title: Lieta T-416/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 5. marta spriedums – HP Health Clubs Iberia /ITSB – Shiseido  ( “ZENSATIONS” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “ZENSATIONS” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ZEN”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Personas, kas iestājusies lietā, prasījumu pieņemamība — Reglamenta 46. pants — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. panta pirmais teikums — Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas — Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/29

         Vispārējās tiesas 2014. gada 5. marta spriedums – HP Health Clubs Iberia/ITSB – Shiseido (“ZENSATIONS”)
   (Lieta T-416/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “ZENSATIONS” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ZEN” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Personas, kas iestājusies lietā, prasījumu pieņemamība - Reglamenta 46. pants - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. panta pirmais teikums - Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas - Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts)
   2014/C 112/38
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: HP Health Clubs Iberia, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvis – S. Serrat Viñas, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Shiseido Company Ltd (Tokija, Japāna) (pārstāvis – B. Moreau-Margotin, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 6. jūnija lēmumu lietā R 2212/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Shiseido Company Ltd un HP Health Clubs Iberia, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               noraidīt kā acīmredzami nepieņemamus Shiseido Company Ltd prasījumus, izņemot prasījumu, ar kuru būtībā lūdz noraidīt prasību,

               3)

                  HP Health Clubs Iberia, SA sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus;

               4)

                  Shiseido Company sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 355, 17.11.2012.


               6.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/16

         EBTA Uzraudzības iestādes 2017. gada 1. februārī iesniegtā prasība pret Islandi
   (Lieta E-2/17)
   (2017/C 108/14)
   EBTA Uzraudzības iestāde, ko pārstāv tās pārstāvji Carsten Zatschler un Maria Moustakali, 35, Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium, 2017. gada 1. februārī EBTA Tiesā iesniedza prasību pret Islandi.
   EBTA Uzraudzības iestāde pieprasa, lai EBTA Tiesa pasludina, ka

               1.

               Saglabājot spēkā i) atļauju sistēmu attiecībā uz jēlu olu un jēlu olu produktu importu, kas noteikta saskaņā ar Akta Nr. 25/1993 10. pantu un Regulas (IS) Nr. 448/2012 3. panta e) punktu un 4. pantu; ii) atļauju sistēmu attiecībā uz nepasterizēta piena un piena produktu, kas iegūti no nepasterizēta piena, importu un papildu prasības, kas noteiktas saskaņā ar Akta Nr. 25/1993 10. pantu un Regulas (IS) Nr. 448/2012 3. panta f) punktu, 4. un 5. pantu, un aizliegumu tirgot importētus piena produktus, kas iegūti no nepasterizēta piena, kas noteikts saskaņā ar Regulas (IS) Nr. 104/2010 7.a pantu; un iii) administratīvo praksi, saskaņā ar kuru importētājiem ir noteikta prasība aizpildīt deklarāciju un iegūt apstiprinājumu apstrādātu olu un piena produktu importam kā administratīvā praksi, kas noteikta Regulas (IS) Nr. 448/2012 piemērošanas kontekstā, Islande nav izpildījusi savas saistības, kas izriet no akta, kurš minēts EEZ līguma I pielikuma I nodaļas 1.1.1. punktā (Padomes 1989. gada 11. decembra Direktīva 89/662/EEK par veterinārajām pārbaudēm Kopienas iekšējā tirdzniecībā, lai izveidotu iekšējo tirgu), kas grozīts un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu un I pielikuma nozaru pielāgojumiem, un jo īpaši, kas izriet no minētās direktīvas 5. panta.

               2.

               Islande sedz tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde (EUI) apgalvo, ka Islande, i) saglabājot spēkā atļauju sistēmu attiecībā uz jēlu olu un jēlu olu produktu importu; ii) saglabājot spēkā atļauju sistēmu attiecībā uz nepasterizēta piena un piena produktu, kas iegūti no nepasterizēta piena, importu un papildu prasības, kā arī aizliegumu tirgot importētus piena produktus, kas iegūti no nepasterizēta piena; un iii) saglabājot spēkā administratīvo praksi, saskaņā ar kuru importētājiem ir noteikta prasība aizpildīt deklarāciju un iegūt apstiprinājumu apstrādātu olu un piena produktu importam, nav pildījusi savus pienākumus, kas tai noteikti saskaņā ar Direktīvu 89/662/EEK.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde norāda, ka noteikumi par dzīvnieku izcelsmes produktu iekšējo tirdzniecību EEZ un veterinārajām pārbaudēm ir saskaņoti EEZ līmenī. Padomes Direktīva 89/662/EEK reglamentē veterinārās pārbaudes, ko piemēro dzīvnieku izcelsmes produktiem EEZ iekšējā tirdzniecībā. Tās galvenais mērķis ir izskaust veterinārās pārbaudes uz EEZ iekšējām robežām, vienlaikus pastiprinot pārbaudes, kas tiek veiktas izcelsmes punktā. EEZ galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes var, veicot nediskriminējošas pārbaudes izlases kārtā, vienīgi pārbaudīt atbilstību attiecīgajiem EEZ tiesību aktiem.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde norāda, ka, saglabājot spēkā pašreizējos pasākumus, Islande uzliek papildu prasības, kas nav atļautas, ņemot vērā saskaņoto veterināro pārbaužu sistēmu.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka EBTA Tiesa spriedumā Lietā E-17/15 Ferskar kjötvörur ehf. pret Islandes valsti par ierobežojumiem attiecībā uz jēlas gaļas produktu importēšanu Islandē jau ir atzinusi šādu prasību neatbilstību EEZ tiesību aktiem. Attiecīgajos Islandes tiesību aktos ir noteikti līdzīgi ierobežojumi attiecībā uz olu un piena produktiem.


title: Lieta F-32/09: Prasība, kas celta 2009. gada 1. aprīlī — Andrikopoulou/Padome

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/22

         Prasība, kas celta 2009. gada 1. aprīlī — Andrikopoulou/Padome
   (lieta F-32/09)
   2009/C 129/39
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Anna Andrikopoulou, Rodhe-Saint-Genèse (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Lēmuma nepaaugstināt prasītāju AST 7 pakāpē 2008. gada paaugstināšanas amatā ietvaros un vajadzības gadījumā lēmumu paaugstināt šajā pakāpē ierēdņus ar mazāk nopelniem atcelšana

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu nepaaugstināt prasītāju AST 7 pakāpē 2008. gada paaugstināšanas amatā ietvaros un vajadzības gadījumā atcelt lēmumus paaugstināt šajā pakāpē ierēdņus ar mazāk nopelniem;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-454/07: Vispārējās tiesas 2012. gada 7. februāra rīkojums — Prym u.c./Komisija

text:
               24.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/29

         Vispārējās tiesas 2012. gada 7. februāra rīkojums — Prym u.c./Komisija
   (Lieta T-454/07) (1)

   2012/C 89/49
   Tiesvedības valoda — vācu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 51, 23.02.2008.


title: Tiesas spriedums (2017. gada 7. jūnijs) lietā E-17/16 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (EBTA dalībvalsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Direktīva 2009/127/EK, ar ko Direktīvu 2006/42/EK groza attiecībā uz pesticīdu lietošanas mašīnām)

text:
               28.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 321/11

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2017. gada 7. jūnijs)
   lietā E-17/16
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi

      (EBTA dalībvalsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Direktīva 2009/127/EK, ar ko Direktīvu 2006/42/EK groza attiecībā uz pesticīdu lietošanas mašīnām)

   (2017/C 321/09)
   Lietā E-17/16 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi – LŪGUMS pasludināt, ka Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar tiesību aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XXIV nodaļas 1.c punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Direktīva 2009/127/EK, ar ko Direktīvu 2006/42/EK groza attiecībā uz pesticīdu lietošanas mašīnām) un kas pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu, un saskaņā ar Līguma 7. pantu, nepieņemot pasākumus, kuri vajadzīgi, lai noteiktajā termiņā īstenotu minēto aktu, vai jebkurā gadījumā nedarot šos pasākumus zināmus EBTA Uzraudzības iestādei, – Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher un tiesneši Per Christiansen (tiesnesis referents) un Benedikt Bogason (ad hoc), 2017. gada 7. jūnijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo Tiesa:

               1)

               pasludina, ka Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar tiesību aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XXIV nodaļas 1.c punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Direktīva 2009/127/EK, ar ko Direktīvu 2006/42/EK groza attiecībā uz pesticīdu lietošanas mašīnām), un kas pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu, un saskaņā ar Līguma 7. pantu, nepieņemot pasākumus, kuri vajadzīgi, lai noteiktajā termiņā īstenotu minēto aktu;

               2)

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-188/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 25. novembra rīkojums — Fastweb /Komisija (Valsts atbalsts — Subsīdijas digitālo dekoderu iegādei — Telekomunikācijas — Komisijas lēmums, ar kuru atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Tiesvedības laikā pieņemts dalībvalsts lēmums neatgūt atbalstu no uzņēmuma, kurš bija apstrīdējis Komisijas lēmumu, ceļot prasību atcelt tiesību aktu — Intereses celt prasību zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/35

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 25. novembra rīkojums — Fastweb/Komisija
   (Lieta T-188/07) (1)

