title: lieta T-324/05: Prasība, kas celta 2005. gada 25. augustā — Igaunija/Komisija

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/24

         Prasība, kas celta 2005. gada 25. augustā — Igaunija/Komisija
   (lieta T-324/05)
   (2005/C 271/48)
   Tiesvedības valoda — igauņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Igaunijas Republika (pārstāvis — Lembits Uibo [Lembit Uibo], pārstāvis)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:
   atcelt Komisijas Regulu (EK) Nr. 832/2005 (OV L 138, 01.06.2005., 3. lpp.).
   Pamati un galvenie argumenti
   Prasība tiek celta par Komisijas 2005. gada 31. maija Regulas (EK) Nr. 832/2005 par cukura, izoglikozes un fruktozes pārpalikuma daudzumu noteikšanu Čehijā, Igaunijā, Kiprā, Latvijā, Lietuvā, Ungārijā, Maltā, Polijā, Slovēnijā un Slovākijā (1) atcelšanu.
   Prasītāja izvirza šādus argumentus:

               —

               būtiski procedūras pārkāpumi Regulas (EK) Nr. 832/2005 pieņemšanā — kopīgās atbildības principa pārkāpums, uzdodot komisārei Fišerei Boelei [Fischer Boel] noskaidrot no tirgus izņemamā cukura daudzumu pirms regulas pieņemšanas;

               —

               attiecībā uz regulām par EK līguma īstenošanu — Regula (EK) Nr. 832/2005 pārkāpj Regulu (EK) Nr. 60/2004, kas ir tās tiesiskais pamats, jo:

                           a)

                           Regula (EK) Nr. 832/2005 ir pretrunā ar Regulas (EK) Nr. 60/2004 6. pantu, jo privātās mājsaimniecībās uzglabātais cukura daudzums tika iekļauts virsnormas krājumos;

                           b)

                           Komisija pretrunā ar Regulas (EK) Nr. 60/2004 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu nav ņēmusi vērā īpašos apstākļus, kādos krājumi radušies Igaunijā;

               —

               pamatojuma norādīšanas pienākuma pārkāpums saskaņā ar EKL 253. pantu, jo Regulā (EK) Nr. 832/2005 nav norādīts pamatojums tam, kādēļ privātajās mājsaimniecībās uzglabātais cukurs tiek iekļauts virsnormas krājumos un nav ņemti vērā apstākļi, kādos šie krājumi radušies;

               —

               labas pārvaldības principa pārkāpums, jo, pieņemot Regulu (EK) Nr. 832/2005, Komisija nav ņēmusi vērā īpašos apstākļus, kādos Igaunijā radušies krājumi, tai skaitā pašas Eiropas Savienības devumu cukura importa pieaugumam;

               —

               labas ticības principa pārkāpums, jo netika pieņemti nekādi pasākumi, lai novērstu cukura eksporta pieaugumu no Eiropas Savienības uz Igauniju un tika kavēti Igaunijas pretpasākumi;

               —

               diskriminācijas aizlieguma principa pārkāpums, jo cukura pārpalikuma noteikšanā atbilstoši Regulai (EK) Nr. 832/2005 Igaunija ir diskriminēta salīdzinājumā ar tā saucamajām vecajām dalībvalstīm un iespējamie pasākumi Regulas (EK) Nr. 832/2005 īstenošanai radītu Igaunijas uzņēmumu un mājsaimniecību diskrimināciju salīdzinājumā ar attiecīgajām grupām vecajās dalībvalstīs vai salīdzinājumā ar uzņēmumiem vecajās dalībvalstīs;

               —

               uzņēmumu un/vai privāto mājsaimniecību īpašumtiesību pārkāpums, jo iespējamie pasākumi Regulas (EK) Nr. 832/2005 īstenošanai noteiktu šīm personām ierobežojumus, ko nevarētu attaisnot ar leģitīmiem mērķiem un radītu viņu tiesību nesamērīgu ierobežojumu;

               —

               samērīguma principa pārkāpums, jo saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 832/2005 pienākumam izņemt no tirgus cukura daudzumu, kas atbilst privātajās mājsaimniecībās uzglabātajam cukura daudzumam, nav leģitīms mērķis un rada viņu tiesību nesamērīgu ierobežojumu.

      (1)  OV L 138, 01.06.2005., 3. lpp.


title: Lieta T-699/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 21. jūnija spriedums – City Train/EUIPO (“CityTrain”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CityTrain” reģistrācijas pieteikums — Termiņš prasības celšanai — Neparedzēti apstākļi — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 2. punkts

text:
               7.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/21

         Vispārējās tiesas 2017. gada 21. jūnija spriedums – City Train/EUIPO (“CityTrain”)
   (Lieta T-699/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CityTrain” reģistrācijas pieteikums - Termiņš prasības celšanai - Neparedzēti apstākļi - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 2. punkts)
   (2017/C 256/22)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: City Train GmbH (Rēgensburga, Vācija) (pārstāvis – C. Adori, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – H. Kunz)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 9. septembra lēmumu lietā R 843/2015-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt grafisku apzīmējumu “CityTrain” kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               City Train GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 111, 29.3.2016.


title: Lieta T-442/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 8. jūlija spriedumu lietā F-126/06 Magazzu /Komisija 2010. gada 20. septembrī iesniedza Salvatore Magazzu

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/36

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 8. jūlija spriedumu lietā F-126/06 Magazzu/Komisija 2010. gada 20. septembrī iesniedza Salvatore Magazzu

   (Lieta T-442/10 P)
   ()
   2010/C 328/61
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Salvatore Magazzu (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — M. Velardo, avocat)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt spriedumu lietā F-126/06 Salvatore Magazzu/Eiropas Komisija;

               —

               atcelt 2005. gada 13. decembra lēmumu attiecībā uz tā daļu, kurā apelācijas sūdzības iesniedzējs, pārbaudāmais ierēdnis, ar 2006. gada 1. janvāri tiek iecelts A*6 pakāpes otrajā līmenī;

               —

               nodot lietu atpakaļ sprieduma taisīšanai Civildienesta tiesā;

               —

               piespriest atbildētājai apelācijas tiesvedībā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas radušies pirmajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirzītie pamati un galvenie argumenti būtībā ir līdzīgi tiem, kuri izvirzīti lietā T-441/10 P Kurrer/Komisija.


title: Lieta C-140/10: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 20. oktobra spriedums ( Hof van Cassatie van België (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Greenstar-Kanzi Europe NV/Jean Hustin, Jo Goossens (Regula (EK) Nr. 2100/94, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 873/2004 — 11. panta 1. punkta, 13. panta 1. — 3. punkta, kā arī 16., 27., 94. un 104. panta interpretācija — Kopienas augu šķirņu aizsardzības izsmelšanas princips — Licences līgums — Pret trešo personu vērsta prasība sakarā ar nelikumīgu izmantošanu — Licences līguma pārkāpums, ko licences saņēmējs izdarījis līgumiskajās attiecībās ar trešo personu)

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/7

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 20. oktobra spriedums (Hof van Cassatie van België (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Greenstar-Kanzi Europe NV/Jean Hustin, Jo Goossens

   (Lieta C-140/10) (1)

   (Regula (EK) Nr. 2100/94, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 873/2004 - 11. panta 1. punkta, 13. panta 1. - 3. punkta, kā arī 16., 27., 94. un 104. panta interpretācija - Kopienas augu šķirņu aizsardzības izsmelšanas princips - Licences līgums - Pret trešo personu vērsta prasība sakarā ar nelikumīgu izmantošanu - Licences līguma pārkāpums, ko licences saņēmējs izdarījis līgumiskajās attiecībās ar trešo personu)
   2011/C 362/10
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van Cassatie van België

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Greenstar-Kanzi Europe NV

      Atbildētāji: Jean Hustin, Jo Goossens

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hof van Cassatie van België — Padomes 1994. gada 27. jūlija Regulas (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību (OV L 227, 1. lpp.), ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 873/2004 (OV L 162, 38. lpp.), 11. panta 1. punkta, 13. panta 1., 2. un 3. punkta, kā arī 16., 27., 94. un 104. panta interpretācija — Civiltiesiskas prasības — Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesību īpašnieka vai licences saņēmēja celta prasība pret personu, kas ir veikusi kādas darbības ar aizsargātās šķirnes ievākto materiālu, kuru tā ir ieguvusi no personas, kam ir lietošanas licence, neievērojot ar aizsardzības tiesību īpašnieku noslēgtajā licences līgumā paredzētos ierobežojumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               94. pants Padomes 1994. gada 27. jūlija Regulā (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 873/2004, skatot to kopā ar minētās regulas 11. panta 1. punktu, 13. panta 1.–3. punktu, kā arī 16., 27. un 104. pantu, tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, ir jāinterpretē tādējādi, ka īpašnieks vai licences saņēmējs var celt prasību tiesā sakarā ar nelikumīgu izmantošanu pret trešo personu, kura ir ieguvusi materiālu ar cita licences saņēmēja starpniecību, kurš pārkāpis nosacījumus vai ierobežojumus, kas paredzēti licences līgumā, kuru pēdējais minētais licences saņēmējs ir iepriekš noslēdzis ar īpašnieku, ja vien minētie nosacījumi vai ierobežojumi tieši attiecas uz attiecīgās Kopienas augu šķirņu aizsardzības būtiskajiem elementiem; tas jāizvērtē iesniedzējtiesai;

               2)

               attiecībā uz vērtējumu par nelikumīgu izmantošanu nav svarīgi, ka trešā persona, kura ir veikusi darbības ar pārdoto vai nodoto materiālu, ir zinājusi vai tai bijis jāzina par licences līgumā ietvertajiem nosacījumiem vai ierobežojumiem.

