title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 6. oktobrī lietā T-356/02 Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Agrāka grafiska preču zīme, kas satur vārdisku elementu “Krafft” — Kopienas vārdiskas preču zīmes VITAKRAFT reģistrācijas pieteikums — Relatīvs atteikuma pamatojums — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikuma 2. punkts)

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/17

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 6. oktobrī
   lietā T-356/02 Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Agrāka grafiska preču zīme, kas satur vārdisku elementu “Krafft” - Kopienas vārdiskas preču zīmes VITAKRAFT reģistrācijas pieteikums - Relatīvs atteikuma pamatojums - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikuma 2. punkts)
   (2004/C 314/44)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā T-356/02 Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG, Brēmene (Vācija), ko pārstāv U. Sander, jurists, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji – A. Apostolakis un G. Schneider), otram lietas dalībniekam ITSB Apelāciju padomē un pusei, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā esot Krafft, SA, Andoain (Spānija), ko pārstāv P. Koch Moreno, jurists, par prasību pret ITSB ceturtās Apelāciju padomes 2002. gada 4. septembra lēmumu (apvienotajās lietās R 506/2000-4 un R 581/2000-4) attiecībā uz iebildumu procesu starp Krafft, SA, un Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG, Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Pirrung, tiesneši A. W. H. Meij un N. J. Forwood, sekretārs B. Pastor, 2004. gada 6. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2002. gada 4. septembra lēmumu (apvienotās lietas R 506/2000-4 un R 581/2000-4) tiktāl, ciktāl ar to apmierināta iebilduma iesniedzēja apelācija Apelāciju padomē attiecībā uz precēm “rūpnieciskas eļļas un ziedes; smērvielas; kurināmie (arī motoru degvielas) un vielas apgaismošanas nolūkiem” (4. klase) un precēm “Nemetāliski būvmateriāli; nemetāliskas cietas caurules celtniecības vajadzībām; asfalts, darva un bitums” (19. klase), kas ietvertas Kopienas preču zīmes pieteikumā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               piespriest katrai pusei segt savus izdevumus.

      (1)  OV C 55, 8.3.2003.


title: Lieta C-416/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 23. augustā iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovēnijas Republika) — Jozef Križan u.c./Slovenská inšpekcia životného prostredia (Slovākijas Vides inspekcija)

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 23. augustā iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovēnijas Republika) — Jozef Križan u.c./Slovenská inšpekcia životného prostredia (Slovākijas Vides inspekcija)
   (Lieta C-416/10)
   ()
   2010/C 301/15
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Jozef Križan, Katarína Aksamitová, Gabriela Kokošková, Jozef Kokoška, Martina Strezenická, Jozef Strezenický, Peter Šidlo, Lenka Šidlová, Drahoslava Šidlová, Milan Šimovič, Elena Šimovičová, Stanislav Aksamit, Tomáš Pitoňák, Petra Pitoňáková, Mária Križanová, Vladimír Mizerák, Ľubomír Pevný, Darina Brunovská, Mária Fišerová, Lenka Fišerová, Peter Zvolenský, Katarína Zvolenská, Kamila Mizeráková, Anna Konfráterová, Milan Konfráter, Michaela Konfráterová, Tomáš Pavlovič, Jozef Krivošík, Ema Krivošíková, Eva Pavlovičová, Jaroslav Pavlovič, Pavol Šipoš, Martina Šipošová, Jozefína Šipošová, Zuzana Šipošová, Ivan Čaputa, Zuzana Čaputová, Štefan Strapák, Katarína Strapáková, František Slezák, Agnesa Slezáková, Vincent Zimka, Elena Zimková, Marián Šipoš, mesto Pezinok

      Atbildētāja: Slovenská inšpekcia životného prostredia (Slovākijas Vides inspekcija)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar Kopienu tiesībām (it īpaši Līguma par Eiropas Savienības darbību 267. pantu) dalībvalsts augstākajai tiesai ir uzlikts pienākums vai tai ir tiesības pēc savas ierosmes uzdot prejudiciālu jautājumu Eiropas Savienības Tiesā pat tad, ja lieta atrodas tādā tiesvedības stadijā, kad Konstitucionālā tiesa, neizvērtējot strīdā iesaistītās Kopienu tiesības, ir atcēlusi augstākās tiesas spriedumu, kas galvenokārt ir balstīts uz Kopienas tiesisko regulējumu vides aizsardzības jomā, un šai tiesai ir noteikusi pienākumu ievērot attiecīgās Konstitucionālās tiesas juridisko viedokli, saskaņā ar kuru ir pārkāptas tiesas procesā iesaistītās personas konstitucionālās procesuālās un materiālās tiesības, un kad attiecīgā Konstitucionālā tiesa, lemjot kā pēdējās instances tiesa, neuzskatīja par vajadzīgu Eiropas Savienības Tiesā iesniegt prejudiciālu jautājumu un provizoriski izslēdza iespēju piemērot tiesības vides jomā un nodrošināt to atbilstīgu aizsardzību pamata lietā

               2)

               Vai ir iespējams īstenot integrētas novēršanas pamatmērķi – kas it īpaši izriet no Padomes Direktīvas 96/61/EK (1) par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli preambulas 8., 9. un 23. apsvēruma un 1. un 15. panta un vispārīgi no Kopienu tiesībām vides jomā –, kā arī vides piesārņojuma novēršanu un samazināšanu, ļaujot arī sabiedrībai piedalīties ar mērķi sasniegt augstāku kopējo vides aizsardzības līmeni, piemērojot procedūru, ja ieinteresētajai sabiedrībai jau no pašiem integrētās novēršanas procesa pirmsākumiem nav nodrošināta pieeja visiem saistošajiem dokumentiem (Direktīvas 96/61/EK 6. pants kopā ar 15. pantu), it īpaši lēmumam par atkritumu pārstrādes poligona atrašanās vietu, un pēc tam, kad atbildētājs pirmās instances tiesā iztrūkstošo dokumentu ir pievienojis ar nosacījumu, ka par tā saturu nedrīkst informēt pārējos lietas dalībniekus, jo šis dokuments ir uzskatāms par komerciālu noslēpumu? Citiem vārdiem sakot, vai ir pamatoti uzskatīt, ka lēmums par poligona atrašanās vietu (it īpaši tā pamatojums) būtiski ietekmē argumentu, apsvērumu vai kādu citu ieteikumu izteikšanu?

               3)

               Vai ir izpildīti Padomes Direktīvā 85/337/EEK (2) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu paredzētie mērķi – it īpaši, ņemot vērā Kopienu tiesības vides aizsardzības jomā – un šajā gadījumā 2. pantā noteiktais nosacījums, saskaņā ar kuru, pirms tiek dota piekrišana, projektus pakļauj novērtējumam attiecībā uz to ietekmi uz vidi, ja Ministerstva životného prostredia (Vides ministrijas) 1999. gadā sākotnēji pieņemtais viedoklis, pamatojoties uz kuru iepriekšēji veiktās vides ietekmes novērtējums (EIA) procedūras noslēgšana uz vairākiem gadiem tika pagarināta, vienkārši pieņemot lēmumu un no jauna neveicot jebkādu iepriekšēju EIA? Citiem vārdiem sakot, vai saskaņā ar Padomes Direktīvu 85/337/EEK pieņemts lēmums ir spēkā uz nenoteiktu laiku?

               4)

               Vai Direktīvā 96/61/EK paredzētais vispārējais nosacījums (proti, kas izriet no tās preambulas un 1. un 15.a panta) – saskaņā ar kuru katra dalībvalsts nodrošina piesārņojuma novēršanu un samazināšanu, kā arī piedāvā ieinteresētai sabiedrībai iespēju apstrīdēt lēmumus saskaņā ar taisnīgu, līdzsvarotu un saprātīgā termiņā notiekošu administratīvo procesu vai tiesvedību – skatot kopā ar Direktīvas 85/337/EEK 10.a pantu un Orhūsas konvencijas 6. pantu un 9. panta 2. un 4. punktu, ir piemērojams attiecībā uz sabiedrībai paredzēto iespēju lūgt pieņemt administratīvu vai tiesas lēmumu, kuram saskaņā ar valsts tiesībām ir pagaidu raksturs (piemēram, rīkojumu par integrētā lēmuma izpildes apturēšanu), ar kuru provizoriski vai arī līdz galīgā lēmuma pēc būtības pieņemšanai var pārtraukt plānotās iekārtas īstenošanu?

               5)

               Vai ar [valsts] tiesas pieņemtu nolēmumu, ar kuru tiek īstenoti Direktīvā 96/61/EK vai Direktīvā 85/337/EEK, vai arī Orhūsas konvencijas 9. panta 2. un 4. punktā paredzētie nosacījumi – proti, piemērojot tajos paredzētās tiesības attiecībā uz sabiedrības tiesībām uz taisnīgu aizsardzību tiesā, kas Eiropas Savienības vides aizsardzības jomā ir paredzētas LESD 191. panta 1. un 2. punktā – var tikt prettiesiski pārkāptas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas papildu protokola 1. pantā garantētās iekārtas pārvaldītāja īpašumtiesības, piemēram, tādēļ, ka tiesvedības laikā tam tiek atcelta spēkā esoša integrētā atļauja uzstādīt jaunu iekārtu?

      (1)  OV L 257, 26. lpp.

