title: Lieta T-227/09: Prasība, kas celta 2009. gada 10. jūnijā — Feng Shen Technology/ITSB — Majtczak ( FS )

text:
               15.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/24

         Prasība, kas celta 2009. gada 10. jūnijā — Feng Shen Technology/ITSB — Majtczak (“FS”)
   (Lieta T-227/09)
   2009/C 193/40
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Feng Shen Technology Co. Ltd, Gueishan (Taivāna) (pārstāvji — W. Festl-Wietek un P Rath, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Jarosław Majtczak, Łódź (Polija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 1. aprīļa lēmumu lietā R 529/2008-4;

               —

               atzīt Kopienas preču zīmi Nr. 4 431 391 par spēkā neesošu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā Pirmās instances tiesā un procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: preču zīme “FS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 26. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 4 431 391

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: vairākas Taivānas, Ķīnas un Ganas agrākas preču zīmes, kas ir grafisks apzīmējums “FS”, reģistrācijas attiecībā uz rāvējslēdzējiem un saistītām precēm

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas 40/94 51. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad — Padomes Regulas 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot pareizi izvērtējusi lietas dalībnieku iesniegtos pierādījumus un dokumentus un neesot pareizi izvērtējusi faktus, kas ir nepieciešamais nosacījums, lai konstatētu, ka attiecīgais preču zīmes reģistrācijas pieteikums nav iesniegts labticīgi


title: Lieta C-509/04: Tiesas (pirmā palāta)  2006. gada 18. maija  spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden  (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Magpar VI BV  pret  Staatssecretaris van Financiën  (Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai — Direktīva 69/335/EEK — 7. panta 1. punkta b) un b)1 apakšpunkts — Kapitāla nodoklis — Atbrīvojums — Nosacījumi — Kapitāla daļu paturēšana pirmo piecu gadu laikā pēc to iegūšanas)

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/9

         Tiesas (pirmā palāta) 2006. gada 18. maija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Magpar VI BV pret Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-509/04) (1)

   (Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai - Direktīva 69/335/EEK - 7. panta 1. punkta b) un b)1 apakšpunkts - Kapitāla nodoklis - Atbrīvojums - Nosacījumi - Kapitāla daļu paturēšana pirmo piecu gadu laikā pēc to iegūšanas)
   (2006/C 165/15)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Magpar VI BV

   Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — 7. panta 1. punkta b)1 apakšpunkta Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (OV L 249, 25. lpp.), kas iekļauts ar Padomes 1973. gada 9. aprīļa Direktīvu 73/79/EEK, ar ko attiecībā uz atsevišķiem sabiedrību reorganizācijas darījumiem groza direktīvas par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, 7. panta b) apakšpunktā paredzētā kapitāla nodokļa samazinātās likmes piemērojamību (OV L 103, 13. lpp.) interpretācija — Sabiedrības kapitāla daļas, kas apvienošanās rezultātā vairs nepieder otrai sabiedrībai — Piecu gadu termiņš — Kapitāla daļu atsavināšanas jēdziens
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               7. panta 1. punkta b) un b)1 apakšpunkts Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, ko groza ar Padomes 1973. gada 9. aprīļa Direktīvu 73/79/EEK un ar Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīvu 85/303/EEK, ir interpretējams tādējādi, ka, ja pirmajai kapitālsabiedrībai piecu gadu laikā pēc kapitāla daļu iegūšanas [sabiedrību] apvienošanās, mainoties no nodokļa atbrīvotu kapitāla daļu īpašniekiem, ietvaros vairs nepieder šīs kapitāla daļas, jo otrā sabiedrība pati ir apvienojusies ar trešo kapitālsabiedrību un šī iemesla dēļ izbeidz pastāvēt, pirmajai sabiedrībai pretī saņemot trešās sabiedrības kapitāla daļas, tad apskatāmās tiesību normas b)1 apakšpunktā paredzētais nosacījums paturēt sākotnēji iegūtās kapitāla daļas piecus gadus netiek attiecināts uz pirmajai sabiedrībai piederošajām trešās sabiedrības kapitāla daļām;

               2)

               faktam, ka Direktīvas 69/335, ko groza ar Direktīvu 73/79 un Direktīvu 85/303, 7. panta 1. punkta b)1 apakšpunkta otrās daļas otrajā teikumā ir atsauce uz darījuma, kas nav apliekams ar kapitāla nodokli, rezultātā īpašumā nonākušo kapitāla daļu “pāreju”, nav nozīmes, lai atbildētu uz pirmo jautājumu.

      (1)  OV C 31, 05.02.2005.


title: Lieta C-270/12: Prasība, kas celta 2012. gada 1. jūnijā — Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Parlaments

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/3

         Prasība, kas celta 2012. gada 1. jūnijā — Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Parlaments
   (Lieta C-270/12)
   2012/C 273/03
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — A. Robinson, J. Stratford QC, un A. Henshaw, Barrister)

      Atbildētāji: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta Regulas (ES) Nr. 236/2012 par īso pārdošanu un dažiem kredītriska mijmaiņas darījumu aspektiem (1) 28. pantu;

               —

               piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   28. pantā, kura nosaukums ir “EVTI iejaukšanās pilnvaras ārkārtas apstākļos”, ir pieprasīts, lai Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (turpmāk tekstā — “EVTI”) nosaka aizliegumu vai nosacījumus attiecībā uz fizisku vai juridisku personu iesaistīšanos īsajā pārdošanā vai līdzīgos darījumos vai lai pieprasa, lai šādas personas paziņo vai publicē šādas pozīcijas.
   EVTI ir jāveic šādi pasākumi, ja a) tie vērsti uz finanšu tirgu pienācīgas darbības un integritātes apdraudējuma vai visas Savienības finanšu sistēmas vai tās daļas stabilitātes apdraudējuma novēršanu, b) situācijai ir pārrobežu ietekme un c) neviena kompetentā iestāde nav veikusi pasākumus apdraudējuma novēršanai vai arī to veiktie pasākumi nav pienācīgi novērsuši apdraudējumu. Pasākumi ir spēkā līdz trim mēnešiem, bet EVTI ir pilnvaras tos atjaunot neierobežotu skaitu reižu. Pasākumi ir prevalējoši attiecībā pret visiem iepriekšējiem pasākumiem, kurus pieņēmusi kompetentā iestāde saskaņā ar Īsās pārdošanas direktīvu.
   Apvienotā Karaliste apgalvo, ka 28. pants ir prettiesisks šādu iemeslu dēļ.
   Pirmkārt, tas ir pretrunā otrajam principam, ko Tiesa ir noteikusi spriedumā lietā 9/56 Meroni/Augstā iestāde ([1957 & 1958] Recueil, 133. lpp.), jo

               1)

               Kritēriji saistībā ar to, kad EVTI ir jārīkojas saskaņā ar 28. pantu, ietver plašu rīcības brīvību.

               2)

               EVTI ir piešķirta plaša izvēle, kādu pasākumu vai pasākumus piemērot un kādus izņēmumus noteikt; un šiem pasākumiem ir ļoti būtiskas ekonomiskās politikas implikācijas.

               3)

               Faktori, kurus EVTI ir jāņem vērā, ietver pārbaudes, kas ir ļoti subjektīvas.

               4)

               EVTI ir pilnvaras atjaunot šos pasākumus bez ierobežojuma attiecībā uz to kopējo ilgumu.

               5)

               Pat ja (pretēji Apvienotās Karalistes apgalvotajam) ar 28. pantu EVTI netiek iesaistīta makroekonomiskās politikas izvēļu izdarīšanā, EVTI tomēr ir plaša rīcības brīvība saistībā ar politikas piemērošanu jebkurā konkrētajā gadījumā, gluži kā pašā spriedumā lietā Meroni.

         Otrkārt, 28. pants piešķirot pilnvaras EVTI noteikt vispārpiemērojamus pasākumus, kuriem ir likuma spēks; tas ir pretrunā Tiesas nolēmumam lietā 98/80 Giuseppe Romano/Institut national d'assurance maladie-invalidité ([1981] Recueil, 1241. lpp.).
   Treškārt, 28. pants piešķirot EVTI pilnvaras pieņemt vispārpiemērojumu neleģislatīvu aktu, lai gan saskaņā ar LESD 290. un 291. pantu Padomei nav tiesību saskaņā ar Līgumiem deleģēt šādas pilnvaras vienkāršai aģentūrai, kas nav norādīta šajos pantos.
   Ceturtkārt, ja un tiktāl, ciktāl 28. pants tiktu interpretēts kā tāds, ar kuru EVTI tiek sniegtas pilnvaras īstenot individuālus pasākumus, kas vērsti pret fiziskām vai juridiskām personām, šis pants būtu ultra vires LESD 114. pantam.
   28. pants var tikt atdalīts no pārējās Īsās pārdošanas regulas. Tā izņemšana būtībā neskartu Regulas pārējo daļu.

      (1)  OV L 86, 1. lpp.


title: lieta T-76/05: Pirmās instances tiesas 2005. gada 13. septembra rīkojums — Scotto/Komisija

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/34

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 13. septembra rīkojums — Scotto/Komisija
   (lieta T-76/05) (1)

   (2005/C 281/62)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 93, 16.04.2005.


title: Lieta C-76/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 12. februārī iesniedza Curtea de Apel Braşov (Rumānija) – Mihai Manea / Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

text:
               19.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 12. februārī iesniedza Curtea de Apel Braşov (Rumānija) – Mihai Manea/Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

   (Lieta C-76/14)
   2014/C 151/12
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Braşov

      Pamatlietas puses

      Prasītājs:
      Mihai Manea

      Atbildētājs:
      Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Ņemot vērā Likuma Nr.o9/2012 noteikumus un šajā likumā paredzētā nodokļa priekšmetu, vai ir jāuzskata, ka LESD 110. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj, ka Savienības dalībvalsts ievieš nodokli par piesārņojošu vielu emisiju, kas ir piemērojams visiem ārvalstu mehāniskajiem transportlīdzekļiem, tos reģistrējot minētajā valstī, t.i., nodokli, kas ir piemērojams arī tad, kad tiek nodotas īpašumtiesības uz valsts mehāniskajiem transportlīdzekļiem, izņemot gadījumu, kad šāds nodoklis vai līdzīgs nodoklis jau ir samaksāts?

