title: Lieta C-346/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2016. gada 28. septembra spriedumu lietā T-309/10 RENV Christoph Klein/Eiropas Komisija 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Christoph Klein

text:
               11.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/15

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2016. gada 28. septembra spriedumu lietā T-309/10 RENV Christoph Klein/Eiropas Komisija 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Christoph Klein

   (Lieta C-346/17 P)
   (2017/C 300/19)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Christoph Klein (pārstāvis – H.-J. Ahlt, advokāts)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               1.

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 28. septembra spriedumu lietā T-309/10 RENV;

               2.

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam EUR 1 562 662,30 un procentus 8 % apmērā virs attiecīgi spēkā esošās bāzes procentu likmes no sprieduma pasludināšanas;

               3.

               atzīt, ka Komisijai principā ir jāatlīdzina prasītājam apgalvotie zaudējumi, kas vēl ir jāaprēķina un kas viņam ir radušies kopš 2006. gada 15. septembra;

               4.

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               5.

               pakārtoti, atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 28. septembra spriedumu lietā T-309/10 RENV un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza šādus pamatus.
   Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Tiesas statūtu 61. panta otro daļu, jo tā neesot ievērojusi Tiesas sprieduma saistošo tvērumu un juridiski nepareizi uzskatot, ka prasītājs, pamatojoties uz ceturtā apelācijas sūdzības pamata nepieņemamību lietā C-120/14 P, nevarot prasīt zaudējumu atlīdzību attiecībā uz savu produktu “effecto”.
   Otrkārt, Vispārējā tiesa esot atkārtoti pārkāpusi Tiesas statūtu 61. panta otro daļu, jo tā Tiesas juridisko vērtējumu neesot uzskatījusi par saistošu. Sprieduma 95. punktā Tiesa esot atzinusi, ka pārsūdzētais pirmais spriedums esot atceļams tiktāl, ciktāl Vispārējā tiesa tajā ir noraidījusi prasījumu piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus, kas esot radušies apelācijas sūdzības iesniedzējam [..]. Pretēji šim juridiskajam vērtējumam Vispārējā tiesa esot juridiski kļūdaini secinājusi, ka nosacījumu neizpildes dēļ tiesību uz zaudējumu atlīdzību principā nav.
   Treškārt, Vispārējā tiesa, pārkāpjot Reglamenta 84. panta 1. punktu, esot noraidījusi konstatējumu, ka Komisija savas bezdarbības dēļ drošības klauzulas procedūrā saskaņā ar Direktīvas 93/42 8. panta 2. punktu esot pārkāpusi arī Pamattiesību hartas 41. pantu, norādot pamatojumu, ka runa esot par nepieļaujamu jaunu pamatu. Tā esot juridiska kļūda, jo prasītājs jau prasības pieteikumā esot atsaucies uz labas pārvaldīšanas principiem, kas saturiski atbilst labas pārvaldības principiem un Pamattiesību hartas 41. pantam. Tāpēc jauna nepieļaujama pamata neesot.
   Ceturtkārt, Vispārējā tiesa esot izdarījusi pieņēmumu, ka direktīva nepiešķirot prasītājam personīgi un atmed AG nekādas tiesības. Apelācijas sūdzības pamatā tiek norādīts, ka tas ir pretrunā Savienības tiesībām, jo abi adresāti ir vienā un tajā pašā drošības klauzulas procedūrā un kā saimnieciski centrāli skartas personas varot atsaukties uz preču brīvas aprites principiem.
   Piektkārt, Vispārējā tiesa esot juridiski nepareizi noliegusi cēloņsakarību starp Komisijas prettiesisko rīcību un apgalvotajiem zaudējumiem. Turklāt tā esot sagrozījusi faktiskos apstākļus un juridiski nepareizi kvalificējusi faktus. Tā turklāt esot vēlreiz pārkāpusi Direktīvas 93/42 8. panta 2. punktu, neesot veikusi juridisku vērtējumu un nepietiekami pamatojusi savu nolēmumu.
   Sestkārt, Vispārējā tiesa, neņemot vērā pielikumus KOM RENV 1 un 2, esot pārkāpusi taisnīgas tiesas un tiesību tikt uzklausītam principus, Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. pantu, Pamattiesību hartas 47. pantu, kā arī sagrozījusi faktiskos apstākļus un pierādījumus.
   Septītkārt, Vispārējā tiesa, neapmierinot prasītāja lūgumu noteikt Komisijai pienākumu izpaust drošības klauzulas dokumentus, esot pārkāpusi taisnīgas tiesas principus, Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. pantu, Pamattiesību hartas 47. pantu, kā arī Reglamenta 64. panta 3. punkta d) apakšpunktu un Tiesas statūtu 24. pantu.


title: Lieta C-390/04: Tiesas priekšsēdētāja  2006. gada 12. janvāra  rīkojums ( Regeringsrätten  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  GöteborgsOperan AB  pret  Skatteverket

text:
               1.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 154/13

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 12. janvāra rīkojums (Regeringsrätten lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — GöteborgsOperan AB pret Skatteverket

   (Lieta C-390/04) (1)

   (2006/C 154/29)

      Tiesvedības valoda — zviedru

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 273, 06.11.2004.


title: Lieta F-56/12: Prasība, kas celta 2012. gada 22. maijā — ZZ /Komisija

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/34

         Prasība, kas celta 2012. gada 22. maijā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-56/12)
   2012/C 243/58
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — EurAA Anwälte für Arbeitnehmer Rechtsanwaltsgesellschaft mbH, Rechtsanwälte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu nepārskaitīt prasītājam domātās iemaksas, izbeidzoties darba līgumam, un par laiku, kad tas bijis bezdarbnieks, Vācijas vai Eiropas Savienības vecuma apdrošināšanas iestādē, un prasība integrēt prasītāju Eiropas Savienības pensiju shēmā vai pārnest tā tiesības uz pensiju Vācijas vecuma apdrošināšanas iestādē.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iestādes, ko Eiropas Komisijas ģenerāldirekcija pilnvarojusi slēgt dienesta līgumus, 2012. gada 24. februāra Lēmumu Nr. R/813/11;

               —

               piespriest atbildētājai prasītāju par laiku no 2008. gada 1. aprīļa līdz 2009. gada 31. augustam integrēt Eiropas Kopienas ierēdņu un citu darbinieku pensiju shēmā un pārskaitīt atbilstošās iemaksas;

               —

               pakārtoti, piespriest atbildētājai iesniegt Vācijas vecuma apdrošināšanas iestādei par laiku no 2008. gada 1. aprīļa līdz 2009. gada 31. augustam apdrošināšanas pieteikumu a posteriori un pārskaitīt likumīgās un atbilstošās iemaksas;

               —

               pakārtoti, atzīt, ka atbildētājas pienākums ir prasītājam atlīdzināt ar brīdi, kad tam radīsies tiesības uz pensiju, zaudējumus apmērā, par kādu pensija ir tikusi samazināta, salīdzinājumā ar pensiju, kuru viņš būtu varējis saņemt, ja par laiku no 2008. gada 1. aprīļa līdz 2009. gada 31. augustam likumīgajai vecuma apdrošināšanas iestādei būtu bijušas pārskaitītas ar likumu noteiktās iemaksas.


title: Lieta F-82/13: Civildienesta tiesas 2016. gada 29. aprīļa rīkojums – Bandieri/Komisija

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/46

         Civildienesta tiesas 2016. gada 29. aprīļa rīkojums – Bandieri/Komisija
   (Lieta F-82/13) (1)

   (2016/C 222/65)
   Tiesvedības valoda – franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013., 52. lpp.


title: Lieta T-681/16: Prasība, kas celta 2016. gada 23. septembrī – Henkel Electronic Materials (Belgium)/Komisija

text:
               28.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 441/23

      Prasība, kas celta 2016. gada 23. septembrī – Henkel Electronic Materials (Belgium)/Komisija
      (Lieta T-681/16)
      (2016/C 441/27)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Henkel Electronic Materials (Belgium) (Westerlo, Beļģija) (pārstāvji – N. Reypens, C. Docclo un T. Verstraeten, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  apvienot šo lietu ar lietu T-131/16 mutvārdu procesā un galīgā sprieduma taisīšanai, ņemot vērā saikni starp šīm abām lietām;

                  —

                  atzīt par pieņemamiem un apmierināt šajā prasības pieteikumā izvirzītos atcelšanas pamatus;

                  —

                  atcelt strīdīgā lēmuma (1) 1. un 2. pantu;

                  —

                  pakārtoti, atcelt strīdīgā lēmuma 2. pantu, ciktāl tajā nav paredzēti pārejas pasākumi;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā, nosakot tiesību aktus, kuros ir paredzēts apgalvotais valsts atbalsts, un kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot Regulas Nr. 2015/1589 (2) 1. panta d) punktu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvota kļūda faktos, aprakstot atsauces sistēmu, acīmredzama kļūda vērtējumā, veicot šīs sistēmas analīzi, un kļūda tiesību piemērošanā, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un Regulas Nr. 2015/1589 1. panta a) punktu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvota kļūda ekonomiskās priekšrocības vērtējumā un kļūda tiesību piemērošanā, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un Regulas Nr. 2015/1589 1. panta a) punktu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvota kļūda vērtējumā attiecībā uz vajadzīgo selektivitāti, lai strīdīgo shēmu varētu atzīt par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta un Regulas Nr. 2015/1589 1. panta a) punkta izpratnē, un kļūda vērtējumā, analizējot strīdīgās shēmas mehānismu.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvota kļūda vērtējumā, analizējot strīdīgās shēmas īstenošanas nosacījumu pamatojumu.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvota kļūda vērtējumā, izvērtējot apgalvoto priekšrocību, kas izriet no strīdīgās shēmas, un precizitātes trūkums strīdīgās shēmas pārbaudē.

                  7.

                  Ar septīto pamatu tiek apgalvots nodokļu maksātāju tiesiskās paļāvības un tiesiskās noteiktības pārkāpums.

         (1)  Komisijas 2016. gada 11. janvāra Lēmums (ES) 2016/1699 par valsts atbalsta shēmu attiecībā uz atbrīvojumu no nodokļa par virspeļņu SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ko īsteno Beļģija [paziņots ar dokumentu C(2015) 9837] (OV 2016, L 260, 61. lpp.).

