title: Lieta C-308/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2013. gada 9. aprīļa spriedumu lietā T-336/11 Società Italiana Calzature SpA /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 5. jūnijā iesniedza Società Italiana Calzature SpA

text:
               10.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/2

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2013. gada 9. aprīļa spriedumu lietā T-336/11 Società Italiana Calzature SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 5. jūnijā iesniedza Società Italiana Calzature SpA

   (Lieta C-308/13 P)
   2013/C 233/03
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Società Italiana Calzature SpA (pārstāvji — A. Rapisardi un C. Ginevra, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un VICINI SpA

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt spriedumu Nr. 564397, kuru Eiropas Savienības Vispārējās tiesa 2013. gada 9. aprīlī pasludināja lietā T-336/11 un kas paziņots tajā pašā dienā, un apmierināt Società Italiana Calzature SpA (turpmāk tekstā — “SIC”) prasības pieteikumā pirmajā instancē izvirzītos prasījumus, atcelt Apelāciju otrās padomes 2011. gada 8. aprīļa lēmumu lietā R 634/2010-2 un saskaņā ar Iebildumu nodaļas 2010. gada 5. marta lēmumu par iebildumiem Nr. B 1 350 711 konstatēt un atzīt, ka ir atsakāma Kopienas preču zīmes “VICINI” Nr. 6513386 reģistrācija, jo tā nav jaunums, ciktāl tā ir sajaucami līdzīga agrākam vārdiskam apzīmējumam “ZANOTTI”, kas ir reģistrēts kā Kopienas preču zīme Nr. 244 277 un Itālijas preču zīme Nr. 452 869, kuras īpašniece ir SIC;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus un nodevas abās instancēs;

               —

               piespriest VICINI S.p.A. pilnībā atlīdzināt SIC izdevumus saistībā ar iepriekšējām procesa stadijām Iebildumu nodaļā un Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Vispārējās tiesas spriedumā neesot norādīts pietiekams pamatojums un tas esot pretrunīgs. Grafiskā elementa vizuālais pārākums, salīdzinot ar reģistrācijai pieteiktās preču zīmes vārdisko elementu, un tas, ka vārdam “ZANOTTI” ir pievienoti vārdi “Giuseppe” un “Design”, nav pietiekami, lai izslēgtu sajaukšanas iespējas starp konfliktējošajām preču zīmēm pastāvēšanu, ņemot vērā konkrētajiem elementiem piemītošās īpašības un it īpaši to, ka tiem nav atšķirtspējas.
   Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu, uzskatot, ka vārdam “ZANOTT”, kas ir reģistrācijai pieteiktās preču zīmes vārdiskais elements, nav autonoma atšķirtspējīga pozīcija, tādējādi izslēdzot no šī viedokļa arī konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespējas pastāvēšanu.


title: Lieta T-464/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 10. jūnija spriedumu lietā F-133/15 HI/Komisija 2016. gada 22. augustā iesniedza HI

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/24

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 10. jūnija spriedumu lietā F-133/15 HI/Komisija 2016. gada 22. augustā iesniedza HI

   (Lieta T-464/16 P)
   (2016/C 371/26)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: HI (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – M. Velardo, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt 2016. gada 10. jūnija spriedumu lietā F-133/15 un Vispārējai tiesai pašai taisīt spriedumu šajā lietā;

               —

               pakārtoti, nosūtīt lietu atpakaļ Civildienesta tiesai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats ir balstīts uz Eiropas Savienības tiesību pārkāpumu attiecībā uz pienākumu norādīt pamatojumu un tiesībām uz aizstāvību, ciktāl Eiropas Komisijas iecēlējinstitūcija detalizēti nenorādīja iemeslus, kas pamato tās lēmumu noteikt apelācijas sūdzības iesniedzējai kā disciplinārsodu pazemināšanu par divām pakāpēm vienā un tajā pašā funkciju grupā.

               2.

               Otrais pamats ir balstīts uz Eiropas Savienības tiesību pārkāpumiem, kurus Civildienesta tiesa (turpmāk tekstā – “CDT”) esot pieļāvusi attiecībā uz saprātīga termiņa ievērošanu, tiesībām uz aizstāvību, kā arī pienākumu norādīt pamatojumu. CDT turklāt esot arī sagrozījusi faktus un pierādījumus.

               3.

               Trešais pamats ir balstīts uz faktu un pierādījumu sagrozīšanu, kā arī Eiropas Savienības tiesību un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta pārkāpumu, ko esot izdarījusi CDT.

               4.

               Ceturtais pamats ir balstīts uz samērīguma principa pārkāpumu, ko esot pieļāvusi CDT.


title: Lieta C-390/12: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 30. aprīļa spriedums ( Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (sākotnēji – Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich ) (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedības, ko ierosināja Robert Pfleger , Autoart a.s. , Mladen Vucicevic , Maroxx Software GmbH , Ing. Hans-Jörg Zehetner LESD 56. pants — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 15. – 17., 47. un 50. pants — Brīvība izvēlēties profesiju un tiesības strādāt, darījumdarbības brīvība un tiesības uz īpašumu, tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, princips ne bis in idem  — 51. pants — Piemērošanas joma — Savienības tiesību īstenošana — Azartspēles — Ierobežojošs dalībvalsts tiesiskais regulējums — Administratīvie sodi un kriminālsodi — Primāri vispārējo interešu apsvērumi — Samērīgums

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/3

         Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 30. aprīļa spriedums (Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (sākotnēji – Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich) (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedības, ko ierosināja Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH, Ing. Hans-Jörg Zehetner

   (Lieta C-390/12) (1)

   (LESD 56. pants - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 15. – 17., 47. un 50. pants - Brīvība izvēlēties profesiju un tiesības strādāt, darījumdarbības brīvība un tiesības uz īpašumu, tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, princips ne bis in idem - 51. pants - Piemērošanas joma - Savienības tiesību īstenošana - Azartspēles - Ierobežojošs dalībvalsts tiesiskais regulējums - Administratīvie sodi un kriminālsodi - Primāri vispārējo interešu apsvērumi - Samērīgums)
   2014/C 194/03
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (sākotnēji – Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich)

      Pamatlietas puses

      Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH, Ing. Hans–Jörg Zehetner

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich – LESD 56. panta, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 15.–17., 47. un 50. panta interpretācija – Azartspēles – Dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru, paredzot kriminālsodu, bez kompetentās iestādes izsniegtas koncesijas aizliegta mazu likmju spēļu rīkošana azartspēļu automātos (“kleines Glücksspiel”) – Samērīguma princips

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir pamatlietā, ja šī tiesiskā regulējuma patiesais mērķis nav spēlētāju aizsardzība vai cīņa pret noziedzību un tas reāli neatbilst rūpēm samazināt azartspēļu iespējas vai saskaņoti un sistemātiski apkarot ar azartspēlēm saistīto noziedzību

      (1)  OV C 343, 10.11.2012


title: Lieta T-249/06: Prasība, kas celta 2006. gada 8. septembrī — Niko Tube un Nyzhniodniprovskyi Tube Rolling Plant pret Padomi

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/28

         Prasība, kas celta 2006. gada 8. septembrī — Niko Tube un Nyzhniodniprovskyi Tube Rolling Plant pret Padomi
   (Lieta T-249/06)
   (2006/C 261/53)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Nikopol Seamless Tubes Plant Closed Joint Stock Company (Niko Tube), Nikopol (Ukraina) un Nyzhniodniprovskyi Tube Rolling Plant Open Joint Stock Company, Dnipropetrovsk (Ukraina) (pārstāvji — H.-G. Kamann and P. Vander Schueren, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto Regulu, ciktāl tā attiecas uz prasītājām;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājas, kas ir Ukrainas bezšuvju cauruļu un cauruļvadu ražotājas, lūdz atcelt Padomes Regulu Nr. 954/2006 (1), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu — tostarp Ukrainas izcelsmes — bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam.
   Savu prasību pamatojot prasītājas apgalvo, ka Padome:

               —

               noteica normālo vērtību, pamatojoties uz acīmredzamu kļūdu novērtējumā un pretēji nediskriminācijas principam, ņemot vērā izstrādājumus, kurus prasītājas neražoja;

               —

               noteica būtisku kaitējumu, pārkāpjot Pamatregulas (2) 3. pantu, ievērojot, ka Kopienas ražotāji nesadarbojās pilnībā;

               —

               pārkāpa Pamatregulas 5. panta 4. punktu, neizbeidzot procedūru, ievērojot, ka Kopienas ražotāji nesadarbojās;

               —

               pieļāva acīmredzamu kļūdu novērtējumā atbilstoši Pamatregulas 2. panta 10. punktam, no tirdzniecības sabiedrības Sepco eksporta cenas atskaitot prezumētu komisijas maksu;

               —

               pārkāpa nediskriminācijas principu apsverot un beidzot noraidot prasītāju piedāvājumu uzņemties saistības; un

               —

               pārkāpa prasītāju tiesības uz aizstāvēšanos un EKL 253. pantu, pienācīgi nenorādot sava lēmuma pamatojumu.

      (1)  Padomes 2006. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 954/2006, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 2320/97 un Padomes Regulu (EK) Nr. 348/2000, pārtrauc starpposma un termiņa beigu pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par, inter alia, Krievijas un Rumānijas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu, un pārtrauc starpposma pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par dažu, inter alia, Krievijas un Rumānijas, Horvātijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu (OV 2006 L 175, 4. lpp.).