      (1)  OV C 161, 19.6.2010.


title: Apvienotās lietas C-182/03 un C-217/03: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 22. jūnijā — Beļģijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (Valsts atbalsts — Pastāvošu atbalstu shēma — Beļģijā dibinātu koordinācijas centru nodokļu režīms — Apvienības celta prasība — Pieņemamība — Komisijas lēmums, atbilstoši kuram šis režīms neveido atbalstu — Komisijas veiktā novērtējuma maiņa — EKL 87. panta 1. punkts — Tiesiskās paļāvības aizsardzība — Vispārīgais vienlīdzības princips)

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/1

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 22. jūnijā — Beļģijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Apvienotās lietas C-182/03 (1) un C-217/03) (2)

   (Valsts atbalsts - Pastāvošu atbalstu shēma - Beļģijā dibinātu koordinācijas centru nodokļu režīms - Apvienības celta prasība - Pieņemamība - Komisijas lēmums, atbilstoši kuram šis režīms neveido atbalstu - Komisijas veiktā novērtējuma maiņa - EKL 87. panta 1. punkts - Tiesiskās paļāvības aizsardzība - Vispārīgais vienlīdzības princips)
   (2006/C 212/01)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — A. Snoeksa [A. Snoecx], E. Dominkovica [E. Dominkovits], pārstāves, B. van de Vale de Gelke [B. van de Walle de Ghelcke], Dž. Vūters [J. Wouters] un P. Kilijs [P. Kelley], advokāti) (lieta C-182/03)

      Forum 187 ASBL (pārstāvji — A. Sutons [A.Sutton] un Dž. Kiliks [J. Killick], barristers) (lieta C-217/030)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Rozē [G. Rozet], R. Liāls [R. Lyal] un V. di Buči [V. di Bucci], pārstāvji)
   Priekšmets
   Eiropas Kopienu Komisijas 2003. gada 17. februāra galīgā Lēmuma C(2003)564 par Beļģijas Karalistes īstenoto atbalstu Beļģijā dibinātiem koordinācijas centriem atcelšana, ciktāl tajā aizliegts pagarināt spēkā esošās centru atļaujas
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2003. gada 17. februāra Lēmumu 2003/757/EK par Beļģijas īstenoto atbalstu Beļģijā dibinātiem koordinācijas centriem tiktāl, ciktāl tajā nav paredzēti pārejas pasākumi koordinācijas centriem, kuru lūgums pagarināt atļauju tika izskatīts apstrīdētā lēmuma paziņošanas dienā vai kuru atļaujas termiņš beidzās vienlaikus vai neilgi pēc minētā lēmuma paziņošanas;

               2)

                  Forum 187 ASBL prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus lietā C-182/03 un pusi no Forum 187 ASBL tiesāšanās izdevumiem lietā C-217/03;

               4)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus lietās C-182/03 R un C-217/03 R.

      (1)  OV C 135, 07.06.2003.

      (2)  (T–276/02 — OV C 289, 23.11.2002.)


title: Lieta T-551/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 13. septembra spriedums — Fri-El Acerra /Komisija (Valsts atbalsts — Subsīdija, kas paredzēta termoelektrostacijas atpirkšanai un pārvēršanai biodegvielas spēkstacijā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Pamatnostādņu valsts reģionālajam atbalstam piemērošana laikā — Tiesiskā paļāvība — Stimulējoša ietekme)

text:
               26.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/21

         Vispārējās tiesas 2013. gada 13. septembra spriedums — Fri-El Acerra/Komisija
   (Lieta T-551/10) (1)

   (Valsts atbalsts - Subsīdija, kas paredzēta termoelektrostacijas atpirkšanai un pārvēršanai biodegvielas spēkstacijā - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Pamatnostādņu valsts reģionālajam atbalstam piemērošana laikā - Tiesiskā paļāvība - Stimulējoša ietekme)
   2013/C 313/38
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fri-El Acerra Srl (Acerra, Itālija) (pārstāvji — M. Todino un P. Fattori, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Grespan un P. Manzini)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 15. septembra lēmumu 2011/110/ES par valsts atbalstu Nr. C 8/2009 (ex N 357/2008), kuru Itālija bija paredzējusi īstenot par labu Fri-El Acerra s.r.l. (OV L 46, 28. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Fri-El Acerra Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 30, 29.1.2011.


title: Lieta F-124/14: Prasība, kas celta 2014. gada 27. oktobrī  – ZZ /Komisija

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/59

         Prasība, kas celta 2014. gada 27. oktobrī – ZZ/Komisija
   (Lieta F-124/14)
   (2015/C 007/76)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – J.-N. Louis, R. Metz un D. Verbeke, advokāti)

      Atbildētāja: Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu nepaaugstināt prasītāja, kas ir līgumdarbinieks, algu pēc darba stundu skaita palielināšanās līdz 40 stundām nedēļā, kas notikusi, 2014. gada 1. janvārī stājoties spēkā jaunajiem Civildienesta noteikumiem

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt prasītāja algas paziņojumu par 2014. gada janvāri un paziņojumus, kas sagatavoti par nākamajiem mēnešiem, ciktāl tajos nav paredzēta papildu ikmēneša summa, kas aprēķināta atbilstoši 2005. gada 27. aprīļa Vispārīgajiem [Civildienesta noteikumu] 6. un 7. panta īstenošanas noteikumiem Nr. 1287, kuru aprēķina, ņemot vērā darba stundu skaita palielināšanos;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-334/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 11. aprīļa spriedumu lietā F-41/15 DISS II FN u.c./CEPOL 2016. gada 20. jūnijā iesniedza FN, FP un FQ

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/45

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 11. aprīļa spriedumu lietā F-41/15 DISS II FN u.c./CEPOL2016. gada 20. jūnijā iesniedza FN, FP un FQ

   (Lieta T-334/16 P)
   (2016/C 305/61)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: FN (Budapešta, Ungārija), FP (Bratislava, Slovākija), FQ (Les Fonts Benitachell, Spānija) (pārstāvji – L. Levi un A. Blot, lawyers)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Policijas Akadēmija (CEPOL)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2016. gada 11. aprīļa spriedumu lietā F-41/15 DISS II, FN u.c./CEPOL un līdz ar to

               —

               atcelt CEPOL2014. gada 23. maija Lēmumu Nr. 17/2014/DIR, kurā paredzēts CEPOL pārcelt uz Budapeštu (Ungārija) sākot no 2014. gada 1. oktobra, un prasītāji informēti par to, ka “šo norāžu neievērošanas gadījumā tiks uzskatīts, ka ir notikusi atkāpšanās no amata, kas būs spēkā, sākot no 2014. gada 30. septembra”;

               —

               atcelt CEPOL2014. gada 28. novembra lēmumus, ar kuriem noraidītas no 2014. gada 8. augusta līdz 21. augustam iesniegtās apelācijas sūdzības iesniedzēju sūdzības par 2014. gada 23. maija lēmumu;

               —

               piespriest CEPOL atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējiem radītos materiālos zaudējumus un nodarīto morālo kaitējumu;

               —

               piespriest CEPOL atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā lietā F-41/15 DISS II.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēji izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir tikusi pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. pantu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir tikusi pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot apelācijas sūdzības iesniedzējiem un CEPOL saistošos līgumiskos noteikumus, ir pārkāptas apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesības, ir notikusi faktu sagrozīšana, nav ievērots pienākums norādīt pamatojumu, ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips un ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, piemērojot labas pārvaldības principu un rūpību.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā saistībā ar apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumiem par zaudējumu atlīdzību.


title: Lieta C-16/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 22. janvārī ierosinājusi Marguerite Chetcuti par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 8. novembra spriedumu lietā T-357/04 Chetcuti pret Komisiju

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/13

         Apelācija, ko 2007. gada 22. janvārī ierosinājusi Marguerite Chetcuti par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 8. novembra spriedumu lietā T-357/04 Chetcuti pret Komisiju
   (Lieta C-16/07 P)
   (2007/C 82/25)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Marguerite Chetcuti (pārstāvis — M.-A. Lucas, advokāts)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 8. novembra spriedumu lietā T-357/04 Chetcuti/Komisija;

               —

               apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumus Pirmās instances tiesā, proti:

                           —

                           atcelt atlases komisijas 2004. gada 22. jūnija lēmumu, pamatojoties uz 2004. gada 6. aprīļa konkursa paziņojuma COM/PA/04 III punktu, noraidīt prasītājas kandidatūru;

                           —

                           atcelt turpmākos konkursa procedūras aktus un it īpaši kandidātu, kas atbilst konkursa paziņojumā noteiktajiem nosacījumiem, sarakstu, ko izveidojusi atlases komisija, Komisijas lēmumu, kurā uz šā pamata ir noteikts vakanču skaits, piemēroto kandidātu sarakstu, ko izveidojusi atlases komisija sava darba beigās, un lēmumus par iecelšanu amatā, ko uz šā pamata pieņēmusi iecēlējinstitūcija;

                           —

                           piespriest Komisijai atlīdzināt pirmās instances tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja savas prasības pamatojumam izvirza vienu vienīgu pamatu, kas ir saistīts ar to, ka Pirmās instances tiesa neesot ievērojusi iekšējā konkursa jēdzienu Civildienesta noteikumu 4. panta un 29. panta 1. punkta b) apakšpunkta — redakcijā, kas bija spēkā konkursa paziņojuma publicēšanas laikā, — izpratnē, kā arī darbā pieņemšanas mērķi, kas noteikts to 27. pantā un 4. panta 1. punktā, un vienlīdzīgas attieksmes principu vai vismaz pienākumu norādīt pamatojumu.
   Šā pamata ietvaros apelācijas sūdzības iesniedzēja būtībā apgalvo, ka no Tiesas un Pirmās instances tiesas judikatūras izriet, ka termins “iestādes iekšējais konkurss ”attiecas uz visām personām, kas atrodas tās dienestā sakarā ar publisko tiesību saikni, ieskaitot palīgdarbiniekus, un ka Pirmās instances tiesa nav ievērojusi šo judikatūru, kā arī termina “iekšējais konkurss ”piemērojamību, koncentrēdamās uz konkursa galveno mērķi, kas noteikts uz subjektīvas kvalifikācija pamata, nevis uz tā būtības pamata, kas noteikta atbilstoši objektīviem pielaišanas konkursam nosacījumiem, kas ietverti paziņojumā par konkursu.
   Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka, lai gan nevar noliegt, ka iecēlējinstitūcijai ir plaša rīcības brīvība, precizējot paziņojumā par konkursu pielaišanas šim konkursam nosacījumus, šī brīvība tomēr ir jāīsteno, ņemot vērā aizpildāmās vakances un dienesta intereses, tā, ka nevar pieļaut argumentu, ka palīgdarbinieki ir jāizslēdz, jo atšķirībā no ierēdņiem un pagaidu darbiniekiem tiem sākotnējās nodarbinātības laikā nav jāpierāda, ka viņi ir visspējīgākie, visefektīvākie un visgodīgākie. Šādām īpašībām būtu jābūt pierādītām tikai konkursa paziņojumā paredzēto iepriekšējās atlases un atlases pārbaudījumu veiksmīga iznākuma gadījumā. Turklāt tas pats attiecas uz spēju pierādījumu veikt aizpildāmā amata darbu.
   Visbeidzot, pakārtoti, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka pārsūdzētais spriedums nav pietiekami pamatots, jo Pirmās instances tiesa nav atbildējusi uz tās argumentu par paziņojuma par konkursu iekšējām pretrunām, jo tas, šķiet, izslēdzot palīgdarbinieku kandidatūras, bet ļauj darba pieredzes aprēķināšanā ņemot vērā pieredzi, kas iegūta noteiktu funkciju grupu palīgdarbinieku statusā.