         (2)  Padomes 2015. gada 13. jūlija Regula (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248., 9. lpp.).


title: Lieta T-674/14 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 27. novembra rīkojums – SEA /Komisija Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Pienākums atgūt atbalstu, ko kādas lidostas publiskais apsaimniekotājs ir piešķīris meitasuzņēmumam, kurš ir atbildīgs par pārvaldības pakalpojumiem — Minētās sabiedrības likvidācija — Jaunas sabiedrības, kas ir atbildīga par pārvaldības pakalpojumiem, izveide — Komisijas lēmums uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta jomā, lai pārbaudītu, vai divu sabiedrību starpā pastāv saimnieciska pēctecība — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Pamatprasības acīmredzama nepieņemamība — Nepieņemamība — Steidzamības neesamība

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/34

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 27. novembra rīkojums – SEA/Komisija
   (Lieta T-674/14 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Pienākums atgūt atbalstu, ko kādas lidostas publiskais apsaimniekotājs ir piešķīris meitasuzņēmumam, kurš ir atbildīgs par pārvaldības pakalpojumiem - Minētās sabiedrības likvidācija - Jaunas sabiedrības, kas ir atbildīga par pārvaldības pakalpojumiem, izveide - Komisijas lēmums uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta jomā, lai pārbaudītu, vai divu sabiedrību starpā pastāv saimnieciska pēctecība - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Pamatprasības acīmredzama nepieņemamība - Nepieņemamība - Steidzamības neesamība)
   (2015/C 026/43)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Società per azioni esercizi aeroportuali (SEA) (Segrate, Itālija) (pārstāvji – F. Gatti, J.-F. Bellis, F. Di Gianni un A. Scalini, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – S. Noë un G. Conte)

      Priekšmets

   Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu, kura mērķis būtībā ir apturēt Komisijas 2014. gada 9. jūlija Lēmuma C(2014) 4537, galīgā redakcija, uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu attiecībā uz sabiedrības Airport Handling izveidi [SA.21420 (2014/NN) – Itālija – Airport Handling izveide] izpildi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-388/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 14. augustā iesniedza Finanzgericht Köln (Vācija) – Timac Agro Deutschland GmbH / Finanzamt Sankt Augustin

text:
               20.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 372/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 14. augustā iesniedza Finanzgericht Köln (Vācija) – Timac Agro Deutschland GmbH/Finanzamt Sankt Augustin

   (Lieta C-388/14)
   2014/C 372/08
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Köln

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Timac Agro Deutschland GmbH

      Atbildētāja: Finanzamt Sankt Augustin

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 49. pants (EKL 43. pants) ir jāsaprot tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds tiesiskais regulējums, kā EStG 52. panta 3. punkts tiktāl, ciktāl iemesls iepriekš ierēķinātiem ārvalsts pastāvīga uzņēmuma zaudējumiem nodokļu ieturēšanas nolūkos ir pastāvīgā uzņēmuma atsavināšana tādai kapitālsabiedrībai, kura ir tajā pašā koncernā, kurā ir prasītāja, nevis peļņas gūšana?

               2)

               Vai LESD 49. pants (EKL 43. pants) ir jāsaprot tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds tiesiskais regulējums kā DNK 2000 Vācija/Austrija 23. panta 1a. punkts, saskaņā ar kuru no Vācijā maksājamā nodokļa bāzes tiek atņemti Austrijā gūtie ienākumi, ja tie Austrijā tiek aplikti ar nodokli tad, ja Vācijas kapitālsabiedrībai piederoša Austrijas pastāvīgā uzņēmuma zaudējumi Austrijā nevar tikt ņemti vērā tādēļ, ka pastāvīgais uzņēmums tiek atsavināts kapitālsabiedrībai, kura ir tajā pašā koncernā, kurā ir Vācijas kapitālsabiedrība?


title: Lieta C-198/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 29. aprīlī iesniedza First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) – Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               13.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 29. aprīlī iesniedza First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) – Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Lieta C-198/15)
   (2015/C 228/07)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd

      Atbildētājs: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prejudiciālie jautājumi

   Uzdotie jautājumi attiecas uz Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kas grozīta ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1549/2006, I pielikumu un tās 8713 pozīciju.

               1)

               Vai formulējums “paredzēts invalīdiem” nozīmē to, ka tas ir paredzēts “tikai” invalīdiem?

               2)

               Kāda ir formulējuma “invalīdi” nozīme, it īpaši:

                           a)

                           vai tas ir attiecināms uz cilvēkiem, kuriem bez pārvietošanās vai pārvietošanās bez grūtībām traucējumiem ir vēl cita invaliditāte, vai arī tas ietver cilvēkus, kuriem ir tikai pārvietošanās vai pārvietošanās bez grūtībām traucējumi?

                           b)

                           vai jēdziens “invalīds” sevī ietver kaut ko vairāk nekā tikai kādas spējas nopietnus traucējumus?

                           c)

                           vai par invaliditāti var uzskatīt tādu īslaicīgu traucējumu, kas radies, laužot kāju?

               3)

               Vai apstāklis, ka 2005. gada 4. janvāra Kombinētās nomenklatūras skaidrojumā (CNEN) (2005/C 1/03) (2) netika vairs ietverti motorolleri, kas aprīkoti ar atsevišķu stūres statni, groza pozīcijas 8713 nozīmi?

               4)

               Vai apstāklis, ka transportlīdzekli ir iespējams izmantot personai bez invaliditātes ietekmē tarifa klasifikāciju, ja var apgalvot, ka transportlīdzeklim ir īpašas iezīmes invaliditātes seku atvieglošanai?

               5)

               Gadījumā, ja apstāklis, ka tas ir piemērots arī personām, kuras nav invalīdi, ir būtisks apsvērums, kādā mērā ir jāņem vērā šāda pielietojuma trūkumi, nosakot šādu piemērotību?

      (1)  OV L 301, 1. lpp.

      (2)  Eiropas Savienības Kombinētās nomenklatūras skaidrojumi. OV C 137, 1. lpp.


title: Lieta T-554/13: Prasība, kas celta 2013. gada 16. oktobrī — Ungārija/Komisija

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/22

         Prasība, kas celta 2013. gada 16. oktobrī — Ungārija/Komisija
   (Lieta T-554/13)
   2014/C 24/39
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ungārija (pārstāvji — M. Z. Fehér un K. Szíjjártó)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2013. gada 6. augusta Īstenošanas lēmumu C(2013) 5029, galīgā redakcija, par ražotāju organizācijām saistībā ar Ungārijā 2010. gadā īstenotajām darbības programmām sniegtā valsts finansiālā atbalsta daļēju atmaksāšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja norāda, ka Komisija, noteikdama apmēru, kādā Ungārijai ir daļēji atmaksājams 2010. gadā augļu un dārzeņu nozarē strādājošajām ražotāju organizācijām sniegtais valsts finansiālais atbalsts, neievērojot piemērojamās Savienības tiesību normas, esot pārkāpusi savas pilnvaras.
   Prasītāja uzskata, ka Savienības tiesībās neesot paredzēta iespēja, ka Komisija, lemjot par Kopienas daļēji atmaksājamo valsts finansiālo atbalstu, kas atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (1) 103.e pantam sniegts augļu un dārzeņu nozarē strādājošajām ražotāju organizācijām, piekristu atmaksāt tikai tās summas, kuras Ungārija savā valsts atbalsta sniegšanas atļaujas pieteikumā norādījusi kā “aplēstas” jeb “paredzamas”.
   Prasītāja uzskata, ka Komisijas atļauja valsts atbalstam saskaņā ar Regulas Nr. 1234/2007 103.e pantu attiecoties uz šā atbalsta sniegšanu, taču nenozīmē, ka Komisija noteiktu augstāko apmēru, kādā šis atbalsts var tikt sniegts. Šāds augstākais apmērs, pēc prasītājas domām, esot skaidri paredzēts Regulā Nr. 1234/2007, kurā ir noteikts, ka valsts atbalsts nedrīkst pārsniegt 80 % no biedru vai ražotāju organizāciju finansiālajiem ieguldījumiem darbības fondos. Noteikumos par to, kā valstu atbalstu daļēji atmaksā Kopiena, Komisijai arīdzan neesot ļauts, piekrītot šai daļējai atmaksai, noteikt, ka atmaksas augstākais apmērs ir summa, ko dalībvalsts savā pieteikumā atļaujas saņemšanai ir paziņojusi Komisijai vai nu kā atbalsta kopsummu, vai noteiktām ražotāju organizācijām paredzētā atbalsta summu, vēl jo vairāk tad, ja minētajā paziņojumā Ungārijas valdība šīs summas ir norādījusi kā tikai plānotas jeb aplēstas.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisija esot tiesīga pārliecināties, vai patiesi sniegtais atbalsts nav pārsniedzis iepriekš minēto 80 % augstāko apmēru un vai prasītā atmaksa nepārsniedz 60 % no sniegtā atbalsta, bet ne noteikt pieteikumā atļaujas saņemšanai norādītās summas kā augstāko apmēru, kādā veicama atmaksa, īpaši tad, ja šajā pieteikumā ir uzsvērts, ka norādītās ziņas ir provizoriskas jeb aplēstas. Ja kādu iemeslu dēļ gada gaitā kādai ražotāju organizācijai sniegtā valsts atbalsta summa mainās, Kopienu daļējā atmaksa esot jāveic faktiski samaksātajā apmērā, ja vien ir izpildītas Savienības tiesībās šajā ziņā izvirzītās prasības.

      (1)  Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (OV L 299, 1. lpp.).


title: Lieta T-383/17: Prasība, kas celta 2017. gada 20. jūnijā – Hansol Paper/Komisija

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/31

         Prasība, kas celta 2017. gada 20. jūnijā – Hansol Paper/Komisija
   (Lieta T-383/17)
   (2017/C 269/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hansol Paper Co. Ltd (Seula, Korejas Republika) (pārstāvji – J. F. Bellis, B. Servais un A. Tel, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 2. maija Īstenošanas regulu (ES) 2017/763, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts konkrēta Korejas Republikas izcelsmes vieglā termopapīra importam;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi Pamatregulas (1) 2. panta 11. punktu un 17. panta 2. punktu un esot prettiesiski aprēķinājusi prasītājas dempinga starpību.