               2)

               Ņemot vērā Likuma Nr.o9/2012 noteikumus un šajā likumā paredzētā nodokļa priekšmetu, vai ir jāuzskata, ka LESD 110. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj, ka Savienības dalībvalsts ievieš nodokli par piesārņojošu vielu emisiju, kas ir piemērojams visiem ārvalstu mehāniskajiem transportlīdzekļiem, tos reģistrējot minētajā valstī, t.i., nodokli, kas valsts mehānisko transportlīdzekļu gadījumā ir jāmaksā tikai tad, kad tiek nodotas īpašumtiesības uz šo transportlīdzekli, kā rezultātā ārvalstu transportlīdzekli nevar izmantot, nesamaksājot nodokli, bet valsts transportlīdzekli var izmantot neierobežoti laikā, nemaksājot nodokli, līdz brīdim, kad tiek nodotas īpašumtiesības uz minēto transportlīdzekli, ja šāda nodošana notiek?


title: Lieta C-158/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) 2007. gada 22. marta rīkojumu — Jacqueline Förster / IB-Groep

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) 2007. gada 22. marta rīkojumu — Jacqueline Förster/IB-Groep

   (Lieta C-158/07)
   (2007/C 117/29)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Centrale Raad van Beroep
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Jacqueline Förster

      Atbildētājs: IB-Groep

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (EEK) Nr. 1251/70 (1) 7. pants attiecas arī uz studentiem, kuri Nīderlandē ir ieradušies galvenokārt studiju dēļ un sākotnēji ierobežotā apjomā papildus savām studijām ir strādājuši algotu darbu, bet pašlaik ir pārtraukuši šo darbību?

               2)

               Vai Direktīva 93/96 (2) iestājas pret to, ka pirmajā jautājumā minētie studenti var atsaukties uz EKL 12. pantu, lai pieprasītu pilnu studiju finansējumu?

               3)

                           a)

                           Vai noteikums, ka ekonomiski neaktīvie Savienības pilsoņi uz EKL 12. pantu var atsaukties tikai tad, ja viņi noteiktu laiku likumīgi ir uzturējušies uzņēmējvalstī vai viņiem ir bijusi uzturēšanās atļauja, ir spēkā arī attiecībā uz studentiem piešķirto pabalstu uzturēšanās izmaksu segšanai?

                           b)

                           Apstiprinošas atbildes gadījumā, vai ir pieļaujams, ka šajā periodā prasība par noteiktu uzturēšanās ilgumu tiek attiecināta tikai uz personām, kurām ir citas dalībvalsts, nevis uzņēmējvalsts pilsonība?

                           c)

                           Apstiprinošas atbildes gadījumā, vai prasība par piecu gadu uzturēšanās laikposmu ir saderīga ar EKL 12. pantu?

                           d)

                           Noliedzošas atbildes gadījumā, kādu uzturēšanās ilgumu var pieprasīt?

               4)

               Vai atsevišķos gadījumos pietiek ar īsāku likumīgas uzturēšanās laikposmu, ja citi apstākļi nekā uzturēšanās ilgums liecina par nozīmīgu integrācijas pakāpi uzņēmējvalsts sabiedrībā?

               5)

               Ja personām, atbilstoši tādam Eiropas Kopienu Tiesas spriedumam, kuram ir atpakaļejoša iedarbība, no EKL 12. panta izriet plašākas tiesības nekā iepriekš pieņemts, vai var attiecībā uz šīm personām paredzēt ar šīm tiesībām saistītus pamatotus nosacījumus saistībā ar periodu pagātnē, ja šie nosacījumi ir publicēti īsi pēc sprieduma pieņemšanas?

      (1)  Komisijas 1970. gada 29. jūnija Regula (EEK) Nr. 1251/70 par darba ņēmēju tiesībām palikt kādā dalībvalstī pēc tam, kad darba attiecības šajā valstī beigušās (OV L 142, 24. lpp.).

      (2)  Padomes 1993. gada 29. oktobra Direktīva 93/96/EEK par studentu uzturēšanās tiesībām (OV L 317, 59. lpp.).


title: Lieta C-281/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2014. gada 31. marta rīkojumu lietā T-270/13 Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA ( SACBO SpA )/Eiropas Komisija, Inovācijas un tīklu izpildaģentūra ( INEA ) 2014. gada 9. jūnijā iesniedza Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA ( SACBO SpA )

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2014. gada 31. marta rīkojumu lietā T-270/13 Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)/Eiropas Komisija, Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA) 2014. gada 9. jūnijā iesniedza Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)
   (Lieta C-281/14 P)
   2014/C 292/21
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (pārstāvji – M. Muscardini, G. Greco un G. Carullo, advokāti)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīstot, ka SACBO ir tiesības celt prasību un ka 2013. gada 18. marta lēmums ir pārsūdzams, pilnībā atcelt Vispārējās tiesas 2014. gada 31. marta rīkojumu lietā T-270/13 un tādējādi – ja tiktu uzskatīts, ka Tiesas statūtu 61. panta pirmās daļas izpratnē to ļauj tiesvedības stadija – pilnībā apmierināt pirmajā instancē izklāstītos prasījumus, kas formulēti šādi: konstatējot, ka nav nedz nodoma izvairīties no maksāšanas, nedz mākslīgas līdzfinansējamo darbību sadalīšanas, atcelt Eiropas Transporta tīkla izpildaģentūras (TEN-T EA) 2013. gada 18. marta lēmumu daļā, kurā par neatlīdzināmām ir atzītas ar 1., 2.1., 4., 5., 6. un 7. darbību saistītās ārējās izmaksas, attiecīgi samazinot saņemamo līdzfinansējumu un prasot atmaksāt EUR 1 58  517,54 līdz ar visām no tām izrietošajām tiesiskajām sekām.

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               I.

               Rīkojuma, ar kuru Vispārējā tiesa atzinusi prasību par nepieņemamu, pārsūdzības pamatojums

                           I.1-.

                           attiecībā uz nolēmumu par prasības celšanas tiesību neesamību. Kļūda tiesību piemērošanā: esot pārkāpti un/vai nepareizi piemēroti LESD 263. panta ceturtā daļa; ECPAK 6. un 13. pants; Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants; Lēmuma C(2010) 4456 III. 8. panta 2. punkts; nolēmuma un tā pamatojuma nepilnīguma un/vai pretrunīguma dēļ – LESD 296. panta otrā daļa; LESD 107. pants un 108. panta 3. punkts;

                                       —

                                       rīkojums esot nepilnīgs tādā ziņā, ka tajā nav ņemts vērā, ka SACBO ir par visu ieguldījumu un tā īstenošanu atbildīga līdzfinansētāja un tāpēc uz to attiecas visas apstrīdētā lēmuma sekas gan tāpēc, ka nav atgūti veiktie ieguldījumi, gan atmaksājamo summu ziņā, gan tāpēc, ka visi lēmumā izklāstītie pārmetumi ir saistīti ar apelācijas sūdzības iesniedzējas rīcību;

                                       —

                                       esot pārkāpti LESD 107. un 108. pants, jo Vispārējā tiesa neņēma vērā, ka Itālijas Civilās aviācijas valsts aģentūras (ENAC) līdzfinansējuma atgūšana ir obligāta saskaņā ar Savienības tiesībām, un tādējādi tā neatmaksāšana ir nelikumīgs valsts atbalsts;

                                       —

                                       rīkojums esot nepilnīgs tādā ziņā, ka tajā nav ņemta vērā SACBO loma procedūrā, kuras iznākumā pieņemts apstrīdētais lēmums;

                                       —

                                       rīkojums esot nepilnīgs tādā ziņā, ka tajā nav uzskatīts, ka SACBO ir prasības celšanas tiesības ar apstrīdēto lēmumu tās tēlam nodarītā kaitējuma dēļ.

                           I.2-.

                           jautājumā par paziņotā lēmuma nepārsūdzamību. Kļūda tiesību piemērošanā: esot pārkāpta un/vai nepareizi piemērota LESD 263. panta ceturtā daļa un pārkāpti finansējuma lēmuma III.3.6. un III.3.9. pants; pamatojuma pretrunīguma dēļ esot pārkāpta un/vai nepareizi piemērota LESD 296. panta otrā daļa.

                                       —

                                       rīkojums esot nepilnīgs tādā ziņā, ka tajā nav uzskatīts, ka lēmumā jau skaidri un galīgi ir noteikti gan finansējuma apjoms, gan atmaksājamās summas, un tādēļ tas jau pats par sevi rada atmaksāšanas pienākumu;

                                       —

                                       rīkojums esot nepilnīgs tādā ziņā, ka tajā nav uzskatīts, ka ar apstrīdēto lēmumu ir galīgi noslēgta finansējuma samazināšanas procedūra, kas ir neatkarīga un nošķirta no sekojošā faktiskās atgūšanas posma.

               II.

               Pirmajā instancē celtās prasības (1) pamatu atkārtots izklāsts saskaņā ar Tiesas statūtu 61. panta pirmo daļu.

      (1)  OV C 207, 46. lpp.


title: Lieta C-251/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 22. maijā iesniedza Tribunal de commerce de Bruxelles (Beļģija) — Christian van Buggenhout un Ilse van de Mierop (Grontimmo SA maksātnespējas administratori)/ Banque Internationale à Luxembourg

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 22. maijā iesniedza Tribunal de commerce de Bruxelles (Beļģija) — Christian van Buggenhout un Ilse van de Mierop (Grontimmo SA maksātnespējas administratori)/Banque Internationale à Luxembourg

   (Lieta C-251/12)
   2012/C 200/18
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de commerce de Bruxelles

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Christian van Buggenhout un Ilse van de Mierop (Grontimmo SA maksātnespējas administratori)

      Atbildētāja: Banque Internationale à Luxembourg

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kā jāinterpretē 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 (1) 24. pantā iekļautie vārdi “saistība par labu parādniekam”?