      (2)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 1996 L 56, 1. lpp.).


title: Lieta C-523/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. oktobrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – MA.T.I. SUD SpA/Società Centostazioni SpA

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. oktobrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – MA.T.I. SUD SpA/Società Centostazioni SpA

   (Lieta C-523/16)
   (2017/C 022/07)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: MA.T.I. SUD SpA

      Atbildētāja: Società Centostazioni SpA

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Lai gan dalībvalstīm ir tiesības noteikt maksu par sākotnēju palīdzību neatbilstību novēršanas nolūkā, vai Kopienu tiesībām ir pretrunā 2006. gada Leģislatīvā dekrēta Nr. 163 – redakcijā, kas bija spēkā aplūkojamā paziņojuma dienā [..] – 38. panta 2.a punkts, ja tajā ir paredzēts maksāt “naudas sodu” līgumslēdzējas iestādes noteiktā apmērā (“ne mazāk par 0,1 % un ne vairāk par 1 % no iepirkuma vērtības, un katrā ziņā ne vairāk par EUR 50 000, kuru samaksu garantē pagaidu galvojums”), jo naudas soda summa ir pārmērīgi augsta un pašam naudas sodam ir iepriekš noteikts raksturs, bez gradācijas atkarībā no konkrētās noregulējamās situācijas, proti, novēršamās neatbilstības nopietnības?

               2)

               Vai, gluži pretēji, pats 2006. gada Leģislatīvā dekrēta Nr. 163 38. panta 2.a punkts (arī redakcijā, kas bija spēkā iepriekš norādītajā datumā) ir pretrunā Kopienu tiesībām, jo pašu sākotnējās palīdzības maksu var uzskatīt par tādu, kas ir pretrunā tirgus maksimālas atvērtības konkurencei principam, kam atbilst iepriekš minētais mehānisms, kā rezultātā darbība, kas šajā ziņā jāveic līgumslēdzējai iestādei, faktiski nozīmē tai ar likumu noteiktu pienākumu izpildi, lai sabiedrības interesēs sasniegtu iepriekš norādīto izvirzīto mērķi?


title: Lieta C-341/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 16. jūnijā iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Hanssen Beleggingen BV/Tanja Prast-Knipping

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 16. jūnijā iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Hanssen Beleggingen BV/Tanja Prast-Knipping

   (Lieta C-341/16)
   (2016/C 326/24)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Hanssen Beleggingen BV

      Atbildētāja: Tanja Prast-Knipping

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1) 22. panta 4. punktā ietvertais tiesvedības jēdziens “attiecībā uz [..] preču zīmju [..] reģistrāciju vai likumību” attiecas arī uz prasību pret Beniluksa preču zīmju reģistrā reģistrētas Beniluksa preču zīmes oficiālu preču zīmes īpašnieci par paziņojumu Beniluksa Preču zīmju birojam, ka atbildētājai nav tiesību uz attiecīgo preču zīmi un viņa atsakās no reģistrācijas kā preču zīmes īpašniece?

      (1)  OV L 2001, L 12, 1. lpp.


               19.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/35

         EBTA Uzraudzības iestādes 2015. gada 21. janvārī iesniegtā prasība pret Islandi
   (lieta E-1/15)
   (2015/C 92/09)
   EBTA Uzraudzības iestāde (Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium), ko pārstāvēja Xavier Lewis un Øyvind Bø, 2015. gada 21. janvārī EBTA Tiesai iesniedza prasību pret Islandi.
   EBTA Uzraudzības iestāde pieprasa, lai EBTA Tiesa:

               1)

               pasludina, ka Islande, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus un/vai nekavējoties nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par pasākumiem, kas vajadzīgi, lai īstenotu Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XXIV nodaļas 1.a punkta septītajā ievilkumā minēto aktu (Komisijas Direktīva 2010/26/ES (2010. gada 31. marts), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/68/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai), kas pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minētā akta 3. pantu un Līguma 7. pantu;

               2)

               piespriež Islandei segt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats:

               —

               pieprasījums attiecas uz to, ka Islande līdz 2014. gada 18. februārim nav ievērojusi EBTA Uzraudzības iestādes 2013. gada 18. decembrī sniegto argumentēto atzinumu par to, ka minētā valsts nav ieviesusi savā tiesību sistēmā Komisijas Direktīvu 2010/26/ES (2010. gada 31. marts), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/68/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai, kas minēta Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XXIV nodaļas 1.a punkta septītajā ievilkumā un kas pielāgota Līgumam ar tā 1. protokolu (“Akts”),

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde norāda, ka Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar Akta 3. pantu un EEZ līguma 7. pantu, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus un/vai nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par pasākumiem, kas vajadzīgi Akta īstenošanai.


title: Tiesas rīkojums (ceturtā palāta) 2005. gada 22. februārī Lietā C-480/04: kriminallietā pret Antonello D'Antonio (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nepieņemamība)

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/21

      TIESAS RĪKOJUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 22. februārī
   Lietā C-480/04: kriminallietā pret Antonello D'Antonio
       (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nepieņemamība)
   (2005/C 182/40)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-480/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Tribunale di Viterbo (Itālija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 2. novembrī un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 17. novembrī, krimināllietā pret Antonello D'Antonio [Antonello D' Antonio], Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [K. Lenaerts], tiesneši N. Kolnerika [N. Colneric] un K. Šīmans [K. Schiemann] (referents), ģenerāladvokāte K. Štiksa-Hakla [C. Stix-Hackl], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 22. februārī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Tribunale di Viterbo iesniedza ar 2004. gada 2. novembra lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

      (1)  OV C 31, 05.02.2005.


title: Lieta C-486/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) 2006. gada 27. novembra rīkojumu — BVBA Van Landeghem pret Beļģijas valsti

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) 2006. gada 27. novembra rīkojumu — BVBA Van Landeghem pret Beļģijas valsti
   (Lieta C-486/06)
   (2007/C 20/17)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hof van beroep te Antwerpen
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: BVBA Van Landeghem

      Atbildētāja: Beļģijas valsts
   Prejudiciālie jautājumi

      Vai “pikapi” — t. i. motorizēti transporta līdzekļi, kas sastāv, pirmkārt, no slēgtas kabīnes, kas kalpo par pasažieru salonu, turklāt zem vadītāja sēdvietas vai sēdekļa atrodas salokāmi vai izņemami sēdekļi, kas piestiprināmi trijos punktos, un, otrkārt, no kravas nodalījuma, kas nodalīts no kabīnes un nav augstāks par 50 cm, kas var tikt atvērts tikai no aizmugures un kam nav aprīkojuma kravas nostiprināšanai; kuriem ir ļoti ekskluzīvs salona aprīkojums ar visām opcijām (ieskaitot elektrisku sēdekļu pozīcijas mainīšanu, elektriski vadāmus spoguļus un logus, stereo iekārtu ar CD atskaņotāju), bremžu pretbloķēšanas sistēmu [ABS], ar 4-8 litru tilpuma automātiska pārslēga benzīna dzinēju ar ļoti augstu degvielas patēriņu, pilnpiedziņu un luksusa (sporta) riteņu diskiem, laika posmā no 1995. gada 10. aprīļa līdz 1997. gada 4. decembrim 1997, laižot brīvā apgrozībā un deklarējot kā vieglās automašīnas un citas, galvenokārt pasažieru pārvadāšanai ražotas automašīnas (izņemot tās, kas iekļaujamas tarifa pozīcijā 8702), ieskaitot kombinētus transporta līdzekļus un sporta automašīnas, ir iekļaujami tolaik spēkā esošās Kombinētās nomenklatūras (sākotnēji pieņemta ar Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2658/87 (1) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, OV L 256 no 1987. gada 7. septembra, 1. lpp.) tarifa pozīcijā 8703, vai arī kā kravas automašīnas ir iekļaujami tolaik spēkā esošās Kombinētās nomenklatūras tarifa pozīcijā 8704, vai arī ir iekļaujami citā tarifa pozīcijā, nevis tolaik spēkā esošās Kombinētās nomenklatūras tarifa pozīcijā 8703 vai 8704?

      (1)  OV L 256, 1 lpp.


title: Lieta C-144/08: Prasība, kas celta 2008. gada 8. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Somijas Republika

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/14

         Prasība, kas celta 2008. gada 8. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Somijas Republika
   (Lieta C-144/08)
   (2008/C 171/24)
   Tiesvedības valoda — somu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — I. Koskinen, D. Triantafyllou)

      Atbildētāja: Somijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, izmantojot nepilnīgu pastāvīgās dzīvesvietas definīciju iespējamo atbrīvojumu no nodokļa saistībā ar noteiktu transporta līdzekļu ievešanu uz laiku noteikšanai, Somijas Republika ir pārkāpusi pienākumus, ko tai uzliek 7. panta 1. punkts Padomes 1983. gada 28. marta Direktīvā 83/182/EEK par nodokļu atbrīvojumiem, ko Kopienā piemēro dažu transportlīdzekļu pagaidu ievešanai no vienas dalībvalsts citā (1),

               —

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Iespējamā atbrīvojuma no nodokļa noteikšanai Direktīvas 83/182/EEK 7. panta 1. punkts ietver regulējumu par pastāvīgo dzīvesvietu, no kura vadās dalībvalsts, kuras tiesiskais regulējums tiek piemērots transporta līdzekļa ievešanai uz laiku, kā arī dalībvalsts, kurai ir tiesības iekasēt nodokļus par attiecīgo transporta līdzekli. Direktīvas 83/182/EEK 7. panta 1. punktā ir paredzēti daži izņēmumi no noteikumiem, saskaņā ar kuriem pastāvīgā dzīvesvieta ir tā vieta, kurā persona dzīvo vismaz 185 dienas gadā. It īpaši saskaņā ar 7. panta 1. punkta otro daļu par personas, kurai profesionālas saiknes un personiskās saknes ir dažādām vietām un kura tādēļ pārmaiņus uzturas dažādās vietās divās vai vairākās dalībvalstīs, pastāvīgo dzīvesvietu ir uzskatāma vieta, ar kuru tai ir personiska saikne, ja šī persona tajā regulāri atgriežas. Tomēr ir tieši precizēts, ka tas nav nepieciešams, ja persona uzturas dalībvalstī noteikta ilguma uzdevuma veikšanai.
   Taču Somijas tiesību normās šāds regulāras atgriešanās nosacījums ir paredzēts arī tiem gadījumiem, kad persona uzturas Somijā noteikta ilguma uzdevuma veikšanai. Līdz ar to Somija nav savās tiesību normās atbilstoši transponējusi Direktīvas 83/182/EEK 7. panta 1. punktu.

