title: lieta T-280/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 1. aprīļa rīkojums — Perry/Komisija (Prasība par zaudējumu atlīdzību — Noilgums — Nepieņemamība)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/42

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 1. aprīļa rīkojums — Perry/Komisija
   (lieta T-280/08) (1)

   (Prasība par zaudējumu atlīdzību - Noilgums - Nepieņemamība)
   2009/C 141/87
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Claude Perry, Parīze (Francija) (pārstāvis — J. Culioli, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J.-P. Keppenne un P. van Nuffel)

      Priekšmets

   Prasība par zaudējumu atlīdzību, lai panāktu kompensāciju par kaitējumu, ko prasītājs esot cietis saistībā ar apsūdzībām par Kopienu humanitārās palīdzības nepareizu izmantošanu, izpildot līgumus, kas noslēgti starp prasītāja sabiedrībām un Komisiju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Claude Perry atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 11.10.2008.


title: Lieta C-391/13 P: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 10. jūlija spriedums – Grieķijas Republika/Eiropas Komisija Apelācija — ELVGF, ELGF un ELFLA — No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi — Olīveļļa — Laukaugi — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Vienotas likmes korekcijas likmes paaugstināšana pienākumu neizpildes atkārtošanās dēļ — KLP reformas ietekme uz vienotas likmes korekciju — Samērīgums — Olīveļļas ražošanas ĢIS noteikšanai paredzēti izdevumi

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/19

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 10. jūlija spriedums – Grieķijas Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta C-391/13 P) (1)

   (Apelācija - ELVGF, ELGF un ELFLA - No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi - Olīveļļa - Laukaugi - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Vienotas likmes korekcijas likmes paaugstināšana pienākumu neizpildes atkārtošanās dēļ - KLP reformas ietekme uz vienotas likmes korekciju - Samērīgums - Olīveļļas ražošanas ĢIS noteikšanai paredzēti izdevumi)
   2014/C 315/28
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grieķijas Republika (pārstāvis – I. Chalkias)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Marcoulli un D. Tryantafyllou)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.


title: Lieta T-299/17: Prasība, kas celta 2017. gada 16. maijā – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“1000”)

text:
               17.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 231/43

         Prasība, kas celta 2017. gada 16. maijā – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“1000”)
   (Lieta T-299/17)
   (2017/C 231/54)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Vācija) (pārstāve – M. C. Simon, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Ķīna)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: apzīmējums “1000” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 12 333 531

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 6. marta lēmums lietā R 650/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               gadījumā, ja otrā procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece iestātos lietā: piespriest otrajai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               vienlīdzīgas atieksmes principa un labas pārvaldības principa pārkāpums.


title: Lieta C-414/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2014. gada 26. jūnija spriedumu lietā T-541/11 Fundação Calouste Gulbenkian/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 2. septembrī iesniedza Fundação Calouste Gulbenkian

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/16

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2014. gada 26. jūnija spriedumu lietā T-541/11 Fundação Calouste Gulbenkian/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 2. septembrī iesniedza Fundação Calouste Gulbenkian

   (Lieta C-414/14 P)
   (2015/C 198/21)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Fundação Calouste Gulbenkian (pārstāvji – G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal, P. López Ronda, lawyers)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Micael Gulbenkian

   Ar 2015. gada 26. februāra rīkojumu Tiesa (astotā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja un piesprieda Fundação Calouste Gulbenkian segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-78/06: Vispārējās tiesas 2011. gada 16. novembra spriedums — Álvarez /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Rūpniecisko plastmasas maisu nozare — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta 1. punkta pārkāpums — Uzņēmuma jēdziens — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Nevainīguma prezumpcija)

text:
               7.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/11

         Vispārējās tiesas 2011. gada 16. novembra spriedums — Álvarez/Komisija
   (Lieta T-78/06) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Rūpniecisko plastmasas maisu nozare - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta 1. punkta pārkāpums - Uzņēmuma jēdziens - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Nevainīguma prezumpcija)
   2012/C 6/17
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Armando Álvarez, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — sākotnēji E. Garayar Gutiérrez un A. García Castillo, pēc tam E. Garayar Gutiérrez, M. Troncoso Ferrer un C. Ruixó Claramunt, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — F. Castillo de la Torre)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2005. gada 30. novembra Lēmumu C(2005) 4634, galīgā redakcija, par [EKL] 81. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/F/38.354 — Rūpnieciskie maisi) par aizliegtu vienošanos rūpniecisko plastmasas maisu nozarē, kā arī pakārtoti samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Armando Álvarez, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 121, 20.05.2006.


title: Lieta C-56/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Landesgerichts Bozen (Itālija) 2007. gada 1. februāra rīkojumu — Ruth Volgger, Othmar Michaeler un Subito GmbH/Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (tagad — Amt für sozialen Arbeitsschutz ) un Autonome Provinz Bozen

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Landesgerichts Bozen (Itālija) 2007. gada 1. februāra rīkojumu — Ruth Volgger, Othmar Michaeler un Subito GmbH/Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (tagad — Amt für sozialen Arbeitsschutz) un Autonome Provinz Bozen

   (Lieta C-56/07)
   (2007/C 95/30)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Landesgericht Bozen
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Ruth Volgger, Othmar Michaeler un Subito GmbH

      Atbildētājs: Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (tagad — Amt für sozialen Arbeitsschutz) un Autonome Provinz Bozen

   Prejudiciālais jautājums
   Vai valsts tiesību normas (Dekrēta-likuma Nr. 61/2000 2. un 8. pants), kas paredz darba devēja pienākumu 30 dienu laikā pēc darba līguma par nepilna darba laika darbu noslēgšanas nosūtīt kompetentajai Arbeitsinspektorat provinces direkcijai šī līguma kopiju un naudas soda EUR 15 apmērā par katru attiecīgo darba ņēmēju un katru nokavējuma dienu piemērošanu pienākuma neizpildes gadījumos, nenosakot administratīvā soda (naudas soda) maksimālo apmēru, ir saderīgas ar Kopienu tiesību normām un 1997. gada 15. decembra Direktīvu 97/81/EK (1)?

      (1)  OV L 14, 9. lpp.


title: Lieta C-32/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 23. janvārī iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Badajoz (Spānija) — Soledad Duarte Hueros/Autociba S.A., Automóviles Citroen España S.A.

text:
               31.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 23. janvārī iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Badajoz (Spānija) — Soledad Duarte Hueros/Autociba S.A., Automóviles Citroen España S.A.

   (Lieta C-32/12)
   2012/C 98/28
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia de Badajoz

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Soledad Duarte Hueros

      Atbildētājas: Autociba S.A., Automóviles Citroen España S.A.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai tiesa drīkst pēc savas ierosmes patērētāja labā piespriest attiecīgu cenas samazinājumu gadījumā, ja patērētājs, nepanācis, ka prece tiek padarīta atbilstīga — jo, lai arī to vairākkārt lūgts salabot, tas nav izdarīts — tiesā prasa tikai un vienīgi atcelt līgumu, bet tas nav atceļams tāpēc, ka neatbilstība ir nenozīmīga?


title: Lieta C-87/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 21. februārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Staatssecretaris van Financiën/X

text:
               18.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 21. februārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Staatssecretaris van Financiën/X

   (Lieta C-87/13)
   2013/C 141/24
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Staatssecretaris van Financiën

      Atbildētājs: X

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai ar ES tiesībām un it īpaši regulējumu attiecībā uz brīvību veikt uzņēmējdarbību un kapitāla brīvu apriti netiek pieļauts, ka Beļģijas rezidents, kurš atbilstoši viņa lūgumam tiek aplikts ar nodokli Nīderlandē kā Nīderlandes rezidents un kurš ir veicis izdevumus saistībā ar viņa kā personīgas dzīvojamās telpas izmantojamu pili, kura atrodas Beļģijā un atrašanās vietā ir atzīta par ar likumu aizsargājamu pieminekli un ciemata tēlu veidojošu objektu, Nīderlandē nevar atskaitīt šos izdevumus saistībā ar ienākuma nodokli, jo Nīderlandē pils nav reģistrēta kā aizsargājams piemineklis?

               2)

               Ciktāl šajā ziņā nozīme ir tam, vai ieinteresētā persona savā rezidences valstī Beļģijā šos izdevumus saistībā ar ienākuma nodokli var atskaitīt no saviem pašreizējiem vai nākotnes ienākumiem no kustamās mantas, izvēloties savu ienākumu progresīvu aplikšanu ar nodokli?


title: Lieta T-458/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 20. novembra spriedums — Tegometall International /ITSB — Wuppermann ( TEK ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības pasludināšanas process — Kopienas vārdiskas preču zīmes TEK reģistrācijas pieteikums — Strīda priekšmets — Tiesību uz aizstāvību ievērošana — Absolūtie atteikuma pamatojumi — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/13

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 20. novembra spriedums — Tegometall International/ITSB — Wuppermann (“TEK”)
   (Lieta T-458/05) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības pasludināšanas process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “TEK’ reģistrācijas pieteikums - Strīda priekšmets - Tiesību uz aizstāvību ievērošana - Absolūtie atteikuma pamatojumi - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
   (2008/C 8/25)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tegometall International AG, Lengwil-Oberhofen (Šveice) (pārstāvis — H. Timmann, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Weberndörfer)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Wuppermann AG, Leverkusen (Vācija) (pārstāvis — sākotnēji H. Huisken, vēlāk I. Friedhoff, avocats)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2005. gada 21. oktobra lēmumu lietā R 1063/2004-2, kurā labojums tika veikts 2005. gada 16. novembrī, attiecībā uz procesu par spēkā neesamības paziņošanu starp Wuppermann AG un Tegometall International AG

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus, izņemot personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus;

               3)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 60, 11.3.2006.


title: Lieta T-37/12: Prasība, kas celta 2012. gada 25. janvārī — Advance Magazine Publishers /ITSB — López Cabré ( “TEEN VOGUE” )

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/30

         Prasība, kas celta 2012. gada 25. janvārī — Advance Magazine Publishers/ITSB — López Cabré (“TEEN VOGUE”)
   (Lieta T-37/12)
   2012/C 73/59
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — T. Alkin, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Eduardo López Cabré (Barselona, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 22. novembra lēmumu lietā R 1763/2010-4 daļā attiecībā uz iebildumiem, kas balstīti uz agrāku preču zīmi, un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “TEEN VOGUE” attiecībā uz precēm, kas tostarp ietilpst 18. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 5265517