               2)

               Vai šie vārdi ir jāinterpretē kā tādi, kas ietver maksājumu, kas veikts maksātnespējīga parādnieka kreditoram pēc viņa [parādnieka] pieprasījuma, ja puse, kas ir veikusi šo maksājuma pienākumu uz maksātnespējīgā parādnieka kontu un viņa labā, to ir darījusi, nezinot, ka pret parādnieku citā dalībvalstī ir uzsākta maksātnespējas procedūra?

      (1)  Padomes 2000. gada 29. maija Regula (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām (OV L 160, 1. lpp.).


title: Lieta T-626/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 24. jūnija rīkojums – Wm. Wrigley Jr./ITSB (Zilas lodes attēls) Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes, ko veido zilas lodes attēls, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/47

         Vispārējās tiesas 2015. gada 24. jūnija rīkojums – Wm. Wrigley Jr./ITSB (Zilas lodes attēls)
   (Lieta T-626/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes, ko veido zilas lodes attēls, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2015/C 311/52)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wm. Wrigley Jr. Company (Vilmingtona, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – M. Kinkeldey, S. Brandstätter un C. Schmitt, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas piektās padomes 2014. gada 17. jūnija lēmumu lietā R 169/2014–5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma, ko veido zilas lodes attēls, kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Wm. Wrigley Jr. Company atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 351, 6.10.2014.


title: Lieta T-300/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 9. septembra spriedums — Evropaïki Dynamiki /Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Kopienas uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Ar interneta portāla vadību un uzturēšanu saistīto datortehnoloģiju pakalpojumu sniegšana — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Piešķiršanas kritēriji — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Vienlīdzīga attieksme — Pārskatāmība)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/32

      Vispārējās tiesas 2010. gada 9. septembra spriedums — Evropaïki Dynamiki/Komisija
      (Lieta T-300/07) (1)

      (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Kopienas uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Ar interneta portāla vadību un uzturēšanu saistīto datortehnoloģiju pakalpojumu sniegšana - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Piešķiršanas kritēriji - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Vienlīdzīga attieksme - Pārskatāmība)
      (2010/C 288/60)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — N. Korogiannakis, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — E. Manhaeve, kam palīdz J. Stuyck, avocat)

         Priekšmets

      Pirmkārt, Komisijas 2007. gada 21. maija un 13. jūlija lēmumu, ar kuriem tika noraidīti prasītājas piedāvājumi konkursa procedūras ENTR/05/078, 1. daļa (Rediģēšana un tulkošana) un 2. daļa (Infrastruktūras pārvaldība), ietvaros attiecībā uz pamatlīgumu par portāla “Tava Eiropa” vadību un uzturēšanu (OV 2006/S 143-153057) parakstīšanu un minētie līgumi piešķirti citiem pretendentiem, atcelšana un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Komisijas 2007. gada 13. jūlija lēmumu, ar kuru ir noraidīts Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE piedāvājums, kas tika iesniegts, atbildot uz paziņojuma par atklātu konkursu ENTR/05/078 2. daļu (Infrastruktūras pārvaldība) par portāla “Tava Eiropa” vadību un uzturēšanu, un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam;

                  2)

                  prasību atcelt tiesību aktu pārējā daļā noraidīt;

                  3)

                  prasību par zaudējumu atlīdzību noraidīt;

                  4)

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis sedz 50 % savu tiesāšanās izdevumu un atlīdzina 50 % Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumu, Eiropas Komisija sedz 50 % savu tiesāšanās izdevumu un atlīdzina 50 % Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 235, 06.10.2007.


title: Lieta F-63/13: Prasība, kas celta 2013. gada 27. jūnijā — ZZ/ENISA

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/31

         Prasība, kas celta 2013. gada 27. jūnijā — ZZ/ENISA

   (Lieta F-63/13)
   2013/C 336/69
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — V. Christianos, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūra (ENISA)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Pirmkārt, prasība atcelt lēmumu par prasītāja atlaišanu, un otrkārt, prasība atcelt lēmumu, kas pieņemts pēc Civildienesta tiesas sprieduma lietā F-118/10, iecelt grāmatveža amatā citu darbinieku. Visbeidzot, prasība atlīdzināt apgalvoto morālo kaitējumu.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt ENISA lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītāja sūdzība, kā arī citus apstrīdētos lēmumus, proti, ENISA2012. gada 4. septembra lēmumu, ar kuru tiek atlaists prasītājs, un ENISA2012. gada 9. oktobra lēmumu, ar kuru X tiek iecelts grāmatveža amatā prasītāja vietā;

               —

               piespriest ENISA izmaksāt prasītājam par visām iepriekš minētajām pretlikumīgajām darbībām summu EUR 100 000 apmērā kā atlīdzinājumu par morālo kaitējumu;

               —

               piespriest ENISA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-410/10: Prasība, kas celta 2010. gada 13. septembrī — Bottega Veneta International /ITSB (rokassomas forma)

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/56

         Prasība, kas celta 2010. gada 13. septembrī — Bottega Veneta International/ITSB (rokassomas forma)
   (Lieta T-410/10)
   ()
   2010/C 301/90
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bottega Veneta International (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — P. Roncaglia, avvocato, G. Lazzeretti, avvocato, M. Boletto, avvocato, un E. Gavuzzi, avvocato)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 16. jūnija lēmumu lietā R 1539/2009-1;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un apelācijas procesā Apelāciju pirmajā padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: preču zīme, kur veido atšķirtspējīgs trīsdimensiju apzīmējums, kas pazīstams kā soma “Cabat” (reģistrācijas pieteikums Nr. 6 632 566), attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. klasē (“somas un rokassomas”)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 2868/95 9. noteikuma 3. punkta a) apakšpunkta un Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 3. punkta pārkāpums


title: Lieta C-411/11: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 6. jūlija rīkojumu lietā T-190/11 Altner /Komisija 2011. gada 29. jūlijā iesniedza Zdeněk Altner

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/2

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 6. jūlija rīkojumu lietā T-190/11 Altner/Komisija 2011. gada 29. jūlijā iesniedza Zdeněk Altner

   (Lieta C-411/11)
   2012/C 65/02
   Tiesvedības valoda — čehu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Zdeněk Altner (pārstāvis — J. Čapek, advokát)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija
   Ar 2011. gada 15. decembra rīkojumu Tiesa (piektā palāta) ir noraidījusi apelācijas sūdzību un piespriedusi Zdeněk Altner segt savus tiesāšanās izdevumus pašam.


title: Lieta C-80/09: Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 5. februāra rīkojums — Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācijas sūdzība — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Reģistrācijas atteikums — Vārdiska preču zīme “Patentconsult” — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Apelācijas sūdzība, kura ir daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/10

         Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 5. februāra rīkojums — Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-80/09) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Reģistrācijas atteikums - Vārdiska preču zīme “Patentconsult” - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Apelācijas sūdzība, kura ir daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)
   2010/C 148/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden (pārstāvis — G.P. Friderichs, Rechtsanwalt)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2008. gada 16. decembra spriedumu lietā T-335/07 Mergel u.c./ITSB, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 25. jūnija lēmumu, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzība par pārbaudītāja lēmumu, ar ko atteikta Kopienas vārdiskas preču zīmes “Patentconsult” reģistrācija attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 41. un 42. klasē — Preču zīmes, ko veido vienīgi apzīmējumi vai norādes, kas var kalpot, lai apzīmētu preču vai pakalpojumu īpašības, atšķirtspēja

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Mergel, Kampfenkel, Bill un Herden atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 90, 18.04.2009.


title: Lieta C-445/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 25. septembrī iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Seusen Sume / Landkreis Stade

text:
               8.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 439/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 25. septembrī iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Seusen Sume/Landkreis Stade

   (Lieta C-445/14)
   (2014/C 439/30)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Seusen Sume

      Atbildētājs: Landkreis Stade

      Lietas dalībnieks: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai nosacījums apmesties uz dzīvi teritoriāli ierobežotā dalībvalsts apvidū (pašvaldība, apgabals, reģions) ir pārvietošanās brīvības Direktīvas 2011/95/ES (1) 33. panta izpratnē ierobežojums, ja, neraugoties uz to, ārvalstnieks tomēr var brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalsts teritorijā?

               2)

               Vai dzīvesvietas nosacījums personām ar alternatīvu aizsardzības statusu ir saderīgs ar Direktīvas 2011/95/ES 33. pantu un/vai 29. pantu, ja tas ir pamatots ar to, lai tiktu sasniegts valsts sociālās palīdzības izdevumu pienācīgs sadalījums starp attiecīgajām iestādēm valsts teritorijā?

               3)

               Vai dzīvesvietas nosacījums personām ar alternatīvu aizsardzības statusu ir saderīgs ar Direktīvas 2011/95/ES 33. pantu un/vai 29. pantu, ja tas tiek pamatots ar migrācijas vai integrācijas politikas apsvērumiem, piemēram, lai novērstu trūcīgu rajonu rašanos, ārvalstniekiem masveidā apmetoties uz dzīvi konkrētās pašvaldībās vai apgabalos? Vai šajā ziņā abstrakti migrācijas vai integrācijas politikas apsvērumi ir pietiekami vai tomēr tādiem apsvērumiem ir jābūt konkrēti konstatētiem?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra Direktīva 2011/95/ES par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu; OV L 337, 9. lpp.


title: Lieta T-301/10: Prasība, kas celta 2010. gada 14. jūlijā — In ‘t Veld/Komisija

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/18

         Prasība, kas celta 2010. gada 14. jūlijā — In ‘t Veld/Komisija

   (Lieta T-301/10)
   ()
   2010/C 260/25
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sophie in ‘t Veld (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — O. Brouwer un J. Blockx, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2010. gada 4. maija Lēmumu, ref. SG.E.3/HP/psi-Ares (2010) 234950, pilnībā noraidīt prasītājas atkārtoto lūgumu piekļūt dokumentiem; un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot personu, kas iestājušās lietā, izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāja lūdz saskaņā ar LESD 263. pantu atcelt Komisijas 2010. gada 4. maija Lēmumu atteikt pilnu piekļuvi, kuru prasītāja lūdza saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 (1), dokumentiem saistībā ar sarunām par jauno Nolīgumu par viltotu preču tirdzniecības apkarošanu.
   Lai pamatotu savu prasību, prasītāja izvirza šādus pamatus.
   Pirmkārt, ar Komisijas lēmumu tiek pārkāpts Regulas Nr. 1049/2001 8. panta 3. punkts, jo ar to tiek netieši atteikts piekļūt virknei dokumentu, kurus ir pieprasījusi prasītāja, un netiek paskaidrots, kādēļ piekļuve šiem dokumentiem tiek liegta.
   Otrkārt, attiecīgas lēmums ir balstīts uz kļūdainu Regulas Nr. 1049/2001 piemērošanu, jo Komisija netika uzskatījusi 4. panta 4. punktu par procesuālo noteikumu saistībā ar konsultācijām ar trešajām personām un faktiski to tika piemērojusi kā papildus izņēmumu no pienākuma sniegt piekļuvi dokumentiem.
   Treškārt, ar Komisijas lēmumu tika tiesību un faktu ziņā nepareizi piemērots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta trešais ievilkums:

               —

               pirmkārt, jo Komisijas sniegtos vispārējos iemeslus principā neaptver izņēmums, kas paredzēts saistībā ar sabiedrības interešu aizsardzību sakarā ar Eiropas Savienības ārējām attiecībām;

               —

               otrkārt, apstrīdētajā lēmumā ir pieļautas acīmredzamas kļūdas atsevišķo dokumentu vērtējumā.