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2005. gada 26. maijā lietā C-478/03 (House of Lords lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Celtec Ltd pret John Astley e.a. (Direktīva 77/187/EEK — 3. panta 1. punkts — Darbinieku tiesību aizsardzība uzņēmuma pārejas gadījumā — Tiesības un pienākumi, kas rodas cedentam no pārejas datumā pastāvoša darba līguma vai darba attiecībām — Jēdziens “pārejas datums”)

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/12

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 26. maijā
   lietā C-478/03 (House of Lords lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Celtec Ltd pret John Astley e.a. (1)

   (Direktīva 77/187/EEK - 3. panta 1. punkts - Darbinieku tiesību aizsardzība uzņēmuma pārejas gadījumā - Tiesības un pienākumi, kas rodas cedentam no pārejas datumā pastāvoša darba līguma vai darba attiecībām - Jēdziens “pārejas datums”)
   (2005/C 182/22)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā C-478/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko House of Lords (Apvienotā Karaliste) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 10. novembrī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 17. novembrī, tiesvedībā Celtec Ltd pret John Astley e.a., Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jāns [P. Jann], tiesneši K. Lenerts [K. Lenaerts] (referents), N. Kolnerika [N. Colneric], E. Juhāss [E. Juhász] un E. Levits, ģenerāladvokāts Pojarešs Maduru [Poiares Maduro], sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], galvenā administratore, 2005. gada 26. maijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Padomes 1977. gada 14. februāra Direktīvas 77/187/EEK par dalībvalstu likumu tuvināšanu, kas attiecas uz darbinieku aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējdarbības vai tās daļu pārejas gadījumā, 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pārejas datums šī noteikuma izpratnē atbilst datumam, kurā cedents ir nodevis cesionāram par pārņemtā uzņēmuma darbību atbildīgā uzņēmuma vadītāja statusu. Šis datums ir noteikts brīdis, ko saskaņā ar cedenta vai cesionāra vēlmi nevar pārcelt uz citu datumu.

               2)

               Lai piemērotu šo noteikumu, darba līgumi un darba attiecības, kas šajā pārejas datumā, kurš precizēts, kā iepriekš norādīts, pastāv starp cedentu un uz pārņemto uzņēmumu pārceltajiem darbiniekiem, tiek uzskatīti par tādiem, ko šajā datumā cedents ir nodevis cesionāram, neatkarīgi no noteikumiem, par ko šajā sakarā vienojās pārejas procesa dalībnieki.

      (1)  OV C 21, 24.01.2004.


title: Lieta C-284/08: Prasība, kas celta 2008. gada 27. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/32

         Prasība, kas celta 2008. gada 27. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-284/08)
   (2008/C 223/50)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — W. Roels un W. Wils)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”) (1), prasības, vai katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi direktīvā paredzētos pienākumus Gibraltāra teritorijā;

               —

               piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transponēšanai noteiktais termiņš beidzās 2007. gada 12. jūnijā.

      (1)  OV L 149, 22. lpp.


title: Lieta C-339/06: Tiesas (astotā palāta) spriedums 2007. gada 21. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2004/116/EK — Direktīvas 82/471/EEK pielikums — Dzīvnieku pārtika — Candida guilliermondii — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/15

         Tiesas (astotā palāta) spriedums 2007. gada 21. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-339/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2004/116/EK - Direktīvas 82/471/EEK pielikums - Dzīvnieku pārtika - Candida guilliermondii - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2007/C 183/24)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — C. Cattabriga)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. Braguglia un S. Fiorentino)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Normatīvo aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2004. gada 23. decembra Direktīvu 2004/116/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 82/471/EEK pielikumu attiecībā uz Candida guilliermondii iekļaušanu (OV L 379, 81. lpp.), nepieņemšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot noteiktajā termiņā normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2004. gada 23. decembra Direktīvu 2004/116/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 82/471/EEK pielikumu attiecībā uz Candida guilliermondii iekļaušanu, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 224, 16.9.2006.


title: Lieta C-209/13: Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 30. aprīļa spriedums – Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Savienības Padome Kopēja finanšu darījumu nodokļa sistēma — Ciešākas sadarbības atļaušana saskaņā ar LESD 329. panta 1. punktu — Lēmums 2013/52/ES — Prasība atcelt tiesību aktu sakarā ar LESD 327. un 332. panta, kā arī starptautisko paražu tiesību pārkāpumu

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/6

         Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 30. aprīļa spriedums – Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-209/13) (1)

   (Kopēja finanšu darījumu nodokļa sistēma - Ciešākas sadarbības atļaušana saskaņā ar LESD 329. panta 1. punktu - Lēmums 2013/52/ES - Prasība atcelt tiesību aktu sakarā ar LESD 327. un 332. panta, kā arī starptautisko paražu tiesību pārkāpumu)
   2014/C 194/06
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – E. Jenkinson un S. Behzadi-Spencer, pārstāvji, kam palīdz M. Hoskins un P. Baker QC un V. Wakefield, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – A.-M. Colaert, F. Florindo Gijón un A. de Gregorio Merino)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Beļģijas Karaliste (pārstāvji – J.-C. Halleux un M. Jacobs), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze, J. Möller un K. Petersen), Francijas Republika (pārstāvji – D. Colas un J.-S. Pilczer), Austrijas Republika (pārstāvji – C. Pesendorfer), Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, J. Menezes Leitão un A. Cunha), Eiropas Parlaments (pārstāvji – A. Neergaard un R. van de Westelaken), Eiropas Komisija (pārstāvji – R. Lyal, B. Smulders un W. Mölls)

      Priekšmets

   Prasība atcelt tiesību aktu – Padomes 2013. gada 22. janvāra Lēmuma 2013/52/ES, ar ko atļauj ciešāku sadarbību attiecībā uz finanšu darījumu nodokli (OV L 22, 11. lpp.), atcelšana – LESD 327. un 322. panta pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Beļģijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Francijas Republika, Austrijas Republika, Portugāles Republika, Eiropas Parlaments un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta T-344/13: Prasība, kas celta 2013. gada 28. jūnijā — Out of the blue /ITSB — Dubois et al . ( “FUNNY BANDS” )

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/43

         Prasība, kas celta 2013. gada 28. jūnijā — Out of the blue/ITSB — Dubois et al. (“FUNNY BANDS”)
   (Lieta T-344/13)
   2013/C 260/77
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Out of the blue KG (Lilienthal, Vācija) (pārstāvji — G. Hasselblatt un D. Kipping, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Frédéric Dubois et al. (Lasne, Beļģija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2013. gada 4. aprīļa lēmumu lietā R 542/2012-2;

               —

               piespriest ITSB segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus un

               —

               gadījumā, ja Dubois k-gs iestājas šajā lietā, piespriest personai, kas iestājusies lietā, segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “FUNNY BANDS”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 14., 17. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 350 794

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas nereģistrēts apzīmējums “FUNNY BANDS” attiecībā uz noteiktām precēm, pakalpojumiem un darbībām

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums


title: Eiropas Kopienu tiesas (trešās palātas) 2004. gada 10. jūnija spriedums lietā C-333/03 Eiropas Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 98/50/EK neieviešana — Uzņēmumu pāreja — Darbinieku tiesību nodrošināšana)

text:
               24.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/3

      EIROPAS KOPIENU TIESAS

   (trešās palātas)
   2004. gada 10. jūnija
   spriedums lietā C-333/03 Eiropas Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 98/50/EK neieviešana - Uzņēmumu pāreja - Darbinieku tiesību nodrošināšana)
   (2004/C 190/05)
   Tiesvedības valoda: franču
   Lietā C-333/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāve M.-J. Jonczy) pret Luksemburgas Lielhercogisti (pārstāvis S.Schreiner), par prasību atzīt, ka, nepieņemot visus nepieciešamos normatīvos un administratīvos noteikumus, lai ieviestu 1998. gada 29. jūnija Padomes Direktīvas 98/50/EK noteikumus, kas groza Direktīvu 77/187/EEK par dalībvalstu tiesību normu saskaņošanu par darbinieku prasījumu nodrošināšanu uzņēmuma vai tā daļu pārejas gadījumā ( OV L 201, 88. lpp.), vai arī katrā gadījumā, nepaziņojot Komisijai par šiem noteikumiem, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi ar šo Direktīvu uzliktos pienākumus, Tiesa (trešā palāta), šādā sastāvā: A. Rosas, kas pilda Trešās palātas priekšsēdētāja pienākumus, tiesnesis R. Schintgen un tiesnese N. Colneric (referente), ģenerāladvokāts L.A. Geelhoed, sekretārs R. Grass, 2004. gada 10. jūnijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Nepieņemot visus nepieciešamos normatīvos un administratīvos noteikumus, lai ieviestu 1998. gada 29. jūnija Padomes direktīvas 98/50/EK, noteikumus, kas groza Direktīvu 77/187/EEK par dalībvalstu tiesību normu saskaņošanu par darbinieku prasījumu nodrošināšanu uzņēmuma vai tā daļu pārejas gadījumā, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi ar šo Direktīvu uzliktos pienākumus.

