītāja atsaucas uz viņas tiesiskās paļāvības, ka viņa bez neattaisnotas kavēšanās tiks pieņemta darbā B*2 vai B*3 kategorijā, pārkāpumu.


title: Lieta T-578/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 24. novembra spriedums – Azur Space Solar Power/EUIPO (Baltu līniju un ķieģeļu uz melna fona attēls) Eiropas Savienības preču zīme — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — Grafiska preču zīme, kurā attēlotas baltas līnijas un ķieģeļi uz melna fona — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/28

         Vispārējās tiesas 2016. gada 24. novembra spriedums – Azur Space Solar Power/EUIPO (Baltu līniju un ķieģeļu uz melna fona attēls)
   (Lieta T-578/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme, kurā attēlotas baltas līnijas un ķieģeļi uz melna fona - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 022/36)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Vācija) (pārstāvji – J. Nicodemus un S. Stöcker, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – sākotnēji E. Zaera Cuadrado, vēlāk A. Folliard–Monguiral)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 27. jūlija lēmumu lietā R 2780/2014–4 attiecībā uz grafiskas preču zīmes, kurā attēlotas baltas līnijas un ķieģeļi uz melna fona, starptautisku reģistrāciju, ko attiecina uz Eiropas Savienību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Azur Space Solar Power GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 414, 14.12.2015.


title: Lieta C-102/13 P: Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 3. jūlija rīkojums – Vācijas Federatīvā Republika/Eiropas Komisija Apelācija — Prasība atcelt tiesību aktu — Termiņš prasības celšanai — Komisijas lēmuma paziņošanas dalībvalsts pastāvīgajai pārstāvniecībai spēkā esamība — Šīs paziņošanas datuma noteikšana — Tiesas Reglaments — 181. pants — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/27

         Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 3. jūlija rīkojums – Vācijas Federatīvā Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta C-102/13 P) (1)

   (Apelācija - Prasība atcelt tiesību aktu - Termiņš prasības celšanai - Komisijas lēmuma paziņošanas dalībvalsts pastāvīgajai pārstāvniecībai spēkā esamība - Šīs paziņošanas datuma noteikšana - Tiesas Reglaments - 181. pants - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2014/C 315/42
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze un J. Möller)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – R. Sauer un T. Maxian Rusche)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 164, 8.6.2013.


title: Lieta T-85/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 9. jūlija spriedums — Exalation /ITSB ( “VEKTOR-LYCOPIN” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Vektor-Lycopin” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts))

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/32

         Vispārējās tiesas 2010. gada 9. jūlija spriedums — Exalation/ITSB (“VEKTOR-LYCOPIN”)
   (Lieta T-85/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Vektor-Lycopin” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts))
   2010/C 234/54
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Exalation Ltd (Ilford, Essex, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — K. Zingsheim, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 17. decembra lēmumu lietā R 1037/2007-4 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “Vektor-Lycopin” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Exalation Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 107, 26.04.2008.


title: Lieta C-209/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 3. maijā iesniedza Højesteret (Dānija) — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 3. maijā iesniedza Højesteret (Dānija) — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet

   (Lieta C-209/10)
   2010/C 179/40
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Højesteret

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Post Danmark A/S

      Atbildētāja: Konkurrencerådet

      Persona, kas iestājusies lietā: Forbruger-Kontakt a-s

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai EKL 82. pants ir interpretējams tādējādi, ka selektīva cenu samazināšana, ko veic dominējošā stāvoklī esošs pasta uzņēmums, kuram ir universālā pakalpojuma pienākums, tādā mērā, ka tās ir zemākas nekā pasta uzņēmuma kopējās vidējās izmaksas, bet augstākas nekā izplatītāja vidējās papildu izmaksas par vienu preces vienību, var veidot no konkurences izslēdzošu ļaunprātīgu rīcību, ja ir pierādīts, ka cenas šādā apmērā nav noteiktas, lai likvidētu konkurentu?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir tāda, ka selektīva cenu samazināšana 1. jautājumā minētajos apstākļos atsevišķos gadījumos var veidot no konkurences izslēdzošu ļaunprātīgu rīcību, kādi apstākļi valsts tiesai būtu jāņem vērā?