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiskas preču zīmes “VOGUE” reģistrācija Nr. 496371 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. klasē, Spānijas grafiskas preču zīmes “VOGUE moda en lluvia” reģistrācija Nr. 2153619 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. klasē, un Kopienas vārdiskas preču zīmes “VOGUE” reģistrācija Nr. 2082287 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji noraidīt KPZ reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 43. panta 2. punkta un/vai Komisijas Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. panta 3. punkta pārkāpums, kā arī Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdījusies tiesību piemērošanā, secinot, ka iebildumus iesniedzēja pierādījumi “kopumā” bija pietiekami, lai pierādītu agrākas preču zīmes izmantošanu, un ka Apelāciju padome esot kļūdījusies, konstatējot, ka starp prasītājas preču zīmi un pretnostatīto preču zīmi pastāv sajaukšanas iespēja


title: Lieta C-310/15: Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 7. septembra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, kas ir Sony France SA tiesību pārņēmēja Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Patērētāju tiesību aizsardzība — Negodīga komercprakse — Direktīva 2005/29/EK — 5. un 7. pants — Saistītais piedāvājums — Datora, kurš ir aprīkots ar iepriekš instalētām programmām, pārdošana — Būtiska informācija saistībā ar cenu — Maldinoša noklusēšana — Neiespējamība patērētājam iegūt to pašu datora, kas nav aprīkots ar programmām, modeli

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/10

         Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 7. septembra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, kas ir Sony France SA tiesību pārņēmēja
   (Lieta C-310/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Negodīga komercprakse - Direktīva 2005/29/EK - 5. un 7. pants - Saistītais piedāvājums - Datora, kurš ir aprīkots ar iepriekš instalētām programmām, pārdošana - Būtiska informācija saistībā ar cenu - Maldinoša noklusēšana - Neiespējamība patērētājam iegūt to pašu datora, kas nav aprīkots ar programmām, modeli)
   (2016/C 402/12)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Vincent Deroo-Blanquart

      Atbildētāja: Sony Europe Limited, kas ir Sony France SA tiesību pārņēmēja

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               komercprakse, kas izpaužas kā datora, kas ir aprīkots ar iepriekš instalētām programmām, pārdošana bez iespējas patērētājam iegūt tādu pašu datora, kas nebūtu aprīkots ar iepriekš instalētām programmām, modeli, pati par sevi nav negodīga komercprakse Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (Negodīgas komercprakses direktīva) 5. panta 2. punkta izpratnē, ja vien šāda prakse nav pretrunā profesionālās rūpības prasībām un būtiski nekropļo vai nevar būtiski kropļot vidusmēra patērētāja saimniecisko rīcību attiecībā pret šo preci, un tas ir jānovērtē iesniedzējtiesai, ņemot vērā pamatlietas īpašos apstākļus;

               2)

               saistītā piedāvājuma gadījumā, kas izpaužas kā datora, kas ir aprīkots ar iepriekš instalētām programmām, pārdošana, cenas nenorādīšana katrai no programmām nav kvalificējama kā maldinoša komercprakse Direktīvas 2005/29 5. panta 4. punkta a) apakšpunkta un 7. panta izpratnē.

      (1)  OV C 294, 7.9.2015.


title: Lieta T-54/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 15. janvāra spriedums — Spānija/Komisija (ERAF — Finanšu atbalsta samazināšana — Atbalsts darbības programmai, uz kuru attiecas mērķis Nr. 1 (2000.–2006. gads), saistībā ar Andalūzijas reģionu (Spānija) — Regulas (EK) Nr. 1260/1999 39. panta 3. punkta b) apakšpunkts — Trīs mēnešu termiņš — Direktīva 93/36/EEK — Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par paredzamo publisko iepirkumu publicēšanas)

text:
               23.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/10

         Vispārējās tiesas 2013. gada 15. janvāra spriedums — Spānija/Komisija
   (Lieta T-54/11) (1)

   (ERAF - Finanšu atbalsta samazināšana - Atbalsts darbības programmai, uz kuru attiecas mērķis Nr. 1 (2000.–2006. gads), saistībā ar Andalūzijas reģionu (Spānija) - Regulas (EK) Nr. 1260/1999 39. panta 3. punkta b) apakšpunkts - Trīs mēnešu termiņš - Direktīva 93/36/EEK - Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par paredzamo publisko iepirkumu publicēšanas)
   2013/C 55/15
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji — M. Muñoz Pérez, vēlāk S. Martínez-Lage Sobredo, un visbeidzot A. Rubio González un N. Díaz Abad, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Steiblytė un J. Baquero Cruz)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 16. novembra Lēmumu C(2010) 7700, galīgā redakcija, ar kuru samazināts Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) atbalsts Andalūzijas 1. mērķa (2000.–2006. gads) integrētajai darbības programmai, ciktāl tajā ir noteikts, ka jāveic finanšu korekcija attiecībā uz visām izmaksām, ko saistībā ar līgumiem Nr. 2075/2003 un Nr. 2120/2005 finansē ERAF

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 12.03.2011.


title: Lieta C-469/14: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 28. jūlija spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Lauksaimniecība — Regula (EK) Nr. 1/2005 — Dzīvnieku aizsardzība pārvadāšanas laikā — Tāls pārvadājums — I pielikuma V nodaļas 1.4. punkta d) apakšpunkts — Dzīvnieku pārvadājuma un atpūtas laiki pārvadāšanas laikā — Liellopu pārvadāšana — Jēdziens “vismaz vienas stundas atpūtas laiks” — Iespēja vairākkārt pārtraukt pārvadājumu — 22. pants — Aizkavēšanās pārvadāšanas laikā — Regulas (EK) Nr. 1234/2007 un (ES) Nr. 817/2010 — Eksporta kompensācijas — Prasības dzīvu liellopu labturības jomā to pārvadāšanas laikā — Regulas Nr. 817/2010 2. panta 2.–4. punkts — Izvešanas punkta valsts pilnvarots veterinārārsts — Ziņojums un norāde dokumentā, kas apliecina dzīvnieku izvešanas no Savienības muitas teritorijas atbilstību vai neatbilstību Regulas Nr. 1/2005 piemērojamajiem noteikumiem — Veikto pārbaužu neapmierinoši rezultāti — 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Minētās norādes saistošais vai nesaistošais raksturs par eksporta kompensāciju izmaksāšanu kompetentajai valsts iestādei

text:
               26.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 350/3

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 28. jūlija spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   (Lieta C-469/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lauksaimniecība - Regula (EK) Nr. 1/2005 - Dzīvnieku aizsardzība pārvadāšanas laikā - Tāls pārvadājums - I pielikuma V nodaļas 1.4. punkta d) apakšpunkts - Dzīvnieku pārvadājuma un atpūtas laiki pārvadāšanas laikā - Liellopu pārvadāšana - Jēdziens “vismaz vienas stundas atpūtas laiks” - Iespēja vairākkārt pārtraukt pārvadājumu - 22. pants - Aizkavēšanās pārvadāšanas laikā - Regulas (EK) Nr. 1234/2007 un (ES) Nr. 817/2010 - Eksporta kompensācijas - Prasības dzīvu liellopu labturības jomā to pārvadāšanas laikā - Regulas Nr. 817/2010 2. panta 2.–4. punkts - Izvešanas punkta valsts pilnvarots veterinārārsts - Ziņojums un norāde dokumentā, kas apliecina dzīvnieku izvešanas no Savienības muitas teritorijas atbilstību vai neatbilstību Regulas Nr. 1/2005 piemērojamajiem noteikumiem - Veikto pārbaužu neapmierinoši rezultāti - 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Minētās norādes saistošais vai nesaistošais raksturs par eksporta kompensāciju izmaksāšanu kompetentajai valsts iestādei)
   (2016/C 350/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Hamburg

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Masterrind GmbH

      Atbildētājs: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2004. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā un grozījumu izdarīšanu Direktīvās 64/432/EEK un 93/119/EK un Regulā (EK) Nr. 1255/97 I pielikuma V nodaļas 1.4. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, veicot minēto dzīvnieku sugu, it īpaši liellopu, izņemot teļus, pārvadājumus ar autotransportu, pirmkārt, atpūtas laiks starp pārvadāšanas posmiem principā var būt ilgāks par vienu stundu. Tomēr šis laiks, ja tas pārsniedz vienu stundu, nevar būt tāds, ka konkrētajos apstākļos, kādos notiek šī atpūta un pārvadājums kopumā, tas varētu radīt risku, ka pārvadātie dzīvnieki varētu tikt ievainoti vai tiem varētu tikt radītas nevajadzīgas ciešanas. Turklāt tādi pārvadājuma un atpūtas laiki kopā kā šīs nodaļas 1.4. punkta d) apakšpunktā paredzētie nevar pārsniegt 29 stundas, ņemot vērā iespēju tos pagarināt par 2 stundām dzīvnieku interesēs saskaņā ar šīs nodaļas 1.8. punktu, neskarot šīs regulas 22. panta noteikumu neparedzamu apstākļu gadījumā piemērošanu. Otrkārt, katrā no ilgākais 14 stundu garajā pārvadāšanas posmā var ietilpt viens vai vairāki apstāšanas laiki. Šie apstāšanas laiki ir jāpieskaita pārvadāšanas posmiem, lai varētu aprēķināt kopējo ilgākais 14 stundas garo pārvadāšanas posmu, kurā šie apstāšanās laiki ietilpst;

               2)

               Komisijas 2010. gada 16. septembra Regula (ES) Nr. 817/2010, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz prasībām eksporta kompensāciju piešķiršanai saistībā ar dzīvu liellopu labturību pārvadāšanas laikā, ir jāinterpretē tādējādi, ka par liellopu eksporta kompensāciju izmaksāšanu kompetentajai iestādei nav saistoša izvešanas punkta valsts pilnvarotā veterinārārsta norāde uz dokumenta, kas apliecina attiecīgo dzīvnieku izvešanu no Eiropas Savienības muitas teritorijas un saskaņā ar kuru šo dzīvnieku pārvadājuma laikā attiecībā uz tiem visiem vai tikai daļu no tiem nav ievēroti Regulas Nr. 1/2005 piemērojamie noteikumi.