                           —

                           Prasītāja apgalvo, ka Komisija, lai gan to noliedz, tomēr esot izmantojusi izlasi saskaņā ar Pamatregulas 17. pantu, tādējādi pārkāpjot Pamatregulas 17. panta 2. punktu, jo prasītājai netika dota iespēja iesniegt savas piezīmes par ierosināto izlasi.

                           —

                           Prasītāja turklāt apgalvo, ka Komisija esot nepareizi un prettiesiski aprēķinājusi prasītājas dempinga starpību, tādējādi pārkāpjot Pamatregulas 2. panta 11 punktu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi PTO Antidempinga nolīguma 9.3 pantu un Pamatregulas 9. panta 4. punkta otro daļu, kā arī labas pārvaldības principu.

                           —

                           Prasītājas ieskatā, Komisija esot pārkāpusi PTO Antidempinga nolīguma 9.3 pantu un Pamatregulas 9. panta 4. punkta otro daļu, jo noteiktais antidempinga maksājums pārsniedz izmeklēšanas gaitā konstatēto dempinga summu.

                           —

                           Prasītāja turklāt apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi labas pārvaldības principu, nepareizi un prettiesiski aprēķinot prasītājas ad valorem dempinga starpību, izmantojot salikto, nevis faktisko CIF vērtību.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi Pamatregulas 2. panta 9. punktu un 2. panta 10. punktu, kļūdaini veicot nepamatotas korekcijas mazo ruļļu, kas taisītas no ES ražotājiem Schades Ltd. iegūtām Jumbo ruļļiem, pārdošanai.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi Pamatregulas 2. panta 1. punktu, divos gadījumos kļūdaini aprēķinot salikto normālo vērtību saskaņā ar Pamatregulas 2. panta 3. punktu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi Pamatregulas 1. panta 1. punktu, 3. panta 1. punktu, 3. panta 2. punktu, 3. panta 3. punktu, 3. panta 5. punktu, 3. panta 6. punktu, 3. panta 7. punktu un 3. panta 8. punktu, ES tiesu un PTO judikatūru, Komisijas iepriekšējo praksi, taisnīgas salīdzināšanas un vienlīdzīgas attieksmes principu kaitējuma starpības aprēķinā.

                           —

                           Prasītāja apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi Pamatregulas 1. panta 1. punktu, 3. panta 2. punktu, 3. panta 3. punktu un 3. panta 6. punktu, jo tā esot iekļāvusi mazo ruļļu – ražojuma, kas nav attiecīgais ražojums – tālākpārdošanu kaitējuma starpības aprēķinā.

                           —

                           Prasītājs turklāt apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi Pamatregulas 3. panta 1. punktu, 3. panta 2. punktu, 3. panta 3. punktu, 3. panta 5. punktu, 3. panta 6. punktu, 3. panta 7. punktu un 3. panta 8. punktu, ES tiesu un PTO judikatūru, Komisijas iepriekšējo praksi, taisnīgas salīdzināšanas un vienlīdzīgas attieksmes principu, jo tā esot piemērojusi pēc analoģijas Pamatregulas 2. panta 9. punktu kaitējuma starpības aprēķinam.

                           —

                           Visbeidzot, prasītāja norāda, ka Komisija esot pārkāpusi Pamatregulas 3. panta 2. punktu, 3. panta 3. punktu un 3. panta 6. punktu, jo Komisija neesot pienācīgi novērtējusi attiecīgā ražojuma cenas samazinājuma negatīvās starpības ietekmi.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regula (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV 2016, L 176, 21. lpp.).


title: Lieta T-452/10: Prasība, kas celta 2010. gada 24. septembrī — ClientEarth /Padome

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/37

         Prasība, kas celta 2010. gada 24. septembrī — ClientEarth/Padome
   (Lieta T-452/10)
   ()
   2010/C 328/64
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ClientEarth (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — S. Hockman QC, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt, ka atbildētāja ir pārkāpusi Regulu (EK) Nr. 1049/2001 (1);

               —

               atzīt, ka Padome ir pārkāpusi LESD 294. panta 6. punktu, jo tā pilnībā nav informējusi Eiropas Parlamentu par iemesliem, kādēļ tā ir pieņēmusi nostāju pirmajā lasījumā;

               —

               atcelt apstrīdēto 2010. gada 26. jūlija lēmumu (Ref. 15/c/01/10), ar kuru Padome saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1049/2001 8. panta 3. punktu ir sniegusi noraidošu atbildi, atsakoties izsniegt dokumentu Nr. 6865/09;

               —

               piespriest atbildētājai nodrošināt piekļuvi pieprasītajam dokumentam, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 87. pantu, to skaitā visus personu, kas iestājušās lietā, tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasības pieteikumu prasītājs atbilstoši LESD 263. pantam lūdz atcelt Padomes 2010. gada 26. jūlija lēmumu, ar ko atbildētāja nav nodrošinājusi prasītājam piekļuvi dokumentam Nr. 6865/09, kurā ir iekļauts atbildētājas Juridiskā dienesta atzinums par Komisijas priekšlikumu saistībā ar Regulas (EK) Nr. 1049/2001 pārstrādāšanu, un it īpaši Eiropas Parlamenta ieteiktie grozījumi, kas iekļauti Cashman ziņojumā.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda šādus pamatus:

               Pirmkārt, apstrīdētais lēmums pārkāpj Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta otro ievilkumu un LESD 294. panta 6. punktu. Iepazīšanās ar pieprasīto juridisko atzinumu nekaitētu juridisko atzinumu aizsardzībai, jo tas nekaitētu Padomes interesēm pieprasīt un saņemt atklātu, objektīvu un saprotamu juridisko atzinumu. Likumdošanas procesa pirmā lasījuma stadijā būtu jābūt iespējai iepazīties ar juridisko atzinumu saistībā ar Eiropas Parlamenta ieteikto grozījumu pieņemamību.

               Otrkārt, apstrīdētais lēmums pārkāpj Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta pirmo daļu. 4. panta 3. punkts nav piemērojams attiecībā uz juridiskā atzinuma aizsardzību. Pat ja tas būtu piemērojams, iepazīšanās ar pieprasīto atzinumu nekaitētu Padomes lēmumu pieņemšanai. Iepazīšanās ar šādu dokumentu nekaitētu Juridiskā dienesta spējai pārstāvēt Padomes nostāju tiesā neatkarīgi no ārējās ietekmes, kā arī Padomes Juridiskā dienesta neatkarībai, un netraucētu Padomes iekšējām apspriedēm par Parlamenta ieteiktajiem grozījumiem.

               Turklāt apstrīdētais lēmums pārkāpj Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pēdējo ievilkumu un 4. panta 3. punktu, tā kā netika izvērtēts, vai iepazīšanās ar šo dokumentu ir saistīta ar sevišķām sabiedrības interesēm un netika sniegts minētā atteikuma plašāks pamatojums. Padome nav samērojusi juridiskā atzinuma aizsardzību ar vispārējām interesēm, kuru mērķis ir padarīt šo dokumentu pieejamu, ņemot vērā priekšrocības, kuras izriet no pieaugošās pārskatāmības un faktu, ka piekļuve pieprasītajam dokumentam atvieglotu pilsoņu piedalīšanos Regulas (EK) Nr. 1049/2001 pārstrādāšanas procesā, kas plašā mērā attiecas uz sabiedrību, jo šajā regulā ir noteikts pamats, kā īstenot savas tiesības uz piekļuvi ES iestāžu dokumentiem.

               Visbeidzot, apstrīdētais lēmums pārkāpj Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 6. punktu, tā kā ar to ir atteikta daļēja piekļuve pieprasītajam dokumentam.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001 L 145., 43. lpp.).


title: Lieta T-78/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 3. jūlija spriedums — GRE /ITSB — Villiger Söhne ( “LIBERTE brunes” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “LIBERTE brunes” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas vārdiskas un grafiskas preču zīmes “La LIBERTAD” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               10.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/6

         Vispārējās tiesas 2013. gada 3. jūlija spriedums — GRE/ITSB — Villiger Söhne (“LIBERTE brunes”)
   (Lieta T-78/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “LIBERTE brunes” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas vārdiskas un grafiskas preču zīmes “La LIBERTAD” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 233/10
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Vācija) (pārstāvji — I. Memmler un S. Schulz, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Walicka)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Vācija) (pārstāvji — H. McKenzie un B. Pikolin, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 1. decembra lēmumu R 2109/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Villiger Söhne GmbH un GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 109, 14.4.2012.


title: Lieta T-273/12: Prasība, kas celta 2012. gada 15. jūnijā — Unister /ITSB ( “Ab in den Urlaub” )

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/31

         Prasība, kas celta 2012. gada 15. jūnijā — Unister/ITSB (“Ab in den Urlaub”)
   (Lieta T-273/12)
   2012/C 243/54
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Unister GmbH (Leipciga, Vācija) (pārstāvji — H. Hug un A. Kessler-Jensch, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 3. aprīļa lēmumu lietā R 2150/2011-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Ab in den Urlaub” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 39., 41. un 43. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 692 286

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-306/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. jūnijā – Eiropas Komisija/Rumānija

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/21

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. jūnijā – Eiropas Komisija/Rumānija
   (Lieta C-306/15)
   (2015/C 311/26)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. Sanfrutos Cano un L. Nicolae)

      Atbildētāja: Rumānija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvas 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem (1) normu prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šiem pasākumiem, Rumānija nav izpildījusi minētās direktīvas 2. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Rumānijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas transponēšanas valsts tiesībās termiņš beidzās 2013. gada 30. septembrī.

