title: Lieta T-331/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra rīkojums – Nikolaou /Komisija un ECB Prasība atcelt tiesību aktu — Programma Kipras stabilitātes atbalstam — Eurogrupas paziņojums par Kipras banku nozares restrukturizāciju — Kļūdaina atbildētājas norādīšana prasības pieteikumā — Nepieņemamība

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/24

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra rīkojums – Nikolaou/Komisija un ECB
   (Lieta T-331/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Programma Kipras stabilitātes atbalstam - Eurogrupas paziņojums par Kipras banku nozares restrukturizāciju - Kļūdaina atbildētājas norādīšana prasības pieteikumā - Nepieņemamība)
   (2014/C 448/32)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Marinos Nikolaou (Strovolos, Kipra) (pārstāvji – E. Efstathiou, K. Efstathiou un K. Liasidou, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Smulders, J.-P. Keppenne un M. Konstantinidis) un Eiropas Centrālā banka (ECB) (pārstāvji – A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan un F. Athanasiou, pārstāvji, kam palīdz W. Bussian, W. Devroe un D. Arts, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eurogrupas 2013. gada 25. marta paziņojumu tostarp par Kipras banku sektora restrukturizāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Marinos Nikolaou sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 31.8.2013.


title: Lieta T-300/17: Prasība, kas celta 2017. gada 17. maijā – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“3000”)

text:
               17.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 231/44

         Prasība, kas celta 2017. gada 17. maijā – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“3000”)
   (Lieta T-300/17)
   (2017/C 231/55)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Vācija) (pārstāve – M. C. Simon, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Ķīna)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: apzīmējums “3000” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 12 511 119

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 8. marta lēmums lietā R 653/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               gadījumā, ja otrā procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece iestātos lietā: piespriest otrajai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               vienlīdzīgas atieksmes principa un labas pārvaldības principa pārkāpums.


title: Lieta F-73/07: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2008. gada 16. aprīļa spriedums — Doktor /Padome (Civildienests — Ierēdņi — Pieņemšana darbā — Atlaišana no darba pārbaudes laika beigās)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/24

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2008. gada 16. aprīļa spriedums — Doktor/Padome
   (Lieta F-73/07)
   (Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Atlaišana no darba pārbaudes laika beigās)
   (2008/C 158/42)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Frantisek Doktor, Bratislava (Slovākija) (pārstāvji — S. Rodrigues, R. Albelice un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Arpio Santacruz un M. Simm)
   Priekšmets
   Pirmkārt, Padomes iecēlējinstitūcijas 2006. gada oktobra lēmuma atlaist prasītāju no darba pēc pārbaudes laika beigām atcelšana un, otrkārt, prasība atlīdzināt kaitējumu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks savus tiesāšanās izdevumus sedz pats.


title: Lieta C-387/05: Tiesas (virspalāta) 2009. gada 15. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Divējāda — militāra un civila — lietojuma aprīkojuma imports, nemaksājot muitas nodokļus)

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/4

         Tiesas (virspalāta) 2009. gada 15. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-387/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Divējāda — militāra un civila — lietojuma aprīkojuma imports, nemaksājot muitas nodokļus)
   2010/C 51/05
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Wilms, L. Visaggio un C. Cattabriga)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. M. Braguglia, pārstāvis, un G. De Bellis, avvocato dello Stato)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvis — J. Bering Liisberg]), Grieķijas Republika (pārstāvji — E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou un K. Boskovits), Portugāles Republika (pārstāvji — C. Guerra Santos, L. Inez Fernandes un J. Gomes), Somijas Republika (pārstāve — A. Guimaraes-Purokoski)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 26. panta un dažādu muitas tiesiskā regulējuma noteikumu (20. pants Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.), 2., 9., 10. un 17. panta 1. punkta Padomes 1989. gada 29. maija Regulā (EEK, Euratom) Nr. 1552/89 par Lēmuma 88/376/EEK, Euratom, par Kopienu pašu resursu sistēmu piemērošanu (OV L 155, 1. lpp.) un atbilstošo noteikumu Padomes 2000. gada 22. maija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 (OV L 130, 1. lpp.) pārkāpums — Militārai un civilai izmantošanai domāta materiāla imports, nemaksājot muitas nodokļus — Atteikums aprēķināt summas, kuras vajadzēja iekasēt un nodot Kopienu pašu resursu rīcībā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atbrīvojot no muitas nodokļiem gan civiliem, gan militāriem nolūkiem izmantojama aprīkojuma importu laikā no 1999. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim un atsakoties aprēķināt, konstatēt un nodot Eiropas Kopienu Komisijas rīcībā sakarā ar šo atbrīvojumu neiekasētos pašu resursus, kā arī nokavējuma procentus par pašu resursu nenodošanu Eiropas Kopienu Komisijas rīcībā noteiktajā termiņā, Itālijas Republika nav izpildījusi, pirmkārt, EKL 26. pantā, Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 20. pantā, kā arī tādējādi kopīgajā muitas tarifā un, otrkārt, Padomes 1989. gada 29. maija Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1552/89 par Lēmuma 88/376/EEK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu piemērošanu, kas grozīta ar Padomes 1996. gada 8. jūlija Regulu (Euratom, EK) Nr. 1355/96, 2., 9., 10. pantā un 17. panta 1. punktā, kā arī tajos pašos pantos Padomes 2000. gada 22. maija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu, paredzētos pienākumus;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Dānijas Karaliste, Grieķijas Republika, Portugāles Republika un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 22, 28.01.2006.


title: Lieta C-79/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2014. gada 17. decembra spriedumu lietā T-400/10 Hamas/Padome 2015. gada 20. februārī iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2014. gada 17. decembra spriedumu lietā T-400/10 Hamas/Padome 2015. gada 20. februārī iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-79/15 P)
   (2015/C 146/25)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – B. Driessen, G. Étienne)

      Pārējās lietas dalībnieces: Hamas, Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-400/10,

               —

               pieņemt galīgo nolēmumu par jautājumiem, kas ir šīs apelācijas sūdzības priekšmets,
               un

               —

               piespriest prasītājai lietā T-400/10 atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas Padomei radušies pirmajā instancē un šajā apelācijas tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza šādus pamatus.
   Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, izvērtējot to, kā Padome izmantoja publiski pieejamu informāciju, veicot pieņemto pasākumu regulāru pārskatīšanu.
   Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet Vispārējai tiesai, ka tā ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā nesecināja, ka Amerikas Savienoto Valstu, no vienas puses, un Apvienotās Karalistes, no otras puses, kompetento iestāžu lēmumi bija pietiekams pamatojums, lai Hamas tiktu iekļauta sarakstā.


title: Lieta T-575/15: Prasība, kas celta 2015. gada 28. septembrī – Kozmetika Afrodita/ITSB – Núñez Martín un Machado Montesinos (“AFRODITA COSMETICS”)

text:
               7.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 406/38

         Prasība, kas celta 2015. gada 28. septembrī – Kozmetika Afrodita/ITSB – Núñez Martín un Machado Montesinos (“AFRODITA COSMETICS”)
   (Lieta T-575/15)
   (2015/C 406/39)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – slovēņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Kozmetika Afrodita d.o.o. (Rogaška Slatina, Slovēnija) (pārstāvis – B. Grešak, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Pārējie procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieki: Pedro Núñez Martín (Madride, Spānija) un Carmen Guillermina Machado Montesinos (Madride)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašnieks: prasītājs

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “AFRODITA COSMETICS” – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 1 7 98  287

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 28. jūlija lēmums lietā R 2578/2014-4

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 2. punkta h) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-498/10: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 18. oktobra spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X NV/Staatssecretaris van Financiën (Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Ierobežojumi — Nodokļu tiesību akti — Atlīdzības nodokļa ieturēšana ienākumu gūšanas vietā, kas jāveic valstī reģistrētam pakalpojumu saņēmējam no citā dalībvalstī reģistrētam pakalpojumu sniedzējam maksājamas atlīdzības — Šāda pienākuma neesamība, ja pakalpojumu sniedzējs ir reģistrēts tajā pašā dalībvalstī)

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 18. oktobra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X NV/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-498/10) (1)

   (Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Ierobežojumi - Nodokļu tiesību akti - Atlīdzības nodokļa ieturēšana ienākumu gūšanas vietā, kas jāveic valstī reģistrētam pakalpojumu saņēmējam no citā dalībvalstī reģistrētam pakalpojumu sniedzējam maksājamas atlīdzības - Šāda pienākuma neesamība, ja pakalpojumu sniedzējs ir reģistrēts tajā pašā dalībvalstī)
   2012/C 379/05
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: X NV

      Atbildētāja: Staatssecretaris van Financiën

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — LESD 56. panta interpretācija — Pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums — Atlīdzības nodokļa ieturēšana ienākumu gūšanas vietā, kas jāveic valstī reģistrētam pakalpojumu saņēmējam no citā dalībvalstī reģistrētam pakalpojumu sniedzējam maksājamas atlīdzības — Šāda pienākuma neesamība, ja pakalpojumu sniedzēja juridiskā adrese ir tajā pašā dalībvalstī

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pakalpojuma saņēmējam saskaņā ar dalībvalsts tiesisko regulējumu uzliktais pienākums veikt nodokļa ieturēšanu ienākumu gūšanas vietā no atlīdzības, kas izmaksāta citā dalībvalstī reģistrētiem pakalpojumu sniedzējiem, lai gan attiecībā uz atlīdzību, kas izmaksāta attiecīgajā dalībvalstī reģistrētiem pakalpojumu sniedzējiem, šāds pienākums nepastāv, ir pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums šīs tiesību normas izpratnē tādā ziņā, ka tas rada papildu administratīvo slogu, kā arī ar to saistītus atbildības riskus;

