title: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojums 2004. gada 2. jūlijā lietā T-76/04 R, Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH & Co. KG pret Eiropas Kopienu Komisiju (“Pagaidu noregulējums — Regula (EK) nr. 2032/2003 — Biocīdi — Pieteikuma pieņemamība”)

text:
               9.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/17

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA RĪKOJUMS

   2004. gada 2. jūlijā
   lietā T-76/04 R, Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH & Co. KG pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (“Pagaidu noregulējums - Regula (EK) nr. 2032/2003 - Biocīdi - Pieteikuma pieņemamība”)
   (2004/C 251/32)
   Tiesvedības valoda: angļu
   Lietā T-76/04 R, Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH & Co. KG, ar adresi Kirchheimboladen (Vācija), ko pārstāv C. Mereu un K. Van Maldegem, advokātes, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis X. Lewis un pārstāve F. Simonetti, kas norādīja adresi Luksemburgā) iesniedza pieteikumu par Komisijas 2003. gada 4. novembra regulas (EK) nr. 2032/2003 5. panta 1. un 2. punkta un II un V pielikumu piemērošanas apturēšanu par Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvā nr. 98/8/EK 16. panta 2. punktā noteiktajiem desmit gadu programmas otrās fāzes pasākumiem biocīdu ieviešanai tirgū, ar ko grozīta regula (EK) nr. 1896/2000 (OV L 307, 1. lpp.). Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 2. jūlijā izdeva rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu.

               2)

               Spriedums par izdevumu segšanu tiek atlikts.


title: Lieta T-170/10: Prasība, kas celta 2010. gada 19. aprīlī — CTG Luxembourg PSF /Tiesa

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/48

      Prasība, kas celta 2010. gada 19. aprīlī — CTG Luxembourg PSF/Tiesa
      (Lieta T-170/10)
      (2010/C 161/77)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Computer Task Group Luxembourg PSF SA (Bertranža [Bertrange], Luksemburga) (pārstāvis — M. Thewes, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt lēmumus, ko Tiesa pieņēmusi saistībā ar Eiropas publisko iepirkumu “AO 008/2009: 1. un 2. līmeņa atbalsts IT un telefonu sistēmu, uzziņu centra lietotājiem un galalietotāju aparatūras pārvaldībai”, proti:

                              —

                              piedāvājumu atvēršanas komisijas 2010. gada 9. februāra lēmumu par CTG CONSORTIUM piedāvājuma noraidīšanu “novēlotas iesniegšanas” dēļ;

                              —

                              Eiropas Kopienu Tiesas lēmumu par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu citam pretendentam (kura datums nav norādīts un kurš prasītajai līdz šim nav zināms);

                              —

                              Eiropas Kopienu Tiesas 2010. gada 5. marta lēmumu, ar kuru apstiprināts CTG CONSORTIUM piedāvājuma noraidījums;

                  —

                  atzīt Eiropas Savienības nelīgumisko atbildību un piespriest Tiesai atlīdzināt prasītajai par visu kaitējumu, kas nodarīts apstrīdēto lēmumu dēļ, un norīkot ekspertu šā kaitējuma novērtēšanai;

                  —

                  piespriest Tiesai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus un izmaksas.

         Pamati un galvenie argumenti

      Šajā prasībā prasītāja lūdz, no vienas puses, atcelt piedāvājumu atvēršanas komisijas 2010. gada 9. februāra lēmumu par prasītājas saistībā ar uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus procedūru attiecībā uz 1. un 2. līmeņa atbalsta pakalpojumiem IT sistēmu, uzziņu centra lietotājiem un galalietotāju aparatūras pārvaldībai (OV 2009/S 217-312292) iesniegtā piedāvājuma noraidīšanu novēlotas iesniegšanas dēļ, kā arī lēmumu par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu citam pretendentam un, no otras puses, zaudējumu atlīdzību.
      Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus, kas balstīti uz:

                  —

                  diskriminācijas aizlieguma principa, principa par vienlīdzīgu attieksmi pret pretendentiem un brīvas konkurences principa pārkāpumu ar to, ka papildus piedāvājumu nosūtīšanas termiņam tika noteikts laiks, līdz kuram to var iesniegt pastā;

                  —

                  pienākuma atbildēt uz līgumslēdzējai iestādei savlaicīgi iesniegtiem informācijas pieprasījumiem neizpildi;

                  —

                  pienākuma paziņot noraidītajiem pretendentiem par to pieteikuma noraidījuma pamatā esošajiem iemesliem, konkursa uzvarētāja nosaukumu un norādi par pārsūdzības iespējām neizpildi;

                  —

                  Eiropas Savienības nelīgumisko atbildību.


title: Lieta T-314/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vācijas Federatīvā Republika iesniedza 2004. gada 27. jūlijā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/46

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vācijas Federatīvā Republika iesniedza 2004. gada 27. jūlijā
   (Lieta T-314/04)
   (2004/C 262/87)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 27. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Vācijas Federatīvā Republika, kuru pārstāv Claus-Dieter Quassowski un Christoph von Donat.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu, ko Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts paziņoja ar 2004. gada 17. maija vēstuli, ciktāl tas samazina līdz 319 046 236,67 EUR Kopienas līdzfinansējumu no Eiropas Reģionālā Attīstības Fonda 2. mērķa programmai 1997.-1999. gadā Ziemeļreinā-Vestfālenē (ERAF Nr. 97.02.12.005 / ARINCO Nr. 97.DE.16.005) un noraida atlikušās daļas izmaksāšanu Vācijas iestādēm 5 488 569,24 EUR apmērā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs saskaņā ar EK Līguma 230. pantu norāda uz Kopienas sekundāro tiesību aktu un vispārēju tiesību principu pārkāpumu, Komisijas pilnvaru nepareizu izmantošanu, kā arī par pamatojuma trūkumu apstrīdētajā lēmumā.
   Komisija ar apstrīdēto lēmumu ir samazinājusi Kopienas līdzfinansējumu no ERAF struktūrfonda 2. mērķa programmai 1997.-1999. gadā Ziemeļreinā-Vestfālenē līdz 319 046 236,67 EUR un noraidījusi atlikušās daļas 5 488 569,24 EUR apmērā izmaksu Vācijas iestādēm. Samazināšanas iemesls ir mazāks programmas līdzfinansējums dažos pasākumos un lielāks finansējums citos salīdzinājumā ar indikatīvo finansējuma plānu. Izlīdzinājums neveidojās programmas atsevišķu prioritāšu ietvaros, bet gan programmā kopumā.
   Komisija apgalvo, ka finansējuma pārdalīšana esot iespējama tikai starp pasākumiem, nevis starp programmas prioritātēm, tas ir, otrajā gadījumā būtu vajadzīgs jauns Komisijas lēmums. Atbilstoši Komisijas norādītajam, minētais ir piemērojams arī apstiprināto programmu ietvaros gadījumos, kad programmas ietvaros ir faktiski lielāki izdevumi, kas nav saistīti ar pieprasījumu palielināt ERAF līdzfinansējumu.
   Federālā valdība uzskata pārdalīšanu par objektīvi attaisnotu. Tā apgalvo, ka pārdalīšana, kuras apjoms ir nenozīmīgs, veicināja Kopienas attīstības atbalsta mērķu sasniegšanu. Samazinājumam nav nekāda pamatojuma. Jo īpaši nav attaisnojama ERAF līdzfinansējuma samazināšana ar faktu, ka atbildīgās iestādes un organizācijas Ziemeļreinā-Vestfālenē elastīgi pārvaldīja Kopienas Struktūrfondu indikatīvo finansējuma plānu 2. mērķa teritorijās laika posmā no 01.01.1997. līdz 31.12.1999. Tādēļ izmaksājamā saldo samazinājums ir Kopienas tiesību pārkāpums.
   Federālā valdība papildus apgalvo, ka, tā kā Komisija nepieļauj elastīgumu prioritāšu līmenī, kad līdzfinansējuma perioda beigās nav iespējams saņemt formālu Komisijas apstiprinājumu, tā nevēlamā veidā ierobežo dalībvalsts vai atbildīgo iestāžu un organizāciju rīcības brīvību.


title: Lieta T-62/09: Prasība, kas celta 2009. gada 13. februārī – Rintisch /ITSB – Bariatrix Europe ( PROTI SNACK )

text:
               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/21

         Prasība, kas celta 2009. gada 13. februārī – Rintisch/ITSB – Bariatrix Europe (“PROTI SNACK”)
   (Lieta T-62/09)
   2009/C 102/34
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bernhard Rintisch, Bottrop (Vācija) (pārstāvis – A. Dreyer, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Bariatrix Europe Inc. SAS, Guilherand Granges (Francija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 15. decembra lēmumu lietā R 740/2008-4; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PROTI SNACK” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29., 30. un 32. klasē – reģistrācijas pieteikums Nr. 4 992 145

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītājs

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas preču zīmes reģistrācija Nr. 39 702 429 vārdiskai preču zīmei “PROTI” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 32. klasē; Vācijas preču zīmes reģistrācija Nr. 39 608 644 grafiskai preču zīmei “PROTIPOWER” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 32. klasē; Vācijas preču zīmes reģistrācija Nr. 39 549 559 vārdiskai preču zīmei “PROTIPLUS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 32. klasē; Vācijas preču zīmes reģistrācija tirdzniecības nosaukumam “PROTITOP” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30. un 32. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot sniegusi iebildumam vērtējumu pēc būtības; Padomes Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot atteikusies izmantot savu rīcības brīvību vai vismaz norādīt, kādā veidā tā šo rīcības brīvību izmantojusi; pilnvaru nepareiza izmantošana, jo Apelāciju padome neesot ņēmusi vērā prasītāja iesniegtos dokumentus un pierādījumus.


