title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2005. gada 28. aprīlī lietā C-410/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 1999/95/EK — Uz kuģa strādājošu jūrnieku darba stundas — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 28. aprīlī
   lietā C-410/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 1999/95/EK - Uz kuģa strādājošu jūrnieku darba stundas - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 171/04)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-410/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 1. oktobrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji K. Benksa [K. Banks] un K. Simonsons [K. Simonsson]) pret Itālijas Republiku (pārstāvis I. M. Braguļja [I. M. Braguglia], kam palīdz A. Čingolo [A. Cingolo]), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [K. Lenaerts], tiesneši N. Kolnerika [N. Colneric] (referente) un H. N. Kunja Rodrigess [J. N. Cunha Rodrigues], ģenerāladvokāts D. Ruiss-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 28. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 3. līdz 7. pantu, 8. panta 2. punktu un 9. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 13. decembra Direktīvā 1999/95/EK par noteikumu ieviešanu attiecībā uz to jūrnieku darba stundām, kas strādā uz kuģiem, kuri ierodas Kopienas ostās, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2.

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3.

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 304, 13.12.2003.


title: Lieta T-485/12: Prasība, kas celta 2012. gada 9. novembrī — Grupo Bimbo /ITSB ( “SANISSIMO” )

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/54

         Prasība, kas celta 2012. gada 9. novembrī — Grupo Bimbo/ITSB (“SANISSIMO”)
   (Lieta T-485/12)
   2013/C 26/109
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mehiko, Meksika) (pārstāvis — N. Fernández Fernández-Pacheco, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

   Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu, pieņemot tās prasības pieteikumu kopā ar tam pievienotajiem dokumentiem, atzīt, ka prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 29. augusta lēmumu lietā R 1218/2011-2 ir iesniegta savlaicīgi un atbilstoši formas prasībām, un procesā iznākumā taisīt spriedumu, ar kuru minētais lēmums tiek atcelts un ITSB tiek skaidri piespriests atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tādējādi atļaujot kā pamatotu Kopienas preču zīmes “SANISSIMO” reģistrāciju ar Nr. 9 274 119.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SANISSIMO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 30. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 274 119

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-473/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2009. gada 9. septembra spriedumu apvienotajās lietās no T-227/01 līdz T-229/01 un T-265/01, T-266/01 un T-270/01 Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava un Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco u.c./Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 26. novembrī iesniegusi Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/14

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2009. gada 9. septembra spriedumu apvienotajās lietās no T-227/01 līdz T-229/01 un T-265/01, T-266/01 un T-270/01 Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava un Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco u.c./Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 26. novembrī iesniegusi Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa

   (Lieta C-473/09 P)
   2010/C 37/15
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (pārstāvji — I. Sáenz-Cortabarría Fernández un M. Morales Isasi, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Eiropas Kopienu Komisija un Comunidad Autónoma de la Rioja

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt šo apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               apmierināt pirmajā instancē celto prasību, konkrēti, pakārtoto lūgumu atcelt apstrīdētā lēmuma 3. pantu;

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai un vajadzības gadījumā noteikt tai pienākumu veikt atteikto pierādījumu iegūšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt gan pirmajā, gan apelācijas instancē radušos tiesāšanās izdevumus un Comunidad Autónoma de la Rioja, personai, kas iestājusies lietā, — atlīdzināt pirmajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT uzskatot, ka konkrētajā gadījumā nav izņēmuma apstākļu, kas pamatotu tiesisko paļāvību jautājumā par strīdīgā nodokļu pasākuma likumību, kura savukārt saskaņā ar Regulas Nr. 659/1999 (1) 14. panta 1. punktu saistībā ar tiesiskās paļāvības aizsardzības principu liedz izdot rīkojumu par atbalsta atgūšanu. Strīda priekšmeta sagrozīšana pirmajā instancē un pušu sacīkstes principa pārkāpums. Judikatūras par pienākumu norādīt pamatojumu pārkāpums. Kļūda tiesību piemērošanā, jo, neievērodama lietas materiālos esošo dokumentu būtisko saturu, PIT nav ņēmusi vērā procesuālās normas par pierādījumu vērtēšanu.
               Ne strīdīgā nodokļu pasākuma formālā atšķirība no pasākuma, par kuru bija Lēmums 93/337 (2), ne apstāklis, ka Komisija būtu varējusi selektivitātes kritēriju pamatot ar citiem aspektiem, nevis tikai Lēmumā 93/337 īpaši norādīto, ne Lēmumā 93/337 rodamā nesaderības atzīšana nav juridiski pietiekami iemesli, lai PIT nekonstatētu tāda izņēmuma apstākļa esamību, kurš pats par sevi vai apvienojumā ar citiem šajā lietā esošajiem apstākļiem liedz Komisijai izdot rīkojumu par apstrīdētajā lēmumā minētā atbalsta atgūšanu.
               Nodokļu metodes un priekšrocību apmēra dēļ uzskatīdama, ka apvienotajās lietās no T-30/01 līdz T-32/01 un no T-86/02 līdz T-88/02 apstrīdētie pasākumi nav analoģiski strīdīgajam nodokļu pasākumam, PIT ir sagrozījusi lietas dalībnieku strīda būtību, nav ņēmusi vērā pušu sacīkstes principu un turklāt acīmredzami pārkāpusi noteiktu judikatūru par pienākumu norādīt pamatojumu.
               PIT ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatīdama, ka Komisijas nostāja jautājumā par 1993. gada atbrīvojumu no nodokļa un/vai nodokļu atlaidi — kā izriet no lietas materiālos esošajiem dokumentiem, kurus PIT, pārkāpjot procesuālās normas, nav izvērtējusi — nav izņēmuma apstāklis, kas būtu varējis pamatot kādu tiesisko paļāvību jautājumā par strīdīgā nodokļu pasākuma likumību, kura saskaņā ar Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punktu liegtu atbalstu atgūt tāpēc, ka tas būtu pretrunā tiesiskās paļāvības aizsardzības principam.

               2.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT neievērojot Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punktu saistībā ar samērīguma principu, kurš aizliedz izdot rīkojumu par reģionālā atbalsta maksimālo robežu nepārsniedzoša ieguldījumu atbalsta atgūšanu.
               PIT ir pārkāpusi vispārējo samērīguma principu, neuzskatot, ka šo principu ir pārkāpusi Komisija, pieprasīdama atgūt visas summas, kas piešķirtas kā nodokļu atlaide 45 % apmērā no ieguldījumiem, nevis tikai tās, kuras pārsniedz Basku Zemes reģionālā atbalsta maksimālo robežu.

               3.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT neievērojot procesuālās normas pierādījumu iegūšanas jautājumā un nolemjot neveikt prasītājas lūgtās pierādījumu iegūšanas darbības attiecībā uz noteiktu tādu Komisijas dokumentu uzrādīšanu, kuri, ievērojot argumentus, ko PIT izmantoja, lai noraidītu prasītājas prasību, ir būtiski tās interešu aizstāvībai. Tiesību uz taisnīgu lietas izskatīšanu, pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principa un tiesību uz aizstāvību pārkāpums.
               PIT, neveikdama lūgto pierādījumu iegūšanu, ir pārkāpusi prasītājas pamattiesības uz taisnīgu lietas izskatīšanu, jo atteicās iegūt prasītājai būtiskus pierādījumus, šādi aizskarot tās tiesības uz aizstāvību, ņemot vērā, ka tās prasījums tika noraidīts ar argumentu, ka tā nebija pierādījusi tieši tos apstākļus, kurus tā vēlējās apliecināt ar neiegūtajiem pierādījumiem: ja ne Komisijas skaidri izklāstīto noraidošo galīgo nostāju attiecībā uz 1994. gada sūdzību par 1993. gada nodokļu tiesību normām (tostarp nodokļu atlaidi), kuras ir strīdīgajam pasākumam būtībā identiski pasākumi, tad vismaz Komisijas attieksmi, kas esot izņēmuma apstāklis, jo šāda rīcība esot radījusi tiesisku paļāvību par 1993. gada nodokļu pasākumu likumību, kā dēļ tika īstenots strīdīgais nodokļu pasākums.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1993. gada 10. maija Lēmums 93/337 par nodokļu atbalsta sistēmu ieguldījumiem Basku Zemē (OV L 134, 25. lpp.).


title: Lieta C-519/10: Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 18. novembra rīkojums ( Tribunale di Bari (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Giovanni Colapietro/Ispettorato Centrale Repressioni Frodi (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Reglamenta 92. panta 1. punkts, 103. panta 1. punkts un 104. panta 3. punkta otrā daļa — Vīna nozare — Regula (EEK) Nr. 822/87 un Regula (EK) Nr. 343/94 — Jautājums, par kura atbildi nav nekādu sapratīgu šaubu — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/14

         Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 18. novembra rīkojums (Tribunale di Bari (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Giovanni Colapietro/Ispettorato Centrale Repressioni Frodi

   (Lieta C-519/10) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Reglamenta 92. panta 1. punkts, 103. panta 1. punkts un 104. panta 3. punkta otrā daļa - Vīna nozare - Regula (EEK) Nr. 822/87 un Regula (EK) Nr. 343/94 - Jautājums, par kura atbildi nav nekādu sapratīgu šaubu - Acīmredzama nepieņemamība)
   2012/C 49/22
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Bari

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Giovanni Colapietro

      Atbildētājs: Ispettorato Centrale Repressioni Frodi

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālo nolēmumu — Tribunale di Bari — Vīna nozare — Obligātā destilācijas shēma — 1993./1994. vīna ražošanas gads — Padomes 1987. gada 16. marta Regulas (EEK) Nr. 822/87 par vīna tirgus kopīgo organizāciju (OV L 84, 1. lpp.) piemērojamība laikā — Šīs regulas atcelšana ar Komisijas 1994. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 343/94, ar kuru ievieš obligāto destilāciju, kas ir paredzēta Padomes Regulas (EEK) Nr. 822/87 39. pantā, un atkāpjas no konkrētiem ar to saistītiem piemērošanas noteikumiem attiecībā uz 1993./1994. vīna ražošanas gadu (OV L 44, 9. lpp.) — Administratīvs sods, kas ir paredzēts valsts tiesībās Regulas Nr. 822/87 pārkāpuma gadījumā — Piemērošana Regulas Nr. 343/94 pārkāpuma gadījumā — Piemērotā administratīvā soda samērīgums

      Rezolutīvā daļa:

   Ar Komisijas 1994. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 343/94, ar kuru ievieš obligāto destilāciju, kas ir paredzēta Padomes Regulas (EEK) Nr. 822/87 39. pantā, un atkāpjas no konkrētiem ar to saistītiem piemērošanas noteikumiem attiecībā uz 1993./1994. vīna ražošanas gadu, īsteno Regulu Nr. 822/87, to neatceļot un neaizstājot.