   (Valsts atbalsts - Subsīdijas digitālo dekoderu iegādei - Telekomunikācijas - Komisijas lēmums, ar kuru atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Tiesvedības laikā pieņemts dalībvalsts lēmums neatgūt atbalstu no uzņēmuma, kurš bija apstrīdējis Komisijas lēmumu, ceļot prasību atcelt tiesību aktu - Intereses celt prasību zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2009/C 32/66)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fastweb SpA, Milāna (Itālija) (pārstāvji — M. Merola un T. Ubaldi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Martenczuk, G. Conte un E. Righini)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju: Sky Italia Srl, Roma (Itālija) (pārstāvji — F. González Díaz un D. Gerard, advokāti) un Centro Europa 7 Srl, Roma (pārstāvji — R. Mastroianni, F. Ferraro un M. Condinanzi, advokāti)
   Priekšmets
   Komisijas 2007. gada 24. janvāra Lēmuma 2007/374/EK par valsts atbalstu C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004), ko Itālijas Republika piešķīrusi digitālo dekodētāju iegādei paredzētas subsīdijas veidā (OV L 147, 1. lpp.), atcelšana.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 170, 21.07.2007.


title: Lieta T-237/16: Prasība, kas celta 2016. gada 17. maijā – NI/EDAU

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/43

         Prasība, kas celta 2016. gada 17. maijā – NI/EDAU
   (Lieta T-237/16)
   (2016/C 260/54)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: NI (Madride, Spānija) (pārstāvis – A. Gómez-Acebo Dennes, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt un atsaukt Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja 2016. gada 18. marta lēmumu, ar ko ir noraidīts prasītāja lūgums pārskatīt šī uzraudzītāja 2015. gada 8. decembra lēmumu, un noteikt, ka Eiropas Ombudam šobrīd ir jāpārtrauc jebkāda turpmāka to personas datu apstrāde, kuri ir ietverti prasītāja noslēgtajā līgumā;

               —

               uzlikt Eiropas Ombudam pienākumu atturēties izpaust jebkādus prasītāja personas datus vai tos darīt identificējamus. It īpaši uzlikt Eiropas Ombudam pienākumu neatsaukties ne uz vienu prasītāja ieņemto amatu;

               —

               uzlikt Eiropas Ombudam pienākumu pilnībā piemērot un īstenot tiesības iebilst pret viņa personas datu apstrādi procedūrā Own Initiative Inquiry 2/2014 vai jebkurā citā procedūrā, kurai ir identisks priekšmets un kurā prasītājs varētu būt puse;

               —

               piespriest Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība galvenokārt ir vērsta pret atbildētāja lēmumu neapmierināt prasītāja sūdzību, kas attiecas uz atteikumu neizpaust atsevišķus personas datus, kuri ir saistīti ar divu izmeklēšanu veikšanu Eiropas Ombudā, kas attiecas uz atļauju veikt profesionālo darbību privātajā sektorā, tiklīdz ir izbeigta darbība Eiropas Komisijas locekļa amatā.
   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza šādus pamatus.

               1.

               Ievērojot tiesību aktus un judikatūru, kas ir piemērojami atbildētāja lēmumiem, tas nav pienācīgi ņēmis vērā prasītāja darbību, procedūru, kuru Komisija īstenoja, lai atļautu viņa darbību pēc Komisijas locekļa amata pienākumu izpildes beigām, pirmo izmeklēšanu, ko Eiropas Ombuds veica attiecībā uz minēto atļauju, un izmeklētās lietas izskatīšanas atkārtotu uzsākšanu, kuru veica jaunais Eiropas Ombuds, kā arī tā nodomu publiskot prasītāja personas datus, kas viņu padara tieši un netieši identificējamu.

               2.

               Anonīma datu iegūšana neļauj nodrošināt izsekojamību, kas ir vajadzīga, lai noteiktu Eiropas Ombuda veiktās datu apstrādes likumību, ņemot vērā, ka tie ir tikuši iegūti anonīmi un apstrādāti nelikumīgi.

               3.

               Datu apstrāde, kas ir šīs tiesvedības priekšmets, kā uzskata prasītājs, ir jāatzīst par pārmērīgu, neatbilstošu un nepiemērotu mērķim, kādam tie ir tikuši savākti, kaut arī anonīmā formā. Noslēgtais līgums attiecas tikai un vienīgi uz prasītāja un privātuzņēmuma attiecībām pēc tam, kad viņš bija beidzis pildīt Komisijas locekļa pienākumus, un šī līguma priekšmets nav saistīts ar Komisijā pildītajiem pienākumiem.

               4.

               Nav jaunas informācijas vai datu, kas pamato to prasītāja personas datu apstrādi un publiskošanu, kas turklāt tika uzskatīti par konfidenciāliem pirmajā izmeklēšanā, kuru bija veicis iepriekšējais Ombuds. Izmaiņām attiecīgo datu konfidencialitātē nav nekāda juridiska pamata, ne arī Eiropas Ombuds to kādā brīdī ir pamatojis.

               5.

               Attiecīgo personas datu publiskošana nekādā veidā nesekmē labāku izmeklēšanu, jo Eiropas Ombuds var izmeklēt atļauju, kas prasītājam ir izsniegta privātu darbību veikšanai, neizmantojot datus par viņa privāto dzīvi un vēl jo vairāk tos nepubliskojot.


title: Lieta C-299/13: Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums ( Grondwettelijk Hof (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Isabelle Gielen / Ministerraad Nodokļi — Direktīva 2008/7/EK — 5. panta 2. punkts un 6. pants — Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai — Nodoklis uzrādītāja vērtspapīru konversijai vārda vērtspapīros vai dematerializētos vērstpapīros

text:
               8.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 439/6

         Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums (Grondwettelijk Hof (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Isabelle Gielen/Ministerraad

   (Lieta C-299/13) (1)

   (Nodokļi - Direktīva 2008/7/EK - 5. panta 2. punkts un 6. pants - Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai - Nodoklis uzrādītāja vērtspapīru konversijai vārda vērtspapīros vai dematerializētos vērstpapīros)
   (2014/C 439/08)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Grondwettelijk Hof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Isabelle Gielen

      Atbildētāja: Ministerraad

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2008. gada 12. februāra Direktīvas 2008/7/EK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, 5. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā nav atļauts iekasēt nodokli par uzrādītāja vērtspapīru konversiju vārda vērtspapīros vai dematerializētos vērstpapīros, par kādu ir pamatlieta. Šāds nodoklis nevar tikt pamatots ar šīs direktīvas 6. pantu.

      (1)  OV C 226, 3.8.2013.


title: Lieta C-415/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 14. maija spriedumu lietā T-19/12 Fabryka Łożysk Tocznych - Kraśnik /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) — Impexmetal 2013. gada 22. jūlijā iesniedza Fabrykę Łożysk Tocznych - Kraśnik S . A .

text:
               21.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/16

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 14. maija spriedumu lietā T-19/12 Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) — Impexmetal2013. gada 22. jūlijā iesniedza Fabrykę Łożysk Tocznych-Kraśnik S. A.
   (Lieta C-415/13 P)
   2013/C 274/28
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S. A. (pārstāvis — P. Borowski, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Impexmetal S. A.

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Vispārējās tiesas spriedumu, pilnībā apmierināt 2012. gada 9. janvāra prasību un attiecīgi atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 27. oktobra lēmumu;

               —

               ja gadījumā šis prasījums netiktu apmierināts, pilnībā atcelt Vispārējās tiesas spriedumu un nodot šo lietu Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai;

               —

               piespriest pārējiem lietas dalībniekiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas sūdzības iesniedzējai Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju padomē un Iebildumu nodaļā, kā arī tiesvedībā Vispārējā tiesā radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet Vispārējai tiesai Regulas Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu, jo tā šo apakšpunktu esot piemērojusi situācijai, kas neietilpst šīs normas piemērošanas jomā.
   Šī norma esot nepareizi piemērota tāpēc, ka Vispārējā tiesa esot kļūdaini konstatējusi, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīme ir līdzīga personas, kas iestājusies lietā, preču zīmei un tādēļ sabiedrībai ir sajaukšanas iespēja. Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā, ka:

               —

               starp precēm “mašīnu un darbmašīnu” veidolā, kas tiek identificētas ar apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīmi, un precēm “lodīšu gultņu” veidolā, kas tiek identificētas ar personas, kas iestājusies lietā, preču zīmi, ir ievērojamas atšķirības un vēl jo mazāk tām ir papildinošs raksturs;

               —

               apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīmei un personas, kas iestājusies lietā, preču zīmei vizuālajā aspektā ir ievērojamas atšķirības;

               —

               apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīme ietver vārdisku elementu, ko veido lietvārds “Kraśnik”, kam vizuālajā, fonētiskajā un konceptuālajā ziņā ir ievērojama ietekme uz konfliktējošo preču zīmju atšķirībām;

               —

               apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīmei un personas, kas iestājusies lietā, preču zīmei fonētiskajā ziņā ir ievērojamas atšķirības;

               —

               apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīme ir tās firmas nosaukuma sastāvdaļa un šis nosaukums ir ticis izmantots ilgi pirms reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas dienas;

               —

               šī preču zīme ir vēsturiski pamatots nosaukums apelācijas sūdzības iesniedzējas identificēšanai;

               —

               minētās preču zīmes ilgu laiku bez konfliktiem ir līdzās pastāvējušas tirgū;

               —

               konfliktējošo preču zīmju līdzība neattaisno apgalvojumu, ka tā var būt sajaukšanas iespējas cēlonis.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (kodificētā versija) (OV L 78, 1. lpp.)


title: Lieta T-711/14: Prasība, kas celta 2014. gada 7. oktobrī  – Arcofin  u.c./Komisija

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/63

         Prasība, kas celta 2014. gada 7. oktobrī – Arcofin u.c./Komisija
   (Lieta T-711/14)
   2014/C 409/85
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Arcofin SCRL (Schaerbeek, Beļģija), Arcopar SCRL (Schaerbeek) un Arcoplus (Schaerbeek) (pārstāvji – R. B. Martens, A. Verlinden, un C. Maczkovics, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               galvenokārt, pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               pakārtoti, pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to atbalsta pasākums ir atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu, Beļģijai noteikts atgūt atbalstu un neveikt nekādus garantijas maksājumus prasītāju biedriem, kuri ir fiziskas personas;