               2)

               Piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 213, 2003.


title: Lieta C-328/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 31. maijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (Itālija) – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA u.c./Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

text:
               18.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 309/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 31. maijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (Itālija) – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA u.c./Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

   (Lieta C-328/17)
   (2017/C 309/31)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA, Atc Esercizio SpA, Atp Esercizio Srl, Riviera Trasporti SpA un Tpl Linea Srl

      Atbildētāji: Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA un Regione Liguria

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Direktīvas 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (1), 1. panta 1., 2. un 3. punktam un 2. panta 1. punkta b) apakšpunktam ir pretrunā tāda valsts tiesību norma, kura iespēju apstrīdēt kāda konkursa procedūras aktus atzīst tikai tiem komersantiem, kuri ir iesnieguši pieteikumu dalībai šajā konkursā, kaut arī prasība tiesā ir vērsta uz procedūras apstrīdēšanu pašos pamatos, jo no līguma specifikācijām izriet ļoti liela iespējamība, ka līguma slēgšanas tiesības netiks piešķirtas?

      (1)  Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīva 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (OV L 395, 33. lpp.).


title: Lieta T-232/12: Prasība, kas celta 2012. gada 29. maijā — Wilmar Trading /ITSB — Agroekola EOOD ( “ULTRA CHOCO” )

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/21

         Prasība, kas celta 2012. gada 29. maijā — Wilmar Trading/ITSB — Agroekola EOOD (“ULTRA CHOCO”)
   (Lieta T-232/12)
   2012/C 243/39
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wilmar Trading Pte Ltd (Singapūra, Singapūra) (pārstāvis — E. Miller, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Agroekola EOOD (Sofija, Bulgārija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 27. marta lēmumu lietā R 87/2012-1;

               —

               uzdot ITSB izvērtēt apelācijas sūdzību, kas iesniegta par Iebildumu nodaļas 2011. gada 10. novembra lēmumu par iebildumiem Nr. B001760043 un rīkoties atbilstoši parastajai procesa gaitai

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ULTRA CHOCO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30. un 31. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9221111

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Singapūras preču zīmes reģistrācija Nr. T0113987B vārdiskai preču zīmei “ultra choco” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē; Eiropas un Bulgārijas nereģistrēta preču zīme “ULTRA CHOCO” atsaucoties uz Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. un 4. punktu

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus pilnībā noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību atzīt par neiesniegtu

      Izvirzītie pamati: Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2869/95 par maksām, kas jāmaksā Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi), 8. panta 3. punkta a) apakšpunkta ii) ievilkuma un 8. panta 4. punkta pārkāpums


title: Lieta C-130/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2015. gada 16. decembra rīkojumu lietā T-547/15 Anastasia–Soultana Gaki/Eiropas Komisija 2016. gada 1. martā iesniedza Anastasia–Soultana Gaki

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/25

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2015. gada 16. decembra rīkojumu lietā T-547/15 Anastasia–Soultana Gaki/Eiropas Komisija 2016. gada 1. martā iesniedza Anastasia–Soultana Gaki

   (Lieta C-130/16 P)
   (2016/C 419/33)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Anastasia–Soultana Gaki (pārstāvis – A. Heinen, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija
   Eiropas Savienības Tiesa (desmitā palāta) ar 2016. gada 22. septembra rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību un nolēma, ka apelācijas sūdzības iesniedzējai ir jāsedz savi tiesāšanās izdevumi pašai.


title: Lieta C-494/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. oktobrī iesniedza Landgericht Essen (Vācija) — Dr. Biner Bähr, kā Hertie GmbH/HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1 maksātnespējas administrators

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. oktobrī iesniedza Landgericht Essen (Vācija) — Dr. Biner Bähr, kā Hertie GmbH/HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1 maksātnespējas administrators
   (Lieta C-494/10)
   ()
   2011/C 30/20
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Landgericht Essen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Dr. Biner Bähr, kā Hertie GmbH maksātnespējas administrators

      Atbildētājs: HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Tiesa ievēro savā spriedumā lietā C-339/07 Seagon/Deko noteikto arī tad, kad tās dalībvalsts tiesām, kuras teritorijā ir tikusi uzsākta maksātnespējas procedūra, atbilstoši Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām (1) 3. panta 1. punktam ir piekritīga ar maksātnespēju pamatota atcelšanas prasība, kas celta pret atbildētāju, kura juridiskā adrese ir citā dalībvalstī, ja ar maksātnespēju pamatotai atcelšanas prasībai paralēli atbilstoši valsts sabiedrību tiesībās paredzētiem prasījumu pamatiem tiek izvirzīti prasījumi sakarā ar kapitāla saglabāšanas noteikumiem, kuri ekonomiski ir vērsti uz to pašu vai kvantitatīvi apjomīgāku rezultātu kā ar maksātnespēju pamatotais atcelšanas prasījums un nav atkarīgi no tā, vai ir uzsākta maksātnespējas procedūra?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir noliedzoša:
               Vai ar maksātnespēju pamatota atcelšanas prasība, kuras priekšmets pamatā ir no maksātnespējas procedūras neatkarīgs prasījums, kuru maksātnespējas administrators ir pamatojis ar sabiedrību tiesībās paredzētu prasījumu pamatu un kurš ekonomiski ir vērsts uz to pašu vai kvantitatīvi apjomīgāku rezultātu, ietilpst Regulas Nr. 44/2001 (2) 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā paredzētajā kategoriju izņēmumā, jeb tomēr šādā gadījumā, neatkarīgi no Tiesas spriedumā lietā C-339/07 Seagon/Deko nolemtā, starptautiskā piekritība ir jānosaka atbilstoši Regulai Nr. 44/2001?

               3)

               Vai līgums jeb no šī līguma izrietoši prasījumi var būt tiesvedības priekšmets Regulas Nr. 44/2001 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē, ja lietas dalībnieki ir saistīti tikai netieši, jo koncerna mātes sabiedrībai pieder 100 % sabiedrības, kas ir lietas dalībniece, kapitāldaļu?

      (1)  Padomes 2000. gada 29. maija Regula (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām, OV L 160, 1. lpp..

      (2)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās, OV L 12, 1. lpp..


title: Lieta F-69/10: Prasība, kas celta 2010. gada 24. augustā — Marcuccio /Komisija

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/75

      Prasība, kas celta 2010. gada 24. augustā — Marcuccio/Komisija
      (Lieta F-69/10)
      ()
      (2010/C 288/142)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, avvocato)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Strīda priekšmets un apraksts

      Prasība atcelt lēmumu, ar kuru ir noraidīti prasītāja lūgumi atlīdzināt zaudējumus, kas viņam radušies saistībā ar to, ka atbildētāja vēstuli nosūtīja advokātam, kurš vēl nebija viņa pārstāvis

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  atcelt aktu neatkarīgi no tā formas, ar kuru Komisija noraidīja 2009. gada 30. oktobra lūgumu, kuru prasītājs bija nosūtījis iecēlējinstitūcijai;

                  —

                  atcelt 2009. gada 11. novembra paziņojumu ADMIN.B.2/MB/1s D(09)29814;

                  —

                  tiktāl, ciktāl vajadzīgs atcelt Komisijas aktu, ar kuru tika noraidīta 2010. gada 25. janvāra sūdzība, kuru prasītājs nosūtīja iecēlējinstitūcijai par lēmumu, ar kuru tika noraidīts 2009. gada 30. oktobra lūgums, un atcelt šo noraidošo lēmumu, kā arī atzīt 2009. gada 30. oktobra lūgumu;

                  —

                  tiktāl, ciktāl vajadzīgs atcelt paziņojumu HR.D.2/MB/ls Ares (2010) 251054, kas datēts 2010. gada 10. maijā un sagatavots franču valodā, un kuru prasītājs saņēma 2010. gada 17. maijā kopā ar attiecīgo tulkojumu itāļu valodā;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus, kas viņam nepamatoti radušies saistībā ar Komisijas 2009. gada 10. augusta paziņojuma ADMIN.B.2/MB/ks D(09)20658 nosūtīšanu advokātam Giuseppe Cipressa, samaksājot prasītājam summu EUR 10 000,00 apmērā vai tādu lielāku vai mazāku summu, kādu Civildienesta tiesa uzskatītu par taisnīgu un pareizu;

                  —

                  piespriest Komisijai, sākot no nākamās dienas pēc 2009. gada 30. oktobra lūguma saņemšanas Komisijā un līdz EUR 10 000,00 faktiskai samaksai, samaksāt prasītājam procentu maksājumus par šo summu ar likmi 10 % gadā, ar attiecīgās summas ikgadēju kapitalizāciju;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-362/11: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 21. marta rīkojums ( Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Serafim Gomes Oliveira / Lusitânia — Companhia de Seguros, SA (Reglamenta 99. pants — Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu — Direktīvas 72/166/EEK, 84/5/EEK, 90/232/EEK un 2005/14/EK — Tiesības uz atlīdzību, pamatojoties uz mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu — Apdrošinātās personas civiltiesiskā atbildība — Cietušās personas līdzdarbība kaitējuma nodarīšanā — Tiesību uz atlīdzinājumu ierobežošana)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/40

         Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 21. marta rīkojums (Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Serafim Gomes Oliveira/Lusitânia — Companhia de Seguros, SA

   (Lieta C-362/11) (1)

   (Reglamenta 99. pants - Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu - Direktīvas 72/166/EEK, 84/5/EEK, 90/232/EEK un 2005/14/EK - Tiesības uz atlīdzību, pamatojoties uz mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu - Apdrošinātās personas civiltiesiskā atbildība - Cietušās personas līdzdarbība kaitējuma nodarīšanā - Tiesību uz atlīdzinājumu ierobežošana)
   2013/C 225/68
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Serafim Gomes Oliveira