title: Lieta F-132/15: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 20. jūlija spriedums – HC/Komisija Civildienests – Pagaidu darbinieki – Secīgas darba attiecības dažādos statusos vairākās Savienības iestādēs – Bezdarba perioda dēļ radies pārtraukums – Dalības Savienības kopējā veselības apdrošināšanas sistēmā turpināšanās – Jauna pieņemšana darbā – Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 13. pants – Medicīniskā pārbaude pirms pieņemšanas darbā – Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 32. pants – Ieinteresētās personas neziņošana par slimību, kura tai jau bija konstatēta – Tās vēlāka atklāšanās institūcijā, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus – Medicīniskās atrunas piemērošana ar atpakaļejošu spēku uz pieciem gadiem – Apstrīdēšana – Vēršanās Invaliditātes komitejā – Lojalitātes pienākums – Institūcijas, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, lēmums neļaut darbinieku pieņemt darbā iestādē sešus gadus

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/39

      Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 20. jūlija spriedums – HC/Komisija
      (Lieta F-132/15) (1)

      (Civildienests - Pagaidu darbinieki - Secīgas darba attiecības dažādos statusos vairākās Savienības iestādēs - Bezdarba perioda dēļ radies pārtraukums - Dalības Savienības kopējā veselības apdrošināšanas sistēmā turpināšanās - Jauna pieņemšana darbā - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 13. pants - Medicīniskā pārbaude pirms pieņemšanas darbā - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 32. pants - Ieinteresētās personas neziņošana par slimību, kura tai jau bija konstatēta - Tās vēlāka atklāšanās institūcijā, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus - Medicīniskās atrunas piemērošana ar atpakaļejošu spēku uz pieciem gadiem - Apstrīdēšana - Vēršanās Invaliditātes komitejā - Lojalitātes pienākums - Institūcijas, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, lēmums neļaut darbinieku pieņemt darbā iestādē sešus gadus)
      (2016/C 364/47)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: HC (pārstāvji – J.-N. Louis un N. de Montigny)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Berardis-Kayser, T. S. Bohr un C. Ehrbar)

         Priekšmets

      Prasība atcelt Komisijas lēmumu ar atpakaļejošu spēku, skaitot no prasītājas stāšanās darbā Komisijā, piemērot medicīniskās atrunas klauzulu, kas paredzēta Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 32. pantā, un apturēt invaliditātes vai nāves gadījumiem paredzētas garantijas, un, otrkārt, atcelt lēmumu nepieļaut pieņemšanu darbā Komisijā sešus gadus, skaitot no prasītājas pēdējā darba līguma beigām

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt 2015. gada 29. janvāra lēmumu, ar kuru institūcija, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus darbam Eiropas Komisijā, liedza pieņemt HC darbā šajā iestādē sešus gadus;

                  2)

                  pārējā daļā prasību noraidīt;

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina pusi HC tiesāšanās izdevumu;

                  4)

                  HC sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 406, 7.12.2015., 46. lpp.


title: Lieta C-278/09: Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 20. novembra rīkojums ( Tribunal de grande instance de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Olivier Martinez , Robert Martinez/MGN LIMITED (Regula (EK) Nr. 44/2001 — Jurisdikcija civillietās un komerclietās — Tiesa, kas nav pilnvarota EKL 68. panta 1. punkta izpratnē lūgt Tiesai sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas kompetences neesamība)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/18

         Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 20. novembra rīkojums (Tribunal de grande instance de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Olivier Martinez, Robert Martinez/MGN LIMITED

   (Lieta C-278/09) (1)

   (Regula (EK) Nr. 44/2001 - Jurisdikcija civillietās un komerclietās - Tiesa, kas nav pilnvarota EKL 68. panta 1. punkta izpratnē lūgt Tiesai sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas kompetences neesamība)
   2010/C 24/30
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de grande instance de Paris

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Olivier Martinez, Robert Martinez

      Atbildētāja: sabiedrība MGN LIMITED

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal de grande instance de Paris — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.) 2. panta un 5. panta 3. punkta interpretācija — Kompetentā tiesa attiecībā uz prasību, kura pamatota ar privātās dzīves un tiesībām uz grafisko atveidojumu aizskārumu, kas izriet no informācijas un fotogrāfiju ievietošanas tiešsaistē Interneta mājas lapā, izmantojot serveri, kas tiek uzturēts dalībvalstī, kas nav sūdzības iesniedzēja dzīvesvietas dalībvalsts — Vietas, kur aizskārums ir noticis, noteikšana — Reižu, cik ir apmeklēta strīdīgā Interneta lapa no sūdzības iesniedzēja dzīvesvietas valsts, pēdējā minētā pilsonības un, nepieciešamības gadījumā, valodas, kurā ir izplatīta strīdīgā informācija, nozīme, nosakot minēto vietu

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Kopienu Tiesas kompetencē nav atbildēt uz jautājumu, kuru Tribunal de grande instance de Paris ir uzdevusi lietā C-278/09.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009.


title: Lieta C-207/14: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 24. jūnija spriedums (Vrhovno sodišče (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o./Republika Slovenija Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesību aktu tuvināšana — Dabīgi minerālūdeņi — Direktīva 2009/54/EK — 8. panta 2. punkts — I pielikums — Aizliegums “dabīgu minerālūdeni no viena un tā paša ieguves avota” tirgot ar vairāk nekā vienu tirdzniecības nosaukumu — Jēdziens

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/15

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 24. jūnija spriedums (Vrhovno sodišče (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o./Republika Slovenija

   (Lieta C-207/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Dabīgi minerālūdeņi - Direktīva 2009/54/EK - 8. panta 2. punkts - I pielikums - Aizliegums “dabīgu minerālūdeni no viena un tā paša ieguves avota” tirgot ar vairāk nekā vienu tirdzniecības nosaukumu - Jēdziens)
   (2015/C 279/17)
   Tiesvedības valoda – slovēņu

      Iesniedzējtiesa

      Vrhovno sodišče

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o.

      Atbildētāja: Republika Slovenija

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 18. jūnija Direktīvas 2009/54/EK par dabīgo minerālūdeņu ieguvi un tirdzniecību 8. panta 2. punktā ietvertais jēdziens “dabīgs minerālūdens no viena un tā paša ieguves avota” ir interpretējams tādējādi, ka ar to tiek apzīmēts dabīgs minerālūdens, kas iegūts no vienas vai vairākām dabīgām vai urbtām izejām un kura izcelsme ir vienā un tajā pašā pazemes ūdens slānī vai krātuvē, ja ūdenim, kas iegūts no visām šīm dabīgajām vai urbtajām izejām, ir vienādas īpašības atbilstoši šīs direktīvas I pielikumā uzskaitītajiem kritērijiem, kuras saglabājas stabilas dabīgo svārstību robežās.

      (1)  OV C 202, 30.6.2014.


title: Lieta F-125/07: Prasība, kas celta 2007. gada 29. oktobrī — Hau /Parlaments

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/37

         Prasība, kas celta 2007. gada 29. oktobrī — Hau/Parlaments
   (Lieta F-125/07)
   (2008/C 79/70)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Armin Hau, Luksemburga, Luksemburga (pārstāve — E. Boigelot, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu neiekļaut prasītāja uzvārdu to ierēdņu sarakstā, kuri paaugstināti no B*6 uz B*7 pakāpi “2006. gadā paaugstināšanā amatā”;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda uz Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 25. panta 2. daļas un 45. panta pārkāpumu Biroja 2005. gada 6. jūlija lēmuma un tā piemērošanas pasākumu, 5. panta iekšējā instrukcijā saistībā ar paaugstināšanas amatā konsultatīvo komiteju, pārkāpumu.
   Turklāt prasītājs norāda uz acīmredzamām kļūdām vērtējumā, pilnvaru nepareizu izmantošanu un pilnvaru pārsniegšanu, kā arī uz vairāku vispārīgo tiesību principu pārkāpumu.


title: Lieta C-595/12: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 6. marta spriedums ( Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Loredana Napoli / Ministero della Giustizia – Dipartimento Amministrazione Penitenziaria Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 2006/54/EK — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos — Sagatavošanas kursi ierēdņa statusa iegūšanai — Izslēgšana ilgstošas prombūtnes dēļ — Prombūtne dzemdību atvaļinājuma dēļ

text:
               28.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/5

         Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 6. marta spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Loredana Napoli/Ministero della Giustizia – Dipartimento Amministrazione Penitenziaria

   (Lieta C-595/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 2006/54/EK - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos - Sagatavošanas kursi ierēdņa statusa iegūšanai - Izslēgšana ilgstošas prombūtnes dēļ - Prombūtne dzemdību atvaļinājuma dēļ)
   2014/C 129/05
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Loredana Napoli

      Atbildētāja: Ministero della Giustizia – Dipartimento Amministrazione Penitenziaria

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvas 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbības un profesijas jautājumos (OV L 204, 23. lpp.), 2. panta 2. punkta c) apakšpunkta, 14. panta 2. punkta un 15. panta interpretācija – Tieša iedarbība – Apmācības ierēdņa statusa iegūšanai – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta izslēgšana no apmācībām un ieskaitīšana nākamajā kursā attaisnota kavējuma, kas ilgāks par secīgām 30 dienām, gadījumā – Kavējums dzemdību atvaļinājuma dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvas 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos, 15. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tādas valsts tiesību normas, saskaņā ar kurām, atsaucoties uz sabiedrības interesēm, tiek izslēgta sieviete, kura atrodas dzemdību atvaļinājumā, no profesionālās sagatavošanas kursa, kurš ir būtiska viņas darba daļa un kurš obligāti ir jāapmeklē, lai varētu kandidēt uz iecelšanu pastāvīgā ierēdņa statusā, kā arī, lai varētu saņemt darba apstākļu uzlabojumu, nodrošinot viņai tiesības piedalīties nākamajā sagatavošanas kursā, bet tā norises laikam neesot zināmam;

               2)

               Direktīvas 2006/54 14. panta 2. punkts nav piemērojams valsts tiesību aktam, kā pamatlietā izskatāmais, ar kuru neparedz noteiktu nodarbošanos tikai vīriešu dzimuma darbiniekiem, bet ar kuru tiek kavēta pieeja šim darbam darbiniecēm, kuras nav varējušas īstenot pilnīgu profesionālo sagatavošanu obligātā dzemdību atvaļinājuma dēļ;

               3)

               Direktīvas 2006/54 14. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 15. panta noteikumi ir pietiekami skaidri, precīzi un beznosacījuma, lai būtu tieši piemērojami.

