title: Lieta C-445/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 9. jūlija rīkojums ( Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kurt Wierer/Land Baden-Württemberg (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Vadītāja apliecība — Direktīva 91/439/EEK — Valsts vadītāja apliecības atņemšana par transportlīdzekļa vadīšanu reibuma stāvoklī — Medicīniski psiholoģiskās ekspertīzes atzinuma, kas nepieciešams, lai uzņēmējā dalībvalstī saņemtu jaunu vadītāja apliecību, neiesniegšana — Citā dalībvalstī izdota vadītāja apliecība — Uzņēmējas dalībvalsts veikta nosacījuma par dzīvesvietu pārbaude — Iespēja atsaukties uz vadītāja apliecības turētāja sniegtām ziņām, kuras viņš sniedzis atbilstoši uzņēmējas dalībvalsts tiesību aktos paredzētajam sadarbības pienākumam — Iespēja veikt izmeklēšanu vadītāja apliecības izdevējā dalībvalstī)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/17

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 9. jūlija rīkojums (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kurt Wierer/Land Baden-Württemberg

   (Lieta C-445/08) (1)

   (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Vadītāja apliecība - Direktīva 91/439/EEK - Valsts vadītāja apliecības atņemšana par transportlīdzekļa vadīšanu reibuma stāvoklī - Medicīniski psiholoģiskās ekspertīzes atzinuma, kas nepieciešams, lai uzņēmējā dalībvalstī saņemtu jaunu vadītāja apliecību, neiesniegšana - Citā dalībvalstī izdota vadītāja apliecība - Uzņēmējas dalībvalsts veikta nosacījuma par dzīvesvietu pārbaude - Iespēja atsaukties uz vadītāja apliecības turētāja sniegtām ziņām, kuras viņš sniedzis atbilstoši uzņēmējas dalībvalsts tiesību aktos paredzētajam sadarbības pienākumam - Iespēja veikt izmeklēšanu vadītāja apliecības izdevējā dalībvalstī)
   2009/C 282/33
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      Kurt Wierer

      Atbildētāja:
      Land Baden-Württemberg

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/439/EEK par vadītāju apliecībām (OV L 237, 1. lpp.) 9. panta interpretācija — Atteikšanās atzīt vadītāja apliecību, kas izdota citā dalībvalstī, pārkāpjot nosacījumu par dzīvesvietu — Iespēja uzņēmējai dalībvalstij, lai pārbaudītu, vai apliecības izsniegšanas brīdī bija izpildīts nosacījums par dzīvesvietu, vai, attiecīgā gadījumā, veiktu izmeklēšanu izsniegšanas dalībvalstī pamatoties uz apsvērumiem un informāciju, kuru vadītāja apliecības turētājs ir iesniedzis administratīvajā procesā vai tiesvedībā tiesā un kura viņam bija jāiesniedz atbilstoši sadarbības pienākumam — Vadītāja apliecības turētājs, kuram valsts vadītāja apliecība ir atņemta par transportlīdzekļa vadīšanu reibuma stāvoklī un kurš nav varējis iesniegt medicīniski-psiholoģisko atzinumu, kas nepieciešams jaunas vadītāja apliecības saņemšanai viņa dzīvesvietas valstī

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/439/EEK par vadītāju apliecībām, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003, 1. panta 2. punkts, 7. panta 1. punkts un 8. panta 2. un 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem ir pretrunā dalībvalsts atteikšanās atzīt savā teritorijā tiesības vadīt transportlīdzekli, kuru pamatā ir vadītāja apliecība, kura agrāk izdota citā dalībvalstī personai, kurai iepriekš uzņēmējā dalībvalstī agrākā vadītāja apliecība ir tikusi atņemta par transportlīdzekļa vadīšanu reibuma stāvoklī, kaut arī minētā jaunā apliecība ir iegūta, kad ir beidzies aizliegums pieprasīt jaunu vadītāja apliecību, ja izrādās, ka

               —

               no paskaidrojumiem un informācijas, ko vadītāja apliecības turētājs sniedzis administratīvajā procesā vai tiesvedībā tiesā un kura viņam bija jāiesniedz atbilstoši uzņēmējas dalībvalsts tiesībās noteiktajam sadarbības pienākumam, izriet, ka apliecības izdevējā dalībvalstī nav ievērots nosacījums par dzīvesvietu,

         vai

               —

               informācija, kas iegūta izmeklēšanā, ko izdevējā dalībvalstī veikušas uzņēmējas dalībvalsts valsts un tiesību aizsardzības iestādes, nav neapstrīdama no izdevējas dalībvalsts iegūta informācija, kas apliecina, ka laikā, kad šī dalībvalsts izdevusi vadītāja apliecību, vadītāja apliecības turētāja dzīvesvieta nav bijusi šīs valsts teritorijā.

      (1)  OV C 32, 07.02.2009.


title: Lieta C-174/05: Tiesas (otrā palāta) spriedums  2006. gada 9. martā  ( College van Beroep voor het bedrijfsleven  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Natuur en Milieu  pret  College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen  (Augu aizsardzības līdzekļu tirdzniecības atļauja — Direktīva 91/414/EEK — 8. pants — Aktīvā viela ar nosaukumu  aldikarbs  — Lēmuma 2003/199/EK 2. panta pirmās daļas 3. punkta spēkā esamība)

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/26

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 9. martā (College van Beroep voor het bedrijfsleven lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Natuur en Milieu pret College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

   (Lieta C-174/05) (1)

   (Augu aizsardzības līdzekļu tirdzniecības atļauja - Direktīva 91/414/EEK - 8. pants - Aktīvā viela ar nosaukumu “aldikarbs” - Lēmuma 2003/199/EK 2. panta pirmās daļas 3. punkta spēkā esamība)
   (2006/C 131/47)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Natuur en Milieu

      Atbildētāja: College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

      Piedaloties: Bayer CropScience BV

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — College van Beroep voor het bedrijfsleven — 2. panta 3. punkta spēkā esamība Padomes 2003. gada 18. marta Lēmumā 2003/199/EK par aldikarba neiekļaušanu Komisijas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu atļauju atsaukšanu, kas izdotas attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētā aktīvā viela (OV L 76, 21. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:
   Izskatot uzdoto jautājumu, nav konstatēts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt 2. panta pirmās daļas 3. punkta spēkā esamību Padomes 2003. gada 18. marta Lēmumā 2003/199/EK par aldikarba neiekļaušanu Komisijas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu atļauju atsaukšanu, kas izdotas attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētā aktīvā viela.

      (1)  OV C 155, 25.06.2005.


title: Lieta C-543/07: Prasība, kas celta 2007. gada 3. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/18

         Prasība, kas celta 2007. gada 3. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-543/07)
   (2008/C 37/26)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — M. van Beek)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               konstatēt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/73/EK (1), ar kuru groza Padomes Direktīvu 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba iespējām, profesionālo izglītību un paaugstināšanu amatā, kā arī darba nosacījumiem, un jebkurā gadījumā nepaziņojot par tiem Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 5. oktobrī.

      (1)  OV L 269, 15. lpp.


title: Lieta T-88/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 1. septembra rīkojums — Fabryka Samochodòw Osobowych /Komisija

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/66

      Vispārējās tiesas 2010. gada 1. septembra rīkojums — Fabryka Samochodòw Osobowych/Komisija
      (Lieta T-88/07) (1)

      ()
      (2010/C 288/118)
      Tiesvedības valoda — poļu
      Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 117, 29.05.2007.


title: Lieta C-82/08: Prasība, kas celta 2008. gada 25. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/23

         Prasība, kas celta 2008. gada 25. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-82/08)
   (2008/C 92/44)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Enegren un M. Patakia)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot vai jebkurā gadījumā nedarot Komisijai zināmus normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2003. gada 22. jūlija Direktīvu 2003/72/EK, ar ko papildina Eiropas Kooperatīvās sabiedrības statūtus darbinieku iesaistīšanas jomā (1), Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā direktīva,

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 2003/72/EK transponēšanai valsts tiesībās paredzētais termiņš beidzās 2006. gada 18. augustā.

      (1)  OV L 207, 18.08.2003., 25. lpp.


title: Lieta T-336/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 18. februāra rīkojums — Klizli/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Izņemšana no attiecīgo personu saraksta — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/26

         Vispārējās tiesas 2013. gada 18. februāra rīkojums — Klizli/Padome
   (Lieta T-336/12) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Izņemšana no attiecīgo personu saraksta - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 108/68
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Yousef Klizli (Damas, Sīrija) (pārstāvji — Z. Garkova-Lyutskanova, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — A. Vitro un M. Bishop)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas lēmumu 2012/256/KĀDP, ar ko īsteno Padomes Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 126, 3. lpp.), un Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 410/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 126, 3. lpp.), tiktāl, ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 287, 22.9.2012.


title: Lieta C-351/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 29. aprīļa spriedumu lietā T-470/11 Total un Elf Aquitaine/Komisija 2015. gada 10. jūlijā iesniedza Eiropas Komisija

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/44

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 29. aprīļa spriedumu lietā T-470/11 Total un Elf Aquitaine/Komisija 2015. gada 10. jūlijā iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta C-351/15 P)
   (2015/C 294/56)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – V. Bottka un F. Dintilhac)

      Pārējie lietas dalībnieki: Total SA, Elf Aquitaine SA

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas 2015. gada 29. aprīļa spriedumu lietā T-470/11,