      (1)  OV C 16, 19.1.2015.


title: Lieta T-193/15: Prasība, kas celta 2015. gada 21. aprīlī – Bodegas Williams & Humbert/ITSB – Central Hisumer (“Botanic Williams & Humbert”)

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/43

         Prasība, kas celta 2015. gada 21. aprīlī – Bodegas Williams & Humbert/ITSB – Central Hisumer (“Botanic Williams & Humbert”)
   (Lieta T-193/15)
   (2015/C 198/59)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bodegas Williams & Humbert, SA (Cádiz, Spānija) (pārstāvis – A. Gómez López, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Central Hisumer, SL (Orihuela, Spānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme zilā, pelēkā, baltā un melnā krāsā, kas ietver vārdiskus elementus “Botanic Williams & Humbert” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 184 819

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 23. februāra lēmums lietā R 594/2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Regulai Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi neatbilst ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2010. gada 9. decembra lēmums lietā R 594/2014–4, ar kuru tika noraidīta apelācijas sūdzība par ITSB Iebldumu nodaļas 2013. gada 20. decembra lēmumu iebildumu procesā Nr. B 2 128 026 un tādējādi atteikta kombinētas Kopienas preču zīmes Nr. 11 184 819 “BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN” reģistrācija attiecībā uz 33. klasi;

               —

               atļaut veikt kombinētās Kopienas preču zīmes Nr. 11 184 819 “BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN” reģistrāciju attiecībā uz 33. klasi, jo Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 8. panta 5. punktā paredzētais aizliegums neesot piemērojams;

               —

               piespriest ITSB un – attiecīgajā gadījumā – personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-400/05: Tiesas (piektā palāta) spriedums 2007. gada 11. janvārī ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — B.A.S. Trucks BV pret Staatssecretaris van Financiën (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Apakšpozīcija 8704 10 — Automašīna, kas paredzēta lietošanai būvlaukumos un materiālu pārvadāšanai un izkraušanai, kā arī lietošanai uz ceļiem)

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/8

         Tiesas (piektā palāta) spriedums 2007. gada 11. janvārī (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — B.A.S. Trucks BV pret Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-400/05) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Apakšpozīcija 8704 10 - Automašīna, kas paredzēta lietošanai būvlaukumos un materiālu pārvadāšanai un izkraušanai, kā arī lietošanai uz ceļiem)
   (2007/C 42/13)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: B.A.S. Trucks BV

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

   Priekšmets
   Lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — Automašīnas, kas paredzēta lietošanai būvlaukumos un materiālu pārvadāšanai un izkraušanai, kā arī lietošanai uz ceļiem, tarifu klasifikācija — Iekļaušana vai neiekļaušana KN apakšpozīcijā 8704 10 kā “pašizgāzēji, kas izstrādāti lietošanai ārpus ceļiem”
   Rezolutīvā daļa
   Apakšpozīcija 8704 10 Kombinētajā nomenklatūrā, kas ir ietverta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, ko groza Komisijas 1998. gada 26. oktobra Regula (EK) Nr. 2261/1998, I pielikumā, ir jāinterpretē tā, ka šajā apakšpozīcijā ietilpst tādi pašizgāzēji minētās apakšpozīcijas izpratnē, kas ir izgatavoti īpaši un galvenokārt lietošanai ārpus valsts asfaltētajiem ceļiem. Tas, ka pašizgāzēju raksturīpašības ļauj tiem papildus braukt pa valsts asfaltētajiem ceļiem, netraucē tos klasificēt kā pašizgāzējus minētās apakšpozīcijas izpratnē.

      (1)  OV C 36, 11.2.2006.


title: Lieta F-102/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. septembrī — Haelterman u.c. pret Komisiju

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/35

         Prasība, kas celta 2006. gada 4. septembrī — Haelterman u.c. pret Komisiju
   (Lieta F-102/06)
   (2006/C 261/71)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Geert Haelterman, Ninove (Beļģija) un citi (pārstāvji — A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt individuālos lēmumus, ar kuriem ir noraidīti prasītāju lūgumi iecēlējinstitūcijai pieņemt pagaidu pasākumus, lai, 2005. un turpmākajos gados veicot paaugstināšanu amatā, nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi un viņu iegūto tiesību ievērošanu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatā prasītāji izvirza identiskus pamatus, kādi tika izvirzīti lietas F-47/06 (1) ietvaros.

      (1)  OV C 154, 01.07.2006., 25. lpp.


title: Lieta C-664/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 21. decembrī iesniedza Curtea de Apel Alba Iulia (Rumānija) – Lucrețiu Hadrian Vădan/Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 21. decembrī iesniedza Curtea de Apel Alba Iulia (Rumānija) – Lucrețiu Hadrian Vădan/Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba

   (Lieta C-664/16)
   (2017/C 104/41)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Alba Iulia

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Lucrețiu Hadrian Vădan

      Atbildētājas: Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīva 2006/112 (1) vispār un it īpaši tās 167., 168., 178., 179. un 273. panta noteikumi, kā arī samērīguma princips un nodokļa neitralitātes princips var tikt interpretēti tādējādi, ka tie ļauj nodokļu maksātājam, kurš atbilst PVN atskaitīšanas materiālajām prasībām, īstenot savas atskaitīšanas tiesības gadījumā, ja īpašos apstākļos, kādi ir izveidojušies pamatlietā izskatāmajā strīdā, viņš nespēj ar rēķinu starpniecību iesniegt pierādījumu par summām, kas avansā samaksātas par preču piegādēm un pakalpojumu sniegšanu?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, vai Direktīva 2006/112, kā arī samērīguma princips un nodokļa neitralitātes princips var tikt interpretēti tādējādi, ka atskaitīšanas tiesību apjoma noteikšanai pieļaujams un atbilstošs pasākums var būt neatkarīga eksperta (tiesas ekspertīzē) veikts netiešs vērtējums, pamatojoties uz ekspertīzē noteikto celtniecībā izmantoto darbu/darbaspēka daudzumu, ja preces (būvmateriālus) nodod un pakalpojumus sniedz (ēku celtniecībai nepieciešamo darbaspēku nodrošina) PVN maksātāji?

      (1)  Padomes 2006. gada 28 novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347 1. lpp.)


title: Lieta T-298/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedums — Agencja Wydawnicza Technopol/ITSB ( 1000 ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes 1000 reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/22

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedums — Agencja Wydawnicza Technopol/ITSB (“1000”)
   (Lieta T-298/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “1000” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))
   2010/C 11/41
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o., Częstochowa (Polija) (pārstāvji — V. von Bomhard, A. Renck un T. Dolde, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 7. augusta lēmumu lietā R 447/2006-4 par pieteikumu reģistrēt vārdisku preču zīmi “1000” kā Kopienas preču zīmi.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 310, 16.12.2006.


title: Lieta C-606/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. novembrī iesniedza First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) — Grattan plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. novembrī iesniedza First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) — Grattan plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Lieta C-606/11)
   2012/C 65/05
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Grattan plc

      Atbildētājs: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prejudiciālie jautājumi

   Ja Tiesa uzskata, ka atbilde uz 1. jautājumu, kas tika uzdots lietā C-591/10 Littlewoods Retail Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, ir noraidoša:

               1)

               vai ES tiesību efektivitātes un/vai līdzvērtības princips nosaka, ka pretrunā ES tiesībām pārmaksātā PVN atmaksāšana ir vienīgais veids, kā kompensēt šo pārmaksu, gan pārmaksātās pamatsummas gadījumā, gan pārmaksas un/vai procentu vērtības izmantošanas gadījumā;

               2)

               vai apstākļos, kad saskaņā ar valsts tiesībām pastāv alternatīvi [pārmaksas] kompensēšanas veidi, efektivitātes un/vai līdzvērtības principi tiek pārkāpti, ja pārmaksas kompensēšanas veids vai veidi nav noteikti tajās valsts tiesību normās, kuras regulē galveno atmaksāšanas pieteikumu iesniegšanu un administratīvo lēmumu, kas ir pieņemti saistībā ar šiem pieteikumiem pārsūdzību; un

               3)

               vai efektivitātes un/vai līdzvērtības principi tiek pārkāpti, ja pieteikuma iesniedzējam tiek pieprasīts pamata atmaksāšanas pieteikumu un procentu samaksas prasību iesniegt vienā tiesvedībā Tax Tribunal [Nodokļu tiesā] un ES tiesībās noteikto atmaksas līdzsvarošanas mehānismu saistībā ar pārmaksas un/vai procentu vērtības izmantošanu — atsevišķā tiesvedībā High Court?


title: Lieta F-127/07: Prasība, kas celta 2007. gada 30. oktobrī — Coto Moreno /Komisija

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/57

         Prasība, kas celta 2007. gada 30. oktobrī — Coto Moreno/Komisija
   (Lieta F-127/07)
   (2008/C 22/111)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Juana Maria Coto Moreno, Gaborone (Botsvāna) (pārstāvji — K. Lemmens, C. Doutrelepont, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2007. gada 12. februāra lēmumu, ar kuru konkursa EPSO/AD/28/05 atlases komisija atteicās iekļaut prasītāju šā konkursa rezerves sarakstā, un līdz ar to:

                           —

                           piešķirt viņai zaudējumu atlīdzību par morālo kaitējumu EUR 25 000 apmērā;

                           —

                           piešķirt viņai atlīdzību par advokātu honorāriem, kas noteikti EUR 8 000 apmērā un apliecināti ar iesniegto rēķinu;

                           —

                           prioritāri, nospriest, ka kompetentajām iestādēm jādara viss, lai sniegtu taisnīgu kompensāciju par atceltā akta radīto kaitējumu, proti, jāiekļauj prasītāja rezerves sarakstā, vai