      (1)  OV C 13, 15.01.2011.


title: Lieta T-72/05: Pirmās instances tiesas  2006. gada 13. jūnija  rīkojums —  Deutsche Telekom  pret ITSB ( Telekom Global Net )

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/40

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. jūnija rīkojums — Deutsche Telekom pret ITSB (Telekom Global Net)
   (Lieta T-72/05) (1)

   (2006/C 178/74)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 115, 14.05.2005.


title: Lieta F-143/07: Prasība, kas celta 2007. gada 21. decembrī — Yannoussis /Komisija

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 21. decembrī — Yannoussis/Komisija
   (Lieta F-143/07)
   (2008/C 92/101)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Georgios Yannoussis, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — A. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   Iecēlējinstitūcijas 2006. gada 21. decembra lēmuma, ar kuru tika noraidīta prasītāja kandidatūra Komisijas pārstāvniecības Grieķijā vadītāja vakantajam amatam, atcelšana.
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelts iecēlējinstitūcijas 2006. gada 21. decembra lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-562/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 17. septembra spriedums ( Tartu Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – MTÜ Liivimaa Lihaveis / Eesti-Läti programmi 2007–2013 Seirekomitee Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Struktūrfondi — Regulas (EK) Nr. 1083/2006 un Nr. 1080/2006 — Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) — Darbības programma, kuras mērķis ir veicināt Eiropas teritoriālo sadarbību starp Igaunijas Republiku un Latvijas Republiku — Uzraudzības komitejas lēmums nepiešķirt atbalstu — Noteikumi, saskaņā ar kuriem komitejas lēmumi nav pārsūdzami — LESD 267. pants — Savienības iestādes, organizācijas vai struktūras pieņemts tiesību akts — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — Savienības tiesību īstenošana — 47. pants — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Tiesības vērsties tiesā — Dalībvalsts, kuras tiesām ir jurisdikcija izskatīt prasību, noteikšana

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/5

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 17. septembra spriedums (Tartu Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – MTÜ Liivimaa Lihaveis/Eesti-Läti programmi 2007–2013 Seirekomitee

   (Lieta C-562/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Struktūrfondi - Regulas (EK) Nr. 1083/2006 un Nr. 1080/2006 - Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) - Darbības programma, kuras mērķis ir veicināt Eiropas teritoriālo sadarbību starp Igaunijas Republiku un Latvijas Republiku - Uzraudzības komitejas lēmums nepiešķirt atbalstu - Noteikumi, saskaņā ar kuriem komitejas lēmumi nav pārsūdzami - LESD 267. pants - Savienības iestādes, organizācijas vai struktūras pieņemts tiesību akts - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - Savienības tiesību īstenošana - 47. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Tiesības vērsties tiesā - Dalībvalsts, kuras tiesām ir jurisdikcija izskatīt prasību, noteikšana)
   2014/C 421/07
   Tiesvedības valoda – igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Tartu Ringkonnakohus

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: MTÜ Liivimaa Lihaveis

      Atbildētāja: Eesti-Läti programmi 2007–2013 Seirekomitee

      Piedaloties: Eesti Vabariigi Siseministeerium

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 263. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka darbības programmas, uz kuru attiecas Padomes 2006. gada 11. jūlija Regula (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Regula (EK) Nr. 1080/2006 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu un Regulas (EK) Nr. 1783/1999 atcelšanu un kuras mērķis ir veicināt teritoriālo sadarbību Eiropā, ietvaros celta prasība par uzraudzības komitejas lēmumu noraidīt atbalsta pieteikumu neietilpst Eiropas Savienības Vispārējās tiesas kompetencē;

               2)

               LESD 267. panta pirmās daļas b) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda programmas rokasgrāmata kā pamatlietā, kuru ir izstrādājusi uzraudzības komiteja darbības programmas, uz kuru attiecas Regulas Nr. 1083/2006 un Nr. 1080/2006 un kuras mērķis ir veicināt teritoriālo sadarbību starp divām dalībvalstīm, ietvaros, nav uzskatāma par Savienības iestādes, organizācijas vai struktūras pieņemtu tiesību aktu un ka līdz ar to Tiesa nav kompetenta pārbaudīt šādas rokasgrāmatas noteikumu spēkā esamību;

               3)

               Regula Nr. 1083/2006, skatot to kopā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj tādu noteikumu programmas rokasgrāmatā, ko ir pieņēmusi uzraudzības komiteja darbības programmas, par kuru panākta vienošanās starp divām dalībvalstīm un kuras mērķis ir veicināt teritoriālo sadarbību Eiropā, ietvaros, saskaņā ar kuru šis uzraudzības komitejas lēmums, ar kuru noraidīts atbalsta pieteikums, nevar tikt pārsūdzēts dalībvalsts tiesā.

      (1)  OV C 38, 09.02.2013.


title: Lieta T-351/05: Prasība, kas celta  2005. gada 7. septembrī  —  Provincia di Imperia /Komisija

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/30

         Prasība, kas celta 2005. gada 7. septembrī — Provincia di Imperia/Komisija
   (Lieta T-351/05)
   (2005/C 296/66)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Provincia di Imperia (Imperija, Itālija) (pārstāvji — S. Rostanjo [S. Rostagno], advokāts, un K. Plato [K. Platteau], advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apstrīdēto lēmumu un visus ar to saistītos tiesību aktus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šīs prasības priekšmets ir Komisijas 2005. gada 30. jūnija lēmuma atcelšana, kurā ir nolemts nepieņemt priekšlikumu, ko prasītāja iesniegusi, atbildot uz Komisijas uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus saistībā ar Kopienu līdzfinansējumu jauninājumu jomā 6. panta nozīmē Regulā par Eiropas Sociālo fondu (1) programmu plānojumam 2000. — 2006. gadam.
   Apstrīdētajā lēmumā Komisija informēja prasītāju, ka tās priekšlikums neatbilst uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus [ietvertajiem] vērtēšanas kritērijiem. Komisija pamato savu lēmumu ar to, ka prasītājas priekšlikumā nebija paskaidrots, kādā veidā tā pilnveido un ņem vērā pieredzi, ko tā attiecīgajā jomā ir guvusi Ligūrijā [Liguria], un apgalvo, ka starp 6. un 7. pielikumā doto budžeta informāciju ir būtiska neatbilstība.
   Prasītāja apstrīd šo lēmumu, izvirzot divus galvenos punktus:

               —

               tā apgalvo, ka — pretēji Apstrīdētajā lēmumā ietvertajiem apgalvojumiem — starp tās iesniegtā priekšlikuma pielikumos doto budžeta informāciju nav būtisku neatbilstību, jo priekšlikums ir balstīts uz Kandidātu rokasgrāmatā publicēto subsīdiju pieteikuma paraugu un tā pielikumi ir uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus neatņemama sastāvdaļa. Prasītāja neapstrīd to, ka starp 6. un 7. pielikumā sniegto budžeta informāciju ir atšķirības, bet apgalvo, ka tās ir saistītas ar struktūru un abos pielikumos prasīto atšķirīgo informāciju — 6. pielikumā ir dotas vienīgi norādes par piemērotiem tiešajiem izdevumiem, 7.b pielikumā kandidātam ir prasīts norādīt piemērotos tiešos izdevumus un piemērotos netiešos izdevumus. [Prasītāja] norāda, ka, pirmkārt, starp tās priekšlikuma 6. un 7. pielikumu nav nekādas neatbilstības un, otrkārt, [priekšlikums] visos punktos precīzi atbilst Komisijas izveidotajam paraugam;

               —

               prasītāja tāpat apgalvo, ka ir sniegusi pietiekamus pierādījumus tam, kādā veidā priekšlikumā ir pilnveidota un ņemta vērā pieredze, kas ir gūta attiecīgo jauninājumu jomā. Pēc prasītājas uzskatiem, [apgalvojums], ka trūkst paskaidrojuma par saikni starp priekšlikumu un iepriekš gūto pieredzi, ir radies, analizējot tikai daļu no tās priekšlikuma. Aplūkojot [priekšlikumu] kopumā, kļūtu skaidrs pretējais.

         Turklāt prasītāja norāda, ka Apstrīdētajā lēmumā Komisija ir pārkāpusi tiesiskās drošības principu, jo nav ievērojusi pašas pieņemtus noteikumus par to, kā ir izvērtējams tās projekta jauninājuma raksturs. Precīzāk sakot — kā norāda prasītāja — Komisija ir izmantojusi tikai vienu vērtēšanas kritēriju, proti, veidu, kā izveidot un pilnveidot jauno projektu, pamatojoties uz iepriekš gūto pieredzi, kaut arī prasītājas projekts bija uzskatāms par jauninājumu, ņemot vērā citu vērtēšanas kritēriju, proti, atkāpi no parastās attiecīgo organizāciju darbības; arī šis kritērijs bija pieļauts Kandidātu rokasgrāmatā.
   Pamatojot savus apgalvojumus, prasītāja arī norāda, ka ar Apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts EKL 53. pants, Regulas 1784/1999 6. pants un Regulas 1260/1999 22. un 24. pants, Paziņojuma Nr. COM (2000) 894 galīgajā versijā (2) ietvertie noteikumi, kā arī noteikumi, ko Komisija paredzējusi saistībā ar savu uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus (3). Visbeidzot, prasītāja uzskata, ka Komisija ir pieļāvusi būtisku kļūdu faktisko apstākļu vērtējumā, nepareizi izmantojusi pilnvaras un pārkāpusi tiesiskās drošības principu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 12. jūlija Regula (EK) 1784/99 par Eiropas Sociālo fondu (OV L 213/5, 12.08.1999.).

      (2)  Komisijas 2000. gada 12. janvāra Paziņojums par jauninājumu īstenošanu 6. panta nozīmē Regulā par Eiropas Sociālo fondu programmu plānojumam 2000. - 2006. gadam.

      (3)  Paziņojums ar nosaukumu “Budžeta pozīcija 04.0210000.00.11 – Jauninājums Regulas par Eiropas Sociālo fondu 6. panta nozīmē:” Jauna pieeja izmaiņu veikšanā “– Uzaicinājums iesniegt priekšlikumus VP/2003/021” (OV 2004., C 255/11) un noteikumi, kas paredzēti Kandidātu rokasgrāmatā, kura ir šī paziņojuma neatņemama sastāvdaļa.


title: Lieta C-447/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesarbeitsgericht (Vācija) 2009. gada 18. novembra rīkojumu — Reinhard Prigge , Michael Fromm , Volker Lambach/Deutsche Lufthansa AG

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/29

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesarbeitsgericht (Vācija) 2009. gada 18. novembra rīkojumu — Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach/Deutsche Lufthansa AG

   (Lieta C-447/09)
   2010/C 24/55
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesarbeitsgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach

      Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (1), 2. panta 5. punkts un/vai 6. panta 1. punkta pirmais teikums un/vai vispārējais Kopienu tiesību princips, kas aizliedz diskrimināciju vecuma dēļ, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie aizliedz tādus valsts tiesību noteikumus, kuri ar mērķi nodrošināt gaisa satiksmes drošību atļauj koplīgumā paredzēt 60 gadu vecuma ierobežojumu attiecībā uz pilota profesijā strādājošajām personām?