               —

               pakārtoti tam, atcelt apstrīdētā lēmuma 2., 3. un 4. pantu, ciktāl šajos pantos Beļģijai ir noteikts atgūt atbalstu un neveikt nekādus garantijas maksājumus prasītāju biedriem, kuri ir fiziskas personas;

               —

               katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāji lūdz atcelt Komisijas 2014. gada 3. jūlija Lēmumu 2014/686/ES par valsts atbalstu SA.33927 (2012/C) (ex 2011/NN), ko īstenojusi Beļģija – Garantiju shēma, ar ko aizsargā finanšu kooperatīvu biedru, kuri ir fiziskas personas, pajas [izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 1021, galīgā redakcija] (OV L 284, 53. lpp.).
   Savas prasības pamatojumam prasītāji izvirza piecus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats attiecas uz LESD 107. panta 1. punkta, 108. panta un 296. panta otrās daļas, Regulas (EK) Nr. 659/1999 (1), 14. panta, principa par tiesību aktu pamatošanu, un procesuālo noteikumu, kas reglamentē pierādīšanas pienākumu un pierādījumu sniegšanu, pārkāpumu, ciktāl Komisija kļūdaini un bez pamatojuma esot konstatējusi, ka prasītāji bija vienīgie patiesie atbalsta saņēmēji.

               2.

               Otrais pamats attiecas uz LESD 107. panta 1. punkta un 296. panta otrās daļas, kā arī principa par tiesību aktu pamatošanu pārkāpumu un kļūdu faktu vērtējumā, ciktāl Komisija kļūdaini un bez pamatojuma esot konstatējusi, ka garantiju shēma varētu izkropļot konkurenci ar citiem kooperatīviem un ieguldījumu produktu piegādātājiem, kā arī ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.

               3.

               Trešais pamats, kas izvirzīts pakārtoti, attiecas uz LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkta un 108. panta 2. punkta pārkāpumu, kā arī acīmredzamu kļūdu vērtējumā, ciktāl Komisija esot kļūdaini nolēmusi, ka garantiju shēma nebija saderīga ar iekšējo tirgu.
               Prasītāji apgalvo, ka, ja tas būtu valsts atbalsts, tas būtu jāatzīst par saderīgu ar iekšējo tirgu kā atbalsts, kas ir paredzēts nopietnu traucējumu novēršanai Beļģijas tautsaimniecībā LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkta izpratnē.

               4.

               Ceturtais pamats, kas izvirzīts pakārtoti trešajam pamatam, attiecas uz LESD 108. panta 2. punkta, Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punkta, un tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu, ciktāl tiesiskajai paļāvībai, kas prasītājiem varēja rasties attiecībā uz pasākuma likumību, esot pretrunā tas, ka Komisija pieprasa atbalsta atgūšanu.

               5.

               Piektais pamats, kas izvirzīts pakārtoti ceturtajam pamatam, attiecas uz LESD 107. un 108. panta, kā arī Regulas (EK) Nr. 659/1999 pārkāpumu, pilnvaru pārsniegšanu, vai, vismaz samērīguma principa pārkāpumu, ciktāl ar lēmumu, ar kuru Komisija pieprasīja dalībvalstij pieņemt īpašu pasākumu, lai atceltu atbalstu, proti, šajā lietā neveikt nevienu maksājumu prasītāju biedriem, kuri ir fiziskas personas, esot acīmredzami pārsniegtas Komisijas pilnvaras, vai vismaz tas esot acīmredzami nesamērīgs.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta C-466/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 13. februāra spriedums ( Svea hovrätt (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nils Svensson, Sten Sjögren, Madelaine Sahlman, Pia Gadd/Retriever Sverige AB (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesību aktu tuvināšana — Autortiesības un blakustiesības — Direktīva 2001/29/EK — Informācijas sabiedrība — Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana informācijas sabiedrībā — 3. panta 1. punkts — Izziņošana sabiedrībai — Jēdziens — Interneta saites ( “saite, uz kuras var uzklikšķināt” ), kas sniedz pieeju aizsargātiem darbiem)

text:
               29.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/12

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 13. februāra spriedums (Svea hovrätt (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nils Svensson, Sten Sjögren, Madelaine Sahlman, Pia Gadd/Retriever Sverige AB

   (Lieta C-466/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Autortiesības un blakustiesības - Direktīva 2001/29/EK - Informācijas sabiedrība - Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana informācijas sabiedrībā - 3. panta 1. punkts - Izziņošana sabiedrībai - Jēdziens - Interneta saites (“saite, uz kuras var uzklikšķināt”), kas sniedz pieeju aizsargātiem darbiem)
   2014/C 93/18
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Svea hovrätt

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Nils Svensson, Sten Sjögren, Madelaine Sahlman, Pia Gadd

      Atbildētāja: Retriever Sverige AB

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Svea Hovrätt — Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.) 3. panta 1. punkta interpretācija — Tīmekļa vietne meklēšanai un apskatei, kurā tās abonentiem pret atlīdzību piedāvāts pakalpojums piekļūt aizsargātiem darbiem — Personas, kas nav darba autors vai tā tiesību pārņēmējs, piedāvāta saite uz tīmekļa vietni, kurā var piekļūt darbam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā pantā paredzētā izziņošana sabiedrībai nav interneta vietnē veikta saišu, uz kurām var uzklikšķināt, ievietošana, kuras aizved pie darbiem, kas ir brīvi pieejami citā interneta vietnē;

               2)

               Direktīvas 2001/29 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to nepieļauj, ka dalībvalsts var paredzēt plašāku autortiesību īpašnieku aizsardzību, nosakot, ka izziņošanas sabiedrībai jēdziens ietver darbības, kas pārsniedz minētajā tiesību normā paredzēto.

      (1)  OV C 379, 8.12.2012.


title: Lieta C-161/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 9. aprīlī iesniedza Conseil d'État (Beļģija) – Abdelhafid Bensada Benallal/État belge

text:
               8.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 9. aprīlī iesniedza Conseil d'État (Beļģija) – Abdelhafid Bensada Benallal/État belge

   (Lieta C-161/15)
   (2015/C 190/07)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Abdelhafid Bensada Benallal

      Atbildētāja: État belge

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Savienības tiesību vispārējam principam, atbilstoši kuram ir jāievēro tiesības uz aizstāvību, tostarp personas tiesības tikt uzklausītai valsts iestādē, pirms šī iestāde pieņem jebkādu lēmumu, kas var nelabvēlīgi skart attiecīgās personas intereses, piemēram, lēmumu, ar kuru tiek anulēta personas uzturēšanās atļauja, Eiropas Savienības tiesību sistēmā ir salīdzināma loma tai, kas ir Beļģijas imperatīvajām tiesību normām valsts tiesībās, un vai atbilstoši līdzvērtības principam pamats par Eiropas Savienības tiesību vispārēja tiesību uz aizstāvību ievērošanas principa pārkāpumu pirmo reizi drīkst tikt izvirzīts Conseil d'État, kas izskata kasācijas sūdzību, kā tas ir atļauts valsts tiesībās attiecībā uz absolūtajiem pamatiem?


title: Tiesas rīkojums (ceturtā palāta)  2005. gada 13. decembrī  lietā C-177/05 (Juzgado de lo Social Único de Algeciras lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) María Cristina Guerrero Pecino pret Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Prejudiciāls nolēmums — Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Sociālā politika — Darba ņēmēju aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā — Direktīva 80/987/EEK (kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/74/EK) — Pabalsts, par kuru vienošanās panākta samierināšanas laikā — Maksājums, ko nodrošina garantiju iestāde — Maksājums, kas atkarīgs no tiesas lēmuma pieņemšanas)

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/15

      TIESAS RĪKOJUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 13. decembrī
   lietā C-177/05 (Juzgado de lo Social Único de Algeciras lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) María Cristina Guerrero Pecino pret Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (1)

   (Prejudiciāls nolēmums - Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Sociālā politika - Darba ņēmēju aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā - Direktīva 80/987/EEK (kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/74/EK) - Pabalsts, par kuru vienošanās panākta samierināšanas laikā - Maksājums, ko nodrošina garantiju iestāde - Maksājums, kas atkarīgs no tiesas lēmuma pieņemšanas)
   (2006/C 60/31)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Lietā C-177/05 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Spānija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2005. gada 30. martā un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 20. aprīlī, tiesvedībā María Cristina Guerrero Pecino pret Fondo de Garantía Salarial (Fogasa), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Schiemann, tiesneši N. Colneric (referente) un E. Juhász, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretārs R. Grass, 2005. gada 13. decembrī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Tā kā saskaņā ar attiecīgo valsts tiesisko regulējumu pabalsti par nelikumīgu atlaišanu, kas atzīti ar tiesas nolēmumu vai administratīvu lēmumu, saskaņā ar valsts tiesībām ir jāuzskata par zaudējumu atlīdzību par darba tiesisko attiecību izbeigšanu, uz kuru attiecas 3. panta 1. punkts Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīvā 80/987/EEK par dalībvalstu normatīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā, ar grozījumiem, kas ir izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/74/EK, arī tāda paša veida pabalsti, kas noteikti tiesas samierināšanas procedūras laikā, par kuru ir runa pamata prāvā, ir jāuzskata par zaudējumu atlīdzību šīs normas nozīmē. Valsts tiesnesis nedrīkst piemērot valsts tiesisko regulējumu, kas ir pretrunā ar vienlīdzības principu, neiekļaujot minētos pabalstus “zaudējumu atlīdzības” jēdzienā minētā tiesiskā regulējuma nozīmē.