                           —

                           neiekļaušanas rezerves sarakstā gadījumā, pakārtoti, piešķirt prasītājai materiālo zaudējumu atlīdzību EUR 384 000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja piedalījās konkursā EPSO/AD/28/05. Konkursa atlases komisija atteicās iekļaut prasītāju šā konkursa rezerves sarakstā ar 2007. gada 12. februāra lēmumu, kuru prasītāja lūdz atcelt.
   Savas prasības atbalstam prasītāja izvirza četrus pamatus.
   Pirmais pamats, prioritāri, ir saistīts ar acīmredzamu kļūdu vērtējumā — atsevišķi vai saistībā ar pamatojuma neesamību un/vai principa patere legem quam ipse fecisti pārkāpumu. Atlases komisija, kuras nostāja šajā ziņā nebija viennozīmīga, uzskatīja, ka prasītāja bija sniegusi “apmierinošas” atbildes, kurās tomēr bija konstatēti trūkumi. Tas acīmredzami neatbilst patiesībai, it īpaši tāpēc, ka prasītāja sniedza atbildes atbilstoši Komisijas noteikumiem.
   Otrais pamats, kas tāpat izvirzīts prioritāri, ir saistīts ar paziņojuma par konkursu pārkāpumu un vienlīdzības principa pārkāpumu — atsevišķi vai saistībā ar saprātīguma principu.
   Trešais pamats, kas tāpat izvirzīts prioritāri, ir saistīts ar pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu, jo prasītāja skaidri uzdeva atlases komisijai jautājumu, kāpēc atbilde, ko viņa sniegusi mutiskajā pārbaudījumā, tika uzskatīta par nepareizu vai vismaz neapmierinošu. Prasītāja neesot saņēmusi atbildi, neraugoties uz pienākumu norādīt pamatojumu.
   Visbeidzot, prasītāja, pakārtoti, norāda uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā — atsevišķi vai saistībā ar vienlīdzības principu un samērīguma principu. Piešķirtā atzīme turklāt nav samērīga salīdzinājumā ar rezultātiem (viņai tika piešķirta atzīme 25/50) un neievēro vienlīdzības principu, jo attieksme pret prasītāju ir tāda pati kā pret jebkādu citu kandidātu, kas sniedzis atbildes, kuras atzītas par apmierinošām — ne tikai zināšanu līmenī, bet arī citu kritēriju ziņā.


title: Lieta T-336/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. aprīļa rīkojums — 2K-Teint u.c./Komisija un EIB (Ārpuslīgumiskā atbildība — Finansēšanas līgums, kas noslēgts ar Maroku — Iespējamā EIB pienākumu neizpilde un neuzmanība, uzraugot no Kopienu budžeta finansētu aizdevumu — Noilgums — Nepieņemamība)

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/25

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. aprīļa rīkojums — 2K-Teint u.c./Komisija un EIB
   (Lieta T-336/06) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Finansēšanas līgums, kas noslēgts ar Maroku - Iespējamā EIB pienākumu neizpilde un neuzmanība, uzraugot no Kopienu budžeta finansētu aizdevumu - Noilgums - Nepieņemamība)
   (2008/C 142/46)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: 2K-Teint SARL, Kasablanka (Maroka); Mohammed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi un Rabia Kermoudi (Kasablanka) (pārstāvis — P. Thomas, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Aresu un V. Joris) un Eiropas Investīciju banka (EIB) (pārstāvji — C. Gómez de la Cruz un J.-P. Minnaert)
   Priekšmets
   Prasība atlīdzināt zaudējumus, kurus prasītāji esot cietuši tāpēc, ka EIB, uzraugot, kā tiek izmantoti projekta 2K-Teint realizācijai piešķirtie līdzekļi, nav izpildījusi savus pienākumus un ir pieļāvusi neuzmanību, izpildot finansēšanas līgumu, kas noslēgts starp EIB kā Kopienu pilnvaroto personu un Marokas Karalisti.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

                  2K-Teint SARL, Mohammed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi un Rabia Kermoudi sedz savus tiesāšanās izdevumus paši, kā arī atlīdzina Komisijas un Eiropas Investīciju bankas (EIB) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 20, 27.1.2007.


title: Lieta C-73/14: Tiesas (virspalāta) 2015. gada 6. oktobra spriedums – Eiropas Savienības Padome/Eiropas Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencija — Starptautiskais Jūras tiesību tribunāls — Nelegāla, nereģistrēta un neregulēta zveja — Konsultatīva atzinuma procedūra — Eiropas Komisijas rakstveida ziņojuma iesniegšana Eiropas Savienības vārdā — Apstāklis, ka Eiropas Savienības Padome iepriekš nav apstiprinājusi šī ziņojuma saturu — LES 13. panta 2. punkts, 16. pants un 17. panta 1. punkts — LESD 218. panta 9. punkts un 335. pants — Eiropas Savienības pārstāvība — Kompetenču piešķiršanas un institucionālā līdzsvara principi — Lojālas sadarbības princips

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/4

         Tiesas (virspalāta) 2015. gada 6. oktobra spriedums – Eiropas Savienības Padome/Eiropas Komisija
   (Lieta C-73/14) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencija - Starptautiskais Jūras tiesību tribunāls - Nelegāla, nereģistrēta un neregulēta zveja - Konsultatīva atzinuma procedūra - Eiropas Komisijas rakstveida ziņojuma iesniegšana Eiropas Savienības vārdā - Apstāklis, ka Eiropas Savienības Padome iepriekš nav apstiprinājusi šī ziņojuma saturu - LES 13. panta 2. punkts, 16. pants un 17. panta 1. punkts - LESD 218. panta 9. punkts un 335. pants - Eiropas Savienības pārstāvība - Kompetenču piešķiršanas un institucionālā līdzsvara principi - Lojālas sadarbības princips)
   (2015/C 398/05)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – A. Westerhof Löfflerová, E. Finnegan un R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Banks, A. Bouquet, E. Paasivirta un P. Van Nuffel)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Cehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek, E. Ruffer, J. Vláčil un M. Hedvábná), Grieķijas Republika (pārstāvji – G. Karipsiadis un K. Boskovits), Spānijas Karaliste (pārstāvis – M. Sampol Pucurull), Francijas Republika (pārstāvji – G. de Bergues, D. Colas, F. Fize un N. Rouam), Lietuvas Republika (pārstāvji – D. Kriaučiūnas un G. Taluntytė), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – M. Bulterman, M. Gijzen un M. de Ree), Austrijas Republika (pārstāvji – C. Pesendorfer un G. Eberhard), Portugāles Republika (pārstāvji – M. L. Inez Fernandes un M. L. Duarte), SOmijas Republika (pārstāvji – J. Heliskoski un H. Leppo), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – E. Jenkinson un M. Holt, pārstāvji, kam palīdz J. Holmes, barrister)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Čehijas Republika, Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Lietuvas Republika, Nīderlandes Karaliste, Austrijas Republika, Portugāles Republika, Somijas Republika, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 93, 29.3.2014.


title: lieta C-205/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van beroep te Gent (Beļģija) 2007. gada 19. aprīļa rīkojumu — kriminālprocess pret Lodewijk Gysbrechts en Santurel Inter BVBA

text:
               23.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 140/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van beroep te Gent (Beļģija) 2007. gada 19. aprīļa rīkojumu — kriminālprocess pret Lodewijk Gysbrechts en Santurel Inter BVBA

   (lieta C-205/07)
   (2007/C 140/23)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hof van beroep te Gent
   Lietas dalībniece pamata procesā
   Lodewijk Gysbrechts en Santurel Inter BVBA
   Prejudiciālais jautājums
   Vai Beļģijas 1991. gada 14. jūlijaWet betreffende de handelspraktijken en de voorlichting en bescherming van de consument ir uzskatāms par pasākumu ar kvantitatīviem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību Eiropas Kopienu Dibināšanas līguma 28. līdz 30. panta izpratnē, ja šī valsts likuma 80. panta 3. punkts paredz aizliegumu, kas nosaka, ka obligāti noteiktā atteikuma termiņa laikā nedrīkst pieprasīt no patērētāja iemaksu pirms preču piegādes vai pilnu samaksu, kā rezultātā faktiskā 1991. gada 14. jūlijaWet betreffende de handelspraktijken en de voorlichting en bescherming van de consument ietekme uz preču noietu pašu valstī, salīdzinot ar tirdzniecību, kas tiek īstenota ar citas dalībvalsts pilsoni, nav tāda pati, un vai tādejādi rodas faktisks Eiropas Kopienu Dibināšanas līguma 23. pantā garantētās brīvās preču aprites ierobežojums?


title: Lieta T-627/15: Prasība, kas celta 2015. gada 11. novembrī – Frame/ITSB – Bianca–Moden (“BIANCALUNA”)

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/29

         Prasība, kas celta 2015. gada 11. novembrī – Frame/ITSB – Bianca–Moden (“BIANCALUNA”)
   (Lieta T-627/15)
   (2016/C 068/38)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Itālija) (pārstāvji – M. Borghese, R. Giordano un E. Montelione, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “BIANCALUNA” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 251 808

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas piektās padomes 2015. gada 7. augusta lēmums lietā R 2952/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu; un/vai

               —

               nodot lietu atpakaļ ITSB sajaukšanas iespējas atbilstošai analīzei, ņemot vērā Bianca-Moden GmbH & Co. KG iesniegtos pierādījumus par izmantošanu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt izdevumus pirmajā instancē un tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā;

               —

               alternatīvi, grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai tiktu reģistrētas šādas 25. klasē ietilpstošās preces: apakšveļa, pidžamas, T-krekli, apakšbikses, biksītes.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 kļūdaina interpretācija, izraugoties tikai vienas agrākās tiesības;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 kļūdaina interpretācija, vērtējot sajaukšanas iespēju starp salīdzināmajiem apzīmējumiem.


title: Lieta T-328/14: Prasība, kas celta 2014. gada 13. maijā  – Jannatian /Padome

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/40

         Prasība, kas celta 2014. gada 13. maijā – Jannatian/Padome
   (Lieta T-328/14)
   2014/C 212/52
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mahmoud Jannatian (Tehran, Irāna) (pārstāvji – I. Smith Monnerville un S. Monnerville, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, šādus tiesību aktus: i) Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 39. lpp.); ii) Padomes 2010. gada 25. oktobra Lēmumu 2010/644/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 281, 81. lpp.); iii) Padomes 2010. gada 25. oktobra Regulu (ES) Nr. 961/2010, ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007 (OV L 281, 1. lpp.); iv) Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (OV L 88, 1. lpp.); v) Padomes 2012. gada 23. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 350/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 110, 17. lpp.); vi) Padomes 2012. gada 2. augusta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 709/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 208, 2. lpp.); vii) Padomes 2012. gada 15. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 945/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 282, 16. lpp); viii) Padomes 2012. gada 21. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1264/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 356, 55. lpp.); ix) Padomes 2013. gada 6. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 522/2013, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 156, 3. lpp.); x) Padomes 2013. gada 26. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1203/2013, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 316, 1. lpp.) un xi) Padomes 2014. gada 16. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 397/2014, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 119, 1. lpp.);