      (1)  OV C 86, 23.3.2013.


title: Lieta C-247/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 3. maijā iesniedza Landgericht Wiesbaden (Vācija) — Rudolf Reznicek /Grieķijas Republika

text:
               27.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 3. maijā iesniedza Landgericht Wiesbaden (Vācija) — Rudolf Reznicek/Grieķijas Republika
   (Lieta C-247/13)
   2013/C 215/07
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Wiesbaden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Rudolf Reznicek

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2007. gada 13. novembra Regulas (EK) Nr. 1393/2007 par tiesas un ārpustiesas civillietu vai komerclietu dokumentu izsniegšanu (dalībvalstīs (dokumentu izsniegšana), un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1348/2000) (1) 1. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka prasība, ar kuru atbildētājas izdotu parādzīmju, kas tika glabātas prasītāja vērtspapīru depozītā Gries und Heissel Bankiers AG, ieguvējs, kas nav pieņēmis atbildētāja 2012. gada februāra beigās izplatīto maiņas piedāvājumu, prasa zaudējumu atlīdzību vērtības starpības, ņemot vērā 2012. gada martā tomēr veikto un viņam ekonomiski nelabvēlīgo parādzīmju maiņu, apmērā, ir jāuzskata par “civillietu vai komerclietu” (šīs) regulas izpratnē?

      (1)  OV L 324, 79. lpp.


title: Lieta C-291/08: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 30. janvāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 30. janvāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-291/08) (1)

   2009/C 113/56

      Tiesvedības valoda — vācu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: Lieta C-469/12: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 14. novembra rīkojums ( Handelsgericht Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH / Olbrich Transport und Logistik GmbH Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Briseles konvencija — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Jurisdikcija — Īpašā jurisdikcija — Lietas, kuras attiecas uz līgumiem — Jēdziens “pakalpojumu sniegšana”  — Glabāšanas līgums

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/2

         Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 14. novembra rīkojums (Handelsgericht Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH/Olbrich Transport und Logistik GmbH

   (Lieta C-469/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Briseles konvencija - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Jurisdikcija - Īpašā jurisdikcija - Lietas, kuras attiecas uz līgumiem - Jēdziens “pakalpojumu sniegšana” - Glabāšanas līgums)
   2014/C 102/02
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Handelsgericht Wien

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH

      Atbildētāja: Olbrich Transport und Logistik GmbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Handelsgericht Wien – Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.) 5. panta 1) punkta b) apakšpunkta interpretācija – Īpašā jurisdikcija – Pakalpojumu sniegšanas jēdziens – Glabāšanas līgums

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka līgums par preču glabāšanu, kāds ir attiecīgais līgums pamatlietā, ir “pakalpojuma sniegšana” šā punkta izpratnē.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta C-307/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 5. jūnijā iesniedza Helsingborgs tingsrätt (Zviedrija) — Åklagarkammaren i Helsingborg / Lars Ivansson , Carl-Rudolf Palmgren , Kjell Otto Pehrsson , Håkan Rosengren

text:
               27.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 5. jūnijā iesniedza Helsingborgs tingsrätt (Zviedrija) — Åklagarkammaren i Helsingborg/Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson, Håkan Rosengren

   (Lieta C-307/13)
   2013/C 215/16
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Helsingborgs tingsrätt

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Åklagarkammaren i Helsingborg

      Atbildētāji: Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson, Håkan Rosengren

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Djurskyddsförordningen (2003:105) 9. panta īstenošanas rezultātā panāktā termiņa saīsināšana īstenošanai no 2003. gada 1. maija uz 2003. gada 15. aprīli rada Zviedrijai kā dalībvalstij pienākumu paziņot projektu atbilstoši Direktīvas 98/34/EK (1) 8. panta 1. punkta trešajai daļai?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts, ka bija jāsniedz atkārtots paziņojums — kādas juridiskas sekas ir tam, ka tas netika izdarīts?

      (1)  OV L 204, 37. lpp.


title: Lieta C-23/06, Lieta C-24/06, Lieta C-25/06, Lieta C-26/06, Lieta C-27/06, Lieta C-28/06, Lieta C-29/06, Lieta C-30/06, Lieta C-31/06, Lieta C-32/06, Lieta C-33/06, Lieta C-34/06, Lieta C-35/06, Lieta C-36/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Tribunal de grande instance de Nanterre 2006. gada 5. janvāra  spriedumiem lietās —  Société Saint Louis Sucre SNC  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru ( Directeur général des douanes et droits indirects ) un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju ( Receveur principal des douanes et droits indirects ) —  Société des Sucreries du Marquenterre SA  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  SA des Sucreries de Fontaine Le Dun, Bolbec, Auffay (SAFBA)  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  Lesaffre Frères SA  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  Sucreries, Distilleries des Hauts de France  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  Sucreries & Distilleries de Souppes  —  Ouvré Fils SA  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  Sucreries de Toury et usines annexes SA  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  Tereos  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  SAS Sucrerie du Littoral Groupe S.D.H.F.  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  Cristal Union  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  Sucrerie Bourdon  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  Sucrerie de Bourgogne SA  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  SAS Vermendoise Industries  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju —  Sucreries et Raffineries d'Erstein SA  pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal de grande instance de Nanterre2006. gada 5. janvāra spriedumiem lietās

      Société Saint Louis Sucre SNC pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru (Directeur général des douanes et droits indirects) un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Receveur principal des douanes et droits indirects)

      Société des Sucreries du Marquenterre SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      SA des Sucreries de Fontaine Le Dun, Bolbec, Auffay (SAFBA) pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      Lesaffre Frères SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      Sucreries, Distilleries des Hauts de France pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      Sucreries de Toury et usines annexes SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      Tereos pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      SAS Sucrerie du Littoral Groupe S.D.H.F. pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      Cristal Union pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      Sucrerie Bourdon pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      Sucrerie de Bourgogne SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      SAS Vermendoise Industries pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju

      Sucreries et Raffineries d'Erstein SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju
   (Lieta C-23/06 - Lieta C-24/06 - Lieta C-25/06 - Lieta C-26/06 - Lieta C-27/06 - Lieta C-28/06 - Lieta C-29/06 - Lieta C-30/06 - Lieta C-31/06 - Lieta C-32/06 - Lieta C-33/06 - Lieta C-34/06 - Lieta C-35/06 - Lieta C-36/06)
   (2006/C 74/13)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegti Tribunal de grande instance de Nanterre lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikti ar 2006. gada 5. janvāra spriedumiem lietās

               —

                  Société Saint Louis Sucre SNC pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–23/06)

               —

                  Société des Sucreries du Marquenterre SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–24/06)

               —

                  SA des Sucreries de Fontaine Le Dun, Bolbec, Auffay (SAFBA) pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–25/06)

               —

                  Lesaffre Frères SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–26/06)

               —

                  Sucreries, Distilleries des Hauts de France pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–27/06)

               —

                  Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–28/06)

               —

                  Sucreries de Toury et usines annexes SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–29/06)

               —

                  Tereos pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–30/06)

               —

                  SAS Sucrerie du Littoral Groupe S.D.H.F. pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–31/06)

               —

                  Cristal Union pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–32/06)

               —

                  Sucrerie Bourdon pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–33/06)

               —

                  Sucrerie de Bourgogne SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–34/06)

               —

                  SAS Vermendoise Industries pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–35/06)

               —

                  Sucreries et Raffineries d'Erstein SA pret Muitas un Netiešo nodokļu ģenerāldirektoru un Muitas un netiešo nodokļu galveno iekasētāju (Lieta C–36/06)

         un kas Tiesā reģistrēti 2006. gada 20. janvārī.

      Tribunal de grande instance de Nanterre lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai Eiropas Komisijas (1) Regulas Nr. 314/2002 6. panta 4. punkts un/vai Regula Nr. 1837/2002 (2), Regula Nr. 1762/2003 (3) un Regula Nr. 1775/2004 (4), kuras pieņemtas tā piemērošanai, nav spēkā esošas, ņemot vērā Padomes Regulas Nr. 1260/2001 (5) 15. pantu un samērīguma principu, jo tajā nav paredzēts, aprēķinot ražošanas maksājumu, izslēgt no “eksportējamā pārpalikuma” cukuru, kas ir eksportētajos pārveidotajos produktos, nesaņemot par to eksporta kompensācijas?

         Ja atbilde uz šo jautājumu ir noliedzoša:

               2.

               Vai Regula Nr. 1837/2002, Regula Nr. 1762/2003 un Regula Nr. 1775/2004 nav spēkā esošas, ņemot vērā Eiropas Komisijas Regulu Nr. 314/2002 un Padomes Regulas Nr. 1260/2001 15. pantu, un vienlīdzības un samērīguma principu, jo tajās ir noteikts ražošanas maksājums par cukuru, kas ir aprēķināts no “vidējā zaudējuma” par eksportēto tonnu un kas neņem vērā eksportēto daudzumu bez kompensācijas, lai arī šis pats daudzums ir iekļauts kopējā ieturējumā, novērtējot kopējo apmaksājamo zaudējumu?

      (1)  Komisijas 2002. gada 20. februāra Regula (EK) Nr. 314/2002, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus kvotu sistēmas piemērošanai cukura nozarē (OV L 050, 40. lpp.).

      (2)  Komisijas 2002. gada 15. oktobra Regula (EK) Nr. 1837/2002, ar ko 2001./2002. tirdzniecības gadam nosaka ražošanas maksājumu apjomus, kā arī papildu maksājuma koeficientu cukura nozarē (OV L 278, 13. lpp.).