               —

               atzīt par nepieņemamu Vispārējā tiesā celto prasību,

               —

               piespriest atbildētājām apelācijas instancē segt visus tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo tiesvedību un tiesvedību pirmajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam Komisija izvirza trīs pamatus.
   Pirmajā un otrajā apelācijas sūdzības pamatā ir teikts, ka pārsūdzētajā spriedumā ir kļūdaini noraidīts Komisijas arguments, ka prasība nav pieņemama. Pirmā apelācijas sūdzības pamata ietvaros Komisija apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka Komisijas grāmatveža 2011. gada 24. jūnija un 8. jūlija vēstules rada saistošas tiesiskas sekas. Grāmatveža vēstules esot tikai vienkārši pieprasījumi veikt samaksu saistībā ar lēmuma par metakrilātiem izpildi, un ar tām tiek sagatavota iespējama šā lēmuma piespiedu izpilde pēc Vispārējās tiesas sprieduma lietā T-217/06 (1), ar kuru tika samazināts Arkema uzliktais naudas sods, kaut arī ar tajā pašā dienā pieņemto spriedumu lietā T-206/06 (2) (kas pēc tam tika atstāts negrozīts ar Tiesas rīkojumu lietā C-421/11 P (3)) atbildētājām uzliktais naudas sods tika saglabāts tādā pašā apmērā. Grāmatveža vēstules vēl gluži neesot piespiedu izpilde un tajās neesot noteikta Komisijas “galīgā nostāja”. Turklāt grāmatveža vēstules nerada saistošas tiesiskas sekas, kas atšķirtos no tām, kas izriet no lēmuma par metakrilātiem, kurš savukārt vairs nav pārsūdzams, jo atbildētājas ir izmantojušas visus pieejamos tiesību aizsardzības līdzekļus. Otrais apelācijas sūdzības pamats attiecas uz faktu, ka pārsūdzētajā spriedumā nav ievēroti principi par lis pendens un no Tiesas rīkojuma lietā C-421/11 P izrietošo res judicata.
   Visbeidzot, apelācijas sūdzības trešais pamats, kas attiecas uz pamatojuma pretrunīgumu, tiek izvirzīts pakārtoti – gadījumam, ja Tiesa noraidītu pirmo un otro pamatu. Vispārējā tiesa 113. punktā esot nepareizi konstatējusi, ka Komisija ir pilnībā īstenojusi savas tiesības gan attiecībā pret Arkema, gan attiecībā pret solidāri līdzatbildīgajām atbildētajām, kaut arī Vispārējā tiesa 9. punktā ir pareizi norādījusi, ka Arkema izsaka nožēlu, ka nevar pilnvarot Komisiju ieturēt jebkādu summu, lai kāda tā būtu, gadījumā, ja tās prasība Kopienu tiesā vainagotos ar panākumiem. Šī pretruna pamatojumā ietekmē Vispārējās tiesas argumentāciju pēc būtības šajā lietā un ir uzskatāma par pietiekamu iemeslu pārsūdzētā sprieduma atcelšanai.

      (1)  ECLI:EU:T:2011:251

      (2)  ECLI:EU:T:2011:250

      (3)  ECLI:EU:C:2012:60


title: Lieta C-245/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 21. maijā iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) – Thomas Cook Belgium NV / Thurner Hotel GmbH

text:
               8.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 21. maijā iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) – Thomas Cook Belgium NV/Thurner Hotel GmbH

   (Lieta C-245/14)
   2014/C 303/13
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Handelsgericht Wien

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Thomas Cook Belgium NV

      Atbildētāja: Thurner Hotel GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regula (EK) Nr. 1896/2006, ar ko izveido Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru (1), ir jāinterpretē tādējādi, ka atbildētājs ir tiesīgs lūgt Eiropas maksājuma rīkojuma pārskatīšanu tiesā atbilstoši iepriekš minētās regulas 20. panta 2. punktam arī tad, ja maksājuma rīkojums tam gan ir ticis pienācīgi izsniegts, tomēr, ņemot vērā pieteikuma veidlapā norādīto informāciju attiecībā uz jurisdikciju, to ir izdevusi tiesa, kurai nebija jurisdikcijas?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai ārkārtas apstākļi Regulas Nr. 1896/2006 20. panta 2. punkta izpratnē saskaņā ar Eiropas Komisijas 2006. gada 7. februāra Paziņojuma 2004/0055 25. apsvērumu pastāv jau tādēļ vien, ka Eiropas maksājuma rīkojums ir ticis izdots, pamatojoties uz pieteikuma veidlapā norādīto informāciju, kas vēlāk varēja izrādīties kļūdaina, it īpaši, ja no tā ir atkarīga tiesas jurisdikcija?

      (1)  OV L 399, 1. lpp.


title: lieta T-139/05: Prasība pret Eiropas Parlamentu, ko Charlotte Becker un citi iesniedza 2005. gada 31. martā

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/35

         Prasība pret Eiropas Parlamentu, ko Charlotte Becker un citi iesniedza 2005. gada 31. martā
   (lieta T-139/05)
   (2005/C 132/63)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 31. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Parlamentu, ko cēla Šarlote Bekere [Charlotte Becker], ar dzīvesvietu Mantonā [Menton] (Francija), Sīmuss Killens [Seamus Killen], ar dzīvesvietu Satonā [Sutton] (Dublina), Roberts Peins [Robert Payne], ar dzīvesvietu Terenūrā [Terenure]; (Dublina), Deirdre Galahera [Deirdre Gallagher], ar dzīvesvietu Terenūrā, Pols van Raijs [Paul Van Raij], ar dzīvesvietu Ouferfēnā [Overveen] (Nīderlande), Vilhelmuss van Miltenburgs [Wilhelmus Van Miltenburg], ar dzīvesvietu Heizenā [Huizen] (Nīderlande), kurus pārstāv advokāti Žoržs Vandersandens [Georges Vandersanden], Lora Levi [Laure Levi] un Aurora Finhelštaina [Aurore Finchelstein], advokāti.
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt prasītāju pensijas izmaksu apliecinošos dokumentus par 2004. gada maiju, –izņemot Deirdes Galaheras pensijas izmaksu apliecinošo dokumentu par 2004. gada maiju — lai piemērotu korekcijas koeficientu viņu dzīvesvietas valsts galvaspilsētas līmenī vai vismaz tādu korekcijas koeficientu, kas atbilstoši atspoguļo dzīves dārdzību vietā, kur prasītāji tērē līdzekļus, un tādējādi nodrošinātu līdzvērtības principa ievērošanu;

               —

               attiecībā uz Galaheru, atcelt viņas algas izmaksu apliecinošo dokumentu par 2004. gada maiju, lai piemērotu korekcijas koeficientu pabalstam, kas viņai piešķirts sakarā ar pagaidu nenodarbinātību, nosakot šo koeficientu dzīvesvietas valsts galvaspilsētas līmenī, vai vismaz tādu korekcijas koeficientu, kas atbilstoši atspoguļo dzīves dārdzību vietā, kur prasītāja tērē līdzekļus, un tādējādi nodrošinātu līdzvērtības principa ievērošanu;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasības pamatojumam prasītāji norāda uz tādiem pašiem pamatiem un argumentiem, kādus prasības pamatojumam izvirzījuši prasītāji lietā T-35/05.


title: Lieta T-625/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 27. oktobra spriedums – Spa Monopole/EUIPO – YTL Hotels & Properties (“SPA VILLAGE”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SPA VILLAGE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Beniluksa vārdiska preču zīme “SPA” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts

text:
               12.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/21

         Vispārējās tiesas 2016. gada 27. oktobra spriedums – Spa Monopole/EUIPO – YTL Hotels & Properties (“SPA VILLAGE”)
   (Lieta T-625/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SPA VILLAGE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Beniluksa vārdiska preču zīme “SPA” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)
   (2016/C 462/26)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Beļģija) (pārstāvji – E. Cornu un É. De Gryse, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: YTL Hotels & Properties Sdn Bhd (Kuala Lumpur, Malaizija) (pārstāvis – M. Edenborough, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 11. septembra lēmumu lietā R 1954/2013-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Spa Monopole, compagnie fermière de Spa un YTL Hotels & Properties

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 11. septembra lēmumu lietā R 1954/2013-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV un YTL Hotels & Properties Sdn Bhd, ciktāl ar to ir noraidīti iebildumi pret Eiropas Savienības vārdiska preču zīmes “SPA VILLAGE” reģistrāciju attiecībā uz “pakalpojumiem saistībā ar pārtikas un dzērienu piegādi; kafejnīcām – restorāniem; kafetērijām; ātrās un nepārtrauktās ēdināšanas restorāniem (uzkodu bāriem); pašapkalpošanās restorāniem; ēdināšanas pakalpojumiem viesnīcās; restorānu pakalpojumiem; pagatavotu ēdienu piegādes ar galdu klāšanu un banketu pakalpojumiem; bāra pakalpojumiem; viesnīcu pakalpojumiem”, kas ietilpst 43. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām;

               2)

               EUIPO un YTL Hotels & Properties atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 16, 18.1.2016.


title: Lieta C-292/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 11. jūnijā iesniedza Tartu Ringkonnakohus (Igaunija) — Ragn-Sells AS/Sillamäe Linnavalitsus

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 11. jūnijā iesniedza Tartu Ringkonnakohus (Igaunija) — Ragn-Sells AS/Sillamäe Linnavalitsus

   (Lieta C-292/12)
   2012/C 243/18
   Tiesvedības valoda — igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Tartu Ringkonnakohus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ragn-Sells AS

      Atbildētāja: Sillamäe Linnavalitsus

      Prejudiciālie jautājumi

               a)

               Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 106. panta 1. punkts, to lasot kopā ar šā līguma 102. pantu, preču brīvu aprite, brīvība veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvība ir jāinterpretē tādējādi, ka nevienam no tiem nav pretrunā, ja dalībvalsts atļauj, ka konkrētā teritorijā uzņēmumam, kas ekspluatē konkrētu atkritumu apstrādes iekārtu, par samaksu tiek piešķirtas ekskluzīvas tiesības pārstrādāt sadzīves atkritumus, ja 260 km tuvā apkārtnē darbojas vairāki konkurējoši uzņēmumi, kuriem pieder vairākas dažādas atkritumu apstrādes iekārtas, kuras atbilst vides prasībām un kurās tiek izmantotas līdzvērtīgas tehnoloģijas?

               b)

               Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 106. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā, ja dalībvalsts par pakalpojumiem ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi uzskata, pirmkārt, atkritumu savākšanu un pārvadāšanu un, otrkārt, atkritumu pārstrādi, taču šos pakalpojumus nošķir un līdz ar to ierobežo brīvu konkurenci atkritumu apstrādes tirgū?

               c)