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt zaudējumus EUR 40  000 apmērā, kas nodarīti ar prasītāja kļūdainu iekļaušanu sarakstos;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padomei nav kompetences

                           —

                           Prasītājs norāda, ka saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 215. pantu ierobežojoši pasākumi var tikt pieņemti vienīgi pēc Komisijas un Savienības Augstā pārstāvja kopīgas iniciatīvas. Apstrīdētos lēmumus un regulas pieņēma Padome viena pati. Tādejādi tie nav spēkā kompetences neesamības dēļ.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu

                           —

                           Prasītājs uzskata, ka pamati, kas ir norādīti, lai pamatotu viņa iekļaušanu II pielikuma sarakstā, ir pārāk neprecīzi, lai būtu izpildītas judikatūrā noteiktās prasības attiecībā uz pienākumu norādīt pamatojumu. Lai izpildītu pienākumu norādīt pamatojumu, Padomei bija jākonstatē konkrēti un specifiski elementi, kas raksturo faktisku atbalstu, ko prasītājs ir sniedzis Irānas valdībai vai Irānas darbībās, kas ir saistītas ar kodolieroču izplatīšanu. Līdz ar to apstrīdētie lēmumi un regulas nav spēkā pamatojuma trūkuma dēļ.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, kas nav ievērotas prasītāja pamattiesības

                           —

                           Prasītājs apgalvo, pirmkārt, ka, tā kā apstrīdētajos lēmumos un regulās nav norādīts pamatojums, ar tiem tiek pārkāptas viņa tiesības uz aizstāvību. Otrkārt, apstrīdēto lēmumu un regulu prettiesiskums ietekmē šo tiesvedību, jo, pirmkārt, tas liedz prasītājam iespēju sagatavot aizstāvību, un, otrkārt, ierobežo Vispārējās tiesas iespēju īstenot apstrīdēto lēmumu un regulu tiesiskuma pārbaudi. No minētā izriet, ka prasītāja tiesības uz efektīvu pārbaudi tiesā netiek ievērotas. Treškārt, tā kā prasītājam netika dota iespēja izmantot tiesības uz aizstāvību un Tiesa nevarēja veikt apstrīdēto lēmumu un regulu tiesiskuma pārbaudi aktīvu iesaldēšanas jomā – kas pēc sava rakstura ir “sevišķi ierobežojoši” –, tika noteikts nepamatos ierobežojums prasītāja īpašuma tiesībām.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav iesniegti pierādījumi, kas liecinātu pret prasītāju

                           —

                           Prasītājs apgalvo, ka Padome neesot iesniegusi pierādījumu un informāciju, uz ko tā pamatojās, pieņemot apstrīdētos lēmumus un regulas.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvota faktu neprecizitāte

                           —

                           Prasītājs apgalvo, ka pretēji tam, kas norādīts norādīts apstrīdētajos lēmumos un regulās, prasītājs vairs nebija Irānas Atomenerģētikas organizācijas priekšsēdētāja vietnieks tajos attiecīgajos datumos, kad viņš tika iekļauts to personu un vienību sarakstā, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi. Līdz ar to Padome esot pieļāvusi kļūdu faktos, iekļaujot prasītāju sarakstā tikai tāpēc vien, ka dažādu apstrīdēto lēmumu un regulu pieņemšanas datumos viņš esot bijis Irānas Atomenerģijas organizācijas priekšsēdētāja vietnieks.

               6.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvota faktu neprecizitāte

                           —

                           Prasītājs apgalvo, ka 20. panta b) punktu nav paredzēts per se piemērot indivīdiem, kuri ir vadošos amatos vienībā, kas ir ietverta VIII pielikuma sarakstā. Turklāt 20. panta b) apakšpunktā ir paredzēts iekļaut sarakstā tās fiziskās personas, “kuras ir iesaistītas vai tieši saistītas ar Irānas aizdomīgu kodoldarbību izplatīšanu, vai sniedz atbalstu Irānas aizdomīgu kodoldarbību izplatīšanā”. Iekļaujot prasītāju II pielikuma sarakstā bez jebkādu pierādījumu iesniegšanas par to, ka prasītājs būtu aktīvi darbojies un atbalstījis Irānas kodoldarbību laikā, kad viņš tika iekļauts II pielikuma sarakstā, Padome esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.

               7.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda faktu vērtējumā un samērīguma principa pārkāpums

                           —

                           Prasītājs apgalvo, ka šajā gadījumā nekādas objektīvas intereses nevar pamatot to, ka pret personām, kuras pat īsu laika periodu ir bijušās vadošā amatā Irānas Atomenerģijas organizācijā (AEOI), tiek piemēroti tik ierobežojoši pasākumi. Turklāt, pat ja šie pasākumi būtu uzskatāmi par tādiem, kurus pamato vispārējo interešu mērķis, tie katrā ziņā joprojām būtu kritizējami no tā aspekta, cik tie ir samērīgi, salīdzinot izmantotos līdzekļus un izvirzīto mērķi.


title: Lieta T-203/14: Prasība, kas celta 2014. gada 31. martā  – Mo Industries /ITSB ( “Splendid” )

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/32

         Prasība, kas celta 2014. gada 31. martā – Mo Industries/ITSB (“Splendid”)
   (Lieta T-203/14)
   2014/C 212/41
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mo Industries LLC (Losandželosa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – P. González–Bueno Catalán de Ocón, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 7. janvāra lēmumu lietā R 1542/2013–1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “Splendid”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 25. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 1 6 13  131

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-656/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 28. jūnija rīkojums — Morison Menon Chartered Accountants u.c./Padome

text:
               18.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 250/20

         Vispārējās tiesas 2012. gada 28. jūnija rīkojums — Morison Menon Chartered Accountants u.c./Padome
   (Lieta T-656/11) (1)

   2012/C 250/38
   Tiesvedības valoda — angļu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 58, 25.02.2012.


title: Lieta C-269/05: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 23. jūnijā

text:
               17.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 229/5

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 23. jūnijā
   (Lieta C-269/05)
   (2005/C 229/11)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 23. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Knuts Simonsons [Knut Simonsson] un Georgios Zavoss [Georgios Zavvos], tās juridiskā dienesta darbinieki, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, saglabājot spēkā ostas nodevu, pasažieru kuģiem (tai skaitā kruīza kuģiem) un kravas kuģiem iebraucot, pietauvojoties un noenkurojoties Pireju un Tesaloniku ostās, un piemērojot zemākas nodevas satiksmei starp divām iekšzemes ostām, atšķirībā no gadījumiem, kad galamērķis atrodas ārvalstīs;

                           —

                           iekasējot par labu ar Likumu Nr. 2932/2001 akciju sabiedrību formā nodibinātajām ostu organizācijām un Pireju un Tesaloniku ostu kasēm ostas nodevu par automašīnām, kas tiek pārvadātas ar starptautiskās satiksmes kravas kuģiem, bet attiecībā uz satiksmi starp Grieķijas ostām šādu nodevu neiekasējot;

                           —

                           piemērojot Likuma Nr. 1828/1989 26. panta 13. punktā paredzēto iespēju pilsētām un pašvaldībām par labu iekasēt nodevas no kuģiem, kas pārvadā transportlīdzekļus uz ārvalstīm,

                     Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 1. pants Padomes 1986. gada 22. decembra Regulā (EEK) Nr. 4055/86, ar ko brīvas pakalpojumu sniegšanas principu piemēro jūras pārvadājumiem starp dalībvalstīm un starp dalībvalstīm un trešām valstīm (1);

               2)

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija pārmet, ka Grieķijas Republika nav savās valsts tiesībās transponējusi Regulas Nr. 4055/86 noteikumus, kā tos interpretējusi Eiropas Kopienu Tiesa (1994. gada 5. oktobra spriedums lietā C-381/93 Komisija/Francija (2), 1994. gada 17. maija spriedums lietā C-18/93 Korsika Ferries
       (3) un 2002. gada 14. novembra spriedums lietā C-435/00 Geha Naftiliaki u.c. (4)).

      (1)  OV L 378, 31.12.1986., 1. lpp.

      (2)  Recueil 1994, I-5145. lpp.

      (3)  Recueil 1994, I-1783. lpp.