      (1)  OV L 303, 16. lpp.


title: Lieta F-96/09: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2012. gada 18. septembra spriedums — Cuallado Martorell /Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Nepielaišana pie mutiskā pārbaudījuma kārtošanas pēc rakstveida pārbaudījumu rezultātiem — Pārskatīšanas lūgumi — Kandidātu īpašās tiesības piekļūt noteikta veida informācijai par viņiem — Priekšmets un piemērojamība — Tiesības piekļūt izlabotiem rakstveida pārbaudījumiem — Neesamība)

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/26

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2012. gada 18. septembra spriedums — Cuallado Martorell/Komisija
   (Lieta F-96/09) (1)

   (Civildienests - Atklāts konkurss - Nepielaišana pie mutiskā pārbaudījuma kārtošanas pēc rakstveida pārbaudījumu rezultātiem - Pārskatīšanas lūgumi - Kandidātu īpašās tiesības piekļūt noteikta veida informācijai par viņiem - Priekšmets un piemērojamība - Tiesības piekļūt izlabotiem rakstveida pārbaudījumiem - Neesamība)
   2013/C 46/46
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eva Cuallado Martorell (Augsburga, Vācija) (pārstāvis — M. Díez Lorenzo, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Eggers un J. Baquero Cruz)

      Priekšmets

   Civildienests — Prasība, pirmkārt, atcelt lēmumu nepielaist prasītāju pie vispārējā konkursa EPSO/AD/130/08 mutvārdu pārbaudījuma kārtošanas un atteikt viņai pieeju izlabotajiem rakstveida pārbaudījumiem, un, otrkārt, ar atpakaļejošu spēku atcelt pēc konkursa pārbaudījumiem publicēto rezerves sarakstu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Cuallado Martorell tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 148, 05.06.2010. 54. lpp.


title: Lieta C-384/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 5. maija spriedumu lietā T-184/13 Skype/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2015. gada 15. jūlijā iesniedza Skype

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/16

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 5. maija spriedumu lietā T-184/13 Skype/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2015. gada 15. jūlijā iesniedza Skype

   (Lieta C-384/15 P)
   (2015/C 354/19)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Skype (pārstāvji – A. Carboni, M. Browne, Solicitors)

      Citi lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Sky IP International Ltd, Sky plc

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 5. maija spriedumu lietā T-184/13 un nodot lietu atpakaļ atkārtotai izskatīšanai ITSB; kā arī

               —

               piespriest ITSB un katrai no personām, kas iestājušās lietā, šajā apelācijas tiesvedībā segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējam radušos tiesāšanās izdevumus, kā arī tam (i) Vispārējā tiesā lietā T-184/13; (ii) Apelācijas ceturtajā padomē lietā R 121/2011–4; un (iii) iebildumu procesā B 1 046 046 Iebildumu nodaļā radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Vienīgais apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirzītais pamats ir tas, ka Vispārējā tiesa, pieņemot savu nolēmumu lietā T-184/13 par Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 4 521 084 (turpmāk tekstā – “apstrīdētā preču zīme”), ir pārkāpusi Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu. It īpaši Vispārējā tiesa, pieņemot savu nolēmumu apmierināt atbildētāja pirmajā instancē izdarītos secinājumus par sajaukšanas iespēju, esot pieļāvusi šādas kļūdas:

               1)

               tā kļūdaini esot novērtējusi konkrētās sabiedrības daļas raksturojumu, neņemot vērā to, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja Skype pakalpojumi apstrīdētajai preču zīmei nozīmīgajā laikposmā (turpmāk tekstā – “vērā ņemamais laikposms”) bija balstīti uz ļoti jaunu un inovatīvu tehnoloģijas veidu, un tādēļ konkrētās sabiedrības daļas tehniskās zināšanas un tās spēja atšķirt abas preču zīmes bija virs vidējā līmeņa;

               2)

               šķiet, ka Vispārējā tiesa ir kļūdaini pieņēmusi, ka tas, ka apelācijas sūdzības iesniedzējs ir atzinis, ka ar apstrīdēto preču zīmi aptvertās preces un pakalpojumi ir identiski dažām ar agrāko preču zīmi aptvertajām precēm un pakalpojumiem, nozīmēja, ka tas ir atzinis arī, ka agrākajai preču zīmei ir augsta atšķirtspēja un/vai reputācija jomās, kuras pārklājas ar tām, kas ir konkretizētas saistībā ar apstrīdēto preču zīmi vērā ņemamajā laikposmā;

               3)

               Vispārējā tiesa dažos aspektos esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, kad tā novērtēja atbildētāja pirmajā instancē apsvērumus saistībā ar attiecīgo preču zīmju vizuālajām, fonētiskajām un konceptuālajām līdzībām, it īpaši, balstot tos uz kļūdainu juridisku fikciju, ka vidusmēra patērētājs atsevišķus īsus vārdus lasa no kreisās uz labo pusi, piešķirot pārspīlētu nozīmi burtu S-K-Y sakritībai abu preču zīmju sākumā, kā arī tā neesot ņēmusi vērā, ka konceptuālās atšķirības neitralizējot to vizuālo vai fonētisko līdzību;

               4)

               Vispārējā tiesa esot pieļāvusi divas būtiskas kļūdas, apstiprinot atbildētāja pirmajā instancē izdarītos secinājumus, ka agrākajai preču zīmei ir augsta atšķirtspēja saistībā ar citām precēm un pakalpojumiem, kā personas, kas iestājusies lietā, “kodola” televīzijas apraides pakalpojumiem: pirmkārt, kļūdaini ir balstījusies uz agrākās preču zīmes izmantošanu saistībā ar personas, kas iestājusies lietā, “kodola” pakalpojumiem, lai secinātu atšķirtspēju attiecībā uz citiem pakalpojumiem, un, otrkārt, kā pierādījumu tā ir ņēmusi vērā izmantošanu, kas notikusi pēc vērā ņemamā laikposma;

               5)

               Vispārējā tiesa dažos aspektos esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, veicot visaptverošo sajaukšanas iespējas vērtējumu, neņemot vērā:

                           i.

                           apstrīdētās preču zīmes būtisko reputāciju vērā ņemamajā laikposmā; un

                           ii.

                           reālās dzīves pierādījumus par attiecīgo preču zīmju mierīgu līdzāspastāvēšanu tirgū vairāk nekā desmit gadus, bez nekādu personu, kas iestājušās lietā, prasību par pārkāpumu celšanas, kas stingri apliecinot, ka vērā ņemamajā laikposmā nepastāvēja nekāda sajaukšanas iespējas.

         Tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi: (1) atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-184/13 un nodot lietu atkārtotai izskatīšanai atbildētājam pirmajā instancē; un (2) izdot rīkojumu atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēja tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV L 78, 1. lpp.


title: Lieta F-9/11: Prasība, kas celta 2011. gada 7. februārī — Sabbag Afota/Padome

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/33

         Prasība, kas celta 2011. gada 7. februārī — Sabbag Afota/Padome
   (Lieta F-9/11)
   2011/C 152/59
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

   Prasītāja: Veronica Sabbag Afota (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Loius un E. Marchal, avocat)
   Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā AD 11 pakāpē, īstenojot 2010. gada paaugstināšanu amatā

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2010. gada 19. novembra lēmumu, ar kuru noraidīta sūdzība, kas vērsta pret iecēlējinstitūcijas lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā AD 11 pakāpē šīs amatā paaugstināšanas ietvaros;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams atcelt otrā novērtētāja lēmumu, kas ir prasītājas galīgais novērtējuma ziņojums par 2008.-2009. gada novērtējuma periodu, kā arī iecēlējinstitūcijas 2010. gada 26. aprīļa lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā AD 11 pakāpē, īstenojot 2010. gada paaugstināšanu amatā;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-422/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2015. gada 4. jūnija rīkojumu lietā T-192/15 Fernando Brás Messias/Portugāles Republika 2015. gada 30. jūlijā iesniedza Fernando Brás Messias

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2015. gada 4. jūnija rīkojumu lietā T-192/15 Fernando Brás Messias/Portugāles Republika 2015. gada 30. jūlijā iesniedza Fernando Brás Messias

   (Lieta C-422/15 P)
   (2016/C 048/12)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Fernando Brás Messias (pārstāvis – F. Brás Messias, advogado)

      Otra lietas dalībniece: Portugāles Republika
   Ar 2015. gada 15. decembra rīkojumu Tiesa (astotā palāta) atzina prasību par nepieņemamu.


title: Lieta C-288/15: Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 9. jūnija spriedums (Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Medical Imaging Systems GmbH (MIS)/Hauptzollamt München Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EEK) Nr. 2658/87 — Kopējais muitas tarifs — Tarifa klasifikācija — Apakšpozīcija 6211 3310 00 0 — Priekšauti — Apmetnis aizsardzībai pret starojumu

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/15

         Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 9. jūnija spriedums (Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Medical Imaging Systems GmbH (MIS)/Hauptzollamt München

   (Lieta C-288/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EEK) Nr. 2658/87 - Kopējais muitas tarifs - Tarifa klasifikācija - Apakšpozīcija 6211 3310 00 0 - Priekšauti - Apmetnis aizsardzībai pret starojumu)
   (2016/C 296/20)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht München

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Medical Imaging Systems GmbH (MIS)

      Atbildētāja: Hauptzollamt München

      Rezolutīvā daļa:

   Kombinētā nomenklatūra, kas ir ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, šīs regulas redakcijā, kas izriet no Komisijas 2012. gada 9. oktobra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 927/2012, ir jāinterpretē tādējādi, ka priekšautapmetnis aizsardzībai pret starojumu, par kādu ir runa pamatlietā, ir jāklasificē minētās nomenklatūras apakšpozīcijā 6211 33 10 00 0, ņemot vērā tā objektīvās pazīmes un īpašības, tostarp it īpaši tā ārējo izskatu, un nav vajadzības atsaukties uz elementiem, kas nosaka attiecīgās preces pamatīpašības.