               Vai atkritumu savākšanas un pārvadāšanas pakalpojumu koncesijas piešķiršanas procedūrā, kurā ir spēkā nosacījums, ka teritorijā, kura ir noteikta koncesijas līgumā, diviem uzņēmumiem tiek piešķirtas ekskluzīvas tiesības apsaimniekot atkritumus, var atteikties piemērot Līguma par Eiropas Savienības darbību konkurenci regulējošos noteikumus?

               d)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīvas (1) 16. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts, pamatojoties uz tuvuma principu, var ierobežot konkurenci un atļaut, ka uzņēmumam, kurš ekspluatē atkritumu apstrādes iekārtu, kas atrodas vistuvāk teritorijai, kurā atkritumi rodas, par samaksu tiek piešķirtas ekskluzīvās tiesības pārstrādāt atkritumus, ja 260 km tuvā apkārtnē darbojas vairāki konkurējoši uzņēmumi, kuriem pieder vairākas dažādas atkritumu apstrādes iekārtas, kuras atbilst vides prasībām un kurās tiek izmantotas līdzvērtīgas tehnoloģijas?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīva 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu (OV L 312, 3. lpp.).


title: Lieta C-90/10: Prasība, kas celta 2010. gada 16. februārī — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/25

         Prasība, kas celta 2010. gada 16. februārī — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-90/10)
   2010/C 113/40
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un D. Recchia)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka,

                           —

                           saskaņā ar Direktīvas 92/43/EEK (1) 4. panta 4. punktu nenosakot savā teritorijā aizsardzības prioritātes attiecībā uz Lēmumā 2002/11/EK (2) noteiktajām īpaši aizsargājamām dabas teritorijām, kas ir Kopienas nozīmes teritorijas Makaronēzijas bioģeogrāfiskajā reģionā, un

                           —

                           saskaņā ar Direktīvas 92/43/EEK 6. panta 1. un 2. punktu nenosakot un nepiemērojot piemērotus aizsardzības pasākumus, kā arī aizsardzības režīmu, lai novērstu dzīvotņu noplicināšanos un būtiskus traucējumus sugām, nodrošinot juridisku aizsardzību attiecīgajām īpaši aizsargājamām dabas teritorijām, kas atbilst Spānijas teritorijā esošajām Lēmumā 2002/11/EK minētajām teritorijām,

                     Spānijas Karaliste nav izpildījusi Direktīvas 92/42/EEK 4. panta 4. punktā un 6. panta 1. un 2. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka saistībā ar Lēmumā 2002/11/EK noteiktajām īpaši aizsargājamām dabas teritorijām, kas ir Kopienas nozīmes teritorijas Makaronēzijas bioģeogrāfiskajā reģionā un kas atrodas Spānijas Karalistes teritorijā, Spānijas Karaliste nav izpildījusi:

               —

               pienākumu noteikt aizsardzības prioritātes saskaņā ar direktīvas 4. panta 4. punktu;

               —

               pienākumu noteikt un piemērot piemērotus aizsardzības pasākumus, kā arī aizsardzības režīmu, lai novērstu dzīvotņu noplicināšanos un būtiskus traucējumus sugām, nodrošinot juridisku aizsardzību minētajām īpaši aizsargājamām dabas teritorijām saskaņā ar direktīvas 6. panta 1. un 2. punktu.

      (1)  Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.).

      (2)  Komisijas 2001. gada 28. decembra lēmums, ar ko pieņemts Kopienas nozīmes teritoriju saraksts Makaronēzijas bioģeogrāfiskajā reģionā atbilstīgi Padomes Direktīvai 92/43/EEK (OV L 5, 16. lpp.).


title: Lieta C-196/05: Tiesas (sestā palāta) spriedums  2006. gada 8. jūnijā  (Finanzgericht Műnchen, Vācija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Sachsenmilch AG  pret  Oberfinanzdirektion Nűrnberg  (Kopējais muitas tarifs — Tarifu klasifikācija — Kombinētā nomenklatūr — Apakšpozīcija 0406 10 (svaigais siers) — Regulas (EEK) Nr. 2658/87, ko groza Regula (EK) Nr. 1832/2002, I pielikums — Picai paredzētas mocarellas bloku formā, kas pēc ražošanas no vienas līdz divām nedēļām uzglabāta zemā temperatūrā, tarifu klasifikācija)

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/9

         Tiesas (sestā palāta) spriedums 2006. gada 8. jūnijā (Finanzgericht Műnchen, Vācija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sachsenmilch AG pret Oberfinanzdirektion Nűrnberg

   (Lieta C-196/05) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Tarifu klasifikācija - Kombinētā nomenklatūr - Apakšpozīcija 0406 10 (svaigais siers) - Regulas (EEK) Nr. 2658/87, ko groza Regula (EK) Nr. 1832/2002, I pielikums - Picai paredzētas mocarellas bloku formā, kas pēc ražošanas no vienas līdz divām nedēļām uzglabāta zemā temperatūrā, tarifu klasifikācija)
   (2006/C 178/14)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Műnchen

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Sachsenmilch AG

      Atbildētāja: Oberfinanzdirektion Nűrnberg

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Műnchen — Interpretācija Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulai (EK) Nr. 1789/2003, ar ko groza I pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikumu (OV L 281, 1. lpp.) — Apakšpozīcija 0406 10 (svaigais siers) — Picai paredzēta mocarella, kas pēc ražošanas no vienas līdz divām nedēļām uzglabāta zemā temperatūrā
   Rezolutīvā daļa:
   Kombinētās nomenklatūras apakšpozīcija 0406 10, kas ietverta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, ko groza Komisijas 2002. gada 1. augusta Regula (EK) Nr. 1832/2002, I pielikumā, ir jāinterpretē tā, ka tā ir piemērojama picai paredzētai mocarellai bloku formā, kas pēc tās ražošanas no vienas līdz divām nedēļām uzglabāta no 2 līdz 4°C temperatūrā, ja vien šī uzglabāšana ir pietiekama, lai minētajā mocarellā notiktu izmaiņas, kuru rezultātā tā iegūtu vienu vai vairākas jaunas objektīvas īpašības un īpatnības, it īpaši sastāva, izskata un garšas ziņā. Iesniedzējtiesai ir jānosaka, vai šie nosacījumi ir izpildīti.

      (1)  OV C 182, 23.07.2005.


title: Lieta T-363/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Honda Motor Europe pret ITSB — SEAT ( MAGIC SEAT )

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/27

         Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Honda Motor Europe pret ITSB — SEAT (“MAGIC SEAT”)
   (Lieta T-363/06)
   (2007/C 20/42)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Honda Motor Europe Ltd, Slough (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Malynicz, Barrister, N. Cordell, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Seat SA, Barselona (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 7. septembra lēmumu lietā R 960/2005-1;

               —

               piespriest Birojam un otrai procesa dalībniecei Apelāciju padomē segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “MAGIC SEAT” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 12. klasē — transporta līdzekļu sēdekļi un to mehānismi, rezerves daļas, stiprinājumi un šo preču piederumi — reģistrācijas pieteikums Nr. 2 503 902

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: SEAT SA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiska preču zīme “SEAT” attiecībā uz 12. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums
   Savu prasījumu pamatošanai prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome kļūdījās savā vizuālās analīzes pieejā, būtībā kombinētai agrākai preču zīmei, kas ietvēra lielu un ievērojamu telpisku elementu, piešķirot tikai vārdisku aizsardzību.
   Pēc prasītājas domām Apelāciju padomes fonētiskais salīdzinājums arī bija kļūdains divos aspektos. Pirmkārt, netika novērtēts tas, ka vārds MAGIC vārdu salikumā MAGIC SEAT netiktu izrunāts kā spāņu vārds un tādējādi preču zīme “MAGIC SEAT” arī netiktu izrunāta spāniski. Otrkārt, netika ņemts vērā fakts, ka MAGIC bija pirmais vārds divu vārdu preču zīmē“MAGIC SEAT”.
   Turklāt Apelāciju padome nepiemēroja “pretdarbības noteikumu” šajā lietā un tādējādi neņēma vērā faktu, kā daļu no konceptuālās analīzes, ka agrāka Spānijas preču zīme, kas ietvēra vārdu SEAT un lielu “S” emblēmas elementu, uzreiz un skaidri tiktu uztverta kā spāņu autoražotāju apzīmējoša, bet preču zīme “MAGIC SEAT” netiktu tā uztverta.
   Turklāt saistībā ar jautājumu par konceptuālās līdzības trūkumu prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome neņēma vērā valodnieciskos pierādījumus, ko iesniedza prasītāja par to, kā spāņu patērētāji visticamāk uztvertu vārdus MAGIC SEAT.
   Papildus tam prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome neizvērtēja to, ka preču kategorija, attiecīgā tirgus iezīmes un šo preču patērētāja pazīmes iestājas pret sajaukšanas iespējas konstatēšanu.
   Visbeidzot, prasītāja uzskata, ka Apelāciju padome vispār neņēma vērā prasītājas pierādījumus, kas saistīta ar tirdzniecību par to, kā šāda veida preces tiek laistas tirgū.


title: Lieta T-332/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. marta spriedums — Alcoa Trasformazioni/Komisija (Valsts atbalsts — Elektroenerģija — Preferenciāls tarifs — Lēmums sākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru — Pieņemamība — Valsts atbalsta jēdziens — Jauns atbalsts vai pastāvošs atbalsts — Priekšrocība — Pamatojums — Tiesiskā paļāvība — Tiesiskā drošība)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/32

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. marta spriedums — Alcoa Trasformazioni/Komisija
   (Lieta T-332/06) (1)

   (Valsts atbalsts - Elektroenerģija - Preferenciāls tarifs - Lēmums sākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru - Pieņemamība - Valsts atbalsta jēdziens - Jauns atbalsts vai pastāvošs atbalsts - Priekšrocība - Pamatojums - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskā drošība)
   2009/C 113/65
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Alcoa Trasformazioni Srl, Portoscuso (Itālija) (pārstāvji — M. Siragusa, T. Müller-Ibold, F. Salerno un T. Graf, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — N. Khan, E. Righini un C. Urraca Caviedes)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas Lēmumu 2006/C 214/03, kas Itālijas Republikai paziņots ar 2006. gada 19. jūlija vēstuli un ar ko sākta EKL 88. panta 2. punktā paredzētā procedūra saistībā ar valsts atbalstu C 36/06 (ex NN 38/06) — Elektroenerģijas preferenciālais tarifs, kas noteikts konkrētām energoietilpīgām rūpniecības nozarēm Itālijā tiktāl, ciktāl šis lēmums attiecas uz elektroenerģijas piegādes tarifiem, kas tika piemēroti divām primārā alumīnija rūpnīcām, kuras pieder Alcoa Trasformazioni