title: Lieta T-615/11: Prasība, kas celta 2011. gada 6. decembrī — Royal Scandinavian Casino Århus AS /Komisija

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/36

         Prasība, kas celta 2011. gada 6. decembrī — Royal Scandinavian Casino Århus AS/Komisija
   (Lieta T-615/11)
   2012/C 32/72
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Royal Scandinavian Casino Århus AS I/S (Orhūsa, Dānija) (pārstāvis — B. Jacobi, advokāts

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 20. septembra lēmumu par pasākumu Nr. C 35/2010 (ex N 302/2010), ko Dānija plāno ieviest nodokļu veidā tiešsaistes azartspēlēm ar Dānijas Azartspēļu nodokļu likumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdaini apstiprinājusi atbalstu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, tāpēc ka:

                           —

                           LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktā neesot atļauta atbalsta apstiprināšana tautsaimniecības jomas daļai;

                           —

                           atbalsts neatbilstot LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktā noteiktajai prasībai, ka atbalstam ir jāveicina konkrētu tautsaimniecības jomu attīstība;

                           —

                           atbalsts ietekmējot tirdzniecības apstākļus veidā, kas ir pretrunā kopīgām interesēm, un attiecīgi

                           —

                           ar atbalstu netiekot īstenots pienācīgi dokumentēts mērķis Eiropas interesēs.

                     Prasītāja turpinājumā apgalvo, ka LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktā minētais izņēmums esot jāinterpretē sašaurināti un ka šī tiesību norma nepieļaujot valsts atbalsta piešķiršanu, pamatojoties uz valsts finansiāliem apsvērumiem.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot apstiprinājusi atbalstu pretēji Tiesas judikatūrai par darbības atbalstu. Prasītāja apgalvo, ka attiecīgais atbalsts, kas tiek piešķirts kā pastāvīgs atbalsts nodokļu atvieglojuma veidā, kļūstot par darbības atbalstu, ko saskaņā ar iedibināto judikatūru, tādā gadījumā kā šis, nevarot apstiprināt.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi samērīguma principu, jo Dānijas tiesību aktos izvirzītos mērķus varot sasniegt bez valsts atbalsta piešķiršanas.

               4)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu vērtējumā, nepareizi uzskatot, ka atbalsts ir vajadzīgs, lai mudinātu tiešsaistes azartspēļu pakalpojumu sniedzējus pieteikt Dānijas licenci.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi savas pilnvaras, atsaucoties uz Līguma normu, kura pilnvaro apstiprināt atbalstu, lai veicinātu tautsaimniecības jomas attīstību, kurpretim no lēmuma izriet, ka patiesais atbalsta apstiprināšanas iemesls ir vēlme piesaistīt piemērotu daudzumu pieteikumu iesniedzēju Dānijas tiešsaistes azartspēļu licencei. Prasītāja piebilst, ka Komisija pārkāpjot savas pilnvaras, kad tā kā apstiprināšanas pamatojumu norāda mērķi liberalizēt un veicināt tautsaimniecības jomas attīstību, kamēr Dānijas valsts pati apgalvo, ka nodokļu shēmas vispārējais mērķis ir radīt cik vien iespējams daudz nodokļu ieņēmumu.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot norādījusi pietiekamu pamatojumu, jo pamatojums:

                           —

                           esot vispārēji nekonsekvents un vairākos punktos iekšēji pretrunīgs;

                           —

                           nespējot sniegt pietiekamu skaidrojumu tam, kādā ziņā azartspēļu tirgus liberalizācija ir leģitīms mērķis, ko sasniegt ar apstiprināšanu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu;

                           —

                           nesniedzot apmierinošu skaidrojumu Komisijas veiktajai LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta interpretācijai;

                           —

                           ne dokumentējot vajadzību pēc atbalsta, ne arī pietiekami informējot par aplikšanu ar nodokļiem citās dalībvalstīs;

                           —

                           neradot skaidrību par Dānijas Azartspēļu nodokļu likuma mērķiem;