      (3)  Komisijas 2003. gada 7. oktobra Regula (EK) Nr. 1762/2003, ar ko 2002./2003. tirdzniecības gadam nosaka ražošanas maksājumu apjomus cukura nozarē (OV L 254, 4. lpp.).

      (4)  Komisijas 2004. gada 14. oktobra Regula (EK) Nr. 1775/2004, ar ko 2003./2004. tirdzniecības gadam nosaka ražošanas maksājumu apjomus cukura nozarē (OV L 316, 64. lpp.).

      (5)  Padomes 2001. gada 19. jūnija Regula (EK) Nr. 1260/2001 par cukura tirgu kopīgo organizāciju (OV L 178, 1. lpp.).


title: Lieta F-146/12: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 2. augusta rīkojums – Mommer/Komisija Civildienests – Ierēdņi – Pensijas – Pensijas tiesību, kas iegūtas citās pensiju sistēmās, pārnešana uz Savienības pensiju sistēmu – Ieskaitāmo izdienas gadu piedāvājums – Akts, kas nav nelabvēlīgs – Prasības acīmredzama nepieņemamība

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/43

      Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 2. augusta rīkojums – Mommer/Komisija
      (Lieta F-146/12) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Pensijas tiesību, kas iegūtas citās pensiju sistēmās, pārnešana uz Savienības pensiju sistēmu - Ieskaitāmo izdienas gadu piedāvājums - Akts, kas nav nelabvēlīgs - Prasības acīmredzama nepieņemamība)
      (2016/C 364/54)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Anne Mommer (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal un D. de Abreu Caldas, avocats, vēlāk S. Orlandi, J.-N. Louis un D. de Abreu Caldas, avocats, un visbeidzot S. Orlandi, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji D. Martin un G. Gattinara, vēlāk J. Currall un G. Gattinara un visbeidzot G. Gattinara)

         Priekšmets

      Prasība atcelt lēmumu par prasītājas pensijas tiesību pārnešanu uz Savienības pensiju sistēmu, kurā ir piemēroti jaunie Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta VĪN

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu,

                  2)

                  katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 26, 26.1.2013., 78. lpp.


title: Lieta C-691/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 22. oktobrī iesniedza Conseil d'État (Francija) — Les Laboratoires Servier SA/Ministre des affaires sociales et de la santé un Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               22.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 85/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 22. oktobrī iesniedza Conseil d'État (Francija) — Les Laboratoires Servier SA/Ministre des affaires sociales et de la santé un Ministre de l'Économie et des Finances

   (Lieta C-691/13)
   2014/C 85/28
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Les Laboratoires Servier SA

      Atbildētāji: Ministre des affaires sociales et de la santé un Ministre de l'Économie et des Finances

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 98/105/EEK par to pasākumu pārskatāmību, kas reglamentē cilvēkiem paredzēto zāļu cenas un to iekļaušanu valstu veselības apdrošināšanas sistēmās (1), 6. panta 2. punkta noteikumos ir paredzēts pienākums pamatot lēmumus par iekļaušanu vai atkārtotu iekļaušanu to zāļu sarakstos, kas dod tiesības saņemt atlīdzību no slimokases, ja šajos lēmumos — vai nu ierobežojot, salīdzinājumā ar iesniegto lūgumu, terapeitiskās indikācijas, pamatojoties uz kurām ir tiesības saņemt atlīdzību, vai pakļaujot šo atlīdzību nosacījumiem it īpaši attiecībā uz recepti izrakstošo ārstu kvalifikāciju, pacientu aprūpes un uzraudzības organizēšanu, vai arī kā citādi — tiesības saņemt atlīdzību no slimokases ir paredzētas tikai tiem pacientiem, kuri var gūt labumu no šīm zālēm, vai arī tikai noteiktos apstākļos?

      (1)  OV L 40, 8. lpp.


title: Lieta F-121/07: Prasība, kas celta 2007. gada 22. oktobrī — Strack /Komisija

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/50

         Prasība, kas celta 2007. gada 22. oktobrī — Strack/Komisija
   (Lieta F-121/07)
   (2007/C 315/96)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Guido Strack, Ķelne (Vācija) (pārstāvis — H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2007. gada 12. janvāra, 2007. gada 26. februāra un 2007. gada 20. jūlija lēmumus, ciktāl tajos prasītājam liegta tūlītēja un pilnīga pieeja visiem datiem un dokumentiem, kas uz viņu attiecas un kas ir atbildētājas rīcībā, proti, šādu dokumentu pabeigto versiju kopiju nodošanu, vislabāk elektroniskajā veidā, uz to brīdi esošajās redakcijās vai, pakārtoti, neierobežotas tiesības apskatīt minētos datus un dokumentus, tos nokopēt un izdarīt izrakstus no tiem:

                           —

                           viņa oficiālos personīgās lietas materiālus saskaņā ar Civildienesta noteikumu 26. pantu un visus papildu lietas materiālus, ieskaitot elektroniskos (piemēram, Sysper 2);

                           —

                           visus dokumentus, kas attiecas uz procedūru un lēmumiem par viņa vērtēšanu un paaugstināšanu kopš 2002. gada 1. janvāra;

                           —

                           visus OLAF lietas OF/2002/0356 materiālus;

                           —

                           tiesvedības sakarā ar viņa 2005. gada 7. marta pieteikumu lietas materiālus;

                           —

                           ziņojumu, ko sagatavoja Komisijas izmeklēšanas un disciplīnas birojs (IDOC) šajā tiesvedībā, IDOC lietas materiālus, uz kuriem bija balstīts šis ziņojums, un visus citus IDOC rīcībā esošos dokumentus, kas attiecas vai atsaucas uz sūdzību;

                           —

                           viņa medicīnisko karti, kas Komisijai ir jāiesniedz salasāmā formā;

                           —

                           visus citus medicīnas dokumentus, atzinumus un līdzīgus materiālus, kas ir Komisijas rīcībā;

                           —

                           visus citus lietas materiālus, dokumentus, saraksti, kas ir Komisijas rīcībā un kas attiecas uz faktiem, kas ir izklāstīti šajā lietā un/vai individuālajās procedūrās, t.i., ieskaitot procedūru par sūdzību, kas iesniegta Ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam (EDPS);

               —

               piespriest Eiropas Komisijai izmaksāt prasītājam pienācīgu zaudējumu atlīdzību vismaz EUR 10 000 apmērā par nemateriālo, veselības un morālo kaitējumu, kas viņam radīti apstrīdēto lēmumu dēļ, kā arī kavējuma procentus, sākot ar dienu, kurā tika celta prasība, 2 % apmērā gadā virs galveno refinansēšanas darbību procentu likmes, ko attiecīgajam laikposmam noteikusi Eiropas Centrālā Banka;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītājs atsaucas uz pienākuma rūpēties par ierēdņiem neizpildi, labas pārvaldības principa, izvērtēšanas pilnvaru nepareizas izmantošanas vai to kļūdainas īstenošanas aizlieguma apstrīdētajos lēmumos pārkāpumu. Turklāt šajos lēmumos esot pārkāpts arī Civildienesta noteikumu 25. panta 2. punkta otrais teikums, 26. panta 7. punkts un 26.a pants un pārkāptas prasītāja tiesības atbilstoši EKL 255. pantam, Regulai Nr. 1049/2001 un pamattiesībām uz pašnoteikšanos saistībā ar informāciju, ko skata kopā ar Regulu Nr. 45/2001.


title: lieta T-407/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Benedicta Miguelez Herreras iesniedza 2004. gada 1. oktobrī

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/50

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Benedicta Miguelez Herreras iesniedza 2004. gada 1. oktobrī
   (lieta T-407/04)
   (2004/C 300/97)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 1. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Benedicta Miguelez Herreras, kura norādīja adresi Briselē un kuru pārstāv Marc van der Woude un Valérie Landes, avocats.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Juridiskā dienesta ģenerāldirektora lēmumu, ar ko, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, viņai piešķir tikai vienu ģenerāldirektorāta priekšrocības punktu un ko apstiprināja un pasludināja par galīgu lēmumu iecēlējinstitūcija, pieņemot lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar ko, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, prasītājai piešķir 23 punktus, C2 kategorijas ierēdņu nopelnu sarakstu, kas sagatavots, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, C1 kategorijā paaugstināto ierēdņu sarakstu, kas sagatavots, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, un jebkurā gadījumā lēmumu par prasītājas vārda neierakstīšanu šajos sarakstos;

               —

               atcelt, ja ir nepieciešams, lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisiju atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā lietā norādītie pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas norādīti lietā T-311/04 José Luis Buendia Sierra/Komisija.


title: Lieta C-352/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 30. jūnija Verwaltungsgericht Köln (Ķelnes Administratīvā tiesa) lēmumu lietā mdm Versandservice GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku, pieaicinātā trešā persona - Deutsche Post AG

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 30. jūnija Verwaltungsgericht Köln (Ķelnes Administratīvā tiesa) lēmumu lietā mdm Versandservice GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku, pieaicinātā trešā persona - Deutsche Post AG
   (Lieta C-352/04)
   (2004/C 262/32)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 30. jūnija Verwaltungsgericht Köln lēmumu lietā mdm Versandservice GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku, pieaicinātā treša persona - Deutsche Post AG, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 16. augustā.
   Verwaltungsgericht Köln lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   Vai EK līguma 47. panta 2. punkts saistībā ar EK līguma 95. pantu un 12. panta 5. ievilkumu un 7. panta 1. punktu Direktīvā Nr. 97/67/EK (1) tās Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas Nr. 2002/39/EK (2) redakcijā ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, kad vispārīgo pakalpojumu sniedzējs piemēro īpašus tarifus klientiem, kas sūtījumus, tos iepriekš sašķirojot, pastā nodod citās nosūtījumu tīkla vietās nekā piekļuves vietās, vispārīgo pakalpojumu sniedzēja pienākums ir šos īpašos tarifus piemērot arī attiecībā uz uzņēmumiem, kuri ievāc pasta sūtījumus no nosūtītājiem un, tāpat kā klienti, iepriekš sašķirotā veidā nodod tos pastā tajās pašās piekļuves vietās un ar tiem pašiem nosacījumiem, un vispārīgo pakalpojumu sniedzējs nevar atteikties to darīt, pamatojoties uz to, ka tā pienākums ir sniegt vispārīgos pakalpojumus?