      (1)  OV C 155, 25.6.2005.


title: Lieta F-115/05: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 16. janvāra spriedums — Vienne u.c. pret Parlamentu (Ierēdņi — Administrācijas pienākums sniegt palīdzību — Atteikums — Beļģijā iegūto pensijas tiesību pārcelšana)

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/46

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 16. janvāra spriedums — Vienne u.c. pret Parlamentu
   (Lieta F-115/05) (1)

   (Ierēdņi - Administrācijas pienākums sniegt palīdzību - Atteikums - Beļģijā iegūto pensijas tiesību pārcelšana)
   (2007/C 42/80)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Philippe Vienne, Bascharage (Luksemburga), un citi (pārstāvji — G. Bouneou un F. Frabetti, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — sākotnēji M. Mustapha-Pacha un A. Bencomo-Weber, vēlāk J. De Wachter, M. Mustapha-Pacha un K. Zejdova, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība, pirmkārt, atcelt Parlamenta lēmumu noraidīt prasītāju lūgumus sniegt palīdzību saistībā ar viņu Beļģijā iegūto tiesību uz pensiju pārcelšanu un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 22, 28.1.2006., 24. lpp. (Lieta vispirms bija reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar numuru T-427/05, bet ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu tika nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai).


title: Lieta C-373/08: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 11. februāra spriedums ( Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hoesch Metals and Alloys GmbH/Hauptzollamt Aachen (Kopienas Muitas kodekss — 24. pants — Preču nepreferenciāla izcelsme — Izcelsmi nosakoša pārstrāde vai apstrāde — Ķīnas izcelsmes silīcija bloki — Bloku sadalīšana, sasmalcināšana un attīrīšana, kā arī granulu sijāšana, šķirošana pēc izmēra un iesaiņošana Indijā — Dempings — Regulas (EK) Nr. 398/2004 spēkā esamība)

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/2

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 11. februāra spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hoesch Metals and Alloys GmbH/Hauptzollamt Aachen

   (Lieta C-373/08) (1)

   (Kopienas Muitas kodekss - 24. pants - Preču nepreferenciāla izcelsme - Izcelsmi nosakoša pārstrāde vai apstrāde - Ķīnas izcelsmes silīcija bloki - Bloku sadalīšana, sasmalcināšana un attīrīšana, kā arī granulu sijāšana, šķirošana pēc izmēra un iesaiņošana Indijā - Dempings - Regulas (EK) Nr. 398/2004 spēkā esamība)
   2010/C 80/03
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Hoesch Metals and Alloys GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Aachen

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Düsseldorf — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.) 24. panta interpretācija — Padomes 2004. gada 2. marta Regulas (EK) Nr. 398/2004, ar ko piemēro galīgu antidempinga maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes silīcija importu (OV L 66, 15. lpp.), spēkā esamība — Preces izcelsmi nosakošas “būtiskas pārstrādes vai pārstrādes” jēdziens — Ķīnas izcelsmes silīcija metāla bloku attīrīšana un sasmalcināšana, kā arī šādi iegūto silīcija granulu šķirošana, sadalīšana un iesaiņošana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tāda silīcija bloku sadalīšana, sasmalcināšana un attīrīšana, kā arī sasmalcināšanas ceļā iegūto silīcija granulu tālāka sijāšana, šķirošana un iesaiņošana kā pamata prāvā veiktās nav izcelsmi nosakoša pārstrāde vai apstrāde Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 24. panta izpratnē;

               2)

               otrā iesniedzējtiesas uzdotā jautājuma izvērtējumā nav konstatēts neviens tāds apstāklis, kas varētu ietekmēt Padomes 2004. gada 2. marta Regulas (EK) Nr. 398/2004, ar ko piemēro galīgu antidempinga maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes silīcija importu, spēkā esamību.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: Lieta C-415/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 20. augustā iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) — Galina Meister/Speech Design Carrier Systems GmbH

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 20. augustā iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) — Galina Meister/Speech Design Carrier Systems GmbH

   (Lieta C-415/10)
   ()
   2010/C 301/14
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesarbeitsgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Galina Meister

      Atbildētāja: Speech Design Carrier Systems GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvas 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija) (1), 19. panta 1. punkts un Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības (2), 8. panta 1. punkts un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (3), 10. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka darba ņēmējam, kurš norāda uz savu atbilstību darba devēja izsludināta vakantā amata priekšnoteikumiem, tad, ja viņš netiek ievērots, ir jāpiešķir tiesības pieprasīt no darba devēja informāciju par to, vai tas ir pieņēmis darbā citu pretendentu, un, ja ir pieņēmis, pamatojoties uz kādiem kritērijiem šī pieņemšana darbā ir notikusi?

               2)

               Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:
               Vai apstāklis, ka darba devējs nav sniedzis pieprasīto informāciju, ir fakts, kas ļauj prezumēt darba ņēmēja apgalvotās diskriminācijas pastāvēšanu?

      (1)  OV L 204, 23. lpp.

      (2)  OV L 180, 22. lpp.

      (3)  OV L 303, 16. lpp.


title: Lieta T-647/14: Prasība, kas celta 2014. gada 2. septembrī  – Infusion Brands /ITSB ( “DUALSAW” )

text:
               27.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 380/19

         Prasība, kas celta 2014. gada 2. septembrī – Infusion Brands/ITSB (“DUALSAW”)
   (Lieta T-647/14)
   2014/C 380/26
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Infusion Brands, Inc. (Myer Lake Circle Clearwater, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – K. Piepenbrink, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 1. jūlija lēmumu lietā R 397/2014–4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme baltā, melnā un zaļā krāsā, kas ietver vārdisku elementu “DUALSAW”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 7., 8. un 35. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 2 0 27  561

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt daļēji

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta pārkāpums


title: Lieta C-394/09: Prasība, kas celta 2009. gada 6. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/31

         Prasība, kas celta 2009. gada 6. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-394/09)
   2009/C 282/54
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro, B. McArdle)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai attiecībā uz Gibraltāru transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 6. jūlija Direktīvu 2005/33/EK (1), ar ko groza Direktīvu 1999/32/EK attiecībā uz sēra saturu flotes degvielā, un, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu Direktīvā paredzētos “ar floti saistītos” elementus attiecībā uz Lielbritāniju, Velsu, Ziemeļīriju un Skotiju, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 2. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas transponēšanas termiņš beidzās 2006. gada 11. augustā.

      (1)  OV L 191, 59. lpp.


title: Lieta T-371/09: Prasība, kas celta 2009. gada 24. septembrī — Retractable Technologies /ITSB — Abbott Laboratories ( RT )

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/55

         Prasība, kas celta 2009. gada 24. septembrī — Retractable Technologies/ITSB — Abbott Laboratories (“RT”)
   (Lieta T-371/09)
   2009/C 282/103
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Retractable Technologies, Inc., Little Elm, Texas (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāve — K. Dröge, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece:
      Abbott Laboratories, Abbott Park IL (Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 24. jūlija lēmumu lietā R 1234/2008-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “RT” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 129 037)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece:
      Abbott Laboratories

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiska preču zīme “RTH” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāvot divu konfliktējošo apzīmējumu sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV, L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-473/07 P: Pirmās instances tiesas 2009. gada 2. aprīļa spriedums — Komisija/Berrisford (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — 2005. gada paaugstināšana amatā — Civildienesta noteikumu 45. pants — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Pienākums ņemt vērā attiecīgā ierēdņa kā paaugstināšanai amatā izvirzīta, bet nepaaugstināta ierēdņa statusu)

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/13

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 2. aprīļa spriedums — Komisija/Berrisford
   (lieta T-473/07 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - 2005. gada paaugstināšana amatā - Civildienesta noteikumu 45. pants - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums - Pienākums ņemt vērā attiecīgā ierēdņa kā “paaugstināšanai amatā izvirzīta, bet nepaaugstināta ierēdņa” statusu)
   2009/C 129/22
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – D. Martin un K. Herrmann)

      Pretējā puse procesā: Michael Berrisford, Brisele (Beļģija) (pārstāvis – É. Boigelot, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2007. gada 10. oktobra spriedumu lietā F-107/06 Berrisford/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), lai panāktu šī sprieduma atcelšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Michael Berrisford tiesāšanās izdevumus, kas viņam radušies šajā tiesvedībā.