      (4)  Recueil 2002, I-10615. lpp.


title: Lieta T-82/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. septembra spriedums – Panasonic un MT Picture Display/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Televizoru un datoru monitoru kineskopu pasaules tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Nolīgumi un saskaņotas darbības cenu, tirgu sadales, jaudas un ražošanas jomā — Tiesības uz aizstāvību — Pierādījums par dalību aizliegtā vienošanās — Vienots un turpināts pārkāpums — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai — Samērīgums — Naudas sodi — Neierobežota kompetence

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/17

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. septembra spriedums – Panasonic un MT Picture Display/Komisija
   (Lieta T-82/13) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Televizoru un datoru monitoru kineskopu pasaules tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Nolīgumi un saskaņotas darbības cenu, tirgu sadales, jaudas un ražošanas jomā - Tiesības uz aizstāvību - Pierādījums par dalību aizliegtā vienošanās - Vienots un turpināts pārkāpums - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - Samērīgums - Naudas sodi - Neierobežota kompetence)
   (2015/C 346/19)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Panasonic Corp. (Kadoma, Japāna); un MT Picture Display Co. Ltd (Macuočo, Japāna) (pārstāvji – R. Gerrits un A.-H. Bischke, advokāti, M. Hoskins, QC, un S. K. Abram, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Biolan, M. Kellerbauer un G. Koleva)

      Priekšmets

   Par lūgumu, primāri, atcelt Komisijas 2012. gada 5. decembra Lēmumu C(2012) 8839 final attiecībā uz procedūru atbilstīgi LESD 101. pantam un EEZ līguma 53. pantam (Lieta COMP/39.437 – TV un datoru monitoru kineskopi), ciktāl tas attiecas uz prasītājām, vai, pakārtoti, samazināt prasītājām uzliktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               naudas sodus, kas tika uzlikti ar 2012. gada 5. decembra Lēmuma C(2012) 8839 final attiecībā uz procedūru atbilstīgi LESD 101. pantam un EEZ līguma 53. pantam (Lieta COMP/39.437 – TV un datoru monitoru kineskopi) 2. panta 2. punkta f), h) un i) apakšpunktu, noteikt EUR 128 866 000 apmērā attiecībā uz Panasonic Corp. par tās tiešo dalību pārkāpumā televizoru krāsu kineskopu tirgū, EUR 82 826 000 apmērā solidāri attiecībā uz Panasonic, Toshiba Corp. un MT Picture Display Co. Ltd un EUR 7 530 000 apmērā solidāri attiecībā uz Panasonic un MT Picture Display;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               katra lietas dalībniece sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 101, 6.4.2013.


title: Lieta F-68/07: Civildienesta tiesas 2008. gada 6. marta rīkojums — Gering / Europol

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/63

         Civildienesta tiesas 2008. gada 6. marta rīkojums — Gering/Europol

   (Lieta F-68/07) (1)

   (2008/C 223/123)

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 247, 20.10.2008., 42. lpp.


title: Lieta C-431/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 18. septembrī iesniegušas Bouygues SA un Bouygues Télécom SA par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 4. jūlija spriedumu lietā T-475/04 Bouygues un Bouygues Télécom /Komisija

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/37

         Apelācija, ko 2007. gada 18. septembrī iesniegušas Bouygues SA un Bouygues Télécom SA par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 4. jūlija spriedumu lietā T-475/04 Bouygues un Bouygues Télécom/Komisija
   (Lieta C-431/07 P)
   (2007/C 269/63)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Bouygues SA un Bouygues Télécom SA (pārstāvji — F. Sureau, D. Théophile, S. Perrotet, A. Bénabent, J. Vogel un L. Vogel, avocats)

      Pārējie procesa dalībnieki: Eiropas Kopienu Komisija, Francijas Republika, Société française du radiotéléphone — SFR, Orange France SA

   Prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2007. gada 4. jūlija spriedumu lietā T-475/04 Bouygues un Bouygues Télécom pret Komisiju;

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai jaunai izskatīšanai, ņemot vērā Tiesas pausto nostāju;

               —

               piespriest Komisijai segt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības pamatojumam sabiedrības — apelācijas sūdzības iesniedzējas izvirza četrus pamatus.
   Pirmajā pamatā tās vispirms apgalvo, ka Pirmās instances tiesa neizpildīja savu pienākumu norādīt pamatojumu, atzīstot, ka attiecīgā parāda atlaišana šajā lietā bija nenovēršama, ņemot vērā “sistēmas uzbūvi”. Tā kā pēdējā minētā faktiski ir atkāpe no principa, saskaņā ar kuru vairāku uzņēmumu diferenciācija noteikti ir uzskatāma par selektīvu priekšrocību, Pirmās instances tiesai bija skaidri jāpamato gan sistēmas uzbūves, uz kuru tā atsaucas, saturs, gan arī cēloņsakarība starp šo sistēmas uzbūvi un paredzēto atteikšanos izmantot valsts līdzekļus.
   Otrajā pamatā apelācijas sūdzības iesniedzējas tālāk apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pieļāva tiesību kļūdu, uzskatot, ka Komisijai nebija pienākums uzsākt formālu pārbaudes procedūru tikai tāpēc, ka lietas izvērtēšana pēc būtības, pēc Pirmās instances tiesas domām, atspoguļoja, ka priekšrocību piešķiršana Orange un SFR netika pierādīta. Formālas pārbaudes procedūras uzsākšana saskaņā ar EKL 88. panta 2. punktu ir pamatota faktiski katru reizi, kad Komisija nevar noteikt, ņemot vērā tās rīcībā esošos pierādījumus sākotnējā pārbaudes stadijā, vai pasākums atbilst vai neatbilst Līguma noteikumiem.
   Trešajā pamatā apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda uz Pirmās instances tiesas pieļautajām trīs kļūdām faktu juridiskajā kvalifikācijā attiecībā uz, pirmkārt, apgalvojumu, ka pastāv tikai viena procedūra UMTS licenču piešķiršanai, otrkārt, valsts parādu atlaišanas tā saukto nenoteikto raksturu un, treškārt, ministrijas 2001. gada 22. februāra vēstules formulējumu, kurā ir minēts, ka pret visiem uzņēmējiem tiks nodrošināta taisnīga, bet ne vienāda attieksme.
   Ceturtajā pamatā apelācijas sūdzības iesniedzējas visbeidzot apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pieļāva vairākas tiesību kļūdas, piemērojot EKL 87. panta 1. punktu. Šīs kļūdas attiecas attiecīgi uz izņēmuma, kas izriet no sistēmas uzbūves, piemērošanu, vērtējumu par konkurences priekšrocību esamību vai neesamību un nediskriminācijas principa piemērošanu.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 17. martā lietā T-285/03 Agraz, SA, u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju (Lauksaimniecība — Augļu un dārzeņu pārstrādes produktu tirgus kopīga organizācija — Ražošanas atbalsts produktiem, kas pārstrādāti no tomātiem — Aprēķina metode — 2000./2001. tirdzniecības gads)