      (1)  OV 1983, L 105, 59. lpp.


title: Lieta C-165/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. aprīlī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) — Cosima Barberio/Ministero dell'Interno

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/29

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. aprīlī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) — Cosima Barberio/Ministero dell'Interno

      (Lieta C-165/10)
      (2010/C 161/39)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītājs: Cosima Barberio

         Atbildētājs: Ministero dell'Interno

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai valsts tiesiskais regulējums (kas tika ieviests ar Bersani2006. gada 4. jūlija dekrētu, ko pārveidoja par 2006. gada 4. augusta Likumu Nr. 223) ir saderīgs ar EKL 43. un 49. pantu, proti, tāds “valsts tiesiskais regulējums […], ar kuru:

                  a)

                  vispārēji cenšas aizsargāt tos koncesionārus, kuriem koncesijas tika piešķirtas iepriekš, pamatojoties uz tādu procedūru, ar kuru atsevišķi saimnieciskās darbības veicēji tika prettiesiski izslēgti no šīs procedūras;

                  b)

                  faktiski tiek aizsargāti jau iegūto tiesību turētāji (piemēram, aizliegums jauniem koncesionāriem novietot savus kioskus noteiktā attālumā no jau esošajiem kioskiem);

                  c)

                  ir paredzēts, ka koncesijas tiek zaudētas, ja koncesionārs tiešā vai netiešā veidā ir rīkojis pārobežu azartspēles, kas ir pielīdzināmas tām, kuras ir paredzētas koncesijā”?


title: Lieta T-36/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. janvārī — Athens Resort Casino /Komisija

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/25

         Prasība, kas celta 2012. gada 20. janvārī — Athens Resort Casino/Komisija
   (Lieta T-36/12)
   2012/C 80/42
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Marrousi, Grieķija) (pārstāvji — N. Niejahr, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis un K. Spyropoulos, advokāti, un F. Carlin, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 24. maija Lēmumu 2011/716/ES par valsts atbalstu noteiktiem Grieķijas kazino C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), ko īstenojusi Grieķijas Republika (OV L 285, 01.11.2011., 25. lpp.) (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”), vai

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, vai

               —

               papildus pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl tajā ir uzdots atgūt summas no prasītāja; un

               —

               piespriest atbildētājai segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt tos, kas šajā tiesvedībā radušies prasītājam.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           atbildētāja ir pārkāpusi LESD 107. panta 1. punktu, nolemjot, ka attiecīgais pasākums ir valsts atbalsts, ciktāl:

                                       a)

                                       tā norādīja, ka prasītājs saņēma ekonomisku priekšrocību “fiskālas diskriminācijas” formā EUR 7,20 apmērā par biļeti;

                                       b)

                                       tā konstatēja, ka pasākums ietvēra atteikšanos no valsts līdzekļiem;

                                       c)

                                       tā uzskatīja, ka pasākums ir selektīvs prasītāja labā, un

                                       d)

                                       tā secināja, ka pasākums izkropļo konkurenci un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           atbildētāja ir pārkāpusi LESD 296. pantu, nenorādot savā lēmumā pietiekamu pamatojumu, kas ļautu prasītājam saprast un Vispārējai tiesai pārbaudīt iemeslu, kāpēc Komisija uzskatīja, ka prasītājs guva labumu no selektīvas priekšrocības, ka šāda priekšrocība ietvēra atteikšanos no valsts ieņēmumiem un ka tā varētu izkropļot konkurenci un ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           gadījumā, ja Tiesa atzīs, ka prasītājam tika piešķirts nesaderīgs atbalsts, tai ir jāatceļ apstrīdētais lēmums tiktāl, ciktāl tajā tiek uzdots atgūt no prasītāja summas, jo ar šādu atgūšanu tiktu pārkāpts:

                                       a)

                                       Regulas Nr. 659/1999 (1) 14. panta 1. punkta pirmais teikums, saskaņā ar kuru atgūšanai ir jāattiecas uz saņējēja saņemto atbalstu, jo atbildētāja apstrīdētajā lēmumā nav pareizi kvantificējusi atbalsta summu, ko prasītājs varētu būt saņēmis;

                                       b)

                                       Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punkta otrais teikums, tā kā ar atgūšanu šajā gadījumā tiek pārkāpti ES tiesību vispārējie principi, proti, tiesiskās paļāvības princips, tiesiskās drošības princips un samērīguma princips.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta (tagad 108. pants) piemērošanai (OV L 83, 27.03.1999., 1. lpp.).


title: Labojums paziņojumam Oficiālajā Vēstnesī lietā T-396/15 (OV C 283, 28.8.2017.)

text:
               9.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 338/23

         Labojums paziņojumam Oficiālajā Vēstnesī lietā T-396/15
   (
         “Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” C 283, 2017. gada 28. augusts
      )
   (2017/C 338/26)
   OV publicētais paziņojums par lietu T-396/15 Herm. Sprenger/EUIPO – web2get (Elastīga kāpšļa forma) ir jālasa šādi:

      Vispārējās tiesas 2017. gada 30. maija rīkojums – Herm. Sprenger/EUIPO – web2get (Elastīga kāpšļa forma)
      (Lieta T-396/15) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu - Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas))
      (2017/C 283/74)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Vācija) (pārstāvis – V. Schiller, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – A. Söder un A. Schifko)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: web2get GmbH & Co. KG (Dülmen, Vācija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 22. aprīļa lēmumu lietā R 520/2014-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp web2get GmbH & Co. KG un Herm. Sprenger GmbH & Co. KG.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

                  2)

                  Herm. Sprenger GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 302, 14.9.2015.


title: Lieta T-13/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. janvārī – Deutsche Post/ITSB – Media Logistik (“PostModern”)

text:
               30.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/30

      Prasība, kas celta 2015. gada 13. janvārī – Deutsche Post/ITSB – Media Logistik (“PostModern”)
      (Lieta T-13/15)
      (2015/C 107/39)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Deutsche Post AG (Bonn, Vācija) (pārstāvji – K. Hamacher un C. Giersdorf, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Media Logistik GmbH (Dresden, Vācija)

         Informācija par procesu ITSB

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “PostModern” – reģistrācijas pieteikums Nr. 4 276 821

         Process ITSB: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 3. novembra lēmums lietā R 2063/2013–1

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest atbildētājam un attiecīgi pārējiem lietas dalībniekiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-489/06: Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/50

         Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-489/06)
   (2006/C 326/102)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Patakia un X. Lewis)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika, noraidot piedāvājumus saistībā ar medicīniskām ierīcēm, kurām ir EK sertifikācijas marķējums, jebkurā gadījumā Grieķijas slimnīcu attiecīgajām līgumslēdzējiestādēm neievērojot procedūru, ko nosaka Direktīva 93/42/EEK, nav izpildījusi savus pienākumus, ko uzliek 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/36/EEK (1), ar ko koordinē publisko piegādes līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, 8. panta 2. punktu, kā arī Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvu 93/42/EEK (2) par medicīnas ierīcēm;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija saņēma sūdzību par atteikumiem attiecībā uz medicīnas iekārtām saistībā ar uzaicinājumu iesniegt iedāvājumu konkursā par piegādēm Grieķijas publiskajām slimnīcām, balstoties uz pamatojumiem, kas saistās ar “vispārēju atbilstību un izmantošanas drošību”, neskatoties uz to, ka tām bija EK sertifikācijas marķējums un, jebkurā gadījumā neievērojot procedūru, kas noteikta Direktīvā 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm.
   Atbilstoši Direktīvai 93/36/EEK, ar ko koordinē publisko piegādes līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, konkurss ir jāveic, balstoties uz attiecīgiem valsts tehniskajiem standartiem, kas īsteno Eiropas standartus, vai balstoties uz Eiropas tehniskā apstiprinājuma, vai uz vispārējām tehniskajām specifikācijām. Komisija uzskata, ka attiecīgajām līgumslēdzējiestādēm nolemjot, ka EK marķējums nav atbilstošs un nav saistoša garantija, lai nodrošinātu preču atbilstību piedāvājumam, nepamatojoties uz jebkādiem noteiktiem izņēmumiem, kas attaisno atkāpi no direktīvas piemērojamiem tiesību noteikumiem, nav izpildījušas pienākumus, kas tai noteikti ar 8. panta 2. punktu.
   Tajā pašā laikā Komisija norāda uz pārkāpumu saistībā ar Direktīvu 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm, kas nosaka īpašas un ekskluzīvas procedūras, lai sertificētu šādas ierīces un laistu tās tirgū, kā arī lai apstrīdētu to atbilstību. Komisijai pieejamā informācija norāda uz to, ka kompetentās Grieķijas iestādes, kas atteica piedāvājumus, turpina pārkāpt tiesiskās procedūras, lai pārbaudītu medicīnas ierīču atbilstību. Netika ievērota neviena no direktīvas 18. pantā paredzētajām procedūrām, kad tika apstrīdēta EK sertifikācijas marķējuma atbilstība direktīvas 17. pantam.
   Tāpat, pēc Komisijas uzskatiem, Grieķijas iestādes apgalvojums attiecībā uz piemēroto pasākumu atbilstību, lai izvairītos no iepriekš minētajiem fenomeniem, nepamato fakti un jebkurā gadījumā saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru tādu valsts procedūru pastāvēšana, kas vērstas uz to, lai cīnītos ar katru pārkāpumu saistībā ar publiskajiem iepirkumiem, neattaisno dalībvalsts izdarītu Kopienu tiesību pārkāpumu šajā jomā.
   Līdz ar to Komisija uzskata, ka Grieķijas Republika nav izpildījusi savus pienākumus, ko tai uzliek Direktīva 93/36/EEK un it īpaši tās 8. panta 2. punkts un Direktīvas 93/42/EEK 17. un 18. pants.