      (2)  OV L 175, 40. lpp.


title: Lieta T-488/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 9. aprīļa spriedums – CITEB un Belgo-Metal /Parlaments Būvdarbu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Ēkas Eastman Briselē renovācijas un paplašināšanas darbi — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Novērtēšanas komitejas ziņojuma paziņošana — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/38

         Vispārējās tiesas 2014. gada 9. aprīļa spriedums – CITEB un Belgo-Metal/Parlaments
   (Lieta T-488/12) (1)

   (Būvdarbu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Ēkas Eastman Briselē renovācijas un paplašināšanas darbi - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Novērtēšanas komitejas ziņojuma paziņošana - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2014/C 175/51
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Cit Blaton SA (CITEB) (Schaerbeek, Beļģija) un Belgo-Metal (Wetteren, Beļģija) (pārstāvis – R. Simar, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – F. Poilvache un L. Fedel)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Parlamenta 2012. gada 7. septembra lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītāju iesniegtais piedāvājums 2012. gada 19. maija uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūrā, kas publicēts Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša pielikumā (OV 2012/S 95–1563620) ar Nr. INLO.AO–2012–005-BRU-UPIB-02 par ēkas Eastman renovācijas un paplašināšanas darbu īstenošanu Briselē (Beļģija), un lēmumu piešķirt šī līgumu slēgšanas tiesības citam pretendentam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Cit Blaton SA (CITEB) un Belgo-Metal atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 9, 12.1.2013.


title: Lieta C-99/06: Tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 27. februāra rīkojums ( Oberlandesgericht Stuttgart (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Raiffeisenbank Mutlangen eG / Roland Schabel

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/26

         Tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 27. februāra rīkojums (Oberlandesgericht Stuttgart (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Raiffeisenbank Mutlangen eG/Roland Schabel

   (Lieta C-99/06) (1)

   (2008/C 128/48)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 96, 22.4.2006.


title: Lieta T-270/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 31. marta rīkojums – SACBO /Komisija un INEA Prasība atcelt tiesību aktu — Kopienas finanšu atbalsts kopīgas intereses projektiem Eiropas transporta un enerģijas tīklu jomā — Tiešas ietekmes neesamība — Nepārsūdzams akts — Sagatavojošs tiesību akts — Nepieņemamība

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/44

         Vispārējās tiesas 2014. gada 31. marta rīkojums – SACBO/Komisija un INEA

   (Lieta T-270/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopienas finanšu atbalsts kopīgas intereses projektiem Eiropas transporta un enerģijas tīklu jomā - Tiešas ietekmes neesamība - Nepārsūdzams akts - Sagatavojošs tiesību akts - Nepieņemamība)
   2014/C 175/61
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (Grassobbio, Itālija) (pārstāvji – M. Muscardini un G. Greco, advokāti)

      Atbildētāji: Eiropas Komisija (pārstāves – J. Hottiaux un E. Montaguti) un Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA) (pārstāvji – I. Ramallo, pārstāvis, un M. Merola, C. Santacroce un L. Armati, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eiropas Transporta tīkla izpildaģentūras (TEN-T EA) 2013. gada 18. marta lēmumu par vairākām izmaksām, kas veiktas saistībā ar Bergamo-Orio al Serio (Itālija) lidostas jauktās transportsistēmas attīstības iespēju izpētes veikšanu pēc tam, kad Komisija bija sniegusi finanšu atbalstu Ente Nazionale per l’Aviazione Civile (ENAC, Itālijas valsts civilās aviācijas iestāde)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               par Polijas Republikas pieteikumu par iestāšanos lietā nav jālemj;

               3)

               Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas un Inovācijas un tīklu izpildaģentūras (INEA) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta C-381/11: Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 12. janvāra rīkojums ( Juzgado Mercantil de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Manuel Mesa Bertrán, Cristina Farrán Morenilla/Novacaixagalicia

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/25

         Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 12. janvāra rīkojums (Juzgado Mercantil de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Manuel Mesa Bertrán, Cristina Farrán Morenilla/Novacaixagalicia

   (Lieta C-381/11) (1)

   2012/C 73/47
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 290, 01.10.2011.


title: Lieta T-242/09: Prasība, kas celta 2009. gada 24. jūnijā — Schräder /KAŠB — Hansson ( Lemon Symphony )

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/42

         Prasība, kas celta 2009. gada 24. jūnijā — Schräder/KAŠB — Hansson (“Lemon Symphony”)
   (Lieta T-242/09)
   2009/C 205/77
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ralf Schräder, Lüdinghausen (Vācija) (pārstāvji — T. Leidereiter un W.-A. Schmidt, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Kopienas Augu šķirņu birojs

      Otrs procesa KAŠB Apelācijas padomē dalībnieks: Jørn Hansson, Søndersø (Dānija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja Apelācijas padomes 2009. gada 23. janvāra lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā aizsargātā Kopienas augu šķirne:“Lemon Symphony”

      Aizsargātās Kopienas augu šķirnes īpašnieks: Jørn Hansson

      Apelācijas padomē apstrīdētais Kopienas Augu šķirņu biroja lēmums: noraidīt lūgumu pasludināt Kopienas augu šķirnes “Lemon Symphony” aizsardzību par spēkā neesošu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2100/94 (1) 20. panta 1. punkta a) apakšpunktu

      Persona, kas iesniegusi apelācijas sūdzību Apelācijas padomē: prasītājs

      Apelācijas padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas (EK) Nr. 2100/94 76. panta un vispāratzīto procesuālo tiesību principu Regulas Nr. 2100/94 81. panta izpratnē pārkāpums, jo Apelācijas padome esot pieņēmusi apstrīdēto lēmumu, nesavācot pietiekamus pierādījumus par izvērtējamiem faktiem;

               —

               Regulas Nr. 2100/94 20. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 7. panta pārkāpums, jo Apelācijas padome esot acīmredzami kļūdaini uzskatījusi, ka prasītājam neizdevās parādīt, ka 20. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētie nosacījumi ir izpildīti, un līdz ar to neesot ievērojusi minētās normas saturu;

               —

               Regulas Nr. 2100/94 75. panta pārkāpums, jo Apelācijas padome esot balstījusi savu lēmumu uz pamatojumu, par kuru prasītājam nebija iespējas izteikt savu viedokli pirms lēmuma pieņemšanas;

               —

               Regulas Nr. 1239/95 (2) 63. panta 1. un 2. punkta pārkāpums, jo par procesa mutisko daļu nav sagatavots atbilstošs protokols.

      (1)  Padomes 1994. gada 27. jūlija Regula (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību (OV L 227, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1995. gada 31. maija Regula (EK) Nr. 1239/95 par noteikumiem, kas jāievēro, piemērojot Padomes Regulu (EK) Nr. 2100/94 attiecībā uz lietu izskatīšanas procesiem Kopienas Augu šķirņu birojā (OV L 121, 37. lpp.).


title: Lieta C-526/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 18. oktobrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) — IVD GmbH & Co. KG/Ärztekammer Westfalen-Lippe

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/28

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 18. oktobrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) — IVD GmbH & Co. KG/Ärztekammer Westfalen-Lippe

      (Lieta C-526/11)
      (2012/C 25/48)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

         Oberlandesgericht Düsseldorf

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāja: IVD GmbH & Co. KG

         Atbildētāja: Ärztekammer Westfalen-Lippe

         Pieaicinātā persona: WWF Druck + Medien GmbH

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai publisko tiesību subjektu (šeit: arodapvienība) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu, piegādes valsts [publiskā iepirkuma] līgumu un pakalpojumu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (1), 1. panta 9. punkta otrās daļas c) punkta izpratnē “galvenokārt finansē valsts” vai, attiecīgi, valsts to “pārrauga”, ja

                  —

                  šis subjekts tiek ar likumu pilnvarots iekasēt no saviem biedriem iemaksas, bet likumā nav noteikts ne šo iemaksu apmērs, ne arī ar šīm iemaksām finansējamo pakalpojumu apjoms,

                  —

                  bet noteikumi par iemaksām ir jāapstiprina valstij?

         (1)  OV L 134, 114. lpp.


title: Lieta C-157/15: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 14. marta spriedums (Hof van Cassatie (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/G4S Secure Solutions NV Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 2000/78/EK — Vienlīdzīga attieksme — Diskriminācija reliģijas vai uzskatu dēļ — Uzņēmuma iekšējie kārtības noteikumi, ar kuriem ir paredzēts aizliegums darbiniekiem darba vietā nēsāt redzamas politiskas, filozofiskas un reliģiskas atšķirības zīmes — Tieša diskriminācija — Neesamība — Netieša diskriminācija — Aizliegums darba ņēmējai nēsāt islāmisko lakatu

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/3

         Tiesas (virspalāta) 2017. gada 14. marta spriedums (Hof van Cassatie (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/G4S Secure Solutions NV

   (Lieta C-157/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 2000/78/EK - Vienlīdzīga attieksme - Diskriminācija reliģijas vai uzskatu dēļ - Uzņēmuma iekšējie kārtības noteikumi, ar kuriem ir paredzēts aizliegums darbiniekiem darba vietā nēsāt redzamas politiskas, filozofiskas un reliģiskas atšķirības zīmes - Tieša diskriminācija - Neesamība - Netieša diskriminācija - Aizliegums darba ņēmējai nēsāt islāmisko lakatu)
   (2017/C 151/03)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van Cassatie

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

      Atbildētājs: G4S Secure Solutions NV

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka aizliegums nēsāt islāmisko lakatu, kas izriet no privāta uzņēmuma iekšējās kārtības noteikumiem, ar ko vispārēji ir aizliegts nesāt jebkuras ārējas politiskās, filozofiskās vai reliģiskās pārliecības atšķirības zīmes darba vietā, nav tieša diskriminācija reliģijas vai uzskatu dēļ šīs direktīvas izpratnē.
   Turpretī šāds uzņēmuma iekšējās kārtības noteikums var būt netieša diskriminācija Direktīvas 2000/78 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē, ja tiek pierādīts, ka šķietami neitrāls pienākums faktiski rada konkrētas nelabvēlīgas sekas personām, kas pieder pie noteiktas reliģijas vai uzskatiem, ja vien tas nav objektīvi pamatots ar likumīgu mērķi, piemēram, darba devēja politiskās, filozofiskās, kā arī reliģiskās neitralitātes politikas ievērošanu tā attiecībās ar klientiem, un ja pasākumi šī mērķa īstenošanai ir piemēroti un nepieciešami, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 205, 22.6.2015.