      (1)  OV C 64, 8.3.2008.


title: Tiesas Spriedums (pirmā palāta)  2005. gada 10. novembrī  lietā C-432/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. un 30. pants — Direktīva 89/106/EEK — Lēmums 3052/95/EK — Valsts atbilstības noteikšanas procedūra — Citās dalībvalstīs izdotu atbilstības sertifikātu neatzīšana — Būvizstrādājumi)

text:
               14.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 10/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 10. novembrī
   lietā C-432/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 28. un 30. pants - Direktīva 89/106/EEK - Lēmums 3052/95/EK - Valsts atbilstības noteikšanas procedūra - Citās dalībvalstīs izdotu atbilstības sertifikātu neatzīšana - Būvizstrādājumi)
   (2006/C 10/03)
   tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietā C-432/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 10. oktobrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — A. Kaeiross [A. Caeiros]) pret Portugāles Republiku (pārstāvis — L. Fernandešs [L. Fernandes], kam palīdz N. Ruiss [N. Ruiz], advogado), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Janns [P. Jann], tiesneši K. Šīmans [K. Schiemann], N. Kolnerika [N. Colneric], K. Lēnartss [K. Lenaerts] (referents) un E. Juhāss [E. Juhász], ģenerāladvokāts L. A. Hēlhuds [L. A. Geelhoed], sekretāre M. Ferreira [M. Ferreira], galvenā administratore, 2005. gada 10. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               saskaņā ar 17. pantu Vispārējos pilsētbūvniecības noteikumos, kas pieņemti ar 1951. gada 7. augusta Likumu Nr. 38/382, neatzīstot atbilstības pārbaudes procedūrā citā dalībvalstī izdotus no citām dalībvalstīm importētu polietilēna cauruļu atbilstības sertifikātus un par šādu pasākumu neinformējot Eiropas Kopienu Komisiju, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. un 30. pants, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 13. decembra Lēmuma Nr. 3052/95/EK, ar ko nosaka informācijas apmaiņas procedūru par valsts pasākumiem, atkāpjoties no preču brīvas aprites principa Kopienā, 1. pants un 4. panta 2. punkts;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 304, 13.12.2003.


title: Lieta F-89/08: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 24. februāra spriedums — P /Parlaments (Civildienests — Pagaidu darbinieki — Eiropas Parlaments — Atlaišana — Paļāvības zaudēšana)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/57

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 24. februāra spriedums — P/Parlaments
   (Lieta F-89/08) (1)

   (Civildienests - Pagaidu darbinieki - Eiropas Parlaments - Atlaišana - Paļāvības zaudēšana)
   2010/C 234/103
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: P (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — E. Boigelot, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — S. Seyr, A. Lukošiūtė un R. Ignătescu)

      Priekšmets

   Pirmkārt, Parlamenta lēmuma par prasītājas atlaišanu no darba, brīdinot trīs mēnešus iepriekš, atcelšana un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 44, 21.02.2009., 74. lpp.


title: Lieta T-42/02: Pirmās instances tiesas  2006. gada 31. maija  rīkojums —  Banca Monte dei Paschi di Siena  pret Komisiju

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/40

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 31. maija rīkojums — Banca Monte dei Paschi di Siena pret Komisiju
   (Lieta T-42/02) (1)

   (2006/C 178/71)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Ceturtās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 109, 04.05.2002.


title: Apvienotās lietas C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 un no C-391/14 līdz C-393/14: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 28. aprīļa spriedums (Landesverwaltungsgericht Niederösterreich, Raad van State, Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Austrija, Nīderlande, Itālija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Borealis Polyolefine GmbH/Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-191/14), OMV Refining & Marketing GmbH/Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-192/14), DOW Benelux BV u.c./Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu (C-295/14), Esso Italiana Srl, Eni SpA, Linde Gas Italia Srl/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-389/14), Api Raffineria di Ancona SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-391/14), Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-392/14), Dalmine SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-393/14) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sistēma siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Eiropas Savienībā — Direktīva 2003/87/EK — 10.a panta 5. punkts — Kvotu sadales metode — Bezmaksas kvotu sadale — Vienotā starpnozaru korekcijas koeficienta aprēķināšanas veids — Lēmums 2011/278/ES — 15. panta 3. punkts — Lēmums 2013/448/ES — 4. pants — II pielikums — Spēkā esamība

text:
               4.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/6

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 28. aprīļa spriedums (Landesverwaltungsgericht Niederösterreich, Raad van State, Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Austrija, Nīderlande, Itālija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Borealis Polyolefine GmbH/Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-191/14), OMV Refining & Marketing GmbH/Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-192/14), DOW Benelux BV u.c./Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu (C-295/14), Esso Italiana Srl, Eni SpA, Linde Gas Italia Srl/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-389/14), Api Raffineria di Ancona SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-391/14), Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-392/14), Dalmine SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-393/14)
   (Apvienotās lietas C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 un no C-391/14 līdz C-393/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sistēma siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Eiropas Savienībā - Direktīva 2003/87/EK - 10.a panta 5. punkts - Kvotu sadales metode - Bezmaksas kvotu sadale - Vienotā starpnozaru korekcijas koeficienta aprēķināšanas veids - Lēmums 2011/278/ES - 15. panta 3. punkts - Lēmums 2013/448/ES - 4. pants - II pielikums - Spēkā esamība)
   (2016/C 243/04)
   Tiesvedības valodas – vācu, holandiešu, itāļu

      Iesniedzējtiesas

      Landesverwaltungsgericht Niederösterreich, Raad van State, Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pamatlietas puses

   (lieta C-191/14)

      Prasītāja: Borealis Polyolefine GmbH

      Atbildētājs: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft,
   (lieta C-192/14)

      Prasītāja: OMV Refining & Marketing GmbH

      Atbildētājs: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft,
   (lieta C-295/14)

      Prasītāja: DOW Benelux BV u.c.

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu,
   (lieta C-389/14)

      Prasītājas: Esso Italiana Srl, Eni SpA, Linde Gas Italia Srl

      Atbildētājas: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri,

      piedaloties: Edison SpA,
   (lieta C-391/14)

      Prasītāja: Api Raffineria di Ancona SpA

      Atbildētājas: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico,

      piedaloties: Edison SpA,
   (lieta C-392/14)

      Prasītāja: Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA

      Atbildētājas: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico,

      piedaloties: Cofely Italia SpA,
   (lieta C-393/14)

      Prasītāja: Dalmine SpA

      Atbildētājas: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico,

      piedaloties: Cofely Italia SpA, Buzzi Unicem SpA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pirmā līdz ceturtajam jautājuma pārbaudē lietās C-191/14 un C-192/14, trešā jautājuma pārbaudē lietā C-295/14 un pirmā jautājuma pārbaudē lietās C-389/14 un no C-391/14 līdz C-393/14 nav konstatēts neviens apstāklis, kas ietekmētu Komisijas 2011. gada 27. aprīļa Lēmuma 2011/278/ES, ar kuru visā Savienībā nosaka pagaidu noteikumus saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei atbilstoši 10.a pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK, 15. panta 3. punkta spēkā esamību, ciktāl ar šo 15. panta 3. punktu ir izslēgta elektroenerģijas ražotāju emisiju ņemšana vērā, lai noteiktu maksimālo ikgadējo kvotu apjomu;

               2)

               4. pants un II pielikums Komisijas 2013. gada 5. septembra Lēmumā 2013/448/ES par valstu īstenošanas pasākumiem attiecībā uz bezmaksas siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu pagaidu piešķiršanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 11. panta 3. punktu nav spēkā;

               3)

               konstatējuma par Lēmuma 2013/448 4. panta un II pielikuma spēkā neesamību iedarbība laikā ir jāierobežo, pirmkārt, tā, ka šis konstatējums rada tiesiskas sekas ne agrāk kā desmit mēnešos kopš šā sprieduma pasludināšanas dienas, lai ļautu Eiropas Komisijai noteikt vajadzīgos pasākumus, un, otrkārt, ka pasākumi, kas līdz tam noteikti, pamatojoties uz šīm par spēkā neesošām atzītajām tiesību normām, nebūtu apstrīdami.

      (1)  OV C 303, 8.9.2014.

      OV C 372, 20.10.2014.


title: lieta C-328/05 P: Apelācija, ko 2005. gada 30. augustā ierosināja SGL Carbon AG, par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2005. gada 15. jūnija spriedumu apvienotajās lietās T-71/03, T-74/03, T-87/03 un T-91/03 Tokai u.c./Eiropas Kopienu Komisija, attiecībā uz lietu T-91/03

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/7

         Apelācija, ko 2005. gada 30. augustā ierosināja SGL Carbon AG, par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2005. gada 15. jūnija spriedumu apvienotajās lietās T-71/03, T-74/03, T-87/03 un T-91/03 Tokai u.c./Eiropas Kopienu Komisija, attiecībā uz lietu T-91/03
   (lieta C-328/05 P)
   (2005/C 281/14)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 30. augustā izskatīšanai ir iesniegta SGL Carbon AG, ko pārstāv Martins Klusmans [Martin Klusmann] un Frederiks Vīmers [Frederik Wiemer], Rechtsanwälte, Freshfields Bruckhaus Deringer, Feldmühleplatz 1, D-40008 Düsseldorf (Diseldorfa), apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2005. gada 15. jūnija spriedumu apvienotajās lietās T-71/03, T-74/03, T-87/03 un T-91/03 Tokai u.c./Eiropas Kopienu Komisija, attiecībā uz lietu T-91/03.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               uzturot pirmajā instancē izvirzītās prasības, daļēji atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2005. gada 15. jūnija spriedumu apvienotajās lietās T-71/03, T-74/03, T-87/03 un T-91/03 (1), ciktāl ar to noraidīta prasība lietā T-91/03 par atbildētājas 2002. gada 17. decembra lēmumu C(2002)5083 galīgs par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu;

               —

               pakārtoti, attiecīgi samazināt apelācijas sūdzības iesniedzējai uzlikto naudas sodu 2002. gada 17. decembra lēmuma 3. pantā, kā arī procentu maksājumus attiecībā uz notiekošo tiesvedību, kā arī kavējuma procentus, kas noteikti pārsūdzētā sprieduma rezolutīvajā daļā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja pamato savu apelācijas sūdzību par minēto Pirmās instances tiesas spriedumu, apgalvojot, ka procesuālie noteikumi piemēroti kļūdaini un pārkāptas Kopienu tiesības:

               1.

               Tiek apgalvots, ka saskaņā ar non bis in idem pamatprincipu, kas vispārēji tiek piemērots dalībvalstu un Kopienu tiesībās, kā arī attiecībā uz trešām valstīm, šajā lietā vajadzēja ņemt vērā naudas sodu, kas iepriekš tika uzlikts apelācijas sūdzības iesniedzējai Amerikas Savienotajās Valstīs. Absolūts atteikums ņemt vērā ārvalstīs iepriekš noteiktās sankcijas — tādējādi pārkāpjot minēto principu un līdz ar to arī materiālā taisnīguma prasības — ir prettiesisks un nav lēmējiestādes un Pirmās instances tiesas rīcības brīvības ietvaros.