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/26

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 17. martā
   lietā T-285/03 Agraz, SA, u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Lauksaimniecība - Augļu un dārzeņu pārstrādes produktu tirgus kopīga organizācija - Ražošanas atbalsts produktiem, kas pārstrādāti no tomātiem - Aprēķina metode - 2000./2001. tirdzniecības gads)
   (2005/C 132/47)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā T-285/03 Agraz, SA, Madride (Spānija), Agrícola Conservera de Malpica, SA, Toledo (Spānija), Agridoro Soc. coop. rl, Pontenure (Itālija), Alfonso Sellitto SpA, Merkato S. Severino [Mercato S. Severino] (Itālija), Alimentos Españoles, Alsat, SL, Donbenito [Don Benito], Badahosa [Badajoz] (Spānija), AR Industrie Alimentari SpA, Angri (Itālija), Argo Food — Packaging & Innovation Co. SA, Seras (Grieķija), Asteris Industrial Commercial SA, Atēnas (Grieķija), Attianese Srl, Nočera Superiore [Nocera Superiore] (Itālija), Audecoop distillerie Arzens — Techniques séparatives (AUDIA), Monreāla (Francija), Benincasa Srl, Angri, Boschi Luigi & Figli SpA, Fontanelato [Fontanellato] (Itālija), CAS SpA, Kastaņjaro [Castagnaro] (Itālija), Calispa SpA, Kastela Sandžordžio [Castel San Giorgio] (Itālija), Campil — Agro Industrial do Campo do Tejo, Lda, Kartošu [Cartaxo] (Portugāle), Campoverde Srl, Karinola [Carinola] (Itālija), Carlo Manzella & C. Sas, Kastela Sandžovanni [Castel San Giovanni] (Itālija), Carmine Tagliamonte & C. Srl, Sanedžidio del Monte Albino [Sant'Egidio del Monte Albino] (Itālija), Carnes y Conservas Españolas, SA, Merida (Spānija), Cbcotti Srl, Nočera Inferiore [Nocera Inferiore] (Itālija), Cirio del Monte Italia SpA, Roma (Itālija), Consorzio Ortofrutticoli Trasformati Polesano (Cotrapo) Soc. coop. rl, Fjeso Umbertiano [Fiesso Umbertiano] (Itālija), Columbus Srl, Parma (Itālija), Compal — Companhia produtora de Conservas Alimentares, SA, Almeirima [Almeirim] (Portugāle), Conditalia Srl, Nočera Superiore, Conservas El Cidacos, SA, Autola [Autol] (Spānija), Conservas Elagón, SA, Korija [Coria] (Spānija), Conservas Martinete, SA, Puebla de la Kalsada [Puebla de la Calzada] (Spānija), Conservas Vegetales de Extremadura, SA, Bahadosa [Bajadoz], Conserve Italia Soc. coop. rl, Sanladzaro di Savena [San Lazzaro di Savena] (Itālija), Conserves France SA, Nīma [Nîmes] (Francija), Conserves Guintrand SA, Karpentra [Carpentras] (Francija), Conservificio Cooperativo Valbiferno Soc. coop. rl, Guljonezi [Guglionesi] (Itālija), Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. coop. rl, Rivarolo del Reduniti [Rivarolo del Re ed Uniti] (Itālija), Consorzio Padano Ortofrutticolo (Copador) Soc. coop. rl, Kolekio [Collecchio] (Itālija), Copais Food and Beverage Company SA, Nea Jonija [Nea Ionia] (Grieķija), Tin Industry D. Nomikos SA, Marousi [Marousi] (Grieķija), Davia Srl, Greņjano [Gragnano] (Itālija), De Clemente Conserve Srl, Fišjano [Fisciano] (Itālija), DE. CON Srl, Skafati [Scafati] (Itālija), Desco SpA, Teračina [Terracina] (Itālija),“Di Lallo” — Di Teodoro di Lallo & C. Snc, Skafati, Di Leo Nobile — SpA Industria Conserve Alimentari, Kastela Sandžordžio, Marotta Emilio, Santantonio Abate (Itālija), E. & O. von Felten SpA, Fontanini [Fontanini] (Itālija), Egacoop, S. Coop., Lda, Andosija [Andosilla] (Spānija), Elais SA, Atēnas, Emiliana Conserve Srl, Buseto [Busseto] (Itālija), Perano Enrico & Figli Spa, Sanvalentino Torio [San Valentino Torio] (Itālija), FIT — Fomento da Indústria do Tomate, SA, Aguaša de Mora [Águas de Moura] (Portugāle), Faiella & C. Srl, Skafati, “Feger” di Gerardo Ferraioli SpA, Angri, Fratelli D'Acunzi Srl, Nočera Superiore, Fratelli Longobardi Srl, Skafati, Fruttagel Soc. coop. rl, Alfonsine (Itālija), G3 Srl, Nočera Superiore, Giaguaro SpA, Sarno (Itālija), Giulio Franzese Srl, Karbonara di Nola [Carbonara di Nola] (Itālija), Greci Geremia & Figli SpA, Parma,Greci — Industria Alimentare SpA, Parma, Greek Canning Co. SA Kyknos, Naupli [Nauplie] (Grieķija), Grilli Paolo & Figli — Sas di Grilli Enzo e Togni Selvino, Gambetola [Gambettola] (Itālija), Heinz Iberica, SA, Alfaro (Spānija), IAN — Industrias Alimentarias de Navarra, SA, Vilafranka [Vilafranca] (Spānija), Industria Conserve Alimentari Aniello Longobardi — Di Gaetano, Enrico & Carlo Longobardi Srl, Skafati, Industrias de Alimentação Idal, Lda, Benavente (Portugāle), Industrias y Promociones Alimentícias, SA, Miahadas [Miajadas] (Spānija), Industrie Rolli Alimentari SpA, Rozeto delji Abruci [Roseto degli Abruzzi] (Itālija), Italagro — Indústria de Transformação de Produtos Alimentares, SA, Kastaņeira du Ribatežu [Castanheira do Ribatejo] (Portugāle), La Cesenate Conserve Alimentari SpA, Čezena [Cesena] (Itālija), La Dispensa di Campagna Srl, Kastaņeto Kardučei [Castagneto Carducei] (Itālija), La Doria SpA, Angri, La Dorotea di Giuseppe Alfano & C. Srl, Santantonio Abate [Sant'Antonio Abate], La Regina del Pomodoro Srl, Santedžidio del Monte Albino, “La Regina di San Marzano” di Antonio, Felice e Luigi Romano Snc, Skafati, La Rosina Srl, Angri, Le Quattro Stelle Srl, Angri, Lodato Gennaro & C. SpA, Kastela Sandžordžio, Louis Martin production SAS, Monto (Francija), Menú Srl, Medola (Itālija), Mutti SpA, Montekiargulo [Montechiarugolo] (Itālija), National Conserve Srl, Santedžidio del Monte Albino, Nestlé España, SA, Miahadas [Miajadas], Nuova Agricast Srl, Verinjola [Verignola] (Itālija), Pancrazio SpA, Kava Detireni [Cava De'Tirreni] (Itālija), Pecos SpA, Kastela Sandžordžio, Pelati Sud di De Stefano Catello Sas, Santantonio Abate, Pomagro Srl, Fišiano [Fisciano], Pomilia Srl, Nočera Superiore, Prodakta SA, Atēnas, Raffaele Viscardi Srl, Skafati, Rispoli Luigi & C. Srl, Altavila Silentina [Altavilla Silentina] (Itālija), Rodolfi Mansueto SpA, Kolekio [Collecchio], Riberal de Navarra S. en C., Kastehona [Castejon] (Spānija), Salvati Mario & C. SpA, Merkato Sanseverino [Mercato San Severino], Saviano Pasquale Srl, Sanvalentino Torio [San Valentino Torio], Sefa Srl, Nočera Superiore, Serraiki Konservopia Oporokipeftikon Serko SA, Seras, Sevath SA, Ksante (Grieķija), Silaro Conserve Srl, Nočera Superiore, ARP — Agricoltori Riuniti Piacentini Soc. coop. rl, Gariga di Podencano [Gariga di Podenzano] (Itālija), Société coopérative agricole de transformations un de ventes (SCATV), Kamarē pie Egas [Camaret-sur-Aigues] (Francija), Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas — Sopragol, SA, Mora (Portugāle), Spineta SpA, Pontekaņjano Faijano [Pontecagnano Faiano] (Itālija), Star Stabilimento Alimentare SpA, Agrate Brianca [Agrate Brianza] (Itālija), Steriltom Aseptic — System Srl, Plezansa [Plaisance] (Itālija), Sugal Alimentos, SA, Azambuža [Azambuja] (Portugāle), Sutol — Indústrias Alimentares, Lda, Alkasera du Sala [Alcácer do Sal] (Portugāle), Tomsil — Sociedade Industrial de Concentrado de Tomate, SA, Fereira du Alentežu [Ferreira do Alentejo] (Portugāle), Transformaciones Agrícolas de Badajoz, SA, Vilanueva de la Serena [Villanueva de la Serena] (Spānija), Zanae — Nicoglou levures de boulangerie industrie commerce alimentaire SA, Saloniki (Grieķija), ko pārstāv Ž. Luišs da Krušs Vilasa [J. da Cruz Vilaça], R. Oliveira [R. Oliveira], M. Melisiass [M. Melícias] un D. Šusī [D. Choussy], avocats, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis — M. Nolins [M. Nolin], kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājām, iespējams, nodarīti ražošanas atbalsta apmēra aprēķina metodes dēļ, kas paredzēta Komisijas 2000. gada 12. jūlija Regulā (EK) Nr. 1519/2000, ar ko nosaka minimālo cenu un atbalsta apmēru produktiem, kas pārstrādāti no tomātiem, 2000./2001. tirdzniecības gadam (OV L 174, 29. lpp.), Pirmās instances tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Azizi [J. Azizi], tiesneši F. Deuss [F. Dehousse] un E. Kremona [E. Cremona], sekretārs [J. Palacio González], galvenais administrators, 2005. gada 17. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājas sedz piecas sestdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem, un Komisija, papildus saviem tiesāšanās izdevumiem, atlīdzina arī vienu sestdaļu no prasītāju tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 251, 18.10.2003.


title: Lieta C-95/11: Prasība, kas celta 2011. gada 28. februārī — Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/11

         Prasība, kas celta 2011. gada 28. februārī — Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste
   (Lieta C-95/11)
   2011/C 186/18
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal, pārstāvis, un H. Peytz, advokāts)

      Atbildētāja: Dānijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, atļaujot personām, kas nav nodokļa maksātājas, būt par PVN grupas biedriem, Dānijas Karaliste nav izpildījusi Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK (1) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Dānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Lai vienkāršotu valsts pārvaldi un novērstu atsevišķus pārkāpumu veidus, ar PVN direktīvu dalībvalstīm ir atļauts divas un vairākas personas, kas ir nodokļa maksātājas, uzskatīt par vienu personu nodokļa maksātāju. Komisija uzskata, ka ar šo direktīvu personām, kas nav nodokļa maksātājas, nav atļauts kļūt par šādas PVN grupas biedriem un līdz ar to uz tām neattiecas tiesības un pienākumi, kas ir piemērojami personām, kas ir nodokļa maksātājas. Tādējādi Dānijas tiesiskais regulējums, ar kuru personām, kas nav nodokļa maksātājas, ir atļauts būt par PVN grupas biedriem, ir pretējs iepriekš minētajai direktīvai.

      (1)  OV 2006 L 347, 1. lpp.


title: Lieta C-34/11: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 15. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Piesārņojuma kontrole — PM10 koncentrācijas apkārtējā gaisā robežvērtības)

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/9

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 15. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-34/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Piesārņojuma kontrole - PM10 koncentrācijas apkārtējā gaisā robežvērtības)
   2013/C 9/12
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Guerra e Andrade, A. Alcover San Pedro un S. Petrova)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes un M. J. Lois)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīvas 2008/50/EK par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (OV L 152, 1. lpp.) 13. panta pārkāpums — Robežlielumi un brīdinājuma robežvērtības cilvēku veselības aizsardzībai — PM10 koncentrācija gaisā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nenodrošinot, ka laikā no 2005. līdz 2007. gadam Bragas, Portu piekrastes, Ziemeļlisabonas un Dienvidlisabonas zonās un aglomerācijās PM10 dienas koncentrācija apkārtējā gaisā nepārsniedz Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīvas 1999/30/EK par robežvērtību noteikšanu sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, makrodaļiņu un svina koncentrācijai apkārtējā gaisā 5. panta 1. punktā noteiktās robežvērtības, Portugāles Republika nav izpildījusi šajā noteikumā paredzētos pienākumus;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija un Portugāles Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 103, 02.04.2011.


title: Lieta F-94/13: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 20. jūlija rīkojums – Piessevaux/Padome Civildienests – Ierēdņi – Pensijas – Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts – Pensijas tiesības, kas pirms stāšanās darbā Savienībā iegūtas atbilstoši valsts pensiju sistēmai – Pārnešana uz Savienības pensiju sistēmu – Ieskaitāmo izdienas gadu piedāvājums – Iebilde par nepieņemamību – Nelabvēlīga akta jēdziens – Reglamenta 83. pants

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/46

      Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 20. jūlija rīkojums – Piessevaux/Padome
      (Lieta F-94/13) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts - Pensijas tiesības, kas pirms stāšanās darbā Savienībā iegūtas atbilstoši valsts pensiju sistēmai - Pārnešana uz Savienības pensiju sistēmu - Ieskaitāmo izdienas gadu piedāvājums - Iebilde par nepieņemamību - Nelabvēlīga akta jēdziens - Reglamenta 83. pants)
      (2016/C 364/58)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Vincent Piessevaux (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, avocats, pēc tam D. de Abreu Caldas un J.-N. Louis, avocats, vēlāk J.-N. Louis, avocat, un visbeidzot L. Ponteville, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bauer un J. Herrmann)

         Priekšmets

      Prasība atcelt lēmumu, ar ko pirms stāšanās darbā iegūtās pensijas tiesības ir noteiktas, pamatojoties uz jaunajiem Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta VĪN

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt kā nepieņemamu;

                  2)

                  Vincent Piessevaux sedz savus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 336, 16.11.2013., 32. lpp.


title: Lieta C-41/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 27. janvārī iesniedza Cour de cassation (Francija) – Christie’s France SNC / Syndicat national des antiquaires

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 27. janvārī iesniedza Cour de cassation (Francija) – Christie’s France SNC/Syndicat national des antiquaires

   (Lieta C-41/14)
   2014/C 102/28
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Christie’s France SNC

      Atbildētāja: Syndicat national des antiquaires

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvas 2001/84/EK par tālākpārdošanas tiesībām par labu mākslas oriģināldarba autoram (1) 1. panta 4. punkta noteikums, ka tālākpārdošanas atlīdzības maksāšanas pienākums ir pārdevējam, ir jāinterpretē tādējādi, ka viņam ir galu galā jāsedz šīs atlīdzības izmaksas bez iespējas līgumiski vienoties par atkāpi?