               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/1

         (2007/C 247/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 235, 6.10.2007.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 223, 22.9.2007.

      OV C 211, 8.9.2007.

      OV C 183, 4.8.2007.

      OV C 170, 21.7.2007.

      OV C 155, 7.7.2007.

      OV C 140, 23.6.2007.

   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta C-465/11: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 13. decembra spriedums ( Krajowa Izba Odwoławcza (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Forposta SA, ABC Direct Contact Sp. z o.o./Poczta Polska SA (Direktīva 2004/18/EK — 45. panta 2. punkta pirmās daļas d) apakšpunkts — Direktīva 2004/17/EK — 53. panta 3. punkts un 54. panta 4. punkts — Publiskie iepirkumi — Pasta pakalpojumu nozare — Izslēgšanas no līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras kritēriji — Smags profesionālo pienākumu pārkāpums — Sabiedrības interešu aizsardzība — Godīgas konkurences uzturēšana)

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/8

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 13. decembra spriedums (Krajowa Izba Odwoławcza (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Forposta SA, ABC Direct Contact Sp. z o.o./Poczta Polska SA

   (Lieta C-465/11) (1)

   (Direktīva 2004/18/EK - 45. panta 2. punkta pirmās daļas d) apakšpunkts - Direktīva 2004/17/EK - 53. panta 3. punkts un 54. panta 4. punkts - Publiskie iepirkumi - Pasta pakalpojumu nozare - Izslēgšanas no līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras kritēriji - Smags profesionālo pienākumu pārkāpums - Sabiedrības interešu aizsardzība - Godīgas konkurences uzturēšana)
   2013/C 38/09
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Lietas dalībnieces pamata procesā

      Prasītājas: Forposta SA un ABC Direct Contact Sp. z o.o.

      Atbildētāja: Poczta Polska SA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Krajowa Izba Odwoławcza — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu [publisko būvdarbu līgumu], piegādes valsts līgumu [publisko piegādes līgumu] un pakalpojumu valsts līgumu [publisko pakalpojumu līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.), 45. panta 2. punkta d) apakšpunkta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (OV L 134, 1. lpp.), 53. panta 3. punkta un 54. panta 4. punkta interpretācija — Pamati komersanta izslēgšanai no dalības publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā — Jēdziens “smags profesionālo pienākumu pārkāpums” — Valsts tiesību akti, kas līgumslēdzējai iestādei nosaka pienākumu izslēgt pretendentu, kuram tā piešķīrusi publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības, kuras šī līgumslēdzēja iestāde izbeigusi trīs gadu laikposmā pirms iepirkuma procedūras, jo neizpildītās publiskā iepirkuma līguma daļas summa bija vismaz 5 % no publiskā iepirkuma summas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu [publisko būvdarbu līgumu], piegādes valsts līgumu [publisko piegādes līgumu] un pakalpojumu valsts līgumu [publisko pakalpojumu līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 45. panta 2. punkta pirmās daļas d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, kurā paredzēts, ka smags profesionālo pienākumu pārkāpums, kura dēļ konkrētais komersants tiek automātiski izslēgts no uzsāktas publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, ir konstatējams gadījumā, kad apstākļu, kuros vainojams šis komersants, dēļ līgumslēdzēja iestāde ir izbeigusi vai uzteikusi kādu ar minēto komersantu iepriekš noslēgtu publiskā iepirkuma līgumu vai ir atteikusies no šī līguma, ja šī līguma izbeigšana vai uzteikšana vai atteikšanās no tā ir notikusi trīs gadu laikā pirms pašreizējās procedūras uzsākšanas un ja neizpildītās publiskā iepirkuma līguma daļas summa ir vismaz 5 % no kopējās šī publiskā iepirkuma summas;

               2)

               Savienības tiesību principi un normas publisko iepirkumu jomā neattaisno to, ka — tādā gadījumā, uz kādu norāda atbilde uz pirmo prejudiciālo jautājumu — sabiedrības interešu un līgumslēdzēju iestāžu leģitīmo interešu aizsardzības, kā arī godīgas komersantu konkurences uzturēšanas apsvērumu dēļ valsts tiesiskais regulējums, kāds tas ir pamatlietā, uzliek pienākumu līgumslēdzējai iestādei automātiski izslēgt komersantu no publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras.

      (1)  OV C 13, 14.1.2012.


title: Lieta T-494/10: Prasība, kas celta 2010. gada 7. oktobrī — Bank Saderat Iran /Padome

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/55

         Prasība, kas celta 2010. gada 7. oktobrī — Bank Saderat Iran/Padome
   (Lieta T-494/10)
   ()
   2010/C 328/84
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bank Saderat Iran (Teherāna, Irāna) (pārstāvji — S. Gadhia, S. Ashley, Solicitors, D. Anderson, QC un R. Blakeley, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Īstenošanas Regulas (ES) Nr. 668/2010 (1) pielikuma B tabulas 5. punktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes Lēmuma 2010/413/KĀDP (2) II pielikuma B tabulas 7. punktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā prasītāja lūdz daļēji atcelt Padomes Īstenošanas Regulu Nr. 668/2010 un Padomes Lēmumu 2010/413/KĀDP tiktāl, ciktāl prasītāja ir iekļauta fizisko un juridisko personu, vienību un organizāciju sarakstā, kuru aktīvi un ekonomiskie līdzekļi tiek iesaldēti saskaņā ar šo tiesību normu.
   Trīs pamati, kurus izvirza prasītāja, ir identiski vai līdzīgi pirmajam, otrajam un piektajam pamatam, kas ir izvirzīti lietā T-492/10 Melli Bank/Padome.

      (1)  Padomes 2010. gada 26. jūlija Īstenošanas Regula (ES) Nr. 668/2010, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 195, 25. lpp.).

      (2)  Padomes 2010. gada 26. jūlijs Lēmums, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 39. lpp.).


title: Lieta F-99/07: Prasība, kas celta 2007. gada 28. septembrī — Bernard / Europol

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/55

         Prasība, kas celta 2007. gada 28. septembrī — Bernard/Europol

   (Lieta F-99/07)
   (2008/C 22/107)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Majorie Bernard, Woerden (Nīderlande) (pārstāvji — P. de Casparis advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Europol)
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt 2007. gada 26. jūnija lēmumu par sūdzību, kas tika paziņots 2007. gada 28. jūnijā, kā arī 2007. gada 5. februāra un 2007. gada 25. jūlija novērtējumu;

               —

               piespriest Europol:

                           —

                           piešķirt prasītājai darba samaksas periodisku paaugstinājumu kopš 2006. gada 1. septembra, kam pieskaitīti procenti;

                           —

                           samaksāt zaudējumu atlīdzību EUR 7 500 apmērā neto;

                           —

                           atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tajā skaitā juridiskās palīdzības izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī tiesvedība ir par prasītājas darba novērtējumu laika posmā no 2005. gada 1. septembra līdz 2006. gada 31. augustam. Prasītājas darbs tika novērtēts ar “2”, kas atbilst kvalifikācijai “neatbilst prasībām pilnībā”.
   Prasītāja iesniedza sūdzību par novērtējumu, kā arī par lēmuma neesamību attiecībā uz periodisku darba samaksas paaugstināšanu, un šajā sakarā tas atsaucās uz novērtējuma vadlīnijām, kas ir spēkā Europol. Prasītāja uzsver, ka runa ir par acīmredzami kļūdainu novērtējumu.
   It īpaši prasītāja norāda, ka viņa iebildumi tika atzīti par nepamatotiem ar 2007. gada 26. jūnija lēmumu, un atsaucas uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu, jo šis noraidījums netika pamatots. Europol direktors tomēr norāda, ka novērtējums ir atsaukts un ka tiks sniegts jauns novērtējums. Šis jaunais novērtējums tika sniegts 2007. gada 25. jūlijā.
   Šī prasība tādējādi attiecas uz lēmumu, kas ir pieņemts par sūdzību, kā arī uz 2007. gada 25. jūlija novērtējumu.


title: Lieta T-552/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 25. oktobra spriedums — riha /ITSB — Lidl Stiftung ( “VITAL&FIT” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “VITAL&FIT” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “VITAFIT” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants)

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/22

         Vispārējās tiesas 2012. gada 25. oktobra spriedums — riha/ITSB — Lidl Stiftung (“VITAL&FIT”)
   (Lieta T-552/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “VITAL&FIT” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “VITAFIT” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. pants)
   2012/C 379/38
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: riha Richard Hartinger Getränke GmbH & Co. Handels-KG (Rinteln, Vācija) (pārstāvji — P. Goldenbaum, T. Melchert un I. Rohr, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — K. Klüpfel un D. Walicka)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Vācija) (pārstāvji — M. Schaeffer un A. Marx, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 5. oktobra lēmumu lietā R 1229/2009-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Lidl Stiftung & Co. KG un riha Richard Hartinger Getränke GmbH & Co. Handels-KG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               riha Richard Hartinger Getränke GmbH & Co. Handels-KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 30, 29.1.2011.


title: Lieta C-239/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas (Lietuva) 2007. gada 14. maija rīkojumu — Julius Sabatauskas un citi/Lietuvas Republikas Parlaments

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas (Lietuva) 2007. gada 14. maija rīkojumu — Julius Sabatauskas un citi/Lietuvas Republikas Parlaments
   (Lieta C-239/07)
   (2007/C 170/22)
   Tiesvedības valoda — lietuviešu
   Iesniedzējtiesa
   Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Lietuvas Republikas Parlamenta locekļu grupa, kurā ietilpst Julius Sabatauskas un citi

      Atbildētājs: Lietuvas Republikas Parlaments
   Prejudiciālais jautājums
   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvas 2003/54/EK (1) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas uzliek dalībvalstīm pienākumu pieņemt tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru jebkurai trešai personai, ja vien elektroenerģijas tīklam ir “nepieciešamā jauda”, ir tiesības izvēlēties elektroenerģijas pārvades vai sadales tīklu, kuram tā vēlas pievienoties, un šī tīkla operatoram ir pienākums šo pieeju tīklam nodrošināt?