      (1)  OV L 37, 10. lpp.


title: Lieta C-622/11: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 10. oktobra spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Staatssecretaris van Financiën/Pactor Vastgoed BV (Sestā PVN direktīva — 13. panta C daļa un 20. pants — Nekustamā īpašuma piegāde — Tiesības izvēlēties maksāt nodokli — Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Atskaitījumu koriģēšana — Pēc PVN atskaitījuma koriģēšanas maksājamo summu piedziņa — Nodokļa maksātājs, kuram jāmaksā nodoklis — Nodokļa maksātājs, kas nav tas pats nodokļa maksātājs, kurš sākotnēji ir veicis šo atskaitījumu, un kas nav saistīts ar darījumu, kurš ir apliekams ar nodokli un kurš ir bijis minētā atskaitījuma pamatā)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/16

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 10. oktobra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Staatssecretaris van Financiën/Pactor Vastgoed BV

   (Lieta C-622/11) (1)

   (Sestā PVN direktīva - 13. panta C daļa un 20. pants - Nekustamā īpašuma piegāde - Tiesības izvēlēties maksāt nodokli - Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu - Atskaitījumu koriģēšana - Pēc PVN atskaitījuma koriģēšanas maksājamo summu piedziņa - Nodokļa maksātājs, kuram jāmaksā nodoklis - Nodokļa maksātājs, kas nav tas pats nodokļa maksātājs, kurš sākotnēji ir veicis šo atskaitījumu, un kas nav saistīts ar darījumu, kurš ir apliekams ar nodokli un kurš ir bijis minētā atskaitījuma pamatā)
   2013/C 344/25
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Staatssecretaris van Financiën

      Atbildētāja: Pactor Vastgoed BV

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — 20. panta interpretācija Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) — Samaksātā priekšnodokļa atskaitīšana — Sākotnēji veikto atskaitījumu koriģēšana — Piegādātāja veikta nekustama īpašuma piegāde nekustamā īpašumā sabiedrībai — Piegāde, kuru puses pretēji piemērojamajam tiesiskajam regulējumam uzskata par ar nodokli apliekamu darījumu

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā liedz piedzīt pēc pievienotās vērtības nodokļa atskaitījuma koriģēšanas maksājamās summas no nodokļa maksātāja, kurš nav šo atskaitījumu veikušais nodokļa maksātājs.

      (1)  OV C 73, 10.3.2012.


title: Lieta T-390/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/36

         Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)
   (Lieta T-390/06)
   (2007/C 20/55)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Inter-IKEA Systems BV, Delfta (Nīderlande) (pārstāvis — J. Gulliksson, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumu lietā R 356/2006-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas attēlo paleti, kas sastāv no iegarenas taisnstūrveida platformas vai bāzes un tikpat iegarena flanga, kas ir ornamentēti ar apaļiem caurumiem, kas viens pret otru ir 90 grādu leņķī, attiecībā uz 6., 7., 16., 20., 35., 39. un 42. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 073 722

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo preču zīme ir pietiekami atšķirtspējīga, lai to varētu reģistrēt.


title: Lieta T-19/05: Vispārējās tiesas 2010. gada 19. maija spriedums — Boliden u.c./Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Vara santehnikas cauruļu nozare — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Ilgstošs un daudzveidīgs pārkāpums — Naudas sodi — Noilgums — Sadarbība)

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/30

         Vispārējās tiesas 2010. gada 19. maija spriedums — Boliden u.c./Komisija
   (Lieta T-19/05) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Vara santehnikas cauruļu nozare - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Ilgstošs un daudzveidīgs pārkāpums - Naudas sodi - Noilgums - Sadarbība)
   2010/C 179/49
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Boliden AB (Stokholma, Zviedrija); Outokumpu Copper Fabrication AB, iepriekš Boliden Fabrication AB (Västerås, Zviedrija); un Outokumpu Copper BCZ SA, iepriekš Boliden Cuivre & Zinc SA (Ljēža, Beļģija) (pārstāvji — sākotnēji C. Wetter un O. Rislund, pēc tam C. Wetter un M. Johansson, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — É. Gippini Fournier un S. Noë)

      Priekšmets

   Pirmkārt, lūgums atcelt Komisijas 2004. gada 3. septembra Lēmuma C(2004) 2826 par [EKL] 81. pantā un EEZ līguma 53. pantā noteiktās procedūras piemērošanu (Lieta COMP/E-1/38.069 — Vara santehnikas caurules) 1. panta a)–c) punktu tiktāl, ciktāl tajos ir konstatēts, ka prasītāji ir piedalījušies pārkāpumā laika posmā no 1995. gada 1. jūlija līdz 1998. gada 27. augustam, kā arī no 1998. gada 10. decembra līdz 1999. gada 7. oktobrim, otrkārt, lūgums samazināt prasītājiem ar šo lēmumu noteiktā naudas soda apmēru un, treškārt, Komisijas pretprasību palielināt minēto apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisijas pretprasību noraidīt;

               3)

               Boliden AB, Outokumpu Copper Fabrication AB un Outokumpu Copper BCZ SA sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina 90 % no Komisijas tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               Komisija sedz 10 % no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 82, 02.04.2005.


title: Lieta C-422/05: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2007. gada 14. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/30/EK — Gaisa transports — Ekspluatācijas ierobežojumi, kas saistīti ar troksni Kopienu lidostās — Dalībvalsts transponēšanas termiņā pieņem tiesību normas, kas var būtiski apdraudēt rezultātu, ko ir paredzēts sasniegt ar šo direktīvu)

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/7

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2007. gada 14. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-422/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/30/EK - Gaisa transports - Ekspluatācijas ierobežojumi, kas saistīti ar troksni Kopienu lidostās - Dalībvalsts transponēšanas termiņā pieņem tiesību normas, kas var būtiski apdraudēt rezultātu, ko ir paredzēts sasniegt ar šo direktīvu)
   (2007/C 183/11)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Benyon un M. Huttunen, pārstāvji)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — M. Wimmer un A. Hubert, pārstāvji)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EK līguma 10. panta otrās daļas, ko skata kopā ar EKL 249. panta trešo daļu, pārkāpums — Pasākumi, ko dalībvalsts ir veikusi laikposmā, kurā bija jātransponē Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 26. marta Direktīva 2002/30/EK par noteikumiem un procedūrām attiecībā uz tādu ekspluatācijas ierobežojumu ieviešanu Kopienas lidostās, kas saistīti ar troksni (OV L 85, 40. lpp.), un kas var būtiski ietekmēt rezultātu, kādu ir paredzēts sasniegt ar direktīvu — Valsts tiesiskais regulējums, kas ierobežo noteikta veida civilo zemskaņas reaktīvo lidmašīnu lidojumus nakts laikā
   Rezolutīvā daļa

               1)

               pieņemot 2002. gada 14. aprīļa Karaļa dekrētu, kas ietver noteikumus par noteikta veida civilo zemskaņas reaktīvo lidmašīnu lidojumiem nakts laikā, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 26. marta Direktīva 2002/30/EK par noteikumiem un procedūrām attiecībā uz tādu ekspluatācijas ierobežojumu ieviešanu Kopienas lidostās, kas saistīti ar troksni, kā arī EKL 10. panta otrā daļa, ko skata kopā ar EKL 249. panta trešo daļu;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 48, 25.2.2006.


title: Apvienotās lietas C-444/09 un C-456/09: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums ( Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo n °3 de Pontevedra (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09)/ Consejería de Educación de la Junta de Galicia (Sociālā politika — Direktīva 1999/70/EK — UNICE, CEEP un EAK pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzula — Nediskriminācijas princips — Pamatnolīguma piemērošana autonomajā novadā pagaidu darbiniekiem — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru, pamatojoties tikai uz darba tiesisko attiecību pagaidu raksturu, ir paredzēta atšķirīga attieksme saistībā ar piemaksas par darba stāžu piešķiršanu — Pienākums atzīt tiesības uz piemaksu par darba stāžu ar atpakaļejošu spēku)

text:
               19.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/14

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums (Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo no 3 de Pontevedra (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09)/Consejería de Educación de la Junta de Galicia

   (Apvienotās lietas C-444/09 un C-456/09) (1)

   (Sociālā politika - Direktīva 1999/70/EK - UNICE, CEEP un EAK pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzula - Nediskriminācijas princips - Pamatnolīguma piemērošana autonomajā novadā pagaidu darbiniekiem - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru, pamatojoties tikai uz darba tiesisko attiecību pagaidu raksturu, ir paredzēta atšķirīga attieksme saistībā ar piemaksas par darba stāžu piešķiršanu - Pienākums atzīt tiesības uz piemaksu par darba stāžu ar atpakaļejošu spēku)
   2011/C 55/25
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo no 3 de Pontevedra

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09)

      Atbildētāja: Consejería de Educación de la Junta de Galicia

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña — Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.) pielikuma 4. klauzulas 4. punkta interpretācija — Nediskriminācijas princips — Jēdziens “darba stāža kritēriji” — Valsts tiesiskais regulējums, kurā, pamatojoties vienīgi uz līguma pagaidu raksturu, ir paredzēta atšķirīga attieksme saistībā ar darba stāža piemaksas piešķiršanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tāds Galisijas autonomā novada pagaidu personāla loceklis, kāda ir prasītāja pamata lietā, ietilpst Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku un šīs direktīvas pielikumā ietvertā 1999. gada 18. martā noslēgtā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku piemērojamības personām jomā;

               2)

               tādai piemaksai par darba stāžu, kāda tiek aplūkota pamata lietā, ciktāl tā ir uzskatāma par darba nosacījumu, ir piemērojams Direktīvas 1999/70 pielikumā ietvertā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzulas 1. punkts, līdz ar to darba ņēmēji uz noteiktu laiku var iebilst pret attieksmi, kas saistībā ar šīs piemaksas izmaksu bez objektīva pamata ir mazāk labvēlīga nekā attieksme, kāda ir pret darba ņēmējiem uz nenoteiktu laiku, kuri atrodas salīdzināmā situācijā. Atsevišķu valsts darbinieku darba tiesisko attiecību īslaicīgais raksturs pats par sevi nevar radīt objektīvu pamatu šīs pamatnolīguma klauzulas izpratnē;

               3)

               apstāklis pats par sevi, ka tādā valsts tiesību normā, kāds ir 2007. gada 12. aprīļa Likuma Nr. 7/2007 par valsts un pašvaldību iestāžu darbinieku pamatnoteikumiem (Ley 7/2007 del Estatuto básico del empleado público) 25. panta 2. punkts, nav ietverta nekāda atsauce uz Direktīvu 1999/70, neizslēdz, ka šo tiesību normu var uzskatīt par valsts pasākumu šīs direktīvas transponēšanai;

               4)

               Direktīvas 1999/70 pielikumā ietvertā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzulas 1. punkts ir beznosacījumu un pietiekoši precīzs, lai pagaidu ierēdņi uz to valsts tiesā varētu atsaukties pret valsti, lai tiem tiktu atzītas tiesības saņemt tādas piemaksas par darba stāžu, kādas ir pamata lietā aplūkotās trīsgadu piemaksas, laika posmā no brīža, kad beidzās dalībvalstīm noteiktais termiņš Direktīvas 1999/70 transponēšanai, līdz datumam, kad stājās spēkā valsts tiesību akts, ar kuru šī direktīva tika transponēta attiecīgās dalībvalsts tiesību sistēmā, ievērojot attiecīgos valsts tiesību noteikumus par noilgumu;

               5)

               neraugoties uz to, ka valsts tiesiskajā regulējumā, ar kuru ir transponēta Direktīva 1999/70, ir noteikums, ar kuru pagaidu ierēdņiem tiek atzītas tiesības saņemt ar trīsgadu darba stāžu saistītas piemaksas, bet ir izslēgta šo tiesību piemērošana ar atpakaļejošu spēku, attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm saskaņā ar Savienības tiesībām un atbilstoši Direktīvas 1999/70 pielikumā ietvertā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku noteikumam ar tiešu iedarbību ir pienākums šīm tiesībām saņemt piemaksas piešķirt atpakaļejošu spēku, sākot no dienas, kad beidzās dalībvalstīm noteiktais termiņš šīs direktīvas transponēšanai.