      (1)  OV L 199, 1. lpp.

      (2)  OV L 169, 1. lpp.


title: Lieta T-261/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 28. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās F-5/05 Violetti u.c./Komisija un F-7/05 Schmit/Komisija 2009. gada 6. jūlijā iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/35

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 28. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās F-5/05 Violetti u.c./Komisija un F-7/05 Schmit/Komisija 2009. gada 6. jūlijā iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta T-261/09 P)
   2009/C 220/75
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un J.-P. Keppenne)

      Citi lietas dalībnieki: Antonello Violetti, Cittiglio (Itālija), Nadine Schmit, Ispra (Itālija), Eiropas Savienības Padome, Anna Bassi Perucchini, Reno di Leggiuno (Itālija), Marco Basso, Varano Borghi (Itālija), Ernesto Brognieri, Barasso (Itālija), Sergio Brusorio, Sesto Calende (Itālija), Natale Cao, Ispra, Renato Cazzaniga, Ispra, Elvidio Flammini, Varèse (Itālija), Luigi Magistri, Ispra, Reginella Molinari Canale, Ispra, Giuseppe Morelli, Besozzo (Itālija), Nadia Valentini, Varèse un Giuseppe Zara, Ispra

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2009. gada 28. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās F-5/05 un F-7/05 Violetti u.c./Komisija tiktāl, ciktāl tajā atzītas par pieņemamām prasības atcelt tiesību aktu par OLAF lēmumu nodot informāciju Itālijas iestādēm;

               —

               izlemt šīs lietas pašai un prasītāju celtās prasības atcelt tiesību aktu atzīt par nepieņemamām;

               —

               piespriest prasītājām pirmajā instancē atlīdzināt šajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus, tostarp arī izdevumus Civildienesta tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo apelācijas sūdzību Komisija lūdz atcelt Civildienesta tiesas (turpmāk tekstā –“CDT”) 2009. gada 28. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās F-5/05 un F-7/05 Violetti u.c./Komisija, ar kuru CDT atcēla Eiropas biroja krāpšanas apkarošanai (turpmāk tekstā — “OLAF”) lēmumu nodot Itālijas tiesību aizsardzības iestādēm informāciju par prasītājām pirmajā instancē un piesprieda Komisijai samaksāt katrai prasītājai zaudējumu atlīdzību EUR 3 000 apmērā.
   Savas apelācijas sūdzības atbalstam Komisija izvirza vienu pamatu, kas saistīts ar Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 90.a panta pārkāpumu, jo CDT esot pārkāpusi Kopienu tiesības un pieļāvusi kļūdas pamatojumā, ignorēdama pastāvīgo judikatūru, kurā ir atzīts, ka tādi sagatavojoši akti kā OLAF izmeklēšanas uzsākšana, OLAF galīgais ziņojums un disciplinārās procedūras uzsākšana nav nelabvēlīgi. Komisija uzskata, ka šī judikatūra ir attiecināma uz Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 90.a pantu saistībā ar iespēju iesniegt sūdzību par OLAF izdotajiem aktiem.


title: Lieta T-403/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 27. septembra spriedums — Brighton Collectibles /ITSB — Felmar ( BRIGHTON ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes BRIGHTON reģistrācijas pieteikums — Valsts agrākas vārdiskas un grafiskas preču zīmes BRIGHTON un citi agrāki apzīmējumi BRIGHTON — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 2. punkta c) apakšpunkts — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts)

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/20

         Vispārējās tiesas 2011. gada 27. septembra spriedums — Brighton Collectibles/ITSB — Felmar (“BRIGHTON”)
   (Lieta T-403/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “BRIGHTON” reģistrācijas pieteikums - Valsts agrākas vārdiskas un grafiskas preču zīmes “BRIGHTON” un citi agrāki apzīmējumi “BRIGHTON” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 2. punkta c) apakšpunkts - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts)
   2011/C 331/37
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Brighton Collectibles, Inc. (Dover, Delaware, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — R. Delorey, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Felmar (Parīze, Francija) (pārstāvis — D. Monégier du Sorbier, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 30. jūnija lēmumu lietā R 408/2009-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Brighton Collectibles, Inc. un Felmar

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Brighton Collectibles, Inc. sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Felmar sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta T-252/07: Prasība, kas celta 2007. gada 17. jūlijā — Sungro /Padome un Komisija

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 17. jūlijā — Sungro/Padome un Komisija
   (Lieta T-252/07)
   (2007/C 211/90)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sungro, S.A., Kordoba (Spānija) (pārstāvis — Luis Ortiz Blanco, abogado)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt prasību par zaudējumu atlīdzību saskaņā ar EKL 288. pantu un piespriest Padomei un Komisijai solidāri izmaksāt prasītājai finansiālu kompensāciju par kopējo summu EUR 37 188,00 (trīsdesmit septiņi tūkstoši simts astoņdesmit astoņi) apmērā;

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā tie, kas jau ir izvirzīti lietā T-217/07 Las Palmeras/Padome un Komisija.


title: Lieta T-250/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 24. maija spriedums — Batchelor /Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti, ar kuriem notikusi apmaiņa, izvērtējot veikto pasākumu saistībā ar televīzijas apraides darbībām atbilstību Kopienu tiesībām — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību — Izņēmums saistībā ar pārbaužu, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību)

text:
               9.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 204/20

         Vispārējās tiesas 2011. gada 24. maija spriedums — Batchelor/Komisija
   (Lieta T-250/08) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti, ar kuriem notikusi apmaiņa, izvērtējot veikto pasākumu saistībā ar televīzijas apraides darbībām atbilstību Kopienu tiesībām - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību - Izņēmums saistībā ar pārbaužu, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību)
   2011/C 204/35
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Edward William Batchelor (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — sākotnēji F. Young, solicitor, A. Barav, barrister, un D. Reymond, advokāts, pēc tam A. Barav, D. Reymond un F. Carlin, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji C. Docksey, C. O'Reilly un P. Costa de Oliveira, pārstāvji, pēc tam C. O’Reilly un P. Costa de Oliveira)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji — B. Weis Fogh un S. Juul Jørgensen)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — sākotnēji S. Behzadi–Spencer, L. Seeboruth un I. Rao, pārstāvji, pēc tam I. Rao, kurai palīdz G. Facenna un T. de la Mare, barristers)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas ģenerālsekretāra 2008. gada 16. maija lēmumu, ar kuru atteikta piekļuve atsevišķiem dokumentiem, ar kuriem notikusi apmaiņa, izvērtējot Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes piemēroto pasākumu atbilstību Kopienu tiesībām, pamatojoties uz Padomes 1989. gada 3. oktobra Direktīvas 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides [televīzijas apraides darbību] noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (OV L 298, 23. lpp.), 3.a pantu un, otrkārt, prasība atcelt netiešo lēmumu par šī paša lūguma noraidīšanu, kurš, kā tiek uzskatīts, ir pieņemts 2008. gada 9. aprīlī

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību par netiešo lēmumu par atteikumu, kas, kā tiek uzskatīts, ir pieņemts 2008. gada 9. aprīlī, noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               atcelt Eiropas Komisijas ģenerālsekretāra 2008. gada 16. maija lēmumu, izņemot tiktāl, ciktāl tas attiecas uz 2007. gada 19. februāra vēstules divos pirmajos pielikumos ietverto informāciju, saistībā ar kuru tika norādīts uz Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā paredzēto izņēmumu;

               3)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Edward William Batchelor tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz pati savus, kā arī atlīdzina E. W. Batchelor tiesāšanās izdevumus, kas tam radušies tās iestāšanās lietā dēļ.

               5)

               Dānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 209, 15.08.2008.


title: Lieta T-877/16: Prasība, kas celta 2016. gada 9. decembrī – Verschuur/Komisija

text:
               20.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 53/34

         Prasība, kas celta 2016. gada 9. decembrī – Verschuur/Komisija
   (Lieta T-877/16)
   (2017/C 053/42)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Steven Verschuur (Baarn, Nīderlande) (pārstāvis – P. Kreijger, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 3. oktobra Lēmumu C(2016) 6455 final, ar kuru ir noraidīts prasītāja atkārtotais pieteikums (1) saistībā ar piekļuvi dokumentiem saskaņā ar Regulu (EK) 1049/2001 (2) (GESTDEM 2015/3732), un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas ir radušies prasītājam.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas 1049/2001 4. panta 2. punkta trešo ievilkumu, kas attiecas uz izmeklēšanas mērķa aizsardzību, tādējādi arī pieļaujot acīmredzamu kļūdu faktos.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas 1049/2001 4. panta 3. punkta pirmo daļu, kas attiecas uz Komisijas lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību, tādējādi arī nenorādot pienācīgu pamatojumu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmo ievilkumu, kas attiecas uz juridiskas personas komerciālo interešu aizsardzību, un Regulas 1049/2001 4. panta 6. punktu, kurš attiecas uz iestādes pienākumu piešķirt daļēju piekļuvi, ja viens vai vairāki izņēmumi attiecas tikai uz kādu pieprasītā dokumenta daļu, tādējādi arī nenorādot pienācīgu pamatojumu.