      (1)  OV L 176, 37. lpp.


               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/2

         Palātu, kurās ir trīs tiesneši, priekšsēdētāju ievēlēšana
   (2007/C 269/02)
   2007. gada 25. septembra sēdē Tiesas tiesneši saskaņā ar Reglamenta 10. panta 1. punkta otro daļu A. Ticano [A. Tizzano], L. Beju Larsenu [L. Bay Larsen], U. Lehmusu [U. Lõhmus] un Dž. Aresti [G. Arestis] ievēlēja attiecīgi par piektās, sestās, septītās un astotās palātas, kurās ir trīs tiesneši, priekšsēdētājiem uz vienu gadu līdz 2008. gada 6. oktobrim.


title: Lieta C-21/11: Tiesas (septītā palāta) 2012. gada 7. jūnija rīkojums ( Commissione tributaria provinciale di Benevento (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino u.c./Camera di Commercio di Benevento un Equitalia Polis SpA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               6.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/3

         Tiesas (septītā palāta) 2012. gada 7. jūnija rīkojums (Commissione tributaria provinciale di Benevento (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino u.c./Camera di Commercio di Benevento un Equitalia Polis SpA

   (Lieta C-21/11) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Acīmredzama nepieņemamība)
   2012/C 303/03
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Commissione tributaria provinciale di Benevento

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino u.c.

      Atbildētājas: Camera di Commercio di Benevento un Equitalia Polis SpA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Commissione tributaria provinciale di Benevento — Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvas 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (OV L 249, 25. lpp.) 10. panta c) punkta un 12. panta e) punkta interpretācija — Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai — Ikgadējas nodevas uzlikšana par reģistrāciju Uzņēmumu reģistrā, kuru pārvalda vietējās tirdzniecības kameras — Pieļaujamība

      Rezolutīvā daļa:

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Commissione tributaria provinciale di Benevento iesniedza ar 2010. gada 22. septembra lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

      (1)  OV C 95, 26.3.2011.


title: Lieta T-53/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 19. februāra spriedums – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik/Komisija Šķīrējklauzula — Sestā pamatprogramma attiecībā uz pētniecības, tehnoloģiju attīstības un izstāžu pasākumiem — Daļas no samaksātajām summām atmaksa un fiksēta zaudējumu atlīdzība — Daļēja tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas — Savienības finansējumā pieļaujamās izmaksas — Noteikums par līgumsodu — Acīmredzami pārmērīgs raksturs

text:
               29.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 111/19

         Vispārējās tiesas 2016. gada 19. februāra spriedums – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik/Komisija
   (Lieta T-53/14) (1)

   (Šķīrējklauzula - Sestā pamatprogramma attiecībā uz pētniecības, tehnoloģiju attīstības un izstāžu pasākumiem - Daļas no samaksātajām summām atmaksa un fiksēta zaudējumu atlīdzība - Daļēja tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas - Savienības finansējumā pieļaujamās izmaksas - Noteikums par līgumsodu - Acīmredzami pārmērīgs raksturs)
   (2016/C 111/22)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH (Ottobrunn, Vācija) (pārstāvji – sākotnēji M. Núñez Müller un T. Becker, vēlāk M. Núñez Müller, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un F. Moro)

      Priekšmets

   Pirmkārt, atzīt, ka Komisijai nav tiesību piespriest prasītājai atmaksāt veikto avansa maksājumu saskaņā ar trim līgumiem, un, otrkārt, ka prasītājai nav pienākuma Komisijai maksāt fiksētu zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par prasības otro un trešo prasījumu;

               2)

               summas, kas Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH ir jāmaksā kā fiksēta zaudējumu atlīdzība, samazināt līdz apmēram, kas atbilst 10 % no avansa maksājumiem, kas būtu jāatmaksā saskaņā ar līgumiem par projektiem HyWays, HyApproval un HarmonHy;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 129, 28.4.2014.


title: Tiesas Spriedums (trešā palāta)  2005. gada 27. oktobrī  lietā C-158/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Instituto Nacional de Salud paziņojums par iepirkumu — Elpošanas terapijas pakalpojumi mājās — Pieņemamības kritēriji — Novērtējuma kritēriji — Nediskriminācijas princips)

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 27. oktobrī
   lietā C-158/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (1)

   (Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Instituto Nacional de Salud paziņojums par iepirkumu - Elpošanas terapijas pakalpojumi mājās - Pieņemamības kritēriji - Novērtējuma kritēriji - Nediskriminācijas princips)
   (2005/C 330/02)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Lietā C-158/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 7. aprīlī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Valero Jordana un K. Wiedner) pret Spānijas Karalisti (pārstāvis — S. Ortiz Vaamonde), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas (referents), tiesneši J. Malenovský, J.-P. Puissochet, S. von Bahr un U. Lõhmus, ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretāre M. Ferreira, galvenā administratore, 2005. gada 27. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               valsts līguma par elpošanas terapijas pakalpojumiem mājās un ventilācijas atvieglošanas palīgierīcēm specifikācijā iekļaujot, pirmkārt, pieņemamības kritēju, kas nosaka, ka uzņēmumam, kas piedalās iepirkumu procedūrā, piedāvājuma iesniegšanas brīdī ir jābūt publiski pieejamam birojam attiecīgajā provincē vai vajadzības gadījumā tās provinces galvaspilsētā, kurā pakalpojums tiks sniegts, un, otrkārt, piedāvājuma novērtējuma kritērijus, saskaņā ar kuriem tiek piešķirti papildu punkti par to, ka piedāvājuma iesniegšanas brīdī tā rīcībā ir skābekļa ražošanas, kondicionēšanas un iepildīšanas pudelēs iekārtas vajadzības gadījumā Spānijā vai ne tālāk kā 1 000 kilometrus no attiecīgās provinces vai publiski pieejams birojs citās noteiktās šīs provinces apdzīvotās vietās, un kas gadījumā, ja ir vairāki vienlīdzīgi piedāvājumi, dod priekšroku tam uzņēmumam, kas attiecīgo pakalpojumu ir sniedzis iepriekš, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 49. pants;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 135, 07.06.2003.


title: Lieta C-509/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 26. oktobrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Josef Geistbeck un Thomas Geistbeck/Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 26. oktobrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Josef Geistbeck un Thomas Geistbeck/Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

   (Lieta C-509/10)
   ()
   2011/C 30/24
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Josef Geistbeck un Thomas Geistbeck

      Atbildētāja: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

   Saskaņā ar LESD 267. panta pirmās daļas b) apakšpunkta trešo daļu uzdot Eiropas Savienības Tiesai šādus jautājumus par Padomes 1994. gada 27. jūlija Regulas (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību (turpmāk tekstā — [“Regula Nr. 2100/94”]) (1) un Komisijas 1995. gada 24. jūlija Regulas (EK) Nr. 1768/95, ar ko īsteno noteikumus par izņēmumu lauksaimniecībā, kas paredzēts 14. panta 3. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību (turpmāk tekstā — [“Regula Nr. 1768/95”]) (2) interpretāciju:

               a)

               Vai saprātīgā kompensācija, kas lauksaimniekam maksājama saskaņā ar Regulas Nr. 2100/94 94. panta 1. punktu, ņemot vērā Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašnieka tiesības izmantot aizsargātas augu šķirnes pavairošanas materiālu, kas iegūts, to audzējot savā saimniecībā, un to, ka nav izpildīti Regulas Nr. 2100/94 14. panta 3. punktā un Regulas Nr. 1768/95 8. pantā paredzētie pienākumi, ir jāaprēķina, pamatojoties uz vidējo nodevu, kas tiek iekasēta par attiecīgā aizsargāto augu šķirņu pavairošanas materiāla daudzuma licencētu ražošanu tajā pašā reģionā, vai par pamatu ir jāņem (zemāka) atlīdzība, kas saskaņā ar Regulas Nr. 2100/94 14. panta 3. punkta ceturto ievilkumu un Regulas Nr. 1768/95 5. pantu būtu maksājama atļautas audzēšanas savā saimniecībā gadījumā?

               b)

               Ja par pamatu ir jāņem tikai atļautas audzēšanas savā saimniecībā gadījumā maksājamā atlīdzība:
               vai šāda veida situācijā un neraugoties uz to, ka lauksaimnieks tikai vienreiz paša vainas dēļ ir izdarījis pārkāpumu, augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašnieks var aprēķināt vienreiz maksājamo atlīdzības summu par zaudējumiem, kas ir atlīdzināmi, piemērojot Regulas Nr. 2100/94 94. panta 2. punktu, pamatojoties uz nodevu par pavairošanas materiālu ražošanas licences saņemšanu?

               c)

               Vai, aprēķinot saprātīgu kompensāciju, kas maksājama saskaņā ar Regulas Nr. 2100/94 94. panta 1. punktu, vai zaudējumu atlīdzību, kas maksājama, piemērojot minētās regulas 94. panta 2. punktu, var vai ir jāņem vērā īpašās tās kontroles organizācijas izmaksas, kura aizstāv liela augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašnieku skaita tiesības, tādējādi piešķirot kompensāciju, kas sasniedz parasti, savstarpēji vienojoties, noteiktās kompensācijas divkāršu apmēru vai maksājuma atbilstoši Regulas Nr. 2100/94 14. panta 3. punkta ceturtajam ievilkumam apmēru?

      (1)  OV L 227, 1. lpp.