               2)

               ciktāl pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums, kuru ietver tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, izriet no pienākuma veikt nodokļa ieturēšanu ienākumu gūšanas vietā tādā ziņā, ka tas rada papildu administratīvo slogu, kā arī ar to saistītus atbildības riskus, šo ierobežojumu var attaisnot ar nepieciešamību nodrošināt efektīvu nodokļa piedziņu un tas nepārsniedz šī mērķa sasniegšanai vajadzīgo, pat ņemot vērā Padomes 1976. gada 15. marta Direktīvā 76/308/EEK par savstarpējo palīdzību prasījumu piedziņā attiecībā uz zināmiem nodokļiem un citiem pasākumiem, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2001. gada 15. jūnija Direktīvu 2001/44/EK, paredzētās abpusējas palīdzības iespējas nodokļu iekasēšanā. Vēlāka atteikšanās no nodokļa ieturējuma ienākumu gūšanas vietā nevar būt noteicoša nedz attiecībā uz tā piemērotību izvirzītā mērķa sasniegšanai, nedz tā samērīgumu, kas ir jāvērtē tikai saistībā ar izvirzīto mērķi;

               3)

               izvērtējot, vai pakalpojumu saņēmēja pienākums veikt nodokļa ieturēšanu ienākumu gūšanas vietā tādā ziņā, ka tas rada papildu administratīvo slogu, kā arī ar to saistītus atbildības riskus, ir ar LESD 56. pantu aizliegts pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums, tam nav nozīmes, vai pakalpojumu sniedzējs nerezidents Nīderlandē ieturēto nodokli var atskaitīt no nodokļa, kas ir jāmaksā tā reģistrācijas dalībvalstī.

      (1)  OV C 13, 15.01.2011.


title: Lieta T-826/16 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja vietnieka 2016. gada 16. decembra rīkojums – Casasnovas Bernad/Komisija Pagaidu noregulējums — Civildienests — Līgumdarbinieki — Uz nenoteiktu laiku noslēgta līguma izbeigšana — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/33

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja vietnieka 2016. gada 16. decembra rīkojums – Casasnovas Bernad/Komisija
   (Lieta T-826/16 R)
   (Pagaidu noregulējums - Civildienests - Līgumdarbinieki - Uz nenoteiktu laiku noslēgta līguma izbeigšana - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2017/C 038/46)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luis Javier Casasnovas Bernad (Santodomingo, Dominikānas Republika) (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Berardis-Kayser un G. Berscheid)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt Komisijas 2016. gada 27. septembra lēmuma, ar kuru ir ticis izbeigts līgums ar prasītāju, piemērošanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-614/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-378/10 Masco Corp. u.c./Eiropas Komisija 2013. gada 27. novembrī iesniedza Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe SA/NV, Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe, Hansgrohe BV, Hansgrohe SARL, Hansgrohe Srl, Hüppe GmbH, Hüppe GmbH, Hüppe Belgium SA (NV), Hüppe BV

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/14

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-378/10 Masco Corp. u.c./Eiropas Komisija 2013. gada 27. novembrī iesniedza Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe SA/NV, Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe, Hansgrohe BV, Hansgrohe SARL, Hansgrohe Srl, Hüppe GmbH, Hüppe GmbH, Hüppe Belgium SA (NV), Hüppe BV

   (Lieta C-614/13 P)
   2014/C 24/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe SA/NV, Hansgrohe BV, Hansgrohe SARL, Hansgrohe Srl, Hüppe GmbH, Hüppe GmbH, Hüppe Belgium SA (NV), Hüppe BV (pārstāvji — D. Schroeder, advokāts, S. Heinz, advokāte, J. Temple Lang, Solicitor)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-378/10, ciktāl ar to ir noraidīta to prasība atcelt Komisijas 2010. gada 23. jūnija lēmuma lietā COMP/39092 — Vannas istabu iekārtas un ierīces 1. pantu, ciktāl tajā noteikts, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas ir bijušas ilgstošas aizliegtas vienošanās vai saskaņotas darbības dalībnieces “vannas istabu iekārtu un ierīču nozarē”;

               —

               atcelt Komisijas 2010. gada 23. jūnija lēmumu lietā COMP/39092 — Vannas istabu iekārtas un ierīces, ciktāl tajā noteikts, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas ir bijušas ilgstošas aizliegtas vienošanās vai saskaņotas darbības dalībnieces “vannas istabu iekārtu un ierīču nozarē”;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzību iesniedzēju tiesāšanās un citus ar šo lietu saistītos izdevumus un izmaksas un

               —

               noteikt citus pasākumus, ko Tiesa uzskata par atbilstīgiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzība ir balstīta uz diviem pamatiem.
   Saskaņā ar pirmo pamatu Vispārējā tiesa, konstatējot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas ir piedalījušās saliktā vienotā pārkāpumā attiecībā uz keramikas izstrādājumiem, esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, acīmredzami sagrozot pierādījumus un nepareizi piemērojot juridisku kritēriju.
   Saskaņā ar otro pamatu Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nenorādot piemērotus pamatus saviem secinājumiem.


title: Lieta F-126/11: Prasība, kas celta 2011. gada 28. novembrī — ZZ /Komisija

text:
               16.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 174/31

         Prasība, kas celta 2011. gada 28. novembrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-126/11)
   2012/C 174/49
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — M. Boury, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, jo ar to prasītājam piemēro disciplinārsodu brīdinājuma formā.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu CMS 10/038 piemērot prasītājam brīdinājumu, kā arī iecēlējinstitūcijas lēmumu Nr. R/393/11, ar kuru apstiprina pirmo lēmumu;

               —

               konstatēt, ka sods brīdinājumā formā, ko iecēlējinstitūcija piemēroja prasītājam, neuzrādot derīgus pierādījumus par apgalvoto uzmākšanos, kas viņam tiek pārmesta, un neveicot patiesu neatkarīgu, objektīvu un godīgu izmeklēšanu, kas ļautu konstatēt apgalvotās uzmākšanās, ko it kā veicis prasītājs attiecībā uz savu kolēģi, patiesumu un īstenumu, šis patvaļīgais sods ir diskriminējoša iecēlējinstitūcijas darbība attiecībā pret prasītāju;

               —

               konstatēt, ka visas šīs lietas laikā prasītājam ir nodarīts smags morālais un materiālais kaitējums, kādēļ viņam ir tiesības saņemt šī kaitējuma atlīdzinājumu. Šis kaitējums ir jānovērtē saskaņā ar Civildienesta tiesas noteiktiem kritērijiem;

               —

               it īpaši konstatēt, ka visas šīs lietas un citu tai pievienoto lietu laikā pret prasītāju ir izdarīti smagi viņa cilvēka pamattiesību, tiesību, kas ir nostiprinātas Līgumos, Eiropas Savienības Pamattiesību hartā un Eiropas Cilvēktiesību konvencijā, pārkāpumi, kādēļ viņam ir tiesības saņemt atlīdzinājumu par šiem pārkāpumiem atbilstoši Civildienesta tiesas vērtējumam.


title: Lieta F-9/14: Prasība, kas celta 2014. gada 1. februārī – ZZ /EIB

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/44

         Prasība, kas celta 2014. gada 1. februārī – ZZ/EIB
   (Lieta F-9/14)
   2014/C 212/56
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – L. Isola un G. Isola, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt prasītāja novērtējuma ziņojumu par 2012. gadu daļā, kurā viņam nav piešķirta atzīme “exceptional performance” vai “very good performance” un viņš nav ieteikts paaugstināšanai amatā D funkciju grupā, un daļā, kurā ir noteikti viņa mērķi 2013. gadam, prasība atcelt pamatnostādnes novērtējuma ziņojuma sagatavošanai 2012. gadā un, visbeidzot, prasība piespriest EIB atlīdzināt prasītājam nodarīto morālo un mantisko kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt

                           —

                           lēmumu, ko 2012. gada 18. decembrī ir pieņēmusi Pārsūdzību izskatīšanas komiteja, nosūtot tai dokumentus un nosakot kritērijus, kas ir jāņem vērā, pieņemot jaunu lēmumu;

                           —

                           pamatnostādnes, ko “Cilvēkresursu” direkcija ir pieņēmusi ar 2012. gada 5. decembra“Note to Staff Nr. 722 PERSONNEL/S&D/D&P/2012-198”, un tam pievienotās “Guidelines to the 2012 annual staff appraisal exercise” arī daļā, kurā ir noteikts, ka galīgais vērtējums ir jāformulē konkrētā veidā, bet nav noteikti kritēriji, kas vērtētājam ir jāņem vērā;

               —

               pakārtoti, atcelt

                           —

                           visu ziņojumu par 2012. gadu, t.i., gan vērtējuma daļu, gan daļu, kurā minētais vērtējums nav pausts ar atzīmi “exceptional performance” vai ar atzīmi “very good performance” un viņš nav ieteikts paaugstināšanai amatā D funkciju grupā, un, visbeidzot, daļā, kurā ir noteikti mērķi 2013. gadam;

                           —

                           visus ar to saistītos, turpmākos un pakārtotos tiesību aktus, tostarp noteikti lēmumus par paaugstināšanu amatā, kas ir ietverti 2012. gada maija “Cilvēkresursu” direkcijas direktora paziņojumā “2011 staff appraisal exercise, award of promotions and titles”;

               —

               katrā ziņā piespriest EIB atlīdzināt nodarīto morālo un mantisko kaitējumu (kā minēts iepriekš), kā arī atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, pieskaitot procentus un ņemot vērā piespriesto summu un tiesāšanās izdevumu vērtības revalvāciju.