         Turklāt, ja Vispārējā tiesa uzskatīs, ka prasītājas pieprasīto dokumentu kādas daļas ir aizsargātas saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta trešo ievilkumu, prasītāja apgalvo, ka 4. panta 6. punkts ir ticis nepareizi piemērots un nav izpildīts samērīguma princips tiktāl, ciktāl Komisija netika izvērtējusi, vai būtu bijis pienācīgi sniegt daļēju piekļuvi un attiecināt atteikumu uz dokumentu daļām, kurš būtu pilnībā atbilstīgs un pilnībā nepieciešams.
   Visbeidzot, prasītāja arī apgalvo, ka Komisija netika izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu attiecīgajam lēmumam, tādējādi pārkāpjot LESD 296. pantu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L145, 43. lpp.).


title: Lieta C-4/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 2. janvārī iesniedza Tribunale Amministrativo per la Sardegna (Itālija) — Danilo Tola/Ministero della Difesa

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 2. janvārī iesniedza Tribunale Amministrativo per la Sardegna (Itālija) — Danilo Tola/Ministero della Difesa

   (Lieta C-4/12)
   2012/C 80/17
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo per la Sardegna

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Danilo Tola

      Atbildētāja: Ministero della Difesa

   Pēc lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu atsaukšanas 2012. gada 5. janvārī Tiesa ar 2012. gada 18. janvāra rīkojumu ir izslēgusi lietu no reģistra.


title: Lieta C-294/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2012. gada 29. marta spriedumu lietā T-369/10 You-Q BV /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 11. jūnijā iesniedza You-Q BV

text:
               6.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/12

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2012. gada 29. marta spriedumu lietā T-369/10 You-Q BV/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 11. jūnijā iesniedza You-Q BV

   (Lieta C-294/12 P)
   2012/C 303/22
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: You-Q BV (pārstāvis — G.S.C.M. van Roeyen, advokāts)

      Citi lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Apple Corps Limited

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2011. gada 29. marta spriedumu lietā T-369/10;

               —

               apmierināt tās prasījumu par apstrīdētā lēmuma atcelšanu;

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējai tiesai;

               —

               piespriest ITSB un Apple Corps Limited atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies pirmajā instancē

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar savu pirmo pamatu prasītāja apgalvo, ka noteiktas Vispārējās tiesas strīda priekšvēstures atstāstījuma daļas, konkrētāk, noteiktas 9., 12., 14., 17. un 53. punkta daļas nav pienācīgi konstatētas un ir pretrunā Regulas Nr. 207/2009 (1) 8. panta 5. punktam. Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot nepareizi nospriedusi, ka agrākās preču zīmes, uz kurām atsaucas Apple Corps, ietver agrāku, labi pazīstamu preču zīmi, jo Vispārējā tiesa neesot konstatējusi šo statusu un turklāt neesot atklājusi, kura agrāka preču zīme būtu uzskatāma par labi pazīstamu preču zīmi. Šie Vispārējās tiesas konstatējumi esot kļūdaini un pārkāpjot skaidrības principu. Otrkārt, Vispārējā tiesa neesot pienācīgi ņēmusi vērā apstākli “preču vai pakalpojumu, attiecībā uz kuriem attiecīgi ir reģistrētas konfliktējošās preču zīmes, raksturu, tostarp šo preču vai pakalpojumu, kā arī konkrētās sabiedrības daļas līdzības vai atšķirības pakāpi”, kas piemērojams saskaņā ar Tiesas 2008. gada 27. novembra spriedumu lietā C-252/07 Intel Corporation (Krājums, I-8823. lpp.).
   Ar savu otro pamatu prasītāja izvirza deviņus iebildumus pret pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu, kuri visi ir pamatoti ar Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpumu. Pirmkārt, prasītāja sūdzas par kļūdainiem Vispārējās tiesas konstatējumiem [pārsūdzētā sprieduma] 24., 55., 56., 57. un 58. punktā attiecībā uz to, ka preces un pakalpojumi nav līdzīgi, un attiecībā uz agrāko preču zīmju atšķirtspēju. Otrkārt, prasītāja apstrīd konstatējumu, kas ietverts pārsūdzētā sprieduma 26. punktā, kurā Vispārējā tiesa — pretēji Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punktam — atvasināja šajā punktā paredzēto aizsardzību no precēm un pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem ir reģistrēta ar reputāciju apveltītā preču zīme, un no citiem šajā punktā paredzētās aizsardzības priekšnoteikumiem (kaitējums agrākās preču zīmes atšķirtspējai, kaitējums šīs preču zīmes reputācijai un netaisnīgi gūts labums no šīs preču zīmes reputācijas atšķirtspējas). Treškārt, prasītāja apstrīd pārsūdzētā sprieduma 31. un 54. punktā ietverto konstatējumu, ka agrāko preču zīmju atšķirtspēja un reputācija būtu jāizvērtē, ņemot vērā to, kā sabiedrība uztver reģistrācijai pieteikto preču zīmi, jo pieteikuma Vispārējai tiesai 39. punktā You-Q norāda: “Turklāt ir jāmin, ka Apelāciju padome kļūdaini nenoteica — ko tai būtu bijis jādara — sabiedrības daļu, kuras uztveri būtu bijis jāņem vērā, novērtējot agrākās preču zīmes atšķirtspēju un reputāciju. Saskaņā ar Intel, tai būtu bijis jāietver to preču un pakalpojumu patērētājus, attiecībā uz kuriem agrākā preču zīme reģistrēta”. Ceturtkārt, prasītāja apstrīd Vispārējās tiesas konstatējumu, ka Apelāciju padome ir nospriedusi, ka konkrētā sabiedrības daļa, saistībā ar ko agrākajām preču zīmēm ir reputācija, ir plaša sabiedrība. Piektkārt, prasītāja apstrīd Vispārējās tiesas konstatējumu, ka atbilstoši You-Q viedoklim reputācijas pastāvēšana ir jāpierāda, izmantojot atsauci uz sabiedrības daļu, ko skar reģistrācijai pieteiktā preču zīme, proti, specializētu sabiedrības daļu, un, turklāt, apstrīd Vispārējās tiesas apsvērumus attiecībā uz konkrēto sabiedrības daļu, konkrētāk, konkrēto sabiedrības daļu pārklāšanos, kas nevar būt faktors, kas ņemams vērā agrākās preču zīmes reputācijas vērtēšanā. Sestkārt, prasītāja apstrīd Vispārējās tiesas konstatējumu attiecībā uz to, kas ir nepieciešams, lai pierādītu plašu reputāciju un nozīmīgu reputāciju attiecībā uz konkrētajām precēm un pakalpojumiem. Septītkārt, prasītāja apstrīd Vispārējās tiesas konstatējumus attiecībā uz apzīmējumu līdzību. Astotkārt, prasītāja apstrīd to, kā Vispārējā tiesa piemērojusi visaptverošā novērtējuma kritēriju, un atbilstošos faktorus, kas ietverti šajos kritērijos, lai noteiktu prasīto saikni. Visbeidzot, prasītāja apstrīd to, kā Vispārējā tiesa piemērojusi un interpretējusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punktā ietverto priekšnoteikumu, ka jābūt netaisnīgi gūtām priekšrocībām no agrāko preču zīmju atšķirtspējas vai reputācijas.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-360/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 31. jūlijā Tribunale Teramo rīkojumu krimināllietā pret Angelo Sorricchio

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 31. jūlijā Tribunale Teramo rīkojumu krimināllietā pret Angelo Sorricchio
   (Lieta C-360/04)
   (2004/C 262/35)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 31. jūlijā Tribunale Teramo (Itālija) rīkojumu krimināllietā pret Angelo Sorricchio, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 18. augustā.
   Tribunale Teramo lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   “Vai Līguma 43. panta 1. punkts un 49. panta 1. punktu var interpretēt tādējādi, ka dalībvalstij ir ļauts uz laiku (uz 6 līdz 12 gadiem) atkāpties no brīvības veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvības Eiropas Savienībā:

               1)

               piešķirot atsevišķām personām licences dažu darbību veikšanai, tostarp arī pakalpojumu sniegšanai, kas derīgas uz 6 līdz 12 gadiem, uz tādu noteikumu kopuma pamata, ar ko atsevišķu veidu konkursantiem (ne itāļu) tika liegts piedalīties;

               2)

               grozot šo sistēmu, pēc tam, kad tika atklāts, ka tā nav saderīga ar Līguma 43. un 49. pantos ietvertajiem principiem, lai ļautu iepriekš izslēgtajam personām piedalīties konkursos;