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Alcoa Trasformazioni Srl sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-68/17: Prasība, kas celta 2017. gada 1. februārī – Italytrade/EUIPO – Tpresso (“teaespresso”)

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/57

         Prasība, kas celta 2017. gada 1. februārī – Italytrade/EUIPO – Tpresso (“teaespresso”)
   (Lieta T-68/17)
   (2017/C 104/80)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Italytrade Srl (Bari, Itālija) (pārstāvis – N. Clemente, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Tpresso SA (Cīrihe, Šveice)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “teaespresso” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 543 475

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 29. novembra lēmums lietā R 1099/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt apstrīdēto lēmumu atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 65. panta 3. punktā paredzētajam un līdz ar to atbilstoši spēkā esošajām tiesību normām;

               —

               atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. pantam piespriest EUIPO un attiecīgā gadījumā personām, kas iestājušās lietā, atlīdzināt izdevumus, kas Italytrade srl radušies šajā tiesvedībā;

               —

               atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 1. punktam piespriest EUIPO un attiecīgā gadījumā personām, kas iestājušās lietā, kam spriedums ir nelabvēlīgs, atlīdzināt izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas padomē un Iebildumu nodaļā.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-678/13: Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 4. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Polijas Republika Valsts pienākumu neizpilde — PVN — Direktīva 2006/112/EK — III pielikums — Samazinātas PVN likmes piemērošana medicīnas iekārtām, palīgierīcēm un citām ierīcēm, kā arī farmācijas līdzekļiem

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/11

         Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 4. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-678/13) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - PVN - Direktīva 2006/112/EK - III pielikums - Samazinātas PVN likmes piemērošana medicīnas iekārtām, palīgierīcēm un citām ierīcēm, kā arī farmācijas līdzekļiem)
   (2015/C 236/15)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Lozano Palacios un D. Milanowska)

      Atbildētāja: Polijas Republika (pārstāvis – B. Majczyna)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               piemērojot samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmi tādu preču piegādēm kā:

                           —

                           medicīnas iekārtas, palīgierīces un citas ierīces, kuras nav paredzētas tikai invalīdu personīgai izmantošanai vai kuras parasti neizmanto, lai atvieglotu vai ārstētu invaliditāti, kā arī

                           —

                           precēm, kas nav farmācijas līdzekļi, kurus parasti izmanto veselības aprūpē, slimību profilaksei un ārstēšanai medicīniskiem un veterināriem nolūkiem, ne arī pretapaugļošanās un higiēnas līdzekļi,

                     kas paredzētas 2004. gada 11. marta Likuma par nodokli precēm un pakalpojumiem (ustawa o podatku od towarów i usług) III pielikuma 82., 92. un 103. pozīcijā, Polijas Republika nav izpildījusi Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 96.–98. pantā, skatot tos kopsakarā ar šīs direktīvas III pielikumu, paredzētos pienākumus;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija un Polijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 61, 1.3.2014.


title: Lieta T-117/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Cargill/Padome Dempings — Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas imports — Galīgais antidempinga maksājums — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiešs skārums — Individuāls skārums — Pieņemamība — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkts — Normālā vērtība — Ražošanas izmaksas

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/31

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Cargill/Padome
   (Lieta T-117/14) (1)

   (Dempings - Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas imports - Galīgais antidempinga maksājums - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiešs skārums - Individuāls skārums - Pieņemamība - Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkts - Normālā vērtība - Ražošanas izmaksas)
   (2016/C 402/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cargill SACI (Buenosairesa, Argentīna) (pārstāvji – J.-F. Bellis, R. Luff un G. Bathory, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – sākotnēji S. Boelaert un B. Driessen, vēlāk H. Marcos Fraile, pārstāvji, kuriem palīdz R. Bierwagen un C. Hipp, advokāti)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. França un A. Stobiecka-Kuik) un European Biodiesel Board (EBB) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – O. Prost un M.-S. Dibling, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība, kas celta, pamatojoties uz LESD 263. pantu, un kurā tiek lūgts atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV 2013, L 315, 2. lpp.), ciktāl tajā prasītājai ir piemērots antidempinga maksājums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam, 1. un 2. pantu, ciktāl tie attiecas uz Cargill SACI;

               2)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina Cargill tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija un European Biodiesel Board (EBB) sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 151, 19.5.2014.


title: Lieta C-50/06: Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 27. janvārī

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/3

         Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 27. janvārī
   (Lieta C-50/06)
   (2006/C 96/04)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 27. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Maria Condou-Durande un Rudi Troosters, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               atzīt, ka, nepiemērojot Eiropas Savienības pilsoņiem Padomes 1964. gada 25. februāra Direktīvu 64/221/EEK (1) par īpašu pasākumu saskaņošanu attiecībā uz ārvalstnieku pārvietošanos un dzīvesvietu, kas ir attaisnojami ar sabiedrisko kārtību, valsts drošību un veselības aizsardzību, bet piemērojot vispārējos tiesību aktus par ārvalstniekiem, kas ļauj konstatēt regulāru un automātisku saistību starp kriminālsodāmību un izraidīšanas pasākumu, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai izriet no Direktīvas 64/221/EEK;

               2.

               piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Nīderlandes 2000. gada Vreemdelingenwet (Likuma par ārvalstniekiem) 8. panta e) apakšpunkts paredz, ka ārvalstnieks likumīgi uzturas Nīderlandē kā Kopienas pilsonis tikai tādā gadījumā, ja šis pilsonis ir rezidents, pamatojoties uz kādu tiesību normu, tai skaitā EK līgumu.
   Lielākā daļa Vreemdelingenwet noteikumu pretējā gadījumā ir pilnībā piemērojami “ārvalstniekiem”, un šis termins, kas izveidots saskaņā ar Likuma 1. panta m) apakšpunktu ietver arī Eiropas Savienības dalībvalsts pilsoņus. Vreemdelingenwet nav ietverta atsauce uz Direktīvu 64/221/EEK un šajā direktīvā paredzētie principi nav iekļauti Likuma tekstā. A fortiori no Direktīvas 64/221/EEK izrietošie pienākumi nav skaidrā un nepārprotamā veidā transponēti šajos tiesību aktos.

      (1)  OV, English Special Edition 1963–1964, 117. lpp.


title: Lieta C-142/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 20. martā iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) — Bright Service S.A./Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

text:
               22.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 20. martā iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) — Bright Service S.A./Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

   (Lieta C-142/13)
   2013/C 178/02
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial de Barcelona

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Bright Service S.A.

      Atbildētāja: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

      Prejudiciālie jautājumi

   Gadījumā, kad tiek izmeklēta vertikāla vienošanās — kas ietver pret konkurenci vērstas saistības —, kas jau bija spēkā 2000. gada 31. maijā, atbilst Regulā Nr. 1984/1983 (1) paredzētajiem nosacījumiem, bet neatbilst Regulā Nr. 2790/1999 (2) paredzētajiem atbrīvojuma piemērošanas nosacījumiem tādēļ, ka piegādātājam, kas ir vienošanās dalībnieks, pieder tirgus daļa, kas pārsniedz 30 % (Regulas Nr. 2790/1999 3. panta 1. punkts) un tādēļ, ka pret konkurenci vērsto saistību termiņš pārsniedz piecus gadus un pārdevējs pārdod līgumā paredzētās preces no telpām un zemes, kas nepieder piegādātājam (Regulas Nr. 2790/1999 5. panta a) punkts):

               a)

               vai Regulas Nr. 2790/1999 12. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, sākot no 2002. gada 1. janvāra, vienošanās un konkrēti, pret konkurenci vērstās saistības neietilpst šajās regulās (Nr. 1984/1983 un Nr. 2790/1999) paredzēto atbrīvojumu piemērošanas jomā un ir individuāli jāvērtē to atbilstība EKL 81. panta 1. punktam?

               b)

               vai arī Regulas Nr. 2790/1999 12. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz šo vienošanos ir jāpiemēro Regulas Nr. 2790/1999 5. panta a) punktā paredzētais maksimālais pret konkurenci vērsto saistību termiņš: pieci gadi tā, ka no 2002. gada 1. janvāra attiecībā uz vienošanos un konkrēti, pret konkurenci vērstajām saistībām, ir piemērojams jauns piecu gadu termiņš, kas izbeidzas 2006. gada 31. decembrī?

               c)

               vai, visbeidzot, Regulas Nr. 2790/1999 12. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz vienošanos, kas iever pret konkurenci vērstas saistības, no 2002. gada 1. janvāra no jauna ir jāpiemēro piecu gadu termiņš, kas izbeidzas 2006. gada 31. decembrī, gadījumā, kad pret konkurenci vērsto saistību spēkā esamības atlikušais termiņš 2002. gada 1. janvārī nepārsniedz piecus gadus, turpretim uz to neattiecas atbrīvojumi un tās atbilstība EKL 81. panta 1. punktam ir jāvērtē individuāli gadījumā, kad pret konkurenci vērsto saistību spēkā esamības atlikušais termiņš 2002. gada 1. janvārī pārsniedz piecus gadus?

      (1)  Komisijas 1983. gada 22. jūnija Regula Nr. 1984/83 par Līguma 85. panta 3. punkta (jaunajā redakcijā — EKL 81. panta 1. punkts) piemērošanu dažām ekskluzīvās tirdzniecības nolīgumu kategorijām (OV L 173, 5. lpp.)