      (1)  OV L 272, 32. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 17. nod., 1. sēj., 240. lpp.


title: Tiesas Spriedums (otrā palāta) 2005. gada 15. septembrī lietā C-372/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/439/EEK — Vadītāja apliecība — Minimālais vecums, kāds vajadzīgs noteiktu transportlīdzekļu vadīšanai — Iespēja vadīt citas, nevis tās kategorijas transportlīdzekļus, par kuru ir izdota vadītāja apliecība — Obligātā [transportlīdzekļa] reģistrācija un vadītāja apliecības nomaiņa)

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 15. septembrī
   lietā C-372/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/439/EEK - Vadītāja apliecība - Minimālais vecums, kāds vajadzīgs noteiktu transportlīdzekļu vadīšanai - Iespēja vadīt citas, nevis tās kategorijas transportlīdzekļus, par kuru ir izdota vadītāja apliecība - Obligātā [transportlīdzekļa] reģistrācija un vadītāja apliecības nomaiņa)
   (2005/C 271/07)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-372/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 2. septembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — Dž. Brauns [G. Braun] un V. Vilss [W. Wils]) pret Vācijas Federatīvo Republiku (pārstāvis — M. Lumma [M. Lumma]), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši K. Gulmans [C. Gulmann], R. Šintgens [R. Schintgen] (referents), Dž. Arestis [G. Arestis] un J. Klučka [J. Klučka], ģenerāladvokāts F. Ležē [P. Léger], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 15. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Pieņemot un uzturot spēkā 1998. gada 18. augusta Noteikumus par atļauju personām piedalīties ceļu satiksmē (Verordnung über die Zulassung von Personen zum Strassenverkehr) 6. panta 3. punkta 6. apakšpunktu un 4. pantu, 10. panta 2. punkta pirmo teikumu, 29. panta 1. un 3. punktu, kā arī 47. panta 2. punktu, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 1. panta 2. punkts, 3. pants, 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts, 6. panta 1. punkta b) apakšpunkta trešais ievilkums un 8. panta 2. punkts Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvā 91/439/EEK par vadītāju apliecībām, kas grozīta ar Padomes 1996. gada 23. jūlija Direktīvu 96/47/EK.

               2)

               Prasību pārējā daļā noraidīt.

               3)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 275, 15.11.2003.


title: Lieta T-17/16: Prasība, kas celta 2016. gada 19. jūlijā – MS/Komisija

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/29

         Prasība, kas celta 2016. gada 19. jūlijā – MS/Komisija
   (Lieta T-17/16)
   (2016/C 326/51)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: MS (Castries, Francija) (pārstāves – L. Levi un M. Vandenbussche, advokātes)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

         līdz ar to:

               —

               atzīt Eiropas Komisijas ārpuslīgumisko atbildību, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 268. pantu un 340. panta otro daļu;

               —

               uzdot iesniegt dokumentus, kurus Komisija ir atzinusi par konfidenciāliem un kuri ir lēmuma par izslēgšanu vajadzīgais pamats;

               —

               uzdot atlīdzināt Komisijas prettiesiskās rīcības rezultātā nodarīto morālo kaitējumu, kas ex aequo et bono novērtēts EUR 20 000 apmērā;

               —

               uzdot Komisijai publicēt atvainošanās vēstuli prasītājam un viņu pieņemt atpakaļ Team Europe;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot rīkojusies prettiesiski, rupji pārkāpdama kādu privātpersonām tiesības piešķirošu tiesību normu, un tāpēc iestājusies Komisijas ārpuslīgumiskā atbildība. Pirmkārt, prasītājs uzskata, ka Komisija neesot pienācīgā kārtībā viņam darījusi zināmus pret viņu izvirzītos apgalvojumus un pierādījumus un neesot viņam devusi iespēju lietderīgi formulēt savus apsvērumus par tiem, pirms ticis pieņemts lēmums par izslēgšanu, tādējādi pārkāpjot Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu, vispārējos labas pārvaldības principu, tiesību uz aizstāvību ievērošanas principu un Eiropas labas administratīvās prakses kodeksa 16. pantu. Otrkārt, pirms lemšanas par prasītāja izslēgšanu no Team Europe tīkla Komisija neesot rūpīgi un objektīvi pārbaudījusi visus atbilstīgos šīs lietas apstākļus, pārkāpjot Hartas 41. pantā nostiprināto rūpības principu un Kodeksa 8., 9. un 11. pantu. Šādi rīkodamās, Komisija arī neesot ievērojusi Hartas 48. pantā nostiprināto prasītāja nevainīguma prezumpciju. Treškārt, prasītājs apgalvo, ka Komisija savu lēmumu neesot pienācīgi pamatojusi, jo tajā izklāstītie apgalvojumi esot neskaidri un turklāt neprecīzi, pārkāpjot Hartas 41. panta 2. punktu un Kodeksa 18. pantu. Visbeidzot, Komisijas pieņemtais lēmums esot acīmredzami nepamatots un nesamērīgs, ņemot vērā lietas apstākļus.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka prasītājam esot nodarīts reāls un droši zināms kaitējums, kas izrietot no Komisijai pārmestās rīcības, ar kuru tiekot apšaubīta prasītāja morālā un profesionālā ētika.


title: Lieta T-396/07: Prasība, kas celta 2007. gada 30. oktobrī — France Télécom /ITSB ( UNIQUE )

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/42

         Prasība, kas celta 2007. gada 30. oktobrī — France Télécom/ITSB (“UNIQUE”)
   (Lieta T-396/07)
   (2007/C 315/80)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: France Télécom, Parīze (Francija) (pārstāvis — B. Potot, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 3. septembra lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “UNIQUE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 35. un 38. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 5 312 392)

      Pārbaudītāja lēmums: daļēji noraidīt reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta pārkāpums, jo, saskaņā ar prasītājas viedokli, un pretēji apstrīdētā lēmuma apsvērumiem jēdzienam “UNIQUE” piemītot atšķirtspēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-321/14: Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 3. septembra spriedums (Landgericht Krefeld (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesību aktu tuvināšana — Kosmētikas līdzekļi — Patērētāju tiesību aizsardzība — Regula (EK) Nr. 1223/2009 — Piemērošanas joma — Krāsainas kontaktlēcas ar ornamentiem un bez dioptrijām — Norāde uz iepakojuma, ka izstrādājums ir kosmētikas līdzeklis — Patērētāju tiesību aizsardzība

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/9

         Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 3. septembra spriedums (Landgericht Krefeld (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH

   (Lieta C-321/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Kosmētikas līdzekļi - Patērētāju tiesību aizsardzība - Regula (EK) Nr. 1223/2009 - Piemērošanas joma - Krāsainas kontaktlēcas ar ornamentiem un bez dioptrijām - Norāde uz iepakojuma, ka izstrādājums ir kosmētikas līdzeklis - Patērētāju tiesību aizsardzība)
   (2015/C 354/10)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Krefeld

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Colena AG

      Atbildētāja: Karnevalservice Bastian GmbH

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1223/2009 par kosmētikas līdzekļiem ir interpretējama tādējādi, ka tādas krāsainas kontaktlēcas ar ornamentiem un bez dioptrijām, kādas aplūkotas pamatlietā, šīs regulas piemērošanas jomā neietilpst, lai gan uz to iepakojuma ir norāde “Kosmētisks acu aksesuārs, kam piemērojama direktīva par kosmētikas līdzekļiem”.

      (1)  OV C 315, 15.9.2014.


title: lieta T-252/04: Caviar Anzali sūdzība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), iesniegta 2004. gada 18. jūnijā

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/35

         Caviar Anzali sūdzība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), iesniegta 2004. gada 18. jūnijā
   (lieta T-252/04)
   (2004/C 217/62)
   Tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 18. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko cēla sabiedrība “Caviar Anzali”, dibināta Colombes (Francija), kuru pārstāv Jean-François Jésus, avocat.
   Novomarket S.A. bija arī puse tiesvedībā otrā Apelācijas padomē.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               noraidīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja otrās Apelācijas padomes 2004. gada 19. aprīļa lēmumu (lieta R 479/2003-2, Caviar Anzali pret Novomarket);

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

               Novomarket S.A.

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               grafiskā preču zīme “Asetra”, kas pieteikta cita starpā 29. un 31. klasēs ietilpstošajām precēm (pieteikuma numurs 2187805)

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Caviar Anzali S.A.

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Valsts un starptautiskā grafiskā preču zīme “Astara” 29. klases precēm

               Iebildumu izskatīšanas nodaļas

               Iebildumu noraidīšana

               Apelācijas padomes lēmums:

               Apelācijas noraidīšana

               Izvirzītie pamati:

               Prasītājs apgalvo, ka Apelācijas padomes iedibinātais noregulējums pieļauj, ka iebildumu pieteikums aptver lietas atkārtotu izpēti un ka tulkojuma nodošana pēc Iebildumu izskatīšanas nodaļas noteiktā termiņa beigām nevar būt par pamatu iebildumu noraidīšanai.


title: Lieta C-16/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 16. janvārī iesniedza Hof van Beroep te Gent (Beļģija) – Property Development Company NV / Belgische Staat

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 16. janvārī iesniedza Hof van Beroep te Gent (Beļģija) – Property Development Company NV/Belgische Staat

   (Lieta C-16/14)
   2014/C 102/20
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van Beroep te Gent

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Property Development Company NV

      Atbildētāja: Belgische Staat

      Prejudiciālais jautājums

   Vai procenti par piesaistīto kapitālu, kurus šajā ziņā saskaņā ar Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturtās direktīvas 78/660/EEK (1) 35. panta 4. punktu var iekļaut ražošanas izmaksās, jo tie attiecas uz ražošanas periodu, ir daļa no summas, kurai uzliek nodokli par preču lietošanu Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK (2) 5. panta 6. punkta izpratnē, it īpaši no “pašizmaksas” šīs direktīvas 11. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē un/vai neparedzētiem izdevumiem tās 11. panta A daļas 2. punkta izpratnē?

      (1)  Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturtā direktīva, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem (OV L 222, 11. lpp.).

      (2)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).