      (2)  OV L 173, 14. lpp.


title: Lieta T-43/07 P: Pirmās instances tiesas 2008. gada 13. oktobra spriedums — Neophytou /Komisija (Apelācija — Civildienests — Atklāts konkurss — Prasītāja kandidatūras noraidīšana — Atlases komisijas sastāvs mutiskajos pārbaudījumos — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Jauni pamati — Kļūda tiesību piemērošanā — Apelācijas sūdzība, kas daļēji ir nepamatota un daļēji pamatota — Lietas nodošana Civildienesta tiesai)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/32

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 13. oktobra spriedums — Neophytou/Komisija
   (Lieta T-43/07 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Atklāts konkurss - Prasītāja kandidatūras noraidīšana - Atlases komisijas sastāvs mutiskajos pārbaudījumos - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Jauni pamati - Kļūda tiesību piemērošanā - Apelācijas sūdzība, kas daļēji ir nepamatota un daļēji pamatota - Lietas nodošana Civildienesta tiesai)
   (2008/C 301/52)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Neophytos Neophytou, Itzig (Luksemburga) (pārstāvis — S. Pappas, avocat)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Krämer)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2006. gada 13. decembra spriedumu lietā F-22/05 Neophytou/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), kurā tiek lūgts spriedumu atcelt.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2006. gada 13. decembra spriedumu lietā F-22/05 Neophytou/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ciktāl Civildienesta tiesa par nepieņemamiem ir atzinusi iebildumus, izņemot pēdējo, kurus Neophytos Neophytou ir izvirzījis tiesas sēdē tiesvedībā pirmajā instancē un kas ir apkopoti šī sprieduma 27. punktā;

               2)

               apelācijas sūdzību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Civildienesta tiesai;

               4)

               lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem atlikt.

      (1)  OV C 82, 14.4.2007.


title: Lieta F-85/08: Prasība, kas celta 2008. gada 15. oktobrī — Notarnicola /Revīzijas palāta

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/60

         Prasība, kas celta 2008. gada 15. oktobrī — Notarnicola/Revīzijas palāta
   (Lieta F-85/08)
   (2008/C 313/110)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Pietro Notarnicola, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvis — A. Gross, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Revīzijas palāta
   Strīda priekšmets un apraksts
   Atbildētājas lēmuma, ar kuru prasītājam ir paziņots par viņa atlaišanu, atcelšana, kā arī prasītāja atjaunošana amatā, un, pakārtoti, prasītāja ciesto materiālo zaudējumu un morālā kaitējuma atlīdzība, kas jāmaksā atbildētājai.
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2008. gada 16. jūlija lēmumu un līdz ar to atcelt 2008. gada 5. marta lēmumu, ar kuru prasītājam ir paziņots par viņa atlaišanu no 2008. gada 15. aprīļa;

               —

               atjaunot prasītāju amatā kā līgumdarbinieku saskaņā ar 2007. gada 23. augusta līgumu ar atpakaļejošu spēku attiecība uz darba samaksu kopš 2008. gada 16. aprīļa līdz nolēmuma pieņemšanas datumam;

               —

               pakārtoti — piespriest atbildētājai samaksāt summu EUR 60 500 kā prasītāja ciesto materiālo zaudējumu atlīdzību un EUR 5000 kā atlīdzību par morālo kaitējumu.


title: Lieta T-112/14: Prasība, kas celta 2014. gada 17. februārī – Molinos Río de la Plata /Padome

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/55

         Prasība, kas celta 2014. gada 17. februārī – Molinos Río de la Plata/Padome
   (Lieta T-112/14)
   2014/C 112/72
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Molinos Río de la Plata SA (Buenosairesa, Argentīna) (pārstāvji – J.-F. Bellis un R. Luff, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV L 315, 2. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka iestādes esot pieļāvušas acīmredzamu kļūdu faktu novērtējumā, secinot, ka ir bijis sojas un sojas eļļas cenu izkropļojums, kas attaisno Antidempinga pamatregulas (1) 2. panta 5. punkta otrās daļas piemērošanu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta otrā daļa atbilstoši tam, kā šo tiesību normu šajā lietā izprot iestādes, nav piemērojama importam no PTO dalībniecēm, jo tā nav saderīga ar PTO Antidempinga nolīgumu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka kaitējuma novērtējumā neesot ņemti vērā faktori, kas pārrauj cēloņsakarību starp apgalvoto kaitējumu un it kā par dempinga cenām veikto importu, tādējādi pārkāpjot Antidempinga pamatregulas 3. panta 7. punktu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.).


title: lieta C-34/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar College van Beroep voor het bedrijfsleven2005. gada 26. janvāra lēmumu lietā Maatschap J. en G.P. en A.C. Schouten pret Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Voodselkwaliteit

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar College van Beroep voor het bedrijfsleven2005. gada 26. janvāra lēmumu lietā Maatschap J. en G.P. en A.C. Schouten pret Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Voodselkwaliteit

   (lieta C-34/05)
   (2005/C 93/13)
   tiesvedības valoda - holandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts College van Beroep voor het bedrijfsleven [Pēdējās instances tiesa tirdzniecības un rūpniecības jautājumos] lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 26. janvāra lēmumu lietā Maatschap J. en G.P. en A.C. Schouten pret Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Voodselkwaliteit [lauksaimniecības, dabas pārvaldes un pārtikas kvalitātes ministrs] un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2005. gada 31. janvārī.

      College van Beroep voor het bedrijfsleven lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               vai Regulas (EK) Nr. 1254/1999 (1) 12. panta 2. punkta b) apakšpunkts un Regulas (EEK) Nr. 3887/92 (2) 2. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka zemes gabals, kas ir noteikts par lopbarības platību, nevar tikt uzskatīts par “pieejamu”, ja kādā attiecīgā perioda laikposmā šis zemes gabals ir atradies zem ūdens?

               2)

               ja atbilde uz 1. jautājumu ir atstiprinoša, vai ir saistoši augstākminētie noteikumi, īpaši attiecībā uz to sekām?

               3)

               ja atbilde uz 1. jautājumu ir noraidoša, kādi kritēriji ir jāpiemēro, lai noteiktu, vai zemes gabals, kurš ir noteikts par lopbarības platību, kas uz laiku ir atradusies zem ūdens, var tikt uzskatīts par “pieejamu” Regulas (EK) Nr. 1254/1999 12. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EEK) Nr. 3887/92 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta mērķiem?

      (1)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju (OV L 160, 21. lpp.).

      (2)  Komisijas 1992. gada 23. decembra Regula (EEK) Nr. 3887/92, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai attiecībā uz konkrētām Kopienas palīdzības shēmām (OV L 391, 36. lpp.).


title: Lieta C-248/10: Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 13. decembra rīkojums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/9

         Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 13. decembra rīkojums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-248/10) (1)

   2011/C 120/20
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010.


title: Tiesas spriedums ( 2012. gada 30. marts ) apvienotajās lietās E-17/10 un E-6/11 – Lihtenšteinas Firstiste un VTM Fundmanagement AG pret EBTA Uzraudzības iestādi (Prasība par EBTA Uzraudzības iestādes lēmuma atcelšanu – valsts atbalsts – īpaši nodokļu noteikumi, kas piemērojami ieguldījumu sabiedrībām – selektivitāte – pastāvošais atbalsts un jaunais atbalsts – atgūšana – tiesiskā paļāvība – pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               11.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 307/23

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2012. gada 30. marts)
   apvienotajās lietās E-17/10 un E-6/11
   Lihtenšteinas Firstiste un VTM Fundmanagement AG pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Prasība par EBTA Uzraudzības iestādes lēmuma atcelšanu – valsts atbalsts – īpaši nodokļu noteikumi, kas piemērojami ieguldījumu sabiedrībām – selektivitāte – pastāvošais atbalsts un jaunais atbalsts – atgūšana – tiesiskā paļāvība – pienākums norādīt pamatojumu)
   2012/C 307/09
   Apvienotajās lietās E-17/10 un E-6/11 Lihtenšteinas Firstiste un VTM Fundmanagement AG pret EBTA Uzraudzības iestādi, PRASĪBA atcelt 2010. gada 3. novembra Lēmumu Nr. 416/10/COL par ieguldījumu uzņēmumu aplikšanu ar nodokļiem atbilstoši Lihtenšteinas nodokļu likumam, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis-referents), 2012. gada 30. martā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Ar šo Tiesa:

               1.

               Prasības noraida.

               2.

               Piespriež prasītājiem segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-294/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 7. aprīļa spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ADM Hamburg AG/Hauptzollamt Hamburg-Stadt Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Muitas savienība un kopējais muitas tarifs – Kopienas Muitas kodekss – Tarifu atvieglojumi – Regula (EEK) Nr. 2454/93 – 74. panta 1. punkts – Preces, kuru izcelsmes valsts ir saņēmēja valsts – Pārvadājumi – Maisījums, kurā ietilpst palmu kodolu eļļa ar dažādu valstu, kurām piemēro vienu un to pašu tarifu preferenci, izcelsmi

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/7

      Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 7. aprīļa spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ADM Hamburg AG/Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      (Lieta C-294/14) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība un kopējais muitas tarifs - Kopienas Muitas kodekss - Tarifu atvieglojumi - Regula (EEK) Nr. 2454/93 - 74. panta 1. punkts - Preces, kuru izcelsmes valsts ir saņēmēja valsts - Pārvadājumi - Maisījums, kurā ietilpst palmu kodolu eļļa ar dažādu valstu, kurām piemēro vienu un to pašu tarifu preferenci, izcelsmi)
      (2016/C 211/07)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Finanzgericht Hamburg

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: ADM Hamburg AG

         Atbildētājs: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

         Rezolutīvā daļa:

      Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2010. gada 18. novembra Regulu (ES) Nr. 1063/2010, 74. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā, kāda ir pamatlietā, kur ir iesniegti derīgi izcelsmes sertifikāti, preferenciālā izcelsme ar Padomes 2008. gada 22. jūlija Regulu (EK) Nr. 732/2008 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu laikposmā no 2009. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim un par grozījumiem Regulās (EK) Nr. 552/97, (EK) Nr. 1933/2006 un Komisijas Regulās (EK) Nr. 1100/2006 un (EK) Nr. 964/2007 ieviestās vispārējās preferenču sistēmas izpratnē var tikt atzīta palmu kodolu eļļas sūtījumiem, lai arī šīs preces ir tikušas sajauktas kuģa tilpnē to pārvadāšanas uz Eiropas Savienību laikā apstākļos, kuros var tikt izslēgts, ka citi produkti, it īpaši tādi, kuriem netiek piemērota nekāda preferenču sistēma, būtu tikuši pievienoti šajā tilpnē.