      (2)  Komisijas 1999. gada 22. decembra Regula Nr. 2790/99 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām (OV L 336, 21. lpp.)


title: Lieta C-366/06: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 19. marta rīkojums ( Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — DNA Verkot O, piedaloties Sonera Mobile Networks Oy, Viestintävirasto

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 19. marta rīkojums (Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — DNA Verkot O, piedaloties Sonera Mobile Networks Oy, Viestintävirasto

   (Lieta C-366/06) (1)

   (2007/C 96/58)

      Tiesvedības valoda — somu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 281, 18.11.2006.


title: Lieta C-56/13: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 22. maija spriedums ( Szegedi Ítélőtábla (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt / Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal Direktīva 92/40/EEK un Direktīva 2005/94/EK — Lēmums 2006/105/EK un Lēmums 2006/115/EK — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 16., 17. un 47. pants — Putnu gripas kontroles pasākumi — Zaudējumu atlīdzība

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/9

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 22. maija spriedums (Szegedi Ítélőtábla (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt/Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal

   (Lieta C-56/13) (1)

   (Direktīva 92/40/EEK un Direktīva 2005/94/EK - Lēmums 2006/105/EK un Lēmums 2006/115/EK - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 16., 17. un 47. pants - Putnu gripas kontroles pasākumi - Zaudējumu atlīdzība)
   2014/C 253/12
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

   Szegedi Ítélőtábla

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt

      Atbildētāja: Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Szegedi Ítélőtábla – Padomes 1992. gada 19. maija Direktīvas 92/40/EEK, ar ko ievieš Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei (OV L 167, 1. lpp.), un Padomes 2005. gada 20. decembra Direktīvas 2005/94/EK, ar ko paredz Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei un atceļ Direktīvu 92/40/EEK (OV 2006 L 10, 16. lpp.), interpretācija – Mājputnu audzēšanas lauksaimniecības uzņēmums, kurš tostarp veic tītaru nobarošanu un kuram tika atteikta tītaru turēšana nobarošanai saimniecībā, kas atrodas aizsardzības un uzraudzības pret putnu gripu zonā, kas noteikta ar administratīvu lēmumu – Tādu zaudējumu atlīdzināšana, kurus indivīdiem radījuši pagaidu aizsardzības pasākumi, kas ieviesti, izpildot Savienības tiesību aktus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2006. gada 15. februāra Lēmums 2006/105/EK par dažiem pagaidu aizsardzības pasākumiem saistībā ar aizdomām par īpaši patogēnu putnu gripu savvaļas putnu vidū Ungārijā un Komisijas 2006. gada 17. februāra Lēmums 2006/115/EK par dažiem aizsardzības pasākumiem saistībā ar īpaši patogēnu putnu gripu savvaļas putnu vidū Kopienā un par Lēmuma 2006/86/EK, 2006/90/EK, 2006/91/EK, 2006/94/EK, 2006/104/EK un 2006/105/EK atcelšanu ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā, pirmkārt, tādi valsts pasākumi kā 2006. gada 15. un 21. februāra administratīvie akti, ar kuriem ir noteikta aizsardzības zonas ieviešana Čātaljas un Naģbaračkas (Ungārija) teritorijās un aizliegts pārvadāt mājputnus šajā zonā, un, otrkārt, tāds 2006. gada 23. februāra administratīvais atzinums, ar kuru uzņēmumam, kāds ir prasītājs pamatlietā, ir atteikta atļauja izvietot tītarus audzēšanas fermā Naģbaračkā;

               1)

               pirmkārt, Lēmumi 2006/105 un 2006/115 ir jāinterpretē tādējādi, ka tajos nav nedz ietvertas tiesību normas, kuru mērķis ir ieviest sistēmu tādu zaudējumu atlīdzībai, ko radījuši tajos paredzētie pasākumi, nedz arī tajos ir atsauces uz tām, un, otrkārt, tāda valsts tiesiskā regulējuma, kāds aplūkots pamatlietā, kurā nav paredzēta pilnīga tādu zaudējumu atlīdzība, kas radušies, atbilstoši Savienības tiesībām veicot valsts pasākumus putnu gripas kontrolei, ieskaitot negūto peļņu, novērtējums atbilstoši tiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību un tiesībām uz īpašumu, kā arī darījumdarbības brīvībai neietilpst Tiesas kompetencē.

      (1)  OV C 147, 25.5.2013.


title: Lieta T-162/12: Prasība, kas celta 2012. gada 25. septembrī — CW /Padome

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/27

         Prasība, kas celta 2012. gada 25. septembrī — CW/Padome
   (Lieta T-162/12)
   2012/C 355/58
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: CW (Parīze, Francija) (pārstāvis — A. Tekari, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasības pieteikumu par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atzīt Lēmumu 2012/50/KĀDP par pilnībā spēkā neesošu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kā arī samaksāt summu EUR 25 000 apmērā kā neatgūstamos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus, kas attiecas, pirmkārt, uz procesuālo tiesību normu un tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, otrkārt, uz juridiska pamata neesamību, treškārt, uz Lēmuma 2011/72/KĀDP (1) 1. panta pārkāpumu un nepietiekamu pamatojumu, ceturtkārt, uz kļūdu vērtējumā un, piektkārt, uz īpašuma tiesību un brīvības veikt uzņēmējdarbību nesamērīgu aizskārumu.

      (1)  Padomes 2011. gada 31. janvāra Lēmuma 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV L 28, 62. lpp.).


title: Lieta T-230/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. aprīlī — HTC Sweden /ITSB — Vermop Salmon ( “TWISTER” )

text:
               22.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/15

         Prasība, kas celta 2013. gada 22. aprīlī — HTC Sweden/ITSB — Vermop Salmon (“TWISTER”)
   (Lieta T-230/13)
   2013/C 178/26
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: HTC Sweden AB (Söderköping, Zviedrija) (pārstāvji — G. Hasselblatt un D. Kipping, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 31. janvāra lēmumus apvienotajās lietās R 1873/2011-1 un R 1881/2011-1;

               —

               piespriest ITSB segt savus izdevumus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: grafiska preču zīme “TWISTER” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 7. un 21. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 4 617 932

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu ir pamatots ar Padomes Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: atzīt apstrīdēto Kopienas preču zīmi par daļēji spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt daļēji

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-54/13: Prasība, kas celta 2013. gada 4. februārī — Efag Trade Mark Company /ITSB ( “FICKEN LIQUORS” )

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/22

         Prasība, kas celta 2013. gada 4. februārī — Efag Trade Mark Company/ITSB (“FICKEN LIQUORS”)
   (Lieta T-54/13)
   2013/C 101/48
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG (Schemmerhofen, Vācija) (pārstāvis — M. Wekwerth, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 15. novembra lēmumu lietā R 2544/2011-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “FICKEN LIQUORS”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 25., 32., 33. un 35. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta f) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta pārkāpums


title: Lieta T-386/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 9. aprīļa spriedums – Elite Licensing /ITSB – Aguas De Mondariz Fuente del Val ( “elite BY MONDARIZ” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “elite BY MONDARIZ” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un starptautiskas grafiskas preču zīmes “ELITE”  — Apelācijas procesa valoda — Termiņi — Apelācijas sūdzības pieņemamība Apelāciju padomē — Regulas (EK) Nr. 2868/95 48. noteikuma 2. punkts, 49. noteikuma 1. punkts un 96. noteikuma 1. punkts — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Reputācijas aizskārums — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/38

         Vispārējās tiesas 2014. gada 9. aprīļa spriedums – Elite Licensing/ITSB – Aguas De Mondariz Fuente del Val (“elite BY MONDARIZ”)
   (Lieta T-386/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “elite BY MONDARIZ” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un starptautiskas grafiskas preču zīmes “ELITE” - Apelācijas procesa valoda - Termiņi - Apelācijas sūdzības pieņemamība Apelāciju padomē - Regulas (EK) Nr. 2868/95 48. noteikuma 2. punkts, 49. noteikuma 1. punkts un 96. noteikuma 1. punkts - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Reputācijas aizskārums - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)
   2014/C 175/50
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Elite Licensing Company SA (Fribourg, Šveice) (pārstāvis – J. Albrecht, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Aguas De Mondariz Fuente del Val, SL (Mondariz, Spānija) (pārstāvis – T. Andrade Boué, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju piektās padomes 2012. gada 6. jūnija lēmumu lietā R 9/2011-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Elite Licensing Company SA un Aguas De Mondariz Fuente del Val, SL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju piektās padomes 2012. gada 6. jūnija lēmumu lietā R 9/2011-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Elite Licensing Company SA un Aguas De Mondariz Fuente del Val, SL;

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Elite Licensing Company tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Aguas De Mondariz Fuente del Val pati sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 355, 17.11.2012.


title: Lieta C-129/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. martā iesniedza Hof van beroep te Brussel (Beļģija) – Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV/Duma Forklifts NV, G. S. International BVBA

text:
               22.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. martā iesniedza Hof van beroep te Brussel (Beļģija) – Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV/Duma Forklifts NV, G. S. International BVBA

   (Lieta C-129/17)
   (2017/C 161/17)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Brussel

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV

      Atbildētāji: Duma Forklifts NV, G. S. International BVBA

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

                           a)

                           Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/95/EK (1) 5. pants un Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (kodificēta versija) (2) 9. pants aptver preču zīmes īpašnieka tiesības iebilst pret to, ka trešā persona bez tā piekrišanas noņem visus pie precēm nostiprinātos, preču zīmei identiskos apzīmējumus (“marķējuma noņemšana”), ja šīs preces – kā tas ir muitas noliktavas procedūrai nodotu preču gadījumā – vēl nav realizētas Eiropas Ekonomikas zonas teritorijā un trešā persona veic marķējuma noņemšanu saistībā ar preču ievešanu vai laišanu tirgū Eiropas Ekonomikas zonas teritorijā?

                           b)

                           Vai atbilde uz 1. jautājuma a) daļu ir atkarīga no tā, vai preces tiek ievestas vai laistas tirgū Eiropas Ekonomikas zonas teritorijā ar šīs trešās personas pašas piestiprinātām atpazīšanas zīmēm (“pārmarķēšana”)?

               2)

               Vai atbildi uz 1. jautājumu ietekmē tas, ka šādā veidā ievestās vai tirgū laistās preces to ārējā izskata vai modeļa dēļ vidusmēra patērētājs joprojām identificē kā preču zīmes īpašnieka produkciju?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (kodificētā versija) (OV 2008, L 299, 25. lpp.).