      (1)  OV C 394, 7.9.2015.


title: Lieta C-282/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 3. oktobra spriedums ( Tribunal Central Administrativo Sul (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ITELCAR — Automóveis de Aluguer Lda/Fazenda Pública (Kapitāla brīva aprite — Nodokļu tiesību akti — Uzņēmumu ienākuma nodoklis — Procenti, ko rezidente sabiedrība maksā kā atlīdzību par trešajā valstī reģistrētas sabiedrības piešķirtu aizdevumu — “Saistības” starp sabiedrībām pastāvēšana — Pašu kapitāla nepietiekamības režīms — Neiespējamība atskaitīt procentus par parāda daļu, kas tiek uzskatīta par pārmērīgu — Iespējamība atskaitīt, ja procentus maksā sabiedrībai, kas ir reģistrēta valsts teritorijā — Krāpšana nodokļu jomā un izvairīšanās no nodokļu maksāšanas — Pilnībā mākslīgas shēmas — Pilnīgas konkurences nosacījumi — Samērīgums)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/30

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 3. oktobra spriedums (Tribunal Central Administrativo Sul (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ITELCAR — Automóveis de Aluguer Lda/Fazenda Pública

   (Lieta C-282/12) (1)

   (Kapitāla brīva aprite - Nodokļu tiesību akti - Uzņēmumu ienākuma nodoklis - Procenti, ko rezidente sabiedrība maksā kā atlīdzību par trešajā valstī reģistrētas sabiedrības piešķirtu aizdevumu - “Saistības” starp sabiedrībām pastāvēšana - Pašu kapitāla nepietiekamības režīms - Neiespējamība atskaitīt procentus par parāda daļu, kas tiek uzskatīta par pārmērīgu - Iespējamība atskaitīt, ja procentus maksā sabiedrībai, kas ir reģistrēta valsts teritorijā - Krāpšana nodokļu jomā un izvairīšanās no nodokļu maksāšanas - Pilnībā mākslīgas shēmas - Pilnīgas konkurences nosacījumi - Samērīgums)
   2013/C 344/51
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Central Administrativo Sul

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: ITELCAR — Automóveis de Aluguer Lda

      Atbildētāja: Fazenda Pública

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Central Administrativo Sul –Portugāle — LESD 63. un 65. panta interpretācija — Nodokļu tiesību akti — Uzņēmumu ienākuma nodoklis — Aizdevuma procentu atskaitāmība — Valsts tiesību akti, kuros atskaitāmība ir paredzēta gadījumā, ja pārmērīgas parādsaistības ir attiecībā pret kādu valsts teritorijā reģistrētu sabiedrību, bet izslēgta gadījumā, ja pārmērīgas parādsaistības ir pret kādu trešā valstī reģistrētu sabiedrību

      Rezolutīvā daļa:

   EKL 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā kā izdevumus, nosakot ar nodokli apliekamo peļņu, nav atļauts atskaitīt procentus, kas attiecas uz parādsaistību daļu, kura tiek uzskatīta par pārmērīgu, kurus rezidente sabiedrība maksā trešajā valstī esošai aizdevējai sabiedrībai, ar kuru tā ir saistīta, bet ir atļauts atskaitīt šādus procentus, kas tiek maksāti rezidentei aizdevējai sabiedrībai, ar kuru ir šāda saistība, ja gadījumā, kad trešajā valstī reģistrētai aizdevējai sabiedrībai nepieder rezidentes aizņēmējas sabiedrības kapitāla daļas, šajā tiesiskajā regulējumā tomēr tiek prezumēts, ka pēdējās minētās sabiedrības parādsaistības ir mehānisma, kas vērsts uz izvairīšanos no nodokļiem, kuri parasti būtu jāmaksā, daļa, vai ja minētais tiesiskais regulējums neļauj iepriekš un pietiekami precīzi noteikt tā piemērošanas jomu.

      (1)  OV C 250, 18.8.2012.


title: Lieta C-124/15: Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 17. februāra spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Salutas Pharma GmbH/Hauptzollamt Hannover Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopējais muitas tarifs — Tarifu klasifikācija — Kombinētā nomenklatūra — Pozīcija 3004 — Putojošas tabletes, kas satur 500 mg kalcija — Vielas daudzums ieteicamajā dienas devā, kas ir ievērojami lielāks par rekomendēto dienas devu vispārējai veselības vai labsajūtas uzturēšanai

text:
               25.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/12

         Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 17. februāra spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Salutas Pharma GmbH/Hauptzollamt Hannover

   (Lieta C-124/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējais muitas tarifs - Tarifu klasifikācija - Kombinētā nomenklatūra - Pozīcija 3004 - Putojošas tabletes, kas satur 500 mg kalcija - Vielas daudzums ieteicamajā dienas devā, kas ir ievērojami lielāks par rekomendēto dienas devu vispārējai veselības vai labsajūtas uzturēšanai)
   (2016/C 145/13)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Hamburg

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Salutas Pharma GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Hannover

      Rezolutīvā daļa:

   Kombinētā nomenklatūra, kas ietverta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikumā – tā redakcijā, kas izriet no Komisijas 2011. gada 27. septembra Regulas (ES) Nr. 1006/2011 –, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds produkts kā putojošās tabletes ar 500 mg kalcija daudzumu katrā tabletē, kuras tiek lietotas kalcija trūkuma profilaksei un ārstēšanai, kā arī īpašās terapijās osteoporozes profilaksei un ārstēšanai un uz kuru etiķetes ieteiktā maksimālā dienas deva pieaugušajiem ir 1 500 mg, ietilpst pozīcijā 3004.

      (1)  OV C 178, 1.6.2015.


title: Lietas C-402/04 izslēgšana no reģistra

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/12

         Lietas C-402/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 330/25)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 4. oktobrī Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-402/04 Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika.

      (1)  OV C 273, 06.11.2004.


title: Lieta C-426/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mark Alemo-Herron u.c./ Parkwood Leisure Ldt (Uzņēmumu pāreja — Direktīva 2001/23/EK — Darba ņēmēju tiesību aizsardzība — Koplīgums, kurš pārejas brīdī piemērojams cedentam un darba ņēmējam)

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/6

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mark Alemo-Herron u.c./Parkwood Leisure Ldt

   (Lieta C-426/11) (1)

   (Uzņēmumu pāreja - Direktīva 2001/23/EK - Darba ņēmēju tiesību aizsardzība - Koplīgums, kurš pārejas brīdī piemērojams cedentam un darba ņēmējam)
   2013/C 260/10
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Supreme Court of the United Kingdom

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Mark Alemo-Herron, Sandra Tipping, Christopher Anderson, Stacey Aris, Audrey Beckford, Lee Bennett, Delroy Carby, Vishnu Chetty, Deborah Cimitan, Victoria Clifton, Claudette Cummings, David Curtis, Stephen Flin, Patience Ijelekhai, Rosemarie Lee, Roxanne Lee, Vivian Ling, Michelle Nicholas, Lansdail Nugent, Anne O'Connor, Shirley Page, Alan Peel, Mathew Pennington, Laura Steward

      Atbildētāja: Parkwood Leisure Ldt

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supreme Court of the United Kingdom — Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV 2001 L 82, 16. lpp.) 3. panta interpretācija, ņemot vērā Tiesas 2006. gada 9. marta spriedumu lietā C-499/04 Werhof — Cesionāra pienākumi attiecībā uz darba samaksas nosacījumu, kas izriet no koplīguma, kurš īpašumtiesību nodošanas brīdī ir piemērojams cedentam un darba ņēmējam, saglabāšanu

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā 3. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts, ka attiecībā uz uzņēmuma pārejas gadījumu dalībvalsts paredz, ka cesionāram ir piemērojami noteikumi, ar kuriem tiek dinamiski izdarīta atsauce uz koplīgumiem, par kuriem pārrunas tiek veiktas un kuri tiek pieņemti pēc [uzņēmuma] pārejas datuma, ja cesionāram nav iespējas piedalīties šādu pēc [uzņēmuma] pārejas noslēgtu koplīgumu saskaņošanas procesā.

      (1)  OV C 311, 22.10.2011.


title: Lieta T-208/12: Prasība, kas celta 2012. gada 18. maijā — Think Schuhwerk /ITSB (kurpes ar sarkaniem kurpju auklu galiem)

text:
               14.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/11

         Prasība, kas celta 2012. gada 18. maijā — Think Schuhwerk/ITSB (kurpes ar sarkaniem kurpju auklu galiem)
   (Lieta T-208/12)
   2012/C 209/19
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Austrija) (pārstāvis — M. Gail, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 23. februāra lēmumu lietā R 1552/2011-1;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: cita veida preču zīme saistībā ar kurpēm ar kurpju auklām, kuru kurpju auklu galos ir piestiprinātas sarkanas adatas, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē — reģistrācija Nr. 9 130 361

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums


title: Lieta C-281/13: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 3. aprīļa rīkojums – Lord Inglewood  u.c./Eiropas Parlaments Apelācija — Eiropas Parlamenta deputātu papildu pensijas režīms — 2009. gada izmaiņas papildu pensijas režīmā — Lēmumi, ar ko noraida apelācijas sūdzības iesniedzēju lūgumus gūt labumu no normām, kas bija spēkā pirms izmaiņām režīmā — Kļūdas tiesību piemērošanā — Tiesiskā noteiktība — Tiesiskā paļāvība — Vienlīdzīga attieksme — Samērīguma princips

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/7

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 3. aprīļa rīkojums – Lord Inglewood u.c./Eiropas Parlaments
   (Lieta C-281/13) (1)

   (Apelācija - Eiropas Parlamenta deputātu papildu pensijas režīms - 2009. gada izmaiņas papildu pensijas režīmā - Lēmumi, ar ko noraida apelācijas sūdzības iesniedzēju lūgumus gūt labumu no normām, kas bija spēkā pirms izmaiņām režīmā - Kļūdas tiesību piemērošanā - Tiesiskā noteiktība - Tiesiskā paļāvība - Vienlīdzīga attieksme - Samērīguma princips)
   2014/C 184/09
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji:
      Lord Inglewood, Georges Berthu, Guy Bono, David Robert Bowe, Brendan Donnelly, Catherine Guy-Quint, Christine Margaret Oddy, Nicole Thomas-Mauro, Gary Titley, Maartje van Putten, Vincenzo Viola (pārstāvis – S. Orlandi, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments (pārstāvji – M. Windisch un S. Seyr)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 13. marta spriedumu apvienotajās lietās T-229/11 un T-276/11 Inglewood u.c./Parlaments, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja apelācijas sūdzības iesniedzēju prasību atcelt Eiropas Parlamenta lēmumus, ar kuriem viņiem liegts saņemt brīvprātīgo papildu pensiju vai nu priekšlaicīgi, vai 60 gadu vecumā vai daļēji kapitāla formā – Kļūdas tiesību piemērošanā – Iegūto tiesību pārkāpums – Tiesiskās paļāvības, tiesiskās noteiktības, vienlīdzīgas attieksmes un samērīguma principu pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Lord Inglewood, Georges Berthu, Guy Bono, David Robert Bowe, Brendan Donnelly, Catherine Guy-Quint, Christine Margaret Oddy, Nicole Thomas-Mauro, Gary Titley, Maartje van Putten un Vincenzo Viola atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 226, 3.8.2013.


title: Lieta T-331/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 6. jūnija rīkojums — Chupa Chups /Komisija

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/36

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 6. jūnija rīkojums — Chupa Chups/Komisija
   (Lieta T-331/07) (1)

   (2008/C 197/69)

      Tiesvedības valoda — spāņu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 247, 20.10.2007.


title: lieta C-506/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 7. decembra Cour administrative (Luksemburgas Lielhercogiste) spriedumu lietā Graham J. Wilson pret Conseil de l' Ordre des Avocats du Barreau de Luxembourg

text:
               5.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 7. decembra Cour administrative (Luksemburgas Lielhercogiste) spriedumu lietā Graham J. Wilson pret Conseil de l' Ordre des Avocats du Barreau de Luxembourg
   (lieta C-506/04)
   (2005/C 31/30)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 7. decembraCour administrative (Luksemburgas Lielhercogiste) spriedumu lietā Graham J. Wilson pret Conseil de l' Ordre des Avocats du Barreau de Luxembourg un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 9. decembrī.