         (1)  OV C 315, 15.9.2014.


title: Lieta C-372/14: Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 30. marta rīkojums (Krajský súd v Prešove (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Provident Financial s. r. o./Zdeněk Sobotka, piedaloties Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/21

         Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 30. marta rīkojums (Krajský súd v Prešove (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Provident Financial s. r. o./Zdeněk Sobotka, piedaloties Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

   (Lieta C-372/14) (1)

   (2015/C 213/37)
   Tiesvedības valoda – slovāku
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 380, 27.10.2014.


title: Lieta F-69/12: Civildienesta tiesas 2012. gada 8. novembra rīkojums — Dekker /Eiropols

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/33

         Civildienesta tiesas 2012. gada 8. novembra rīkojums — Dekker/Eiropols
   (Lieta F-69/12) (1)

   2013/C 38/65
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 319, 20.10.2012, 17. lpp.


title: Lieta C-349/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. jūnijā iesniedza Tallinna Ringkonnakohus (Igaunija) – Eesti Pagar AS/Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. jūnijā iesniedza Tallinna Ringkonnakohus (Igaunija) – Eesti Pagar AS/Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

   (Lieta C-349/17)
   (2017/C 269/17)
   Tiesvedības valoda – igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Tallinna Ringkonnakohus

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Eesti Pagar AS

      Atbildētāji: Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

      Prejudiciālie jautājumi

               a)

               Vai Komisijas Regulas (EK) Nr. 800/2008 (1), kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (Vispārējā grupu atbrīvojuma regula), 8. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs tiesību normas izpratnē ir tikusi uzsākta “projekta vai pasākuma” īstenošana, ja atbalstāmais pasākums, piemēram, ir iekārtas pirkums un ir ticis noslēgts pirkuma līgums par attiecīgo iekārtu? Vai dalībvalsts iestādes var vērtēt minētajā tiesību normā izvirzītā kritērija neizpildi, pamatojoties uz atkāpšanās no tāda līguma izmaksām, kas ir pretrunā stimulējošas ietekmes prasībai? Ja dalībvalsts iestādēm ir šādas pilnvaras, cik lielu tādu izmaksu gadījumā (procentos), kas rodas, atkāpjoties no līguma, ir jāpieņem, ka tās, raugoties no stimulējošas ietekmes prasības izpildes viedokļa, ir pietiekami nenozīmīgas?

               b)

               Vai dalībvalsts iestādei ir pienākums atgūt tās piešķirtu nelikumīgu atbalstu arī tad, ja Eiropas Komisija nav pieņēmusi attiecīgu lēmumu?

               c)

               Vai dalībvalsts iestāde, kas nolemj piešķirt atbalstu – nepareizi pieņemot, ka runa ir par atbalstu, kas izpilda vispārējā grupu atbrīvojuma nosacījumus, lai gan tā patiesībā piešķir nelikumīgu atbalstu –, var radīt atbalsta saņēmējiem tiesisko paļāvību? Vai, lai radītu saņēmējiem tiesisko paļāvību, it īpaši pietiek ar to, ka dalībvalsts iestāde, piešķirot nelikumīgo atbalstu, zina par apstākļiem, kuru dēļ uz atbalstu neattiecas vispārējais grupu atbrīvojums?
               Ja uz iepriekšējo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, vai ir savstarpēji jāizvērtē sabiedrības intereses un atsevišķas personas intereses? Vai saistībā ar attiecīgo izvērtējumu nozīme ir tam, vai Eiropas Komisija saistībā ar apstrīdēto atbalstu ir pieņēmusi lēmumu, ar kuru tā to ir atzinusi par nesaderīgu ar kopējo tirgu?

               d)

               Kāds noilguma termiņš ir jāievēro dalībvalsts iestādei, atgūstot nelikumīgu atbalstu? Vai tas ir 10 gadu termiņš atbilstoši laikposmam, pēc kura atbalsts atbilstoši Eiropas Savienības Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (2), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai, 1. un 15. pantam kļūst par pastāvošo atbalstu un vairs nevar tikt atgūts, vai arī četri gadi atbilstoši Eiropas Savienības Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību 3. panta 1. punktam?
               Kāds ir šādas atgūšanas juridiskais pamats, ja atbalsts tika piešķirts no struktūrfonda: Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punkts vai arī Eiropas Savienības Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (3) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību?

               e)

               Ja dalībvalsts iestāde atgūst nelikumīgu atbalstu, vai tai šajā ziņā ir pienākums no saņēmēja pieprasīt procentus par atbalstu? Ja, jā, kādi noteikumi ir jāpiemēro procentu aprēķināšanai – tostarp saistībā ar procentu likmi un aprēķināšanas periodu?

      (1)  OV 2008, L 214, 3. lpp.

      (2)  OV 1999, L 83, 1. lpp.

      (3)  OV 1995, L 312, 1. lpp.


title: Lieta C-351/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 19. aprīļa spriedumu lietā T-198/14 100 % Capri Italia/EUIPO – IN.PRO.DI (“100 % Capri”) 2016. gada 24. jūnijā iesniedza 100 % Capri Italia Srl

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 19. aprīļa spriedumu lietā T-198/14 100 % Capri Italia/EUIPO – IN.PRO.DI (“100 % Capri”) 2016. gada 24. jūnijā iesniedza 100 % Capri Italia Srl

   (Lieta C-351/16 P)
   (2017/C 014/24)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: 100 % Capri Italia Srl (pārstāvji – P. Pozzi, G. Ghisletti, F. Braga, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Inghirami produzione distribuzione SpA (IN.PRO.DI)

   Ar 2016. gada 10. novembra rīkojumu Tiesa (septītā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja un piesprieda 100 % Capri Italia Srl atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-787/16: Prasība, kas celta 2016. gada 11. novembrī – QD/EUIPO

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/40

         Prasība, kas celta 2016. gada 11. novembrī – QD/EUIPO

   (Lieta T-787/16)
   (2017/C 022/55)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: QD (Alikante, Spānija) (pārstāvis – H. Tettenborn, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt EUIPO2016. gada 4. marta lēmumu nepieņemt galīgo lēmumu attiecībā uz prasītājas 2016. gada 19. janvāra lūgumu otro reizi pagarināt viņas atbilstoši Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta f) punktam noslēgto līgumu un atlikt galīgo lēmumu par prasītājas 2016. gada 19. janvāra lūgumu otro reizi pagarināt viņas atbilstoši Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta f) punktam noslēgto līgumu līdz “noteiktai procedūrai” nākotnē, un

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka EUIPO esot pārkāpis piemērojamās Civildienesta noteikumu un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības normas, proti, Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punktu (kopsakarā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 46. pantu), Civildienesta noteikumu III pielikumu, Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2., 8. un 53. pantu un Civildienesta noteikumu 110. pantu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka EUIPO esot pārkāpis savu uzticības pienākumu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka EUIPO esot pārkāpis labas pārvaldības pienākumu (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punkts un 41. panta 2. un 3. punkts).

               4.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka EUIPO esot ļaunprātīgi izmantojis pilnvaras.


title: lieta C-202/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division (Patents Court) 2004. gada 20. decembra rīkojumu lietā Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem pret Comptroller-General of Patents

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division (Patents Court) 2004. gada 20. decembra rīkojumu lietā Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem pret Comptroller-General of Patents
   (lieta C-202/05)
   (2005/C 193/14)
   tiesvedības valoda — angļu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division (Patents Court) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 20. decembra rīkojumu lietā Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem pret Comptroller-General of Patents un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 9. maijā.

      High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division (Patents Court) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem saistībā ar Padomes 1992. gada 18. jūnija Regulas Nr. 1768/92 par papildu aizsardzības sertifikāta izstrādi zālēm (1) (turpmāk tekstā — “Regula”):

               1.

               Gadījumā, ja pamatpatents aizsargā otru terapeitiski aktīvās vielas izmantošanas medicīniskiem mērķiem paņēmienu, kas tiek saprasts ar “produktu” Regulas 1. panta b) punktā un jo īpaši — vai terapeitiski aktīvās vielas izmantošanai ir nozīme “produkta” definīcijā Regulas mērķiem?

               2.

               Vai jēdziens “zāļu aktīvo vielu kombinācija” Regulas 1. panta b) punkta izpratnē nozīmē, ka katrai šādas kombinācijas sastāvdaļai ir jābūt terapeitiski aktīvai?

               3.

               Vai pastāv “zāļu aktīvo vielu kombinācija”, ja ir tāda vielu kombinācija, kas sastāv no divām sastāvdaļām, viena no kurām ir viela ar terapeitisku iedarbību pret specifisku indikāciju, bet otra padara iespējamu zāļu formu, kas nodrošina zāļu iedarbīgumu pret šo indikāciju?