      (2)  OV 2009, L 78, 1. lpp.


title: lieta T-271/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 8. maija spriedums — Citymo /Komisija (Līgumiskā atbildība — Šķīrējklauzula — Nomas līgums — Nepieņemamība — Ārpuslīgumiskā atbildība — Sarunas pirms līguma noslēgšanas — Iebilde par prettiesiskumu — Tiesiskā paļāvība — Labticība — Tiesību ļaunprātīga izmantošana — Materiālais kaitējums — Iespējas zudums)

text:
               23.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 140/20

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 8. maija spriedums — Citymo/Komisija
   (lieta T-271/04) (1)

   (Līgumiskā atbildība - Šķīrējklauzula - Nomas līgums - Nepieņemamība - Ārpuslīgumiskā atbildība - Sarunas pirms līguma noslēgšanas - Iebilde par prettiesiskumu - Tiesiskā paļāvība - Labticība - Tiesību ļaunprātīga izmantošana - Materiālais kaitējums - Iespējas zudums)
   (2007/C 140/33)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Citymo SA, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — P. Van Ommeslaghe, I. Heenen un P.-M. Louis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Parpala un E. Manhaeve, kuriem palīdz D. Philippe un M. Gouden, advokāti)
   Priekšmets
   Pamatā, prasība par līgumisko atbildību, lai panāktu, ka Komisija samaksā prasītājam zaudējumu atlīdzību sakarā ar nomas līguma laušanu, kuru prasītāja noslēgusi ar Eiropas Kopienu, kuru pārstāv Komisija, un, pakārtoti, prasība par ārpuslīgumisko atbildību, lai panāktu kaitējuma atlīdzību, kas prasītājam radies sakarā ar Komisijas lēmumu izbeigt sarunas pirms līguma noslēgšanas, kuru mērķis ir minētā nomas līguma noslēgšana.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājai EUR 20 000 un kavējuma procentus, kurus skaita no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz faktiskajai samaksai, pēc gada likmes, kas vienāda ar likmi, ko Eiropas Centrālā banka noteikusi refinansēšanas operācijām, kura palielināta par 2 procentu punktiem, nepārsniedzot 6 %;

               2)

               pārejā daļā prasību noraidīt;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta C-460/12: Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2014 gada 7. februāra rīkojums ( Krajský súd v Prešove (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SKP k . s ./ Ján Bríla

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/33

         Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2014 gada 7. februāra rīkojums (Krajský súd v Prešove (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SKP k.s./Ján Bríla

   (Lieta C-460/12) (1)

   2014/C 175/42
   Tiesvedības valoda – slovāku
   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 46, 16.2.2013.


title: Lieta C-10/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 8. janvārī iesniedza Fővárosi Munkaügyi Bíróság (Ungārija) — Csilla Sajtos/Budapest Főváros VI. Kerület Önkormányzata

text:
               25.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 147/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 8. janvārī iesniedza Fővárosi Munkaügyi Bíróság (Ungārija) — Csilla Sajtos/Budapest Főváros VI. Kerület Önkormányzata

   (Lieta C-10/13)
   2013/C 147/02
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Munkaügyi Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Csilla Sajtos

      Atbildētāja: Budapest Főváros VI. Kerület Önkormányzata

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, ņemot vērā [Līguma par Eiropas Savienību] 6. panta 3. punktā noteikto tiesības uz aizsardzību nepamatotas atlaišanas gadījumā ir pamattiesības, kas kā vispārējs princips ietilpst Savienības tiesībās un ir uzskatāmas par primāro tiesību normu?

               2)

               Vai gadījumā, ja tas tā ir, šādas tiesības ir arī civildienesta ierēdņiem?


title: Lieta C-390/09: Tiesas trešās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 11. februāra rīkojums ( Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Reti Televisive Italiane SpA (RTI)/ Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Sky Italia Srl

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/26

         Tiesas trešās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 11. februāra rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Reti Televisive Italiane SpA (RTI)/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Sky Italia Srl

   (Lieta C-390/09) (1)

   2011/C 252/51
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 312, 19.12.2009.


title: Lieta C-60/13: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 3. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste Valsts pienākumu neizpilde — Savienības pašu resursi — Lēmums 2000/597/EK, Euratom — 8. pants — Regula (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 — 2., 6. un 9.–11. pants — Atteikums nodot Eiropas Savienības rīcībā pašu resursus — Nepareiza saistoša izziņa par tarifu — Svaigu ķiploku kā sasaldētu ķiploku importēšana — Valsts muitas iestāžu vainošana kļūdas pieļaušanā — Dalībvalstu finansiālā atbildība

text:
               26.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 159/10

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 3. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-60/13) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Savienības pašu resursi - Lēmums 2000/597/EK, Euratom - 8. pants - Regula (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 - 2., 6. un 9.–11. pants - Atteikums nodot Eiropas Savienības rīcībā pašu resursus - Nepareiza saistoša izziņa par tarifu - Svaigu ķiploku kā sasaldētu ķiploku importēšana - Valsts muitas iestāžu vainošana kļūdas pieļaušanā - Dalībvalstu finansiālā atbildība)
   2014/C 159/12
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Caeiros un L. Flynn)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – S. Brighouse un J. Beeko, pārstāvji, kuriem palīdz K. Beal, QC)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde – LES 4. panta trešās daļas, Padomes 2000. gada 29. septembra Lēmuma 2000/597/EK, Euratom, par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 253, 42. lpp.) 8. panta un Padomes 2000. gada 22. maija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 2000/597, kas grozīts ar Padomes 2004. gada 16. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2028/2004, 2., 6., 9., 10. un 11. panta pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atsakoties nodot [Savienības] rīcībā summu 20 061 462,11 sterliņu mārciņu (GBP) apmērā, kas atbilst par svaigu ķiploku importēšanas veicamajam maksājumam, kam sniegta nepareiza saistošu izziņu par tarifu, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi LES 4. panta trešās daļas, Padomes 2000. gada 29. septembra Lēmuma 2000/597/EK, Euratom, par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu 8. pantā un Padomes 2000. gada 22. maija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 2000/597, kas grozīts ar Padomes 2004. gada 16. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2028/2004, 2., 6., 9., 10. un 11. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 141, 18.5.2013.


title: Lieta T-506/11: Prasība, kas celta 2011. gada 26. septembrī — Peek & Cloppenburg /ITSB — Peek & Cloppenburg ( “Peek & Cloppenburg” )

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/17

         Prasība, kas celta 2011. gada 26. septembrī — Peek & Cloppenburg/ITSB — Peek & Cloppenburg (“Peek & Cloppenburg”)
   (Lieta T-506/11)
   2011/C 362/25
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvis — S. Abrar, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Peek & Cloppenburg (Hamburga, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 28. februāra lēmumu lietā R 53/2005-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Peek & Cloppenburg” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: “Peek & Cloppenburg”

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: cits agrāks apzīmējums, proti, sabiedrības nosaukums “Peek & Cloppenburg”, kas ir spēkā Vācijā

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums, jo nevarot tikt aizliegta jaunākās preču zīmes “Peek & Cloppenburg” izmantošana un nepastāvot tiesības aizliegt [preču zīmes izmantošanu] visā Vācijas teritorijā atbilstoši MarkenG [Gesetz über den Schutz von Marken und sonstigen Kennzeichen; Likums par preču zīmju un citu apzīmējumu aizsardzību] 12. pantam, kā arī Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta ievada daļas pārkāpums, jo Apelāciju padomei bija jāsagaida Vācijas Federālās Augstākās tiesas nolēmums un sprieduma stāšanās spēkā Vācijas preču zīmes izslēgšanas tiesvedībā


               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/1

         (Dokuments attiecas uz EEZ)
   2009/C 102/01
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 90, 18.4.2009.

      Iepriekšējās publikācijas

      OV C 82, 4.4.2009.

      OV C 69, 21.3.2009.

      OV C 55, 7.3.2009.

      OV C 44, 21.2.2009.

      OV C 32, 7.2.2009.

      OV C 19, 24.1.2009.

   Šie teksti pieejami arī
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta T-229/06: Prasība, kas celta 2006. gada 24. augustā — Kretschmer pret Parlamentu

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/50

         Prasība, kas celta 2006. gada 24. augustā — Kretschmer pret Parlamentu
   (Lieta T-229/06)
   (2006/C 294/105)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Elfriede Kretschmer, Overijse (Beļģija) (pārstāvis — G. Vandersanden, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, kas prasītājai darīts zināms 2006. gada 14. jūnijā, nepiešķirt viņai dienas uzturēšanās naudas kopējo summu par laika posmu, sākot no 2003. gada 16. oktobra, un par vietu, kur viņa iecelta amatā, nosakot Overijse (Beļģija);

               —

               tādējādi piespriest atbildētājam izmaksāt šādas summas:

               —

                           (i)

                           kā dienas uzturēšanās naudu:

                                       —

                                       EUR 50 dienā par laika posmu no 2003. gada 16. oktobra līdz 2004. gada 30. aprīlim atbilstoši 12. panta 1. punktam 2003. gada 2. jūnija tiesiskajā regulējumā par valsts ekspertu norīkošanu darbā Eiropas Parlamentā,

                                       —

                                       EUR 84 dienā par laika posmu no 2004. gada 1. maija līdz 2005. gada 31. martam atbilstoši 12. panta 1. punktam 2004. gada 3. maija tiesiskajā regulējumā par valsts ekspertu norīkošanu darbā Eiropas Parlamentā,

                                       —

                                       EUR 84,35 dienā, sākot no 2005. gada 1. maija atbilstoši 15. panta 2. punktam 2005. gada 7. marta tiesiskajā regulējumā par valsts ekspertu norīkošanu darbā Eiropas Parlamentā,

               —

                           (ii)

                           EUR 72,39 kā papildu mēneša pabalstu atbilstoši 15. panta 2. punktam 2005. gada 7. marta tiesiskajā regulējumā par valsts ekspertu norīkošanu darbā Eiropas Parlamentā;