                           —

                           neinformējot par Dānijas tiesību aktiem attiecībā uz citiem azartspēļu veidiem;

                           —

                           neietverot atbalsta seku attiecībā uz tradicionālajām azartspēļu darbībām izpēti vai skaidrojumu.


title: Lieta T-367/12: Prasība, kas celta 2012. gada 10. augustā — MOL /ITSB — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria ( “MOL Blue Card” )

text:
               20.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/12

         Prasība, kas celta 2012. gada 10. augustā — MOL/ITSB — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (“MOL Blue Card”)
   (Lieta T-367/12)
   2012/C 319/23
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapešta, Ungārija) (pārstāvis — K. Szamosi, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 30. maija lēmumu lietā R 2532/2011-2 un reģistrēt apstrīdēto preču zīmi kā Kopienas preču zīmi attiecībā uz visām reģistrācijas pieteikumā norādītajām precēm un pakalpojumiem, un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “MOL Blue Card” tostarp attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 36. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. WO1030440

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “BLUE” reģistrācija Nr. 8549172 tostarp attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē; Kopienas vārdiskas preču zīmes “BLUE BBVA” reģistrācija Nr. 2065621 tostarp attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 36. klasē; Kopienas vārdiskas preču zīmes “TARJETA BLUE BBVA” reģistrācija Nr. 2277291 tostarp attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 36. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un noraidīt reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visiem pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 36. klasē

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-201/04: Tiesas (otrā palāta) spriedums  2006. gada 23. februārī  ( Hof van beroep te Antwerpen  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Belgische Staat  pret  Molenbergnatie NV  (Kopienas Muitas kodekss — Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa — Pienākums darīt zināmu parādniekam muitas nodokļa summu, tiklīdz tā iegrāmatota un pirms trīs gadu termiņa izbeigšanās no parāda rašanās brīža —  Attiecīgo procedūru  jēdziens)

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/11

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 23. februārī (Hof van beroep te Antwerpen lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Belgische Staat pret Molenbergnatie NV

   (Lieta C-201/04) (1)

   (Kopienas Muitas kodekss - Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa - Pienākums darīt zināmu parādniekam muitas nodokļa summu, tiklīdz tā iegrāmatota un pirms trīs gadu termiņa izbeigšanās no parāda rašanās brīža - “Attiecīgo procedūru” jēdziens)
   (2006/C 131/20)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Antwerpen

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Belgische Staat

      Atbildētājs: Molenbergnatie NV

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hof van Beroep te Atwerpen — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.) interpretācija — Piemērošana laikā — Muitas parāda, kas radies, pirms sākta Regulas piemērošana, samaksa — Kopienas Muitas kodeksa 221. panta interpretācija — Pienākums darīt zināmu parādniekam muitas nodokļa summu, kas viņam jāmaksā, tiklīdz tā iegrāmatota, un veikt paziņošanu ne vēlāk kā trīs gadu laikā no parāda rašanās brīža
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               attiecībā uz pirms 1994. gada 1. janvāra radušos muitas parāda samaksu ir piemērojamas vienīgi Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 217.—232. pantā ietvertās procesuālās normas;

               2)

               ar Regulas Nr. 2913/92 221. panta 1. punktu tiek pieprasīts, lai ievedmuitas un izvedmuitas nodokļa summa tiktu iegrāmatota, pirms tā tiek paziņota parādniekam;

               3)

               pēc Regulas Nr. 2913/92 221. panta 3. punktā noteiktā termiņa izbeigšanās attiecībā uz prasību par muitas parāda samaksu, ievērojot šajā pašā pantā paredzēto izņēmumu, ir iestājies noilgums, kas nozīmē paša parāda noilgumu un, tātad, dzēšanu. Ņemot vērā šo tiesību normu, 221. panta 3. punkts pretēji šī paša panta 1. un 2. punktam ir jāuztver kā materiāltiesiska norma, un tādējādi tā nav piemērojama attiecībā uz muitas parādu, kas radies pirms 1994. gada 1. janvāra. Ja muitas parāds ir radies pirms 1994. gada 1. janvāra, minēto parādu var reglamentēt tikai tajā laikā spēkā esošās noilguma tiesību normas, pat ja parāda piedziņas process ir uzsākts pēc 1994. gada 1. janvāra;