      Cour administrative (Luksemburgas Lielhercogiste) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               Vai Direktīvas 98/5 (1) par pasākumiem, lai atvieglotu advokāta profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija, 9. pants ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas izslēdz tādu prasības tiesvedību kādu ieviesa ar 1991. gada 10. augusta likumu, ko groza 2002. gada 13. novembra likums?;

               2)

               Vai institūcijas prasības tiesvedības [sistēmā], jo īpaši tādas kā conseil disciplinaire et administratif [disciplinārlietu un administratīvo lietu padome] un conseil disciplinaire et administratif d'appel [disciplinārlietu un administratīvo lietu apelācijas padome], ir tiesiskās aizsardzības līdzekļi Direktīvas 98/5 9. panta nozīmē, un vai [šīs direktīvas] 9. pants ir jāinterpretē tādejādi, ka tas izslēdz apelācijas tiesvedības veidu, kas uzliek [par pienākumu] vērsties vienā vai vairākās [prasības tiesvedības sistēmā] esošajās institūcijās pirms iesniegt tiesību jautājumu izskatīšanai Tiesai vai Tribunālam [minētās direktīvas] 9. panta nozīmē?

         kā arī lemt par administratīvās tiesas kompetenci un par prasības pieņemamību, neskarot pušu pamatus pēc formas un satura, par šādiem jautājumiem:

               3)

               vai dalībvalstu kompetentās iestādes ir tiesīgas izvirzīt prasību dalībvalsts advokātam, kas pastāvīgi praktizē advokāta profesijā Direktīvas 98/5/EK 5. pantā definētajās profesionālās darbības jomās, par šīs dalībvalsts valodas zināšanām?

               4)

               jo īpaši, vai kompetentās iestādes var noteikt, ka šīs tiesības praktizēt [advokāta] profesiju ir pakļautas noteikumam par to, ka advokātam jānokārto mutisks pārbaudījums visās trīs (vai vairākās) galvenajās uzņemošās dalībvalsts valodās, kas tādējādi ļautu kompetentajām iestādēm pārbaudīt, vai advokāts šīs valodas pārvalda, un, ja tāds ir dotais gadījums, kādas ir procesuālās garantijas (ja tādas ir), kādas jānodrošina?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīva 98/5/EK par pasākumiem, lai atvieglotu advokāta profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija (OV L 77, 14.3.1998., 36. lpp.)


title: Lieta F-39/06: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2007. gada 29. marta rīkojums — Chassagne /Komisija (Ierēdņi — Atalgojums — Ikgadējie ceļa izdevumi — Normas, kas piemērojamas ierēdņiem, kuru izcelsme ir Francijas aizjūras departaments — Grozīto Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. pants — Prasības pieteikums, kam acīmredzami nav nekāda tiesiska pamata)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/41

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2007. gada 29. marta rīkojums — Chassagne/Komisija
   (Lieta F-39/06) (1)

   (Ierēdņi - Atalgojums - Ikgadējie ceļa izdevumi - Normas, kas piemērojamas ierēdņiem, kuru izcelsme ir Francijas aizjūras departaments - Grozīto Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. pants - Prasības pieteikums, kam acīmredzami nav nekāda tiesiska pamata)
   (2007/C 96/86)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Olivier Chassagne, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues un Y. Minatchy, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un V Joris)
   Priekšmets
   Pirmkārt, Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. panta redakcijā, kas ir spēkā no 2004. gada 1. maija, atzīšana par prettiesisku un, attiecīgi, tā atzīšana par nepiemērojamu attiecībā uz prasītāju, lai konstatētu ikgadējo ceļa izdevumu atlīdzības summu, un otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006., 53. lpp.


title: Lieta C-321/11: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 4.oktobra spriedums ( Juzgado de lo Mercantil n °2 de A Coruña (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor/Iberia, Líneas Aéreas de España SA (Gaisa pārvadājumi — Regula (EK) Nr. 261/2004 — Kompensācija pasažieriem par iekāpšanas atteikumu — “Iekāpšanas atteikuma” jēdziens — Gaisa pārvadātāja veikta pasažiera iekāpšanas kartes atcelšana tāpēc, ka tiek pieņemts, ka kavēsies iepriekšējais reiss, uz kuru reģistrācija ir notikusi vienlaikus ar attiecīgo reisu un kuru veic tas pats pārvadātājs)

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/13

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 4. oktobra spriedums (Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor/Iberia, Líneas Aéreas de España SA

   (Lieta C-321/11) (1)

   (Gaisa pārvadājumi - Regula (EK) Nr. 261/2004 - Kompensācija pasažieriem par iekāpšanas atteikumu - “Iekāpšanas atteikuma” jēdziens - Gaisa pārvadātāja veikta pasažiera iekāpšanas kartes atcelšana tāpēc, ka tiek pieņemts, ka kavēsies iepriekšējais reiss, uz kuru reģistrācija ir notikusi vienlaikus ar attiecīgo reisu un kuru veic tas pats pārvadātājs)
   2012/C 366/21
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Germán Rodríguez Cachafeiro un María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor

      Atbildētāja Iberia, Líneas Aéreas de España SA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.), 2. panta j) punkta, 3. panta 2. punkta, 4. panta 3., 5. un 7. punkta interpretācija — “Iekāpšanas atteikuma” jēdziens — Iekāpšanas atteikums saistītajā reisā pirmā reisa kavēšanās dēļ, kurā ir vainojama lidsabiedrība — Saistītā reisa vietu piešķiršana citiem pasažieriem, ņemot vērā iespēju, kas neīstenojās, ka pasažieri laikus neieradīsies uz saistīto reisu

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 2. panta j) punkts, lasot to kopā ar Regulas Nr. 261/2004 3. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “iekāpšanas atteikums” ietver situāciju, kurā, īstenojot vienu pārvadājuma līgumu, kas ietver vairākas biļetes uz viens otram nekavējoties sekojošiem reisiem, uz kuriem reģistrācija notiek vienlaikus, gaisa pārvadātājs atsaka iekāpšanu zināmiem pasažieriem, jo pirmais reiss ir noticis ar nokavēšanos, kurā ir vainojams šis pārvadātājs, un tas ir kļūdaini paredzējis, ka šie pasažieri nepaspēs laikus ierasties uz iekāpšanu otrajam lidojumam.

      (1)  OV C 282, 24.09.2011.


title: Lieta C-434/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. septembrī iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) — Peter Aladzhov/Zamestnik director na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. septembrī iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) — Peter Aladzhov/Zamestnik director na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti

   (Lieta C-434/10)
   ()
   2010/C 317/31
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen sad Sofia — grad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Peter Aladzhov

      Atbildētājs: Zamestnik director na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai uz aizliegumu izbraukt no kādas Eiropas Savienības dalībvalsts, kas attiecībā uz šīs valsts pilsoni, kurš ir saskaņā ar šīs valsts tiesībām reģistrētas komercsabiedrības vadītājs, noteikts šīs sabiedrības nenomaksātā parāda valstij dēļ, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 27. panta 1. punktā paredzētais ar “sabiedriskās kārtības” aizsardzību saistītais pamatojums, ņemot vērā pamata lietā pastāvošos apstākļus un vienlaicīgi ievērojot šādus apstākļus:

                           1.1.

                           šīs dalībvalsts Konstitūcijā nav paredzēta fizisku personu tiesību uz brīvu pārvietošanos ierobežošana ar mērķi nodrošināt sabiedriskās kārtības aizsardzību;

                           1.2.

                           ar “sabiedrisko kārtību” saistītais pamatojums kā iepriekš minētā aizlieguma pamatojums ir norādīts valsts likumā, kurš ir pieņemts cita Savienības tiesību akta transponēšanai;

                           1.3.

                           ar “sabiedrisko kārtību” saistītais pamatojums iepriekš minētās direktīvas normas izpratnē ietver arī ar “citu pilsoņu tiesību aizsardzību” saistīto pamatojumu, ja valsts prasījuma piedziņas ietvaros tiek veikts pasākums dalībvalsts ieņēmumu nodrošināšanai?

               2)

               Vai pamata lietā esošajos apstākļos no Savienības pilsoņu tiesību uz brīvu pārvietošanos izmantošanai noteiktajiem ierobežojumiem un nosacījumiem, kā arī no to ieviešanai atbilstoši Savienības tiesībām veiktajiem pasākumiem izriet, ka ir pieļaujams tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru dalībvalsts savam pilsonim, kurš ir saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesībām reģistrētas komercsabiedrības vadītājs, var piemērot administratīvu piespiedu līdzekli “aizlieguma izbraukt no valsts” veidā, ņemot vērā šīs sabiedrības nenomaksāto parādu valstij, kas saskaņā ar šīs valsts tiesībām ir kvalificējams kā “ievērojams”, ja šī parāda piedziņai ir iespējams izmantot Padomes 2008. gada 26. maija Direktīvā 2008/55/EK par savstarpējo palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem un citiem pasākumiem, kā arī Komisijas 2008. gada 28. novembra Regulā (EK) Nr. 1179/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātu kārtību, kā īstenot atsevišķus noteikumus Direktīvā 2008/55, paredzēto savstarpējās palīdzības starp dalībvalstīm procedūru?