               3)

               neatsaucot licences, kas bija piešķirtas saskaņa ar iepriekšējo sistēmu, kas, kā minēts iepriekš, bija pretrunā ar brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību, vai izsludinot jaunu konkursu saskaņā ar jaunajiem noteikumiem, kas ir saskaņā ar iepriekšminētajiem principiem;

               4)

               tomēr pie atbildības tiek sauktas tās personas, kas sadarbojas ar personām, kurām ir atļauts veikt attiecīgās darbības savā izcelsmes dalībvalstī, bet iepriekš pastāvējušo un vēlāk grozīto noteikumu dēļ ir tikušas izslēgtas no dalības konkursos?”.


title: Lieta C-439/13 P: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 22. oktobra spriedums – Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija Apelācija — Kohēzijas fonds — Finanšu atbalsta samazināšana — Tiesību aktu par publiskajiem iepirkumiem piemērošanas pārkāpumi — Eiropas Komisijas pieņemts lēmums — Noteiktā termiņa neievērošana — Sekas

text:
               8.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 439/10

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 22. oktobra spriedums – Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija
   (Lieta C-439/13 P) (1)

   (Apelācija - Kohēzijas fonds - Finanšu atbalsta samazināšana - Tiesību aktu par publiskajiem iepirkumiem piemērošanas pārkāpumi - Eiropas Komisijas pieņemts lēmums - Noteiktā termiņa neievērošana - Sekas)
   (2014/C 439/13)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Spānijas Karaliste (pārstāvis – A. Rubio González)

      Otrs lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Conte un A. Tokár, kam palīdz J. Rivas Andrés, abogado)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas spriedumu Spānija/Komisija (T-384/10, EU:T:2013:277);

               2)

               atcelt Komisijas 2010. gada 30. jūnija Lēmumu C(2010) 4147, ar kuru tiek samazināts Kohēzijas fonda atbalsts šādām projektu grupām: “Andevalo reģiona Gvadjanas upes hidrogrāfiskā baseina iedzīvotāju ūdensapgāde” (2000.ES.16.C.PE.133), “Gvadalkiviras baseina atveseļošana un attīrīšana: Gvadaira, Alharafe un Gvadalkiviras aizsargājamā dabas teritorija” (2000.ES.16.C.PE.066) un “Grenādas un Malagas provinču starppilsētu sistēmu ūdensapgāde” (2002.ES.16.C.PE.061);

               3)

               piespriest Eiropas Komisijai segt savus un atlīdzināt Spānijas Karalistes tiesāšanās izdevumus gan pirmajā instancē, gan šajā apelācijas tiesvedībā.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.


title: Lieta C-553/08 P: Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 2. decembra rīkojums — Powerserv Personalservice GmbH , iepriekš — Manpower Personalservice GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Manpower Inc. (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 51. panta 1. un 2. punkts — Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu — Pretapelācijas sūdzība — Kopienas vārdiska preču zīme MANPOWER — Absolūti atteikuma pamatojumi — Aprakstošs raksturs — Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja)

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/14

         Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 2. decembra rīkojums — Powerserv Personalservice GmbH, iepriekš — Manpower Personalservice GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Manpower Inc.

   (Lieta C-553/08 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 51. panta 1. un 2. punkts - Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu - Pretapelācijas sūdzība - Kopienas vārdiska preču zīme “MANPOWER” - Absolūti atteikuma pamatojumi - Aprakstošs raksturs - Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja)
   2010/C 51/22
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Powerserv Personalservice GmbH (Sankt Pölten, Austrija) (pārstāvis — B. Kuchar, Rechtsanwältin)

      Pretējā puse procesā: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider), Manpower Inc. (pārstāvji — A. Bryson, barrister, ko pilnvarojusi V. Marsland, solicitor)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas ir iesniegta par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 15. oktobra spriedumu lietā T-405/05 Powerserv Personalservice GmbH/ITSB un Manpower, ar ko Pirmās instances tiesa noraidīja prasību par atcelšanu, kuru prasītāja bija cēlusi par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2005. gada 22. jūlija lēmumu noraidīt apelāciju par Anulēšanas nodaļas lēmumu, ar kuru tika noraidīts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu attiecībā uz Kopienas vārdisku preču zīmi “MANPOWER”, kas ir reģistrēta precēm, kuras ietilpst 9., 16., 35., 41. un 42. klasē — Kļūdains preču zīmes atšķirtspējas vērtējums — Pierādījumu par atšķirtspējas iegūšanu izmantošanas rezultātā neizvērtēšana no jauna pēc konkrētās sabiedrības daļas paplašināšanas, salīdzinot ar apstrīdēto Apelāciju padomes lēmumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Powerserv Personalservice GmbH iesniegto apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Manpower Inc. pretapelāciju noraidīt;

               3)

               Powerserv Personalservice GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/1

         (2007/C 155/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 140, 23.6.2007.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 129, 9.6.2007.

      OV C 117, 26.5.2007.

      OV C 96, 28.4.2007.

      OV C 95, 28.4.2007.

      OV C 82, 14.4.2007.

      OV C 69, 24.3.2007.

   Šie teksti pieejami arī:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta T-312/10: Prasība, kas celta 2010. gada 28. jūlijā — ELE.SI.A /Komisija

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/21

         Prasība, kas celta 2010. gada 28. jūlijā — ELE.SI.A/Komisija
   (Lieta T-312/10)
   ()
   2010/C 260/29
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Elettronica e sistemi per automazione (ELE.SI.A) SpA (Guidonia Montecelio, Itālija) (pārstāvji — S. Bariatti, P. Tomassi, P. Caprile, avvocati)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt un noteikt, ka ELESIA ir atbilstīgi izpildījusi līgumā paredzētos pienākumus;

               —

               atzīt un noteikt, ka Komisija, nepiešķirot summas, kuras vajadzīgas, lai ELESIA varētu izpildīt tai noteiktās darbības, un pieprasot atmaksāt jau piešķirtās summas, ir pārkāpusi līgumā paredzētos pienākumus;

               —

               attiecīgi piespriest Komisijai samaksāt summu EUR 83 627,68 apmērā kopā ar procentiem, lai segtu tās izmaksas, kuras ELESIA radās saistībā ar projektu un kuras Komisija vēl nav apmaksājusi;

               —

               attiecīgi anulēt, atcelt — izdodot arī kredītrīkojumus — vai arī katrā ziņā par prettiesiskām atzīt parādzīmes, pamatojoties uz kurām Komisija pieprasa atmaksāt summas, kuras jau tika piešķirtas ELESIA, un piespriest atlīdzināt zaudējumus;

               —

               katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Attiecīgā sabiedrība, kas ir prasītāja šajā lietā un konsorcija vadītāja, ar atbildētāju noslēdza līgumu par projekta “I-Way, Intelligent co-operative system in cars for road safety” īstenošanu, kas tika apmaksāts “Sestās pamatprogrammas pētniecībai un tehnoloģiju attīstībai” paredzētā finansējuma ietvaros.
   Eiropas Komisija, uzskatot, ka attiecīgā projekta izpildē tika pieļauti vairāki būtiski pārkāpumi, nolēma pārtraukt līgumu.
   Prasītāja uzskata, ka, no vienas puses, Komisijas rīcība ir pilnīgi pretēja attiecīgajiem līgumā paredzētajiem noteikumiem un tādiem piemērojamo tiesību principiem kā vienlīdzības, samērīguma, labas pārvaldības principiem un, no otras puses, norāda, ka, nesakoties uz to, ka gandrīz visu 36 mēnešu garumā — līgumā paredzētais termiņš — prasītāja atbilstīgi izpildīja visas līgumā paredzētās darbības, Komisija neparedz piešķirt jebkādu atlīdzību, jo saskaņā ar revīziju tika pieļauti vairāki pārkāpumi, kaut gan prasītāja kopš līguma noslēgšanas brīža un arī pēc tam sadarbojās labā ticībā.
   Savu prasījumu atbalstam prasītāja it īpaši apgalvo, ka tā ir atbilstīgi izpildījusi līgumsaistības un ka Komisija savukārt ir pārkāpusi līguma vispārējo nosacījumu II.1.11., II.16.1., II.16.2. un II.29. pantu, kā arī prasītājas tiesības uz aizstāvību un Regulā Nr. 2185/96 (1) paredzēto tiesisko regulējumu.

      (1)  Padomes 1996. gada 11. novembra Regula (Euratom, EK) Nr. 2185/96 par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (OV L 292, 15.11.1996, 2. lpp).


title: Lieta C-473/14: Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 10. septembra spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dimos Kropias Attikis/Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2001/42/EK — Noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējums — Himetus kalnu masīva aizsardzības režīms — Grozījumu izdarīšanas procedūra — Šīs direktīvas piemērojamība — Atēnu lielreģiona ģenerālplāns un vides aizsardzības programma

text:
               3.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 363/18

         Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 10. septembra spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dimos Kropias Attikis/Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis

   (Lieta C-473/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2001/42/EK - Noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējums - Himetus kalnu masīva aizsardzības režīms - Grozījumu izdarīšanas procedūra - Šīs direktīvas piemērojamība - Atēnu lielreģiona ģenerālplāns un vides aizsardzības programma)
   (2015/C 363/21)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Symvoulio tis Epikrateias

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Dimos Kropias Attikis

      Atbildētājs: Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija Direktīvas 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu 2. panta a) punkts un 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir interpretējami tādējādi, ka tāda akta pieņemšana, kurā ir ietverts plāns vai programma, kas attiecas uz teritoriālo plānošanu un zemes izmantošanu, uz kuru attiecas Direktīva 2001/42, un ar kuru tiek grozīts iepriekš pastāvējis plāns vai programma, var tikt atbrīvota no pienākuma veikt ietekmes uz vidi novērtējumu saskaņā ar šo direktīvu, tāpēc ka šī akta mērķis ir precizēt un īstenot ģenerālplānu, kas ir izveidots ar hierarhiski augstāka ranga aktu, kuram pašam nav ticis veikts šāds ietekmes uz vidi novērtējums.