               2.

               Naudas soda pamatsummas palielinājums par 35 % par apgalvoto vienpersonisko rīcību (Ringleader-Stellung) nav pamatots, jo tas nav balstīts uz neapstrīdamiem fakti un Pirmās instances tiesas pretrunīgie secinājumi nevar būt tā pamatā. Tā kā no Komisijas sūdzības apsvērumiem nebija skaidrs, ka tā apelācijas sūdzības iesniedzēju vēlējās atzīt par vienpersonisku iniciatori, pārkāptas arī tiesības tikt uzklausītam.

               3.

               Pirmās instances tiesa, par spīti apelācijas sūdzības iesniedzējas pamatotajiem apsvērumiem un pierādījumu iesniegšanas piedāvājumiem, neizskaidroja apelācijas sūdzības iesniedzējas iebildumu, saskaņā ar kuru tās aizstāvības tiesības tika neatgriezeniski pārkāptas Komisijas lietas izmeklēšanas grupas (Case Team) locekļu neatbilstošu valodas zināšanu dēļ.

               4.

               Apelācijas sūdzības iesniedzējas sadarbība netika atbilstoši novērtēta. Tā kā apelācijas sūdzības iesniedzējas sadarbība bija vismaz tikpat nozīmīga kā citu lietas dalībnieku sadarbība, tad sakarā ar ievērojami mazāku naudas soda samazinājumu salīdzinājumā ar citiem lietas dalībniekiem apelācijas sūdzības iesniedzēja tika diskriminēta.

               5.

               Uzliktie naudas sodi ir nesamērīgi augsti, jo netika ņemta vērā apelācijas sūdzības iesniedzējas vājā produktivitāte lēmuma pieņemšanas laikā. Komisija un Pirmās instances tiesa nevar vadīties pēc pieņēmuma, ka soda noteikšanā nav jāņem vērā ekonomiskā jauda: katrai no tām ir jāpārbauda, vai attiecīgais sods ir ekonomiski izpildāms.

               6.

               Visbeidzot arī procentu likmju noteikšana bija kļūdaina: īpaši augstā tiesvedības procentu likme ir uzskatāma par sevišķu papildus sodu, kam nav nekāda tiesiska pamata.

      (1)  OV C 205, 20.08.2005.


title: Lieta T-479/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 10. oktobra spriedums – Marchiani /Parlaments Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām — Parlamentārās palīdzības piemaksa — Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/40

         Vispārējās tiesas 2014. gada 10. oktobra spriedums – Marchiani/Parlaments
   (Lieta T-479/13) (1)

   (Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām - Parlamentārās palīdzības piemaksa - Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana)
   2014/C 421/56
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jean-Charles Marchiani (Toulon, Francija) (pārstāvis – C. S. Marchiani, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – N. Lorenz un C. Karamarcos)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2013. gada 4. jūlija lēmumu atgūt no prasītāja EUR 1 07  694,72, kā arī ar to saistīto 2013. gada 5. jūlija paziņojumu par parādu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Jean-Charles Marchiani atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 336, 16.11.2013.


title: Lieta C-212/16: Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2017. gada 16. marta rīkojums (Vergabekammer Südbayern (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DUK Versorgungswerk eV, Gothaer Pensionskasse AG/BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH, piedaloties: Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder, VBG Verwaltungs-Berufsgenossenschaft

text:
               26.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/12

         Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2017. gada 16. marta rīkojums (Vergabekammer Südbayern (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DUK Versorgungswerk eV, Gothaer Pensionskasse AG/BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH, piedaloties: Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder, VBG Verwaltungs-Berufsgenossenschaft

   (Lieta C-212/16) (1)

   (2017/C 202/19)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 251, 11.7.2016.


title: Lieta T-300/12: Prasība, kas celta 2012. gada 9. jūlijā — Lidl Stiftung /ITSB — A Colmeia do Minho ( “FAIRGLOBE” )

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/16

         Prasība, kas celta 2012. gada 9. jūlijā — Lidl Stiftung/ITSB — A Colmeia do Minho (“FAIRGLOBE”)
   (Lieta T-300/12)
   2012/C 273/28
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Vācija) (pārstāvji — M. Wolter un A. Berger, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Portugāle)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 2. aprīļa lēmumu lietā R 1981/2010-2 tiktāl, ciktāl iebildumi tika apmierināti,

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, un

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt procesā ITSB radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “FAIRGLOBE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 18., 20., 24., 25., 29., 30., 31., 32. un 33. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6896261

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiskas preču zīmes “GLOBO PORTUGAL” Portugāles reģistrācija Nr. 221497 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē; grafiskas preču zīmes “GLOBO PORTUGAL” Portugāles reģistrācija Nr. 221498 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē; vārdiskas preču zīmes “GLOBO” Portugāles reģistrācija Nr. 311549 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē; vārdiskas preču zīmes “GLOBO” Portugāles reģistrācija Nr. 337398 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 2., 29. un 30. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību daļēji apmierināt un daļēji noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Padomes Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta, lasot to kopsakarā ar 42. panta 2. un 3. punktu, pārkāpums un Komisijas Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma 3. un 4. punkta pārkāpums;

               —

               Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: lieta T-116/07: Prasība, kas celta 2007. gada 17. aprīlī — Francija/Komisija

text:
               23.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 140/27

         Prasība, kas celta 2007. gada 17. aprīlī — Francija/Komisija
   (lieta T-116/07)
   (2007/C 140/48)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un S. Ramet)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu kopumā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar 1997. gada 30. jūnija lēmumu, kas ir pieņemts pēc Komisijas priekšlikuma un saskaņā ar Direktīvā 92/81/EEK (1) paredzēto procedūru, Padome atļāva dalībvalstīm konkrētām minerāleļļām, ko izmanto īpašiem nolūkiem, piemērot vai turpināt piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi vai atbrīvojumu no pastāvošā akcīzes nodokļa. Ar četriem tam sekojošiem lēmumiem Padome pagarināja šo atļauju, kuras pēdējais periods beidzās 2006. gada 31. decembrī. Francijai bija atļauts piemērot šo nodokļa samazinājumu vai atbrīvojumu dīzeļdegvielai, ko izmanto kā degvielu alumīnija ražošanā Gardanne reģionā.
   Ar 2001. gada 30. decembra vēstuli Komisija paziņoja Francijai par lēmumu uzsākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru attiecībā uz minerāleļļas, ko izmanto kā degvielu alumīnija ražošanā Gardanne reģionā, atbrīvojumu no akcīzes nodokļa (2). Pēc šīs procedūras Komisija 2005. gada 7. decembrī pieņēma Lēmumu 2006/323/EK, uzskatot, ka minerāleļļas, ko izmanto kā degvielu alumīnija ražošanā Gardannei, Shannon un Sardaigne reģionā, atbrīvojums no akcīzes nodokļa, kurus attiecīgi ieviesa Francija, Īrija un Itālija, ir valsts atbalsts EKL 87. panta 1. punkta izpratnē, kas ir daļēji nesaderīgs ar kopējo tirgu, un tādēļ tā izdeva rīkojumu atbilstošajām dalībvalstīm uzsākt minēto atbalstu atmaksāšanas procedūru (3). Ar 2006. gada 17. februārī celto prasību Francija lūdza daļēji atcelt šo lēmumu, ciktāl tas attiecas uz Francijas piešķirto atbrīvojumu no nodokļa Gardanne reģionā (4).
   Komisija nolēma veikt formālo pārbaudes procedūru jautājumā par minerāleļļas, ko izmanto alumīnija ražošanā, atbrīvojumu no akcīzes nodokļa par laika posmu no 2004. gada 1. janvāra. Pēc tam, kad dalībvalstīm un trešajām ieinteresētajām personām tika sniegta iespēja iesniegt savus apsvērumus šajā sakarā, tā pieņēma 2007. gada 7. februāra lēmumu C (2007) 286 galīgā redakcijā attiecībā uz minerāleļļu, ko izmanto kā degvielu alumīnija ražošanā Gardannei, Shannon un Sardaigne reģionā, atbrīvošanu no akcīzes nodokļa, kurus attiecīgi piemēro Francija, Īrija un Itālija (Valsts atbalsti Nr. 78-79-80/2001). Šīs prasības ietvaros runa ir par apstrīdēto lēmumu.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda divus pamatus, no kuriem pirmais ir balstīts uz valsts atbalsta jēdzienu pārkāpumu EKL 87. panta 1. punkta izpratnē. Tā norāda, ka Komisija ir pieļāvusi tiesību kļūdu, secinot, ka pastāv valsts atbalsts, lai gan visi nepieciešamie nosacījumi atbalsta klasifikācijai, kas ir noteikti Altmark
       (5) judikatūrā, nebija izpildīti. Tā turklāt apgalvo, ka Padome lēmumus par atbrīvojuma no nodokļa atļaušanu līdz 2006. gada 31. decembrim pieņēma pēc Komisijas priekšlikuma, kurai pēc prasītājas domām bija jāpārliecinās pirms šāda priekšlikuma sniegšanas, ka atļauja neradīs konkurences traucējumu. Tādēļ prasītāja apgalvo, ka Komisija nevarēja, pirmkārt, piedāvāt Padomei pieņemt lēmumu, ar ko atļauj sniegt atbrīvojumu no akcīzes nodokļa, un neiebilst pret tā pagarināšanu līdz 2006. gada 31. decembrim, un, otrkārt, atzīt, ka šis pats atbrīvojums no nodokļa ir ar kopējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts no 2004. gada 1. janvāra.
   Otrais prasītājas norādītais pamats ir balstīts uz pamatojuma neesamību, jo apstrīdētajā lēmuma nav norādīta ietekme uz atbilstošo tirgu vai uz dažādo uzņēmumu stāvokli šajā tirgū, vai konkurences apdraudējuma raksturs vai ietekme uz minēto tirdzniecību.