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 18. novembrī lietā C-422/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/18/EK — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/16

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2004. gada 18. novembrī
   lietā C-422/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/18/EK - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 6/28)
   tiesvedības valoda - holandiešu
   Lietā C-422/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 3. oktobrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis M. van Beek) pret Nīderlandes Karalisti (pārstāvji H. G. Sevenster un J. van Bakel), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja pienākumu izpildītājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesneši K. Schiemann (referents) un E. Juhász, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 18. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               paredzētajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva;

               2)

               piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 275, 15.11.2003.


title: Lieta T-22/09: Prasība, kas celta 2009. gada 20. janvārī — Katjes Fassin /ITSB (pandas sejas forma)

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/49

         Prasība, kas celta 2009. gada 20. janvārī — Katjes Fassin/ITSB (pandas sejas forma)
   (Lieta T-22/09)
   (2009/C 69/107)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Katjes Fassin GmbH & Co. KG, Emmerich am Rhein (Vācija) (pārstāvis — T. Schmitz, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja Biroja Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 13. novembra lēmumu lietā R 1299/2006-4;

               —

               piespriest atbildētājam Birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: trīsdimensiju preču zīme, kurā ir attēlota pandas seja no šokolādes, attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 30. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 505 161);

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei ir vajadzīgā atšķirtspēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 11. novembrī lietā C-425/02 (Cour administrative lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Johanna Maria Delahaye, Boor laulātā, pret Civildienesta un administratīvo reformu ministru (Darbinieku tiesību saglabāšana, uzņēmumam pārejot valstij — Valsts iespēja uzlikt pienākumu ievērot publisko tiesību noteikumus — Darba samaksas apjoma samazināšana)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/9

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2004. gada 11. novembrī
   lietā C-425/02 (Cour administrative lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Johanna Maria Delahaye, Boor laulātā, pret Civildienesta un administratīvo reformu ministru (1)

   (Darbinieku tiesību saglabāšana, uzņēmumam pārejot valstij - Valsts iespēja uzlikt pienākumu ievērot publisko tiesību noteikumus - Darba samaksas apjoma samazināšana)
   (2005/C 6/15)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā C-425/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Cour administrative (Luksemburga) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 21. novembrī un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 25. novembrī tiesvedībā Johanna Maria Delahaye, Boor laulātā, pret Civildienesta un administratīvo reformu ministru, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesnesis C. Gulmann un tiesnese N. Colneric (referente), ģenerāladvokāts P. Léger, sekretāre M. Múgica Azurmendi, galvenā administratore, 2004. gada 11. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Padomes 1977. gada 14. februāra Direktīva 77/187/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā ir jāinterpretē tā, ka tā principā neiestājas pret to, ka gadījumā, kad uzņēmums no privāto tiesību juridiskās personas pāriet valstij, valsts kā jaunais darba devējs samazina attiecīgo darbinieku darba samaksu, lai panāktu atbilstību spēkā esošajiem valsts noteikumiem attiecībā uz nodarbinātību publiskajā sektorā. Tomēr kompetentajām valsts iestādēm, kam jāpiemēro un jāinterpretē šie noteikumi, tas iespēju robežās jāveic Direktīvas 77/187 mērķa gaismā, ņemot vērā t.sk. darbinieka darba stāžu, ja valsts tiesību noteikumi, kas regulē valsts darbinieku stāvokli, ņem vērā darbinieka stāžu, aprēķinot tā darba samaksu. Gadījumā, ja šāds samazinājums ir būtisks, tas ir jāanalizē kā būtiska darba apstākļu grozīšana, kas ir nelabvēlīga attiecīgajam darbiniekam tā, ka darba līguma izbeigšana šī iemesla dēļ ir jāuzskata par notikušu pēc darba devēja iniciatīvas Direktīvas 77/187 4. panta 2. punkta nozīmē.

      (1)  OV C 19, 25.1.2003.


title: Lieta T-148/11: Prasība, kas celta 2011. gada 14. martā — Mangou /Padome

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 14. martā — Mangou/Padome
   (Lieta T-148/11)
   2011/C 130/52
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Philippe Mangou (Abidjan, Kotdivuāra) (pārstāvji — G. Collard un L. Aliot, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu:

               —

               atzīt, ka attiecībā uz prasītāju Philippe MANGOU Padomes 2011. gada 14. janvāra Regula (ES) Nr. 25/2011 un Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmums 2011/18/KĀDP, kas ir publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2011. gada 15. janvārī, ir faktiski nepamatoti;

               —

               līdz ar to

                           —

                           atcelt Padomes 2011. gada 14. janvāra Regulu (ES) Nr. 25/2011 un Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmumu 2011/18/KĀDP;

                           —

                           pakārtoti, likt svītrot Philippe MANGOU vārdu no minētās regulas un minētā lēmuma pielikumā iekļautajiem sarakstiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja izvirzītie pamati un galvenie argumenti būtībā ir vienādi ar vai līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietā T-137/11 Guiai Bi Poin/Padome.


title: Lieta C-6/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2016. gada 27. aprīļa spriedumu lietā T-154/14 ANKO/Eiropas Komisija 2017. gada 5. janvārī iesniedza ANKO A.E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias

text:
               27.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/20

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2016. gada 27. aprīļa spriedumu lietā T-154/14 ANKO/Eiropas Komisija 2017. gada 5. janvārī iesniedza ANKO A.E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias

   (Lieta C-6/17 P)
   (2017/C 063/28)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: ANKO A.E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (pārstāvis – Stavroula Paliou, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 27. aprīļa spriedumu lietā T-154/14 un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai lietas izskatīšanai pēc būtības;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apstrīd Vispārējās tiesas 2016. gada 27. aprīļa spriedumu lietā T-154/14, apgalvojot, ka šajā spriedumā ir ietverti juridiski secinājumi, kas ir pretrunā Savienības tiesību normām.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka pārsūdzētais spriedums ir jāatceļ:

               i.

               pirmkārt, saistībā ar piemērojamajām materiālo tiesību normām, ņemot vērā kļūdas tiesību piemērošanā un procesuālos pārkāpumus, kas ir pieļauti pārsūdzētā sprieduma pamatojumā,

               ii.

               otrkārt, ciktāl tajā ir pieļautas kļūdas tiesību piemērošanā saistībā ar noteikumiem, kas prasības ietvaros reglamentē pierādījumu priekšmetu un pierādīšanas pienākumu un pretprasības ietvaros – pierādīšanas pienākuma sadalījumu.

         Šajā ziņā ir izvirzīti šādi apelācijas pamati:

               I.

               Saistībā ar kļūdām tiesību piemērošanā un procesuālajiem pārkāpumiem:

                           1)

                           pirmais apelācijas pamats: acīmredzami nepietiekams pamatojums;

                           2)

                           otrais apelācijas pamats: kļūdas tiesību piemērošanā un pretrunīgs pamatojums.

               II.

               Saistībā ar kļūdām tiesību piemērošanā un noteikumiem, kas reglamentē pierādījumu priekšmetu un pierādīšanas pienākumu:

                           3)

                           trešais apelācijas pamats: kļūdas tiesību piemērošanā saistībā ar pierādījumu priekšmetu un pierādīšanas pienākumu prasībā;

                           4)

                           ceturtais apelācijas pamats: kļūdas tiesību piemērošanā saistībā ar pierādīšanas pienākuma sadalījumu Komisijas pretprasībā.


title: Lieta T-95/04: Pirmās instances tiesas  2006. gada 17. maija  spriedums —  Lavagnoli  pret Komisiju (Ierēdņi — Novērtējuma ziņojums — Ziņošanas procedūras regularitāte — Personāla un arodbiedrību pārstāvja darbību izpilde — Pienākums norādīt pamatojumu — Prasība atcelt tiesību aktu)

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/25

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 17. maija spriedums — Lavagnoli pret Komisiju
   (Lieta T-95/04) (1)

   (Ierēdņi - Novērtējuma ziņojums - Ziņošanas procedūras regularitāte - Personāla un arodbiedrību pārstāvja darbību izpilde - Pienākums norādīt pamatojumu - Prasība atcelt tiesību aktu)
   (2006/C 165/47)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luciano Lavagnoli, Berhema [Berchem] (Luksemburga) (pārstāvji — G. Bounéou un F. Frabetti, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Krämer)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt novērtējuma veikšanu par periodu no 1999. gada 1. jūlija līdz 2001. gada 30. jūnijam attiecībā uz prasītāju un lēmumu, ar ko tiek pieņemts galīgais prasītāja novērtējuma ziņojums par šo periodu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt prasību;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.


title: Lieta C-199/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. aprīlī iesniedza Raad van State (Nīderlande) — Minister voor Immigratie en Asiel/X

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. aprīlī iesniedza Raad van State (Nīderlande) — Minister voor Immigratie en Asiel/X

   (Lieta C-199/12)
   2012/C 217/14
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Minister voor Immigratie en Asiel

      Atbildētājs: X

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai homoseksuāli orientēti ārvalstnieki ir sociālā grupa Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/83/EK par obligātiem standartiem trešās valsts pilsoņu vai bezvalstnieku atzīšanai par bēgļiem vai personām, kam citādi vajadzīga starptautiska aizsardzība, un piešķirtās aizsardzības saturu (OV L 304, 12. lpp.; turpmāk tekstā — “direktīva”) 10. panta 1. punkta d) apakšpunkta nozīmē?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir apstiprinoša: kādas homoseksuālas darbības ietilpst direktīvas piemērošanas jomā un vai tas, ja šādu darbību dēļ notiek vajāšana un ir izpildīti pārējie nosacījumi, ir pamats bēgļa statusa atzīšanai? Šim jautājumam ir vēl šādas daļas:

                           a)

                           vai homoseksuālam ārvalstniekam drīkst prasīt, lai tas savu homoseksuālo orientāciju no citiem slēpj, ja tādējādi viņš var izvairīties no vajāšanas savā dzimtenē?