      (1)  OV C 7, 12.1.2015.


title: Lieta T-265/12: Prasība, kas celta 2012. gada 12. jūnijā — Schenker /Komisija

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/27

         Prasība, kas celta 2012. gada 12. jūnijā — Schenker/Komisija
   (Lieta T-265/12)
   2012/C 243/49
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Schenker Ltd (Feltham, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — F. Montag un B. Kacholdt, lawyers, D. Colgan un T. Morgan, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi:

               —

               atcelt 1. panta 1. punkta a) apakšpunktu Eiropas Komisijas 2012. gada 28. marta Lēmumā par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (lieta COMP/39.462 — Tranzīts);

               —

               atcelt pilnībā, vai pakārtoti, samazināt naudas sodu, kas noteikts apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību, tiesību uz taisnīgu tiesu un pienācīgas pārvaldības principus, neizbeidzot izmeklēšanu tad, kad tā saņēma paziņojumu par to, ka Cleary Gottlieb Steen & Hamilton LLP iesniegtie pierādījumi Deutsche Post AG vārdā ir prettiesiski, jo ietver vairākus tiesību aktu pārkāpumus.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir rīkojusies ārpus savas kompetences robežām, pieņemot apstrīdēto lēmumu, lai gan atbilstoši Regulas Nr. 141/1962 (1) noteikumiem tā to nedrīkstēja darīt.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 101. panta 1. punktu un Padomes Regulas Nr. 1/2003 (2) 4. pantu un 7. pantu, nolemjot, ka bija izpildīts kritērijs par ievērojamu ietekmi uz starpvalstu tirdzniecību.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 101. panta 1. punktu un 296. pantu, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu, Padomes Regulas Nr. 1/2003 4. pantu, 7. pantu un 23. panta 2. punktu un personiskās atbildības un pienācīgas pārvaldības principus, nolemjot, ka prasītāja ir atbildīga par BAX Global Ltd. (UK) darbībām un par tām uzliekot naudas sodu tikai prasītājai, lai gan BAX Global Ltd. (UK) bija meitassabiedrība, kas piederēja citam uzņēmumam, kura vadītājs visu laika posmu, kad tika veikta apstrīdētā lēmuma 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētā darbība bija The Brink's Company.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Padomes Regulas Nr. 1/2003 23. un 27. pantu, prasītājas tiesības uz aizstāvību, 2006. gada Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai (3), principu, ka sodam ir jāatbilst izdarītajam pārkāpumam, ka arī pienācīgas pārvaldības, nulla poena sine culpa un samērīguma principu, un ka tā ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, nosakot naudas soda apmēru, pamatojoties uz apgrozījumu, kas pārsniedz maksimāli teorētiski iespējamo apmēru, ko varētu radīt, veicot apstrīdētā lēmuma 1. panta 1. punkta g) apakšpunktā minētās darbības.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Padomes Regulas Nr. 1/2003 23. pantu, Paziņojumu par iecietību (4), kā arī vienlīdzīgas attieksmes principu, un pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, nosakot prasītājas naudas soda samazinājuma likmi.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Padomes Regulas Nr. 1/2003 23. pantu, vienlīdzīgas attieksmes principu un pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, liedzot ierosināt izlīguma sarunas saskaņā ar Izlīguma paziņojumu (5).

      (1)  Padomes 1962. gada 26. novembra Regula Nr. 141 ar kuru izslēdz transportu no Padomes Regulas Nr. 17 piemērošanas jomas (OV, Īpašais izdevums angļu valodā 1959.–1962., 291. lpp.)

      (2)  Padomes [2002. gada 16. decembra] Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).

      (3)  Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV C 210, 2. lpp.).

      (4)  Komisijas Paziņojums par atbrīvojumu no sodanaudas [naudas soda] un sodanaudas [naudas soda] samazināšanu karteļu gadījumos (OV C 298, 11. lpp.).

      (5)  Komisijas Paziņojums par izlīguma procedūras kārtību karteļu lietās, lai pieņemtu lēmumus saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 7. un 23. pantu (OV C 167, 1. lpp.).


title: Lieta T-470/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. decembrī — Dow Agrosciences BV un citi/Komisija

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/41

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. decembrī — Dow Agrosciences BV un citi/Komisija
   (Lieta T-470/07)
   (2008/C 64/67)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Dow Agrosciences BV (Roterdama, Nīderlande), Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Apvienotā Karaliste), Dow AgroSciences SAS (Mougins, Francija), Dow AgroSciences Export SAS (Mougins, Francija), Dow AgroSciences Italia Srl (Milāna, Itālija), Dow AgroSciences Iberica SA (Madride, Spānija), Dow AgroSciences Vertriebsgesellschaft mbH (Neusiedl am See, Austrija), Dow AgroSciences LLC (Indianapolisa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — K. Van Maldegem, C. Mereu, juristi)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas Lēmumu 2007/619/EK;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāji lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 20. septembra Lēmumu 2007/619/EK neiekļaut 1,3-dihlorpropēnu Padomes Direktīvas 91/414/EEK (1) (“Direktīva 91/414”) I pielikumā un atsaukt tādu augu aizsardzības līdzekļu atļaujas, kuru sastāvā ir minētā viela.
   Prasītāji uzskata, ka apstrīdētais lēmums ir prettiesisks šādu iemeslu dēļ:

               a)

               tas pārkāpj būtiskas formālas prasības, jo tas ir balstīts uz Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (“EFSA”) pārskatu, kas pārkāpj Komisijas Regulas Nr. 451/2000 (2) 8. panta 7. punktu; tā kā atbildētāja ir pārkāpusi minētās regulas 8. panta 8. punktu un tā kā apstrīdētais lēmums neatbilst piemērojamai likumdošanas procedūrai, tas pārkāpj EKL 5. un 7. pantu un Lēmuma 1999/468 (3) 5. pantu;

               b)

               tas satur acīmredzamas kļūdas vērtējumā, jo ar to ir nolemts neiekļaut 1,3-dihlorpropēnu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā bez pierādījuma, ka viela rada nevēlamu risku cilvēku veselībai vai videi un neatbilst Direktīvas 91/414 5. panta 1. un 2. punkta prasībām par iekļaušanu I pielikumā;

               c)

               tas pārkāpj Kopienu tiesību vispārējos principus un it īpaši (i) tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības principus, (ii) samērīguma principu, (iii) vienlīdzīgas attieksmes principu, (iv) labas pārvaldības principu un (v) prasītāju tiesības uz aizstāvību un tiesības tikt uzklausītam;

               d)

               tas pārkāpj EK Līgumu un tiesību normas par tā piemērošanu, it īpaši (i) Direktīvas 91/414 13. pantu, kā arī (ii) EKL 95. pantu un iepriekš minētās direktīvas 4. un 5. pantu.

         Prasītāji saskaņā ar EKL 241. pantu atsaucas uz pamatu par Komisijas Regulas Nr. 1490/2002 (4) 20. panta nelikumību, kas pēc to apgalvojumiem būtiski ietekmēja to likumīgās tiesības paļauties, ka Regulas Nr. 451/2000 grozījums nodrošina obligātu EFSA iesaistīšanu attiecīgās vielas izskatīšanā.

      (1)  Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV L 230, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2000. gada 28. februāra Regulu (EK) Nr. 451/2000, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot Padomes Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas otro un trešo posmu (OV L 55, 25. lpp.).

      (3)  Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmums 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (OV L 184, 23. lpp.).

      (4)  Komisijas 2002. gada 14. augusta Regula (EK) Nr. 1490/2002, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus, kā īstenot trešo posmu darba programmā, kura minēta Padomes Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 451/2000 (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 224, 23. lpp.).


title: Lieta T-511/15: Prasība, kas celta 2015. gada 28. augustā – Fontem Holdings 4/ITSB (“BLU ECIGS”)

text:
               3.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 363/42

         Prasība, kas celta 2015. gada 28. augustā – Fontem Holdings 4/ITSB (“BLU ECIGS”)
   (Lieta T-511/15)
   (2015/C 363/51)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fontem Holdings 4 BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis – A. Poulter, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “BLU ECIGS” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 579 603

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 29. jūnija lēmums lietā R 2697/2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atcelt pārbaudītāja 2014. gada 22. augusta lēmumu attiecībā uz pieteikumu Nr. 12 579 603;

               —

               pieņemt pieteikumu Nr. 12 579 603 reģistrācijai.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-531/08: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 4. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/20

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 4. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-531/08) (1)

   2010/C 11/36

      Tiesvedības valoda — portugāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 19, 24.01.2009.


title: Lieta T-411/15: Prasība, kas celta 2015. gada 28. jūlijā – Gappol Marzena Porczyńska/ITSB – Gap (ITM) (“GAPPoL”)

text:
               5.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/14

         Prasība, kas celta 2015. gada 28. jūlijā – Gappol Marzena Porczyńska/ITSB – Gap (ITM) (“GAPPoL”)
   (Lieta T-411/15)
   (2015/C 328/13)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: PP Gappol Marzena Porczyńska (Łódź, Polija) (pārstāve – J. Gwiazdowska, advokāte [radca prawny])

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Gap (ITM), Inc. (Sanfrancisko, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “GAPPoL” – reģistrācijas pieteikums Nr. 8 346 165

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 13. maija lēmums lietā R 686/2013–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               ar galīgo spriedumu Apelācijas padomes lēmumu grozīt tādējādi, ka tiek noraidīti arī iebildumi attiecībā uz 20. un 25. klasē ietilpstošajām precēm;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 207/2009”) 59. panta un 64. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta, kā arī Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 2868/95”) 50. noteikuma 2. punkta h) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta, kā arī Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 2. punkta g) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta un 9. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-106/15: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. jūlija rīkojums – Opko Ireland Global Holdings/ITSB – Teva Pharmaceutical Industries (“ALPHAREN”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Apstrīdētā ITSB lēmuma atcelšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               5.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/9

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. jūlija rīkojums – Opko Ireland Global Holdings/ITSB – Teva Pharmaceutical Industries (“ALPHAREN”)
   (Lieta T-106/15) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Apstrīdētā ITSB lēmuma atcelšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 328/07)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublina, Īrija) (pārstāvji – S. Malynicz, barrister, un A. Smith, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzaleme, Izraēla) (pārstāvis – G. Farrington, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas piektās padomes 2014. gada 26. novembra lēmumu lietā R 2387/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Teva Pharmaceutical Industries Ltd un Opko Ireland Global Holdings Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 228, 13.7.2015.