      (1)  Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva par akcīzes nodokļa par minerāleļļām struktūru saskaņošanu.

      (2)  Publicēts OV C 30, 02.02.2002.

      (3)  Lēmuma C [2005] 4436 galīgā redakcijā, valsts atbalsti Nr. 78-79-80/2001, OV 2006 L 119, 12. lpp.

      (4)  Lieta T-56/06, Francija/Komisija, Paziņojums publicēts 2006. gada 22. aprīļa Oficiālajā Vēstnesī, C 96, 21. lpp.

      (5)  Tiesas 2004. gada 24. jūlija spriedums lietā C-280/00 Altmark Trans, Recueil, I-7747. lpp.


title: Lieta C-239/08: Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2006/100/EK — Personu brīva pārvietošanās — Dažu direktīvu pielāgošana saistībā ar Bulgārijas Republikas un Rumānijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/10

         Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-239/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2006/100/EK - Personu brīva pārvietošanās - Dažu direktīvu pielāgošana saistībā ar Bulgārijas Republikas un Rumānijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2009/C 32/17)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — C. Huvelin)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — D. Haven)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Pasākumu, kas vajadzīgi, lai transponētu Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvu 2006/100/EK, ar ko pielāgo dažas direktīvas personu pārvietošanās brīvības jomā saistībā ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos (OV L 363, 141. lpp.), nepieņemšana vai nepaziņošana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvas 2006/100/EK, ar ko pielāgo dažas direktīvas personu pārvietošanās brīvības jomā saistībā ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos, prasības, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 2. panta paredzētos pienākumus;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 183, 19.07.2008.


title: Lieta T-703/14: Prasība, kas celta 2014. gada 2. oktobrī  – Diktyo Amyntikon Biomichanion Net /Komisija

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/30

         Prasība, kas celta 2014. gada 2. oktobrī – Diktyo Amyntikon Biomichanion Net/Komisija
   (Lieta T-703/14)
   (2014/C 448/39)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Diktyo Amyntikon Biomichanion Net (Kaisariani, Grieķija) (pārstāvis – K. Damis, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               likt veikt ekspertīzi, lai pārbaudītu konstatējumus, kas izdarīti revīzijas sabiedrības KPMG AG revīzijas ziņojumā, atsaucoties uz kuru Eiropas Komisija kļūdaini un prettiesiski ir atzinusi, ka “nav alternatīvu pierādījumu, kas apstiprinātu pieprasītos personāla izdevumus”. Attiecīgajai informācijai ir īpaša nozīme strīda atrisināšanā, ciktāl personāla izdevumi ietekmē arī visas netiešās izmaksas. Prasītāja turklāt uzsver, ka KPMG AG revīzijas ziņojumu, saistībā ar kuru sabiedrība DABNET AB ir iesniegusi rakstveida iebildumus un pārskatīšanas lūgumu, sniedzot atbilstošus pierādījumus, Eiropas Komisija ir apstiprinājusi, nenorādot pietiekamu pamatojumu vai nesniedzot atbildi saistībā ar pierādījumiem; un

               —

               atzīt, pirmkārt, ka ar paziņojumu par parādu Nr. 3241409008, kas prasītājai nosūtīts 2014. gada 31. jūlijā un ar ko tiek pieprasīts atmaksāt EUR 64  574,73 saistībā ar uzņēmuma līgumu FP7-SME-2007–222303 “FIREROB”, pamatojoties uz revīzijas 12-BA176–003 rezultātiem, ir pārkāptas Komisijas līgumsaistības un tas ir nepamatots, kā arī, otrkārt, ka izdevumi, ko tā ir norādījusi saistībā ar strīdīgo līgumu, ir atlīdzināmi, un tādējādi noteikt Komisijai pienākumu izdot paziņojumu par kredītu par summu EUR 64  574,73 apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats attiecas uz šķīrējklauzulu. Prasītāja norāda, pirmkārt, ka iesniegtie pierādījumi pilnībā pierāda prasītājas darbinieku nodarbināšanu līguma “FIREROB” izpildē; otrkārt, ka nevienā revīzijas ziņojuma punktā nav minēts, ka prasītājas personāls nebūtu pabeidzis darbus, kas bija jāveic saistībā ar līgumu “FIREROB”, vai ka prasītāja būtu sniegusi nepatiesu informāciju, kā arī, treškārt, ka prasītāja bija apņēmusies nodrošināt personālu – 12,2 personas/mēnesī un ka kopumā tā bija nodrošinājusi 21,92 personas/mēnesī, nelūdzot grozīt jau apstiprināto budžetu.

               2.

               Otrais pamats attiecas uz tiesību ļaunprātīgu izmantošanu. Prasītāja apgalvo, ka Komisijas lūgums atmaksāt summu EUR 64  574,73 apmērā, proti, summu, kas aptuveni atbilst pieckārtīgai prasītājas tiešajai subsīdijai (EUR 13  474,00) par darbu, kuru prasītāja paveica visefektīvākajā veidā, ir nesamērīgs un pretrunā principam par labticību līgumu izpildē.

               3.

               Trešais pamats attiecas uz tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpumu. Prasītāja norāda, ka tai nav tikušas likumīgi nodrošinātas tiesības savus likumīgos iebildumus iesniegt tieši pēc Eiropas Komisijas izvēles izraudzītam revidentam un izskaidrot revīzijas ziņojuma projekta sagatavotāja nepamatotos argumentus.

               4.

               Ceturtais pamats attiecas uz analoģijas principu. Prasītāja norāda, ka līguma “FIREROB” II pielikuma II.24. panta 1. punkts sniedz Komisijai iespēju nepieprasīt zaudējumu atlīdzības samaksu, ņemot vērā, ka prasītāja ir veikusi darbu, kurš ir ticis novērtēts diezgan pozitīvi un ar ko saskaņā ar Eiropas Komisijas Tehnisko ziņojumu tikuši sasniegti ļoti augsta līmeņa zinātniskie rezultāti.


title: Lieta C-542/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 16. oktobrī iesniedza Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Itālija) – kriminālprocess pret Angela Manzo

text:
               18.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 16. oktobrī iesniedza Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Itālija) – kriminālprocess pret Angela Manzo

   (Lieta C-542/15)
   (2016/C 016/22)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Lietas dalībniece pamatlietā

      Angela Manzo

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 49. un [56.] pants, kā arī vienlīdzīgas attieksmes un efektivitātes principi ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu azartspēļu jomā, kurā attiecībā uz koncesiju piešķiršanu ir paredzēta jauna (2012. gada 26. aprīļa Likuma Nr. 44 [10. panta 9.g punktā] reglamentēta) konkursa procedūra, kas ietver noteikumus, atbilstoši kuriem no dalības procedūrā tiek izslēgti uzņēmumi, kuri nav izpildījuši nosacījumu par ekonomisko un finanšu spēju, ciktāl šajā ziņā nav tikuši paredzēti citi kritēriji kā vien divu banku atsauksmju no divām dažādām kredītiestādēm iesniegšana?

               2)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK (1) 47. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu azartspēļu jomā, kurā attiecībā uz koncesiju piešķiršanu ir paredzēta jauna (2012. gada 26. aprīļa Likuma Nr. 44 [10. panta 9.g punktā] reglamentēta) konkursa procedūra, [kas ietver noteikumus, atbilstoši kuriem no dalības procedūrā tiek izslēgti uzņēmumi, kuri nav izpildījuši nosacījumu] par ekonomisko un finanšu spēju, ciktāl šajā ziņā nav tikusi paredzēta citu dokumentu iesniegšana vai citas iespējas atbilstoši [Savienības] tiesiskajam regulējumam?

               3)

               Vai LESD 49. un [56.] pants pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā faktiski ir ierobežota jebkāda pārrobežu darbība azartspēļu jomā, neatkarīgi no formas, kādā šī darbība tiek veikta, it īpaši (saskaņā ar spriedumā Biasci u.c., C-660/11 un C-8/12 paredzēto) gadījumā, kad attiecībā uz uzņēmuma starpniekiem, kas darbojas valsts teritorijā, var tikt veikta fiziska pārbaude sabiedriskās kārtības nodrošināšanas nolūkā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.).


title: Lieta T-52/12 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 19. septembra rīkojums — Grieķija/Komisija (Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrības (ELGA) 2008. un 2009. gadā veiktie kompensācijas maksājumi — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Fumus boni juris — Steidzamība — Interešu izsvēršana)

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/27

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 19. septembra rīkojums — Grieķija/Komisija
   (Lieta T-52/12 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrības (ELGA) 2008. un 2009. gadā veiktie kompensācijas maksājumi - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Fumus boni juris - Steidzamība - Interešu izsvēršana)
   2012/C 355/57
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — I. Chalkias un S. Papaïoannou)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Triantafyllou un S. Thomas)

      Priekšmets

   Pieteikums par Komisijas 2011. gada 7. decembra Lēmuma 2012/157/ES par kompensācijas atbalstu Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrībai (ELGA) 2008. un 2009. gadā [Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrības (ELGA) izmaksāto kompensācijas atbalstu] (OV 2012, L 78, 21. lpp.) piemērošanas apturēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apturēt Komisijas 2011. gada 7. decembra Lēmuma 2012/157/ES par kompensācijas atbalstu Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrībai (ELGA) 2008. un 2009. gadā [Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrības (ELGA) izmaksāto kompensācijas atbalstu] piemērošanu, ciktāl ar minēto lēmumu Grieķijas Republikai ir uzdots atgūt atbalsta saņēmējiem izmaksātās summas;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-371/10: Prasība, kas celta 2010. gada 7. septembrī — Amor /ITSB — Jablonex Group ( “AMORIKE” )

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/62

      Prasība, kas celta 2010. gada 7. septembrī — Amor/ITSB — Jablonex Group (“AMORIKE”)
      (Lieta T-371/10)
      ()
      (2010/C 288/112)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Amor GmbH (Obertshausen, Vācija) (pārstāvis — M. Hartmann, Rechtsanwalt)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Jablonex Group a.s. (Jablonec nad Nisou, Čehijas Republika)

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2010. gada 14. jūnija lēmumu lietā R 619/2009-2;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

         Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Jablonex Group a.s.

         Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “AMORIKE” attiecībā uz precēm, ka ietilpst 14., 25. un 26. klasē

         Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītāja

         Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: reģistrēta starptautiska vārdiska preču zīme “AMOR” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 14. klasē; Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “Amor”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 14. un 18. klasē; valsts grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “Amor”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; un valsts grafiska preču zīme oranžā krāsā, kas ietver vārdisku elementu “Amor”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 14., 18., 35. un 42. klasē

         Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

         Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

         Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm nav sajaukšanas iespējas

         (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-196/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Ryanair Limited iesniedza 2004. gada 25. maijā

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/42

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Ryanair Limited iesniedza 2004. gada 25. maijā
   (Lieta T-196/04)
   (2004/C 228/97)
   Tiesvedības valoda: angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 25. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Ryanair Limited, Dublinā (Īrija), kuru pārstāv D. Gleeson un A.Collins (Barristers) un Dr. V. Power (Solicitor).
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt 2004. gada 12. februāra lēmumu par Wallon reģiona un Briseles South Charleroi Airport aviosabiedrībai Ryanair piešķirtajām priekšrocībām laikā, kad tā uzsāka darbību Charleroi lidostā;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs ir aviosabiedrība, kas specializējas lidojumu veikšanā par zemām cenām. Kad prasītājs uzsāka darbību Briseles South Charleroi lidostas bāzē, Beļģijas Wallon reģions prasītāja interesēs īstenoja vairākus atbalsta pasākumus. Ar apstrīdēto lēmumu Komisija konstatēja, ka daļa no šiem pasākumiem, proti, lidostu nolaišanās nodevas samazināšana un atlaides lidmašīnu apkopes pakalpojumiem, bija ar kopējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts EK līguma 87. panta izpratnē. Vairāki citi lidostas īstenotie prasītāja atbalsta pasākumi ar to pašu lēmumu tika atzīti par saderīgiem ar kopējo tirgu, ievērojot noteiktus nosacījumus.
   Prasītājs savu prasījumu atcelt minēto lēmumu pamato, norādot, ka ir pārkāpts EK līguma 253. pantā noteiktais pienākums norādīt pamatojumu. Prasītājs, it īpaši, norāda, ka apstrīdētajā lēmumā nav minēti iemesli, kāpēc Wallon reģions un lidosta tiek uzskatīti par atsevišķām juridiskām personām, lai gan reģions ir lidostas īpašnieks un pārvaldītājs. Turklāt prasītājs norāda, ka nav norādīts nekāds pamatojums tam, kāpēc reģions tiek uztverts tikai kā likumdevējs un regulators, bet nevis kā lidostas īpašnieks; kā arī Komisija nav izvērtējusi pierādījumus par citu lidostu darbību un nav pareizi novērtējusi lidostas biznesa plānu.
   Prasītājs arī uzskata, ka ir nepareizi piemērots EK līguma 87. pants sakarā ar to, ka nav konstatēta visu šī panta pirmajā punktā minēto elementu esamība; objektīvi vērtējot, minētā vienošanās nav valsts atbalsts; Komisija situāciju nav izvērtējusi no abu pušu, labuma devēja un saņēmēja, viedokļa.


title: Lieta C-331/12: Prasība, kas celta 2012. gada 9. jūlijā — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/24

         Prasība, kas celta 2012. gada 9. jūlijā — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-331/12)
   2012/C 287/44
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Hetsch, L. Nicolae un J. Hottiaux)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/136/EK, ar ko groza Direktīvu 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem, Direktīvu 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē un Regulu (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā (1), vai katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Polijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 4. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               noteikt Polijas Republikai atbilstoši LESD 260. panta 3. punktam sodanaudu par pienākuma paziņot par pasākumiem, kas veikti Direktīvas 2009/136/EK transponēšanai, neizpildīšanu EUR 56 095,2 dienā no dienas, kas pasludināts spriedums šajā lietā;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2011. gada 25. maijā.

      (1)  OV L 337, 11. lpp.


title: Lieta T-318/17: Prasība, kas celta 2017. gada 19. maijā – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 231/51

         Prasība, kas celta 2017. gada 19. maijā – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale

   (Lieta T-318/17)
   (2017/C 231/66)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (pārstāvji – B. Mastantuono, pārstāvis, un M. Velardo, advokāts)

      Atbildētāja: Revoind Industriale Srl (Oricola, Itālija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai izmaksāt CSJU summu EUR 359 913,75 apmērā saistībā ar Dotācijas Nolīgumu ar kopuzņēmuma partneriem Nr. 325940 “EULOSAM – Bāzes zema ātruma, zema paātrinājuma vēja tuneļa modeļa projektēšana un ražošana”, tai pieskaitot summu EUR 2 105,25 apmērā kā nokavējuma procentus ar 3,5 % likmi par laikposmu no 2017. gada 31. janvāra līdz 2017. gada 1. aprīlim;

               —

               piespriest atbildētajai maksāt EUR 34,51 dienā kā procentus, sākot no 2017. gada 2. aprīļa līdz dienai, kurā parāds tiks pilnībā atmaksāts; un

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza šādu pamatu.
   Prasītājs apgalvo, ka atbildētāja ir pārkāpusi savas līgumiskās saistības, neīstenojot projektu EULOSAM un nesniedzot CSJU atbilstošos pārskata ziņojumus un rezultātus saskaņā ar Dotācijas Nolīguma II pielikuma II.2 pantu.
   Turklāt atbildētāja nav izpildījusi I Pielikumā identificētos veicamos darbus, šādi neizpildot Dotācijas Nolīguma II pielikuma II.3 panta a), e) un h) punktā paredzētos pienākumus.
   Līdz ar to konsorcijs izbeidza Dotācijas Nolīgumu un izdeva paziņojumu par parādu attiecībā uz priekšfinansējumu EUR 359 913,75 apmērā, ko koordinators jau bija izmaksājis atbildētajai atbilstoši Dotācijas Nolīguma noteikumiem. Patiesībā priekšfinansējums paliek prasītāja īpašumā līdz galīgajam maksājumam.
   Fakti saistību pamatā attiecībā uz Revoind Industriale S.r.l. kā Dotāciju Nolīguma saņēmēju šajā lietā lielā mērā netiek apstrīdēti un atbildētājas iebildumi ir vispārīgi, nepilnīgi un tajos nav sniegti nekādi attaisnojoši pierādījumi, un līdz ar to tie ir pilnībā nepamatoti.
   Līdz ar to prasītājam ir tiesības uz atlīdzību un atbildētajai kā priekšfinansējumu izmaksātās summas atmaksu, tai pieskaitot nokavējuma procentus.


title: Lieta C-336/04: Tiesas (piektā palāta) rīkojums 2006. gada 14. septembrī ( Commissione Tributaria Provinciale di Pordenone (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Banca Popolare FriulAdria SpA pret Agenzia delle Entrate, Ufficio Pordenone (Valsts atbalsts — Lēmums 2002/581/EK — Bankām piešķirtās finanšu priekšrocības — Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Prejudiciāls jautājums, kas ir identisks jautājumam, par ko Tiesa jau ir lēmusi)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/22

         Tiesas (piektā palāta) rīkojums 2006. gada 14. septembrī (Commissione Tributaria Provinciale di Pordenone (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Banca Popolare FriulAdria SpA pret Agenzia delle Entrate, Ufficio Pordenone

   (Lieta C-336/04) (1)

   (Valsts atbalsts - Lēmums 2002/581/EK - Bankām piešķirtās finanšu priekšrocības - Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Prejudiciāls jautājums, kas ir identisks jautājumam, par ko Tiesa jau ir lēmusi)
   (2006/C 326/43)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Commissione Tributaria Provinciale di Pordenone
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Banca Popolare FriulAdria SpA

      Atbildētāja: Agenzia delle Entrate, Ufficio Pordenone

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Commissione Tributaria Provinciale di Pordenone — Komisijas 2001. gada 11. decembra Lēmuma 2002/581/EK par valsts atbalsta shēmu, ko Itālija ir sniegusi bankām [paziņots ar Nr. C(2001) 3955] (OV L 184, 27. lpp.), spēkā esamība
   Rezolutīvā daļa

               1)

               uzdoto jautājumu pārbaude neatklāj faktus, kas varētu ietekmēt Komisijas 2001. gada 11. decembra Lēmuma 2002/581/EK par valsts atbalsta shēmu, ko Itālija ir sniegusi bankām, spēkā esamību;

               2)

               EKL 87. un turpmākie panti, 14. pants Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai, kā arī tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, tiesiskās drošības princips un samērīguma princips nevar iestāties pret valsts pasākumu, ar kuru nosaka atbalsta atgūšanu, izpildot Komisijas lēmumu, ar kuru šis atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un no kura pārbaudes, ņemot vērā šos pašus noteikumus un vispārējos principus, neizriet fakti, kas varētu ietekmēt spēkā esamību.

      (1)  OV C 251, 09.10.2004.