      (1)  OV C 24, 30.1.2010.


               29.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/14

         Islandes valdības 2012. gada 4. septembra prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Lieta E-9/12)
   2012/C 369/12
   Prasību EBTA Tiesā pret EBTA Uzraudzības iestādi 2012. gada 4. septembrī cēla Islandes valdība tās Ārlietu ministrijas padomnieces un pilnvarotās pārstāves Jóhanna Bryndís Bjarnadóttir, Finanšu un ekonomikas ministrijas jurista un pilnvarotā pārstāvja Haraldur Steinþórsson, kā arī advokātes un padomnieces Dóra Sif Tynes personā.
   Pieteikuma iesniedzējs lūdz EBTA Tiesai:

               1)

               atcelt EBTA Uzraudzības iestādes 2012. gada 4. jūlija lēmuma Nr. 261/12/COL 5. pantu par pasākumiem pašvaldības nodokļu jomā, nekustamā īpašuma un elektroenerģijas pārdošanu Verne Holdings ehf.;

               2)

               anulēt EBTA Uzraudzības iestādes 2012. gada 4. jūlija lēmuma Nr. 261/12/COL 4. pantu par pasākumiem pašvaldības nodokļu jomā, nekustamā īpašuma un elektroenerģijas pārdošanu Verne Holdings ehf. saistībā ar atsauci uz 5. pantu, kā arī

               3)

               uzlikt par pienākumu EBTA Uzraudzības iestādei segt izdevumus par lietas izskatīšanu tiesā pilnā apmērā.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats.

               —

               Pieteikuma iesniedzējs – Islandes valdība – lūdz daļēji atcelt 2012. gada 4. jūlijā EBTA Uzraudzības iestādes (ESA) pieņemto lēmumu Nr. 261/12/COL (“apstrīdētais lēmums”). Apstrīdētais lēmums tika pieņemts pēc ESA2010. gada 3. novembra lēmuma Nr. 418/10/COL par oficiālās izmeklēšanas uzsākšanu.

               —

               Lieta attiecas uz EEZ līguma 61. panta 1. punkta un EBTA Uzraudzības iestādes Valsts atbalsta pamatnostādņu par valsts atbalsta elementiem, publiskajām iestādēm pārdodot zemi un ēkas, piemērošanu nekustamā īpašuma pārdošanai, ko veic Islandes valsts bijušajā ASV militārajā zonā Reikjanes pussalā.

               —

               Pieteikuma iesniedzējs cita starpā apgalvo, ka EBTA Uzraudzības iestāde:

                           —

                           nespēja ar faktiem vai pierādījumiem apliecināt, ka nekustamais īpašums tika pārdots par cenu, kas zemāka par tā tirgus vērtību. Tādēļ pircējs nav guvis ekonomiskas priekšrocības no pārdošanas un valsts atbalsts nav konstatējams;

                           —

                           neveica pienācīgu pārdošanas procesa izmeklēšanu un pieļāva acīmredzamas kļūdas, izvērtējot iespējamo valsts atbalstu, kā arī

                           —

                           nenorādīja pietiekamus pamatojumus apstrīdētajā lēmumā.


title: Lieta T-216/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 22. maija spriedums — Mebrom /Komisija (Ozona slāņa aizsardzība — Metilbromīda imports Eiropas Savienībā — Atteikums piešķirt importa kvotu 2005. gadam izmantošanai kritiskās situācijās — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Regulas (EK) Nr. 2037/2000 3., 4., 6. un 7. panta piemērošana — Tiesiskā paļāvība — Tiesiskā drošība)

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/22

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 22. maija spriedums — Mebrom/Komisija
   (Lieta T-216/05) (1)

   (Ozona slāņa aizsardzība - Metilbromīda imports Eiropas Savienībā - Atteikums piešķirt importa kvotu 2005. gadam izmantošanai kritiskās situācijās - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Regulas (EK) Nr. 2037/2000 3., 4., 6. un 7. panta piemērošana - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskā drošība)
   (2007/C 155/44)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mebrom NV, Rīme-Ertvelde [Rieme-Ertvelde] (Beļģija) (pārstāvji — K. Merē [C. Mereu] un K. van Maldehems [K. Van Maldegem], avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Velkers [U. Wölker] un K. Lūiss [X. Lewis])
   Priekšmets
   Prasība atcelt lēmumu, kas ietverts Komisijas 2005. gada 11. aprīļa vēstulē prasītājai, kas uz metilbromīda importa kvotu piešķiršanu 2005. gadam.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 182, 23.7.2005.


title: Lieta C-249/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 4. marta spriedumu lietā T-401/06 Brosmann Footwear (HK) Co. Ltd /Eiropas Savienības Padome 2010. gada 18. maijā iesniedza Brosmann Footwear (HK) Ltd un Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd un Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd un Risen Footwear (HK) Co. Ltd

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/26

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 4. marta spriedumu lietā T-401/06 Brosmann Footwear (HK) Co. Ltd/Eiropas Savienības Padome 2010. gada 18. maijā iesniedza Brosmann Footwear (HK) Ltd un Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd un Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd un Risen Footwear (HK) Co. Ltd

   (Lieta C-249/10 P)
   ()
   2010/C 209/37
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd et Risen Footwear (HK) Co. Ltd (pārstāvji — J. Ruessmann,. A. Willems, avocats)

      Citi lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija un Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC)

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās Tiesas 2010. gada 4. marta spriedumu daļā, kurā Vispārējā tiesa nav atcēlusi apstrīdēto regulu un daļā, kurā tā nosprieda, ka apelācijas sūdzības iesniedzējiem jāsedz tiesāšanās izdevumi Vispārējā tiesā;

               —

               pieņemt galīgu nolēmumu un pilnībā atcelt apstrīdēto regulu;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus apelācijas instancē un procesā Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka Vispārējā tiesa:

               Pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot, ka antidempinga pamatregulas (1) 2. panta 7. punkts un 9. panta 5. punkts neietver prasību iestādēm veikt uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusa (turpmāk tekstā — “TES”) un individuālas pieejas (turpmāk tekstā — “IP”) noteikšanu situācijās, kurās tās piemēro pārbaudi atlases veidā.

               Pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot, ka iestādes pārkāpa antidempinga pamatregulas 7. panta 7. punkta c) apakšpunktu, neizdodot TES/IP konstatējumus Ķīnas eksporta preču ražotājiem, attiecībā uz kuriem piemērota pārbaude atlases veidā trīs mēnešu laikā no izmeklēšanas uzsākšanas.

               Pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, nekonstatējot, ka iestādes pārkāpa antidempinga pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktu, neinformējot Ķīnas eksporta preču ražotājus, attiecībā uz kuriem nav piemērota pārbaude atlases veidā saistībā ar to TES/IP pieprasījumu izvērtēšanu trīs mēnešu laikā no izmeklēšanas uzsākšanas.

               Pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, nekonstatējot, ka iestādes neīstenoja sadarbību izmeklēšanas laikā un tādēļ Kopienas ražošanas nozare neizpildīja antidempinga pamatregulas 4. panta 1. punktā kopsakarā ar 5. panta 4. punktu noteiktās prasības, kā rezultātā ir kļūdaini novērtēti zaudējumi un cēloņsakarības antidempinga pamatregulas 3. panta izpratnē.

               Pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot, ka antidempinga pamatregulas 6. panta 1. punkts neaizliedz iestādēm vākt atlases datus pirms izmeklēšanas uzsākšanas.

               Pakārtoti — pieļāva kļūdas tiesību piemērošanā, nekonstatējot, ka iestādes nepārkāpa antidempinga pamatregulas 6. panta 9. punktu, pārsniedzot 15 mēnešu termiņu antidempinga izmeklēšanas pabeigšanai.

               Pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, izvērtējot dažādu informāciju par zaudējumu analīzi atbilstoši antidempinga pamatregulas 3. pantam.

               Pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, nekonstatējot, ka iestādes neievēroja savu pienākumu rūpīgi un un objektīvi izvērtēt visus attiecīgos antidempinga izmeklēšanas aspektus.

               Pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, izvērtējot konkrētas informācijas tiesiskās sekas attiecībā uz izmeklēšanas iestāžu pienākumu norādīt pamatojumu.

               Pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, nekonstatējot, ka iestādēm nenovērtējot citu faktoru, nevis attiecīgā importa ietekmi uz Kopienas nozarēm, ir pārkāpts antidempinga pamatregulas 3. pants.