title: Lieta C-385/11: Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 22. novembra spriedums ( Juzgado de lo Social de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Isabel Elbal Moreno/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (LESD 157. pants — Direktīva 79/7/EEK — Direktīva 97/81/EK — Pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu — Direktīva 2006/54/EK — Atbilstoši iemaksām uzkrāta vecuma pensija — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem — Netieša diskriminācija dzimuma dēļ)

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/12

         Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 22. novembra spriedums (Juzgado de lo Social de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Isabel Elbal Moreno/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

   (Lieta C-385/11) (1)

   (LESD 157. pants - Direktīva 79/7/EEK - Direktīva 97/81/EK - Pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu - Direktīva 2006/54/EK - Atbilstoši iemaksām uzkrāta vecuma pensija - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem - Netieša diskriminācija dzimuma dēļ)
   2013/C 26/20
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Isabel Elbal Moreno

      Atbildētājas: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Juzgado de lo Social de Barcelona — UNICE, CEEP un EAK noslēgtā Pamatnolīguma par nepilna darba laika darbu, kas ir pievienots Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvas 97/81/EK (OV 1998, L 14, 9. lpp.) pielikumā, 4. klauzulas 1. punkta, Padomes 1978. gada 19. decembra Direktīvas 79/7/EEK par pakāpenisku vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā nodrošinājuma jautājumos (OV 1979, L 6, 24. lpp.) 4. panta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvas 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija) (OV L 204, 23. lpp.), 4. panta interpretācija — Darba nosacījumu jēdziens — Atbilstoši iemaksām uzkrāta vecuma pensija, kas ir aprēķināta atbilstoši Spānijas tiesiskajam regulējumam, un darbinieka un tam par labu veiktas iemaksas — Nepilna darba laika darbinieku diskriminācija

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1978. gada 19. decembra Direktīvas 79/7/EEK par pakāpenisku vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā nodrošinājuma jautājumos 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, tas nepieļauj dalībvalsts tiesisko regulējumu, kurā no nepilna darba laika darbiniekiem, no kuriem lielākā daļa ir sievietes, lai attiecīgā gadījumā tie varētu iegūt tiesības uz atbilstoši iemaksām uzkrātu vecuma pensiju, kuras lielums ir proporcionāli samazināts atkarībā no viņu darba laika, salīdzinājumā ar pilna darba laika darbiniekiem tiek pieprasīts proporcionāli ilgāks iemaksu veikšanas laiks.

      (1)  OV C 290, 01.10.2011.


title: Lieta T-5/13 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 29. augusta rīkojums — Iran Liquefied Natural Gas /Padome (Pagaidu noregulējums — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu — Personas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Aizliegums izpildīt spēkā esošus tirdzniecības līgumus — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Iebildes par prettiesiskumu, kas izvirzīta papildus pieteikumam, acīmredzama nepieņemamība — Pieteikuma nepieņemamība)

text:
               12.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/6

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 29. augusta rīkojums — Iran Liquefied Natural Gas/Padome
   (Lieta T-5/13 R)
   (Pagaidu noregulējums - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu - Personas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Aizliegums izpildīt spēkā esošus tirdzniecības līgumus - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Iebildes par prettiesiskumu, kas izvirzīta papildus pieteikumam, acīmredzama nepieņemamība - Pieteikuma nepieņemamība)
   2013/C 298/08
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teherāna, Irāna) (pārstāvji — J. Grayston, solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler un D. Rovetta, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bishop un A. De Elera)

      Priekšmets

   Pieteikums, pirmkārt, par Padomes 2012. gada 15. oktobra Lēmuma 2012/635/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 282, 58. lpp.), un Padomes 2012. gada 15. oktobra Īstenošanas Regulas (ES) Nr. 945/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 282, 16. lpp.), izpildes apturēšanu, ciktāl prasītājas nosaukums tika iekļauts to personu un organizāciju sarakstā, kurām ir piemērojami ierobežojošie pasākumi un, otrkārt, par Padomes 2012. gada 21. decembra Regulas (ES) Nr. 1263/2012, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 267/2012 (OV L 356, 34. lpp.), 1. panta 5. punkta izpildes apturēšanu, ciktāl šā tiesību akta dēļ nav izpildāmi līgumi, kurus prasītāja noslēgusi ar Eiropas Savienībā reģistrētiem partneriem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-509/13: Prasība, kas celta 2013. gada 19. septembrī — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs /ITSB — IIC ( “NORTHWOOD” )

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/64

         Prasība, kas celta 2013. gada 19. septembrī — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs/ITSB — IIC (“NORTHWOOD”)
   (Lieta T-509/13)
   2013/C 344/118
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Vācija) (pārstāvis — M. Koch, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: IIC — Intersport International Corp. GmbH (Berne, Šveice)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Apelāciju otrās padomes 2013. gada 4. jūlija lēmumu lietā R 2211/2012-2 tādējādi, ka iebildumi B17963622 tiek pilnībā noraidīti, un

               —

               piespriest iebildumu iesniedzējai atlīdzināt izdevumus iebildumu procesā un piespriest atbildētājai apelācijas procesā atlīdzināt apelācijas procesa izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “NORTHWOOD” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 8., 9., 20., 25. un 35. klasē ‒ Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 412 776

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: IIC — Intersport International Corp. GmbH

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: preču zīmes ‘NORTHBROOK’ starptautiska reģistrācija, kuras sniegtā aizsardzība aptver arī Eiropas Savienību, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 14., 18., 20., 22., 25. un 28. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību daļēji noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-217/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 25. novembra rīkojums — Shark /ITSB — Monster Energy ( “UNLEASH THE BEAST!” )

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/44

         Vispārējās tiesas 2013. gada 25. novembra rīkojums — Shark/ITSB — Monster Energy (“UNLEASH THE BEAST!”)
   (Lieta T-217/12) (1)

   2014/C 45/77
   Tiesvedības valoda — angļu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 217, 21.7.2012.


title: Lieta T-805/16: Prasība, kas celta 2016. gada 16. novembrī – IPPT PAN/Komisija un REA

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/47

         Prasība, kas celta 2016. gada 16. novembrī – IPPT PAN/Komisija un REA

   (Lieta T-805/16)
   (2017/C 022/64)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) (Varšava, Polija) (pārstāvis – M. Le Berre, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija, Pētniecības izpildaģentūra (REA)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto Komisijas lēmumu;

               —

               atzīt, ka Komisija ir kļūdījusies, izdodot parādzīmi Nr. 3241514040 (kuras apmērs ir samazināts ar kredītnotu Nr. 3233160082), un, ka atbilstošā naudas summa EUR 67 984,13 apmērā prasītājam nav jāmaksā;

               —

               atzīt, ka Komisijai un REA ir jāizmaksā prasītājam saistībā ar projektu SMART-NEST naudas summa EUR 69 623,94 apmērā un procenti, sākot no lēmuma pieņemšanas datuma;

               —

               atzīt, ka prasītājam nav jāmaksā Komisijai līgumsods attiecībā uz projektiem KMM-NOE un BOOSTING BALTIC;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības atcelt tiesību aktu atbilstoši LESD 263. pantam pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. un 43. pants par iespēju vērsties tiesā un iespēju vērsties Ombudā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti līgumi par projektiem KMM-NOE, BOOSTING BALTIC un SMART-NEST un piemērojamie Beļģijas tiesību akti.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpta Finanšu regula un Komisijas Deleģētā finanšu regula.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots tiesiskās paļāvības princips.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots nediskriminācijas princips.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauti būtisku procedūras noteikumu pārkāpumi.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir ļaunprātīgi izmantojusi pilnvaras.

         Prasības saistībā ar līgumiskajiem tiesību aizsardzības līdzekļiem atbilstoši LESD 272. pantam pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka prasītājs ir izpildījis savas saistības, kas ir paredzētas līgumu par projektiem KMM NOE un BOOSTING BALTIC II. panta 19. punkta 1. apakšpunktā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav sniegusi pierādījumus sava prasījuma pamatošanai.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav savu prasījumu pienācīgi pamatojusi.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija savas līgumā paredzētās tiesības nav izmantojusi labticīgi.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbilstoši II. panta 30. punktam prasītais līgumsods ir pārmērīgs un būtu jāsamazina, kā ir norādīts Beļģijas Civilkodeksa 1231. pantā.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka prasītājam pienākas maksājums saistībā ar projektu SMART-NEST kā prasītāja ieguldījuma Garantiju fondā atlikuma atmaksa.


title: Lieta C-439/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 20. jūlijā iesniedza Verwaltungsgericht Hamburg (Vācija) – British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 20. jūlijā iesniedza Verwaltungsgericht Hamburg (Vācija) – British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg

   (Lieta C-439/17)
   (2017/C 347/11)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Hamburg

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: British American Tobacco (Germany) GmbH

      Atbildētāja: Freie und Hansestadt Hamburg

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/40/ES par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu un ar ko atceļ Direktīvu 2001/37/EK (1) (turpmāk tekstā – “direktīva”) 7. panta 7. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka aizliegums laist tirgū tabakas izstrādājumus, kuru jebkuras sastāvdaļas satur aromatizētājus, neattiecas uz tabakas izstrādājumiem, kuriem to sastāvdaļās esošo aromatizētāju dēļ ir raksturīgs aromāts atbilstoši direktīvas 2. panta 25. punktā sniegtajai definīcijai?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde, vai direktīvas 7. panta 14. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pārejas noteikums attiecas tikai uz aizliegumu laist tirgū tabakas izstrādājumus ar raksturīgu aromātu atbilstoši direktīvas 7. panta 1. punkta pirmajam teikumam, vai – arī – uz aizliegumu laist tirgū tabakas izstrādājumus, kuru jebkuras sastāvdaļas satur aromatizētājus, atbilstoši direktīvas 7. panta 7. punkta pirmajam teikumam?