      Atbildētāja: Lusitânia — Companhia de Seguros, SA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira — Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīvas 72/166/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību (OV L 103, 1. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 6. nod., 1. sēj., 10. lpp.), Padomes 1983. gada 30. decembra Direktīvas 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu (OV 1984, L 8, 17. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 6. nod., 7. sēj., 3. lpp.), Padomes 1990. gada 14. maija Direktīvas 90/232/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu (OV L 129, 33. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 6. nod., 1. sēj., 249. lpp., it īpaši tās 1.a panta), Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. maija Direktīvas 2000/26/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu lietošanas civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, ar kuru tiek grozītas Padomes Direktīvas 73/239/EEK un 88/357/EEK (Ceturtā direktīva par mehānisko transportlīdzekļu apdrošināšanu) (OV L 181, 65. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 6. nod., 3. sēj., 331. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/14/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 72/166/EEK, 84/5/EEK, 88/357/EEK un 90/232/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/26/EK attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu lietošanu (OV L 149, 14. lpp.), interpretācija — Negadījums starp mehānisko transportlīdzekli un velosipēdu — Velosipēda vadītāja vainojamība mazāk kā 20 % apmērā — Tiesību uz atlīdzinājumu samērīga samazināšana — Pieļaujamība

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīva 72/166/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību, Padomes 1983. gada 30. decembra Otrā direktīva 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu un Padomes 1990. gada 14. maija Trešā direktīva 90/232/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu ir jāinterpretē tādējādi, ka tām nav pretrunā civiltiesisko atbildību reglamentējošās valsts tiesību normas, kas negadījumā cietušās personas tiesības prasīt atlīdzinājumu no negadījumā iesaistītā mehāniskā transportlīdzekļa civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas ļauj ierobežot, pamatojoties uz to, ka konkrētajā gadījumā ir konstatēts, ka šai cietušajai personai nodarītā kaitējuma nodarīšanā ir daļēji vainojama viņa pati.

      (1)  OV C 282, 24.9.2011.


title: Apvienotās lietas C-136/10 un C-178/10: Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 8. aprīļa rīkojums ( Curtea de Apel Târgu — Mureș (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Daniel Ionel Obreja/Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș/SC Darmi SRL (C-178/10) (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Iekšējie nodokļi — LESD 110. pants — Piesārņojuma nodoklis, ko iekasē transportlīdzekļu pirmās reģistrācijas brīdī)

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/7

         Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 8. aprīļa rīkojums (Curtea de Apel Târgu — Mureș (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Daniel Ionel Obreja/Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș/SC Darmi SRL (C-178/10)
   (Apvienotās lietas C-136/10 un C-178/10) (1)

   (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Iekšējie nodokļi - LESD 110. pants - Piesārņojuma nodoklis, ko iekasē transportlīdzekļu pirmās reģistrācijas brīdī)
   2011/C 211/11
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Târgu — Mureș

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Daniel Ionel Obreja (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș (C-178/10)

      Atbildētāji: Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), SC Darmi SRL (C-178/10)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Curtea de Apel Târgu-Mureș — Lietotu transportlīdzekļu, kas iepriekš bijuši reģistrēti citās dalībvalstīs, reģistrēšana — Piesārņojuma nodoklis, ko iekasē transportlīdzekļu pirmās reģistrācijas kādā dalībvalstī brīdī — Valsts tiesiskā regulējuma saderība ar EKL 23., 25. un 90. pantu — Iespējamais izņēmums, pamatojoties uz EKL 174. pantu

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 110. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstij ieviest piesārņojuma nodokli, kas tiek iekasēts transportlīdzekļu šajā dalībvalstī pirmās reģistrācijas brīdī, ja šis nodokļu pasākums ir paredzēts, lai mazinātu citās dalībvalstīs iegādātu lietotu automašīnu izmantošanu minētajā dalībvalstī, bet ne tāda paša vecuma un nolietojuma lietotu automašīnu iegādi valsts tirgū.

      (1)  OV C 161, 19.06.2010.


title: Lieta C-167/06 P: Apelācija, ko  2006. gada 29. martā  iesnieguši  Ermioni Komninou ,  Grigorios Dokos, Donatos Pappas, Vasilios Pappas, Aristidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lambrini Pappa, Irini Pappa, Alexandra Dokou, Fotios Dimitriou, Zoi Dimitriou, Petros Bolosis, Despoina Bolosi, Konstaninos Bolosis  un  Thomas Bolosis  pret  2006. gada 13. janvāra  Pirmās instances tiesas (piektā palāta) rīkojumu lietā T-42/04  Komninou  u.c. pret Komisiju

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/34

         Apelācija, ko 2006. gada 29. martā iesnieguši Ermioni Komninou, Grigorios Dokos, Donatos Pappas, Vasilios Pappas, Aristidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lambrini Pappa, Irini Pappa, Alexandra Dokou, Fotios Dimitriou, Zoi Dimitriou, Petros Bolosis, Despoina Bolosi, Konstaninos Bolosis un Thomas Bolosis pret 2006. gada 13. janvāra Pirmās instances tiesas (piektā palāta) rīkojumu lietā T-42/04 Komninou u.c. pret Komisiju
   (Lieta C-167/06 P)
   (2006/C 131/64)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Ermioni Komninou, Grigorios Dokos, Donatos Pappas, Vasilios Pappas, Aristidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lambrini Pappa, Irini Pappa, Alexandra Dokou, Fotios Dimitriou, Zoi Dimitriou, Petros Bolosis, Despoina Bolosi, Konstaninos Bolosis un Thomas Bolosis (pārstāvis — G. Dellis, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               pieņemt šo prasību;

               —

               atcelt apstrīdēto Pirmās instances 2006. gada 13. janvāra rīkojumu lietā T-42/04;

               —

               atzīt apelācijas sūdzības iesniedzēju 2004. gada 10. februāra prasību kā pieņemamu un piespriest Eiropas Kopienu Komisijai katram apelācijas sūdzības iesniedzējam atlīdzināt kaitējumus divsimt tūkstošu eiro (EUR 200 000) apmērā un procentus 8 % apmērā sākot no Tiesas sprieduma pasludināšanas brīža līdz tās pilnīgai apmaksai;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējiem visus radušos tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Pirmās instances tiesā, kā arī šajā tiesā un, pakārtoti, gadījumā, ja šī prasība tiks noraidīta, piespriest atbildētājai vai arī katram lietas dalībniekam pašam segt savus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelāciju lietā C-167/06 iesniedza 15 apelācijas sūdzības iesniedzēji, ar dzīvesvietu Parga [Parga] (Prefecture of Preveza [Prevecas administratīvais apgabals], Grieķija), kuri cēla prasību pret Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. janvāra rīkojumu lietā T-42/04. Ar šo rīkojumu kā acīmredzami nepamatota tika noraidīta viņu 2004. gada 10. februāra prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju par zaudējumu atlīdzību.
   Ar savu 2004. gada 10. februāra prasības pieteikumu Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā apelācijas sūdzības iesniedzēji cēla zaudējumu atlīdzības prasību pret Komisiju, pieprasot atlīdzināt morālo kaitējumu, kas tiem radies Komisijas attieksmes dēļ, kad tie 2005. gada 7. jūlijā iesniedza sūdzību saistībā ar Grieķijas iestāžu pārkāpumiem Kopienu tiesību vides jomā, īpaši attiecībā uz Direktīvas 85/337 3. un 5. panta pārkāpumu saistībā ar iepriekš minētās bioloģiskās attīrīšanas stacijas projektēšanu un celtniecību “Varka” apgabalā.
   Viņi uzsver, ka Komisijas vispārējā un nepārtrauktā rīcība attiecībā pret viņiem ir acīmredzami slikta pārvaldība. Jo īpaši:

               1.

               sākotnēji Komisija, pirmkārt, laicīgi neinformēja viņus par sūdzības gaitu, noklusēja informāciju un maldināja viņus attiecībā par lietas gaitu, otrkārt, noraidīja viņu sūdzību, norādot pamatojumu, kas ir pilnīgā pretstatā ar Kopienu tiesībām vides jomā un Tiesas judikatūru, un, treškārt, neņēma vērā pamatnoteikumus par objektivitāti tiktāl, ciktāl tie attiecās uz tās ierēdņu rīcību, izskatot lietu;

               2.

               pēc tam, kad iepriekš minētie apstākļi tika apstiprināti Eiropas Ombuda lēmumā, Komisija neveica pasākumus, kas vajadzīgi, lai izlabotu iepriekš minēto slikto pārvaldību. Turklāt tā turpināja pret apelācijas sūdzības iesniedzējiem izrādīt novilcinošu un nepārredzamu attieksmi: pirmkārt, tā atteicās atzīt pieļautās kļūdas pret apelācijas sūdzības iesniedzējiem un, otrkārt, tā atteicās (brīdī, kad tika celta zaudējumu atlīdzības prasība, kā arī pašreiz) izskatīt viņu prasību pēc būtības un nodrošināt Kopienu tiesību vienveidīgu un pareizu interpretāciju.