               4)

               dalībvalstīm nav pienākuma pieņemt īpašas procesuālās normas attiecībā uz procedūru, saskaņā ar kuru ir veicama ievedmuitas un izvedmuitas nodokļa summas paziņošana parādniekam, ja attiecībā uz minēto paziņojumu ir piemērojamas valsts iekšējās procesuālās tiesību normas, vispārēji nodrošinot parādniekam atbilstošu informāciju un ļaujot tam, pilnībā apzinoties lietas apstākļus, nodrošināt savu tiesību aizsardzību.

      (1)  OV C 179, 10.07.2004.


title: Lieta C-41/15: Tiesas (virspalāta) 2016. gada 8. novembra spriedums (High Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gerard Dowling u.c./Minister for Finance Regula Nr. 407/2010/ES — Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisms — Īstenošanas lēmums 2011/77/ES — Eiropas Savienības finansiāls atbalsts Īrijai — Vietējo banku rekapitalizācija — Sabiedrību tiesības — Otrā direktīva 77/91/EEK — 8., 25. un 29. pants — Bankas rekapitalizācija, izdodot tiesas priekšraksta rīkojumu — Pamatkapitāla palielināšana bez kopsapulces lēmuma un bez piedāvājuma esošajiem akcionāriem izmantot emitēto akciju pirmpirkuma tiesības — Jauno akciju emisija par cenu, kas ir zemāka par to nominālvērtību

text:
               9.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/10

         Tiesas (virspalāta) 2016. gada 8. novembra spriedums (High Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gerard Dowling u.c./Minister for Finance

   (Lieta C-41/15) (1)

   (Regula Nr. 407/2010/ES - Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisms - Īstenošanas lēmums 2011/77/ES - Eiropas Savienības finansiāls atbalsts Īrijai - Vietējo banku rekapitalizācija - Sabiedrību tiesības - Otrā direktīva 77/91/EEK - 8., 25. un 29. pants - Bankas rekapitalizācija, izdodot tiesas priekšraksta rīkojumu - Pamatkapitāla palielināšana bez kopsapulces lēmuma un bez piedāvājuma esošajiem akcionāriem izmantot emitēto akciju pirmpirkuma tiesības - Jauno akciju emisija par cenu, kas ir zemāka par to nominālvērtību)
   (2017/C 006/11)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court (Īrija)

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited

      Atbildētājs: Minister for Finance

      Piedaloties: Permanent TSB Group Holdings plc, iepriekš – Irish Life and Permanent Group Holdings plc, un Permanent TSB plc, iepriekš – Irish Life and Permanent plc

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1976. gada 13. decembra Otrās direktīvas 77/91/EEK par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko saistībā ar akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu dalībvalstis prasa no sabiedrībām [LESD 54. panta otrās daļas] nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses, 8. panta 1. punkts, kā arī 25. un 29. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu pasākumu kā pamatlietā aplūkotais priekšraksta rīkojums, kurš ir pieņemts situācijā, kad pastāv nopietni dalībvalsts ekonomikas un finanšu sistēmas traucējumi, kas apdraud Savienības finanšu stabilitāti, un kura rezultātā tiek palielināts akciju sabiedrības pamatkapitāls bez tās kopsapulces piekrišanas, emitējot jaunas akcijas par cenu, kas ir mazāka par to nominālvērtību, un neļaujot esošajiem akcionāriem izmantot akciju pirmpirkuma tiesības.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.


title: Lieta C-65/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 21. maija spriedums (Tribunal du travail de Nivelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 92/85/EEK — Pasākumi, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti — 11. panta 2. un 4. punkts — Valsts ierēdnei personisku iemeslu dēļ piešķirts neaktīva ierēdņa statuss, lai viņa varētu strādāt kā algots darbinieks — Atteikums viņai piešķirt grūtniecības un dzemdību pabalstu, pamatojoties uz to, ka viņa kā algots darbinieks nav izpildījusi nosacījumu par minimālo iemaksu periodu, kas dod tiesības uz noteiktiem sociālajiem pabalstiem