      (1)  OV L 15, 21.01.1998., 14. lpp.

      (2)  OV L 176, 21. lpp.


title: Lieta C-292/08: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 10. septembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — German Graphics Graphische Maschinen GmbH/Alice van der Schee, kas rīkojas kā Holland Binding BV maksātnespējas procesa administratore (Maksātnespēja — Procesa uzsākšanas dalībvalsts tiesību aktu piemērošana — Īpašuma tiesību paturēšana — Lietas atrašanās vieta)

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/22

         Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 10. septembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — German Graphics Graphische Maschinen GmbH/Alice van der Schee, kas rīkojas kā Holland Binding BV maksātnespējas procesa administratore
   (lieta C-292/08) (1)

   (Maksātnespēja - Procesa uzsākšanas dalībvalsts tiesību aktu piemērošana - Īpašuma tiesību paturēšana - Lietas atrašanās vieta)
   2009/C 267/37
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja:
      German Graphics Graphische Maschinen GmbH

      Atbildētāja:
      Alice van der Schee, kas rīkojas kā Holland Binding BV maksātnespējas procesa administratore

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām [procesu] (OV L 160, 1. lpp.) 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta, 7. panta 1. punkta un 25. panta un Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.) 1. panta 2. punkta b) apakšpunkta interpretācija — Regulu materiālā piemērošanas joma — Procesa “uzsākšanas dalībvalsts” tiesības — Īpašuma tiesību paturēšana — Lietas atrašanās vieta — Izslēgšana no Briseles I regulas piemērošanas jomas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām [procesu] 25. panta 2. punkts ir interpretējams tādejādi, ka formulējums “ar nosacījumu, ka šī konvencija ir piemērojama”, nozīmē, ka Padomes 2000. gada 22. decembra Regulā (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās paredzētos atzīšanas un izpildes noteikumus attiecībā uz citiem nolēmumiem, nevis tiem, kas ir minēti Regulas Nr. 1346/2000 25. panta 1. punktā, var atzīt par piemērojamiem tikai tad, ja iepriekš ir pārbaudīts, vai šie nolēmumi ietilpst Regulas Nr. 44/2001 materiālā piemērošanas jomā;

               2)

               Regulas Nr. 44/2001 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā paredzētais izņēmums, skatot to kopā ar Regulas Nr. 1346/2000 7. panta 1. punktu, ievērojot šīs pēdējās regulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar īpašuma tiesību paturēšanas klauzulu pārdevēja celtai prasībai pret maksātnespējas stāvoklī esošu pircēju, ja lieta, kas ir šīs klauzulas priekšmets, maksātnespējas procesa pret minēto pircēju uzsākšanas brīdī atrodas šī procesa uzsākšanas dalībvalstī, šis izņēmums nav piemērojams.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: Lieta T-663/14: Prasība, kas celta 2014. gada 10. septembrī – International gaming projects/ITSB (“BIG BINGO”)

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/57

      Prasība, kas celta 2014. gada 10. septembrī – International gaming projects/ITSB (“BIG BINGO”)
      (Lieta T-663/14)
      (2014/C 395/70)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: International Gaming Projects Ltd (Valletta, Malta) (pārstāvis – M. D. Garayalde Niño, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 11. jūnija lēmumu lietā R 755/2014–1;

                  —

                  reģistrēt Kopienas preču zīmes pieteikumu Nr. 12 120 325“BIG BINGO” attiecībā uz 9., 28. un 41. klasi;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

         Pamati un galvenie argumenti

         Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme ar vārdiskiem elementiem “BIG BINGO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 28. un 41. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 12 120 325

         Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

         Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 24. jūnija lietā C-119/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 91/271/EEK 3. panta 1. punkta otrā daļa un 5. panta 2. punkts — Komunālo notekūdeņu novadīšana jūtīgajā zonā — Kanalizācijas sistēmas trūkums — Minētās direktīvas 4. pantā paredzētās stingrākās attīrīšanas nekā otrreizējās attīrīšanas trūkums)

text:
               7.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2004. gada 24. jūnija
   lietā C-119/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 91/271/EEK 3. panta 1. punkta otrā daļa un 5. panta 2. punkts - Komunālo notekūdeņu novadīšana jūtīgajā zonā - Kanalizācijas sistēmas trūkums - Minētās direktīvas 4. pantā paredzētās stingrākās attīrīšanas nekā otrreizējās attīrīšanas trūkums)
   (2004/C 201/04)
   Tiesvedības valoda: grieķu
   Lietā C-119/02 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: G. Valero Jordana un Konstantinidis) pret Grieķijas Republiku (pārstāvis: E. Skandalou) par pieteikumu atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos pasākumus, nolūkā izveidot kanalizācijas sistēmu komunālajiem notekūdeņiem Thriasio Pediounen reģionā un nenodrošinot stingrāku attīrīšanu nekā otrreizējo attīrīšanu komunālajiem notekūdeņiem minētajā reģionā pirms tie tiek novadīti “jūtīgajā zonā” Éleusis līcī, Grieķijas Republika nav izpildījusi tai ar Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271 EEK 3. panta 1. punktu un 5. panta 2. punktu par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40. lpp.), ko groza Komisijas 1998. gada 27. februāra Direktīva 98/15/EK (OV L 67, 29. lpp.) uzliktos pienākumus, Tiesa (ceturtā palāta) 2004. gada 24. jūnijā, šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs de J. N. Cunha Rodrigues, tiesneši J.-P. Puissochet un F. Macken (referents), ģenerāladvokāts: F. G. Jacobs,, sekretārs: R. Grass, pasludināja spriedumu ar šādu lemjošo daļu:

               1)

               nepieņemot nepieciešamos pasākumus, nolūkā izveidot kanalizācijas sistēmu komunālajiem notekūdeņiem Thriasio Pediounen reģionā un nenodrošinot stingrāku attīrīšanu nekā otrreizējo attīrīšanu komunālajiem notekūdeņiem minētajā reģionā pirms tie tiek novadīti “jūtīgajā zonā” Éleusis līcī, Grieķijas Republika nav izpildījusi tai ar Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271 EEK 3. panta 1. punkta otro daļu un 5. panta 2. punktu par komunālo notekūdeņu attīrīšanu, ko groza Komisijas 1998. gada 27. februāra Direktīva 98/15/EK uzliktos pienākumus;

               2)

               Grieķijas Republikai piespriest atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 131, 1.6.2002.


20150731065617152015/C 270/392802015TC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150526323211Lieta T-280/15: Prasība, kas celta 2015. gada 26. maijā – Pirelli Tyre/ITSB (“Battistrada”)
 ---documentbreak--- C2702015LV3210120150526LV0039321321Prasība, kas celta 2015. gada 26. maijā – Pirelli Tyre/ITSB (“Battistrada”)
   (Lieta T-280/15)2015/C 270/39Tiesvedības valoda – itāļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pirelli Tyre SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvji – D. Caneva un G. Fucci, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs (“Battistrada”) – Kopienas dizainparaugs Nr. 4 692-0002

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas trešās padomes 2015. gada 8. janvāra lēmums lietā R 1286/2014-3

      Prasītājas prasījumi:

            —

            atcelt apstrīdēto lēmumu;

            —

            apmierināt Pirelli Tyre SpA prasību par restitutio in integrum atbilstoši Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem 67. pantam, atzīstot par likumīgu pārreģistrācijas nodevas par otro piecu gadu periodu samaksu, izmantojot tiešā debeta maksājumu no norēķinu konta Nr. 000069, kas reģistrēts uz Bugnion SpA vārda, un līdz ar to atzīstot, ka attiecīgais īpašumtiesības apliecinošais dokuments joprojām ir spēkā esošs;

            —

            piespriest atlīdzināt Pirelli Tyre SpA tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      Izvirzītais pamats:

            —

            Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem 67. panta pārkāpums.


title: Lieta T-150/07: Prasība, kas celta 2007. gada 7. maijā — ThyssenKrupp /Komisija

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/33

         Prasība, kas celta 2007. gada 7. maijā — ThyssenKrupp/Komisija
   (Lieta T-150/07)
   (2007/C 155/61)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ThyssenKrupp AG, Duisburg un Essen (Vācija) (pārstāvji — M. Klusmann un S. Thomas, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               pakārtoti, atbilstoši samazināt naudas sodu, kas prasītājai solidāri uzlikts ar apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja iebilst pret Komisijas 2007. gada 21. februāra Lēmumu C(2007) 512, galīgā redakcija, lietā COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators. Apstrīdētajā lēmumā prasītājai un citiem uzņēmumiem ir uzlikts naudas sods par dalību kartelī saistībā ar liftu un eskalatoru uzstādīšanu un apkopi Beļģijā, Vācijā, Luksemburgā un Nīderlandē. Pēc Komisijas uzskatiem, attiecīgie uzņēmumi ir pārkāpuši EKL 81. pantu.
   Prasības pamatojumam prasītāja izvirza šādus pamatus:

               —

               Komisijas pilnvaru neesamība, jo attiecīgais pārkāpums ir vietējas nozīmes, tam nav nekādas nozīmes starpvalstu mērogā;

               —

                  ne bis in idem principa pārkāpums, jo Komisija pirms prasības celšanas nav ņēmusi vērā apžēlošanas lēmumus, ko par labu prasītājai ir pieņēmušas Beļģijas, Luksemburgas un Nīderlandes karteļu [kontroles] iestādes;