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji jo īpaši apgalvo, ka neatkarīgi no tā, vai Komisijas nostāja attiecībā par Direktīvas 85/337 piemērošanu ir vai nav pareiza, Komisija ar savu rīcību rupji pārkāpa tās pamatpienākumus pret apelācijas sūdzības iesniedzējiem kā Eiropas pilsoņiem un kā personām, kuras ir pakļautas administratīvām institūcijām, un jo īpaši tā pārkāpusi labas pārvaldības, objektivitātes, tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principus, kā arī pārkāpusi Eiropas pilsoņiem paredzētās tiesībām iesniegt sūdzību.
   Apstrīdētajā rīkojumā Pirmās instances tiesa, neizskatot zaudējumu atlīdzības prasības pieņemamību, piemēroja Reglamenta 111. pantu un nolēma, ka a) prasība ir acīmredzami tiesiski nepamatota un, ka b) nav vajadzīgs turpināt procesu šajā tiesā, jo īpaši, pieņemot papildu apsvērumus un organizējot mutvārdu procesu. Tādēļ tā pilnībā noraidīja prasību un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējiem segt ne tikai savus tiesāšanās izdevumus, bet arī Komisijas tiesāšanās izdevumus. Rīkojums tika paziņots advokātam, apelācijas sūdzību iesniedzēju pārstāvim šajā lietā, ar 2006. gada 25. janvāra ierakstītu vēstuli.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēji uzskatīja, ka rīkojumā ir pieļautas juridiskas kļūdas EK līguma 225. panta otrās daļas un Eiropas Kopienu Tiesas Reglamenta 58. panta nozīmē; apelācijas sūdzība, kas paredzēta šajos pantos un šī paša Reglamenta 56. pantā, ir pieņemama, tā ir iesniegta noteiktā termiņā un ar acīmredzamu juridiski pamatotu interesi. Savā apelācijas sūdzībā apelācijas sūdzības iesniedzēji mēģina norādīt uz rīkojumā pieļautām tiesību kļūdām.
   Šīs kļūdas attiecas uz:

               i)

               apstākli, ka Pirmās instances tiesa pilnībā neizskatīja apelācijas sūdzības iesniedzēju prasības un apsvērumus attiecībā uz pārkāpumu par tiesībām iesniegt sūdzību tiktāl, ciktāl tās ir atzītas kā Eiropas pilsonības aspekts;

               ii)

               apstākli, ka Pirmās instances tiesa jebkurā gadījumā sagrozīja Ombuda 2002. gada 18. jūlija lēmuma jēgu, kas bija svarīgākais pierādījums, uz ko apelācijas sūdzības iesniedzēji balstīja savu prasību, vai jebkurā gadījumā kļūdījās, kvalificējot šo pierādījumu;

               iii)

               apstākli, ka Pirmās instances tiesa nepareizi interpretēja un kļūdaini piemēroja labas pārvaldības, objektivitātes un tiesiskās paļāvības aizsardzības principus, kā arī noteiktos gadījumos sagrozīja pierādījumu jēgu un jebkurā gadījumā tā kļūdījās prasībā norādīto faktu juridiskajā kvalifikācijā, kuri attiecās uz šo principu pārkāpumiem;

               iv)

               apstākli, ka Pirmās instances tiesa neizskatīja prasību par zaudējumu atlīdzību vai jebkurā gadījumā neizskatīja to pareizi, jo tā attiecīgo Komisijas rīcību uzskatīja kā vairāku atsevišķu pasākumu kopumu, kuri nav saistīti viens ar otru, nevis kopējā veidā, neskatoties uz to, ka minēto Kopienu tiesību, uz kurām atsaucās apelācijas sūdzības iesniedzēji, pārkāpums un ciestais kaitējums radies galvenokārt Komisijas vispārējas rīcības astoņu gadu laikā rezultātā.

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji uzskata, ka Pirmās instances tiesa nav veikusi pareizus secinājumus attiecībā uz tiesību pamatnoteikumu, kas nosaka, ka Komisija ir atbildīga par to, lai procedūras noritētu pareizā un tiesiskā veidā, un, ja tā pieļauj kļūdu, tai ir jānes finansiāla atbildība par sliktu pārvaldību. Turklāt pamatnoteikumu neievērošana attiecībā uz administratīvo iestāžu rīcību var radīt morālu kaitējumu, par ko pilsoņi var prasīt kompensāciju un zaudējumu atlīdzību.


title: Lieta F-20/12 un F-43/12: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedums — Wurster /EIGE (Civildienests — EIGE personāls — Pagaidu darbinieks — EIGE darbinieku, kas nesen iecelti vidējās vadības līmenī, vadības spēju pārbaudes procedūra — Pārcelšana amatā, kurā nav jāveic vadība — Tiesības tikt uzklausītam — Likuma piemērojamība — Jautājuma izskatīšana pēc savas ierosmes — Pamatojuma aizstāšana, ko pēc savas ierosmes veic tiesa)

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/31

      Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedums — Wurster/EIGE
      (Lieta F-20/12 un F-43/12) (1)

      (Civildienests - EIGE personāls - Pagaidu darbinieks - EIGE darbinieku, kas nesen iecelti vidējās vadības līmenī, vadības spēju pārbaudes procedūra - Pārcelšana amatā, kurā nav jāveic vadība - Tiesības tikt uzklausītam - Likuma piemērojamība - Jautājuma izskatīšana pēc savas ierosmes - Pamatojuma aizstāšana, ko pēc savas ierosmes veic tiesa)
      (2014/C 71/58)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Barbara Wurster (Viļņa, Lietuva) (pārstāvji — sākotnēji T. Bontinck un S. Woog, advokāti, vēlāk T. Bontinck un S. Greco, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Dzimumu līdztiesības institūts (EIGE) (pārstāvis — M. Velardo, advokāts)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība atcelt atbildētāja lēmumu pārcelt prasītāju no izpildvadītāja amata uz nodaļas vadītāja amatu, kura pildīšanai nav nepieciešamas ar vadīšanu saistītas iemaņas. Otrkārt, prasība atcelt EIGE direktores lēmumu noraidīt prasītājas lūgumus saņemt vadības atlīdzību par periodu no 2011. gada 1. jūnija līdz 30. septembrim

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta direktores 2011. gada 8. septembra lēmumu pārcelt B. Wurster Resursu un dokumentācijas centra nodaļas vadītājas amatā;

                  2)

                  pārējā daļā prasību noraidīt;

                  3)

                  Eiropas Dzimumu līdztiesības institūts sedz savus un atlīdzina B. Wurster tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 138, 12.5.2012., 35. lpp.; OV C 200, 7.7.2012., 21. lpp.


title: Lieta C-468/14: Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/37/EK — Tabakas izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana — 2. panta 4. punkts un 8. pants — Aizliegums laist tirgū tabaku orālai lietošanai — “Snus” (neiesaiņota zelējamā tabaka)

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/12

         Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste
   (Lieta C-468/14) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/37/EK - Tabakas izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana - 2. panta 4. punkts un 8. pants - Aizliegums laist tirgū tabaku orālai lietošanai - “Snus” (neiesaiņota zelējamā tabaka))
   (2015/C 311/13)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Cattabriga un M. Clausen)

      Atbildētāja: Dānijas Karaliste (pārstāvji – C. Thorning un M. Wolff)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atļaujot turpināt pārdot “snus” (neiesaiņotu zelējamo tabaku), Dānijas Karaliste nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 5. jūnija Direktīvas 2001/37/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu 2. panta 4. punktā un 8. pantā paredzētos pienākumus, skatot šīs normas kopā;

               2)

               piespriest Dānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 439, 8.12.2014.


title: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojums 2005. gada 2. jūnijā lietā T-125/05 R Umwelt- und Ingenieurtechnik GmbH Dresden pret Eiropas Kopienu Komisiju (Iepirkumu procedūra — Pagaidu noregulējuma tiesvedība — Steidzamība — Trūkums)

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/23

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA RĪKOJUMS

   2005. gada 2. jūnijā
   lietā T-125/05 R Umwelt- und Ingenieurtechnik GmbH Dresden pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Iepirkumu procedūra - Pagaidu noregulējuma tiesvedība - Steidzamība - Trūkums)
   (2005/C 205/43)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā T-125/05 R Umwelt- und Ingenieurtechnik GmbH Dresden, Drēzdene (Vācija), ko pārstāv H. Robls [H. Robl], advokāts, pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko pārstāv M. Vailderspins [M. Wilderspin] un S. Frīza [S. Fries], pārstāvji, kuri norādīja adresi Luksemburgā, par prasību, prioritāri, atlikt Komisijas lēmumu nepiešķirt prasītājam līguma EuropeAid/119151/D/S/UA daļu Nr. 2 ar nosaukumu “Dienvidukrainas atomelektrostaciju uzlabošanas plāns” un piešķirt līgumu citam uzņēmumam izpildi un, pakārtoti, piemērot pagaidu noregulējumu Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs 2005. gada 2. jūnijā ir izdevis rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               noraidīt prasību par pagaidu noregulējumu;

               2)

               lēmuma pieņemšana par tiesāšanās izdevumiem tiek atlikta.


title: Lieta C-425/13: Tiesas (virspalāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Padomes lēmums, ar ko pilnvaro sākt sarunas par Eiropas Savienības siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas sasaisti ar Austrālijas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu — Sarunu norādes — Īpaša komiteja — LES 13. panta 2. punkts, LESD 218. panta 2. – 4. punkts un 295. pants — Institucionālais līdzsvars

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/2

         Tiesas (virspalāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-425/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Padomes lēmums, ar ko pilnvaro sākt sarunas par Eiropas Savienības siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas sasaisti ar Austrālijas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu - Sarunu norādes - Īpaša komiteja - LES 13. panta 2. punkts, LESD 218. panta 2. – 4. punkts un 295. pants - Institucionālais līdzsvars)
   (2015/C 311/02)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Valero Jordana un F. Castillo de la Torre)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji – R. Passos un D. Warin)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – K. Michoel, M. Moore un J. P. Hix)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika, (pārstāvji – M. Smolek, J. Vláčil un E. Ruffer), Dānijas Karaliste (pārstāvji – C. Thorning, L. Volck Madsen un U. Melgaard), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze un B. Beutler), Francijas Republika (pārstāvji – D. Colas, G. de Bergues, F. Fize un N. Rouam), Nīderlandes Karaliste (pārstāves – M. Bulterman un M. de Ree), Polijas Republika (pārstāvis – B. Majczyna), Zviedrijas Karaliste (A. Falk, C. Meyer Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg un C. Hagerman), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – E. Jenkinson un M. Holt, pārstāvji, kuriem palīdz J. Holmes un B. Kennelly, barristers)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2013. gada 13. maija lēmuma, ar ko pilnvaro sākt sarunas par Eiropas Savienības emisiju kvotu tirdzniecības sistēmas sasaisti ar Austrālijas emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu, pielikuma A sadaļas “Sarunu norādes”:

                           —

                           1. punkta otro teikumu, saskaņā ar kuru “vajadzības gadījumā 1. panta 2. punktā minētā Īpašā komiteja vai Padome sagatavo detalizētas Savienības sarunu nostājas”, un

                           —

                           minētās sadaļas 3. punktā ietverto formulējumu “un definēt [..] nostājas [..] sarunām”;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas, tostarp tos, kas attiecas uz tiesvedību, kurā tika izdots rīkojums Komisija/Padome (C-425/13, EU:C:2014:91);

               4)

               Eiropas Parlaments, kā arī Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Francijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Polijas Republika, Zviedrijas Karaliste un Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 274, 21.9.2013.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 314, 18.12.2004.