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/15

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 21. maija spriedums (Tribunal du travail de Nivelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM)
   (Lieta C-65/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 92/85/EEK - Pasākumi, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti - 11. panta 2. un 4. punkts - Valsts ierēdnei personisku iemeslu dēļ piešķirts neaktīva ierēdņa statuss, lai viņa varētu strādāt kā algots darbinieks - Atteikums viņai piešķirt grūtniecības un dzemdību pabalstu, pamatojoties uz to, ka viņa kā algots darbinieks nav izpildījusi nosacījumu par minimālo iemaksu periodu, kas dod tiesības uz noteiktiem sociālajiem pabalstiem)
   (2015/C 236/20)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal du travail de Nivelles

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Charlotte Rosselle

      Atbildētāji: Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM),
   piedaloties: Institut pour l’égalité des femmes et des hommes (IEFH)

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (desmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta izpratnē), 11. panta 4. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tā liedz dalībvalstij atteikties piešķirt darbiniecei grūtniecības un dzemdību pabalstu tāpēc, ka viņa neaktīva ierēdņa statusā, kas piešķirts personisku iemeslu dēļ, lai viņa varētu strādāt kā algota darbiniece, veicot šo algoto darbu, nav izpildījusi valsts tiesībās paredzēto nosacījumu par minimālo iemaksu periodu, lai iegūtu tiesības uz minēto grūtniecības un dzemdību pabalstu, pat ja viņa ir bijusi nodarbināta vairāk nekā 12 mēnešus tieši pirms paredzamā dzemdību datuma.

      (1)  OV C 129, 28.4.2014.


title: Lieta T-232/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 7. jūlija rīkojums – SCA Hygiène Products /Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Vide — Direktīva 94/62/EK — Iepakojums un izlietotais iepakojums — Direktīva 2013/2/ES — Ar lokanu materiālu aptīti rullīši, caurulītes un cilindri — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/53

         Vispārējās tiesas 2014. gada 7. jūlija rīkojums – SCA Hygiène Products/Komisija
   (Lieta T-232/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Vide - Direktīva 94/62/EK - Iepakojums un izlietotais iepakojums - Direktīva 2013/2/ES - Ar lokanu materiālu aptīti rullīši, caurulītes un cilindri - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   2014/C 315/90
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: SCA Hygiène Products (Tremblay-en-France, Francija) (pārstāvji – J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Alcover San Pedro un J.-F. Brakeland)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem (OV L 37, 10. lpp.), ciktāl Komisija ir iekļāvusi ražojumu piemēru sarakstā, kas paskaidro jēdziena “iepakojums” precizējošo kritēriju piemērošanu, ar lokanu materiālu aptītus rullīšus, caurulītes un cilindrus, izņemot tos, kas veidoti kā daļa no ražošanas iekārtas un kurus neizmanto, lai ražojumu iepakotu kā tirdzniecības vienību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               SCA Hygiène Products sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta T-792/16: Prasība, kas celta 2016. gada 14. novembrī – N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (“ojo sunglasses”)

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/41

         Prasība, kas celta 2016. gada 14. novembrī – N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (“ojo sunglasses”)
   (Lieta T-792/16)
   (2017/C 022/56)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: N & C Franchise Ltd (Nicosia, Kipra) (pārstāvji – C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia un A. Vasilogamvrou, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Eschenbach Optik GmbH (Nirnberga, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “ojo sunglasses” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 13 224 761

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 9. septembra lēmums lietā R 32/2016–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: lieta T-274/00: Pirmās instances tiesas 2005. gada 12. septembra rīkojums — Comitato “Venezia vuole vivere”/Komisija

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/34

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 12. septembra rīkojums — Comitato “Venezia vuole vivere”/Komisija
   (lieta T-274/00) (1)

   (2005/C 281/61)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 272, 23.12.2000.