               —

               piespriest atbildētājam izmaksāt prasītājai nokavējuma procentus par (i) un (ii) punktā minētajām summām, skaitot no to izmaksāšanai attiecīgi noteiktā termiņa beigām līdz to faktiskās izmaksāšanas dienai. Procentu likme ir jāaprēķina, pamatojoties uz Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi attiecībā uz galvenajām refinansēšanas darbībām, kas bija piemērojama attiecīgajā laika posmā un kam pieskaitīti divi punkti;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt simbolisku summu EUR 1 apmērā par morālo kaitējumu, kas nodarīts prasītājai, ņemot vērā kļūdas, kuras pieļautas nokavējuma dēļ lietas materiālu pārvaldībā;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja ir valsts eksperte, kas norīkota darbā Eiropas Parlamentā. Pēc pirmā līguma noslēgšanas uz laiku no 2003. gada 16. oktobra līdz 2004. gada 15. oktobrim viņa atkārtoti tika pieņemta darbā uz laiku no 2004. gada 16. oktobra līdz 2005. gada 15. oktobrim, kā arī vēlāk vēl uz divu gadu laika posmu no 2005. gada 16. oktobra līdz 2007. gada 15. oktobrim. Savā prasībā prasītāja lūdz atcelt lēmumu, kas viņai tika darīts zināms ar 2006. gada 14. jūnija vēstuli, nepiešķirt viņai dienas uzturēšanās naudas kopējo summu par laika posmu, sākot no 2003. gada 16. oktobra, un par vietu, kur viņa iecelta amatā, noteikt Overijse (Beļģija).
   Prasības atcelt lēmumu pamatojumam prasītāja norāda uz vienu pamatu, kas ir balstīts uz, iespējams, kļūdainu 2002., 2004. un 2005. gada tiesiskā regulējuma par valsts ekspertu norīkošanu darbā Parlamentā interpretāciju un piemērošanu. Prasītāja uzsver, ka, pirmoreiz tiekot pieņemtai darbā, viņas dzīvesvieta bija Vācijā, nevis Beļģijā, ko Parlamenta amatpersonas noteica par vietu, kur viņa iecelta amatā. Prasītāja apgalvo, ka par viņas norīkošanu darbā bija panākta vienošanās starp iestādi, kurā viņa pirms tam strādāja (Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes ministru prezidenta kabinets), un Komisiju, viņu pirmoreiz pieņemot darbā kā pagaidu darbinieci uz laiku no 2002. gada 1. septembra līdz 2003. gada 31. jūlijam, kas, viņasprāt, ir pierādījums par viņas dzīvesvietu pirms pieņemšanas darbā un laikā, kad viņa tika atkārtoti atjaunota darbā. Prasītāja uzsver arī to, ka viņas pārvākšanos uz Briseli, lai tur pildītu norīkota valsts eksperta pienākumus un pildītu Beļģijas likumus, kas attiecas uz pagaidu dzīvesvietas reģistrāciju Briselē, nevar uzskatīt par “dzīvesvietas” maiņu, kas paredz stabilu, pastāvīgu un ilgstošu dzīvesvietu. Savas nostājas pamatojumam prasītāja norāda uz to, ka viņas darba līgums ir noslēgts uz noteiktu laiku, proti, maksimāli uz sešiem gadiem, un ka pēc šī laika posma beigām viņa principā atgriezīsies Vācijā, lai tur kā agrāk strādātu par tiesnesi valsts tiesā. Tādējādi viņa uzskata, ka visā laika posmā, kad viņa strādāja par norīkotu valsts eksperti, viņas dzīvesvieta bija Vācija, nevis Brisele.
   Attiecībā uz prasību par pabalstu prasītāja uzskata, ka Eiropas Parlaments ir pārsniedzis saprātīgu termiņu, lai atbildētu uz viņas lūgumiem sniegt paskaidrojumus un pārskatīt viņas situāciju, un ka turklāt šī rīcība ir pretrunā Eiropas Labas administratīvās rīcības kodeksam. Prasītāja lūdz atlīdzināt šo morālo kaitējumu, piespriežot atbildētājam samaksāt simbolisku summu EUR 1 apmērā. Prasītāja arī lūdz tai izmaksāt nokavējuma procentus par summām, kas viņai ir jāizmaksā atbilstoši 2002., 2004. un 2005. gada tiesiskajam regulējumam par norīkotiem valsts ekspertiem.


title: Lieta T-551/11: Prasība, kas celta 2011. gada 19. oktobrī — BSI /Padome

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/28

         Prasība, kas celta 2011. gada 19. oktobrī — BSI/Padome
   (Lieta T-551/11)
   2011/C 370/46
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Brugola Service International Srl (BSI) (Cassano Magnago, Itālija) (pārstāvji — S. Baratti un M. Farneti, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 18. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 723/2011, ar kuru galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 noteikts dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, attiecina arī uz dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu importu, ko veic, tos nosūtot no Malaizijas un deklarējot vai nedeklarējot kā Malaizijas izcelsmes ražojumus (OV L 194, 6. lpp.);

               —

               atzīt, ka Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.), nav piemērojama saskaņā ar LESD 277. pantu;

               —

               atzīt, ka Padomes 2009. gada 26. janvāra Regula (EK) Nr. 91/2009, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam (OV L 29, 1. lpp.), nav piemērojama saskaņā ar LESD 277. pantu;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja saskaņā ar LESD 263. pantu lūdz atcelt Īstenošanas regulu (ES) Nr. 723/2011, jo juridiski un loģiski tā ir balstīta uz Regulu (EK) Nr. 1225/2009 un Regulu (EK) Nr. 91/2009, attiecībā uz kurām ir lūgts atzīt, ka tās nav piemērojamas saskaņā ar [LESD] 277. pantu, pamatojoties uz šādiem pamatiem:

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas (EK) Nr. 1225/2009 un līdz ar to Regulas (EK) Nr. 91/2009 prettiesiskums, jo ir pārkāptas tiesības un PTO [Pasaules Tirdzniecības organizācijas] Antidempinga nolīguma 6. panta 10. punkts un 9. panta 2. punkts saistībā ar to, ka piegādātājiem, kuri ir dibināti valstīs, kurās nav tirgus ekonomikas, un kuri nepierāda, ka tie ir izpildījuši Regulas (EK) Nr. 1225/2009 9. panta 5. punktā paredzētos nosacījumus, ir jāsamaksā valsts vienotais maksājums.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas (EK) Nr. 91/2009 prettiesiskums, jo nav sniegts pietiekams pamatojums un ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā tāpēc, ka Komisija attiecībā uz atsevišķā režīma piešķiršanu kļūdaini ir lūgusi Ķīnas ražotājiem pierādīt, ka ir izpildīti Regulas (EK) Nr. 1225/2009 9. panta 5. punktā paredzētie nosacījumi, un tādējādi tā ir pārkāpusi PTO Antidempinga nolīguma 6. panta 10. punktu un 9. panta 2. punktu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek norādīts uz to, ka Regulā (EK) Nr. 91/2009 ietvertais Regulas (EK) Nr. 1225/2009 4. panta 1. punktā minētās Kopienas ražošanas nozares “ievērojamas daļas” jēdziens ir interpretēts prettiesiski, tādējādi radot tiesību pārkāpumu tiktāl, ciktāl šāda interpretācija ir pretrunā PTO Antidempinga nolīguma 4. panta 1. punktam un 3. panta 1. punktam, kā arī pieļaujot acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas (EK) Nr. 91/2009 prettiesiskums, jo ir pārkāptas tiesības un PTO Antidempinga nolīguma 2. panta 4. punkts, 6. panta 2. un 4. punkts, kā arī Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 10. punkts, 6. panta 8. punkts, 20. panta 2. un 4. punkts, kā arī ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā tāpēc, ka Komisija dempinga starpību ir noteikusi, pamatojoties uz neatbilstošu normālās vērtības salīdzinājumu ar eksporta cenu, bet Ķīnas Tautas Republikas ražotājiem savlaicīgi nepaziņojot vajadzīgo informāciju, lai nodrošinātu viņu tiesību uz aizstāvību izmantošanu.

               5)

               Turklāt prasītāja norāda uz Īstenošanas regulas (ES) Nr. 723/2011 prettiesiskumu, jo par to nav sniegta informācija un nav norādīts pamatojums, ņemot vērā, ka Komisija nebija sniegusi informāciju par vidējām eksporta cenām, ražojumiem un tirgus kategorijām, pamatojoties uz kuriem tika noteikta normālā vērtība un tādējādi arī aprēķināta dempinga starpība.


title: lieta C-437/04: Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 15. oktobrī

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/36

         Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 15. oktobrī
   (lieta C-437/04)
   (2004/C 300/69)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 15. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Beļģijas Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv J.-F. Pasquier, pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, ieviešot nodokli, kas pārkāpj Eiropas Kopienu fiskālo imunitāti, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Protokola par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitāti 3. pants;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar 1992. gada 23. jūlija reģionālo rīkojumu ieviešot reģionālo nodokli, ko sedz nekustamā īpašuma lietotāji un lietu tiesību īpašnieki attiecībā uz noteiktiem nekustamiem īpašumiem, kas atrodas Bruxelles-Capitale reģionā, ir pārkāpta Eiropas Kopienu fiskālā imunitāte, ko paredz 1964. gada 8. aprīļa Protokola par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitāti 3. pants. Minētais rīkojums salīdzinājumā ar iepriekšējo regulējumu papildus ieviesa nekustamā īpašuma lietotāju aplikšanu ar nodokli, ko īpašniekiem jāmaksā gadījumos, ja nekustamais īpašums, kura platība pārsniedz noteiktu apjomu, tiek izmantots kā darba telpas. Kā tas redzams no 1992. gada 23. jūlija rīkojuma projekta, šāda īpašnieku nodokļa ieviešana faktiski rada juridisku mehānismu, kas vērsts uz to, lai izvairītos ievērot fiskālo imunitāti, ko bauda noteikts skaits personu vai iestāžu, kas lieto nekustamos īpašumus. Tās ir personas un to vidū, Kopienas, uz ko faktiski gulstas nodokļa ekonomiskās izmaksas – vai nu, pamatojoties uz nomas līgumā iekļautiem noteikumiem atbilstoši kuriem tām ir jāsedz visi nodokļi un nodevas, kas gulstas uz nekustamo īpašumu, lai atbrīvotu no tiem iznomātāju, vai nu sakarā ar to iekļaušanu nomas maksā. Tomēr atbilstoši Tiesas judikatūrai jebkura tiesību norma, kas, lai gan tiešā veidā Kopienai nodokli neuzliek, bet kuras faktiskā iedarbība un mērķis, kaut arī netieši, tomēr neizbēgami, ir uzlikt Kopienai nodokli, pārkāpj imunitātes principu.