               3)

               Vai pamata lietā esošajos apstākļos samērīguma princips un Savienības pilsoņu tiesību uz brīvu pārvietošanos izmantošanai noteiktie ierobežojumi un nosacījumi, kā arī to ieviešanai atbilstoši Savienības tiesībām veiktie pasākumi, un it īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 27. panta 1. un 2. punktā paredzētie kritēriji ir interpretējami tādējādi, ka gadījumā, ja saskaņā ar dalībvalsts tiesībām reģistrētai komercsabiedrībai ir tāds parāds valstij, kas atbilstoši šīs valsts tiesībām ir kvalificējams kā “ievērojams parāds”, ir pieļaujams, ka attiecībā uz fizisko personu, kas ir attiecīgās sabiedrības vadītājs, tiek noteikts aizliegums izbraukt no šīs dalībvalsts, pastāvot šādiem apstākļiem:

                           3.1.

                           “ievērojama” parāda valstij esamība tiek uzskatīta par faktiskiem, attiecīgajā brīdī esošiem un pietiekami nopietniem draudiem, kas skar vienu no sabiedrības pamatinteresēm, kuru dēļ likumdevējs ir uzskatījis par vajadzīgu ieviest konkrēto administratīvo piespiedu pasākumu “aizlieguma izbraukt no valsts” veidā;

                           3.2.

                           nav paredzēts izvērtēt apstākļus, kas ir saistīti ar sabiedrības vadītāja personisko darbību un viņa pamattiesību, kā, piemēram, viņa tiesību uz tādas profesionālās darbības citu tiesisko attiecību ietvaros veikšanu, kas ietver braucienus uz ārvalstīm, pārkāpumu;

                           3.3.

                           pēc aizlieguma piemērošanas netiek izvērtēta tā ietekme uz parādā esošās sabiedrības komercdarbību, kā arī netiek izvērtētas parāda valstij nomaksas iespējas;

                           3.4.

                           aizliegums tiek noteikts, pamatojoties uz attiecīgu lūgumu, kuram ir saistošs raksturs, tiktāl, ciktāl tajā ir apliecināts, ka konkrētajai komercsabiedrībai ir “ievērojams” parāds valstij, ka šis parāds nav nodrošināts pamatsummas un procentu maksājumu apmērā un ka persona, attiecībā uz kuru tiek lūgts noteikt aizliegumu, ir šīs komercsabiedrības vadības institūcijas loceklis;

                           3.5.

                           aizliegums ir spēkā līdz brīdim, kamēr parāds valstij netiek pilnībā nomaksāts vai nodrošināts, neparedzot šī aizlieguma adresātam iespēju lūgt šo aizliegumu noteikušajai iestādei to pārskatīt un ņemt vērā attiecībā uz parādu pastāvošo noilguma termiņu?


title: Lieta C-274/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberlandesgericht München (Vācija) 2009. gada 20. jūlija rīkojumu — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler/Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau — Piedaloties: Malteser Hilfsdienst e.V. un Bayerisches Rotes Kreuz

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberlandesgericht München (Vācija) 2009. gada 20. jūlija rīkojumu — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler/Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau — Piedaloties: Malteser Hilfsdienst e.V. un Bayerisches Rotes Kreuz
   (lieta C-274/09)
   2009/C 267/50
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Oberlandesgericht München

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs:
      Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler

      Atbildētāja:
      Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau

      Piedaloties: Malteser Hilfsdienst e.V. un Bayerisches Rotes Kreuz

      Prejudiciālie jautājumi

   Atbilstoši EKL 234. panta 1. punktam Eiropas Kopienu Tiesai prejudiciālā nolēmuma sniegšanai tiek uzdoti šādi jautājumi par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (1) (turpmāk tekstā — “Direktīva”), interpretāciju:

               1)

               Vai pakalpojumu līgums (šajā gadījumā glābšanas dienesta pakalpojumi), saskaņā ar kuru līgumslēdzējas iestādes atlīdzību nemaksā tieši pakalpojuma sniedzējam, bet

                           a)

                           atlīdzība par [pakalpojuma] sniegšanu tiek noteikta pārrunu ceļā starp pakalpojumu sniedzēju un trešajām personām, kas savukārt arī ir līgumslēdzējas iestādes (šajā gadījumā sociālās apdrošināšanas iestādes),

                           b)

                           gadījumā, ja netiek panākta vienošanās, lēmumu pieņem speciāli šādam gadījumam paredzēta šķīrējtiesa, kuras lēmumu pārbauda valsts tiesas, un

                           c)

                           atlīdzību tieši nemaksā pakalpojuma saņēmēji, bet gan regulāros maksājumos to maksā centrālais norēķinu birojs, kura pakalpojumus pakalpojuma sniedzējam ir jāizmanto saskaņā ar likuma normām,

                     tādēļ vien ir uzskatāms par pakalpojumu koncesiju Direktīvas 1. panta 4. punkta izpratnē, nevis par pakalpojuma valsts līgumu [publiskā iepirkuma līgumu] Direktīvas 1. panta 2. punkta a) un d) apakšpunkta izpratnē?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai pakalpojumu koncesija pastāv tādā gadījumā, ja ar attiecīgo publisko pakalpojumu saistītais uzņēmējdarbības risks ir ierobežots, jo

                           a)

                           saskaņā ar likumu atlīdzību par sniegto pakalpojumu veido uz uzņēmējdarbības pamatprincipiem balstītas izmaksas, kas atbilst pakalpojuma sniegšanai pienācīgā kvalitātē, ekonomiskai un taupīgai uzņēmuma vadībai, kā arī efektīvai darba organizācijai,

                           b)

                           atlīdzību par pakalpojuma sniegšanu maksā maksātspējīgas sociālās apdrošināšanas iestādes, un

                           c)

                           tiek nodrošināta zināma līgumā noteiktā pakalpojuma sniegšanas ekskluzivitāte,

                     taču pakalpojuma sniedzējs šo ierobežoto risku pārņem pilnā apmērā?

      (1)  OV L 134, 114. lpp.


title: EBTA Uzraudzības iestādes 2009. gada 1. aprīlī iesniegtā prasība pret Lihtenšteinas Firstisti – (Lieta E-3/09)

text:
               30.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 99/10

         EBTA Uzraudzības iestādes 2009. gada 1. aprīlī iesniegtā prasība pret Lihtenšteinas Firstisti
   (Lieta E-3/09)
   2009/C 99/08
   EBTA Uzraudzības iestāde, 35, Rue Belliard, B-1040 Brussels, ko pārstāvēja EBTA Uzraudzības iestādes pārstāvji Bjørnar Alterskjær un Ólafur Jóhannes Einarsson, 2009. gada 1. aprīlī iesniedza EBTA Tiesai prasību pret Lihtenšteinas Firstisti.
   EBTA Uzraudzības iestāde lūdz, lai EBTA Tiesa pasludina, ka:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus vai nepaziņojot Uzraudzības iestādei par pasākumiem, kuri jāīsteno saskaņā ar Aktu, kas cita starpā minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu IX pielikuma 7.b punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 16. novembra Direktīva 2005/68/EK par pārapdrošināšanu un Padomes Direktīvu 73/239/EEK un 92/49/EEK grozījumiem, kā arī Direktīvu 98/78/EK un 2002/83/EK grozījumiem), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Lihtenšteinas Firstiste noteiktajā termiņā nav izpildījusi saistības saskaņā ar šā Akta 64. panta 1. punktu un EEZ līguma 7. pantu;
               un

               2)

               Lihtenšteinas Firstiste sedz tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats.

               —

               Šī lieta attiecas uz pārapdrošināšanas direktīvas neīstenošanu.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde atsaucas uz to, ka Lihtenšteinas Firstiste nav sniegusi nekādas norādes par to, ka tā minēto direktīvu ir ieviesusi Lihtenšteinas tiesību aktos.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde atsaucas uz to, ka Lihtenšteinas Firstiste nav apstrīdējusi direktīvas neieviešanas faktu.


title: Lieta C-142/15 P: Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 10. marta rīkojums – SolarWorld AG/Brandoni solare SpA, Global Sun Ltd, Silicio Solar SAU, Solaria Energia y Medio Ambiente SA, Eiropas Komisija Apelācija — Tiesas Reglamenta 181. pants — LESD 263. pants — Tieša skāruma kritērijs — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība — Dempings — Ķīnas izcelsmes vai no Ķīnas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) imports — Regula (EK) Nr. 1225/2009 — 8. pants — Ķīnas ražotāju eksportētāju cenu saistību piedāvājums — Komisijas piekrišana — Atbrīvojums no antidempinga maksājuma — Prasība par piekrišanas lēmumu — Nepieņemamība

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/2

         Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 10. marta rīkojums – SolarWorld AG/Brandoni solare SpA, Global Sun Ltd, Silicio Solar SAU, Solaria Energia y Medio Ambiente SA, Eiropas Komisija
   (Lieta C-142/15 P) (1)

   (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - LESD 263. pants - Tieša skāruma kritērijs - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība - Dempings - Ķīnas izcelsmes vai no Ķīnas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) imports - Regula (EK) Nr. 1225/2009 - 8. pants - Ķīnas ražotāju eksportētāju cenu saistību piedāvājums - Komisijas piekrišana - Atbrīvojums no antidempinga maksājuma - Prasība par piekrišanas lēmumu - Nepieņemamība)
   (2016/C 200/02)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: SolarWorld AG (pārstāvji – L. Ruessmann, advokāts, J. Beck, Solicitor)

      Pārējie lietas dalībnieki: Brandoni solare SpA, Global Sun Ltd, Silicio Solar SAU, Solaria Energia y Medio Ambiente SA (pārstāvji – J. L. Ruessmann, advokāts, J. Beck, Solicitor), Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Brakeland, T. Maxian Rusche un A. Stobiecka-Kuik)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               SolarWorld AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 8.6.2015.


title: Lieta T-144/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 10. septembra spriedums – EE/ITSB (Baltu punktu uz ziloņkaula krāsas fona attēls) Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes, kurā balti punkti attēloti uz ziloņkaula krāsas fona, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/33

         Vispārējās tiesas 2015. gada 10. septembra spriedums – EE/ITSB (Baltu punktu uz ziloņkaula krāsas fona attēls)
   (Lieta T-144/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes, kurā balti punkti attēloti uz ziloņkaula krāsas fona, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 354/37)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: EE Ltd (Hatfield, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – P. Brownlow, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – S. Bonne)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 7. janvāra lēmumu lietā R 705/2013–1 attiecībā uz pieteikumu grafisku apzīmējumu, kurā balti punkti attēloti uz ziloņkaula krāsas fona, reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               EE Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta C-498/12: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 7. februāra rīkojums ( Tribunale di Tivoli (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Antonella Pedone/N (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — Saistības ar Savienības tiesībām nepieciešamība — Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/13

         Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 7. februāra rīkojums (Tribunale di Tivoli (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Antonella Pedone/N

   (Lieta C-498/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - Saistības ar Savienības tiesībām nepieciešamība - Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)
   2013/C 108/26
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Tivoli

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Antonella Pedone

      Atbildētāja: N

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale di Tivoli — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta trešās daļas, kā arī Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. panta, to lasot kopā ar LES 6. pantu un Pamattiesību hartas 52. panta 3. punktu, interpretācija — Juridiskā palīdzība — Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts uz pusi samazināt padomdevēja honorārus, ja viņa klientam ir piešķirta juridiskā palīdzība

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesas kompetencē acīmredzami nav atbildēt uz Tribunale di Tivoli (Itālija) uzdotajiem jautājumiem.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta T-709/14: Prasība, kas celta 2014. gada 3. oktobrī  – Tri-Ocean Trading /Padome

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/32

         Prasība, kas celta 2014. gada 3. oktobrī – Tri-Ocean Trading/Padome
   (Lieta T-709/14)
   (2014/C 448/41)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tri-Ocean Trading (George Town, Kaimanu salas) (pārstāvji – P. Saini, QC, B. Kennelly, Barrister, un N. Sheikh, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2014. gada 22. jūlija Īstenošanas lēmumu 2014/488/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, un Padomes 2014. gada 22. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 793/2014, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumam, prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padome nav ievērojusi iekļaušanas sarakstā kritēriju, proti, to, ka “attiecīgā persona ir atbildīga par vardarbīgām represijām pret Sīrijas civiliedzīvotājiem”, vai, ka šī persona “no šī režīma ir guvusi labumu vai to atbalstījusi”, vai, ka attiecīgā persona ir bijusi saistīta ar kādu no šādām personām. Padome nav pierādījusi, ka pret attiecīgo vienību izvirzītie iemesli ir labi pamatoti.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome esot pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā. Prasītājai nevienā brīdī neesot paziņoti “nopietni un ticami pierādījumi” vai “konkrēti pierādījumi un informācija”, lai pierādītu tādas lietas esamību, kas varētu pamatot pret to veiktos ierobežojošos pasākumus, kā tas ir prasīts Tiesas judikatūrā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Padome prasītājai nav pietiekami pamatojusi tās iekļaušanu sarakstā.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir būtiski pārkāpusi prasītājas pamattiesības uz īpašumu un aizskārusi tās reputāciju. Ierobežojošie pasākumi esot veikti bez pienācīgiem aizsardzības pasākumiem, kas prasītājai ļautu lietderīgi paust savu viedokli Padomei. Padome nav pierādījusi, ka būtiskais prasītājas īpašumtiesību aizskārums būtu pamatots un samērīgs. Prasītājai nodarītajam aizskārumam nav tikai finansiāla ietekme un tas ir nodarījis kaitējumu arī tās reputācijai.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Pretēji vienīgajam iemeslam, kādēļ tā tika iekļauts sarakstā, nav nekādas informācijas vai pierādījumu, ka prasītāja faktiski būtu sniegusi “atbalstu Sīrijas režīmam” un ka tā no šī režīma būtu guvusi labumu.


title: Lieta T-2/11: Prasība, kas celta 2011. gada 4. janvārī — Portugāle/Komisija

text:
               19.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/20

         Prasība, kas celta 2011. gada 4. janvārī — Portugāle/Komisija
   (Lieta T-2/11)
   2011/C 89/42
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes, M. Figueiredo un J. Saraiva de Almeida)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2010. gada 4. novembra Lēmumu C(2010) 7555, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), tiktāl, ciktāl Portugālei tiek piemērota individuāla finanšu korekcija POSEI pasākumam par 2005., 2006. un 2007. finanšu gadu kopējā apmērā EUR 743 251,25;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja izvirza četrus prasības pamatus: Regulas Nr. 885/2006 (1) 11. panta pārkāpumu; kļūdu Regulas Nr. 43/2003 (2) preambulas 28. apsvēruma interpretācijā; Regulas Nr. 1258/1999 (3) 7. panta 4. punkta pārkāpumu; vienlīdzības principa un samērīguma principa pārkāpumus.
   Ar pirmo pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 885/2006 1. pantu, jo tā nav norādījusi nekādu pārbaužu rezultātus vai novērojumus par 2005. un 2006. gadu, tādējādi liekot šķēršļus Portugāles valsts iestādēm pierādīt, ka Komisijas secinājumi attiecībā uz šiem gadiem ir neprecīzi, vai labot iespējamos trūkumus, lai panāktu atbilstību Kopienas noteikumiem, un tādējādi tām liedzot izmantot šajā tiesību normā dalībvalstīm garantētās procesuālās garantijas.
   Ar otro pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija ir kļūdaini interpretējusi Regulas Nr. 43/2003 preambulas 28. apsvērumu, jo tā, no vienas puses, uzskatīja, ka Portugāles valsts iestāžu veiktā kontrole, ievērojot Savienības standartus, esot nepietiekama, ņemot vērā norādīto pārkāpumu apjomu, tomēr nevienā brīdī neizskaidrojot, cik lielā mērā vai kādu iemeslu dēļ šai kontrolei vajadzētu būt savādākai vai stingrākai, bet, no otras puses, gluži pretēji, tā jau bija norādījusi, ka šī pati kontrole ir pietiekama finanšu korekcijas aprēķinu mērķiem.
   Tā piebilst, ka Komisija ir pārkāpusi arī Regulas Nr. 1258/1999 7. panta 4. punktu, saskaņā ar kuru Komisija pieņem lēmumu par izdevumiem, ko ir jāizslēdz no Kopienas finansējuma, ja tā atklāj, ka šie izdevumi nav veikti atbilstoši Kopienas noteikumiem, izslēdzot Portugāles Republikas izdevumus no Kopienas finansējuma, kļūdaini secinot, ka tie nav tikuši veikti atbilstoši minētajiem noteikumiem.
   Ar trešo pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1258/1999 7. panta 4. punktu, jo tā ELVGF–Garantiju grāmatojumu noskaidrošanas laikā pilnībā ignorēja 1997. gada 23. decembra Darba dokumentā VI/5330/97 norādītās vadlīnijas, kuras pati Komisija bija izstrādājusi un pieņēmusi minētās tiesību normas piemērošanai, īpaši attiecībā uz finanšu korekciju aprēķināšanu.
   Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka tāpat saistībā ar iepriekš minēto vadlīniju neievērošanu Komisija ir pārkāpusi arī vienlīdzības principu un samērīguma principu. Tādējādi tā pārkāpa vienlīdzības principu, neaplūkojot Portugāles Republikas situāciju tādā pašā veidā, kā tā aplūkoja citas līdzīgas situācijas, īpaši piemērojot tajās finanšu korekcijas likmi 5 % atbilstoši minētajām vadlīnijām. Tā ir pārkāpusi samērīguma principu, jo tieši šo vadlīniju neievērošanas dēļ Komisija piemēroja daudz augstākas korekcijas likmes, proti, starp 44,32 % un 90,48 %, kas tika pamatots ar attiecīgajiem finansiālajiem zaudējumiem.
   Šī paša iemesla dēļ Komisija pārkāpa Regulas Nr. 1258/1999 7. panta 4. punktu, kurā ir noteikts, ka “Komisija novērtē summas, kuru finansējums jāatsaka, cita starpā ņemot vērā atklāto neatbilstību smagumu. Komisija ņem vērā pārkāpuma veidu un smagumu, kā arī finansiālo zaudējumu, kas nodarīts Kopienai”.

      (1)  Komisijas 2006. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 885/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz maksājumu aģentūru un citu struktūru akreditāciju un ELGF un ELFLA grāmatojumu noskaidrošanu.

      (2)  Komisijas 2002. gada 23. decembra Regula (EK) Nr. 43/2003, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulas (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001 un (EK) Nr. 1454/2001 attiecībā uz atbalstu augkopības produktu vietējai ražošanai Eiropas Savienības attālākajos reģionos.

      (3)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu.


title: Lieta F-54/11: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2012. gada 17. jūlija spriedums — BG /Eiropas ombuds (Civildienests — Disciplinārlieta — Disciplinārsods — Atstādināšana no amata — Pirmstiesas izmeklēšana valsts krimināltiesās brīdī, kad ir pieņemts lēmums par atstādināšanu no amata — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm — Aizliegums atlaist no darba grūtniecības stāvoklī esošu darbinieci laikā no grūtniecības sākuma līdz viņas pēcdzemdību atvaļinājuma beigām)

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/29

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2012. gada 17. jūlija spriedums — BG/Eiropas ombuds
   (Lieta F-54/11) (1)

   (Civildienests - Disciplinārlieta - Disciplinārsods - Atstādināšana no amata - Pirmstiesas izmeklēšana valsts krimināltiesās brīdī, kad ir pieņemts lēmums par atstādināšanu no amata - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm - Aizliegums atlaist no darba grūtniecības stāvoklī esošu darbinieci laikā no grūtniecības sākuma līdz viņas pēcdzemdību atvaļinājuma beigām)
   2013/C 46/55
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BG (pārstāvji — L. Levi un A. Blot, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas ombuds (pārstāvji — J. Sant’Anna, D. Waelbroeck un A. Duron, avocats)

      Priekšmets

   Civildienests — Prasība atcelt lēmumu, ar kuru prasītājai ir piemērots disciplinārsods — atstādināšana no amata, saglabājot tiesības uz pensiju. Attiecīgi, prasība, prioritāri, atjaunot prasītāju amatā un, pakārtoti, piešķirt viņai naudas summu, kas atbilst atalgojumam, kuru viņa būtu saņēmusi laikā kopš atstādināšanas no amata stāšanās spēkā līdz brīdim, kad viņa sasniegs pensijas vecumu. Katrā ziņā — prasība piešķirt atlīdzību par nodarīto morālo kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

                  BG prasību noraidīt;

               2)

                  BG sedz savus un atlīdzina Eiropas ombuda tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 204, 09.07.2011., 30. lpp.


title: Lieta C-324/07: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 13. novembra spriedums ( Conseil d'État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Coditel Brabant SPRL / Commune d'Uccle , Région de Bruxelles-Capitale (Publiskie iepirkumi — Līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras — Pakalpojumu koncesija — Koncesija reģionālās pašvaldības kabeļtelevīzijas tīkla apsaimniekošanai — Piešķiršana, ko komūna veic starpkomūnu kooperatīvajai sabiedrībai — Pārskatāmības pienākums — Nosacījumi — Koncedentes iestādes kontrole pār koncesionāri sabiedrību, kas ir tāda pati kā kontrole, ko tā īsteno pār saviem dienestiem)