                           b)

                           Ja uz iepriekšējo jautājuma daļu atbilde ir noliedzoša: vai no homoseksuāla ārvalstnieka var pieprasīt, lai savu homoseksualitāti viņš īsteno atturīgi, kā privāti, tā publiski vai abējādi, un ja tā, kādā apmērā? Vai homoseksuālai atturībai var izvirzīt stingrākas prasības kā heteroseksuālai?

                           c)

                           Ja ir iespējams nošķirt homoseksuālas orientācijas galveno aspektu izpausmes un izpausmes, kuras tai ir sekundāras: kas ir saprotams ar homoseksuālas orientācijas galvenajiem aspektiem?

               3)

               Vai tikai fakts vien, ka homoseksuālas darbības atbilstoši Sjerraleones 1861. gada Offences against the Person Act ir sodāmas un par tām draud brīvības atņemšanas sods, ir uzskatāmas par vajāšanas darbību direktīvas 9. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot kopā ar tā 2. punkta c) apakšpunktu, nozīmē? Ja tā nav: kādos apstākļos tā var uzskatīt?


title: Lieta C-65/07: Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2007. gada 20. decembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/23

         Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2007. gada 20. decembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija
   (Lieta C-65/07) (1)

   (2008/C 79/42)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 69, 24.3.2007.


title: Lieta T-157/08: Prasība, kas celta 2008. gada 28. aprīlī — Paroc /ITSB — ( INSULATE FOR LIFE )

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/40

         Prasība, kas celta 2008. gada 28. aprīlī — Paroc/ITSB — (“INSULATE FOR LIFE”)
   (Lieta T-157/08)
   (2008/C 171/76)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Paroc Oy/AB, Vantaa (Somija) (pārstāvis — J. Palm, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 21. februāra lēmumu lietā R 0054/2008-2; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “INSULATE FOR LIFE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 6., 17., 19. un 37. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 593 2827

      Pārbaudītāja lēmums: noraidīt reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo preču zīme ieguva minimālo atšķirtspēju, kas nepieciešama, lai to varētu reģistrēt.


title: Lieta T-499/08: Prasība, kas celta 2008. gada 14. novembrī — Ryanair /Komisija

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/43

         Prasība, kas celta 2008. gada 14. novembrī — Ryanair/Komisija
   (Lieta T-499/08)
   (2009/C 32/83)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ryanair Ltd, Dublina (Īrija) (pārstāvji — E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               saskaņā ar EKL 230. un 231. pantu atzīt, ka Komisijas netiešais lēmums, ar ko ir atteikta piekļuve dokumentiem, kuriem prasītājs ir lūdzis piekļūt, iesniedzot 2008. gada 25. jūnija pieteikumu, nav spēkā un ka Komisijas 2008. gada 23. oktobra lēmums, ar ko ir atteikta piekļuve tiem pašiem dokumentiem, nepastāv;

               —

               pakārtoti, saskaņā ar EKL 230. un 231. pantu atzīt, ka Komisijas 2008. gada 23. oktobra lēmums, ar ko ir atteikta piekļuve dokumentiem, kuriem prasītājs ir lūdzis piekļūt, iesniedzot 2008. gada 25. jūnija pieteikumu, nav spēkā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājam radušies tiesvedībās; un

               —

               veikt citus pasākumus, ko Pirmās instances tiesa uzskatītu par piemērotiem.

         Pamati un galvenie argumenti
   Iesniedzot šo prasības pieteikumu, prasītājs vēlas panākt, ka tiek atcelts Komisijas netiešais lēmums, ar ko ir noraidīts atbilstoši Regulai Nr. 1049/2001 (1) izteiktais prasītāja lūgums piekļūt dokumentiem par valsts atbalsta procedūrām, kas attiecas uz iespējamu valsts atbalstu, kurš piešķirts, panākot vienošanos ar Po [Pau] lidostas pārvaldītāju. Pēc minētā lēmuma tika pieņemts 2008. gada 23. oktobra tiešais lēmums. Prasītājs šajā lietā pakārtoti lūdz atcelt tiešo lēmumu.
   Prasītāja norādītie pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir norādīti lietā T-494/08 Ryanair/Komisija.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta C-35/10: Prasība, kas celta 2010. gada 21. janvārī — Eiropas Komisija/Francijas Republika

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/17

         Prasība, kas celta 2010. gada 21. janvārī — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-35/10)
   2010/C 80/31
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Marghelis un J. Sénéchal)

      Atbildētāja: Francijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/21/EK par ieguves rūpniecības atkritumu apsaimniekošanu un par grozījumiem Direktīvā 2004/35/EK (1) prasības, vai katrā ziņā nedarot Komisijai tos zināmus, Francijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 25. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas 2006/21/EK transponēšanas termiņš beidzās 2008. gada 30. aprīlī. Šīs prasības celšanas brīdī atbildētāja vēl nebija pieņēmusi visus direktīvas transponēšanai vajadzīgos pasākumus un katrā ziņā nebija tos darījusi zināmus Komisijai.

      (1)  OV L 102, 15. lpp.


title: Lieta F-21/14: Prasība, kas celta 2014. gada 11. martā  – ZZ /Eiropols

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/42

         Prasība, kas celta 2014. gada 11. martā – ZZ/Eiropols
   (Lieta F-21/14)
   2014/C 184/69
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      ZZ (pārstāvis – J.-J. Ghosez, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropols

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu nepagarināt uz nenoteiktu laiku prasītājas uz noteiktu laiku noslēgto līgumu un piespriest Eiropolam tai samaksāt atšķirību starp atlīdzību, uz kuru prasītāja būtu varējusi pretendēt, ja viņa būtu saglabājusi savu amatu, un bezdarbnieka pabalstu vai jebkuru citu atlīdzību, ko viņa faktiski ir saņēmusi

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja 2013. gada 13. maija lēmumu, ar kuru atbildētājs darīja zināmu prasītājai, ka ar viņu neslēgs līgumu uz nenoteiktu laiku un ka viņas spēkā esošais līgums tiks izbeigts 2013. gada 31. oktobrī, kā arī no tā izrietošo lēmumu noraidīt prasītājas 2013. gada 13. decembrī iesniegto sūdzību;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt atšķirību, pirmkārt, starp atlīdzību, kuru prasītāja varētu saņemt, ja viņa būtu saglabājusi savu amatu šajā iestādē, un, otrkārt, to atalgojuma apmēru, honorārus, bezdarba pabalstu vai jebkuru citu pabalstu, ko viņa faktiski ir saņēmusi kopš 2013. gada 1. novembra, tās atlīdzības vietā, ko viņa saņēma kā pagaidu darbiniece;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2005. gada 8. aprīlī lietā T-401/03 Deirdre McCabe pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — Pieņemšana darbā — Pārbaudes laiks Eurostat — Atbrīvošana no amata pēc pārbaudes laika beigām — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Iepriekšēja administratīva sūdzība — Nepieņemamība)

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/22

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2005. gada 8. aprīlī
   lietā T-401/03 Deirdre McCabe pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Pārbaudes laiks Eurostat - Atbrīvošana no amata pēc pārbaudes laika beigām - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Iepriekšēja administratīva sūdzība - Nepieņemamība)
   (2005/C 155/43)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā T-401/03 Deirde Makabe [Deirdre McCabe], bijusī Eiropas Kopienu Komisijas ierēdne uz pārbaudes laiku, ar dzīvesvietu Mondorf-les-Bains (Luksemburga), ko pārstāv M. Spandrs [M. Spandre] un B. Zamito [B. Zammitto], advokāti, pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko pārstāv J. Kurals [J. Curall] un H. Krēmers [H. Kraemer], pārstāvji, par prasību atcelt Komisijas 2003. gada 25. augusta lēmumu par prasītājas atbrīvošanu no amata pēc pārbaudes laika beigām un prasību par zaudējumu atlīdzību Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs H. Legāls [H. Legal], tiesneši P. Linda [P. Lindh] un V. Vadapals [V. Vadapalas], sekretārs H. Jungs [H. Jung] 2005. gada 8. aprīlī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasība tiek noraidīta kā nepieņemama;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 35, 07.02.2004.


title: Lieta T-59/07: Vispārējās tiesas 2011. gada 13. jūlija spriedums — Polimeri Europa /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Butadiēnkaučuka un emulsijas polimerizācijā iegūta butadiēnstirolkaučuka tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Vienots pārkāpums — Aizliegtas vienošanās esamības pierādījums — Naudas sodi — Pārkāpuma smagums un ilgums — Atbildību pastiprinoši apstākļi)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/43

         Vispārējās tiesas 2011. gada 13. jūlija spriedums — Polimeri Europa/Komisija
   (Lieta T-59/07) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Butadiēnkaučuka un emulsijas polimerizācijā iegūta butadiēnstirolkaučuka tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Vienots pārkāpums - Aizliegtas vienošanās esamības pierādījums - Naudas sodi - Pārkāpuma smagums un ilgums - Atbildību pastiprinoši apstākļi)
   2011/C 269/95
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Itālija) (pārstāvji — M. Siragusa un F. Moretti, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci, G. Conte un V. Bottka)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 29. novembra Lēmumu C(2006) 5700, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/F/38.368 — Butadiēnkaučuks un emulsijas polimerizācijā iegūts butadiēnstirolkaučuks), vai, pakārtoti, prasība atcelt vai samazināt Polimeri Europa SpA uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2006. gada 29. novembra Lēmuma C(2006) 5700, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/F/38.368 — Butadiēnkaučuks un emulsijas polimerizācijā iegūts butadiēnstirolkaučuks) 2. panta c) punktu tiktāl, ciktāl tajā Polimeri Europa SpA uzliktais naudas sods ir noteikts EUR 272,25 miljonu apmērā;

               2)

               Polimeri Europa uzliktā naudas soda summa ir noteikta EUR 181,5 miljonu apmērā;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 95, 28.04.2007.


title: Lieta T-585/15: Prasība, kas celta 2015. gada 5. oktobrī – Monster Energy/ITSB (“GREEN BEANS”)

text:
               7.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 406/41

         Prasība, kas celta 2015. gada 5. oktobrī – Monster Energy/ITSB (“GREEN BEANS”)
   (Lieta T-585/15)
   (2015/C 406/42)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Monster Energy Company (Corona, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – P. Brownlow, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “GREEN BEANS” – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 1 4 10  801

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 22. jūlija lēmums lietā R 3002/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               nodot prasītājas lietu atpakaļ ITSB Apelācijas otrajai padomei, lai tā lemtu par prasītājas pieteikumu par restitutio in integrum pēc būtības saistībā ar ITSB Apelācijas pirmās padomes 2013. gada 2. decembra lēmumu lietā R 1530/2013–1;

               —

               piespriest ITSB segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 58. panta, 65. panta 5. punkta, 75. panta, 81. panta 1. un 4. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 2868/95 65. noteikuma pārkāpums.


title: Lieta F-81/10: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 14. jūlija spriedums — Praskevicius /Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Civildienesta noteikumu 45. pants — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Nopelnu punkti — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Pamatojums)

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/25

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 14. jūlija spriedums — Praskevicius/Parlaments
   (Lieta F-81/10) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Civildienesta noteikumu 45. pants - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Nopelnu punkti - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums - Pamatojums)
   2012/C 138/49
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Vidas Praskevicius (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — P. Nelissen Grade un G. Leblanc, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — V. Montebello-Demogeot un N. B. Rasmussen)

      Priekšmets

   Prasība atcelt atbildētāja lēmumu neiekļaut prasītāju to ierēdņu sarakstā, kuri 2009. gada paaugstināšanas amatā ietvaros paaugstināti AD6 pakāpē, un prasība atlīdzināt morālo kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010, 66. lpp.


title: Lieta T-355/09: Prasība, kas celta 2009. gada 14. septembrī — Reber Holding /ITSB — Wedl & Hofmann ( Walzer Traum )

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/50

         Prasība, kas celta 2009. gada 14. septembrī — Reber Holding/ITSB — Wedl & Hofmann (“Walzer Traum”)
   (Lieta T-355/09)
   2009/C 282/96
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Reber Holding GmbH & Co. KG, Bad Reichenhall (Vācija) (pārstāvji — O. Spuhler un M. Geitz, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece:
      Wedl & Hofmann GmbH, Mils/Hall in Tirol (Austrija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 9. jūlija lēmumu lietā R 623/2008-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja:
      Wedl & Hofmann GmbH

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “Walzer Traum” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 21. un 30. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 593 752)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme “Walzertraum” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē (Nr. 1 092 615); iebildumi ir vērsti tikai pret reģistrāciju attiecībā uz 30. klasē ietilpstošām precēm

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 42. panta 2. punkta pirmā teikuma pārkāpums, kā arī vispārējā vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums saistībā ar preču zīmes, uz kuru balstīti iebildumi, faktiskas izmantošanas jēdziena interpretāciju

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 10. martā lietā C-22/03 (Rechtbank te Rotterdam lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Optiver BV u. c. pret Stichting Autoriteit Financiële Markten (Direktīva 69/335/EEK — Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai — Maksājums no vērtspapīru starpnieku bruto ienākumiem)

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 10. martā
   lietā C-22/03 (Rechtbank te Rotterdam lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Optiver BV u. c. pret Stichting Autoriteit Financiële Markten
       (1)

   (Direktīva 69/335/EEK - Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai - Maksājums no vērtspapīru starpnieku bruto ienākumiem)
   (2005/C 115/02)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-22/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Rechtbank te Rotterdam (Roterdamas tiesa, Nīderlande) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 21. janvārī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 23. janvārī, tiesvedībā Optiver BV u. c. pret Stichting Autoriteit Financiële Markten, Stichting Toezicht Effectenverkeer tiesību pārņēmēju, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], R. Šintgens [R. Schintgen] (referents), P. Kūris [P. Kūris] un Dž. Arestis [G. Arestis], ģenerāladvokāts D. Ruizs-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretāre M.-F. Kontē [M.-F. Contet], galvenā administratore, 2005. gada 10. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīva 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neiestājas pret tāda maksājuma, kā pamata prāvā minētais, uzlikšanu vērtspapīru tirgus uzņēmumu bruto ienākumiem, kas gūti no darījumiem ar vērtspapīriem.

      (1)  OV C 70, 22.03.2003.


title: lieta T-135/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Franco Campoli iesniedza 2005. gada 29. martā

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/33

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Franco Campoli iesniedza 2005. gada 29. martā
   (lieta T-135/05)
   (2005/C 132/60)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 29. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Franko Kampoli [Franco Campoli], ar dzīvesvietu Londonā, kuru pārstāv advokāti Stefans Rodrigess [Stéphane Rodrigues] un Alise Žoma [Alice Jaume], kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2004. gada 13. decembra lēmumu, ar ko noraida sūdzību, ko prasītājs iesniedzis, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu; šis lēmums pieņemts kopā ar iecēlējinstitūcijas lēmumu, kurš apstrīdēts minētajā sūdzībā un ar kuru no 2004. gada 1. maija ir grozīts prasītāja pensijai piemērojamais korekcijas koeficients, apgādnieka pabalsts un pabalsta izglītībai maksājums, no vienas puses, un prasītāja darba samaksas lapa, no otras puses, jo šis lēmums ir piemērojams no 2004. gada maija;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs šajā lietā pēc būtības prasa ar atpakaļejošu spēku no 2004. gada 1. maija attiecināt uz viņa pensiju to korekcijas koeficientu, kurš piemērojams viņa pensijai līdz 2004. gada 1. maijam.
   Šajā sakarā jāatgādina, ka nolūkā sekmēt pāreju no vecās sistēmas uz jauno korekcijas koeficienta sistēmu, pēc grozījumiem civildienesta sistēmā, kas reglamentē Eiropas civildienesta darbību, Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 20. panta 2. punktā ir paredzēts piecu gadu pārejas periods, kas aptver laika posmu no 2004. gada 1. maija līdz 2009. gada 1. maijam un kura laikā korekcijas koeficients pakāpeniski tiek samazināts.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs galvenokārt norāda uz iebildumu par prettiesiskumu saskaņā ar Līguma 241. pantu, norādot, ka Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 20. panta piemērošana šajā gadījumā ir prettiesiska.
   Šajā sakarā prasītājs norāda, ka:

               —

               ir pārkāpta tiesiskā paļāvība, ņemot vērā vadības izteiktos solījumus, ka jaunajiem Civildienesta noteikumiem nebūs nelabvēlīgas ietekmes uz viņa stāvokli;

               —

               nav ievērots vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips, ņemot vērā, ka diferenciāciju pēc dzīvesvietas ierēdņiem, kuri atrodas dienestā un kuriem ir piešķirta pensija;

               —

               ir pārkāptas viņa iegūtās tiesības, jo ir grozīti darba pamatnoteikumi, kas tika ņemti vērā pensijas piešķiršanas brīdī;

               —

               ir pārkāpts labas pārvaldības princips.


title: Lieta F-15/13: Prasība, kas celta 2013. gada 11. februārī — ZZ /Komisija

text:
               4.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/31

         Prasība, kas celta 2013. gada 11. februārī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-15/13)
   2013/C 129/58
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, S. Orlandi un J.-N. Louis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu izbeigt pensijas tiesību pārnešanas procedūru, neveicot pārnešanu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2012. gada 17. aprīļa lēmumu izbeigt lietu par prasītāja pensijas tiesību pārnešanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-413/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 15. maija rīkojums — Post Invest Europe /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Atbalsts, ko Beļģijas iestādes piešķīrušas De Post — La Poste (tagad “bpost” ) — Sabiedrisko pakalpojumu izmaksu kompensēšana — Lēmums, ar kuru daļa atbalsta atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots to atgūt — Intereses celt prasību neesamība — Nepieņemamība — Jauni pierādījumi)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/81

         Vispārējās tiesas 2013. gada 15. maija rīkojums — Post Invest Europe/Komisija
   (Lieta T-413/12) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Atbalsts, ko Beļģijas iestādes piešķīrušas De Post - La Poste (tagad “bpost”) - Sabiedrisko pakalpojumu izmaksu kompensēšana - Lēmums, ar kuru daļa atbalsta atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots to atgūt - Intereses celt prasību neesamība - Nepieņemamība - Jauni pierādījumi)
   2013/C 225/181
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Post Invest Europe Sàrl (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — B. van de Walle de Ghelcke un T. Franchoo, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — É. Gippini Fournier un D. Grespan)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2012. gada 25. janvāra Lēmumu C(2012) 178 par pasākumu SA.14588 (C-20/09), ko Beļģija īstenojusi De Post — La Poste (tagad “bpost”) atbalstam (OV L 170, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               nav jālemj par Beļģijas Karalistes pieteikumu par iestāšanos lietā;

               3)

               Post Invest Europe Sàrl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 343, 10.11.2012.


title: Lieta T-309/10 RENV: Vispārējās tiesas 2016. gada 28. septembra spriedums – Klein/Komisija Ārpuslīgumiskā atbildība — Direktīva 93/42/EEK — Saskaņota sistēma, kas nodrošina slimnieku, lietotāju un trešo personu veselību un drošību, lietojot medicīnas ierīces — 8. pants — Lēmuma par laišanas tirgū aizliegumu paziņošana — Komisijas nostājas neformulēšana — 18. pants — Nepamatots CE marķējums — Kaitējums — Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums — Cēloņsakarība

text:
               7.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 410/10

         Vispārējās tiesas 2016. gada 28. septembra spriedums – Klein/Komisija
   (Lieta T-309/10 RENV) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Direktīva 93/42/EEK - Saskaņota sistēma, kas nodrošina slimnieku, lietotāju un trešo personu veselību un drošību, lietojot medicīnas ierīces - 8. pants - Lēmuma par laišanas tirgū aizliegumu paziņošana - Komisijas nostājas neformulēšana - 18. pants - Nepamatots CE marķējums - Kaitējums - Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums - Cēloņsakarība)
   (2016/C 410/11)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Christoph Klein (Großgmain, Austrija) (pārstāvji – sākotnēji H.-J. Ahlt un M. Ahlt, vēlāk H.-J. Ahlt, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Sipos un G. von Rintelen, pārstāvji, kuriem palīdz C. Winkler, advokāts)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze un J. Möller)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 268. pantam par zaudējumu atlīdzību, ko prasītajam, iespējams, ir radījusi Komisija, neizpildīdama savus pienākumus atbilstoši Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm (OV 1993, L 169. 1. lpp.) 8. pantam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Christoph Klein, Eiropas Komisija un Vācijas Federatīvā Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 347, 26.11.2011.


title: Lieta T-433/07: Prasība, kas celta 2007. gada 22. novembrī — Ryanair /Komisija

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 22. novembrī — Ryanair/Komisija
   (Lieta T-433/07)
   (2008/C 22/93)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ryanair Ltd, Dublina (Īrija) (pārstāvis — E. Vahida, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atbilstoši EKL 232. pantam konstatēt, ka Komisija nav izpildījusi savus EK līgumā noteiktos pienākumus, nepieņemot lēmumu par prasītāja sūdzību, kas tika iesniegta Komisijā 2006. gada 22. decembrī un kam 2007. gada 2. augustā sekoja brīdinājuma vēstule;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, to skaitā tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājam tiesvedības laikā, pat, ja Komisija pēc prasības celšanas būs veikusi darbības, pēc kurām saskaņā ar Tiesas viedokli vairs nebūs nepieciešams pieņemt nolēmumu, vai ja Tiesa noraidīs prasību kā nepieņemamu;

               —

               veikt citus pasākumus, kurus Tiesa uzskatītu par nepieciešamiem.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi bezdarbību, nepieņemot lēmumu — pēc tam, kad saskaņā ar EKL 232. pantu tā tika aicināta to darīt, — par prasītāja sūdzību, kas 2006. gada 22. decembrī tika iesniegta Komisijā par nelikumīgu valsts atbalstu, ko Grieķija ir sniegusi Olympic Airlines un Olympic Airways Services (“OA/OAS”) pēc Grieķijas Augstākās šķīrējtiesas nolēmuma, ar kuru tika piespriests Grieķijai maksāt OA/OAS 563 miljonus euro par, iespējams, neapmaksātiem pakalpojumiem un izmaksām saistībā ar pārcelšanos uz Atēnu jauno lidostu.
   Prasītājs apgalvo, ka starpība starp summu, ko Grieķija ir parādā OA/OAS, kas ir aptuveni novērtēta Komisijas Lēmumā 2003/372/EK (1), un kompensāciju par zaudējumiem, kas tika piespriesta OA/OAS ar 2006. gada 20. decembra nolēmumu, uzskatāma par uzņēmumam sniegtu priekšrocību saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem. Saskaņā ar prasītāja teikto jāuzskata, ka šo priekšrocību ir sniegusi Grieķija, jo šķīrējtiesa ir darbojusies kā valsts iestāde.
   Prasītājs arī norāda, ka Komisijai bija pienākums rūpīgi un objektīvi izvērtēt saņemto sūdzību, vai nu lai pieņemtu lēmumu, kurā tiktu atzīts, ka valsts pasākumi nav uzskatāmi par atbalstu EKL 87. panta 1. punkta nozīmē, vai arī, ka šie pasākumi ir uzskatāmi par atbalstu minētās normas nozīmē, bet tie tomēr ir saderīgi ar kopējo tirgu saskaņā ar EKL 87. panta 2. un 3. punktu, vai uzsākt EKL 88. panta 2. punktā noteikto procedūru.
   Prasītājs arī norāda, ka septiņu mēnešu laikposms, kas pagāja no prasītāja sūdzības līdz brīdinājuma vēstules iesniegšanai, bija nesamērīgi ilgs, tādēļ Komisijas rīcības trūkums šajā laikposmā uzskatāms par bezdarbību EKL 232. panta nozīmē.

      (1)  Komisijas 2002. gada 11. decembra Lēmums 2003/372/EK par Grieķijas sniegto atbalstu Olympic Airways (paziņots ar dokumenta numuru C(2002) 4831) (OV L 132, 1. lpp.).


title: Lieta C-89/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 15. decembra spriedumu lietā T-141/08 E.ON Energie AG /Komisija 2011. gada 25. februārī iesniedza E.ON Energie AG

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/11

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 15. decembra spriedumu lietā T-141/08 E.ON Energie AG/Komisija 2011. gada 25. februārī iesniedza E.ON Energie AG

   (Lieta C-89/11 P)
   2011/C 152/20
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: E.ON Energie AG (pārstāvji — A. Röhling, F. Dietrich un R. Pfromm, Rechtsanwälte)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu un atzīt par spēkā neesošu apelācijas sūdzības iesniedzējai 2008. gada 6. februārī paziņoto otrās lietas dalībnieces 2008. gada 30. janvāra Lēmumu C(2008) 377, galīgā redakcija, lietā COMP/B-1/39.326;

               —

               pakārtoti, atcelt pārsūdzēto spriedumu un atzīt par spēkā neesošu 1. punktā minēto lēmumu tiktāl, ciktāl

                           a)

                           apelācijas sūdzības iesniedzējai ir uzlikts naudas sods;

                           b)

                           apelācijas sūdzības iesniedzējai ir piespriests atlīdzināt tiesāšanās izdevumus,

                     un apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmajā instancē izvirzītos prasījumus;

               —

               turpmāk pakārtoti, atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu un nodot lietu Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai;

               —

               piespriest otrajai lietas dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja vēršas pret pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu ar prasījumu to atcelt un atzīt par spēkā neesošu otrās lietas dalībnieces 2008. gada 30. janvāra Lēmumu C(2008) 377, galīgā redakcija, lietā COMP/B-1/39.326. Ar spriedumu tika apstiprināts otrās lietas dalībnieces lēmums par naudas soda uzlikšanu, kurā apelācijas sūdzības iesniedzējai tika pārmests, ka tā ir lauzusi otrās lietas dalībnieces pārstāvju atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1/2003 20. panta 2. punkta d) apakšpunktam uzlikto apzīmogojumu un līdz ar to “vismaz aiz neuzmanības” ir pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 1. punkta e) apakšpunktu. Lai pamatotu savu apelācijas sūdzību, apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza sešus apelācijas pamatus.

               1)

               Apelācijas sūdzības iesniedzēja vispirms pārmet, ka, nosakot pierādīšanas pienākuma sadalījumu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, un saistībā ar to — nevainīguma prezumpcijas principa un Kopienu tiesību lēmumu pieņemšanas principa in dubio pro reo principa pārkāpumu. Vispārējā tiesa tostarp neesot ievērojusi, ka pierādīšanas līdzeklis zīmoga, kurš (kas netiek apstrīdēts) ticis glabāts ilgāk par tā Shelf life [derīguma termiņu] formā, neesot “pietiekami pārliecinošs” pierādījums, lai pierādītu pārkāpuma esamību.

               2)

               Ar otro apelācijas pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka esot ticis pieļauts Vispārējai tiesai saistošā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, veicot kļūdaini subsumpciju. Apgrieztā pierādīšanas pienākuma ietvaros Vispārējā tiesa neesot ievērojusi tās pašas vispirms noteikto zīmoga pierādīšanas vērtības “apšaubīšanas” mērogu, vēlāk subsumpcijas ietvaros izmantojot tiešas “cēloņsakarības” starp zīmoga novecošanos un viltus pozitīva rezultāta rašanās prasību.

               3)

               Ar trešo apelācijas pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda uz pierādījumu sagrozīšanu Vispārējā tiesā un šajā sakarā uz loģikas likumu, vispārējā tiesiskuma principa pārkāpumu, kā arī uz vēl vienu Vispārējai tiesai saistošā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu. Šajā sakarā apelācijas sūdzības iesniedzēja tostarp norāda, ka Vispārējā tiesā pierādīšanas līdzeklim “aizzīmogošanas protokols”, izdarot pieņēmumu, ka tajā ir saskatāms zīmoga pienācīgas uzlikšanas pietiekams pierādījums, piešķir tādu deklarējošo saturu, kurš no šī protokola nevarot izrietēt.

               4)

               Ar ceturto apelācijas pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet vēl vienu sprieduma pamatojuma trūkumu, kas ir saistīts ar loģikas likumu pārkāpumu. Ņemot vērā citus apelācijas sūdzības iesniedzējas ēkā veiktos apzīmogojumus, Vispārējā tiesa no šajā sakarā izmantoto zīmogu funkcionēšanas izdarot no loģikas viedokļa neizskaidrojamo secinājumu arī par strīdus zīmoga funkcionēšanu.

               5)

               Ar piekto apelācijas pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi pienācīga pierādīšanas procesa noteikumu, loģikas likumu, kā arī in dubio pro reo principa pārkāpumu. Tostarp apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentāciju attiecībā uz “VOID” uzrakstu stāvokli uz durvju rāmja Vispārējā tiesa esot tiesiski kļūdaini uzskatījusi par nenozīmīgu un, pārkāpjot pienācīga pierādīšanas procesa noteikumus, šajā sakarā nav veikusi pierādījumu iegūšanu.

               6)

               Ar sesto apelācijas pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja visbeidzot pārmet, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību pārkāpumus, atkārtoti pārkāpjot pienācīga pierādīšanas procesa noteikumus un samērīguma tiesību principu saistībā ar naudas soda noteikšanu. Vispārējā tiesa neievērojot atbildību mīkstinošo apstākli, ka pārbaudes veikšanas dienā otra lietas dalībniece esot pati radījusi iemeslu vēlāk vairs nenoskaidrojamai situācijai. Turklāt, ņemot vērā kaitējuma aizsargātajam labumam apjomu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neveicot darbības pierādījumu iegūšanai attiecībā uz durvju atvēršanas jautājumu, kuram ir nozīme saistībā ar nodarījuma smagumu un līdz ar to — naudas soda apmēru.


title: Lieta T-538/11: Prasība, kas celta 2011. gada 10. oktobrī — Beļģija/Komisija

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/42

         Prasība, kas celta 2011. gada 10. oktobrī — Beļģija/Komisija
   (Lieta T-538/11)
   2011/C 347/75
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — C. Pochet un J. Halleux, pārstāvji, piedaloties L. Van den Hende, advocaat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 27. jūlija lēmumu par Beļģijas piešķirto valsts atbalstu transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE) skrīninga liellopiem finansēšanai (valsts atbalsts C(2011) 5457);

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu vienīgu pamatu.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts.

                           —

                           Pasākumi, kurus ir veikusi Beļģija, neietvēra nevienu selektīvu priekšrocību attiecībā uz lauksaimniekiem, kautuvēm un uzņēmumiem, kuri pārstrādāja, apstrādāja, pārdeva vai izplatīja liellopu gaļas ražojumus, kuri, pamatojoties uz spēkā esošajām tiesību normām, bija jāpakļauj BSE testiem.


title: Lieta T-729/14: Prasība, kas celta 2014. gada 16. oktobrī  – PAN Europe un Unaapi /Komisija

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/40

         Prasība, kas celta 2014. gada 16. oktobrī – PAN Europe un Unaapi/Komisija
   (Lieta T-729/14)
   (2015/C 007/45)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brisele, Beļģija) un Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel San Pietro Terme, Itālija) (pārstāvis – B. Kloostra, lawyer)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2014. gada 5. augusta Lēmumu Ares(2014)2589479, kas prasītāju pārstāvim paziņots 2014. gada 6. augustā (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), atbildot uz prasītāju 2013. gada 10. janvāra pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 396/2005 (1) (turpmāk tekstā – “MAL regula”) 6. panta 2. punktu samazināt aktīvās vielas imidakloprīda maksimālos atlieku līmeņus (turpmāk tekstā – “MAL”) medū, ziedputekšņos un peru pieniņā, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības atbalstam prasītāji izvirza vienu pamatu, apgalvojot, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, Komisija ir nonākusi pretrunā ar MAL regulu, īpaši ar tās 3. pantu un/vai kombinācijā ar tās 14. panta 1. punktu un 2. punkta a), c) un d) apakšpunktu, un tādējādi tā ir rīkojusies prettiesiski.

               —

               Prasītāji uzskata, ka MAL regulā ir noteikts, ka Komisijai, lemjot par pieteikumiem, kas iesniegti atbilstoši MAL regulas 7. pantam par MAL noteikšanu vai grozīšanu, ir jāņem vērā dzīvnieku veselība. Tādējādi Komisija prettiesiski esot izlēmusi neapmierināt prasītāju pieteikumu samazināt imidakloprīda MAL.

               —

               Prasītāji turklāt piebilst, ka saskaņā ar MAL regulas 3. panta 2. punkta d) apakšpunktā ietverto MAL definīciju MAL ir jānosaka, pamatojoties uz “ietekmi uz patērētāju zemāko līmeni, kāds ir nepieciešams jutīgu patērētāju aizsardzībai”, un uz “labu lauksaimniecības praksi” (LLP). No 3. panta 2. punkta un 4. panta 1. punkta izrietot, ka Komisijai, pieņemot apstrīdēto lēmumu, bija jāņem vērā pieejamās zinātniskās un tehniskās zināšanas par imidakloprīda iedarbību uz bitēm un bišu kolonijām. No šīm normām – un īpaši no MPL regulas 14. panta 2. punkta d) apakšpunkta – arī izriet, ka Komisija apstrīdētajā lēmumā prettiesiski nav ņēmusi vērā Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 485/2013 (2) kā lēmumu “par augu aizsardzības līdzekļu izmantošanas maiņu”.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 23. februāra Regula (EK) Nr. 396/2005, ar ko paredz maksimāli pieļaujamos pesticīdu atlieku līmeņus augu un dzīvnieku izcelsmes pārtikā un barībā un ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK (OV L 70, 1. lpp.)

      (2)  Komisijas 2013. gada 24. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 485/2013, ar ko groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 540/2011 attiecībā uz darbīgo vielu klotianidīna, tiametoksama un imidakloprīda apstiprināšanas nosacījumiem un tādu sēklu izmantošanas un tirdzniecības aizliegšanu, kuras apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur minētās darbīgās vielas (OV L 139, 12. lpp.)


title: Lieta T-52/10 P: Vispārējās tiesas 2010. gada 16. decembra spriedums — Lebedef /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Ikgadējais atvaļinājums — Norīkošana nepilna darba laika darbā arodbiedrības pārstāvības nolūkā — Neatļauta prombūtne — Atskaitīšana no ikgadējā atvaļinājuma — Civildienesta noteikumu 60. pants)

text:
               5.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/15

         Vispārējās tiesas 2010. gada 16. decembra spriedums — Lebedef/Komisija
   (Lieta T-52/10 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Ikgadējais atvaļinājums - Norīkošana nepilna darba laika darbā arodbiedrības pārstāvības nolūkā - Neatļauta prombūtne - Atskaitīšana no ikgadējā atvaļinājuma - Civildienesta noteikumu 60. pants)
   2011/C 38/28
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: G. Lebedef (Senningerberg, Luksemburga) (pārstāvis — F. Frabetti, avocat)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un G. Berscheid, kam palīdz B. Wägenbaur, avocat)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 30. novembra rīkojumu lietā F-54/09 Lebedef/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), lai panāktu šī rīkojuma atcelšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               G. Lebedef sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina tos, kas šajā instancē radušies Eiropas Komisijai.

      (1)  OV C 113, 01.05.2010.


title: Lieta T-279/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 23. marta rīkojums — Francija/Komisija

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/50

         Vispārējās tiesas 2010. gada 23. marta rīkojums — Francija/Komisija
   (Lieta T-279/07) (1)

   2010/C 148/81

      Tiesvedības valoda — franču

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 211, 08.09.2007.


title: Lieta C-456/06: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2008. gada 17. aprīlī ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Peek & Cloppenburg KG / Cassina S.p.A. (Autortiesības — Direktīva 2001/29/EK — 4. panta 1. punkts — Darba oriģināla vai tā kopijas publiska izplatīšana, to pārdodot vai kā citādi — Ar autortiesībām aizsargātu mēbeļu kopiju izmantošana par tirdzniecības zālē izstādītām mēbelēm, kā arī par skatloga dekorāciju — Īpašumtiesību vai valdījuma tiesību nodošanas neesamība)

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/7

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2008. gada 17. aprīlī (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Peek & Cloppenburg KG/Cassina S.p.A.

   (Lieta C-456/06) (1)

   (Autortiesības - Direktīva 2001/29/EK - 4. panta 1. punkts - Darba oriģināla vai tā kopijas publiska izplatīšana, to pārdodot vai kā citādi - Ar autortiesībām aizsargātu mēbeļu kopiju izmantošana par tirdzniecības zālē izstādītām mēbelēm, kā arī par skatloga dekorāciju - Īpašumtiesību vai valdījuma tiesību nodošanas neesamība)
   (2008/C 142/10)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Peek & Cloppenburg KG

      Atbildētāja: Cassina S.p.A.

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesgerichtshof — EKL 28. un 30. panta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.) 4. panta 1. punkta interpretācija — Ar autortiesībām aizsargātu mēbeļu kopiju izmantošana par tirdzniecības zālē izstādītām mēbelēm, kā arī par skatloga dekorāciju bez autortiesību īpašnieka piekrišanas — Šīs izmantošanas kvalificēšana vai nekvalificēšana par “publiskas izplatīšanas veidu”, nepastāvot nekāda veida īpašumtiesību vai valdījuma nodošanai
   Rezolutīvā daļa:
   jēdziens darba oriģināla vai tā kopijas publiska izplatīšana citādā veidā, nevis pārdodot Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 4. panta 1. punkta nozīmē ir saistīts tikai ar šī priekšmeta īpašumtiesību nodošanu. Tādējādi ne to, ka sabiedrībai ir dota iespēja izmantot ar autortiesībām aizsargāta darba kopijas, ne to, ka minētās kopijas ir publiski izstādītas, tomēr nedodot iespēju tās lietot, nevar uzskatīt par šādu izplatīšanas veidu.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-281/99: Pirmās instances tiesas 2006. gada 16. oktobra rīkojums — Visser's Oliehandel Horst pret Komisiju

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/28

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 16. oktobra rīkojums — Visser's Oliehandel Horst pret Komisiju
   (Lieta T-281/99) (1)

   (2006/C 310/57)

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 47, 19.02.2000.


title: Lietu C-453/16 PPU: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 24 spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Attiecībā uz Halil Ibrahim Özçelik izsniegta Eiropas apcietināšanas ordera izpilde Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība — Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās — Eiropas apcietināšanas orderis — Pamatlēmums 2002/584/TI — 8. panta 1. punkta c) apakšpunkts — “Apcietināšanas ordera” jēdziens — Autonoms Savienības tiesību jēdziens — Valsts apcietināšanas orderis, kuru kriminālvajāšanas veikšanai ir izsniedzis policijas dienests un apstiprinājis prokurors

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/17

         Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 24 spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Attiecībā uz Halil Ibrahim Özçelik izsniegta Eiropas apcietināšanas ordera izpilde
   (Lietu C-453/16 PPU) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība - Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Eiropas apcietināšanas orderis - Pamatlēmums 2002/584/TI - 8. panta 1. punkta c) apakšpunkts - “Apcietināšanas ordera” jēdziens - Autonoms Savienības tiesību jēdziens - Valsts apcietināšanas orderis, kuru kriminālvajāšanas veikšanai ir izsniedzis policijas dienests un apstiprinājis prokurors)
   (2017/C 014/21)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Amsterdam

      Pamatlietas puse

      Halil Ibrahim Özçelik

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kas grozīts ar Padomes 2009. gada 26. februāra Pamatlēmumu 2009/299/TI, 8. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prokurora veikta tāda valsts apcietināšanas ordera apstiprināšana kā pamatlietā, kuru pirms tam kriminālvajāšanas veikšanai ir izsniedzis policijas dienests, ir “tiesas nolēmums” šīs tiesību normas izpratnē.