title: Lieta C-166/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 3. septembra spriedums — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Regula (EK) Nr. 1968/2006 — Kopienas finanšu iemaksas Starptautiskajā Īrijas fondā — Juridiskā pamata izvēle)

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/2

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 3. septembra spriedums — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-166/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Regula (EK) Nr. 1968/2006 - Kopienas finanšu iemaksas Starptautiskajā Īrijas fondā - Juridiskā pamata izvēle)
   2009/C 256/03
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — I. Kļaviņa, kā arī L. Vizadžo [L. Visaggio] un A. Trupiotis [A. Troupiotis])

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — A. Vitro [A. Vitro] un M. Mūrs [M. Moore])

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Flinns [L. Flynn] un A. Steiblīte [A. Steiblytė]), Īrija (pārstāvis — D. O’Hagans [D. O’Hagan]), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karalsite (pārstāvji — S. Behzadi-Spensera [S. Behzadi-Spencer], pārstāve, kurai palīdz D. V. Andersons [D. W. Anderson] QC, barrister)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2006. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 1968/2006 par Kopienas finanšu iemaksām Starptautiskajā Īrijas fondā (2007.–2010. gads) (OV L 409, 81. lpp. un — labojums — OV 2007, L 36, 31. lpp.) — Juridiskā pamata izvēle — EKL 308. pants (Apspriešanās ar Parlamentu/Padomes vienprātīgs lēmums) — Ekonomiskās un sociālās kohēzijas nostiprināšana — Īpašas darbības, kas vajadzīgas papildus darbībām, kuras īsteno saistībā ar struktūrfondiem — Miera procesa nostiprināšana Ziemeļīrijā — EKL 159. pants (Koplēmuma procedūra)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2006. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 1968/2006 par Kopienas finanšu iemaksām Starptautiskajā Īrijas fondā (2007.–2010. gads);

               2)

               Regulu Nr. 1968/2006 atstāt spēkā līdz brīdim, kad, ievērojot saprātīgu termiņu, stājas spēkā jauna regula, kura pieņemta, pamatojoties uz atbilstošu juridisko pamatu;

               3)

               Regulas Nr. 1968/2006 atcelšana neietekmē nedz saskaņā ar minēto regulu veikto iemaksu, nedz tajā noteikto saistību spēkā esamību;

               4)

               Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši;

               5)

               Īrija, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kā arī Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 155, 07.07.2007.


title: Lieta T-847/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 24. jūnija spriedums – GHC/Komisija Vide — Ozona slāņa aizsardzība — Fluorētas siltumnīcefekta gāzes — Regula (ES) Nr. 517/2014 — Fluorogļūdeņražu laišana tirgū — Atsauces vērtības noteikšana — Kvotu sadale — Pienākums norādīt pamatojumu — Aprēķina metode

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/27

         Vispārējās tiesas 2015. gada 24. jūnija spriedums – GHC/Komisija
   (Lieta T-847/14) (1)

   (Vide - Ozona slāņa aizsardzība - Fluorētas siltumnīcefekta gāzes - Regula (ES) Nr. 517/2014 - Fluorogļūdeņražu laišana tirgū - Atsauces vērtības noteikšana - Kvotu sadale - Pienākums norādīt pamatojumu - Aprēķina metode)
   (2015/C 262/36)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GHC Gerling, Holz & Co. Handels GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvis – D. Lang, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Hermes un K. Mifsud-Bonnici)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2014. gada 31. oktobra Īstenošanas lēmumu 2014/774/ES, ar ko atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 517/2014 par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm attiecībā uz laikposmu no 2015. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim katram ražotājam vai importētājam, kurš ziņojis par fluorogļūdeņražu laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 842/2006, nosaka atsauces vērtības (OV L 318, 28. lpp.), ciktāl šis lēmums attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2014. gada 31. oktobra Īstenošanas Lēmumu 2014/774/ES, ar ko atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 517/2014 par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm attiecībā uz laikposmu no 2015. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim katram ražotājam vai importētājam, kurš ziņojis par fluorogļūdeņražu laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 842/2006, nosaka atsauces vērtības, ciktāl šis lēmums attiecas uz GHC Gerling, Holz & Co. Handels GmbH;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 56, 16.2.2015.


title: Lieta T-168/17: Prasība, kas celta 2017. gada 16. martā – CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs/Komisija

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/40

         Prasība, kas celta 2017. gada 16. martā – CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs/Komisija
   (Lieta T-168/17)
   (2017/C 151/51)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (Vīne, Austrija) (pārstāvis – A. Schuster, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt prasību atcelt tiesību aktu un atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2017. gada 13. janvāra Lēmumu C (2017) 249 final par prasītājas atkārtoto pieteikumu attiecībā uz iepazīšanos ar lietas materiāliem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 (1). Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauti būtiski procedūras pārkāpumi, it īpaši nav ticis norādīts pamatojums.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir tikušas pārkāptas Līgumos ietvertās tiesības.
               Prasītāja norāda, ka Komisijas piemērotie Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. pantā ietvertie izņēmuma noteikumi ir prettiesiski, jo tie esot pretrunā primārajām tiesībām ar augstāku juridisko spēku, it īpaši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 42. un 47. pantam.
               Turklāt arī uz Savienības tiesībām attiecas primāro tiesību ar augstāku juridisko spēku piemērošanas prioritātes princips attiecībā pret tām pretrunā esošām sekundārajām tiesībām, tādējādi arī šī iemesla dēļ Komisija neesot drīkstējusi piemērot Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. pantā ietvertos izņēmuma noteikumus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-519/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — mobile.international/ITSB — Komisija ( “PL mobile.eu” )

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/67

         Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — mobile.international/ITSB — Komisija (“PL mobile.eu”)
   (Lieta T-519/12)
   2013/C 26/132
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Vācija) (pārstāvis –T. Lührig, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 6. septembra lēmumu lietā R 1401/2011-1 attiecībā uz šādām precēm un pakalpojumiem:

                           9. klase

                           :

                           zinātnes, kuģniecības, mērīšanas, fotografēšanas, kinematogrāfijas, optikas, svēršanas, mērvienību, signālu, kontroles, glābšanas un mācību iekārtas un instrumenti; aparāti skaņas vai attēlu ierakstam, pārraidei vai reproducēšanai; magnētiskās informācijas vides, ieraksta diski; tirdzniecības automāti un ar naudu darbināmu aparātu mehānismi; skaitļošanas mašīnas, datu apstrādes ierīces un datori, datoru perifērās ierīces un datorprogrammas (kas iekļautas 9. klasē); visas iepriekš minētās preces tikai saistībā ar tirdzniecības vietu tiešsaistē transportlīdzekļu, transportlīdzekļu piekabju un transportlīdzekļu piederumu iepirkšanai un pārdošanai;

                           16. klase

                           :

                           papīrs, kartons un izstrādājumi no šiem materiāliem (kas ietverti 16. klasē); iespiedprodukcija; fotogrāfijas; rakstāmlietas; rakstāmmašīnas un kancelejas preces (izņemot mēbeles); mācību un uzskates materiāli (kas ietverti 16. klasē); plastmasas iesaiņošanas materiāli, proti, kabatiņas, maisi, maisiņi un plēves; visas iepriekš minētās preces tikai saistībā ar tirdzniecības vietu tiešsaistē transportlīdzekļu, transportlīdzekļu piekabju un transportlīdzekļu piederumu iepirkšanai un pārdošanai;

                           35. klase

                           :

                           reklāma; uzņēmumu pārvaldīšana; darījumu vadīšana; biroja darbi; visas iepriekš minētās preces [visi iepriekš minētie pakalpojumi] tikai saistībā ar tirdzniecības vietu tiešsaistē transportlīdzekļu, transportlīdzekļu piekabju un transportlīdzekļu piederumu iepirkšanai un pārdošanai;

                           36. klase

                           :

                           apdrošināšanas lietas; starpniecība apdrošināšanas jomā; finanšu lietas; kredītu pakalpojumi; darījumi ar naudu; finanšu pārvaldīšana; visas iepriekš minētās preces [visi iepriekš minētie pakalpojumi] tikai saistībā ar tirdzniecības vietu tiešsaistē transportlīdzekļu, transportlīdzekļu piekabju un transportlīdzekļu piederumu iepirkšanai un pārdošanai;

                           38. klase

                           :

                           telekomunikācijas, it īpaši interneta pakalpojumi; ziņu, informācijas, attēlu un tekstu vākšana, nodrošināšana un pārraidīšana; elektronisko sludinājumu starpniecība; visas iepriekš minētās preces [visi iepriekš minētie pakalpojumi] tikai saistībā ar tirdzniecības vietu tiešsaistē transportlīdzekļu, transportlīdzekļu piekabju un transportlīdzekļu piederumu iepirkšanai un pārdošanai.

                           42. klase

                           :

                           zinātniski un tehnoloģiski pakalpojumi un pētniecības darbi un ar tiem saistītie dizaineru pakalpojumi; datoru aparatūru un programmatūru projektēšana un izveide; datoru programmatūras noma; interneta meklētājprogrammu nodrošināšana; visas iepriekš minētās preces [visi iepriekš minētie pakalpojumi] tikai saistībā ar tirdzniecības vietu tiešsaistē transportlīdzekļu, transportlīdzekļu piekabju un transportlīdzekļu piederumu iepirkšanai un pārdošanai;

               —

               pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 6. septembra lēmumu lietā R 1401/2011-1 attiecībā uz 35., 38. un 42. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem iepriekš norādītajā apjomā;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “PL mobile.eu”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 36., 38. un 42. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 8 307 779

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Eiropas Komisija

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Kopienas preču zīme esot Eiropas Savienības ģerboņa heraldisks atdarinājums

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Anulēšanas nodaļas lēmumu atcelt un Kopienas preču zīmi atzīt par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta h) apakšpunkta, lasot to kopā ar Parīzes Konvencijas 6. pantu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               tiesiskās paļāvības principa pārkāpums.