title: Lieta F-73/06: Prasība, kas celta 2006. gada 3. jūlijā — Van Neyghem pret Komisiju

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/37

         Prasība, kas celta 2006. gada 3. jūlijā — Van Neyghem pret Komisiju
   (Lieta F-73/06)
   (2006/C 190/70)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Kris Van Neyghem, Vissenaken (Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues, A. Jaume un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt EPSO direktora 2005. gada 1. jūnija lēmumu neļaut prasītājam piedalīties mutiskajā konkursa EPSO/A/19/04 pārbaudījumā;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam simbolisku summu EUR 1 apmērā kā atlīdzinājumu par morālu kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam summu pēc Civildienesta tiesas ieskatiem kā atlīdzību par materiāliem zaudējumiem, kas radās no tā, ka viņš zaudēja iespēju tikt iecelts augstākā pakāpē;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītājs vispirms norāda uz pienākuma norādīt pamatojumu un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, jo ne no apstrīdētā lēmuma, ne no administrācijas atbildes uz prasītāja sūdzību nebija iespējams saprast to, cik punkti viņam tika piešķirti, labojot rakstisko pārbaudījumu, un, vēl jo vairāk to, cik liela vērtība tika piešķirta viņa sniegumam.
   Turklāt prasītājs atsaucas uz labas pārvaldības principa pārkāpumu, jo viņa rakstiskā pārbaudījuma novērtējuma lapa bija ļoti neprecīza un vispārēja, un uz šī pārbaudījuma kopijām nebija redzami veiktie labojumi.


title: Lieta C-364/06: Prasība, kas celta 2006. gada 7. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti

text:
               14.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/8

         Prasība, kas celta 2006. gada 7. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-364/06)
   (2006/C 249/17)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — N. Yerrell, pārstāvis)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvas 2002/15/EK par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi (1), prasības, vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 2002/15/EK transpozīcijas termiņš beidzās 2005. gada 23. martā.

      (1)  OV L 80, 35. lpp.


title: Lieta T-618/11 P: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — De Nicola /EIB (Apelācija — Civildienests — EIB personāls — Novērtēšana — Paaugstināšana amatā — 2008. gada novērtējums un paaugstināšana amatā — Pārsūdzību izskatīšanas komitejas lēmums — Pārbaudes apjoms — Novērtējuma ziņojums — Iebilde par prettiesiskumu — Saprātīgs termiņš — Lūgums atcelt tiesību aktu — Prasība par kaitējuma atlīdzību — Lis pendens)

text:
               26.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/25

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — De Nicola/EIB
   (Lieta T-618/11 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - EIB personāls - Novērtēšana - Paaugstināšana amatā - 2008. gada novērtējums un paaugstināšana amatā - Pārsūdzību izskatīšanas komitejas lēmums - Pārbaudes apjoms - Novērtējuma ziņojums - Iebilde par prettiesiskumu - Saprātīgs termiņš - Lūgums atcelt tiesību aktu - Prasība par kaitējuma atlīdzību - Lis pendens)
   2013/C 313/50
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis — L. Isola, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka (EIB) (pārstāvji — sākotnēji T. Gilliams un F. Martin, vēlāk T. Gilliams un G. Nuvoli, pārstāvji, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 28. septembra spriedumu lietā F-13/10 De Nicola/EIB (Krājumā vēl nav publicēts), lūdzot atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 28. septembra spriedumu lietā F-13/10 De Nicola/EIB, ciktāl tajā ir noraidīti Carlo De Nicola prasījumi atcelt Eiropas Investīciju bankas (EIB) Pārsūdzību izskatīšanas komitejas lēmumu;

               2)

               apelācijas sūdzību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               noraidīt prasību, ko C. De Nicola cēlis Eiropas Savienības Civildienesta tiesā lietā F-13/10;

               4)

               C. De Nicola sedz savus, kā arī atlīdzina pusi no EIB tiesāšanās izdevumiem gan Civildienesta tiesā, gan šajā instancē;

               5)

               EIB sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem gan Civildienesta tiesā, gan šajā instancē.

      (1)  OV C 25, 28.1.2012.