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/48

         (2005/C 6/92)
   Tiesas pēdējā publikācija E
         iropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 314, 18.12.2004.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 300, 4.12.2004.

      OV C 273, 6.11.2004.

      OV C 262, 23.10.2004.

      OV C 251, 9.10.2004.

      OV C 239, 25.9.2004.

      OV C 228, 11.9.2004.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Lieta T-427/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. augustā — Laboratoire Bioderma /ITSB — Cabinet Continental ( BIODERMA )

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/21

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. augustā — Laboratoire Bioderma/ITSB — Cabinet Continental (“BIODERMA”)
   (Lieta T-427/11)
   2011/C 298/40
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Laboratoire Bioderma (Liona, Francija) (pārstāvis — A. Teston, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Cabinet Continental (Parīze, Francija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju padomes 2011. gada 28. februāra lēmumu;

               —

               noraidīt sabiedrības Cabinet Continental pieteikumu par reģistrētas preču zīmes spēkā neesamības atzīšanu;

               —

               piespriest ITSB un/vai lietas dalībniecei, kura iesniegusi pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu, atlīdzināt visus šajā tiesvedībā prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest lietas dalībniecei, kura iesniegusi pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu, atlīdzināt prasītājai procesā Anulēšanas nodaļā un Apelāciju padomē radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “BIODERMA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 3., 5. un 44. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 3 136 892

      Kopienas preču zīmes īpašniece: Laboratoire Bioderma

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Cabinet Continental

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu tika iesniegts, pamatojoties uz Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 7. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu un atzīt Kopienas preču zīmi Nr. 3 136 892 par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 75. panta pārkāpums, jo apstrīdētais esot ir kļūdains cita starpā attiecībā uz konkrētās preču zīmes nozīmi grieķu valodā un šīs preču zīmes uztveri Grieķijas sabiedrībā


title: Lieta T-159/05: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko unipor-Ziegel Marketing GmbH iesniedza 2005. gada 22. aprīlī

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/26

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko unipor-Ziegel Marketing GmbH iesniedza 2005. gada 22. aprīlī
   (Lieta T-159/05)
   (2005/C 171/43)
   valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 22. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla unipor-Ziegel Marketing GmbH, Minhene (Vācija), kuru pārstāv A. Bešornera [A. Beschorner] un B. Glazera [B Glaser], Rechtsanwältinnen.

      Ewald Dörken AG, Herdeke [Herdecke] (Vācija) arī piedalījās procesā ITSB Apelāciju padomē.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2005. gada 18. februāra lēmumu lietā R 491/04-2-DELTA;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu:

               Vārdiskā preču zīme “DELTA” attiecībā uz 6. un 19. klasē ietilpstošajām precēm (Kopienas preču zīme Nr. 683458)

               Kopienas preču zīmes īpašnieks:

               Ewald Dörken AG

               Lietas dalībnieks, kas lūdz Kopienas preču zīmi atzīt par spēkā neesošu:

               Prasītāja

               ITSB Anulēšanas nodaļas lēmums:

               Pieteikumu atzīt par spēkā neesošu noraidīt

               ITSB Apelāciju padomes lēmums:

               Apelāciju noraidīt

               Izvirzītie pamati:

                           —

                           Apstrīdētais lēmums iestājas pret Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu, jo reģistrētajai preču zīmei nav preču zīmes īpašību;

                           —

                           Apstrīdētais lēmums iestājas pret Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo reģistrētajai preču zīmei nav atšķirtspējas;

                           —

                           Apstrīdētais lēmums iestājas pret Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, jo reģistrētā preču zīme jāsaglabā brīvai lietošanai un tās reģistrācija veido nepieļaujamu monopolizāciju


title: Lieta C-315/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Landesgerichts Klagenfurt (Austrija) 2007. gada 9. jūlija rīkojumu — A-Punkt Schmuckhandels GmbH / Claudia Schmidt

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Landesgerichts Klagenfurt (Austrija) 2007. gada 9. jūlija rīkojumu — A-Punkt Schmuckhandels GmbH/Claudia Schmidt

   (Lieta C-315/07)
   (2007/C 269/31)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Landesgerichts Klagenfurt
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: A-Punkt Schmuckhandels GmbH

      Atbildētāja: Claudia Schmidt

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai kādas dalībvalsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem ir aizliegta sudraba rotaslietu pārdošana, apmeklējot privātpersonas, lai pārdotu sudraba rotaslietas un pieņemtu to pasūtījumus, kur katras rotaslietas pārdošanas cena nepārsniedz EUR 40, veido brīvas preču aprites ierobežojumu EKL 28. un 30. panta nozīmē, ja Kopienas precēm pieeja tirgum ir iespējama tikai tad, ja šīm precēm piemēro papildus apgrūtinājumu izmaksu veidā, lai izmainītu pārdošanas struktūru un izmainītu un paplašinātu sortimentu?

               2)

               Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša, vai dalībvalsts tiesību akti, kas pretēji EKL 28. un 30. pantam aizliedz sudraba rotaslietu pārdošanu, kur katras rotaslietas pārdošanas cena nepārsniedz EUR 40, apmeklējot privātpersonas, lai pārdotu, respektīvi, pieņemtu šo sudraba rotaslietu pasūtījumus, ir attaisnojošs un samērīgs pasākums, kas liedz indivīdam tiesības pārdot sudraba rotaslietas, kur katras rotaslietas pārdošanas cena nepārsniedz EUR 40, apmeklējot privātpersonas, lai pārdotu sudraba rotaslietas un pieņemtu to pasūtījumus?


title: Lieta C-447/14 P: Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 12. marta rīkojums – Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (likvidācijas procesā)/Eiropas Komisija, Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH, Knochen-und Fett-Union GmbH (KFU)

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/22

         Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 12. marta rīkojums – Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (likvidācijas procesā)/Eiropas Komisija, Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH, Knochen-und Fett-Union GmbH (KFU)

   (Lieta C-447/14 P) (1)

   (2015/C 213/39)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 421, 24.11.2014.


title: Lieta C-2/10: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 21. jūlija spriedums ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia , Itālija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl, Eolica di Altamura Srl/Regione Puglia (Vide — Direktīva 92/43/EEK — Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība — Direktīva 79/409/EEK — Savvaļas putnu aizsardzība — Īpaši aizsargājamas dabas teritorijas, kuras ietilpst Eiropas ekoloģiskajā tīklā Natura 2000 — Direktīva 2009/28/EK un Direktīva 2001/77/EK — Atjaunojami enerģijas avoti — Valsts tiesību akti — Aizliegums uzstādīt vēja ģeneratorus, kas nav paredzēti pašpatēriņam — Projekta ietekmes uz vidi novērtējuma neesamība)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/8

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 21. jūlija spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia, Itālija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl, Eolica di Altamura Srl/Regione Puglia

   (Lieta C-2/10) (1)

   (Vide - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība - Direktīva 79/409/EEK - Savvaļas putnu aizsardzība - Īpaši aizsargājamas dabas teritorijas, kuras ietilpst Eiropas ekoloģiskajā tīklā Natura 2000 - Direktīva 2009/28/EK un Direktīva 2001/77/EK - Atjaunojami enerģijas avoti - Valsts tiesību akti - Aizliegums uzstādīt vēja ģeneratorus, kas nav paredzēti pašpatēriņam - Projekta ietekmes uz vidi novērtējuma neesamība)
   2011/C 269/12
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl un Eolica di Altamura Srl

      Atbildētājs: Regione Puglia

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu —Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvas 2001/77/EK par tādas elektroenerģijas pielietojuma veicināšanu iekšējā elektrības tirgū, kas ražota, izmantojot neizsīkstošos enerģijas avotus (OV L 283, 33. lpp.), Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvas 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK (OV L 140, 16. lpp.), Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (OV L 13, 1. lpp.) un Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.) interpretācija — Valsts un reģionālais tiesiskais regulējums, ar kuru ir aizliegts uzstādīt visu veidu vēja enerģijas ražošanas iekārtas, kas nav paredzētas pašu patēriņam un atrodas KNT un ĪAT teritorijās, kas veido ekoloģisko tīklu “Natura 2000” — Ietekmes uz vidi novērtēšanas neveikšana

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību, Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīva 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību, Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīva 2001/77/EK par tādas elektroenerģijas pielietojuma veicināšanu iekšējā elektrības tirgū, kas ražota, izmantojot neizsīkstošos enerģijas avotus, Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tām nav pretrunā tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts aizliegums uzstādīt vēja ģeneratorus, kuri nav paredzēti pašpatēriņam, tīklā “Natura 2000” ietilpstošajās teritorijās, neveicot iepriekšēju projekta, kas ir saistīts ar attiecīgo teritoriju, ietekmes uz vidi novērtēšanu, tiktāl, ciktāl tiek ievēroti nediskriminācijas princips un samērīguma princips.