               —

               nosacījumu par prasītājas solidāro atbildību kopā ar meitas sabiedrībām neizpilde, jo prasītāja pati nav piedalījusies prettiesiskajā darbībā, tās meitas sabiedrības darbībā ir juridiski un ekonomiski neatkarīgas, kā arī nav objektīva pamata saukt pie atbildības prasītāju;

               —

               naudas soda aprēķināšanā izmantoto pamatsummu nesamērīgums salīdzinājumā ar faktiski skarto tirgus daļu;

               —

               preventīvā reizināšanas koeficienta nesamērīgums, jo tas būtiski atšķiras no [koeficienta], kas ir piemērots citiem līdzīga lieluma uzņēmumiem līdzīgās lietās, kas ir izlemtas tajā pašā laikā;

               —

               nepietiekams pamatojums tam, kāpēc, aprēķinot naudas sodu, ir noteikts lielāks sods atkārtotības dēļ; tas noticis sakarā ar juridiskām kļūdām, pierēķinot iepriekšējos naudas sodus;

               —

               Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punkta pārkāpums, jo naudas soda maksimālo robežu 10 % apjomā no uzņēmuma apgrozījuma vajadzēja saistīt tikai ar attiecīgajām meitas sabiedrībām;

               —

               Paziņojuma par atbrīvojumu no sodanaudas un sodanaudas samazināšanu (2) juridiski kļūdaina piemērošana tiktāl, ciktāl nav pietiekami ņemta vērā prasītājas sadarbības nozīme saistībā ar visām četrām attiecīgajām valstīm.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas paziņojums par atbrīvojumu no sodanaudas un sodanaudas samazināšanu karteļu gadījumos (OV 2002, C 45, 3. lpp.).


title: Lieta C-294/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) — Ministero dell’Economia e delle Finanze un Agenzia delle Entrate/Elsacom NV

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) — Ministero dell’Economia e delle Finanze un Agenzia delle Entrate/Elsacom NV

   (Lieta C-294/11)
   2011/C 252/35
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Ministero dell’Economia e delle Finanze un Agenzia delle Entrate

      Atbildētājs: Elsacom NV

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 1979. gada 6. decembra Astotās direktīvas 79/1072/EEK (1) 7. panta 1. punkta pirmās daļas pēdējā teikumā paredzētais sešu mēnešu termiņš no tā kalendārā gada beigām, par kuru ir jāmaksā nodoklis, kas nodokļu maksātājiem, kuri nav reģistrēti attiecīgajā valstī, ir jāievēro, iesniedzot iesniegumu atmaksāt pievienotās vērtības nodokli, ir imperatīvs, proti, tā neievērošanas gadījumā tiek zaudētas tiesības uz atmaksāšanu

      (1)  OV L 331, 11. lpp.


title: Lieta C-589/10: Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 16. maija spriedums ( Sąd Apelacyjny — Sąd Pracy i Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Janina Wencel / Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku (LESD 45. pants — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — 10. pants — Vecuma pabalsti — Pastāvīga dzīvesvieta divās dažādās dalībvalstīs — Tiesības saņemt apgādnieka zaudējuma pensiju vienā no šīm valstīm un vecuma pensiju otrā — Viena no šiem pabalstiem atcelšana — Pabalstu, kas esot saņemti nepamatoti, atgūšana)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 16. maija spriedums (Sąd Apelacyjny — Sąd Pracy i Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Janina Wencel/Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku

   (Lieta C-589/10) (1)

   (LESD 45. pants - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - 10. pants - Vecuma pabalsti - Pastāvīga dzīvesvieta divās dažādās dalībvalstīs - Tiesības saņemt apgādnieka zaudējuma pensiju vienā no šīm valstīm un vecuma pensiju otrā - Viena no šiem pabalstiem atcelšana - Pabalstu, kas esot saņemti nepamatoti, atgūšana)
   2013/C 225/05
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Apelacyjny — Sąd Pracy i Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku (Polija)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Janina Wencel

      Atbildētāja: Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sąd Apelacyjny w Białymstoku — LESD 20. panta 2. punkta un 21. panta, kā arī Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 5. nod., 1. sēj., 35. lpp.), 10. panta interpretācija — Vecuma pabalsts — Atteikšanās no noteikumiem par dzīvesvietu — Aizliegums atcelt pabalstu tāpēc, ka tā saņēmējs dzīvo citā dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā atrodas institūcija, kura ir atbildīga par tā maksāšanu — Savienības pilsonis, kas ir vienlaikus dzīvojis divās dalībvalstīs, neizvēloties vienu dzīvesvietu, un saņem apgādnieka zaudējuma pensiju vienā valstī un vecuma pensiju otrā valstī — Valsts tiesiskais regulējums, kas ļauj šādā gadījumā pārskatīt tiesības uz pensiju un prasīt atmaksāt pēdējo trīs gadu laikā izmaksāto pensiju

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, tās redakcijā ar grozījumiem un atjauninājumiem, kas izdarīti ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Regulu (EK) Nr. 592/2008, 10. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai varētu piemērot minēto regulu, personai vienlaikus nevar būt divas pastāvīgās dzīvesvietas divu dažādu dalībvalstu teritorijā;
   Saskaņā ar minētajā Regulā Nr. 1408/71, konkrētāk, tās 12. panta 2. punktā un 46.a pantā, noteikto tādos apstākļos kā pamatlietā esošie dalībvalsts kompetentā iestāde nevar leģitīmi ar atpakaļejošu spēku atcelt saņēmēja tiesības saņemt vecuma pensiju un prasīt atmaksāt pensijas, kas esot izmaksātas nepamatoti tāpēc, ka viņš saņem apgādnieka zaudējuma pensiju citā dalībvalstī, kuras teritorijā viņam arī ir bijusi dzīvesvieta. Tomēr šīs pirmajā dalībvalstī saņemtās vecuma pensijas apmērs var tikt samazināts otrajā dalībvalstī saņemto pabalstu apmēra robežās, piemērojot iespējamu valsts noteikumu par pārklāšanās novēršanu;
   LESD 45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos kā pamatlietā esošie tam nav pretrunā lēmums, kurā ir noteikts pirmajā dalībvalstī saņemtās vecuma pensijas apmēru samazināt otrajā dalībvalstī saņemto pabalstu apmēra robežās, piemērojot iespējamu valsts noteikumu par pārklāšanās novēršanu, ja vien tā rezultātā šo pabalstu saņēmējam netiek radīta nelabvēlīga situācija salīdzinājumā ar to, kurā atrodas persona, kuras gadījumā nav neviena pārrobežu aspekta, un ja — līdzko šādas nelabvēlīgas situācijas esamība tiek konstatēta — tā ir attaisnota ar objektīviem apsvērumiem un ir samērīga ar valsts tiesībās leģitīmi izvirzīto mērķi, ko pārbaudīt ir iesniedzējtiesas ziņā.

      (1)  OV C 89, 19.3.2011.


title: Atzinums 1/14: Tiesas (virspalāta) 2015. gada 1. septembra atzinums – Maltas Republika

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/22

         Tiesas (virspalāta) 2015. gada 1. septembra atzinums – Maltas Republika
   (Atzinums 1/14) (1)

   (2015/C 398/27)
   Tiesvedības valoda – visas oficiālās valodas

      Lūguma iesniedzēja

   Maltas Republika (pārstāvji – A. Buhagiar un P. Grech)
   Atzinums 1/14 tiek izslēgts no Tiesas reģistra.

      (1)  OV C 315, 15.9.2014


title: Lieta T-145/07: Prasība, kas celta 2007. gada 7. maijā — OTIS un citi/Komisija

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/30

         Prasība, kas celta 2007. gada 7. maijā — OTIS un citi/Komisija
   (Lieta T-145/07)
   (2007/C 155/56)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Otis SA, Dilbeek (Beļģija), Otis GmbH & Co. OHG, Berlīne (Vācija), Otis BV, Amersfoort (Nīderlande), un Otis Elevator Co., Farmington (ASV) (pārstāvji — A. Winckler, advokāts, un J. Temple Lang, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt vai būtiski samazināt naudas sodu, kas Otis uzlikts saskaņā ar lēmumu;

               —

               likt Komisijai atlīdzināt Otis tiesāšanās un citus izdevumus, kas saistīti ar šo tiesvedību; un

               —

               veikt jebkurus citus pasākumus, ko Tiesa uzskata par atbilstošiem.

         Pamati un galvenie argumenti
   Iesniedzot prasības pieteikumu, prasītāji vēlas panākt, lai saskaņā ar EKL 230. pantu tiktu daļēji atcelts Komisijas 2007. gada 21. februāra Lēmums K(2007)512 (galīgā redakcija) (Lieta COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators), saskaņā ar kuru prasītāji tāpat kā citi uzņēmumi ir saukti pie atbildības par dalību četros vienotos, saliktos un ilgstošos EKL 81. panta 1. punkta pārkāpumos, kas izpaudušies kā tirgu sadale, vienojoties un/vai saskaņot rīcību, lai piešķirtu tiesības noslēgt publiskā iepirkuma līgumus liftu un eskalatoru tirdzniecībai, uzstādīšanai, apkalpošanai un modernizācijai.
   Prasības pamatojumam prasītāji norāda šādus deviņus pamatus, neapstrīdot apstrīdētajā lēmumā norādītos faktiskos apstākļus.
   Komisija ir nepareizi piemērojusi atbilstošo tiesību normu, saucot Otis Elevator Company pie atbildības par vietējo uzņēmumu rīcību, jo Otis Elevator Company neietekmēja šo vietējo uzņēmumu lēmumu pieņemšanu, ik dienas veicot saimniecisko darbību, un nevarēja zināt par to prettiesisko rīcību.
   Komisija nepareizi ir piemērojusi Pamatnostādnes par naudas sodiem (1) un ir pārkāpusi samērīguma principu:

               —

               palielinot naudas sodu atbilstoši atbildību pastiprinošiem apstākļiem, pamatojoties uz visas grupas apgrozījumu; un

               —

               nosakot pamatsummu Vācijai, jo Komisija neņēma vērā to, ka prettiesiskie pasākumi attiecās tikai uz eskalatoriem un “augstvērtīgiem”/ātrgaitas liftiem, kas ir tikai neliela daļa no kopējo liftu skaita.