      (1)  OV C 182, 02.07.1992., 1. lpp.


title: Lieta T-123/11: Prasība, kas celta 2011. gada 2. martā — Legré /Padome

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/18

         Prasība, kas celta 2011. gada 2. martā — Legré/Padome
   (Lieta T-123/11)
   2011/C 130/35
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Thierry Legré (Abidjan, Kotdivuāra) (pārstāvis — J.-C. Tchikaya, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmumu 2011/18/KĀDP, ar kuru groza Padomes Lēmumu 2010/656/KĀDP, ar ko atjauno ierobežojošus pasākumus pret Kotdivuāru, un Padomes 2011. gada 14. janvāra Regulu (ES) Nr. 25/2011, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 560/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kuri vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Kotdivuārā, tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja izvirzītie pamati un galvenie argumenti būtībā ir vienādi ar vai līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietā T-118/11 Attey/Padome.


title: Lieta T-583/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. decembrī — Deutsche Telekom /ITSB — TeliaSonera Denmark (Fuksīna nokrāsa)

text:
               19.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/31

         Prasība, kas celta 2010. gada 27. decembrī — Deutsche Telekom/ITSB — TeliaSonera Denmark (Fuksīna nokrāsa)
   (Lieta T-583/10)
   2011/C 55/56
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutsche Telekom AG (Bonna, Vācija) (pārstāvji — T. Dolde, V. von Bomhard un B. Goebel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: TeliaSonera Denmark A/S (Kopenhāgena, Dānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 22. oktobra lēmumu lietā R 463/2009-4;

               —

               piespriest atbildētājam vai otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei, ja tā iestāsies šajā lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: krāsu preču zīme, ko veido fuksīna nokrāsa, attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 38. un 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 212787

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu iesniedzēja ir to pamatojusi ar absolūtiem atteikuma pamatojumiem saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 4. pantu un 7. panta 3. punktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: izbeigt lietu sakarā ar pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu atsaukumu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt kā nepieņemamu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 59. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome i) neesot pienācīgi izvērtējusi apelācijas sūdzības pieņemamību un ii) esot pārkāpusi Padomes Regulas Nr. 207/2009 85. panta 3. punktu un 83. pantu, noliedzot leģitīmu interesi procesa turpināšanā


title: Lieta C-338/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2016. gada 19. aprīļa rīkojumu lietā T-551/15 Portugāle/Komisija 2016. gada 16. jūnijā iesniedza Portugāles Republika

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/12

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2016. gada 19. aprīļa rīkojumu lietā T-551/15 Portugāle/Komisija 2016. gada 16. jūnijā iesniedza Portugāles Republika
   (Lieta C-338/16 P)
   (2016/C 326/22)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão un J. Saraiva de Almeida)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto rīkojumu, ciktāl tajā Vispārējā tiesa ir apmierinājusi Komisijas šajā lietā izvirzīto iebildi par nepieņemamību;

               —

               atzīt, ka prasība par apstrīdēto lēmumu ir likumīgi celta LESD 263. pantā noteiktajā termiņā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Portugāles Republika [pārsūdz rīkojumu], balstoties uz šādiem pamatiem:

      A – Pirmais pamats – Termiņa aprēķināšana prasības celšanai par 2015. gada 20. jūlija lēmumu

      Pirmais arguments

   LESD 263. panta pārkāpums.

      Otrais arguments

   Termiņa aprēķināšana prasības par apstrīdēto lēmumu celšanai, sākot no galīgā lēmuma paziņošanas 2015. gada 20. jūlijā.

      B – Otrais pamats – Termiņa aprēķināšana prasības celšanai, sākot no dienas, kad apstrīdētais lēmums tika publicēts Oficiālajā Vēstnesī

      Pirmais arguments

   LESD 263. panta sestās daļas formulējums.

      Otrais arguments

   Pastāvīgā šādu lēmumu publicēšanas prakse un identiski tiesu precedenti.

      C – Trešais pamats – Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā nav devusi priekšroku tādai interpretācijai, kuras rezultātā prasībai nav iestājies noilgums.


title: Lieta C-390/08: Prasība, kas celta 2008. gada 5. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/27

         Prasība, kas celta 2008. gada 5. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-390/08)
   (2008/C 285/45)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Wölker un J.-P. Keppenne)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nesniedzot informāciju, kas pieprasīta atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Lēmuma Nr. 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā (1) 3. panta 2. punktam, kas aplūkots kopā ar Komisijas 2005. gada 10. februāra Lēmuma Nr. 166/2005/EK, ar ko paredz noteikumus, lai īstenotu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Lēmumu Nr. 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā (2) 8., 9., 10. un 11. pantu, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi Lēmuma Nr. 280/2004/EK 3. panta 2. punktā, kas aplūkots kopā ar Lēmuma Nr. 166/2005/EK 8., 9., 10. un 11. pantu, paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Saskaņā ar Lēmuma Nr. 280/2004/EK 3. panta 2. punktu, kas aplūkots kopā ar Lēmumu Nr. 166/2005/EK, dalībvalstīm līdz 2005. gada 15. martam un pēc tam ik pēc diviem gadiem jāpaziņo Komisijai par valsts pasākumiem, kas pieņemti, lai ierobežotu un/vai samazinātu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju un īstenotu Kioto protokolu.
   Tomēr šīs prasības celšanas datumā atbildētāja vēl aizvien nebija paziņojusi par minētajiem pasākumiem.

      (1)  OV L 49, 1. lpp.

      (2)  OV L 55, 57. lpp.


title: Lieta C-393/15: Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 21. jūnija rīkojums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie/ESET spol. s r.o. sp. z o.o. Oddział w Polsce Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Nodokļi — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Direktīva 2006/112/EK — 168. pants — 169. panta a) punkts — Sabiedrība, kas dibināta dalībvalstī, kurā tā veic ar nodokli apliekamas darbības — Filiāle, kas pievienotās vērtības nodokļa maksāšanas mērķiem ir reģistrēta citā dalībvalstī — Ar nodokli apliekamu darījumu neregulāra veikšana šajā valstī — Pamatdarbība, ko veido iekšējo darījumu īstenošana minētās sabiedrības labā — Pievienotās vērtības nodoklis, ko šī filiāle ir samaksājusi kā priekšnodokli — Atskaitīšana reģistrācijas dalībvalstī

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/4

         Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 21. jūnija rīkojums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie/ESET spol. s r.o. sp. z o.o. Oddział w Polsce

   (Lieta C-393/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Nodokļi - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 168. pants - 169. panta a) punkts - Sabiedrība, kas dibināta dalībvalstī, kurā tā veic ar nodokli apliekamas darbības - Filiāle, kas pievienotās vērtības nodokļa maksāšanas mērķiem ir reģistrēta citā dalībvalstī - Ar nodokli apliekamu darījumu neregulāra veikšana šajā valstī - Pamatdarbība, ko veido iekšējo darījumu īstenošana minētās sabiedrības labā - Pievienotās vērtības nodoklis, ko šī filiāle ir samaksājusi kā priekšnodokli - Atskaitīšana reģistrācijas dalībvalstī)
   (2016/C 326/06)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie

      Atbildētāja: ESET spol. s r.o. sp. z o.o. Oddział w Polsce

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 168. pants un 169. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka citā dalībvalstī reģistrētas sabiedrības, kuras pamatdarbība ir iekšēji darījumi, kas nav aplikti ar pievienotās vērtības nodokli, par labu šai sabiedrībai, bet reizēm arī darījumi, kuriem nodoklis tiek uzlikts tās reģistrācijas dalībvalstī, filiālei, kas pievienotās vērtības nodokļa maksāšanas mērķiem ir reģistrēta citā dalībvalstī, ir tiesības atskaitīt pēdējā minētajā valstī priekšnodoklī samaksāto pievienotās vērtības nodokli, kas tiek uzlikts precēm un pakalpojumiem, kuri tiek izmantoti minētās sabiedrības ar nodokli apliekamiem darījumiem, kas tiek veikti citā dalībvalstī, kurā tā ir reģistrēta.

      (1)  OV C 337, 12.10.2015.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 228, 11.9.2004.

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/29

         (2004/C 239/65)
   Tiesas pēdējā publikācija
         Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

      OV C 228, 11.9.2004.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 217, 28.8.2004.

      OV C 201, 7.8.2004.

      OV C 190, 24.7.2004.

      OV C 179, 10.7.2004.

      OV C 168, 26.6.2004.

      OV C 156, 12.6.2004.

   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Lieta C-112/12: Tiesas 2012. gada 5. decembra rīkojums ( Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/15

         Tiesas 2012. gada 5. decembra rīkojums (Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága

   (Lieta C-112/12) (1)

   2013/C 63/28
   Tiesvedības valoda — ungāru
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 157, 02.06.2012.


title: Lieta C-371/04: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 26. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Darba ņēmēju brīva pārvietošanās — Darbs civildienestā — Iegūtās profesionālās pieredzes un darba stāža neņemšana vērā citās dalībvalstīs — EKL 10. un 39. pants — Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. panta 1. punkts)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/5

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 26. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku
   (Lieta C-371/04) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Darbs civildienestā - Iegūtās profesionālās pieredzes un darba stāža neņemšana vērā citās dalībvalstīs - EKL 10. un 39. pants - Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. panta 1. punkts)
   (2006/C 326/10)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — Ž. Rozē [G. Rozet] un A. Aresu [A. Aresu])

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. M. Bragulja [I. M. Braguglia], pārstāvis, kam palīdz Dž. Albencio [G. Albenzio], avocat)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 10. un 39. pants un Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā 7. panta 1. punkts (OV L 257, 2. lpp.) — Itālijas civildienestā nodarbinātās personas — Citās dalībvalstīs iegūtās profesionālās pieredzes un darba stāža neņemšana vērā
   Rezolutīvā daļa

               1)

               neņemot vērā profesionālo pieredzi un darba stāžu, ko Kopienas darba ņēmējs, kuru nodarbina Itālijas civildienestā, ir ieguvis veicot salīdzināmu darbību citas dalībvalsts valsts pārvaldē, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti atbilstoši EKL 39. pantam un Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā 7. panta 1. punktam;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 273, 06.11.2004.


title: lieta C-149/09: Prasība, kas celta 2009. gada 27. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/33

         Prasība, kas celta 2009. gada 27. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (lieta C-149/09)
   2009/C 141/60
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Dejmek un J. Sénéchal)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 6. septembra Direktīvas 2006/68/EK, ar ko Padomes Direktīvu 77/91/EEK groza attiecībā uz akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu (1), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas 2006/68/EK transponēšanai valsts tiesībās noteiktais termiņš beidzās 2008. gada 15. aprīlī. Prasības celšanas dienā atbildētāja vēl nebija veikusi visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai transponētu direktīvu, vai katrā ziņā nebija tos darījusi zināmus Komisijai.