      (1)  Pieteikums saistībā ar piekļuvi dažiem dokumentiem, kuri attiecas uz Komisijas 2015. gada 21. oktobra lēmumu lietā SA.38374 – Valsts atbalsts, ko Nīderlande piešķīrusi Starbucks.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-322/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 18. februāra rīkojums — Clasado /Komisija

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/37

         Vispārējās tiesas 2013. gada 18. februāra rīkojums — Clasado/Komisija
   (Lieta T-322/10) (1)

   2013/C 108/87
   Tiesvedības valoda — angļu
   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 260, 25.9.2010.


title: Lieta C-507/08: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Valsts atbalsts — Uzņēmuma nodokļu parāda daļēja dzēšana izlīguma procedūrā — Komisijas lēmums, kurā konstatēta šā atbalsta nesaderība ar kopējo tirgu un uzdots to atgūt — Neizpilde)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/2

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika
   (Lieta C-507/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Valsts atbalsts - Uzņēmuma nodokļu parāda daļēja dzēšana izlīguma procedūrā - Komisijas lēmums, kurā konstatēta šā atbalsta nesaderība ar kopējo tirgu un uzdots to atgūt - Neizpilde)
   2011/C 63/03
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Giolito, J. Javorský un K. Walkerová)

      Atbildētāja: Slovākijas Republika (pārstāve — B. Ricziová)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu tiesību aktu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2006. gada 7. jūnija Lēmumu C(2006) 2082, galīgā redakcija, ar kuru par nesaderīgu ar kopējo tirgu atzīts atbalsts, ko Slovākija sniegusi uzņēmumam Frucona Košice, nodokļu iestādei izlīguma ar kreditoriem procedūrā dzēšot nodokļu parādu, un uzdots to atgūt (valsts atbalsts Nr. C-25/2005, ex NN 21/2005) (OV L 112, 14. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atvēlētajā termiņā neveicot visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu Komisijas 2006. gada 7. jūnija Lēmumā Nr. 2007/254/EK par valsts atbalstu C-25/2005 (ex NN 21/2005), ko Slovākijas Republika īstenojusi par labu Frucona Košice a.s., norādīto nelikumīgo atbalstu no tā saņēmēja, Slovākijas Republika nav izpildījusi EKL 249. panta ceturtajā daļā un minētā lēmuma 2. pantā noteiktos pienākumus;

               2)

               Slovākijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 102, 01.05.2009.


title: lieta T-237/00: Pirmās instances tiesas  2005. gada 8. decembra  spriedums —  Reynolds  pret Parlamentu (Ierēdņi — Pārcelšana dienesta interesēs — Civildienesta noteikumu 38. pants — Politiskā grupa — Priekšlaicīga pārcelšanas atcelšana — Tiesības uz aizstāvēšanos — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesiskā paļāvība — Pienākums sniegt padomu — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Pirmās instances tiesas sprieduma atcelšana daļā —  Res judicata  )

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/23

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 8. decembra spriedums — Reynolds pret Parlamentu
   (lieta T-237/00) (1)

   (Ierēdņi - Pārcelšana dienesta interesēs - Civildienesta noteikumu 38. pants - Politiskā grupa - Priekšlaicīga pārcelšanas atcelšana - Tiesības uz aizstāvēšanos - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesiskā paļāvība - Pienākums sniegt padomu - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Pirmās instances tiesas sprieduma atcelšana daļā - Res judicata )
   (2006/C 48/42)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Patrick Reynolds, Brisele (Beļģija), (pārstāvji — P. Legros un S. Rodrigues, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — H. Von Hertzen un D. Moore)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasība atcelt Parlamenta ģenerālsekretāra 2000. gada 18. jūlija lēmumu, ar ko tiek atcelta prasītāja pārcelšana dienesta interesēs uz politisko grupu “Demokrātiju un Atšķirību Eiropa” un atjauno viņu amatā informācijas un sabiedrisko attiecību ģenerāldirektorātā un, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus, kas ir radušies prasītājam šī lēmuma, kā arī politiskās grupas un dažu tās biedru rīcības rezultātā.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Parlamenta ģenerālsekretāra 2000. gada 18. jūlija lēmumu, ar ko tiek atcelta prasītāja pārcelšana dienesta interesēs uz “Demokrātiju un Atšķirību Eiropa” politisko grupu DAE un atjauno viņu amatā Parlamenta informācijas un sabiedrisko attiecību ģenerāldirektorātā, jo tas ir piemērojams no 2000. gada 15. jūlija līdz 2000. gada 24. jūlijam;

               2)

               Parlaments izmaksā prasītājam summu, kas atbilst starpībai starp atlīdzību, ko prasītājs būtu saņēmis kā LA 5 pakāpes 1 līmeņa ierēdnis un to, ko tas bija saņēmis savas atjaunošanas amatā LA 5 pakāpē 3 līmenī rezultātā par laikposmu no 2000. gada 15. līdz 24. jūlijam, pieskaitot nokavējuma procentus, sākot skaitīt no dienas, kad šo kopsummu veidojošās summas bija jāsamaksā, līdz dienai, kad maksājums tika veikts, pamatojoties uz Eiropas Centrālās bankas noteikto refinansēšanas operācijām attiecīgajā laika periodā piemērojamo likmi, kas paaugstināta par diviem punktiem;

               3)

               prasība par zaudējumu atlīdzību nav pieņemama, jo tajā ir prasīta kompensācija par kaitējumu, kas nodarīts DAE grupas un dažu tās biedru, kuriem nebija lēmumu pieņemšanas tiesību, rīcības rezultātā;

               4)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               5)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats attiecībā uz šī sprieduma 213. punktā minētajām instancēm kopumā.

      (1)  OV C 302, 21.10.2000.


title: Lieta C-203/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. aprīlī iesniedza Högsta domstolen (Zviedrija) — Billerud Karlsborg Aktiebolag, Billerud Skärblacka Aktiebolag/Naturvårdsverket

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. aprīlī iesniedza Högsta domstolen (Zviedrija) — Billerud Karlsborg Aktiebolag, Billerud Skärblacka Aktiebolag/Naturvårdsverket

   (Lieta C-203/12)
   2012/C 184/12
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Högsta domstolen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: 1) Billerud Karlsborg Aktiebolag, 2) Billerud Skärblacka Aktiebolag

      Atbildētāja: Naturvårdsverket

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2003/87 (1) 16. panta 3. un 4. punkts ir interpretējams tādējādi, ka operatoram, kurš nav nodevis pietiekamu emisiju kvotu daudzumu līdz 30. aprīlim, ir jāmaksā sods, neraugoties uz nenodošanas iemesliem, piemēram, ja, lai arī operatoram 30. aprīlī bija pietiekošs emisiju kvotu daudzums, tas tās neiesniedza attiecīgajā datumā nolaidības, administratīvas kļūdas vai tehnisku iemeslu dēļ?

               2)

               Ja uz 1. jautājumu atbild apstiprinoši, vai [Direktīvas 2003/87] 16. panta 3. un 4. punkts pieļauj soda atcelšanu vai samazināšanu, piemēram, 1. jautājumā minētajos apstākļos?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvas 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.).


title: Lieta C-398/08 P: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 21. janvāra spriedums — Audi AG /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 63. pants — Vārdiska preču zīme Vorsprung durch Technik — Preču zīmes, ko veido reklāmas saukļi — Atšķirtspēja — Preču zīmes reģistrācijas pieteikums attiecībā uz lielu skaitu preču un pakalpojumu — Konkrētās sabiedrības daļas — Vispārējais vērtējums un pamatojums — Jauni dokumenti)

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/10

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 21. janvāra spriedums — Audi AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-398/08 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 63. pants - Vārdiska preču zīme “Vorsprung durch Technik” - Preču zīmes, ko veido reklāmas saukļi - Atšķirtspēja - Preču zīmes reģistrācijas pieteikums attiecībā uz lielu skaitu preču un pakalpojumu - Konkrētās sabiedrības daļas - Vispārējais vērtējums un pamatojums - Jauni dokumenti)
   2010/C 63/15
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja:
      Audi AG (pārstāvji — S. O. Gillert un F. Schiwek, Rechtsanwälte)

      Pretējā puse procesā: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Priekšmets:

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 9. jūlija spriedumu lietā T-70/06 Audi/ITSB, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2005. gada 16. decembra lēmumu, ar kuru tika daļēji noraidīta apelāciju sūdzība par pārbaudītāja lēmumu, kurš atteica vārdiskās preču zīmes “Vorsprung durch Technik” reģistrāciju attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 12., 14., 25., 28., 37.–40. un 42. klasē — Preču zīmes, ko veido reklāmas saukļi — Atšķirtspēja — Īpašu vērtēšanas kritēriju piemērošana — Nepietiekams pamatojums saistībā ar vērā ņemamās sabiedrības noteikšanu — Pamatu, kas pirmo reizi iesniegti tiesvedībā Pirmās instances tiesā, ņemšana vērā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. jūlija spriedumu lietā T-70/06 Audi/ITSB (“Vorsprung durch Technik”) tiktāl, ciktāl Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesa ir nospriedusi, ka, pieņemot savu 2005. gada 16. decembra lēmumu lietā R 237/2005-2, Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrā padome nav pārkāpusi Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes 1994. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 3288/94, 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu;

               2)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2005. gada 16. decembra lēmumu lietā R 237/2005-2 tiktāl, ciktāl ar to, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94, kurā grozījumi ir izdarīti ar Regulu Nr. 3288/94, 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, tika daļēji noraidīts preču zīmes “Vorsprung durch Technik” reģistrācijas pieteikums;

               3)

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      (1)  OV C 301, 22.11.2008.


title: Lieta T-199/16: Prasība, kas celta 2016. gada 2. maijā – Kohrener Landmolkerei un DHG/Komisija

text:
               27.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/26

         Prasība, kas celta 2016. gada 2. maijā – Kohrener Landmolkerei un DHG/Komisija
   (Lieta T-199/16)
   (2016/C 232/35)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Vācija) un DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Frohburg, Vācija) (pārstāvis – A. Wagner, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 2. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 2016/304 par nosaukuma ierakstīšanu Garantēto tradicionālo īpatnību reģistrā (Heumilch/Haymilk/Latte fieno/Lait de foin/Leche de heno (GTĪ)).

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus.

               1.

               Prasītājas apgalvo, ka atbildētāja, pieņemot apstrīdēto īstenošanas regulu, nav ņēmusi vērā prasītāju iebildumus, lai arī par tiem noteiktajā termiņā bija paziņots kompetentajai valsts iestādei atbilstoši Regulai (ES) Nr. 1151/2012 (1), kura pēc tam nebija savlaicīgi pārsūtījusi attiecīgos iebildumus Komisijai.

               2.

               Tāpat prasītājas apgalvo, ka atbildētāja ir pieņēmusi īstenošanas regulu vēl pirms Vispārējā tiesa bija pieņēmusi galīgu nolēmumu par prasību lietā T-178/15 Kohrener Landmolkerei un DHG/Komisija, kura bija vērsta pret kļūdaino atbildētājas lēmumu noraidīt iebildumus termiņa neievērošanas dēļ.

               3.

               Visbeidzot ar apstrīdētās regulas pieņemšanu prasītājām esot radīta ļoti nelabvēlīga situācija. Tas esot pretrunā Eiropas Savienības tiesiskajam regulējumam par brīvas un godīgas konkurences nodrošināšanu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regula (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (OV L 343, 1. lpp.).


title: Lieta C-159/06: Tiesas (sestā palāta) spriedums 2006. gada 26. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/42/EK — Noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējums — Netranspozīcija noteiktaja termiņā)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/21

         Tiesas (sestā palāta) spriedums 2006. gada 26. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku
   (Lieta C-159/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/42/EK - Noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējums - Netranspozīcija noteiktaja termiņā)
   (2006/C 326/42)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Wölker, F. Simonetti un Nyberg, pārstāvji)

      Atbildētāja: Somijas Republika (pārstāvis — E. Bygglin, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde –Attiecībā uz autonomo Ālandes provinci valsts tiesībās paredzētajā termiņā nav transponēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija Direktīva 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 197, 30. lpp.)
   Rezolutīvā daļa

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija Direktīvu 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu, Somijas Republika attiecībā uz Ālandes provinci nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Somijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 131, 03.06.2006.


title: Lieta T-399/16: Prasība, kas celta 2016. gada 25. jūlijā – CK Telecoms UK Investments/Komisija

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/10

         Prasība, kas celta 2016. gada 25. jūlijā – CK Telecoms UK Investments/Komisija
   (Lieta T-399/16)
   (2016/C 371/12)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CK Telecoms UK Investments Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – T. Wessely un O. Brouwer, lawyers, un A. Woods, J. Aitken un M. Davis, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Komisijas 2016. gada 11. maija Lēmumu C (2016) 2796 lietā COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK Investments Limited/Telefónica (Europe plc), kurš tika paziņots Hutchison2016. gada 13. maijā, ar kuru Hutchison plānotā līdzdalības iegūšana Telefónica Europe plc atbilstoši Padomes Regulas Nr. 139/2004 8. panta 3. punktam tika atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un EEZ līgumu; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kuri ir saistīti ar jebkuru potenciālu iestāšanos lietā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā, acīmredzamas kļūdas vērtējumā un būtiskus procedūras noteikumu pārkāpumus, interpretējot un piemērojot juridiskos kritērijus novērtējumam par horizontālo nekoordinēto ietekmi Apvienotās Karalistes mazumtirdzniecības mobilo telekomunikāciju pakalpojumu tirgū. It īpaši Komisija ir pieļāvusi kļūdu attiecībā uz prasītājas kvalifikāciju kā “būtisku konkurences spēku” un vērtējumā par konkurences intensitāti. Komisija ir pieļāvusi arī acīmredzamas kļūdas, vērtējot paredzamo ietekmi uz cenām un iespējamajām priekšrocībām apvienotajam uzņēmumam.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvotas acīmredzamas kļūdas vērtējumā un pierādījumu sagrozīšana saistībā ar hipotētiskā scenārija analīzi. It īpaši Komisija nav novērtējusi Hutchison tīkla kapacitāti salīdzinājumā ar tās konkurentiem un tā neatļauti ir atsaukusies uz Hutchison spēju pieņemt “pieprasījuma vadības” iniciatīvas, piemēram, paaugstināt cenas, kā iemeslu, lai noraidītu Hutchison sniegtos pierādījumus par tīkla kapacitāti nākotnē.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļautas kļūdas faktos, kļūdas tiesību piemērošanā, acīmredzamas kļūdas vērtējumā un ir izdarīti būtiski procedūras noteikumu pārkāpumi attiecībā uz novērtējumu par horizontālo nekoordinēto ietekmi, kāda rodas no tīkla kopīgas izmantošanas. It īpaši Komisija ir pieļāvusi kļūdu saistībā ar tās jaunajiem priekšlikumiem saistībā ar konkurentu “izlīdzināšanas” nepieciešamību un apmēru līgumos par tīkla kopīgu izmantošanu; un Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un acīmredzamas kļūdas vērtējumā, pamatodama savus secinājumus ar apvienotā uzņēmuma potenciālo kaitējumu konkurentiem, nevis ar kaitējumu konkurencei. Komisija turklāt ir pieļāvusi kļūdas, noraidot Hutchison piedāvātās saistības, ar kurām varētu novērst visas bažas attiecībā uz tīkla kopīgu izmantošanu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvotas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, tiesību piemērošanā un būtiski procedūras noteikumu pārkāpumi attiecībā uz novērtējumu par horizontālo nekoordinēto ietekmi, kāda rodas vairumtirdzniecības tirgus piekļuvei un savienojumu uzsākšanai publiskajos mobilo telefonu tīklos Apvienotajā Karalistē. It īpaši Komisija ir kļūdījusies, secinādama, ka Hutchison ir “būtisks konkurences spēks” vairumtirdzniecības tirgū, neraugoties uz ļoti mazo tirgus daļu (mazāk par 3 %); un tā ir balstījusi savus secinājumus uz trešo personu viedokļiem, nevis veiksi pati savu analīzi.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvotas kļūdas tiesību piemērošanā, acīmredzamas kļūdas vērtējumā, pamatojuma trūkums un būtisku procedūras noteikumu pārkāpums, novērtējot Hutchison piedāvātās saistības attiecībā uz bažām par mazumtirdzniecības un vairumtirdzniecības tirgiem mobilo telefonu tīklos Apvienotajā Karalistē. It īpaši Komisija ir nepamatoti iebildusi pret piedāvātajām saistībām, apgalvodama, ka pastāv neskaidrība par to īstenošanu; Komisija ir acīmredzami kļūdījusies savā vērtējumā par jaunu un stiprāku konkurentu spēju efektīvi konkurēt uz piedāvāto saistību pamata; un Komisija ir kļūdījusies savā vērtējumā par piedāvāto saistību vispārējo piemērotību lēmumā apgalvotās konkurences samazināšanās kompensēšanai.


title: Lieta T-89/13 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 11. marta rīkojums — Calestep/ECHA (Pagaidu noregulējums — Maksājumi, kas jāmaksā ECHA — Mazajiem uzņēmumiem piešķirtās maksājumu atlaides — Pārbaude, ko ECHA veic attiecībā uz paziņojumu par uzņēmuma izmēru — Lēmums, ar kuru uzdots atgūt pilnā apmērā maksājamās summas nesaņemto starpību — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Formas prasību neievērošana — Nepieņemamība)

text:
               4.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/21

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 11. marta rīkojums — Calestep/ECHA

   (Lieta T-89/13 R)
   (Pagaidu noregulējums - Maksājumi, kas jāmaksā ECHA - Mazajiem uzņēmumiem piešķirtās maksājumu atlaides - Pārbaude, ko ECHA veic attiecībā uz paziņojumu par uzņēmuma izmēru - Lēmums, ar kuru uzdots atgūt pilnā apmērā maksājamās summas nesaņemto starpību - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Formas prasību neievērošana - Nepieņemamība)
   2013/C 129/43
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Calestep, SL (Estepa, Spānija) (pārstāvis — E. Cabezas Mateos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Ķīmikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji — M. Heikkilä, A. Iber un C. Jacquet)

      Priekšmets

   Pieteikums apturēt maksājuma atgādinājumus, kurus prasītājai 2013. gada 23. janvārī un 8. februārī nosūtījusi ECHA, pamatojoties uz to, ka prasītāja neatbilst nosacījumiem, lai saņemtu mazajiem uzņēmumiem paredzēto maksājuma atlaidi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-461/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 5. maija spriedums — CheapFlights International /ITSB — Cheapflights ( “Cheapflights” ar melnu lidmašīnu) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Cheapflights” ar melnu lidmašīnu reģistrācijas pieteikums — Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “CheapFlights” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/22

         Vispārējās tiesas 2011. gada 5. maija spriedums — CheapFlights International/ITSB — Cheapflights (“Cheapflights” ar melnu lidmašīnu)
   (Lieta T-461/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Cheapflights” ar melnu lidmašīnu reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “CheapFlights” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 186/41
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CheapFlights International Ltd (Ballybofey, Īrija) (pārstāvji — A. von Mühlendahl un H. Hartwig, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Cheapflights Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — M. Edenborough, QC)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 31. augusta lēmumu lietā R 1607/2007-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp CheapFlights International Ltd un Cheapflights Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 31. augusta lēmumu lietā R 1607/2007-4 atcelt;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               ITSB un Cheapflights Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp CheapFlights International Ltd tiesāšanās izdevumus procesā Apelāciju padomē.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010.


title: Tiesas spriedums (piektā palāta)  2005. gada 15. decembrī  lietā C-88/05 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/59/EK — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/17

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 15. decembrī
   lietā C-88/05 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/59/EK - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 36/33)
   tiesvedības valoda — somu
   Lietā C-88/05 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2005. gada 18. februārī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Huttunen un K. Simonsson) pret Somijas Republiku (pārstāve — A. Guimaraes-Purokoski), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Makarčiks [J. Makarczyk], tiesneši R. Šintgens [R. Schintgen] un J. Klučka [J. Klučka] (referents), ģenerāladvokāts M. Pojarešs Maduru [M. Poiares Maduro], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 15. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Direktīvu 2002/59/EK, ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu un atceļ Padomes Direktīvu 93/75/EEK, Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 93, 16.04.2005.


               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/1

         2009/C 312/01
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 297, 5.12.2009.

      Iepriekšējās publikācijas

      OV C 282, 21.11.2009.

      OV C 267, 7.11.2009.

      OV C 256, 24.10.2009.

      OV C 244, 10.10.2009.

      OV C 233, 26.9.2009.

      OV C 220, 12.9.2009.

   Šie teksti pieejami arī
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Tiesas Spriedums (pirmā palāta)  2005. gada 6. oktobrī  lietā C-276/03 P Scott SA pret Eiropas Kopienu Komisiju un Francijas Republiku (Apelācija — Nelikumīgs valsts atbalsts — Regulas (EK) Nr. 659/1999 piemērošana laikā — Lēmums par atbalsta nesaderīgumu un atgūšanu — Noilguma termiņš — Pārtraukšana — Nepieciešamība informēt atbalsta saņēmēju par pārtraucošu darbību)

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 6. oktobrī
   lietā C-276/03 P Scott SA pret Eiropas Kopienu Komisiju un Francijas Republiku (1)

   (Apelācija - Nelikumīgs valsts atbalsts - Regulas (EK) Nr. 659/1999 piemērošana laikā - Lēmums par atbalsta nesaderīgumu un atgūšanu - Noilguma termiņš - Pārtraukšana - Nepieciešamība informēt atbalsta saņēmēju par pārtraucošu darbību)
   (2005/C 296/05)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā C-276/03 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2003. gada 24. jūnijā iesniedza Scott SA, Sentkluda [Saint-Cloud] (Francija) (pārstāvji — Dž. Levers [J. Lever], Dž. Perecs [G. Peretz], A. Nurijs [A. Nourry], R. Grifits [R. Griffith] un M. Papadakis [M. Papadakis]), citiem lietas dalībniekiem esot Eiropas Kopienu Komisijai (pārstāvji Dž. Flets [J. Flett]) un Francijas Republikai, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Janns [P. Jann] (referents), tiesneši N. Kolnerika [N. Colneric], K. Šīmans [K. Schiemann], E. Juhāss [E. Juhász] un E. Levits, ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs], sekretāre M. F. Kontē [M.-F. Contet], 2005. gada 6. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Scott SA un Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 200, 23.08.2003.


title: Lieta C-90/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. februārī iesniedza Bundespatentgericht (Vācija) — Alfred Strigl/Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. februārī iesniedza Bundespatentgericht (Vācija) — Alfred Strigl/Deutsches Patent- und Markenamt

   (Lieta C-90/11)
   2011/C 173/05
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundespatentgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Alfred Strigl

      Atbildētāja: Deutsches Patent- und Markenamt

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Direktīvas 2008/95/EK (1) 3. panta 1. punkta b) un/vai c) apakšpunktā paredzētais reģistrācijas atteikuma pamatojums ir piemērojams arī vārdiskam apzīmējumam, kas sastāv no aprakstošas vārdu kombinācijas, kas apvienota ar burtu virkni, kas nav aprakstoša, ja sabiedrība burtu virkni uztver kā aprakstošo vārdu saīsinājumu, jo tā atbilst šo vārdu sākuma burtiem, un līdz ar to preču zīme kopumā var tikt uzskatīta par savstarpēji paskaidrojošu, aprakstošu norāžu vai saīsinājumu kombināciju?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (kodificēta versija); OV L 299, 25. lpp.


title: Lieta C-137/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság (Ungārijas Republika) 2008. gada 7. aprīļa rīkojumu — VB Pénzügyi Lízing Zrt / Schneider Ferenc

text:
               19.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság (Ungārijas Republika) 2008. gada 7. aprīļa rīkojumu — VB Pénzügyi Lízing Zrt/Schneider Ferenc

   (Lieta C-137/08)
   (2008/C 183/15)
   Tiesvedības valoda — ungāru
   Iesniedzējtiesa
   Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: VB Pénzügyi Lízing Zrt

      Atbildētājs: Schneider Ferenc

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai patērētāju aizsardzībai, kas garantēta Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvā 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, ir vajadzīgs, lai — neatkarīgi nedz no procedūras veida, nedz no tā, vai tā ir vai nav balstīta uz sacīkstes principu — valsts tiesa, pārbaudot savu kompetenci, pēc savas ierosmes, pat ja tas netiek lūgts, izvērtē tai uzrādīta līguma noteikuma negodīgumu?

               2)

               Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, pēc kādiem kritērijiem var vadīties valsts tiesa, veicot šo pārbaudi, jo īpaši gadījumā, kad līguma noteikumā piekritība ir paredzēta nevis pakalpojumu sniedzēja juridiskajai adresei atbilstošajai tiesai, bet gan citai tiesai, kas atrodas minētās juridiskās adreses tuvumā?

               3)

               Vai saskaņā ar Līgumam par Eiropas Savienību, Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam pievienotā Protokola par Tiesas Statūtiem 23. panta pirmo daļu ir izslēgta iespēja, ka valsts tiesa pēc savas ierosmes paziņo savas dalībvalsts Tieslietu ministram par prejudiciālo tiesvedību vienlaicīgi ar tās uzsākšanu?

      (1)  OV L 95, 29. lpp.


title: Lieta T-269/06: Prasība, kas celta 2006. gada 21. septembrī — Rautaruukki pret ITSB (RAUTARUKKI)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/42

         Prasība, kas celta 2006. gada 21. septembrī — Rautaruukki pret ITSB (RAUTARUKKI)
   (Lieta T-269/06)
   (2006/C 281/74)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rautaruukki Oyj, Helsinki (Somija) (pārstāvis — P. Hagman, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 21. jūlija lēmumu un nospriest, ka pieteiktā Kopienas preču zīme “RAUTARUKKI” (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 608 081) ir jāuzskata par atšķirtspējīgu un reģistrējamu, un nosūtīt lietu ITSB reģistrēšanas veikšanai;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Vārdiska preču zīme “RAUTARUKKI” attiecībā uz precēm, kas cita starpā ietilpst 6. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 608 081

      Pārbaudītāja lēmums: Noraidīt reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6. klasē

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelāciju

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkta pārkāpums, jo preču zīme “RAUTARUKKI” ir kļuvusi atšķirtspējīga attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6. klasē, sakarā ar šīs preču zīmes ilgstošu izmantošanu.


title: Lieta C-421/12: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 10. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste Valsts pienākumu neizpilde — Patērētāju tiesību aizsardzība — Negodīga komercprakse — Direktīva 2005/29/EK — Pilnīga saskaņošana — Brīvo profesiju pārstāvju, zobārstu un kinezoterapeitu izslēgšana — Cenas atlaižu paziņošanas kārtība — Noteiktu izbraukuma tirdzniecības veidu ierobežošana vai aizliegšana

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/5

         Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 10. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-421/12) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Patērētāju tiesību aizsardzība - Negodīga komercprakse - Direktīva 2005/29/EK - Pilnīga saskaņošana - Brīvo profesiju pārstāvju, zobārstu un kinezoterapeitu izslēgšana - Cenas atlaižu paziņošanas kārtība - Noteiktu izbraukuma tirdzniecības veidu ierobežošana vai aizliegšana)
   2014/C 315/06
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. van Beek un M. Owsiany-Hornung)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji – T. Materne un J.-C. Halleux, pārstāvji, kuriem palīdz É. Balate, advokāts)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Beļģijas Karaliste

                           —

                           no 1991. gada 14. jūlija Likuma par komercpraksi un patērētāju informēšanu un aizsardzību, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 2007. gada 5. jūnija likumu, ar kuru valsts tiesībās ir transponēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”), piemērošanas jomas izslēdzot brīvo profesiju pārstāvjus, kā arī zobārstus un kinezoterapeitus;

                           —

                           paturot spēkā 2010. gada 6. aprīļa Likuma par tirgus praksi un patērētāju aizsardzību 20., 21. un 29. pantu un

                           —

                           paturot spēkā 1993. gada 25. jūnija Likuma par izbraukuma un gadatirgu darbību veikšanu un organizēšanu, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 2005. gada 4. jūlija likumu, 4. panta 3. punktu, kā arī Karaļa 2006. gada 24. septembra Dekrēta par izbraukuma darbību veikšanu un organizēšanu 5. panta 1. punktu,

                     nav izpildījusi Direktīvas 2005/29 2. panta b) un d) punktā, kā arī 3. un 4. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 355, 17.11.2012.


title: Lieta C-107/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 4. februārī iesniedza Commissione tributaria regionale della Lombardia (Itālija) – 3D I srl / Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/34

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 4. februārī iesniedza Commissione tributaria regionale della Lombardia (Itālija) – 3D I srl/Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

   (Lieta C-107/14)
   2014/C 315/55
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Commissione tributaria regionale della Lombardia

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: 3D I srl

      Atbildētāja: Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

   Ar 2014. gada 17. jūlija rīkojumu Tiesa (trešā palāta) šo lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu ir atzinusi par nepieņemamu.


title: Lieta T-73/15: Prasība, kas celta 2015. gada 17. februārī  – Aston Martin Lagonda /ITSB (Automašīnas priekšā izvietota režģa attēls)

text:
               13.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/39

         Prasība, kas celta 2015. gada 17. februārī – Aston Martin Lagonda/ITSB (Automašīnas priekšā izvietota režģa attēls)
   (Lieta T-73/15)
   (2015/C 118/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaidona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – D. Farnsworth, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas preču zīme, kas norādīta kā “cita” (Automašīnas priekšā izvietota režģa attēls) – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 2 2 18  426

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju otrās padomes 2014. gada 11. decembra lēmums lietā R 1796/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā atstāts spēkā pārbaudītāja secinājums, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei pirmšķietami nav atšķirtspējas attiecībā uz konkrētajām precēm un pakalpojumiem;