         Komisija ir pārkāpusi paziņojumu par sadarbību (2):

               —

               nepiešķirot Otis atbrīvojumu no soda par prettiesiskiem pasākumiem Vācijā, kaut arī Otis bija vienīgais uzņēmums, kas bija iesniedzis pierādījumus un informāciju saistībā ar nolīgumu par eskalatoriem un liftiem darbības jomu un ilgumu; vai

               —

               nepiešķirot daļēju atbrīvojumu no soda saistībā ar eskalatoriem un liftiem atsevišķos laika posmos un nenorādot tam pamatojumu.

         Pakārtoti — Komisijai sods bija jāsamazina par 50 % un katrā ziņā — vairāk nekā tikai par 25 %. Prasītāji norāda, ka Komisija nav novērtējusi Otis sniegto pierādījumu apjomu un to būtisko “pievienoto vērtību”.
   Turklāt Komisija nav ņēmusi vērā Otis tiesisko paļāvību un samērīguma principu:

               —

               nepiešķirot parasto 10 % naudas soda samazinājumu par to, ka netika apstrīdēti fakti par Beļģiju, Vāciju un Luksemburgu; un

               —

               nepiešķirot naudas soda samazinājumu par skaidrojošas papildu informācijas sniegšanu.

         Visbeidzot, Komisija ir nepareizi piemērojusi paziņojumu par sadarbību un Pamatnostādnes naudas soda noteikšanai, nosakot naudas sodu Beļģijai, Vācijai un Luksemburgai.

      (1)  Komisijas 1998. gada 14. janvāra paziņojums ar nosaukumu “Pamatnostādnes sodanaudas [naudas soda] noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu” (OV 1998, C 9, 3. lpp.).

      (2)  Komisijas paziņojums par naudas sodu neuzlikšanu un naudas sodu samazināšanu lietās par aizliegtu vienošanos (OV 2002, C 45, 3. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojums 2005. gada 31. janvārī lietā T-447/04 R Capgemini Nederland BV pret Eiropas Kopienu Komisiju (Pakalpojumu valsts līgumi — Kopienas uzaicinājuma uz konkursu procedūra — Pagaidu noregulējuma tiesvedība — Fumus boni juris — Steidzamība)

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/28

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA RĪKOJUMS

   2005. gada 31. janvārī
   lietā T-447/04 R Capgemini Nederland BV pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Pakalpojumu valsts līgumi - Kopienas uzaicinājuma uz konkursu procedūra - Pagaidu noregulējuma tiesvedība - Fumus boni juris - Steidzamība)
   (2005/C 93/57)
   tiesvedības valoda - angļu
   Lietā T-447/04 R Capgemini Nederland BV, Utrehta (Nīderlande), ko pārstāv advokāti M. Meulenbelt un H. Speyart, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis L. Parpala, kas norādīja adresi Luksemburgā) par pieteikumu apturēt Komisijas lēmuma piemērošanu, ar kuru noraidīts prasītāja piedāvājums attiecībā uz konkursa paziņojuma procedūru JAI-C3-2003-01 par otrās paaudzes Šengenas informācijas sistēmas (“SIS II”) izveidošanu un uzstādīšanu un iespējamo vīzu informācijas sistēmas (“VIS”) izveidošanu un uzstādīšanu tieslietu un iekšlietu jomā, kā arī par līguma piešķiršanu citam pretendentam, no vienas puses, un Komisijas lēmuma izpildi par līguma noslēgšanu attiecībā uz SIS II un VIS sistēmām ar citu pretendentu, no otras puses, Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs 2005. gada 31. janvārī ir izdevis rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               lēmums par izdevumiem tiek atlikts.


title: Lieta F-89/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. oktobrī — Gagalis/Padome

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/45

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. oktobrī — Gagalis/Padome
   (Lieta F-89/09)
   2009/C 312/75
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Spyridon Gagalis, Kraainem(Beļģija) (pārstāvis — N. Lhoëst, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu atteikt prasītājam atlīdzināt 75 % no visiem izdevumiem, kas saistīti ar termisko terapiju, saskaņā ar Civildienesta noteikumu 73. pantu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētājas 2008. gada 9. decembra lēmumu, kas prasītājam ir darīts zināms 2008. gada 22. decembrī un ar kuru ir atteikts prasītājam atlīdzināt 75 % no visiem izdevumiem, kas saistīti ar termisko terapiju, saskaņā ar Civildienesta noteikumu 73. pantu;

               —

               atcelt 2009. gada 15. jūlija lēmumu, kas prasītājam ir darīts zināms 2009. gada 17. jūlijā un ar kuru ir noraidīta prasītāja sūdzība par visu izdevumu, kas saistīti ar termisko terapiju, atlīdzību 75 % apmērā saskaņā ar Civildienesta noteikumu 73. pantu;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt prasītājam papildu summu EUR 1 551,38 apmērā, pieskaitot nokavējuma procentus;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-7/15: Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 10. marta rīkojums (Landgericht Essen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Staatsanwaltschaft Essen/Kanapathippilai Kanageswaran

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/23

         Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 10. marta rīkojums (Landgericht Essen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Staatsanwaltschaft Essen/Kanapathippilai Kanageswaran

   (Lieta C-7/15) (1)

   (2015/C 213/42)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 127., 20.4.2015.


title: Lieta C-571/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 7. novembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Annegret Weitkämper-Krug/NRW Bank , publisko tiesību iestāde

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 7. novembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Annegret Weitkämper-Krug/NRW Bank, publisko tiesību iestāde
   (Lieta C-571/13)
   2014/C 24/10
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītāja: Annegret Weitkämper-Krug

      Atbildētāja: NRW Bank, publisko tiesību iestāde

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 (1) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.) 27. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesai, kas nav tiesa, kurā pirmajā celta prasība, un kurai saskaņā ar Regulas Nr. 44/2001 22. pantu ir izņēmuma jurisdikcija, tomēr ir jāaptur tiesvedība līdz brīdim, kamēr tiek galīgi noskaidrota tās tiesas jurisdikcija, kurā pirmajā celta prasība un kurai atbilstoši Regulas Nr. 44/2001 22. pantam nav izņēmuma jurisdikcijas?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 1 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.)


20150731041616782015/C 270/591422014TFPC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150709444411Lieta F-142/14: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 9. jūlija rīkojums – De Almeida Pereira/Eurojust Civildienests – Eurojust darbinieki – Pagaidu darbinieks – Paziņojums par vakanci – Kandidātu atlases procedūra – Atlases komisijas pārbaudīti kandidāti – Pielaišana nākamajam atlases procedūras posmam – Nosacījumi – Atlases kritēriju novērtējums – Pieprasītais minimālais punktu skaits – Kandidatūras noraidīšana – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība – Reglamenta 81. pants
 ---documentbreak--- C2702015LV4410120150709LV0059441441Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 9. jūlija rīkojums – De Almeida Pereira/Eurojust

   (Lieta F-142/14) (
         1
      )
   “Civildienests — Eurojust darbinieki — Pagaidu darbinieks — Paziņojums par vakanci — Kandidātu atlases procedūra — Atlases komisijas pārbaudīti kandidāti — Pielaišana nākamajam atlases procedūras posmam — Nosacījumi — Atlases kritēriju novērtējums — Pieprasītais minimālais punktu skaits — Kandidatūras noraidīšana — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība — Reglamenta 81. pants”2015/C 270/59Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Manuel Antonio De Almeida Pereira (Forburga [Voorburg], Nīderlande) (pārstāvis – E. H. Schulze, advokāts)

      Atbildētājs: Eurojust (pārstāvji – C. Deboyser un J. Carmona-Bermejo, B. Wägenbaur, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu nepielaist prasītāju pārrunu novērtējuma posmam saistībā ar viņa iesniegto kandidatūras pieteikumu uz Eurojust priekšsēdētāja padomnieka amatu

      Rezolutīvā daļa:

            1)

            prasību noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

            2)

            M. A. De Almeida Pereira sedz savus un atlīdzina Eurojust tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 81, 9.3.2015., 30. lpp.


title: Lieta T-376/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 18. maija spriedums — Glenton España /ITSB — Polo/Lauren ( “POLO SANTA MARIA” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “POLO SANTA MARIA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Beniluksa grafiska preču zīme, kurā attēlots polo spēlētāja siluets — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               2.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/14

         Vispārējās tiesas 2011. gada 18. maija spriedums — Glenton España/ITSB — Polo/Lauren (“POLO SANTA MARIA”)
   (Lieta T-376/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “POLO SANTA MARIA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Beniluksa grafiska preču zīme, kurā attēlots polo spēlētāja siluets - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 194/20
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Glenton España, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — E. Armijo Chávarri un A. Castán Pérez-Gómez, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: The Polo/Lauren Company, LP (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — R. Black, R. Guthrie, solicitors, un S. Malynicz, barrister)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 18. jūnija lēmumu lietā R 594/2008-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp The Polo/Lauren Company, LP un Glenton España, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Glenton España, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 21.11.2009.


title: Lieta T-272/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 24. augusta rīkojums — Pineapple Trademarks /ITSB — Dalmau Salmons ( “KUSTOM” )

text:
               9.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/30

         Vispārējās tiesas 2010. gada 24. augusta rīkojums — Pineapple Trademarks/ITSB — Dalmau Salmons (“KUSTOM”)
   (Lieta T-272/09) (1)

   ()
   2010/C 274/45
   Tiesvedības valoda — angļu
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009.


title: Lieta T-359/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 3. februāra rīkojums — Ecologistas en Acción-CODA /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti, kas attiecas uz Cabanyal kvartāla Valensijā (Spānija) attīstības plānu — Dalībvalsts izdoti dokumenti — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar pārbaužu, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar tiesvedības un juridisku atzinumu aizsardzību — Vides informācija — Regula (EK) Nr. 1367/2006 — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               24.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/23

         Vispārējās tiesas 2012. gada 3. februāra rīkojums — Ecologistas en Acción-CODA/Komisija
   (Lieta T-359/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti, kas attiecas uz Cabanyal kvartāla Valensijā (Spānija) attīstības plānu - Dalībvalsts izdoti dokumenti - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar pārbaužu, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar tiesvedības un juridisku atzinumu aizsardzību - Vides informācija - Regula (EK) Nr. 1367/2006 - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   2012/C 89/38
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ecologistas en Acción-CODA (Madride, Spānija) (pārstāvis — J. Ramos Segarra, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — I. Martínez del Peral un P. Costa de Oliveira)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji M. Muñoz Pérez, pēc tam S. Centeno Huerta, abogados del Estado)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 30. jūnija lēmumu, ar kuru prasītājai tiek atteikta piekļuve noteiktiem dokumentiem par Spānijas iestāžu veikto izmeklēšanu lietā EU-PILOT –724/09/02 ENVI par īpašo aizsardzības un atjaunošanas plānu Cabanyal kvartālam Valensijas pilsētā (Spānija)

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               prasību noraidīt;

               2.