      (1)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 56, 1. lpp.)


title: Lieta T-411/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 6. jūnija spriedums — Celtipharm /ITSB — Alliance Healthcare France ( “PHARMASTREET” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “PHARMASTREET” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “PHARMASEE” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/78

         Vispārējās tiesas 2013. gada 6. jūnija spriedums — Celtipharm/ITSB — Alliance Healthcare France (“PHARMASTREET”)
   (Lieta T-411/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “PHARMASTREET” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “PHARMASEE” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 225/173
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Celtipharm (Vannes, Francija) (pārstāvji — P. Greffe un C. Fendeleur, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — V. Melgar)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Alliance Healthcare France SA (Gennevilliers, Francija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 26. jūnija lēmumu lietā R 767/2011-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Celtipharm un Alliance Healthcare France SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 26. jūnija lēmumu lietā R 767/2011-2;

               2)

               apmierināt iebildumus, pirmkārt, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē un atbilst aprakstam “farmaceitiskie produkti; diētiskās vielas ārstnieciskai lietošanai”, un, otrkārt, attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē un atbilst aprakstam “komerclietu vadība; komerciālā vadība un biroja darbi”;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 366, 24.11.2012.


title: Lieta C-532/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Simvoulio tis Epiktrateias (Grieķija) 2006. gada 29. decembra rīkojumu — Emm. G. Lianakis A.E. , Sima Anonimi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos pret Aleksondropolijas pašvaldību, Planitiki u.c. , Aikaterini Georgoula , Dim. Vassios , N. Loukatos & Sinergates Anonimi Etairia Meleton , Eratosthenis Meletitiki u.c. , A. Pantazis-Pan. Kyriopoulos & Sin/Tes os Filon O.E. , Nikolaos Sideris

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Simvoulio tis Epiktrateias (Grieķija) 2006. gada 29. decembra rīkojumu — “Emm. G. Lianakis A.E.”, Sima Anonimi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos pret Aleksondropolijas pašvaldību, “Planitiki u.c.”, Aikaterini Georgoula, Dim. Vassios, “N. Loukatos & Sinergates Anonimi Etairia Meleton”, “Eratosthenis Meletitiki u.c.”, “A. Pantazis-Pan. Kyriopoulos & Sin/Tes os“Filon”O.E.”, Nikolaos Sideris

   (Lieta C-532/06)
   (2007/C 56/36)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Iesniedzējtiesa

      Simvoulio tis Epiktrateias [Valsts Padome]
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: “Emm. G. Lianakis A.E.”, Sima Anonimi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos

      Atbildētāji: Aleksondropolijas pašvaldība, “Planitiki u.c.”, Aikaterini Georgoula, Dim. Vassios, “N. Loukatos & Sinergates Anonimi Etairia Meleton”, “Eratosthenis Meletitiki u.c.”, “A. Pantazis-Pan. Kyriopoulos & Sin/Tes os“Filon”O.E.”, Nikolaos Sideris

   Prejudiciālie jautājumi
   Vai gadījumā, kad paziņojums par pakalpojuma līguma piešķiršanu paredz novērtēšanas kritērijus, balstoties vienīgi uz prioritātes kārtību, nenosakot nozīmes koeficentu katram kritērijam, Direktīvas 92/50/EEK (1) par procedūru koordinēšanu publisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai (OV L 206) 36. pants atļauj konkursa komisijai vēlāk noteikt kritēriju nozīmi un apstiprinošas atbildes gadījumā, pastāvot kādiem nosacījumiem?

      (1)  OV L 209, 24.7.1992., no 1.-24. lpp.


title: Lieta T-420/09: Vispārējās tiesas 2014. gada 22. maija rīkojums – BSA/ITSB – Loblaws ( “PRÉSIDENT” )

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/71

         Vispārējās tiesas 2014. gada 22. maija rīkojums – BSA/ITSB – Loblaws (“PRÉSIDENT”)
   (Lieta T-420/09) (1)

   2014/C 315/116
   Tiesvedības valoda – franču
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  1 OV C 312, 18.12.2009.


title: Lieta C-519/16: Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 26. jūlija spriedums (Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Superfoz – Supermercados Lda/Fazenda Pública Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesību aktu tuvināšana — Regula (EK) Nr. 882/2004 — Oficiālas dzīvnieku barības un pārtikas produktu kontroles — Oficiālo kontroļu finansēšana — 26. un 27. pants — Vispārējā nodokļu sistēma — Maksas vai nodevas — Nodeva, ko piemēro pārtikas tirdzniecības uzņēmumiem

text:
               18.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 309/15

         Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 26. jūlija spriedums (Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Superfoz – Supermercados Lda/Fazenda Pública

   (Lieta C-519/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Regula (EK) Nr. 882/2004 - Oficiālas dzīvnieku barības un pārtikas produktu kontroles - Oficiālo kontroļu finansēšana - 26. un 27. pants - Vispārējā nodokļu sistēma - Maksas vai nodevas - Nodeva, ko piemēro pārtikas tirdzniecības uzņēmumiem)
   (2017/C 309/20)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Superfoz – Supermercados Lda

      Atbildētāja: Fazenda Pública

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem, ko groza ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Regulu (ES) Nr. 652/2014, 26. un 27. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie atļauj uzlikt tādu nodevu, kāda tiek aplūkota pamatlietā, tikai pārtikas mazumtirdzniecības uzņēmumiem un ieņēmumus no šīs nodevas neizmantot konkrētu oficiālo kontroļu finansēšanai, kas tiek veiktas šo nodevas maksātāju dēļ vai viņiem par labu.

      (1)  OV C 6, 9.1.2017.


title: Lieta T-471/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 8. septembra spriedums – Xellia Pharmaceuticals un Alpharma/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Antidepresantu, kas satur aktīvo farmaceitisko sastāvdaļu citalopramu, tirgus — Konkurences ierobežojuma mērķa dēļ jēdziens — Potenciāla konkurence — Ģenēriskās zāles — No patentu pastāvēšanas izrietošas barjeras iekļūšanai tirgū — Līgumi, kurus noslēdzis patenta īpašnieks un ģenērisko zāļu uzņēmums — Komisijas izmeklēšanas ilgums — Tiesības uz aizstāvību — Naudassodi — Tiesiskā noteiktība — Sodu tiesiskuma princips

text:
               24.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/22

         Vispārējās tiesas 2016. gada 8. septembra spriedums – Xellia Pharmaceuticals un Alpharma/Komisija
   (Lieta T-471/13) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Antidepresantu, kas satur aktīvo farmaceitisko sastāvdaļu citalopramu, tirgus - Konkurences ierobežojuma mērķa dēļ jēdziens - Potenciāla konkurence - Ģenēriskās zāles - No patentu pastāvēšanas izrietošas barjeras iekļūšanai tirgū - Līgumi, kurus noslēdzis patenta īpašnieks un ģenērisko zāļu uzņēmums - Komisijas izmeklēšanas ilgums - Tiesības uz aizstāvību - Naudassodi - Tiesiskā noteiktība - Sodu tiesiskuma princips)
   (2016/C 392/25)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Xellia Pharmaceuticals ApS (Kopenhāgena, Dānija) un Alpharma, LLC, agrāk Zoetis Products LLC (Florham Park, Ņūdžersija, ASV) (pārstāvis – D. Hull, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Castilla Contreras un B. Mongin, kuriem palīdz B. Rayment, barrister)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmumu C(2013) 3803 final par [LESD] 101. panta un EEZ nolīguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta AT/39226 – Lundbeck) un samazināt naudassoda, kas prasītājām uzlikts ar šo lēmumu, summu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Xellia Pharmaceuticals ApS un Alpharma LLC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Lieta F-15/10: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 11. decembra spriedums — Andres u.c./ECB (Civildienests — ECB personāls — Pensiju shēmas reforma — Pensijas plāna iesaldēšana — Pensiju shēmas īstenošana — Apspriešanās ar uzraudzības komiteju — Apspriešanās ar personāla komiteju — Apspriešanās ar ģenerālpadomi — Apspriešanās ar ECB Padomi — Pensiju shēmas novērtējums reizi trīs gados — Darba nosacījumu pārkāpums — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Samērīguma princips — Iegūtās tiesības — Tiesiskās noteiktības un paredzamības princips — Pienākums sniegt informāciju)

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/29

      Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 11. decembra spriedums — Andres u.c./ECB
      (Lieta F-15/10) (1)

      (Civildienests - ECB personāls - Pensiju shēmas reforma - Pensijas plāna iesaldēšana - Pensiju shēmas īstenošana - Apspriešanās ar uzraudzības komiteju - Apspriešanās ar personāla komiteju - Apspriešanās ar ģenerālpadomi - Apspriešanās ar ECB Padomi - Pensiju shēmas novērtējums reizi trīs gados - Darba nosacījumu pārkāpums - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Samērīguma princips - Iegūtās tiesības - Tiesiskās noteiktības un paredzamības princips - Pienākums sniegt informāciju)
      (2014/C 71/55)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Carlos Andres u.c. (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā Banka (ECB) (pārstāvji — C. Kroppenstedt un F. Malfrère, pārstāvji, kam palīdz B. Wägenbaur, avocat)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība atcelt prasītāju paziņojumus par algu par 2009. gada jūniju, kā arī visus vēlākos un turpmākos paziņojumus par algu tiktāl, ciktāl ar šiem paziņojumiem tiek īstenota 2009. gada 4. maijā pieņemtā pensiju shēmas reforma. Otrkārt, prasība atlīdzināt prasītāju ciestos zaudējumus.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  C. Andres un 168 citi prasītāji, kuru vārdi iekļauti pielikumā, sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Centrālās bankas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 134, 22.5.2010., 54. lpp.


title: Lieta T-505/08: Prasība, kas celta 2008. gada 25. novembrī — Nadine Trautwein Rolf Trautwein /ITSB ( Hunter )

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/49

         Prasība, kas celta 2008. gada 25. novembrī — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/ITSB (“Hunter”)
   (Lieta T-505/08)
   (2009/C 44/87)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development, Leopoldshöhe (Vācija) (pārstāvis — C. Czychowski, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 17. septembra lēmumu lietā R 1733/2007-1, kā arī sākotnējo pārbaudītāja 2007. gada 17. oktobra lēmumu un atļaut publicēt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 4 829 347;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Hunter” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 25. klasē (reģīstrācijas pieteikms Nr. 4 829 347);

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo Kopienas preču zīmei netrūkst nedz vajadzīgās atšķirtspējas, nedz arī runa ir par aprakstošu norādi.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-38/17: Prasība, kas celta 2017. gada 20. janvārī – DQ u.c./Parlaments

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/53

         Prasība, kas celta 2017. gada 20. janvārī – DQ u.c./Parlaments
   (Lieta T-38/17)
   (2017/C 104/74)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: DQ un trīspadsmit citas personas (pārstāvis – M. Casado García-Hirschfeld, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt EUR 92 200 kā atlīdzību par radītajiem materiālajiem zaudējumiem;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvotas dažādas kļūdas un bezdarbība, ko pieļāvusi atbildētāja administrācija un kuras ir prasītāju ciesto materiālo zaudējumu pamatā, proti, visiem advokāta honorāriem, kas radušies saistībā ar 2014. gada 24. janvārī iesniegto lūgumu sniegt palīdzību atbilstoši Civildienesta noteikumu 24. panta pirmajai daļai.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta prettiesiska rīcība, tostarp korupcija, kaitējot Savienības interesēm, kandidātu atlases procedūrās, ļaunprātīga un aizvainojoša rīcība no prasītāju nodaļas vadītāja puses, veicot ikdienas pienākumus.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots minēto darbību rezultātā nodarītais kaitējums prasītāju cieņai, kā arī to psiholoģiskajai un fiziskajai integritātei, kas apdraud to profesionālo karjeru un ģimenes dzīvi.

               4.

               Ceturtais pamats ir saistīts ar faktiskiem un prasītājiem radītiem materiālajiem zaudējumiem, kas ir cieši saistīti ar ļaunprātību, ko attiecībā uz tiem ir pierādījis Parlaments, kā arī ar daudzajām procedūrām, kas tiem bija jāveic, tostarp nepieciešamību izmantot advokāta pakalpojumus.

               5.

               Piektais pamats, kas saistīts ar prasītāju hierarhiski augstākstāvošo personu nereaģēšanu, neraugoties uz steidzamību un apgalvoto faktu smagumu. Prasītāji uzskata, ka šie apstākļi to hierarhiski augstākstāvošo personu rīcību būtu ietekmējuši tādējādi, ka tās liktu pārtraukt:

                           —

                           prettiesiskās darbības;

                           —

                           to nodaļas vadītāja ļaunprātību un aizvainojošo uzvedību, kā arī administrācijas nesaprātīgi ilgo termiņu atbilstošu pasākumu veikšanai;

                           —

                           to nožēlojamos darba apstākļus, kā rezultātā būtu bijis iespējamas izvairīties no nepārtrauktas advokāta iesaistīšanas.

               6.

               Sestais pamats, kas saistīts ar ārkārtas apstākļiem, kuru rezultātā bija nepieciešama un pat neatliekama advokāta iejaukšanās, lai saglabātu prasītāju tiesības un panāktu iecēlējinstitūcijas rīcību saistībā ar to apgalvojumiem par psiholoģisko vardarbību vai seksuālo uzmākšanos, ar ko tiem nācies sastapties. Advokāta iesaistīšana turklāt esot pamatota ar mērķi nodrošināt viņu liecību konfidencialitāti un aizsargāties pret juridiskām nekonsekvencēm un hierarhiski augstākstāvošo personu nolaidību, lai izbeigtu nepieņemamos darba apstākļus.


title: Lieta T-419/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Nadine Schmit iesniedza 2004. gada 8. oktobrī

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/40

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Nadine Schmit iesniedza 2004. gada 8. oktobrī
   (Lieta T-419/04)
   (2005/C 6/79)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 8. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Nadine Schmit, dzīvojoša Ispra (Itālija), kuru pārstāv advokāti Pierre Paul Van Gehuchten un Pierre Jadoul, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt 2004. gada 8. jūlija tiešo lēmumu par prasītājas sūdzības noraidīšanu, lēmumu nesagatavot novērtējuma ziņojumu par 2001. – 2002. g. un institūcijas lēmumu neminēt prasītāju to ierēdņu, kas ir paaugstināmi C2 pakāpē 2003. gada paaugstināšanas amatā laikā, vidū;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam 3000 eiro kā atlīdzību par morālo kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, Komisijas ierēdne, 2002. gada oktobrī devās slimības atvaļinājumā. Kopš 2003. gada 1. septembra viņa saņem invaliditātes pensiju. Uz šī pamata iecēlējinstitūcija nolēma nesagatavot novērtējuma ziņojumu par 2001. – 2002. g. Līdz ar to prasītāja nesaņēma nevienu nopelnu un prioritātes punktu 2003. gada paaugstināšanas amatā laikā, un tās vārds netika iekļauts C2 pakāpē paaugstināmo ierēdņu sarakstā.
   Prasītāja apstrīd minētos lēmumus, norādot uz Civildienesta noteikumu 43. panta un tā vispārīgo piemērošanas noteikumu (Komisijas 2002. gada 26. aprīļa lēmums), kā arī vienlīdzīgas attieksmes un labas pārvaldes principu pārkāpumu. Šajā sakarā prasītāja apgalvo, ka Komisijai nebija tiesības 2002. gada beigās vai 2003. gada sākumā uzskatīt prasītaju par ierēdni, kurai līdz došanās pensijā ir atlicis mazāk par gadu un kurai nav nepieciešams sagatavot novērtējuma ziņojumu. Attiecībā uz lēmumu nepaaugstināt prasītāju C2 pakāpē, viņa apgalvo, ka ir noticis Civildienesta noteikumu 45. panta, kā arī vienlīdzīgas attieksmes un labas pārvaldes principu pārkāpums.


title: Lieta T-343/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 17. maija spriedums — Arkema France /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Nātrija hlorāta tirgus — Lēmums, ar ko konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Vainojamība prettiesiskā rīcībā — Naudas sodi — Atbildību pastiprinošs apstāklis — Recidīvs — Atbildību mīkstinošs apstāklis — Sadarbība administratīvajā procesā — Būtiska pievienotā vērtība)

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/20

         Vispārējās tiesas 2011. gada 17. maija spriedums — Arkema France/Komisija
   (Lieta T-343/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Nātrija hlorāta tirgus - Lēmums, ar ko konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Vainojamība prettiesiskā rīcībā - Naudas sodi - Atbildību pastiprinošs apstāklis - Recidīvs - Atbildību mīkstinošs apstāklis - Sadarbība administratīvajā procesā - Būtiska pievienotā vērtība)
   2011/C 186/36
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Arkema France (Colombes, Francija) (pārstāvji — sākotnēji A. Winckler, S. Sorinas un H. Kanellopoulos, pēc tam S. Sorinas, E. Jégou un M. Sabeva, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — X. Lewis, É. Gippini Fournier un R. Sauer)

      Priekšmets

   Prioritāri, prasība atcelt Komisijas 2008. gada 11. jūnija Lēmumu C(2008) 2626, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/38.695 — Nātrija hlorāts) tiktāl, ciktāl minētais lēmums attiecas uz Arkema France, un, pakārtoti, prasība atcelt vai samazināt to naudas sodu summas, kas minētajā lēmumā noteikti Arkema France

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Arkema France atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 285, 08.11.2008.


title: Lieta T-732/15 R II: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 13. jūnija rīkojums – ICA Laboratories u.c./Komisija Pagaidu noregulējums — Vide — Patērētāju aizsardzība — Regula, ar ko nosaka guazatīna maksimālos atlieku līmeņus — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Jauns pieteikums — Jaunu faktu neesamība — Steidzamības neesamība

text:
               29.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/24

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 13. jūnija rīkojums – ICA Laboratories u.c./Komisija
   (Lieta T-732/15 R II)
   (Pagaidu noregulējums - Vide - Patērētāju aizsardzība - Regula, ar ko nosaka guazatīna maksimālos atlieku līmeņus - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Jauns pieteikums - Jaunu faktu neesamība - Steidzamības neesamība)
   (2016/C 314/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ICA Laboratories Close Corp. (Century City, Dienvidāfrika); ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Century City) un ICA Developments (Proprietary) Ltd (Century City) (pārstāvji – K. Van Maldegem, R. Crespi un P. Sellar, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – X. Lewis un P. Ondrůšek)

      Priekšmets

   Pieteikums atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 160. pantam apturēt Komisijas 2015. gada 21. oktobra Regulas (ES) 2015/1910, ar ko attiecībā uz guazatīna maksimālajiem atlieku līmeņiem noteiktos produktos un uz tiem groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 396/2005 III un V pielikumu (OV 2015, L 280, 2. lpp.), izpildi.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-435/07: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 23. janvāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/24

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 23. janvāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-435/07) (1)

   (2008/C 79/47)

      Tiesvedības valoda — portugāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta C-37/11: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 18. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Čehijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Pieņemamība — Regula Nr. 1234/2007 — 115. pants — XV pielikums — I punkta 2. apakšpunkts — XV pielikuma papildinājums — A daļa — Tirdzniecības nosaukumi “sviests” un “ziežams piena produkts” — Tirdzniecības nosaukums “pomazánkové máslo” (ziežams sviests) — Atbrīvojumu saraksts)

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/6

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 18. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-37/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Pieņemamība - Regula Nr. 1234/2007 - 115. pants - XV pielikums - I punkta 2. apakšpunkts - XV pielikuma papildinājums - A daļa - Tirdzniecības nosaukumi “sviests” un “ziežams piena produkts” - Tirdzniecības nosaukums “pomazánkové máslo” (ziežams sviests) - Atbrīvojumu saraksts)
   2012/C 379/10
   Tiesvedības valoda — čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — Z. Malůšková un H. Tserepa-Lacombe)

      Atbildētāja: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek, T. Müller un J. Očková)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulas (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (OV L 299, 1. lpp.) 115. panta, skatot to kopā ar šīs regulas XV pielikuma I punkta 2. apakšpunktu, kā arī šī pielikuma papildinājuma A daļu, pārkāpums — Dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru preci ar nosaukumu “ziežams piena produkts” tiek atļauts tirgot ar tirdzniecības nosaukumu “Pomazánkové máslo” (ziežams sviests)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atļaujot tirgot pomazánkové máslo (ziežams sviests) ar nosaukumu “máslo” (sviests), lai gan šī produkta piena tauku saturs ir mazāks par 80 % un maksimālais ūdens saturs un maksimālais sauso sastāvdaļu, kas nav tauki, saturs pārsniedz attiecīgi 16 % un 2 %, Čehijas Republika nav izpildījusi Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulas (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO” regula), 115. pantā, lasot kopā ar minētās regulas XV pielikuma I punkta 2. apakšpunkta pirmo un otro daļu, kā arī ar šī pielikuma papildinājuma A daļas 1. un 4. punktu, paredzētos pienākumus;

               2)

               Čehijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 12.03.2011.