      (1)  OV C 63, 13.03.2010.


title: Lieta C-642/15 P: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 1. decembra spriedums – Toni Klement/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Bullerjan GmbH Apelācija — Regula (EK) Nr. 207/2009 — Eiropas Savienības preču zīme — Trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo krāsns formu — 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Pieteikums par Eiropas Savienības preču zīmes atcelšanu — 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkts — Preču zīmes faktiska izmantošana — Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu noraidīšana

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/13

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 1. decembra spriedums – Toni Klement/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Bullerjan GmbH

   (Lieta C-642/15 P) (1)

   (Apelācija - Regula (EK) Nr. 207/2009 - Eiropas Savienības preču zīme - Trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo krāsns formu - 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Pieteikums par Eiropas Savienības preču zīmes atcelšanu - 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkts - Preču zīmes faktiska izmantošana - Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu noraidīšana)
   (2017/C 030/13)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Toni Klement (pārstāvis – J. Weiser, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – A. Schifko), Bullerjan GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 24. septembra spriedumu Klement/ITSB – Bullerjan (Krāsns forma) (T-211/14, nav publicēts, EU:T:2015:688);

               2)

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

               3)

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

      (1)  OV C 68, 22.2.2016.


title: Lieta T-516/15: Prasība, kas celta 2015. gada 7. septembrī – Gruppe Nymphenburg Consult/ITSB (“Limbic® Types”)

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/48

         Prasība, kas celta 2015. gada 7. septembrī – Gruppe Nymphenburg Consult/ITSB (“Limbic® Types”)
   (Lieta T-516/15)
   (2015/C 354/59)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gruppe Nymphenburg Consult AG (Minhene, Vācija) (pārstāvji: R. Kunze un G. Würtenberger, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Limbic® Types” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 316 469

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 23. jūnija lēmums lietā R 1974/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu attiecībā uz Kopienas preču zīmes “Limbic® Types” reģistrācijas pieteikumu Nr. 12 316 469;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 63. panta, 75. panta pirmā teikuma un 76. panta pārkāpums.


title: Lieta T-291/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Mohammad Reza Fardoom un Michael Ashbrook iesniedza 2005. gada 25. jūlijā

text:
               17.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 229/37

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Mohammad Reza Fardoom un Michael Ashbrook iesniedza 2005. gada 25. jūlijā
   (Lieta T-291/05)
   (2005/C 229/77)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 25. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Muhameds Reza Fardums [Mohammad Reza Fardoom] ar dzīvesvietu Rūdsursūrā [Roodt-sur-Syre] (Luksemburga) un Maikls Ašbruks [Michael Ashbrook], ar dzīvesvietu Štrāsenē [Strassen] (Luksemburga), kuru pārstāv Žils Buneu [Gilles Bounéou] un Frederiks Frabeti [Frédéric Frabetti], kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt nodaļas “Sociālais dialogs” vadītāja 2004. gada 4. novembrī pieņemtos lēmumus, ar kuriem atteikts izdot pavēles par komandējumu, lai piedalītos sanāksmē ar komisāru 2004. gada 13. septembrī, kas paziņoti 2004. gada 9. septembrī;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Kā arodbiedrības organizācijas locekļi prasītāji tika uzaicināti uz tikšanos ar komisāru 2004. gada 13. septembrī. Lai piedalītos šajā sanāksmē, prasītāji iesniedza pieteikumu nolūkā saņemt pavēli par komandējumu. Šo pieteikumu tiešais vadītājs apstiprināja tikai pēc četrdesmit vienas dienas. Balstoties uz šo nokavējumu, par pavēles izsniegšanu atbildīgā persona atteica izdot pavēles par komandējumu.
   Prasītāji lūdz atcelt šo pēdējo lēmumu. Savas prasības pamatojumam tie uzsver, ka ir pārkāpts Civildienesta noteikumu 24.a pants, brīvība apvienoties arodbiedrībās, vienlīdzīgas attieksmes princips, nediskriminācijas princips, kā arī atsaucas uz patvaļīgu rīcību. Šajā kontekstā prasītāji norāda, ka savus pieteikumus viņi ir iesnieguši termiņā un ka viņi nevar būt atbildīgi par to, ka tie tika parakstīti ar novēlošanos. Prasītāji tāpat uzsver, ka pieteikumos par komandējumu nebija prasīts segt izdevumus un ka tādējādi nebija jālemj par iestādes budžeta piesaistīšanu a posteriori.

   Prasītāji atsaucas arī uz principa sniegt pamatojumu, kā arī Komisijas rūpības pienākuma pārkāpumu.


title: Lieta T-245/05: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko The Black & Decker Corporation iesniedza 2005. gada 4. jūlijā

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/46

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko The Black & Decker Corporation iesniedza 2005. gada 4. jūlijā
   (Lieta T-245/05)
   (2005/C 217/101)
   valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 4. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla The Black & Decker Corporation, Tovnsona [Townson], Mērilendas štats (ASV), kuru pārstāv P. Heriss [P. Harris], Solicitor.

      Atlas Copco Aktiebolag, Stokholma (Zviedrija) arī piedalījās procesā ITSB Apelāciju padomē.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 19. aprīļa lēmumu lietā R 723/2004-1;

               —

               pasludināt iebildumus B 499 004 par nepieņemamiem;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā procesā un apelācijas procesā.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs:

               Prasītāja

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Krāsaina grafiska preču zīme melnā un dzeltenā krāsā instrumenta formā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē (pārnēsājamie rokas elektriskie instrumenti utt.)

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Nereģistrētas preču zīmes un apzīmējumi, kas tiek lietoti tirdzniecībā visās dalībvalstīs attiecībā uz elektriskajiem instrumentiem

               ITSB Iebildumu nodaļas lēmums:

               Iebildumus noraidīt kā nepieņemamus

               ITSB Apelāciju padomes lēmums:

               Apstrīdēto lēmumu atcelt un nosūtīt to Iebildumu nodaļai atkārtotai izskatīšanai

               Izvirzītie pamati:

               Prasītāja apgalvo, ka iebildumi bija jānoraida kā nepieņemami, jo tajos netika pietiekami skaidri norādītas agrākās preču zīmes un apzīmējumi, uz kuriem tie ir balstīti, pārkāpjot Regulas Nr. 2868/1995 (1) 18. noteikuma 1. punktu

      (1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 15.12.1995., 1. lpp.).


title: Lieta C-406/07: Prasība, kas celta 2007. gada 4. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/34

         Prasība, kas celta 2007. gada 4. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-406/07)
   (2007/C 269/58)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Triandafillou)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika nav izpildījusi:

                           a)

                           pienākumus, kas tai ir uzlikti saskaņā ar EKL 56. un 43. pantu un EEZ nolīguma 40. un 31. pantu, jo tā ārvalstu izcelsmes dividendēm piemēro nodokļu režīmu, kas ir nelabvēlīgāks nekā Grieķijas izcelsmes dividendēm piemērojamais režīms;

                           b)

                           pienākumus, kas tai ir uzlikti saskaņā ar EKL 43. pantu un EEZ nolīguma 31. pantu, atstājot spēkā Ienākuma nodokļa kodeksa (Likums 2238/1994 — redakcijā, kas pēdējo reizi grozīta ar Likumu 3296/2004) noteikumus, saskaņā ar kuriem ārvalstu līgumsabiedrībām Grieķijā ir uzlikta smagāka nodokļu nasta nekā vietējām līgumsabiedrībām;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija uzskata, ka dalībvalstis nevar uzlikt ārvalstu izcelsmes dividendēm augstāku nodokli nekā to nodokli, kas tiek uzlikts Grieķijas izcelsmes dividendēm.
   Grieķijas nodokļu tiesiskajā regulējumā paredzētā atbrīvojuma no nodokļa mērķis ir novērst nodokļu dubulto uzlikšanu sabiedrības ienākumiem, kas ir izmaksāti akcionāriem, bet šo atbrīvojumu piemēro vienīgi Grieķijas izcelsmes dividendēm.
   Līdz ar to Grieķijas nodokļu tiesiskā regulējuma sekas ir tādas, ka personas, kas ir nodokļu maksātāji Grieķijā, tiek atturētas ieguldīt savu kapitālu sabiedrībās, kas ir dibinātas citā dalībvalstī.
   Tāpat Grieķijas nodokļu tiesiskais regulējums ierobežo citās dalībvalstīs dibinātas sabiedrības, jo ar šo tiesisko regulējumu šīm sabiedrībām tiek traucēts iegūt kapitālu Grieķijā.
   Tā kā ienākumiem no ārvalsts izcelsmes kapitāla tiek piemērots nelabvēlīgāks nodokļu režīms nekā Grieķijā dibinātu sabiedrību izmaksātajām dividendēm, Grieķijā rezidējošiem investoriem citās dalībvalstīs dibinātu sabiedrību akcijas ir mazāk pievilcīgas nekā to sabiedrību akcijas, kuras ir reģistrētas Grieķijā.
   No iepriekš minētā izriet, ka tādi tiesību noteikumi kā šajā lietā izskatāmie ir ierobežojumi kapitāla brīvai kustībai, kurus principā aizliedz EKL 56. pants.
   Attiecībā uz personām, kas maksā visus nodokļus Grieķijā un kuru īpašumā ir ārvalstu akcijas, kas tām ļauj reāli ietekmēt sabiedrības lēmumus un vadīt tās darbības, runa ir arī par ierobežojumu brīvībai veikt uzņēmējdarbību, ko aizliedz EKL 43. pants.


title: Lieta T-170/12: Prasība, kas celta 2012. gada 10. aprīlī — Beyond Retro /ITSB– S&K Garments ( “BEYOND VINTAGE” )

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/23

         Prasība, kas celta 2012. gada 10. aprīlī — Beyond Retro/ITSB– S&K Garments (“BEYOND VINTAGE”)
   (Lieta T-170/12)
   2012/C 194/39
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beyond Retro Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — S. Malynicz, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: S&K Garments, Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 31. janvāra lēmumu apvienotajās lietās R 493/2011-4 un R 548/2011-4; un

               —

               piespriest Birojam un otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: starptautiska reģistrācija vārdiskai preču zīmei “BEYOND VINTAGE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 14., 18. un 25. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. W 994046

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 5629035 vārdiskai preču zīmei “BEYOND RETRO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 25. un 35. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzības iesniedzējas apelācijas sūdzību lietā R 548/2011-4 un atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu lietā R 493/2011-4

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums