title: Lieta C-301/18: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums (Landgericht Bonn (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Thomas Leonhard/DSL-Bank – eine Niederlassung der DB Privat- und Firmenkundenbank AG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju tiesību aizsardzība – Direktīva 2002/65/EK – Distances kredītlīgums – Atteikuma tiesības – Sekas – 7. panta 4. punkts – Saņemtā izpildījuma atpakaļatdošana – Atlīdzības par lietošanu samaksa – Piegādātāja pienākums – Izslēgšana)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/2

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums (Landgericht Bonn (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Thomas Leonhard/DSL-Bank – eine Niederlassung der DB Privat- und Firmenkundenbank AG

      (Lieta C-301/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 2002/65/EK - Distances kredītlīgums - Atteikuma tiesības - Sekas - 7. panta 4. punkts - Saņemtā izpildījuma atpakaļatdošana - Atlīdzības par lietošanu samaksa - Piegādātāja pienākums - Izslēgšana)
      (2020/C 262/02)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Bonn

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Thomas Leonhard

         Atbildētāja: DSL-Bank – eine Niederlassung der DB Privat- und Firmenkundenbank AG

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/65/EK (2002. gada 23. septembris) par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK un Direktīvās 97/7/EK un 98/27/EK 7. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja kāds patērētājs izmanto savas atteikuma tiesības attiecībā uz kredīta līgumu, kas ar piegādātāju noslēgts attālināti, šis patērētājs ir tiesīgs no šā piegādātāja saņemt atpakaļ minētā līguma izpildes nolūkā veikto aizdevuma atmaksas maksājumu un procentu maksājumu summas (izņemot summas, kuras šīs direktīvas 7. panta 1. un 3. punktā minētajos apstākļos viņam pašam ir jāmaksā piegādātājam), taču ne atlīdzību par šo aizdevuma un procentu summu lietošanu.

         (1)  OV C 285, 13.8.2018.


title: Lieta C-456/18 P: Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums – Ungārija/Eiropas Komisija (Apelācija – Valsts atbalsts – Iespējamais atbalsts – Lēmums sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru – Rīkojums pārtraukt attiecīgos pasākumus – Rīkojuma tiesiskuma nosacījumi)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/3

      Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums – Ungārija/Eiropas Komisija
      (Lieta C-456/18 P) (1)

      (Apelācija - Valsts atbalsts - Iespējamais atbalsts - Lēmums sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru - Rīkojums pārtraukt attiecīgos pasākumus - Rīkojuma tiesiskuma nosacījumi)
      (2020/C 262/03)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ungārija (pārstāvji: M. Z. Fehér un G. Koós)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Flynn, P.-J. Loewenthal un V. Bottka, kā arī K. Talabér-Ritz)

         Persona, kas iestājusies lietā apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumu atbalstam: Polijas Republika (pārstāvji: B. Majczyna un M. Rzotkiewicz, kā arī A. Kramarczyk)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2018. gada 25. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās Ungārija/Komisija (T 554/15 un T 555/15, EU:T:2018:220).

                  2)

                  Atcelt Komisijas Lēmumu C(2015) 4805 final (2015. gada 15. jūlijs) par valsts atbalstu SA.41187 (2015/NN) – Ungārija – Veselības iemaksas no tabakas rūpniecības uzņēmumiem un Komisijas Lēmumu C(2015) 4808 final (2015. gada 15. jūlijs) par valsts atbalstu SA.40018 (2015/C) (ex 2014/NN) – Ungārijas pārtikas ķēdes inspekciju nodevas 2014. gada grozījumi, ciktāl ar tiem tika noteikts pārtraukt progresīvās nodokļu likmes piemērošanu attiecīgi veselības iemaksām no tabakas rūpniecības uzņēmumiem un pārtikas ķēdes inspekciju nodevām, kādas izriet no 2014. gada Likuma Nr. XCIV par veselības iemaksām no tabakas rūpniecības uzņēmumiem un 2014. gada grozījumiem 2008. gada Likumā Nr. XLVI par pārtikas ķēdi un tās oficiālo uzraudzību.

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Ungārijas tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan tiesvedībā pirmajā instancē, gan apelācijas tiesvedībā.

                  4)

                  Polijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 301, 27.8.2018.


title: Lieta C-588/18: Tiesas (virspalāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums (Audiencia Nacional (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Federación de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federación Estatal de Servicios, Movilidad y Consumo de la Unión General de Trabajadores (FESMC-UGT), Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CC.OO.)/Grupo de Empresas DIA S.A., Twins Alimentación S.A. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība – Darba laika organizēšana – Direktīva 2003/88/EK – 5. un 7. pants – Iknedēļas atpūta – Ikgadējais atvaļinājums – Īpašs apmaksāts atvaļinājums, kas ļauj neierasties darbā, lai apmierinātu noteiktas vajadzības un izpildītu noteiktas saistības)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/3

      Tiesas (virspalāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums (Audiencia Nacional (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Federación de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federación Estatal de Servicios, Movilidad y Consumo de la Unión General de Trabajadores (FESMC-UGT), Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CC.OO.)/Grupo de Empresas DIA S.A., Twins Alimentación S.A.

      (Lieta C-588/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība - Darba laika organizēšana - Direktīva 2003/88/EK - 5. un 7. pants - Iknedēļas atpūta - Ikgadējais atvaļinājums - Īpašs apmaksāts atvaļinājums, kas ļauj neierasties darbā, lai apmierinātu noteiktas vajadzības un izpildītu noteiktas saistības)
      (2020/C 262/04)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Audiencia Nacional

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: Federación de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federación Estatal de Servicios, Movilidad y Consumo de la Unión General de Trabajadores (FESMC-UGT), Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CC.OO.)

         Atbildētājas: Grupo de Empresas DIA S.A., Twins Alimentación S.A.

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 5. un 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nav piemērojami tādam valsts tiesiskajam regulējumam, ar ko darba ņēmējiem nav atļauts izmantot šajā tiesiskajā regulējumā paredzētos īpašos atvaļinājumus tajās dienās, kurās šiem darba ņēmējiem ir jāstrādā, ja vajadzības un saistības, kas ir šo īpašo atvaļinājumu pamatā, rodas šajos pantos paredzētā iknedēļas atpūtas vai apmaksātā ikgadējā atvaļinājumā laikā.

         (1)  OV C 436, 3.12.2018.


title: Lieta C-812/18 P: Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums – Terna SpA/Eiropas Komisija (Apelācija – Enerģētika – Eiropas Savienības kopīgu interešu projekts – Savienības finanšu atbalsts, kas piešķirts diviem projektiem Eiropas enerģētikas tīklu jomā – Direktīva 2004/17/EK – 37. pants – Apakšuzņēmums – 40. panta 3. punkta c) apakšpunkts – Tieša piešķiršana – Tehniskais specifiskums – Pamatnolīgums – Sākotnēji piešķirtā atbalsta samazināšana finanšu revīzijas rezultātā – Sākotnēji izmaksāto līdzekļu atmaksāšana)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/4

      Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums – Terna SpA/Eiropas Komisija
      (Lieta C-812/18 P) (1)

      (Apelācija - Enerģētika - Eiropas Savienības kopīgu interešu projekts - Savienības finanšu atbalsts, kas piešķirts diviem projektiem Eiropas enerģētikas tīklu jomā - Direktīva 2004/17/EK - 37. pants - Apakšuzņēmums - 40. panta 3. punkta c) apakšpunkts - Tieša piešķiršana - Tehniskais specifiskums - Pamatnolīgums - Sākotnēji piešķirtā atbalsta samazināšana finanšu revīzijas rezultātā - Sākotnēji izmaksāto līdzekļu atmaksāšana)
      (2020/C 262/05)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Terna SpA (pārstāvji: F. Covone, A. Police, L. Di Via, D. Carria un F. Degni, avvocati)

         Otra lietas dalībniece – Eiropas Komisija (pārstāvji: O. Beynet, M. Ilkova, G. Gattinara un P. Ondrůšek)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Terna SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 72, 25.2.2019.


title: Lieta C-3/19: Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asmel societá consortile a r.l./A.N.A.C. – Autorità Nazionale Anticorruzione (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Publiskais iepirkums – Direktīva 2004/18/EK – Centralizēto iepirkumu struktūras – Mazās pašvaldības – Ierobežošana līdz tikai diviem centralizēto iepirkumu struktūru organizācijas modeļiem – Aizliegums izmantot privāto tiesību centralizēto iepirkumu struktūru un piedalīties privāto tiesību subjektiem – Centralizēto iepirkumu struktūru darbības teritoriālais ierobežojums)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/5

      Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asmel societá consortile a r.l./A.N.A.C. – Autorità Nazionale Anticorruzione

      (Lieta C-3/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiskais iepirkums - Direktīva 2004/18/EK - Centralizēto iepirkumu struktūras - Mazās pašvaldības - Ierobežošana līdz tikai diviem centralizēto iepirkumu struktūru organizācijas modeļiem - Aizliegums izmantot privāto tiesību centralizēto iepirkumu struktūru un piedalīties privāto tiesību subjektiem - Centralizēto iepirkumu struktūru darbības teritoriālais ierobežojums)
      (2020/C 262/07)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Asmel societá consortile a r.l.

         Atbildētāja: A.N.A.C. – Autorità Nazionale Anticorruzione

         Piedaloties: Associazione Nazionale Aziende Concessionarie Servizi entrate (Anacap)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, kas grozīta ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1336/2013 (2013. gada 13. decembris), 1. panta 10. punkts un 11. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāda valsts tiesību norma, ar kuru mazo pašvaldību organizācijas autonomija nolūkā izmantot centralizēto iepirkumu struktūru ir ierobežota tikai ar diviem organizācijas modeļiem, kuri ir ekskluzīvi publiski, nepiedaloties privātpersonām vai privātiem uzņēmumiem.

                  2)

                  Direktīvas 2004/18, kas grozīta ar Regulu Nr. 1336/2013, 1. panta 10. punkts un 11. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā valsts tiesību norma, kas ierobežo vietējo pašvaldību izveidoto centralizēto iepirkumu struktūru darbības jomu ar šo vietējo pašvaldību teritoriju.

         (1)  OV C 164, 13.5.2019.


title: Lieta C-187/19 P: Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums – Eiropas Ārējās darbības dienests/Stéphane De Loecker (Apelācija – Civildienests – Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) – Pagaidu darbinieks – Psiholoģiska vardarbība – Lūgums sniegt palīdzību – Lūguma noraidīšana – Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants – Tiesības tikt uzklausītam – LESD 266. pants – Sprieduma, ar kuru tiek atcelts tiesību akts, izpilde)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/7

      Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums – Eiropas Ārējās darbības dienests/Stéphane De Loecker

      (Lieta C-187/19 P) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) - Pagaidu darbinieks - Psiholoģiska vardarbība - Lūgums sniegt palīdzību - Lūguma noraidīšana - Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants - Tiesības tikt uzklausītam - LESD 266. pants - Sprieduma, ar kuru tiek atcelts tiesību akts, izpilde)
      (2020/C 262/09)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Ārējās darbības dienests (pārstāvji: S. Marquardt un R. Spac)

         Otrs lietas dalībnieks: Stéphane De Loecker (pārstāvis: J.-N. Louis, avocat)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 187, 3.6.2019.


title: Lieta C-310/19 P: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums – Boudewijn Schokker/Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (Apelācija – Civildienests – Līgumdarbinieki – Darbā pieņemšanas procedūra – Klasificēšana pakāpē – Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība – 86. pants – Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA) – Vispārīgie īstenošanas noteikumi – Ierosinātās klasifikācijas apstrīdēšana – Darba piedāvājuma atsaukšana – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Labas pārvaldības princips – Rūpības pienākums – Dienesta pārkāpums – Savienības ārpuslīgumiskā atbildība – Morālais kaitējums – Atlīdzība)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/7

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums – Boudewijn Schokker/Eiropas Aviācijas drošības aģentūra
      (Lieta C-310/19 P) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Līgumdarbinieki - Darbā pieņemšanas procedūra - Klasificēšana pakāpē - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība - 86. pants - Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA) - Vispārīgie īstenošanas noteikumi - Ierosinātās klasifikācijas apstrīdēšana - Darba piedāvājuma atsaukšana - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Labas pārvaldības princips - Rūpības pienākums - Dienesta pārkāpums - Savienības ārpuslīgumiskā atbildība - Morālais kaitējums - Atlīdzība)
      (2020/C 262/10)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Boudewijn Schokker (pārstāvji: T. Martin un S. Orlandi, advokāti)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (pārstāvji: S. Rostren, pārstāvis, kam palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2019. gada 8. februāra rīkojumu Schokker/EASA (T-817/17, nav publicēts, EU:T:2019:74).

                  2)

                  Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA) izmaksā Boudewijn Schokker atlīdzību 7 500 EUR apmērā.

                  3)

                  Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA) sedz savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā pirmajā instancē lietā T-817/17 un apelācijas tiesvedībā, kā arī Boudewijn Schokker tiesvedības izdevumus šajās tiesvedībās.

         (1)  OV C 255, 29.7.2019.


title: Lieta C-430/19: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums (Tribunalul Cluj (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC C.F. SRL/A.J.F.P.M., D.G.R.F.P.C (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Savienības tiesību principi – Tiesību uz aizstāvību ievērošana – Nodokļu procedūra – Tiesību uz nodokļa atskaitīšanu pievienotās vērtības nodokļa (PVN) jomā īstenošana – Tiesību uz nodokļa atskaitīšanu atteikums, iespējams, neatbilstošas nodokļa maksātāja piegādātāju rīcības dēļ – Valsts nodokļu iestāžu izdots administratīvs akts, ar kuru attiecīgajam nodokļu maksātājam netiek dota piekļuve informācijai un dokumentiem, ar ko ir pamatots minētais akts – Aizdomas par krāpšanu nodokļu jomā – Valsts prakse, saskaņā ar kuru tiesību uz nodokļa atskaitīšanu īstenošana ir atkarīga no citiem attaisnojošiem dokumentiem, kas nav nodokļu rēķins – Pieļaujamība)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/8

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums (Tribunalul Cluj (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC C.F. SRL/A.J.F.P.M., D.G.R.F.P.C
      (Lieta C-430/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Savienības tiesību principi - Tiesību uz aizstāvību ievērošana - Nodokļu procedūra - Tiesību uz nodokļa atskaitīšanu pievienotās vērtības nodokļa (PVN) jomā īstenošana - Tiesību uz nodokļa atskaitīšanu atteikums, iespējams, neatbilstošas nodokļa maksātāja piegādātāju rīcības dēļ - Valsts nodokļu iestāžu izdots administratīvs akts, ar kuru attiecīgajam nodokļu maksātājam netiek dota piekļuve informācijai un dokumentiem, ar ko ir pamatots minētais akts - Aizdomas par krāpšanu nodokļu jomā - Valsts prakse, saskaņā ar kuru tiesību uz nodokļa atskaitīšanu īstenošana ir atkarīga no citiem attaisnojošiem dokumentiem, kas nav nodokļu rēķins - Pieļaujamība)
      (2020/C 262/12)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunalul Cluj

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: SC C.F. SRL

         Atbildētājas: A.J.F.P.M., D.G.R.F.P.C

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Savienības tiesību vispārējais princips par tiesību uz aizstāvību ievērošanu ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja valsts administratīvajos procesos par pievienotās vērtības nodokļa bāzes revīziju un noteikšanu nodokļu maksātājam nav bijusi iespēja piekļūt administratīvajā lietā esošajai informācijai, kas ir tikusi ņemta vērā, pieņemot administratīvu lēmumu, ar kuru tam ir noteikti papildu pienākumi nodokļu jomā, lai gan tiesa, kurā ir celta prasība, ir konstatējusi, ka tad, ja nebūtu pieļauts šis pārkāpums, procesa rezultāts būtu citāds, saskaņā ar šo principu šis lēmums ir jāatceļ.

                  2)

                  Principi, kas reglamentē to, kā dalībvalstis piemēro kopējo pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēmu, it īpaši nodokļu neitralitātes un tiesiskās noteiktības principi, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tas, ka, ja valsts nodokļu iestādei ir radušās vienkāršas nepamatotas aizdomas par attiecīgo saimniecisko darījumu faktisku veikšanu, kuru rezultātā ir ticis izdots nodokļu rēķins, nodokļu maksātājam, kas ir šī rēķina adresāts, tiek liegtas tiesības uz PVN atskaitīšanu, ja viņš papildus šim rēķinam nevar iesniegt citus pierādījumus par to, ka saimnieciskie darījumi ir faktiski veikti.

         (1)  OV, C 288, 26.8.2019.


title: Lieta C-495/19: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums (Sąd Okręgowy w Poznaniu (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kancelaria Medius SA z siedzibą w Krakowie/RN (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – 7. panta 1. punkts – Patēriņa kredīts – Līguma noteikumu negodīguma pārbaude – Patērētāja neierašanās tiesā – Tiesneša rīcības pēc savas ierosmes apjoms)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/9

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 4. jūnija spriedums (Sąd Okręgowy w Poznaniu (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kancelaria Medius SA z siedzibą w Krakowie/RN
      (Lieta C-495/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - 7. panta 1. punkts - Patēriņa kredīts - Līguma noteikumu negodīguma pārbaude - Patērētāja neierašanās tiesā - Tiesneša rīcības pēc savas ierosmes apjoms)
      (2020/C 262/13)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Kancelaria Medius SA z siedzibą w Krakowie

         Atbildētājs: RN

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāda valsts tiesību normas interpretācija, kas tiesai, kura izskata prasību, ko cēlis pārdevējs vai piegādātājs pret patērētāju un kas ietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā, taisot aizmugurisku spriedumu – tad, ja šis patērētājs neierodas uz tiesas sēdi, uz kuru viņš ticis aicināts, – liedz veikt pierādījumu savākšanas pasākumus, kuri ir vajadzīgi, lai pēc savas ierosmes pārbaudītu, vai nav negodīgi tie līguma noteikumi, uz kuriem pārdevējs vai piegādātājs ir balstījis savu prasību, ja šai tiesai rodas šaubas par šo noteikumu godīgo raksturu minētās direktīvas izpratnē.

         (1)  OV C 337, 7.10.2019.


title: Lieta C-194/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. maijā iesniedza Verwaltungsgerichts Düsseldorf (Vācija) – BY, CX, FU, DW, EV/Stadt Duisburg

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/14

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. maijā iesniedza Verwaltungsgerichts Düsseldorf (Vācija) – BY, CX, FU, DW, EV/Stadt Duisburg

      (Lieta C-194/20)
      (2020/C 262/17)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgericht Düsseldorf

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: BY, CX, FU, DW, EV

         Atbildētāja: Stadt Duisburg

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai no Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 (1) 9. panta pirmā teikuma izrietošās Turcijas izcelsmes bērnu tiesības bez papildu nosacījumiem aptver arī tiesības uzturēties uzņēmējā dalībvalstī?

                  2)

                  Ja uz pirmo jautājumu ir jāatbild apstiprinoši:

                              a)

                              Vai no Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 9. panta pirmā teikuma izrietošo uzturēšanās tiesību priekšnoteikums ir tāds, ka tādu Turcijas izcelsmes bērnu vecāki, kuri no šīs tiesību normas gūst priekšrocības, jau ir ieguvuši no Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 6. panta pirmā punkta vai 7. panta izrietošās tiesības?

                              b)

                              Ja uz 2.a) jautājumu ir jāatbild noliedzoši: vai likumīga nodarbinātība Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 9. panta pirmā teikuma izpratnē ir jāinterpretē tādā pašā veidā kā Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 6. panta 1. punktā?

                              c)

                              Ja uz 2.a) jautājumu ir jāatbild noliedzoši: vai Turcijas izcelsmes bērnu uzturēšanās tiesības saskaņā ar Lēmuma Nr. 1/80 9. panta pirmo teikumu var rasties jau pēc viena vecāka (tikai) trīs mēnešu likumīgas nodarbinātības uzņēmējā dalībvalstī?

                              d)

                              Ja uz 2.a) jautājumu ir jāatbild noliedzoši: vai no Turcijas izcelsmes bērnu uzturēšanās tiesībām bez papildu nosacījumiem izriet arī viena vai abu vecāku, kuriem ir aizgādības tiesības, uzturēšanās tiesības?

         (1)  Asociācijas padomes Lēmums Nr. 1/80 (1980. gada 19. septembris) par asociācijas izveidi.


title: Lieta C-211/20 P: Apelācijas sūdzība, ko Eiropas Komisija 2020. gada 22. maijā iesniegusi par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 12. marta spriedumu lietā T-732/16, Valencia Club de Fútbol/Eiropas Komisija

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/16

      Apelācijas sūdzība, ko Eiropas Komisija 2020. gada 22. maijā iesniegusi par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 12. marta spriedumu lietā T-732/16, Valencia Club de Fútbol/Eiropas Komisija
      (Lieta C-211/20 P)
      (2020/C 262/20)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija

         Pārējie lietas dalībnieki: Valencia Club de Fútbol, S.A.D. un Spānijas Karaliste

         Prasījumi

                  —

                  Atcelt pārsūdzēto spriedumu daļā, kurā Vispārējā tiesa ar to ir atcēlusi Komisijas Lēmumu (ES) 2017/365 (2016. gada 4. jūlijs) par valsts atbalstu SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), ko Spānija sniegusi Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva un Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva (OV 2017, L 55, 12. lpp.), attiecībā uz 1. pasākumu – IVF 2009. gada 5. novembrī piešķirto valsts garantiju bankas aizdevumam Fundación Valencia, lai parakstītu Valencia CF akcijas Valencia CF kapitāla palielināšanas ietvaros;

                  —

                  Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai, un

                  —

                  Atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumu pieņemšanu.

         Vienīgais izvirzītais apelācijas sūdzības pamats

      Komisija ir balstījusi savu apelācijas sūdzību uz vienu vienīgu apelācijas pamatu, kurā apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi Savienības tiesību kļūdu, kļūdaini interpretējot LESD 107. panta 1. punktu, it īpaši saistībā ar nosacījuma par priekšrocības esamību pierādīšanu. Precīzāk, pārsūdzētā sprieduma 124.–138. punktā Vispārējā tiesa, pirmkārt, ir kļūdaini interpretējusi Komisijas paziņojumu par [LESD 107. un 108.] panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā (OV 2008, C 155., 10. lpp.), apvienojumā ar Komisijas paziņojumu par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodes pārskatīšanu (OV 2008, C 14, 6. lpp.), kā arī strīdīgo lēmumu; otrkārt, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu saistībā ar pierādīšanas pienākumu attiecībā uz tādas priekšrocības esamību, kas izriet no individuālās garantijas, un saistībā ar Komisijas rūpības pienākumu formālajā izmeklēšanas procedūrā; un treškārt, Vispārējā tiesa ir sagrozījusi faktus.


title: Lieta C-221/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. maijā iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) – A Oy

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/17

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. maijā iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) – A Oy

      (Lieta C-221/20)
      (2020/C 262/22)
      Tiesvedības valoda – somu

         Iesniedzējtiesa

         Korkein hallinto-oikeus

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: A Oy

         Atbildētāja: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 92/83/EEK (1) 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstij, kas saskaņā ar šo tiesību normu piemēro pazeminātas akcīzes nodokļa likmes alum, kuru brūvē patstāvīgas mazās alus darītavas, ir jāpiemēro arī direktīvas 4. panta 2. punkta otrajā teikumā ietvertā tiesību norma par mazo alus darītavu kopēju aplikšanu ar nodokli, vai arī šīs pēdējās minētās tiesību normas piemērošana ir atstāta attiecīgās dalībvalsts ziņā?

                  2)

                  Vai Direktīvas 92/83 4. panta 2. punkta otrajam teikumam ir tieša iedarbība?

         (1)  Padomes Direktīva 92/83/EEK (1992. gada 19. oktobris) par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem (OV 1992, L 316, 21. lpp.).


title: Lieta C-223/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. maijā iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) – B Oy

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/18

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. maijā iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) – B Oy

      (Lieta C-223/20)
      (2020/C 262/23)
      Tiesvedības valoda – somu

         Iesniedzējtiesa

         Korkein hallinto-oikeus

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: B Oy

         Atbildētāja: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 92/83/EEK (1) 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstij, kas saskaņā ar šo tiesību normu piemēro pazeminātas akcīzes nodokļa likmes alum, kuru brūvē patstāvīgas mazās alus darītavas, ir jāpiemēro arī direktīvas 4. panta 2. punkta otrajā teikumā ietvertā tiesību norma par kopēju mazo alus darītavu aplikšanu ar nodokli, vai arī šīs pēdējās minētās tiesību normas piemērošana ir atstāta attiecīgās dalībvalsts ziņā?

                  2)

                  Vai Direktīvas 92/83 4. panta 2. punkta otrajam teikumam ir tieša iedarbība?

         (1)  Padomes Direktīva 92/83/EEK (1992. gada 19. oktobris) par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem (OV 1992, L 316, 21. lpp.).


title: Lieta T-506/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnija spriedums – Polija/Komisija (ELGF un ELFLA – No finansējuma izslēgti izdevumi – Īpašs atbalsts tabakas izstrādājumu nozarei – Polijas izdevumi – Galvenās pārbaudes – Vienotas likmes korekcijas – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/21

      Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnija spriedums – Polija/Komisija
      (Lieta T-506/18) (1)

      (ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Īpašs atbalsts tabakas izstrādājumu nozarei - Polijas izdevumi - Galvenās pārbaudes - Vienotas likmes korekcijas - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2020/C 262/27)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvji: B. Majczyna, B. Włodarczyk, B. Straś un M. Wiącek)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Aquilina, B. Hofstötter, M. Kaduczak un A. Stobiecka-Kuik)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/873 (2018. gada 13. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2018, L 152, 29. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 427, 26.11.2018.


title: Lieta T-104/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnijs – Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (“JUVÉDERM”) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “JUVÉDERM” – Preču zīmes faktiska izmantošana – Izmantošana saistībā ar precēm, attiecībā uz kurām preču zīme ir reģistrēta – Izmantošana formā, kādā preču zīme ir tikusi reģistrēta – Izmantošana ar īpašnieka piekrišanu – Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts))

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/21

      Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnijs – Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (“JUVÉDERM”)
      (Lieta T-104/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “JUVÉDERM” - Preču zīmes faktiska izmantošana - Izmantošana saistībā ar precēm, attiecībā uz kurām preču zīme ir reģistrēta - Izmantošana formā, kādā preču zīme ir tikusi reģistrēta - Izmantošana ar īpašnieka piekrišanu - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts))
      (2020/C 262/28)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Dermavita Co. Ltd (Beirūta, Libāna) (pārstāve – G. Paricheva, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: K. Zajfert, J. Crespo Carrillo, H. O’Neill un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Allergan Holdings France (Courbevoie, Francija) (pārstāvji: J. Day, solicitor, un T. de Haan, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 19. decembra lēmumu lietā R 2630/2017-4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Dermavita un Allergan Holdings France.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Dermavita Co. Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Allergan Holdings France sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 139, 15.4.2019.


title: Lieta T-380/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnija spriedums – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (“Serviceplan Solutions”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Serviceplan Solutions” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmais teikums)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/23

      Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnija spriedums – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (“Serviceplan Solutions”)
      (Lieta T-380/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Serviceplan Solutions” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmais teikums)
      (2020/C 262/30)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG (Minhene, Vācija) (pārstāvji: B. Koch un P. Schmitz, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: E. Markakis)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 25. marta lēmumu lietā R 1427/2018-5 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “Serviceplan Solutions” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 270, 12.8.2019.


title: Lieta T-552/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnija spriedums – Malacalza Investimenti/ECB (Piekļuve dokumentiem – Eiropas Centrālās bankas lēmums piemērot pagaidu administrāciju Banca Carige SpA – Piekļuves atteikums – Aizmuguriska lietas izskatīšana)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/23

      Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnija spriedums – Malacalza Investimenti/ECB
      (Lieta T-552/19) (1)

      (Piekļuve dokumentiem - Eiropas Centrālās bankas lēmums piemērot pagaidu administrāciju Banca Carige SpA - Piekļuves atteikums - Aizmuguriska lietas izskatīšana)
      (2020/C 262/31)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Malacalza Investimenti Srl (Dženova, Itālija) (pārstāvji: P. Ghiglione, E. De Giorgi un L. Amicarelli, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: F. von Lindeiner un M. Van Hoecke, pārstāvji, kuriem palīdz D. Sarmiento Ramírez-Escudero, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt ECB 2019. gada 12. jūnija Lēmumu LS/LdG/19/185, ar ko atteikta piekļuve vairākiem dokumentiem saistībā ar ECB Padomes 2019. gada 1. janvāra lēmumu ECB-SSM-2019-ITCAR-11, ar kuru Banca Carige SpAir tiek piemērota pagaidu administrācija.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2019. gada 12. jūnija Lēmumu LS/LdG/19/185, ar ko atteikta piekļuve vairākiem dokumentiem saistībā ar ECB Padomes 2019. gada 1. janvāra Lēmumu ECB-SSM-2019-ITCAR-11, ar kuru Banca Carige SpA tiek piemērota pagaidu administrācija.

                  2)

                  ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 328, 30.9.2019.


title: Lieta T-294/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. jūnija rīkojums – Vanhoudt u.c./EIB (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus – Civildienests – EIB personāls – EIB darba samaksas un atalgojuma progresīvas paaugstināšanas reforma – Atalgojuma simulācijas līdzeklis – Nepārsūdzams akts – Apstiprinošs akts – Jaunu un būtisku faktu neesamība – Morālais kaitējums – Cēloņsakarības neesamība – Prasība, kas daļēji ir nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/24

      Vispārējās tiesas 2020. gada 11. jūnija rīkojums – Vanhoudt u.c./EIB
      (Lieta T-294/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus - Civildienests - EIB personāls - EIB darba samaksas un atalgojuma progresīvas paaugstināšanas reforma - Atalgojuma simulācijas līdzeklis - Nepārsūdzams akts - Apstiprinošs akts - Jaunu un būtisku faktu neesamība - Morālais kaitējums - Cēloņsakarības neesamība - Prasība, kas daļēji ir nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)
      (2020/C 262/32)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Patrick Vanhoudt (Gonderanža, Luksemburga) un 9 citi prasītāji, kuru uzvārdi ir minēti rīkojuma pielikumā (pārstāvis: A. Haines, barrister)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji: T. Gilliams, J. Klein un J. Krueck, kam palīdz P. E. Partsch un T. Evans, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un Eiropas Savienības Tiesas statūtu 50.a pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt, EIB 2019. gada 31. janvāra lēmumu, ar kuru tā apstiprinājusi samierināšanas komisijas lēmumu, ar ko tika konstatēta samierināšanas procedūras neveiksme saistībā ar prasītāju pieteikumiem nodot viņu rīcībā oficiāli izdrukātu izvilkumu no atalgojuma simulācijas instrumenta, kas ir izmantots, lai aprēķinātu reformu ietekmi, kā arī izlīgumu, lai kompensētu iespējami nodarītos zaudējumus, kas radušies reformas rezultātā, un, otrkārt, prasība atlīdzināt nodarīto morālo kaitējumu, kuru prasītāji esot, iespējams, cietuši pēc minētā 2019. gada 31. janvāra lēmuma.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā daļēji nepieņemamu un daļēji acīmredzami juridiski nepamatotu.

                  2)

                  Patrick Vanhoudt un pārējie prasītāji, kuru uzvārdi ir minēti rīkojuma pielikumā, atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 230, 8.7.2019.


title: Lieta T-383/20: Prasība, kas celta 2020. gada 16. jūnijā – Moloko Beverage/EUIPO – Nexus Liquids (“moloko”)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/35

      Prasība, kas celta 2020. gada 16. jūnijā – Moloko Beverage/EUIPO – Nexus Liquids (“moloko”)
      (Lieta T-383/20)
      (2020/C 262/47)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Moloko Beverage GmbH (Göppingen, Vācija) (pārstāve: D. Wieland, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Nexus Liquids GmbH (Bielefeld, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “moloko” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 16 415 838

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 18. marta lēmums lietā R 1485/2019-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un reģistrēt Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 16 415 838 arī attiecībā uz tādām precēm kā
                  tabaka un tabakas izstrādājumi, tostarp tabakas aizstājēji; aromāti un šķidrumi smēķēšanas ierīcēm ar tvaiku personīgai lietošanai un elektroniskās cigaretes;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā un Nexus Liquids GmbH atlīdzināt apelācijas procesā EUIPO radušos izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta T-387/20: Prasība, kas celta 2020. gada 23. jūnijā – DK Company/EUIPO – Hunter Boot (“DENIM HUNTER”)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/35

      Prasība, kas celta 2020. gada 23. jūnijā – DK Company/EUIPO – Hunter Boot (“DENIM HUNTER”)
      (Lieta T-387/20)
      (2020/C 262/48)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: DK Company A/S (Ikast, Dānija) (pārstāvis – S. Hansen, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Hunter Boot Ltd (Edinburga, Apvienotā Karaliste)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīmes “DENIM HUNTER” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 649 891

         Process EUIPO: iebildumu process
      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 3. aprīļa lēmums lietā R 849/2018-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu, vērtējot preču (administratīvā) ierobežojuma sekas pieteikuma iesniedzējas preču zīmes reģistrācijas pieteikumā un grafiska elementa ietekmi prasītājas preču zīmē.

                  —

                  Apelācijas padome esot pilnībā neņēmusi vērā to, ka Vispārējā tiesa jau bija vērtējusi vārda “HUNTER” atšķirtspēju saistībā ar 25. klasē ietilpstošajām precēm.


title: Lieta T-612/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 4. jūnija rīkojums – UPL Europe un Aceto Agricultural Chemicals/Komisija

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/38

      Vispārējās tiesas 2020. gada 4. jūnija rīkojums – UPL Europe un Aceto Agricultural Chemicals/Komisija
      (Lieta T-612/19) (1)

      (2020/C 262/53)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 399, 25.11.2019.


title: Lieta T-708/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija rīkojums – Bujar/Komisija

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/38

      Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija rīkojums – Bujar/Komisija
      (Lieta T-708/19) (1)

      (2020/C 262/54)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 10, 13.1.2020.


title: Lieta C-335/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 24. jūlijā iesniedza Tribunal du travail du Brabant wallon, division Wavre (Beļģija) – PR/Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/16

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 24. jūlijā iesniedza Tribunal du travail du Brabant wallon, division Wavre (Beļģija) – PR/Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

      (Lieta C-335/20)
      (2020/C 313/20)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal du travail du Brabant wallon, division Wavre

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: PR

         Atbildētāja: Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai valsts administratīvās iestādes pieņemts lēmums par patvēruma meklētāja obligātās reģistrācijas vietas nomainīšanu Uzņemšanas centrā, kura galvenais uzdevums ir atvieglot viņa pārsūtīšanu uz valsti, kurai ir kompetence izskatīt viņa aizsardzības pieteikumu, kas tiek interpretēts kā faktiskās pārsūtīšanas sagatavošanas pasākums, lai gan viņš valsts tiesā ir cēlis prasību par šāda rīkojuma par izraidīšanu atcelšanu un izpildes apturēšanu, jau ir uzskatāms par rīkojuma par izraidīšanu izpildi Dublinas III regulas (1) izpratnē?

                  2)

                  Apstiprinošas atbildes gadījumā, tā kā patvēruma meklētājam, kam ir izteikts uzaicinājums iesniegt savu starptautiskās aizsardzības pieteikumu citā dalībvalstī un kas ir saistīts ar nenovēršamu rīkojuma par izraidīšanu izpildi, vai vienīgais pieejamais tiesiskās aizsardzības līdzeklis ar apturošu iedarbību, proti, prasība par tiesību akta izpildes apturēšanu ārkārtējas steidzamības kārtībā, kas ir paredzēta Loi du 15/12/1980 sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers [1980. gada 15. decembra Likuma par ārvalstnieku ieceļošanu, uzturēšanos, apmešanos uz dzīvi un atgriešanu] 39/82. panta 4. punktā, ir uzskatāms par efektīvu tiesiskās aizsardzības līdzekli Dublinas III regulas 27. panta izpratnē?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 604/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (OV 2013, L 180, 31. lpp.).


title: Lieta C-348/20 P: Apelācija sūdzība, ko 2020. gada 28. jūlijā Nord Stream 2 AG iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2020. gada 20. maija rīkojumu lietā T-526/19 Nord Stream 2/Parlaments un Padome

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/17

      Apelācija sūdzība, ko 2020. gada 28. jūlijāNord Stream 2 AG iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2020. gada 20. maija rīkojumu lietā T-526/19 Nord Stream 2/Parlaments un Padome
      (Lieta C-348/20 P)
      (2020/C 313/21)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Nord Stream 2 AG (pārstāvji: L. Van den Hende, advokāts, M. Schonberg, Solicitor, J. Penz-Evren, J. Maly, advokāti)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2020. gada 20. maija rīkojumu lietā T-526/19 Nord Stream 2/Parlaments un Padome, it īpaši rezolutīvās daļas 1., 3., 4. un 6. punktu;

                  —

                  ciktāl Tiesa uzskatīs, ka tiesvedības stadija to pieļauj, noraidīt iebildi par nepieņemamību, atzīt prasību par pieņemamu un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai lietas izspriešanai pēc būtības vai, pakārtoti, atzīt, ka apstrīdētais pasākums tieši skar apelācijas sūdzības iesniedzēju, un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai, lai tā lemtu par individuālo skārumu vai atliktu šo jautājumu līdz lietas izspriešanai pēc būtības; un

                  —

                  piespriest Padomei un Parlamentam atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu, kas sadalīts divās daļās, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdas, piemērojot nosacījumu par tiešo skārumu un secinot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējai nav locus standi celt prasību par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2019/692 (1) (2019. gada 17. aprīlis) (turpmāk tekstā – “grozošā direktīva”) atcelšanu:
      Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, uzskatīdama, ka direktīva, tostarp grozošā direktīva, pirms transponēšanas pasākumu noteikšanas vai pirms transponēšanas termiņa beigām pati par sevi nevarot tieši ietekmēt uzņēmēja tiesisko stāvokli, kā rezultātā faktiski tiekot izslēgta jebkāda prasība par tiesību akta atcelšanu atbilstoši LESD 263. panta ceturtajai daļai.
      Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, vērtējot dalībvalsts rīcības brīvību pilnībā vispārīgos terminos un nepārbaudot, kāda būtu rīcības brīvības ietekme it īpaši uz apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesisko stāvokli, ņemot vērā tās prasības priekšmetu.
      Ar otro apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdas, vērtējot Padomes lūgumus izņemt dažus dokumentus no lietas materiāliem un apmierinot tās lūgumus. It īpaši Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, savu novērtējumu veicot tikai Regulas 1049/2001 (2) par publisku piekļuvi dokumentiem ietvaros, bet neizvērtējot, vai attiecīgajiem dokumentiem bija acīmredzama nozīme strīda risinājumam. Vispārējā tiesa arī esot kļūdījusies, ierobežojošo režīmu, ko Tiesa bija noteikusi īpašos un ārkārtas apstākļos lietās Ungārija/Komisija un Slovēnija/Horvātija (3), piemērojot citām, būtiski atšķirīgām situācijām. Visbeidzot Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piešķirot būtisku nozīmi faktam, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja ir uzsākusi atsevišķu šķīrējtiesas procesu saskaņā ar Enerģētikas hartas nolīgumu, jo neesot nekāda pamata uzskatīt, ka šim faktam būtu kāda nozīme saistībā ar strīda izspriešanu, pat saskaņā ar Regulu Nr. 1049/2001.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/692 (2019. gada 17. aprīlis), ar ko groza Direktīvu 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu (OV 2019, L 117, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).

         (3)  Rīkojums, 2019. gada 14. maijs, Ungārija/Parlaments, C-650/18, nav publicēts, EU:C:2019:438; spriedums, 2020. gada 31 janvāris, Slovēnija/Horvātija C-457/18, EU:C:2020:65.


title: Lieta C-811/18: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 4. februāra rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – KA/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/19

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 4. februāra rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – KA/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social

      (Lieta C-811/18) (1)

      (2020/C 313/25)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 139, 15.4.2019.


title: Lieta T-633/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Essential Export/EUIPO – Shenzhen Liouyi International Trading (“TOTU”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes sarkanā un melnā krāsā, kas, iespējams, ietver vārdisko elementu “TOTU”, reģistrācijas pieteikums – Agrākas Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “TOTTO” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/27

      Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Essential Export/EUIPO – Shenzhen Liouyi International Trading (“TOTU”)
      (Lieta T-633/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes sarkanā un melnā krāsā, kas, iespējams, ietver vārdisko elementu “TOTU”, reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “TOTTO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 313/39)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Essential Export SA (Sanhosē, Kostarika) (pārstāve: A. B. Padial Martínez, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Hanne)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Shenzhen Liouyi International Trading Co. Ltd (Šeņžeņa, Ķīna)

         Priekšmets

      Prasība, kas celta par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 22. jūlija lēmumu lietā R 362/2019-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Essential Export un Shenzhen Liouyi International Trading.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Essential Export SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 383, 11.11.2019.


title: Lieta T-231/20 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 24. jūnija rīkojums – Price/Padome (Pagaidu noregulējums – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Lēmums (EU) 2020/135 – Līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības un Euratom – Savienības pilsonības zaudēšana – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Pamatprasības acīmredzama nepieņemamība – Nepieņemamība – Lietas nodošana Tiesai – Kompetences neesamība)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/28

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 24. jūnija rīkojums – Price/Padome
      (Lieta T-231/20 R)
      (Pagaidu noregulējums - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Lēmums (EU) 2020/135 - Līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības un Euratom - Savienības pilsonības zaudēšana - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Pamatprasības acīmredzama nepieņemamība - Nepieņemamība - Lietas nodošana Tiesai - Kompetences neesamība)
      (2020/C 313/41)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: David Price (Dorat, Francija) (pārstāvis: J. Fouchet, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer, R. Meyer un M.-M. Joséphidès)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji apturēt izpildi Padomes Lēmumam (ES) 2020/135 (2020. gada 30. janvāris) par to, lai noslēgtu Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (OV 2020, L 29, 1. lpp.) un Līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (OV 2020, L 29, 7. lpp.), ciktāl šie akti nepieļaujot iespēju prasītājam saglabāt Eiropas Savienības pilsonību, vai vismaz minētā līguma 127. panta 1. punkta b) apakšpunktam un, otrkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 256. panta 3. punkta otro daļu un ar ko tiek lūgts apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai prejudiciālus jautājumus.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

                  2)

                  Lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem atlikt.


title: Fürstlicher Oberster Gerichtshof (Pirmās instances augstākā tiesa) 2020. gada 8. maija lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā SMA SA un Société Mutuelle d'Assurance du Batiment et des Travaux Publics pret Finanzmarktaufsicht (Finanšu tirgus uzraudzības iestāde) (Lieta E-5/20) 2020/C 316/07

text:
               24.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 316/7

         Fürstlicher Oberster Gerichtshof (Pirmās instances augstākā tiesa) 2020. gada 8. maija lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā SMA SA un Société Mutuelle d'Assurance du Batiment et des Travaux Publics pret Finanzmarktaufsicht (Finanšu tirgus uzraudzības iestāde)
      (Lieta E-5/20)
      (2020/C 316/07)

         Fürstlicher Oberster Gerichtshof ar 2020. gada 8. maijā vēstuli, kuru Tiesas kanceleja saņēma 2020. gada 20. maijā, lūdza EBTA tiesu sniegt konsultatīvu atzinumu lietā SMA SA un Société Mutuelle d'Assurance du Batiment et des Travaux Publics pret Finanzmarktaufsicht lietā par šādiem jautājumiem:

                  1.

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/138/EK (2009. gada 25. novembris) par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) (Tiesību akti, kas attiecas uz EEZ (EWR-Rechtssammlung): IX pielikums – 1.01), jo īpaši tās 27. un 28. pants, un
                  Padomes Direktīva 92/49/EEK (1992. gada 18. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana, ar kuru groza Direktīvu 73/239/EEK un Direktīvu 88/357/EEK (Trešā nedzīvības apdrošināšanas direktīva), un
                  Padomes Otrā Direktīva (88/357/EEK) (1988. gada 22. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana, par noteikumiem pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvākai izmantošanai un par grozījumiem Direktīvā 73/239/EEK, un jo īpaši tās 1. panta b) punkts, 7. panta 1. punkta a)–c) apakšpunkts, 10. pants, 11. panta 7. punkts un 21. pants, un
                  Padomes Pirmā direktīva (73/239/EEK) (1973. gada 24. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana, un jo īpaši tās 13. un 14. pants
                  ir jāinterpretē tādējādi, ka šie noteikumi uzraudzītas tiešās apdrošināšanas sabiedrības kreditoriem, kuri nav apdrošinājuma ņēmēji, apdrošinātās personas vai labuma guvēji vai ar minēto apdrošināšanas sabiedrību noslēgta apdrošināšanas līguma citas puses un kuriem kā cietušai trešai personai arī citādi nav tiešu tiesību celt prasību pret šo apdrošināšanas sabiedrību apdrošināšanas tiesību aktos noteikto attiecību rezultātā, un kuru prasījumi nav saistīti ar apdrošināšanas līgumu vai citu tādu darbību, attiecībā uz ko šie juridiskie pamati ir piemērojami saistībā ar tiešo apdrošināšanu, bet kuru prasības, piemēram, kā trešo pušu apdrošinājuma ņēmējiem, tiek izteiktas kā regresa prasības plašā nozīmē, kuras tieši vērstas pret uzraudzīto tiešo apdrošināšanas sabiedrību, piešķir tiesības tādā nozīmē, ka kompetentajai iestādei, kā šajā gadījumā atbildētājam, ir jāveic uzraudzības pasākumi, kas darāms saskaņā ar citētajām direktīvām, arī šo kreditoru interesēs un attiecīgo pienākumu neizpildes gadījumā jāatbild par zaudējumiem, kas radušies kreditoriem.

                  2.

                  Vai ar valsts tiesību aktu noteikumiem, ar kuriem īsteno pirmajā jautājumā minētos EEZ tiesību aktus [sākotnējā dokumentā – 4. jautājums], proti, 1. pantu vecajā valsts 1995. gada 6. decembra Likumā par apdrošināšanas sabiedrību uzraudzību (Versicherungsaufsichtsgesetz; VersAG alt), 1. panta 2. punktu jaunajā 2015. gada 12. jūnija Likumā par apdrošināšanas uzņēmumu uzraudzību (Versicherungsaufsichtsgesetz; VersAG neu) un 4. pantu 2004. gada 18. jūnija Likumā par finanšu tirgus uzraudzību (Finanzmarktaufsichtsgesetz; FMAG), ir izpildītas prasības par īstenošanu un tādējādi prasības par piemērošanu un interpretāciju valsts tiesās tādu juridisko pamatu izpratnē, kas minēti EBTA Tiesas judikatūrā, piemēram, tie, kas citustarp ir prasīti lietā E-3/15 Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz (33. un nākamie punkti) un 74. punktā?


title: Lieta C-299/19: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums (Tribunale ordinario di Torino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Techbau SpA/Azienda Sanitaria Locale AL (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Maksājumu kavējumu novēršana komercdarījumos – Direktīva 2000/35/EK – Jēdziens “komercdarījums” – Jēdzieni “preču piegāde” un “pakalpojumu sniegšana” – 1. pants un 2. panta 1. punkta pirmā daļa – Publisks būvdarbu līgums)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/6

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums (Tribunale ordinario di Torino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Techbau SpA/Azienda Sanitaria Locale AL

      (Lieta C-299/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Maksājumu kavējumu novēršana komercdarījumos - Direktīva 2000/35/EK - Jēdziens “komercdarījums” - Jēdzieni “preču piegāde” un “pakalpojumu sniegšana” - 1. pants un 2. panta 1. punkta pirmā daļa - Publisks būvdarbu līgums)
      (2021/C 28/07)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunale ordinario di Torino

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Techbau SpA

         Atbildētāja: Azienda Sanitaria Locale AL

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/35/EK (2000. gada 29. jūnijs) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos 2. panta 1. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka publisks būvdarbu līgums ir komercdarījums, kurš izraisa preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu šīs tiesību normas izpratnē, un tādējādi tas ietilpst šīs direktīvas materiālajā piemērošanas jomā.

         (1)  OV C 213, 24.6.2019.


title: Lieta C-371/19: Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Nodokļi – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 170. pants un 171. panta 1. punkts – PVN atmaksāšana nodokļa maksātājiem, kuri neveic uzņēmējdarbību dalībvalstī, kurā tie iegādājas preces un saņem pakalpojumus vai veic preču importu, kam uzlikts nodoklis, bet kuri veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī – Direktīva 2008/9/EK – PVN atmaksāšanas kārtība – 9. un 10. pants – 15. panta 1. punkts – 20. pants – Rēķina vai importa dokumenta kopijas neesamība – Nepilnīgu atmaksāšanas pieteikumu sistemātiska noraidīšana – Atteikšanās prasīt nodokļu maksātājam papildināt pieteikumu pēc pieteikuma iesniegšanas termiņa beigām – Nodokļu neitralitātes princips – Samērīguma princips – Pieņemamība)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/6

      Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
      (Lieta C-371/19) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 170. pants un 171. panta 1. punkts - PVN atmaksāšana nodokļa maksātājiem, kuri neveic uzņēmējdarbību dalībvalstī, kurā tie iegādājas preces un saņem pakalpojumus vai veic preču importu, kam uzlikts nodoklis, bet kuri veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī - Direktīva 2008/9/EK - PVN atmaksāšanas kārtība - 9. un 10. pants - 15. panta 1. punkts - 20. pants - Rēķina vai importa dokumenta kopijas neesamība - Nepilnīgu atmaksāšanas pieteikumu sistemātiska noraidīšana - Atteikšanās prasīt nodokļu maksātājam papildināt pieteikumu pēc pieteikuma iesniegšanas termiņa beigām - Nodokļu neitralitātes princips - Samērīguma princips - Pieņemamība)
      (2021/C 28/08)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Jokubauskaitė un R. Pethke)

         Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji: S. Eisenberg un J. Möller)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Noraidīdama tādus pieteikumus par pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atmaksāšanu, kuri iesniegti līdz tā kalendārā gada 30. septembrim, kas seko atmaksāšanas periodam, bet kuriem nav pievienotas attiecīgās dalībvalsts tiesiskajā regulējumā prasītās rēķinu vai importa dokumentu kopijas atbilstoši Padomes Direktīvas 2008/9/EK (2008. gada 12. februāris), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Direktīvā 2006/112/EK paredzētajai pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanai nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgās valsts teritorijā, bet veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī, 10. pantam, šo pieteikumu iesniedzējiem iepriekš nelūdzot papildināt savus pieteikumus, nepieciešamības gadījumā pēc minētā datuma iesniedzot šīs kopijas vai atbilstošu informāciju, lai šos pieteikumus varētu izskatīt, Vācijas Federatīvā Republika, pārkāpjot PVN neitralitātes principu, kā arī nodokļu maksātāju, kuri neveic uzņēmējdarbību attiecīgajā dalībvalstī, tiesību uz PVN atmaksāšanu lietderīgo iedarbību, nav izpildījusi tai Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28 novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Padomes Direktīvu 2008/8/EK (2008. gada 12. februāris), 170. un 171. pantu, kā arī Direktīvas 2008/9 5. pantu.

                  2)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                  Vācijas Federatīvā Republika sedz savus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas no Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumiem.

                  4)

                  Eiropas Komisija sedz vienu trešdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem pati.

         (1)  OV C 213, 24.6.2019.


title: Lieta C-454/19: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 19. novembra spriedums (Amtsgericht Heilbronn (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret ZW (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Savienības pilsonība – LESD 21. pants – Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos dalībvalstu teritorijā – Kriminālnoziegums, kas saistīts ar starptautisko bērnu nolaupīšanu – Ierobežojums – Attaisnojums – Bērna aizsardzība – Samērīgums)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/7

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 19. novembra spriedums (Amtsgericht Heilbronn (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret ZW
      (Lieta C-454/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Savienības pilsonība - LESD 21. pants - Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos dalībvalstu teritorijā - Kriminālnoziegums, kas saistīts ar starptautisko bērnu nolaupīšanu - Ierobežojums - Attaisnojums - Bērna aizsardzība - Samērīgums)
      (2021/C 28/09)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht Heilbronn

         Pamata kriminālprocesa dalībnieks

      ZW

         piedaloties: Staatsanwaltschaft Heilbronn

         Rezolutīvā daļa

      LESD 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tāda dalībvalsts tiesību akta piemērošana, saskaņā ar kuru tas, ka viens no vecākiem nenodod savu bērnu, kurš atrodas citā dalībvalstī, ieceltam aprūpētājam, ir krimināli sodāms pat tad, ja viņš nav izmantojis vardarbību, būtiska ļaunuma draudus vai viltu, bet tad, ja bērns atrodas pirmās minētās dalībvalsts teritorijā, šis pats fakts ir sodāms tikai tad, ja ir izmantota vardarbība, būtiska ļaunuma draudi vai viltus.

         (1)  OV C 280, 19.8.2019.


title: Lieta C-569/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. oktobrī iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret IR

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/24

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. oktobrī iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret IR
      (Lieta C-569/20)
      (2021/C 28/38)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Spetsializiran nakazatelen sad

         Pamata kriminālprocesa dalībnieks

      IR

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai Direktīvas 2016/343 (1) 8. panta 2. punkta b) apakšpunkts, skatot to kopsakarā ar tās 36.–39. apsvērumu, un Pamatlēmuma 2009/299 4.a panta 1. punkta b) apakšpunkts, skatot to kopsakarā ar tā 7.–10. apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie attiecas uz gadījumu, kurā apsūdzētā persona tika informēta par viņai izvirzīto apsūdzību tās sākotnējā redakcijā, bet pēc tam – viņas bēgšanas dēļ – viņa objektīvi nevar tikt informēta par tiesas sēdi un viņu pārstāv tiesas iecelts advokāts, ar kuru viņa nekādi nesazinās?
      Ja atbilde uz to ir noraidoša: vai ar Direktīvas 2016/343 9. pantu, skatot to kopsakarā ar 8. panta 4. punkta otro teikumu, un Pamatlēmuma 2009/299 4.a panta 3. punktu, skatot to kopsakarā ar 1. punkta d) apakšpunktu, ir saderīgs valsts tiesiskais regulējums (NPK 423. panta 1. un 5. punkts), saskaņā ar kuru pret aizmuguriski veiktiem izmeklēšanas pasākumiem un aizmuguriski pieņemtu notiesājošu spriedumu nav paredzēta tiesību aizsardzība tiesā, ja apsūdzētā persona pēc informēšanas par sākotnējo apsūdzību slēpjas un tādēļ nevarēja tikt informēta nedz par tiesas sēdes datumu un vietu, nedz par viņas neierašanās sekām?
      Ja atbilde uz to ir noraidoša: vai Direktīvas 2016/343 9. pantam, skatot to kopsakarā ar Hartas 47. pantu, ir tieša iedarbība?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/343 (2016. gada 9. marts) par to, lai nostiprinātu konkrētus nevainīguma prezumpcijas aspektus un tiesības piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā (OV 2016, L 65, 1. lpp.).


title: Lieta C-578/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. novembrī iesniedza Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugāle) – NM, NR, BA, XN, FA/Sata Air Açores – Sociedade Açoriana de Transportes Aéreos, SA

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/26

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. novembrī iesniedza Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugāle) – NM, NR, BA, XN, FA/Sata Air Açores – Sociedade Açoriana de Transportes Aéreos, SA

      (Lieta C-578/20)
      (2021/C 28/42)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: NM, NR, BA, XN, FA

         Atbildētāja: Sata Air Açores – Sociedade Açoriana de Transportes Aéreos, SA

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai aviosabiedrības gaisa kuģu tehniskās apkopes darbinieku streiks ir jāuzskata par ārkārtēju apstākli Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē, ja aviosabiedrība nesekmīgi rīkoja sanāksmes un veica pārrunas, lai mēģinātu streiku atcelt?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1.lpp.).


title: Lieta C-619/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 19. novembrī International Management Group (IMG) iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2020. gada 9. septembra rīkojumu lietā T-645/19 IMG/Komisija

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/31

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 19. novembrīInternational Management Group (IMG) iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2020. gada 9. septembra rīkojumu lietā T-645/19 IMG/Komisija
      (Lieta C-619/20 P)
      (2021/C 28/50)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: International Management Group (IMG) (pārstāvji: L. Levi un J.-Y. de Cara, advokāti)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas 2020. gada 9. septembra rīkojumu lietā T-645/19;

                  —

                  līdz ar to nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējai tiesa, lai tiktu pieņemts nolēmums par prasību atcelt tiesību aktu un prasību par kaitējuma atlīdzību;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas apelācijas sūdzības pamatojumam tās iesniedzēja apgalvo, ka izdotajā rīkojumā Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, uzskatot, ka 2019. gada 18. jūlija vēstule nav apstrīdams akts.


title: Lieta T-71/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 25. novembra spriedums – BMC/Kopuzņēmums Clean Sky 2 (Pētniecība, tehnoloģijas attīstība un kosmoss – Pētniecības un inovācijas pamatprogramma “Apvārsnis 2020” (2014.–2020. gads) – Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus procedūra H2020-CS 2–CFP08-FRC-2018-01 – Prasītājas iesniegtā piedāvājuma noraidījums – Veseliem skaitļiem neatbilstošu punktu piešķiršana – Regulas (ES) Nr. 1290/2013 15. panta 4. punkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Pilnvaru nepareiza izmantošana – Piedāvājuma nepietiekama izvērtēšana – Faktu sagrozīšana)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/36

      Vispārējās tiesas 2020. gada 25. novembra spriedums – BMC/Kopuzņēmums Clean Sky 2

      (Lieta T-71/19) (1)

      (Pētniecība, tehnoloģijas attīstība un kosmoss - Pētniecības un inovācijas pamatprogramma “Apvārsnis 2020” (2014.–2020. gads) - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus procedūra H2020-CS 2–CFP08-FRC-2018-01 - Prasītājas iesniegtā piedāvājuma noraidījums - Veseliem skaitļiem neatbilstošu punktu piešķiršana - Regulas (ES) Nr. 1290/2013 15. panta 4. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Piedāvājuma nepietiekama izvērtēšana - Faktu sagrozīšana)
      (2021/C 28/55)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: BMC Srl (Medicina, Itālija) (pārstāvji: S. Dindo un L. Picotti, advokāti)

         Atbildētājs: Kopuzņēmums Clean Sky 2 (pārstāvji: B. Mastantuono, pārstāvis, kam palīdz M. Velardo, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt kopuzņēmuma Clean Sky 22018. gada 10. oktobra lēmumu, ar ko ir noraidīts piedāvājums Nr. 831874 “smart De-icing bARrier Filter (DwARF)”, ko prasītāja iesniedza saistībā ar uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus H2020-CS 2-CFP08-FRC-2018-01, un tā 2018. gada 6. decembra lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītājas lūgums pārskatīt šī piedāvājuma vērtējumu un atstāts negrozīts 2018. gada 10. oktobra lēmums par piedāvājuma noraidīšanu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  BMC Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 122, 1.4.2019.


title: Lieta T-309/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 25. novembra spriedums – BRF Singapore Foods/EUIPO – Tipiak (“Sadia”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Sadia” reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme “SAIDA” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Labas pārvaldības princips – Vienlīdzīga attieksme – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/39

      Vispārējās tiesas 2020. gada 25. novembra spriedums – BRF Singapore Foods/EUIPO – Tipiak (“Sadia”)
      (Lieta T-309/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Sadia” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “SAIDA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Labas pārvaldības princips - Vienlīdzīga attieksme - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2021/C 28/59)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: BRF Singapore Foods Pte Ltd (Singapūra, Singapūra) (pārstāvis: C. Mateu, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: L. Lapinskaite, J. Crespo Carrillo un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Tipiak (Saint-Aignan de Grand-Lieu, Francija) (pārstāvji: M. Antoine-Lalance un M. Aïtelli, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 19. marta lēmumu lietā R 1834/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Tipiak un BRF Singapore Foods.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  BRF Singapore Foods Pte Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Tipiak tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 246, 22.7.2019.


title: Lieta T-639/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 2. decembra spriedums – Sánchez Romero Carvajal Jabugo/EUIPO – Embutidos Monells (“5MS MMMMM”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “5MS MMMMM” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “5J” – Relatīvi atteikuma pamati – Sajaukšanas iespējas neesamība – Apzīmējumu līdzības neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Kaitējuma reputācijai neesamība – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts))

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/41

      Vispārējās tiesas 2020. gada 2. decembra spriedums – Sánchez Romero Carvajal Jabugo/EUIPO – Embutidos Monells (“5MS MMMMM”)
      (Lieta T-639/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “5MS MMMMM” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “5J” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Kaitējuma reputācijai neesamība - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts))
      (2021/C 28/63)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sánchez Romero Carvajal Jabugo, SAU (El Puerto de Santa María, Spānija) (pārstāvis: J. Iglesias Monravá, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Palmero Cabezas)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Embutidos Monells, SA (San Miguel de Balenya, Spānija) (pārstāvji: L. Broschat García un L. Polo Flores, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 24. jūlija lēmumu lietā R 1728/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sánchez Romero Carvajal Jabugo un Embutidos Monells.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 24. jūlija lēmumu lietā R 1728/2018-4.

                  2)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                  EUIPO un Embutidos Monells, SA sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī katrs sedz pusi Sánchez Romero Carvajal Jabugo, SAU tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 383, 11.11.2019.


title: Lieta T-862/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 25. novembra spriedums – Brasserie St Avold/EUIPO (Tumšas pudeles forma) (Eiropas Savienības preču zīme – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Trīsdimensiju apzīmējums – Tumšas pudeles forma – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/43

      Vispārējās tiesas 2020. gada 25. novembra spriedums – Brasserie St Avold/EUIPO (Tumšas pudeles forma)
      (Lieta T-862/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Trīsdimensiju apzīmējums - Tumšas pudeles forma - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2021/C 28/66)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Brasserie St Avold, Sentavolda [Saint-Avold] (Francija) (pārstāvji: P. Greffe, D. Brun un F. Donaud, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji: A. Folliard-Monguiral un V. Ruzek)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 21. oktobra lēmumu lietā R 466/2019-4 attiecībā uz trīsdimensiju apzīmējuma, ko veido tumšas pudeles forma, starptautisku reģistrāciju, kas attiecināta uz Eiropas Savienību.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Brasserie St Avold atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 61, 24.2.2020.


title: Lieta T-882/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 25. novembra spriedums – Kerangus/EUIPO (“ΑΠΛΑ!”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ΑΠΛΑ!” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Vienlīdzīga attieksme)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/45

      Vispārējās tiesas 2020. gada 25. novembra spriedums – Kerangus/EUIPO (“ΑΠΛΑ!”)
      (Lieta T-882/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ΑΠΛΑ!” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Vienlīdzīga attieksme)
      (2021/C 28/69)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Kerangus Holdings Ltd (Nikosija, Kipra) (pārstāvis: A.-E. Malami, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: E. Giannopoulos un J. Crespo Carrillo)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 25. oktobra lēmumu lietā R 1035/2017-1 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “ΑΠΛΑ!” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Kerangus Holdings Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 68, 2.3.2020.


title: Lieta T-705/20: Prasība, kas celta 2020. gada 30. novembrī – OI/Komisija

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/63

      Prasība, kas celta 2020. gada 30. novembrī – OI/Komisija
      (Lieta T-705/20)
      (2021/C 28/93)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: OI (pārstāvis: S. Orlandi, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt lēmumu neiekļaut prasītāju rezerves sarakstā saistībā ar iekšējo konkursu COM/03/AD/18;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu, kas izvirzīts galvenokārt, tiek apgalvota atbilstoša pamatojuma neesamība. Prasītājs faktiski uzskata, ka pamatojumu veidojot vārdos izteikti vērtējumi, kas neatbilstot piešķirtajiem novērtējuma punktiem. Turklāt atlases komisija neesot paziņojusi pirms pārbaudījuma noteiktos novērtējuma kritērijus, līdz ar to nedz prasītājs, nedz iecēlējinstitūcija nevarēja pārbaudīt šo kritēriju likumību.

                  2.

                  Ar otro pamatu, kas izvirzīts pakāroti, tiek apgalvota atlases komisijas pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, jo tā neesot varējusi pietiekami juridiski pamatot acīmredzamo neatbilstību starp vārdos izteiktajiem vērtējumiem un atzīmēm, ņemot vērā salīdzinājumu ar citu kandidātu līdzīgiem vērtējumiem.


title: Lieta C-416/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 28. maijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) — Roberto Abate SpA/Agenzia delle Entrate

text:
               30.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/4

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 28. maijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) — Roberto Abate SpA/Agenzia delle Entrate
      (Lieta C-416/19)
      (2019/C 328/04)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Roberto Abate SpA

         Atbildētāja: Agenzia delle Entrate

         Prejudiciālais jautājums

      Vai ar Kopienu tiesisko regulējumu ir saderīgs 2006. gada 27. decembra Likuma Nr. 296 vienīgā panta 1223. punkts (tagad 2005. gada 4. februāra Likuma Nr. 11 16.bis panta 11. punkts) un 2007. gada 23. maijaDPCM, ar atsauci uz LESD 108. panta 3. [punktu], kā tas interpretēts t.s. [Deggendorf] judikatūrā, uz Eiropas Komisijas Lēmumu C (2008)380 un uz Kopienu samērīguma principu?


title: Lieta C-417/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 28. maijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) — Commerciale Gicap SpA/Agenzia delle Entrate

text:
               30.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/4

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 28. maijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) — Commerciale Gicap SpA/Agenzia delle Entrate
      (Lieta C-417/19)
      (2019/C 328/05)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Commerciale Gicap SpA

         Atbildētāja: Agenzia delle Entrate

         Prejudiciālais jautājums

      Vai ar Kopienu tiesisko regulējumu ir saderīgs 2006. gada 27. decembra Likuma Nr. 296 vienīgā panta 1223. punkts (tagad 2005. gada 4. februāra Likuma Nr. 11 16.bis panta 11. punkts) un 2007. gada 23. maijaDPCM, ar atsauci uz LESD 108. panta 3. [punktu], kā tas interpretēts t.s. [Deggendorf] judikatūrā, uz Eiropas Komisijas Lēmumu C (2008)380 un uz Kopienu samērīguma principu?


title: Lieta C-419/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. maijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Irideos SpA/Poste Italiane SpA

text:
               30.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/5

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. maijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Irideos SpA/Poste Italiane SpA
      (Lieta C-419/19)
      (2019/C 328/06)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Irideos SpA

         Atbildētāja: Poste Italiane SpA

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai, pamatojoties uz iepriekš norādītajiem raksturlielumiem, sabiedrība Poste Italiane s.p.a. ir jākvalificē kā “publisko tiesību subjekts” 2016. gada Leģislatīvā dekrēta Nr. 50 3. panta 1. punkta d) apakšpunkta un Kopienu atsauces direktīvu (2014/23/ES (1), 2014/24/ES (2) un 2014/25/ES (3)) izpratnē?

                  2)

                  Vai minētajai sabiedrībai ir jāievēro publiskā iepirkuma procedūras tikai attiecībā uz tādu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu, kuri tieši ir saistīti ar īpašās nozarēs veiktu darbību, pamatojoties uz Direktīvu 2014/25/ES, ja šī sabiedrība tiek uzskatīta par publisko tiesību subjektu saskaņā ar Iepirkumu kodeksa II daļas noteikumiem, bet saglabā pilnu līgumisko autonomiju un ir pakļauta ekskluzīvi tikai privāttiesībām, — saistībā ar līgumu slēgšanas darbību citās nozarēs, ņemot vērā Direktīvas 2014/23/ES 21. apsvērumā un 16. pantā noteiktos principus (minētais Kasācijas tiesas Apvienoto palātu 2018. gada spriedums Nr. 4899 un, attiecībā uz pēdējo daļu, minētais Valsts padomes plēnuma 2011. gada spriedums Nr. 16)?

                  3)

                  Vai attiecībā uz līgumiem, kas jāuzskata par nepiederīgiem attiecīgajai īpašajām nozarēm raksturīgajai jomai, tā pati sabiedrība — ja tai piemīt publisko tiesību subjekta pazīmes — tomēr paliek pakļauta vispārējai Direktīvai 2014/24/ES (un tātad publiskā iepirkuma līgumnoteikumiem) arī tad, ja tā veic — evolutīvi salīdzinājumā ar sākotnējo iestādi — galvenokārt uzņēmējdarbībai raksturīgas darbības konkurences režīmā, kā izsecināms no atgādinātā [sprieduma lietā C-393/06, 2008. gada 10. aprīlis, Ing. Aigner], liedzot atšķirīgi interpretēt Direktīvu 2014/24/ES, par līgumslēdzēju iestāžu noslēgtiem līgumiem? Minētās Direktīvas 2014/23/ES 21. “apsvērums” un 16. pants, savukārt, nosaka tikai vienu pieņēmuma parametru, lai izslēgtu publisko tiesību subjekta raksturu attiecībā uz uzņēmumiem, kuri darbojas parastos tirgus apstākļos, lai gan, pamatojoties uz minētajās tiesību normās paredzētajiem noteikumiem, ir skaidrs, ka prioritārā atsauce ir uz iestādes dibināšanas posmu, kad tās uzdevums ir apmierināt “vispārējas vajadzības” (kas aplūkojamajā gadījumā vēl pastāv un nav zaudējušas spēku)?

                  4)

                  Vai tomēr, ja ir biroji, kas pamīšus veic gan īpašo nozaru darbības, gan citas darbības, “instrumentalitātes” jēdziens — attiecībā pret pakalpojumiem, kam ir raksturīgas īpašas sabiedrības intereses — ir jāinterpretē plaši (kā tas līdz šim darīts valsts judikatūrā, atbilstoši pieminētajam Valsts padomes plēnuma 2011. gada spriedumam Nr. 16), kas šajā pēdējā sakarā ir pretrunā principiem, kas ir minēti Direktīvas 2014/25/ES 16. “apsvērumā”, kā arī 6. un 13. pantā, kuros piemērojamā regulējuma identificēšanai ir izdarīta atsauce uz to, kādai no Publisko iepirkumu kodeksā regulētajām darbībām [līgums] ir “paredzēts”. Tāpēc ir jānoskaidro, vai īpašajai atsauces nozarei var būt “paredzētas” — arī ar atvieglotām saistošajām procedūrām, kas raksturīgas izslēgtajām nozarēm — visas nozarei funkcionālās darbības saskaņā ar līgumslēdzējas iestādes iecerēm (tostarp ietverot līgumus par parasto un ārkārtas apkopi, tīrīšanas pakalpojumiem, mēbelēšanu, kā arī šādu biroju šveicara pakalpojumiem un apsardzi, vai citus to izmantošanas veidus, ja tie ir iecerēti kā pakalpojumi klientiem), faktiski par privātām uzskatot tikai “nepiederīgās” darbības, ko publisko vai privāto tiesību subjekts var brīvi īstenot dažādās nozarēs, ko regulē tikai Civilkodekss un vispārējās jurisdikcijas tiesas jurisdikcija (šo pēdējo veidu, piemēram, ciktāl tas ir šeit nozīmīgi, katrā ziņā pārstāv Poste Italiane sniegtie banku pakalpojumi, bet to pašu nevar sacīt par elektroniskās saziņas instrumentu piegādi un izmantošanu, ja tie nodoti lietošanai visām Grupas darbībām, lai gan tie tik tiešām ir nepieciešami tieši bankas darbībai). Turklāt nešķiet lieki uzsvērt “līdzsvara zudumu”, ko izraisīja pašlaik prevalējošā šaurā interpretācija, ar ko pielīdzināmās vai radniecīgās nozarēs tiek ieviesti pilnīgi jauni noteikumi būvdarbu vai pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai: no vienas puses, detalizētās garantijas, ko Iepirkumu kodekss uzliek otras līgumslēdzējpuses noteikšanai, no otras puses, pilnīga līgumiskā autonomija uzņēmējam, kurš var brīvi slēgt līgumus atkarībā tikai no savām ekonomiskajām interesēm, bez jebkādām pārskatāmības garantijām, kas tiek prasītas īpašajās nozarēs un izslēgtajās nozarēs?

                  5)

                  Visbeidzot, vai publiskas iepirkuma procedūras izsludināšana — gan ar valsts, gan Kopienu mērogā paredzētajiem publicitātes veidiem — atbilstoši Iepirkumu kodeksam, var būt nozīmīga nolūkā identificēt jomu, kurai iepirkums paredzēts, proti, to, cik lielā mērā iepirkums attiecas uz īpašo atsauces nozari, iepriekš [4.]) jautājumā minētajam paplašinātajam “instrumentalitātes” jēdzienam atbilstošā nozīmē, vai tomēr — pakārtoti — iebildi par administratīvās tiesas jurisdikcijas neesamību, ko ir izvirzījis tas pats tiesību subjekts, kurš izsludināja minēto konkursa procedūru, vai tiesību subjekti, kuri piedalījās minētajā procedūrā un uzvarēja, var uzskatīt par tiesību ļaunprātīgu izmantošanu Nicas hartas 54. panta izpratnē kā rīcību, kas, lai gan tā nevar pati par sevi ietekmēt jurisdikcijas sadali (par šo jautājumu skat. arī minēto Valsts padomes plēnuma 2011. gada spriedumu Nr. 16), ir nozīmīga vismaz kaitējuma atlīdzināšanas un tiesvedības izdevumu atlīdzināšanas nolūkos, jo kaitē to konkursa pretendentu tiesiskajai paļāvībai, kuri neuzvarēja un cēla prasību tiesā?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/23/ES (2014. gada 26. februāris) par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu (OV 2014, L 94, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.).

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/25/ES (2014. gada 26. februāris) par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK (OV 2014, L 94, 243. lpp.).