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2005. gada 2. jūnijā lietā C-174/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 56. pants — Automātiska balsstiesību pārtraukšana privatizētos uzņēmumos)

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 2. jūnijā
   lietā C-174/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 56. pants - Automātiska balsstiesību pārtraukšana privatizētos uzņēmumos)
   (2005/C 205/08)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-174/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 13. aprīlī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Traversa [E. Traversa] un K. Lodži [C. Loggi]) pret Itālijas Republiku (pārstāvis — I. M. Bragulja [I. M. Braguglia], kam palīdz P. Džentili [P. Gentili], avocat), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jāns [P. Jann] (referents), tiesneši K. Lēnartss [K. Lenaerts], N. Kolnerika [N. Colneric], K. Šīmans [K. Schiemann] un E. Juhāss [E. Juhász], ģenerāladvokāte J. Kokote [J. Kokott], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 2. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               uzturot spēkā 2001. gada 25. maija dekrētu-likumu (decreto-legge) Nr. 192, kas apstiprināts 2001. gada 20. jūlija likumā Nr. 301 par neatliekamiem pasākumiem publisko pakalpojumu atsevišķu sektoru liberalizācijas un privatizācijas nodrošināšanai (legge No. 301, recante disposizioni urgenti per salvaguardare i processi di liberalizzazione e privatizzazione di specifici settori dei servizi pubblici), kas nosaka balsstiesību, kas paredzētas, ja līdzdalība pārsniedz 2 % no to uzņēmumu kapitāla, kuri darbojas elektroenerģijas un dabasgāzes nozarēs, automātisku pārtraukšanu, ja šo līdzdalību iegūst valsts uzņēmumi, kas nekotējas regulētajā finanšu tirgū un kuriem ir dominējošs stāvoklis attiecīgās valsts tirgū, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 56. pants.

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 156, 12.06.2004.


title: Lieta F-31/12: Prasība, kas celta 2012. gada 6. martā — ZZ /Komisija

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/31

         Prasība, kas celta 2012. gada 6. martā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-31/12)
   2012/C 133/63
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu par pensijas tiesību, kas iegūtas pirms stāšanās amatā Komisijā, pārskaitīšanu, pamatojoties uz PMO pārrēķināto priekšlikumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru ir atcelti un aizstāti priekšlikumi pārskaitīt prasītāja pensijas tiesības saskaņā ar viņa pieteikumu atbilstoši Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punktam, kas ietver jaunu priekšlikumu, kurš aprēķināts, pamatojoties uz 2011. gada 3. martā pieņemtajiem VNĪ;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-592/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 2. oktobra rīkojums – Ratioparts-Ersatzteile/ITSB – Norwood Industries (“NORTHWOOD professional forest equipment”)

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/45

         Vispārējās tiesas 2014. gada 2. oktobra rīkojums – Ratioparts-Ersatzteile/ITSB – Norwood Industries (“NORTHWOOD professional forest equipment”)
   (Lieta T-592/13) (1)

   (2014/C 431/70)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014


title: Lieta F-22/09: Prasība, kas celta 2009. gada 9. martā — Marie-Hélène Willigens/Padome

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/47

         Prasība, kas celta 2009. gada 9. martā — Marie-Hélène Willigens/Padome
   (Lieta F-22/09)
   2009/C 113/100
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marie-Hélène Willigens, Glabais (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prāvas priekšmets un apraksts

   Lēmuma nepaaugstināt prasītāju AST 7 pakāpē 2008. gada paaugstināšanas amatā ietvaros un vajadzības gadījumā lēmumu paaugstināt šajā pakāpē ierēdņus ar mazāk nopelniem atcelšana

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu nepaaugstināt prasītāju AST 7 pakāpē 2008. gada paaugstināšanas amatā ietvaros un vajadzības gadījumā atcelt lēmumus paaugstināt šajā pakāpē ierēdņus ar mazāk nopelniem;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-575/11: Prasība, kas celta 2011. gada 7. novembrī — Inaporc /Komisija

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/56

      Prasība, kas celta 2011. gada 7. novembrī — Inaporc/Komisija
      (Lieta T-575/11)
      (2012/C 25/108)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Interprofession nationale porcine (Inaporc) (Parīze, Francija) (pārstāvji — H. Calvet, Y. Trifounovitch un C. Rexha, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2011. gada 29. jūnija lēmumu, valsts atbalsts NN 10/2010 — Francija — Nodoklis, kas paredzēts, lai finansētu Nacionālās starpnozaru cūkkopības komiteju, C(2011) 4376, galīgā redakcija, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts, jo šajā lēmumā (i) par valsts atbalstu ir klasificētas darbības, ko INAPORC veikusi laikposmā no 2004. gada līdz 2008. gadam tehniskās palīdzības, atbalsta kvalitatīvu preču ražošanai un tirdzniecībai, izpētes un attīstības, kā arī reklāmas jomā un (ii) brīvprātīgie obligātie maksājumi, kas kalpo, lai finansētu šīs darbības un kas ir iepriekš minēto valsts pasākumu neatņemama sastāvdaļa, ir kvalificēti par valsts līdzekļiem;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs prioritāri izvirza divus pamatus.

                  1)

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots būtisku formas prasību pārkāpums, jo apstrīdētā lēmuma pamatojums neesot pietiekams LESD 296. panta kontekstā tādēļ, ka tas neļaujot prasītājam saprast pamatojumu, kādēļ Komisija ir uzskatījusi, ka Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā par valsts atbalstu noteiktie kritēriji ir izpildīti šajā lietā.

                  2)

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, jo apstrīdētajā lēmumā Komisija esot:

                              —

                              kvalificējusi Inaporc iekasētos brīvprātīgos obligātos maksājumus par valsts resursiem un darbības, ko šī starpnozaru organizācija veikusi un finansējusi ar šīm iemaksām, kvalificējusi par piedēvējamām valstij;

                              —

                              secinājusi, ka pastāv selektīva no Inaporc rīcības izrietoša ekonomiska priekšrocība par labu uzņēmumiem, kas darbojas ražošanā, pārstrādē un izplatīšanā cūkgaļas nozarē;

                              —

                              uzskatījusi, ka Inaporc rīcība var radīt konkurences kropļojumus, kas attiecināmi uz valsts atbalstu.


title: Lieta C-344/06 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 25. oktobra spriedums — J.C. Blom /Eiropas Savienības Padome, Eiropas Kopienu Komisija (Apelācijas sūdzība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Ārpuslīgumiskā atbildība — Piens — Papildu nodeva — References daudzums — Ražotāji, kas ir parakstījuši vienošanos par nepārdošanu — SLOM 1983 ražotāji — Pārdošanas neatsākšana pēc tam, kad beidza pastāvēt vienošanās par nepārdošanu)

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/18

         Tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 25. oktobra spriedums — J.C. Blom/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-344/06 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Ārpuslīgumiskā atbildība - Piens - Papildu nodeva - References daudzums - Ražotāji, kas ir parakstījuši vienošanos par nepārdošanu - SLOM 1983 ražotāji - Pārdošanas neatsākšana pēc tam, kad beidza pastāvēt vienošanās par nepārdošanu)
   (2007/C 315/30)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: J. C. Blom (pārstāvji — E. Pijnacker Hordijk un S. C. H. Molin, advocaten)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Savienības Padome (pārstāvis — A.-M. Colaert), Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. van Rijn un M. van Heezik)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība, kas celta pret Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2006. gada 30. maija spriedumu lietā T-87/94 Blom/Padome un Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa, piemērojot EK līguma 178. pantu (šobrīd — EKL 235. pants) un EK līguma 215. panta otro daļu (šobrīd — EKL 288. panta otrā daļa) noraidīja lūgumu atlīdzināt zaudējumus, kurus it kā cieta prasītājs tāpēc, ka viņam tika aizliegts pārdot pienu, piemērojot Padomes 1984. gada 31. marta Regulu (EEK) Nr. 857/84, ar ko pieņem vispārīgus noteikumus Regulas (EEK) 804/68 5.c pantā minētās nodevas piemērošanai piena un piena produktu nozarē (OV L 90, 13. lpp.), kas ir papildināta ar Komisijas 1984. gada 16. maija Regulu (EEK) Nr. 1371/84, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas Nr. 804/68 5.c pantā minētās papildu nodevas piemērošanai (OV L 132, 11. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Bloma kungs [Blom] atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 261, 28.10.2006.


title: Lieta T-300/16: Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūnijā – Jindal Saw un Jindal Saw Italia/Komisija

text:
               29.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/24

         Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūnijā – Jindal Saw un Jindal Saw Italia/Komisija
   (Lieta T-300/16)
   (2016/C 314/34)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Jindal Saw Ltd (Ņūdeli, Indija) un Jindal Saw Italia SpA (Trieste, Itālija) (pārstāvji – R. Antonini un E. Monard, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 17. marta Īstenošanas regulu (ES) 2016/387, ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu Indijas izcelsmes plastiskā čuguna (saukta arī par čugunu ar lodveida grafītu) cauruļu un caurulīšu importam, ciktāl tā attiecas uz prasītājām; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, nosakot eksporta cenas, Komisija ir pārkāpusi Padomes 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 2. panta 8. punktu, 2. panta 9. punktu, 3. panta 2. punktu, 3. panta 3. punktu, 3. panta 6. punktu un 9. panta 4. punktu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, konstatējot ietekmi uz cenām, kaitējumu un cēloņsakarību, Komisija ir pārkāpusi Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 3. panta 2. punktu, 3. panta 3. punktu, 3. panta 5. punktu, 3. panta 6. punktu, 3. panta 7. punktu, 3. panta 8. punktu, 4. panta 1. punktu, 5. panta 4. punktu un 9. panta 4. punktu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, neatklājot būtiskos faktus un apsvērumus un nedodot pietiekamu laiku komentāru sniegšanai, ir pārkāpts Padomes Regulas Nr. 1225/2009 20. panta 4. punkts un 20. panta 5. punkts.


title: Lieta C-358/06: Prasība, kas celta 2006. gada 30. augustā — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               14.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/7

         Prasība, kas celta 2006. gada 30. augustā — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-358/06)
   (2006/C 249/15)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Konstantinidis un B. Schima)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika, nepieņemot un nepaziņojot Komisijai par normatīviem un administratīviem aktiem, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 16. decembra Direktīvu 2003/105/EK (1), ar ko groza Padomes Direktīvu 96/82/EK par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanu, kas saistīti ar bīstamām vielām, nav izpildījusi savus pienākumus, kas tai uzlikti ar šo direktīvu;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transpozīcija valsts tiesībās beidzās 2005. gada 1. jūlijā.

      (1)  OV L 345, 97 lpp.