               Ecologistas en Acción-CODA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3.

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 288, 23.10.2010.


title: Lieta T-225/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 21. marta rīkojums — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Atbalsta shēma, kas ļauj nodokļu vajadzībām norakstīt nemateriālo vērtību saistībā ar ārvalstu kapitāla daļu iegādi — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma ir atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu, bet nav noteikts atbalstu atgūt — Individuālas skaršanas neesamība — Nepieņemamība)

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/25

         Vispārējās tiesas 2012. gada 21. marta rīkojums — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Komisija
   (Lieta T-225/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Atbalsta shēma, kas ļauj nodokļu vajadzībām norakstīt nemateriālo vērtību saistībā ar ārvalstu kapitāla daļu iegādi - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma ir atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu, bet nav noteikts atbalstu atgūt - Individuālas skaršanas neesamība - Nepieņemamība)
   2012/C 133/48
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Spānija) (pārstāvji — J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan un R. Calvo Salinero, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un C. Urraca Caviedes)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 28. oktobra Lēmuma 2011/5/EK par nemateriālās vērtības norakstīšanu nodokļu vajadzībām saistībā ar kapitāla daļu iegādi ārvalstīs C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), ko īstenojusi Spānija (OV 2011, L 7, 48. lpp.), 1. panta 1. punktu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 179, 03.07.2010.


title: Lieta T-30/08: Pirmās instances tiesas 2008. gada 14. maija rīkojums — Winzer Pharma /ITSB — Oftaltech ( OFTASIL )

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/49

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 14. maija rīkojums — Winzer Pharma/ITSB — Oftaltech (“OFTASIL”)
   (Lieta T-30/08) (1)

   (2008/C 171/97)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 79, 29.3.2008.


title: Lieta C-666/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 16. decembrī iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) — Rohm Semiconductor GmbH/Hauptzollamt Krefeld

text:
               22.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 85/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 16. decembrī iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) — Rohm Semiconductor GmbH/Hauptzollamt Krefeld

   (Lieta C-666/13)
   2014/C 85/22
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Rohm Semiconductor GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Krefeld

      Prejudiciālie jautājumi
       (1)

               1)

               Vai apstāklis, ka precei ir speciālas funkcijas Kombinētās Nomenklatūras pozīcijas 8543 izpratnē, liedz šo preci, neraugoties uz tās sastāvu, klasificēt pozīcijā 8541?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša — kādos apstākļos pamatojumā precīzāk aprakstītie pārraidīšanas/uztveršanas moduļi, kam ir speciālas funkcijas pozīcijas 8543 izpratnē, ir jāuzskata par mašīnu un iekārtu, kas minētas pozīcijā 8543, daļām?

      (1)  Par Komisijas 2002. gada 1. augusta Regulas (EK) Nr. 1832/2002 par grozījumiem Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikumā (OV L 290, 1. lpp.) interpretāciju.


20150731006616582015/C 270/07292014CJC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL201506116611Lieta C-29/14: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 11. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Polijas Republika Valsts pienākumu neizpilde – Sabiedrības veselība – Direktīva 2004/23/EK – Direktīva 2006/17/EK – Direktīva 2006/86/EK – Reproduktīvo šūnu, embrionālu un augļa audu izslēgšana no valsts tiesiskā regulējuma, ar ko transponētas minētās direktīvas, piemērošanas jomas
 ---documentbreak--- C2702015LV610120150611LV00076161Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 11. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-29/14) (
         1
      )
   “Valsts pienākumu neizpilde — Sabiedrības veselība — Direktīva 2004/23/EK — Direktīva 2006/17/EK — Direktīva 2006/86/EK — Reproduktīvo šūnu, embrionālu un augļa audu izslēgšana no valsts tiesiskā regulējuma, ar ko transponētas minētās direktīvas, piemērošanas jomas”2015/C 270/07Tiesvedības valoda – poļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Gheorghiu un M. Owsiany–Hornung)

      Atbildētāja: Polijas Republika (pārstāvis – B. Majczyna)

      Rezolutīvā daļa:

            1)

            neiekļaujot reproduktīvās šūnas, embrionālus un augļa audus to valsts tiesību aktu piemērošanas jomā, ar ko transponēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/23/EK par kvalitātes un drošības standartu noteikšanu cilvēka audu un šūnu ziedošanai, ieguvei, testēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai, Komisijas 2006. gada 8. februāra Direktīva 2006/17/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/23/EK par noteiktām tehniskajām prasībām cilvēka audu un šūnu ziedošanai, ieguvei un testēšanai un Komisijas 2006. gada 24. oktobra Direktīva 2006/86/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/23/EK par izsekojamības prasībām, nopietnu blakņu un nevēlamu notikumu paziņošanu un noteiktām tehniskām prasībām cilvēku audu un šūnu kodēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai, Polijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2004/23 31. pantā, Direktīvas 2006/17 3. panta b) punktā, 4. panta 2. punktā un 7. pantā, tās III pielikumā, kā arī Direktīvas 2006/86 11. pantā paredzētās prasības;

            2)

            Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 85, 22.3.2014.


title: Lieta T-437/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. augustā — Golden Balls /ITSB — Intra-Presse ( GOLDEN BALLS )

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/22

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. augustā — Golden Balls/ITSB — Intra-Presse (“GOLDEN BALLS”)
   (Lieta T-437/11)
   2011/C 298/42
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Golden Balls Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — M. Edenborough, QC, un S. Smith, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Intra-Presse (Buloņa-Bijankūra, Francija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 26. maija lēmumu lietā R 1310/2010-1 tiktāl, ciktāl Apelāciju padome apelāciju sūdzību apmierināja attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 16. klasē, un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus vai, pakārtoti, piespriest otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “GOLDEN BALLS” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 9., 21. un 24.klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6324164

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “BALOON D'OR” reģistrācija Nr. 4226148, tostarp attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 9., 14., 16., 25. un 41. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un daļēji apmierināt iebildumus un apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot nepareizi pieņēmusi, ka ir iespējams konflikts starp reģistrācijas pieteikumā norādīto Kopienas preču zīmi un agrāku preču zīmi


title: lieta T-383/00: Pirmās instances tiesas  2005. gada 14. decembra  spriedums —  Beamglow  pret Parlamentu u.c. (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība — Kopienas banānu importa režīma neatbilstība Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem — Amerikas Savienoto Valstu pretpasākumi papildu muitas nodevu formā, ko tās ar PTO atļauju piemēro importam no Kopienas — PTO Strīdu noregulēšanas iestādes lēmums — Tiesiskās sekas — Kopienas atbildība, ja tās iestādes nav rīkojušās nelikumīgi — Cēloņsakarība — Neparasti un īpaši zaudējumi)

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/24

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 14. decembra spriedums — Beamglow pret Parlamentu u.c.
   (lieta T-383/00) (1)

   (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība - Kopienas banānu importa režīma neatbilstība Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem - Amerikas Savienoto Valstu pretpasākumi papildu muitas nodevu formā, ko tās ar PTO atļauju piemēro importam no Kopienas - PTO Strīdu noregulēšanas iestādes lēmums - Tiesiskās sekas - Kopienas atbildība, ja tās iestādes nav rīkojušās nelikumīgi - Cēloņsakarība - Neparasti un īpaši zaudējumi)
   (2006/C 48/45)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Beamglow Ltd, Santīva, Kembridžšīra [St Ives, Cambs] (Apvienotā Karaliste), (pārstāvis — D. Velbruks [D. Waelbroeck], avocat)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji — R. Pasoss [R. Passos] un K. Bredlijs [K. Bradley]), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — S. Markvarts [S. Marquardt] un M. Bišops [M. Bishop]) un Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Keipers [P. Kuijper], K. Brauns [C. Brown] un E. Rigini [E. Righini])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētājus: Spānijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], pēc tam — E. Brakehaiss Konesa [E. Braquehais Conesa])
   Priekšmets
   Prasība atlīdzināt zaudējumus, kas, iespējams, radušies papildu muitas nodevu dēļ, ko Amerikas Savienotās Valstis atskaitīja no prasītājas saliekamo nerievoto un dekorēto kartona kastu importa ar Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) Strīdu izšķiršanas iestādes atļauju, tai konstatējot, ka Kopienas banānu importa režīms neatbilst Līguma par PTO izveidošanu pielikumā esošajiem līgumiem un memorandiem.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu, ciktāl tā vērsta pret Parlamentu;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt kā nepamatotu;

               3)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies Parlamentam, Padomei un Komisijai;

               4)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 61, 24.02.2001.