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/6

         Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 13. novembra spriedums (Conseil d'État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Coditel Brabant SPRL/Commune d'Uccle, Région de Bruxelles-Capitale

   (Lieta C-324/07) (1)

   (Publiskie iepirkumi - Līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras - Pakalpojumu koncesija - Koncesija reģionālās pašvaldības kabeļtelevīzijas tīkla apsaimniekošanai - Piešķiršana, ko komūna veic starpkomūnu kooperatīvajai sabiedrībai - Pārskatāmības pienākums - Nosacījumi - Koncedentes iestādes kontrole pār koncesionāri sabiedrību, kas ir tāda pati kā kontrole, ko tā īsteno pār saviem dienestiem)
   (2009/C 6/10)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Conseil d'État
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Coditel Brabant SPRL

      Atbildētājs: Commune d'Uccle, Région de Bruxelles-Capitale

      Piedaloties: Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutélé)

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil d'Etat — Kopienu primāro tiesību pamatprincipu (nediskriminācijas un pārskatāmības princips), ka arī sabiedrisko pakalpojumu koncesiju jomā pieļaujamo izņēmumu no šiem principiem interpretācija — Koncesijas, kas attiecas uz komūnas kabeļtelevīzijas tīkla ekspluatāciju — Prasība izsludināt konkursu, izņemot gadījumu, kad iestāde, kas piešķir koncesiju, veic pār koncesionāri organizāciju kontroli, kas ir analoga tai, ko tā veic pār saviem dienestiem, un kad koncesionāre organizācija veic lielāko savu darbību daļu kopā ar iestādi, kurai pieder tās daļas
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               EKL 43. un 49. pantam, vienlīdzīgas attieksmes principam un diskriminācijas pilsonības dēļ aizlieguma principam, kā arī no tiem izrietošajam pārskatāmības pienākumam nav pretrunā, ja valsts iestāde, neizsludinot, konkursu pakalpojumu koncesiju piešķir starpkomūnu kooperatīvajai sabiedrībai, kuras biedri ir valsts iestādes, ja šīs valsts iestādes šo sabiedrību kontrolē tāpat kā savus dienestus un ja minētā sabiedrība būtisku savas darbības daļu veic kopā ar šīm valsts iestādēm;

               2)

               ar minētās sabiedrības autonomiju saistīto faktu pārbaudi atstājot iesniedzējtiesas kompetencē, tādos apstākļos kā pamata tiesvedībā minētie, kad starpkomūnu kooperatīvās sabiedrības, kuras kapitāldaļas pieder vienīgi valsts iestādēm, lēmumus pieņem struktūrvienības, kurās ietilpst tās sastāvā esošo valsts iestāžu pārstāvji, minēto iestāžu īstenotā kontrole pār šiem lēmumiem ir uzskatāma par tādu, kas ļauj šīm iestādēm šo sabiedrību kontrolēt tāpat, kā tās kontrolē savus dienestus;

               3)

               gadījumā, kad valsts iestāde pievienojas starpkomūnu kooperatīvajai sabiedrībai, kuras visi biedri ir valsts iestādes, lai tai nodotu sabiedriskā pakalpojuma izpildi, kontroli, kuru šīs iestādes, kas ir sabiedrības biedri, īsteno pār to, lai to kvalificētu par tādu pašu, kādu tās īsteno pār saviem dienestiem, var īstenot kopā, attiecīgajā gadījumā lēmumu pieņemot ar balsu vairākumu.

      (1)  OV C 211, 8.9.2007.


title: Lieta T-65/08 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 30. aprīļa rīkojums — Spānija/Komisija (Pagaidu noregulējums — Koncentrācijas kontrole — Regulas (EK) Nr. 139/2004 21. panta 4. punkts — Spānijas iestāžu noteiktie nosacījumi tādas koncentrācijas dalībniekiem, kas atzīta par saderīgu ar kopējo tirgu — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Fumus boni juris — Steidzamības neesamība — Interešu izsvēršana)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/18

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 30. aprīļa rīkojums — Spānija/Komisija
   (Lieta T-65/08 R)
   (Pagaidu noregulējums - Koncentrācijas kontrole - Regulas (EK) Nr. 139/2004 21. panta 4. punkts - Spānijas iestāžu noteiktie nosacījumi tādas koncentrācijas dalībniekiem, kas atzīta par saderīgu ar kopējo tirgu - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Fumus boni juris - Steidzamības neesamība - Interešu izsvēršana)
   (2008/C 158/28)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — N. Díaz Abad)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci, F. Castillo de la Torre un É. Gippini Fournier)
   Priekšmets
   Pieteikums par Komisijas 2007. gada 5. decembra lēmuma (lieta COMP/M. 4685 — Enel/Acciona/Endesa) par procesu saskaņā ar Padomes 2004. gada 20. janvāra Regulas (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (OV L 24, 1. lpp.) 21. pantu piemērošanas apturēšanu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt pieteikumu par piemērošanas apturēšanu;

               2)

               atlikt jautājuma izlemšanu par tiesāšanās izdevumiem.


title: Lieta T-224/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Oliver Chassagne iesniedza 2005. gada 10. jūnijā

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/27

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Oliver Chassagne iesniedza 2005. gada 10. jūnijā
   (Lieta T-224/05)
   (2005/C 205/49)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 10. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Olivjē Šasāns [Olivier Chassagne], ar dzīvesvietu Briselē, kuru pārstāv Stefans Rodrigess [Stéphane Rodrigues] un Jola Minači [Yola Minatchy], advokāti.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atzīt jauno Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. pantu par nelikumīgu un līdz ar to par nepiemērojamu prasītājam;

               —

               piespriest prasītājam simbolisku atlīdzību (1) eiro apmērā par nodarīto morālo kaitējumu un septiņus tūkstošus trīs simts septiņdesmit divus (7 372) eiro par nodarīto materiālo kaitējumu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, Komisijas ierēdnis, nāk no Reinjonas salas, kas ir Franču aizjūras departamenta sastāvdaļa. Viņš cēla šo prasību pēc tam, kad tika noraidīta viņa sūdzība par 2004. gada augusta mēneša algas aprēķinu, kurā bija ietverta viņa ikgadējo ceļa izdevumu atmaksa.
   Savas prasības atbalstam prasītājs norāda, ka Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. pants attiecībā uz ierēdņu ikgadējo ceļa izdevumu līdz to izcelsmes vietai atmaksu, ir nelikumīgs. Viņš uzskata, ka šis noteikums pārkāpj Kopienu tiesības tiktāl, ciktāl tas rada nevienlīdzīgu attieksmi saistībā ar ierēdņu izcelsmes vietu, kā arī diskrimināciju, kas nav savietojama ar EKL 12. un 299. pantu attiecībā pret ierēdņiem, kas nāk no Franču aizjūras departamenta, kā arī pilsonības dēļ, sakarā ar piederību lingvistiskajai minoritātei, etniskās izcelsmes vai rases dēļ.
   Prasītājs tāpat uzskata, ka ar šo noteikumu tiek pārkāpti citi Kopienu tiesību vispārējie principi, kā pienākums norādīt pamatojumu un samērīguma, atklātības un labas pārvaldības principi, kā arī tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības principi.


title: Lieta T-598/13: Prasība, kas celta 2013. gada 15. novembrī — Sanctuary Brands /ITSB — Richter International ( “TAILORBYRD” )

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/30

         Prasība, kas celta 2013. gada 15. novembrī — Sanctuary Brands/ITSB — Richter International (“TAILORBYRD”)
   (Lieta T-598/13)
   2014/C 24/55
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sanctuary Brands LLC (New Canaan, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — B. Brandreth, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Richter International Ltd (Scarborough, Kanāda)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 7. augusta lēmumu lietā R 1115/2012-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “TAILORBYRD”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 325 549

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: nereģistrēta grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “TAILORBYRD”, nereģistrēta vārdiska preču zīme un tirdzniecības nosaukums “TAILORBYRD”, un sabiedrības nosaukums “Tailorbyrd, LLC”, kas Apvienotajā Karalistē ir tikuši izmantoti tirdzniecībā attiecībā uz “apģērbiem, krekliem”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Kopienas Preču zīmju regulas 8. panta 4. punkta pārkāpums


title: Lieta C-249/07: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 4. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. un 30. pants — Direktīva 92/43/EK — Pasākums ar līdzvērtīgu iedarbību — Iepriekšējas atļaujas sistēma attiecībā uz tādu citu dalībvalstu izcelsmes austeru un gliemeņu iestādīšanu, kuras pieder pie Nīderlandē sastopamajām sugām — Pamatojums — Dzīvnieku aizsardzība — Bioloģiskās daudzveidības uzturēšana un zvejojamo dzīvnieku sugu saglabāšana nozvejas nolūkos)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/4

         Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 4. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-249/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 28. un 30. pants - Direktīva 92/43/EK - Pasākums ar līdzvērtīgu iedarbību - Iepriekšējas atļaujas sistēma attiecībā uz tādu citu dalībvalstu izcelsmes austeru un gliemeņu iestādīšanu, kuras pieder pie Nīderlandē sastopamajām sugām - Pamatojums - Dzīvnieku aizsardzība - Bioloģiskās daudzveidības uzturēšana un zvejojamo dzīvnieku sugu saglabāšana nozvejas nolūkos)
   (2009/C 19/06)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Konstantinidis un S. Noe)

      Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. M. Wissels un C. ten Dam)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. un 30. panta pārkāpums — Iepriekšējas atļaujas sistēma, lai Nīderlandes piekrastes ūdeņos iestādītu citu dalībvalstu izcelsmes austeres un gliemenes
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               ieviešot iepriekšējas atļaujas sistēmu attiecībā uz tādu citu dalībvalstu izcelsmes austeru un gliemeņu iestādīšanu, kuras pieder pie Nīderlandē sastopamajām sugām, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi tai ar EKL 28. un 30. pantu uzliktos pienākumus;

               2)

               Nīderlandes Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 183, 4.8.2007.


title: Lieta C-331/08: Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 24. marta spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste (Valsts pienākumu neizpilde — Atbildība vides jomā — Direktīva 2004/35/EK — Videi nodarītā kaitējuma novēršana un atlīdzināšana)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/13

         Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 24. marta spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-331/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Atbildība vides jomā - Direktīva 2004/35/EK - Videi nodarītā kaitējuma novēršana un atlīdzināšana)
   2009/C 113/25
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Rozet un U. Wölker)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — C. Schiltz)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/35/EK par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu (OV L 143, 56. lpp.) prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/35/EK par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu prasības, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi šīs direktīvas 19. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.