               —

               atļaut publicēt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-197/08: Prasība, kas celta 2008. gada 14. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika

text:
               19.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/14

         Prasība, kas celta 2008. gada 14. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-197/08)
   (2008/C 183/27)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — W. Mölls)

      Atbildētāja: Francijas Republika
   Prasījumi:

               —

               atzīt, ka pieņemot un paturot spēkā minimālo cenu režīmu cigaretēm, kuras tiek pārdotas Francijā, kā arī aizliegumu pārdot tabakas izstrādājumus “par reklāmas cenām, kas ir pretējas sabiedrības veselības mērķiem”, Francijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 95/59/EK (1) 9. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apgalvo, ka saskaņā ar Direktīvas 95/59/EK 9. panta 1. punktu, kā to ir interpretējusi Tiesa, ir skaidri aizliegta dalībvalstu intervence, diskrecionārā veidā nosakot tabakas izstrādājumu minimālās mazumtirdzniecības cenas. Tiktāl, ciktāl šādas minimālās cenas kavē ražotājus un importētājus no trešajām valstīm brīvi noteikt maksimālo mazumtirdzniecības cenu šādiem izstrādājumiem, tās ierobežo cenu konkurenci un rada kaitējumu iekšējam tirgum.
   Turklāt attiecībā uz atbildētājas uzsvērto nepieciešamību atkāpties no minētā noteikuma, lai aizsargātu sabiedrības veselību, Komisija neapstrīd, ka noteiktos apstākļos var būt nepieciešams atkāpties no EK līguma noteikumiem par preču brīvu apriti, lai sasniegtu šo mērķi. Tomēr šajā gadījumā, kā Tiesa jau ir atzinusi, sabiedrības veselības aizsardzības mērķis var tikt atbilstoši sasniegts, palielinot nodokļus tabakas izstrādājumiem un tādējādi aizsargājot cenu brīvas noteikšanas principu.

      (1)  Padomes 1995. gada 27. novembra Direktīva 95/59/EK par nodokļiem, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu (OV L 291, 40. lpp.).


title: Lieta C-470/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. septembrī iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) — Generali-Providencia Biztosító Zrt./Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. septembrī iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) — Generali-Providencia Biztosító Zrt./Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

   (Lieta C-470/13)
   2013/C 367/36
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Generali-Providencia Biztosító Zrt.

      Atbildētāja: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               vai dalībvalstis var saimnieciskās darbības subjektu izslēgt no dalības publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā tādu iemeslu dēļ, kas nav uzskaitīti Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK (1) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 45. pantā, konkrēti — tādu iemeslu dēļ, kas tiek uzskatīti par attaisnotiem, lai aizsargātu sabiedrības intereses, līgumslēdzējas iestādes leģitīmās intereses, godīgu konkurenci un taisnīgas konkurences nodrošināšanu — un, ja atbilde ir apstiprinoša, vai šāda izslēgšana attiecībā uz saimnieciskās darbības subjektu, kurš ir izdarījis pārkāpumu saistībā ar savu saimniecisko vai profesionālo darbību, kas ir atzīts ar tiesas spriedumu, kuram ir res iudicata spēks, pirms ne vairāk kā 5 gadiem, ir saderīga ar minētās direktīvas preambulas otro apsvērumu un LESD 18., 34., 49. un 56. pantu?

               2)

               Gadījumā, ja Tiesa uz pirmo jautājumu atbildētu noliedzoši — vai Direktīvas 2004/18 45. panta 2. punkta pirmā daļa un it īpaši tās c) un d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka no publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras ir jāizslēdz jebkurš saimnieciskās darbības subjekts, attiecībā uz kuru administratīva vai tiesu iestāde procedūrā konkurences jomā, kura ir ierosināta saistībā ar viņa saimniecisko vai profesionālo darbību, ir atzinusi, ka viņš ir izdarījis pārkāpumu, kura dēļ viņam ir piemērotas tiesiskas sekas konkurences jomā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.).


title: Lieta C-490/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 26. septembrī iesniedza Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Ungārijas Republika) — IBIS S.r.l./PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt.

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 26. septembrī iesniedza Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Ungārijas Republika) — IBIS S.r.l./PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt.

   (Lieta C-490/11)
   2011/C 370/27
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Hajdú-Bihar Megyei Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: IBIS S.r.l.

      Atbildētāja: PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) 44/2001/EK (1) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 45. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesa dalībvalstī, kurā prasa atzīšanu, un kurai iesniegta pārsūdzība, atbilstoši 45. pantam var atteikties pasludināt ārvalstu sprieduma izpildāmību, gadījumā, ja šīs pašas Regulas 54. pantā minētā apliecība tikusi izdota, lai arī nav bijuši izpildīti šīs Regulas 66. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā paredzētie nosacījumi?

               2)

               Apstiprinošas atbildes gadījumā, kā ir interpretējams Regulas 35. panta 3. punkts saistībā ar šīs pašas Regulas 66. panta piemērošanu?

               3)

               Vai Regulas 1. panta 2. punkta b) apakšpunkts iestājas pret to, ka pamatojoties uz apliecību, ko izsniegusi izcelsmes tiesa, tiek atteikta izpildāmības pasludināšana, ja spriedumā, uz kura pamata izdota apliecība, konstatēta šķīrējtiesas klauzulas pastāvēšana?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) 44/2001/EK par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 16.01.2001., 1. lpp.).


title: Lieta T-436/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 26. oktobra spriedums — Dufour /ECB (Piekļuve dokumentiem — Lēmums 2004/258/EK — ECB datubāzes, kuras izmantoja, ziņojumu sagatavošanai par pieņemšanu darbā un personāla mobilitāti — Piekļuves atteikums — Prasība atcelt tiesību aktu — Interese celt prasību — Pieņemamība — Dokumenta jēdziens — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Priekšlaicīgs raksturs)

text:
               3.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/17

         Vispārējās tiesas 2011. gada 26. oktobra spriedums — Dufour/ECB
   (Lieta T-436/09) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Lēmums 2004/258/EK - ECB datubāzes, kuras izmantoja, ziņojumu sagatavošanai par pieņemšanu darbā un personāla mobilitāti - Piekļuves atteikums - Prasība atcelt tiesību aktu - Interese celt prasību - Pieņemamība - Dokumenta jēdziens - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Priekšlaicīgs raksturs)
   2011/C 355/30
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Julien Dufour (Jolivet, Francija) (pārstāvji — I. Schoenacker Rossi un H. Djeyaramane, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā Banka (ECB) (pārstāvji — sākotnēji K. Laurinavicius un S. Lambrinoc, vēlāk S. Lambrinoc un P. Embley)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītāja prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji — B. Weis Fogh un S. Juul Jørgensen), Somijas Republika (pārstāvji — sākotnēji J. Heliskoski, H. Leppo un M. Pere, vēlāk J. Heliskoski un H. Leppo) un Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Falk, K. Petkovska un S. Johannesson)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — J.-P. Keppenne un C. ten Dam)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Eiropas Centrālās bankas Valdes lēmumu, kas tika paziņots prasītājam ar ECB priekšsēdētāja 2009. gada 2. septembra vēstuli, ar kuru tika noraidīts prasītāja lūgums iegūt piekļuvi datubāzēm, kuras izmantoja, lai izstrādātu ziņojumus par pieņemšanu darbā un personāla mobilitāti, un, otrkārt, prasība piespriest ECB sniegt prasītājam piekļuvi prasīto datubāzu saturam un, visbeidzot, prasība par apgalvoto zaudējumu atlīdzību piekļuves pieteikuma atteikuma dēļ.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Centrālās bankas Valdes lēmumu, kas tika paziņots Julien Dufour ar Eiropas Centrālās bankas priekšsēdētāja 2009. gada 2. septembra vēstuli;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ECB papildus saviem tiesāšanās izdevumiem atlīdzina Dufour k–ga. tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Dānijas Karaliste, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste un Eiropas Komisija katra sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 11, 16.01.2010.


title: Lieta T-29/12: Prasība, kas celta 2012. gada 17. janvārī — Bauer /ITSB — BenQ Materials ( “Daxon” )

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/23

         Prasība, kas celta 2012. gada 17. janvārī — Bauer/ITSB — BenQ Materials (“Daxon”)
   (Lieta T-29/12)
   2012/C 80/39
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Erika Bauer (Schaufling, Vācija) (pārstāve — A. Merz, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: BenQ Materials Corp. (Gueishan Taoyuan, Taivāna)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               pilnā apjomā atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 9. novembra lēmumu lietā R 2191/2010-2;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: BenQ Materials Corp.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Daxon” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 10. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “DALTON” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 5., 18., 25., 35., 41. un 44. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm esot sajaukšanas iespēja


title: Lieta F-106/13: Prasība, kas celta 2013. gada 25. oktobrī — ZZ /FRA

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/46

         Prasība, kas celta 2013. gada 25. oktobrī — ZZ/FRA
   (Lieta F-106/13)
   2014/C 45/86
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra (FRA)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt FRA direktora lēmumu uzlikt prasītājam disciplinārsodu rājiena formā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt FRA direktora 2013. gada 20. februāra lēmumu, ar kuru izteikts rājiens, un, ja nepieciešams, atcelt 2013. gada 22. februāra lēmumu, ar kuru rājiens tiek apstiprināts rakstiski;

               —

               ja nepieciešams, atcelt FRA direktora 2013. gada 17. jūlija lēmumu, kas saņemts 2013. gada 18. jūlijā un ar kuru noraidīta sūdzība;

               —

               piešķirt prasītājam adekvātu kompensāciju par morālo kaitējumu, kas izraisīts ar administratīvās izmeklēšanas un lēmumu izteikt rājienu rupjo pretlikumību. Šis morālais kaitējums ir noteikts ex aequo et bono EUR 15000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.