      (1)  OV L 264, 32. lpp.


title: Lieta C-580/15: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 8. jūnija spriedums (Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Maria Eugenia Van der Weegen, Miguel Juan Van der Weegen, Anna Pot, kā mirušā Johannes Van der Weegen tiesību pārņēmēji, Anna Pot/Belgische Staat Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 56. pants — Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 36. pants — Nodokļu tiesību akti — Ienākumu nodoklis — Atbrīvojums no nodokļa, kas tiek attiecināts vienīgi uz tādu banku maksātajiem procentiem, kuras ievēro noteiktus, likumā paredzētus nosacījumus — Netieša diskriminācija — Beļģijā reģistrētas bankas un citā dalībvalstī reģistrētas bankas

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/6

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 8. jūnija spriedums (Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Maria Eugenia Van der Weegen, Miguel Juan Van der Weegen, Anna Pot, kā mirušā Johannes Van der Weegen tiesību pārņēmēji, Anna Pot/Belgische Staat

   (Lieta C-580/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 56. pants - Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 36. pants - Nodokļu tiesību akti - Ienākumu nodoklis - Atbrīvojums no nodokļa, kas tiek attiecināts vienīgi uz tādu banku maksātajiem procentiem, kuras ievēro noteiktus, likumā paredzētus nosacījumus - Netieša diskriminācija - Beļģijā reģistrētas bankas un citā dalībvalstī reģistrētas bankas)
   (2017/C 249/08)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Maria Eugenia Van der Weegen, Miguel Juan Van der Weegen, Anna Pot, kā mirušā Johannes Van der Weegen tiesību pārņēmēji, Anna Pot

      Atbildētāja: Belgische Staat

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 56. pants un 1992. gada 2. maija Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 36. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tādi valsts tiesību akti kā tie, uz kuriem attiecas pamatlieta un kuros ir paredzēta valsts atbrīvojuma no nodokļa sistēma, ņemot vērā, ka ar to, lai arī tā ir bez izšķirības piemērojama attiecībā uz ienākumiem no Beļģijā vai citā Eiropas Ekonomikas zonas dalībvalstī reģistrētu bankas pakalpojumu sniedzēju pieņemtiem krājnoguldījumiem, citās dalībvalstīs reģistrētu bankas pakalpojumu sniedzēju piekļuve Beļģijas banku tirgum ir pakārtota nosacījumu izpildei; to pārbaudīt ir iesniedzējtiesas pienākums.

      (1)  OV C 38, 1.2.2016.


title: Lieta C-437/13: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 23. oktobra spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Unitrading Ltd / Staatssecretaris van Financiën Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopienas muitas kodekss — Ievedmuitas nodokļa piedziņa — Preču izcelsme — Pierādījumi — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 47. pants — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Dalībvalstu procesuālā autonomija

text:
               8.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 439/10

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 23. oktobra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Unitrading Ltd/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-437/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopienas muitas kodekss - Ievedmuitas nodokļa piedziņa - Preču izcelsme - Pierādījumi - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. pants - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Dalībvalstu procesuālā autonomija)
   (2014/C 439/14)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Unitrading Ltd

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neliedz muitas iestādēm pierādīt ievestās preces izcelsmi, pamatojoties uz trešo personu veiktām analīzēm, par kurām šī trešā persona atsakās sniegt papildu informāciju gan muitas iestādēm, gan deklarētājam muitā, kā rezultātā izmantoto secinājumu pareizības pārbaude vai atspēkošana tiek kavēta vai kļūst neiespējama, ar nosacījumu, ka ir ievēroti efektivitātes un līdzvērtības principi. Valsts tiesai ir jāpārbauda, vai tas tā bija pamatlietā;

               2)

               tādā gadījumā, kāds ir pamatlietā, un pieņemot, ka muitas iestādes nevar izpaust sīkāku informāciju par attiecīgajām analīzēm, jautājums, vai muitas iestādēm būtu jāapmierina ieinteresētās personas lūgums uz sava rēķina ieinteresētās personas deklarētajā izcelsmes valstī veikt preces analīzes, kā arī jautājums, vai nozīme ir tam, ka preču paraugu daļas vēl ierobežotu laiku tika uzglabātas, kurām ieinteresētā persona varēja piekļūt, lai veiktu analīzes citā laboratorijā, un, ja atbilde ir apstiprinoša, vai muitas iestādēm būtu jānorāda ieinteresētajai personai, ka ir preču paraugu daļas un ka tā var lūgt šos paraugus nodot tās rīcībā minētajām kontrolēm, ir jāvērtē, pamatojoties uz valsts procesuālajām tiesībām.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Lieta T-459/17: Prasība, kas celta 2017. gada 21. jūlijā – Fifth Avenue Entertainment/EUIPO – Commodore Entertainment Corporation (“THE COMMODORES”)

text:
               18.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 309/36

         Prasība, kas celta 2017. gada 21. jūlijā – Fifth Avenue Entertainment/EUIPO – Commodore Entertainment Corporation (“THE COMMODORES”)
   (Lieta T-459/17)
   (2017/C 309/47)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fifth Avenue Entertainment LLC (Orlando, Florida, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – B. Brandreth, barrister, un D. Cañadas Arcas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Commodore Entertainment Corporation (Saint Paul, Minesota, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “THE COMMODORES” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 370 077

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 22. maija lēmums lietā R 851/2016-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 2. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: lieta C-95/05: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 21. februārī

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/21

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 21. februārī
   (lieta C-95/05)
   (2005/C 93/38)
   tiesvedības valoda – grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 21. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Knut Simonsson un Georgios Zabbos, Juridiskā dienesta darbinieki, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Direktīvu 2002/59/EK (1), ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu un atceļ Padomes Direktīvu 93/75/EEK, vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesībās bija 2004. gada 5. februāris.

      (1)  OV L 208, 5.8.2002., 10. lpp.


title: Lieta T-238/09 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 13. jūlija rīkojums — Sniace/Komisija (Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Lēmums, ar ko atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un ar ko uzdots to atgūt — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Formas prasību neievērošana — Nepieņemamība)

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/33

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 13. jūlija rīkojums — Sniace/Komisija
   (Lieta T-238/09 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Lēmums, ar ko atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un ar ko uzdots to atgūt - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Formas prasību neievērošana - Nepieņemamība)
   2009/C 220/69
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sniace, SA, Madride (Spānija) (pārstāvis — F. J. Moncholí Fernández, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — C. Urraca Caviedes)

      Priekšmets

   Pieteikums apturēt Komisijas 2009. gada 10. marta Lēmuma C (2009) 1479 galīgajā redakcijā, kas attiecas uz pasākumu C 5/2000 (ex NN 118/1997), kuru Spānija īstenojusi attiecībā uz uzņēmumu Sniace, SA (Torrelavega, Cantabrique), un ar ko groza 1998. gada 28. oktobra Lēmumu 1999/395/EK, izpildi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-482/14: Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 28. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika Valsts pienākumu neizpilde — Kopienas dzelzceļa attīstība — Direktīva 91/440/EEK — 6. panta 1. punkts — Deutsche Bahn grupa — Līgumi par peļņas nodošanu — Aizliegums dzelzceļa infrastruktūras apsaimniekošanai piešķirto valsts atbalstu novirzīt dzelzceļa pārvadājumu pakalpojumiem — Grāmatvedības uzskaites pienākumi — Direktīva 91/440/EEK — 9. panta 4. punkts — Regula (EK) Nr. 1370/2007 — 6. panta 1. punkts — Pielikuma 5. punkts — Grāmatvedības uzskaites pienākumi — Darbībām, kuras saistītas ar pasažieru pārvadājumu pakalpojumu sniegšanu atbilstoši sabiedriskā pakalpojuma sniegšanas saistībām, piešķirtā valsts atbalsta norādīšana atbilstoši katram atsevišķajam līgumam

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/2

         Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 28. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-482/14) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Kopienas dzelzceļa attīstība - Direktīva 91/440/EEK - 6. panta 1. punkts - Deutsche Bahn grupa - Līgumi par peļņas nodošanu - Aizliegums dzelzceļa infrastruktūras apsaimniekošanai piešķirto valsts atbalstu novirzīt dzelzceļa pārvadājumu pakalpojumiem - Grāmatvedības uzskaites pienākumi - Direktīva 91/440/EEK - 9. panta 4. punkts - Regula (EK) Nr. 1370/2007 - 6. panta 1. punkts - Pielikuma 5. punkts - Grāmatvedības uzskaites pienākumi - Darbībām, kuras saistītas ar pasažieru pārvadājumu pakalpojumu sniegšanu atbilstoši sabiedriskā pakalpojuma sniegšanas saistībām, piešķirtā valsts atbalsta norādīšana atbilstoši katram atsevišķajam līgumam)
   (2017/C 283/02)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – W. Mölls, T. Maxian Rusche un J. Hottiaux)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze un J. Möller, pārstāvji, kam palīdz R. Van der Hout, advocaat)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri, pārstāve, kurai palīdz S. Fiorentino, avvocato dello Stato), Latvijas Republika (pārstāvji – I. Kucina, J. Treijs-Gigulis un I. Kalniņš)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               neveicot visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai ar grāmatvedības uzskaites palīdzību varētu nodrošināt, ka tiek ievērots aizliegums dzelzceļa infrastruktūras apsaimniekošanai piešķirtos valsts līdzekļus novirzīt pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi tai Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/12/EK, 6. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika, Itālijas Republika un Latvijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 16, 19.6.2015.