               3)

               Ja uz pirmo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde vai atbilde uz otro jautājumu ir tāda, ka direktīvas 7. panta 14. punkts attiecas arī uz aizliegumu laist tirgū tabakas izstrādājumus, kuru jebkuras sastāvdaļas satur aromatizētājus, atbilstoši direktīvas 7. panta 7. punkta pirmajam teikumam, kā ir jāsaprot formulējumi “tabakas izstrādājums, kuram piemīt raksturīgs aromāts”, un “attiecīga produktu kategorija” direktīvas 7. panta 14. punktā?

      (1)  OV L 127, 1. lpp.


title: Lieta T-562/11: Prasība, kas celta 2011. gada 28. oktobrī — Symbio Gruppe /ITSB — ADA Cosmetic ( “SYMBIOTIC CARE” )

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/18

         Prasība, kas celta 2011. gada 28. oktobrī — Symbio Gruppe/ITSB — ADA Cosmetic (“SYMBIOTIC CARE”)
   (Lieta T-562/11)
   2012/C 13/38
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Symbio Gruppe GmbH & Co. KG (Herborn, Vācija) (pārstāvji — A. Schulz un C. Onken, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: ADA Cosmetic GmbH (Kehl, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 18. augusta lēmumu lietā R 2121/2010-4;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: ADA Cosmetic GmbH

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: starptautiski reģistrēta grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “SYMBIOTIC CARE”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5., 29. un 30. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiskas un grafiskas preču zīmes “SYMBIOFLOR” un “SYMBIOLACT”, starptautiski reģistrēta vārdiska preču zīme “SYMBIOFEM” un grafiska preču zīme “SYMBIOVITAL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1., 3., 5., 29. un 32. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo pastāvot pretstatīto preču zīmju sajaukšanas iespēja, kā arī Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot ievērojusi, ka iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes veidojot preču zīmju saimi


title: Lieta T-759/16: Prasība, kas celta 2016. gada 31. oktobrī – Campailla/Eiropas Savienības Tiesa

text:
               13.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/33

         Prasība, kas celta 2016. gada 31. oktobrī – Campailla/Eiropas Savienības Tiesa
   (Lieta T-759/16)
   (2017/C 078/46)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Massimo Campailla (Holtz, Luksemburga) (pārstāvis – F. Rollinger, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               piespriest atbildētājai izmaksāt prasītājam naudas summu EUR 112 202 476,69 apmērā, kopā ar nenodalāmo, ikmēneša un kumulatīvo līgumsodu 1,83 % apmērā, skaitot no 1994. gada decembra līdz summas pilnīgai samaksai, kā atlīdzību par prasītājam nodarīto morālo un mantisko kaitējumu, kā ir konstatēts prasības pieteikumā lietā T-429/09, Campailla/Komisija, kas jau ir Vispārējās tiesas rīcībā;

               —

               prasītājam rakstiski apstiprināt, ka viņš ir tieši pieprasījis noteikt tiesas sēdi, lai ļautu prasītājam Tiesā mutvārdos izklāstīt savu situāciju;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, tostarp honorāru advokātam, kura piedalīšanos tā ir noteikusi par pienākumu, tos aprēķinot tiesvedības beigās;

               —

               apmierināt visas pārējās prasītāja tiesības, maksājumus, pamatus un prasības.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus, kas atbilst nodarījumiem, kurus esot veikusi atbildētāja un kuru dēļ esot iestājusies tās ārpuslīgumiskā atbildība.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Tiesas kanceleja ir bez iebildēm pieņēmusi prasītāja tieši celto prasību, kaut gan viņu nav pārstāvējis advokāts.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka prasītājs nav ticis brīdināts par to, ka prasības celšana bez advokāta pārstāvības ir saistīta ar iespējamām problēmām, kā arī par to, ka prasītājam būtu bijis piemērojams īpašs režīms salīdzinājumā ar citām personām, kas ir identiskā situācijā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka prasītājam, atzīstot viņa apelācijas sūdzību par nepieņemamu, ir tikusi piemērota sankcija, kurai neesot nekāda juridiska pamata.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas prasītāja pamattiesības, it īpaši liedzot viņam taisnīgu tiesu, uz ko viņam esot bijušas tiesības, tādējādi, ka ir tikusi aizskarta viņa cilvēka cieņa, pārkāpjot Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 1. pantu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas prasītāja pamattiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā un uz lietas taisnīgu izskatīšanu, jo atbildētāja neesot ņēmusi vērā prasītāja īpašo situāciju un tādējādi neesot veikusi pasākumus, ar kuriem tiktu garantēta viņa tiesību ievērošana.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav ievērojusi tiesības uz labu pārvaldību, vienpusīgi izdodot savu rīkojumu, ar kuru tika noraidīta prasītāja apelācijas sūdzība lietā C-265/11 P.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas prasītāja tiesības uz īpašumu, ciktāl Eiropas Savienības Tiesā pret Eiropas Komisiju uzsāktās tiesvedības pamatā esošās lietas priekšmets bija prasība atzīt viņa tiesības uz īpašumu, lai iegūtu zaudējumu atlīdzību. Šajā ziņā prasītājs pārmet Tiesai, ka, noraidot apelācijas sūdzību, tā esot apstiprinājusi un neatgriezeniski nobloķējusi nepamatoto lēmumu, ko pirmajā instancē esot pieņēmusi Vispārējā tiesa ar savu lietā T-429/09 izdoto rīkojumu.


title: Lieta T-655/11: Prasība, kas celta 2011. gada 22. decembrī — FSL u.c./Komisija

text:
               25.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 58/13

         Prasība, kas celta 2011. gada 22. decembrī — FSL u.c./Komisija
   (Lieta T-655/11)
   2012/C 58/25
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: FSL Holdings (Antverpene, Beļģija), Firma Léon Van Parys (Antverpene, Beļģija) un Pacific Fruit Company Italy SpA (Roma, Itālija) (pārstāvji — P. Vlaemminck un C. Verdonck, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 12. oktobra lēmuma, kas pieņemts Lietā COMP/39482 — Eksotiskie augļi — Banāni, 1. un 2. pantu;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 2. pantu tiktāl, ciktāl ar to prasītājām ir uzlikts naudas sods EUR 8 919 000 apmērā, un samazināt naudas sodu atbilstoši prasītāju izvirzītajiem argumentiem Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvoti šādi būtiski procesuālo noteikumu un tiesību uz aizstāvību pārkāpumi:

                           —

                           tika izmantoti dokumenti, kas iegūti vienīgi valsts nodokļu izmeklēšanas vajadzībām;

                           —

                           tika izmantoti dokumenti no citām lietām un

                           —

                           pieteikuma iesniedzējs, kuram tika piemērots atbrīvojums no naudas soda, ir ticis pretlikumīgi ietekmēts.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir nepareizi izmantojusi pilnvaras.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots kļūdains pierādījumu vērtējums, kā arī pieradījumu nepiemērotība, lai pierādītu secinājumu, ka ir izdarīts pārkāpums.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 23. panta 3. punkta un 2006. gada pamatnostādņu par soda naudas piemērošanu (2) pārkāpums acīmredzami kļūdaini veikta pārkāpuma smaguma un ilguma, kā arī atbildību mīkstinošu apstākļu novērtējuma dēļ un nediskriminācijas principa pārkāpums, aprēķinot naudas sodu.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).

      (2)  Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV 2006, C 210, 2. lpp.).


title: Lieta F-82/15: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 21. jūlija spriedums – De Nicola/EIB Civildienests – EIB personāls – Veselības apdrošināšana – Atteikums atlīdzināt medicīniskos izdevumus – Lāzerterapija – Ārstniecības zinātniskā spēka neesamība – Neatkarīga ārsta nozīmēšanas kārtība – Kompetento ārstu biedrība – Neatkarīgā ārsta atzinums – Pārbaudes tiesā apjoms – Atmaksāšanas atteikuma iemesli – Iekšējie noteikumi veselības apdrošināšanas jomā – Lāzerterapijas mērķis – Sāpes samazinoša ietekme – Ārsta konsultanta iepriekšēja piekrišana – Mantiskais kaitējums – Priekšlaicīgi secinājumi – Morālais kaitējums – Neprecīza summa – Nepieņemamība

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/31

      Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 21. jūlija spriedums – De Nicola/EIB
      (Lieta F-82/15) (1)

      (Civildienests - EIB personāls - Veselības apdrošināšana - Atteikums atlīdzināt medicīniskos izdevumus - Lāzerterapija - Ārstniecības zinātniskā spēka neesamība - Neatkarīga ārsta nozīmēšanas kārtība - Kompetento ārstu biedrība - Neatkarīgā ārsta atzinums - Pārbaudes tiesā apjoms - Atmaksāšanas atteikuma iemesli - Iekšējie noteikumi veselības apdrošināšanas jomā - Lāzerterapijas mērķis - Sāpes samazinoša ietekme - Ārsta konsultanta iepriekšēja piekrišana - Mantiskais kaitējums - Priekšlaicīgi secinājumi - Morālais kaitējums - Neprecīza summa - Nepieņemamība)
      (2016/C 364/36)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvji – sākotnēji L. Isola un G. Isola, avocats, vēlāk G. Ferabecoli, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – sākotnēji G. Nuvoli un J.-P. Minnaert, A. Dal Ferro, avocat, vēlāk G. Faedo un G. Nuvoli, A. Dal Ferro, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, pirmkārt, atcelt lēmumu neatmaksāt prasītāja izdevumus par lāzerterapiju, kas veikta 2007. gadā, un, otrkārt, atcelt sekojošos un saistītos lēmumus, kurus Banka pieņēmusi 2014. gadā

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Eiropas Investīciju bankas 2014. gada 4. decembra lēmumu, ar kuru tā atteicās atlīdzināt Carlo De Nicola izdevumus par FP3 lāzerterapiju,

                  2)

                  pārējā daļā prasību noraidīt,

                  3)

                  Eiropas Investīciju banka sedz savus un atlīdzina Carlo De Nicola tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 279, 24.8.2015., 59. lpp.