      (1)  OV C 383, 17.10.2016.


title: Lieta T-475/12: Prasība, kas celta 2012. gada 29. oktobrī — LaserSoft Imaging /ITSB ( “WorkflowPilot” )

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/41

         Prasība, kas celta 2012. gada 29. oktobrī — LaserSoft Imaging/ITSB (“WorkflowPilot”)
   (Lieta T-475/12)
   2013/C 9/73
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LaserSoft Imaging AG (Kiel, Vācija) (pārstāvis — J. Hunnekuhl, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

   atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 10. janvāra un 2012. gada 6. augusta lēmumus lietā R 480/2012-4 tiktāl, ciktāl ar tiem tika noraidīts prasītājas 2011. gada 29. augusta preču zīmes reģistrācijas pieteikums, un piespriest atbildētājam reģistrēt vārdisko preču zīmi “WorkflowPilot” atbilstoši reģistrācijas pieteikumam Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja preču zīmju reģistrā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “WorkflowPilot” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 41. un 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 10 223 774

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta, kā arī 7. panta 2. punkta pārkāpums


title: Lieta C-267/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt (Austrija) 2008. gada 20. jūnija rīkojumu — SPÖ Landesorganisation Kärnten / Finanzamt Klagenfurt

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt (Austrija) 2008. gada 20. jūnija rīkojumu — SPÖ Landesorganisation Kärnten/Finanzamt Klagenfurt

   (Lieta C-267/08)
   (2008/C 247/06)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: SPÖ Landesorganisation Kärnten

      Atbildētājs: Finanzamt Klagenfurt

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāz (1) (turpmāk tekstā — “Sestā direktīva”), 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka politiskās partijas tiesiski patstāvīgas federālās zemes organizācijas [Landesorganisation] “ārējā reklāma” sabiedrisko attiecību darba, informatīvo darbību, partijas pasākumu īstenošanas, reklāmas materiālu piegāžu apgabalu organizācijām un ikgadējas balles (SPÖ balle) organizēšanas un rīkošanas formā ir uzskatāma par saimniecisko darbību, ja, īstenojot minētās darbības, tiek gūti ieņēmumi no ar “ārējo reklāmu” saistīto izdevumu turpmākas aprēķināšanas (daļējā apmērā) tāpat tiesiski patstāvīgajām partijas vienībām (apgabalu organizācijas utt.) un ieejas maksas saistībā ar balles rīkošanas?

               2)

               Vai, novērtējot “saimniecisko darbību” Sestās direktīvas 4. panta 1. un 2. punkta izpratnē, nozīme [kas norāda uz šādas darbības neesamību] ir tam, ja 1. jautājumā minētās darbības “atspoguļojas” attiecībā uz federālās zemes organizāciju un tādējādi ir noderīgas arī tai? Lietas būtību raksturo tas, ka šo darbību ietvaros, ja arī ne priekšplānā, tad tomēr kā nepieciešamās blakus sekas, pastāvīgi tiek reklamēta arī partija kā tāda, kā arī tās politiskie mērķi un uzskati.

               3)

               Vai vēl var runāt par “saimniecisko darbību” iepriekš minētajā izpratnē, ja “ārējai reklāmai” veiktie izdevumi ilgstoši un daudzkārtēji pārsniedz no šīs darbības gūtos ieņēmumus, ko veido ieņēmumi no izdevumu turpmākās aprēķināšanas un no balles rīkošanas?

               4)

               Vai “saimnieciskā darbība” ir arī tad, ja izdevumu turpmākā aprēķināšana netiek veikta atbilstoši tieši saskatāmajiem saimnieciskajiem kritērijiem (piemēram, izmaksu nodošana atbilstoši to izraisīšanai vai atbilstoši izmantošanai), un tas, vai un kādā apmērā apakšorganizācijas piedalās federālās zemes organizācijas izdevumos, būtībā ir atstāts to pašu ziņā.

               5)

               Vai “saimnieciskā darbība” ir arī tad, ja reklāmas pakalpojumu izdevumu aprēķināšana apakšorganizācijām notiek izmaksu iekšējās nodošanas formā, kur apmērs ir atkarīgs no attiecīgas apakšorganizācijas locekļu skaita, no vienas puses, un no šīs apakšorganizācijas nosūtīto deputātu skaita, no otras puses.

               6)

               Vai, aplūkojot jautājumu, vai tiek veikta saimnieciskā darbība, publiskā rakstura piemaksas, kas nav uzskatāmas par ar nodokli apliekamo atlīdzību (kā, piemēram, partiju atbalsts atbilstoši Karintijas Parteienförderungsgesetz), ir jāņem vērā tāpat kā saimnieciskās priekšrocības?

               7)

               Gadījumā, ja tā saucamā “ārējā reklāma”, aplūkojot to izolēti, ir saimnieciskā darbība Sestās direktīvas 4. panta 1. un 2. punkta izpratnē: vai tas, ka sabiedrisko attiecību darbība un vēlēšanu reklāma ietilpst politiskās partijas darbības pamatjomā un ir conditio sine qua non politisko mērķu un satura īstenošanai, liedz šo darbību kvalificēt kā “saimniecisko darbību”?

               8)

               Vai sūdzības iesniedzējas veiktā par “ārējo reklāmu” sauktā darbība ir tāda, ka to var salīdzināt ar komerciālu reklāmas organizāciju veikto darbību Sestās direktīvas D pielikuma (10. punkts) izpratnē, respektīvi tā saturiski atbilst minētajai reklāmas organizāciju darbībai? Ja atbilst uz jautājumu ir apstiprinoša, vai veikto darbību apjomu, ņemot vērā konkrēto izdevumu/ieņēmumu struktūru pārsūdzības vajadzībām nozīmīgajā laikposmā, var kvalificēt kā tādu, kas “nav nenozīmīgs”?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta T-457/07: Prasība, kas celta 2007. gada 10. decembrī — Evropaïki Dynamiki / EFSA

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/47

         Prasība, kas celta 2007. gada 10. decembrī — Evropaïki Dynamiki/EFSA

   (Lieta T-457/07)
   (2008/C 51/87)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvis — N. Korogiannakis, lawyer)

      Atbildētāja: Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA)

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt EFSA lēmumu, ar kuru noraidīts prasītājas iesniegtais piedāvājums un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas konkursā uzvarējušajam pretendentam;

               —

               piespriest EFSA atlīdzināt prasītājai visus juridiskos un citus izdevumus, kas radušies saistībā ar šo prasību.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja iesniedza savu piedāvājumu, atsaucoties uz atbildētājas izsludināto konkursu IT konsultāciju pakalpojumu sniegšanai (OV 2007/S 97-118626). Prasītāja apstrīd atbildētājas 2007. gada 1. oktobra lēmumu, ar kuru noraidīts prasītājas iesniegtais piedāvājums un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda, ka EFSA nav norādījusi pamatojumu saskaņā ar EKL 253. pantu un it īpaši nav informējusi prasītāju par konkursā uzvarējušā pretendenta priekšrocībām. Prasītāja uzskata, ka EFSA, izvērtējot piedāvājumus, sajauca izvēles kritērijus ar līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijiem un izmantoja tādus izvēles kritērijus, kas nebija tieši iekļauti uzaicinājumā uz konkursu. Prasītāja turklāt apgalvo, ka EFSA ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.


title: Lieta F-35/10: Civildienesta tiesas 2010. gada 16. decembra rīkojums — Adriaansen/Banque européenne d'investissement

text:
               12.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/16

         Civildienesta tiesas 2010. gada 16. decembra rīkojums — Adriaansen/Banque européenne d'investissement

   (Lieta F-35/10) (1)

   2011/C 46/31
   Tiesvedības valoda — franču
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010., 54. lpp.


title: Lieta C-415/06: Tiesas (astotā palāta) 2007. gada 6. novembra rīkojums ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stahlwerk Ergste Westig GmbH / Finanzamt Düsseldorf-Mettmann (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Skaidri no judikatūras izsecināma atbilde — Kapitāla brīva aprite — Ienākuma nodokļi — Sabiedrība, kam ir pastāvīgie uzņēmumi trešā valstī — Šādu uzņēmumu ciesto zaudējumu ņemšana vērā)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/29

         Tiesas (astotā palāta) 2007. gada 6. novembra rīkojums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stahlwerk Ergste Westig GmbH/Finanzamt Düsseldorf-Mettmann

   (Lieta C-415/06) (1)

   (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Skaidri no judikatūras izsecināma atbilde - Kapitāla brīva aprite - Ienākuma nodokļi - Sabiedrība, kam ir pastāvīgie uzņēmumi trešā valstī - Šādu uzņēmumu ciesto zaudējumu ņemšana vērā)
   (2008/C 51/48)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof (Vācija)
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Stahlwerk Ergste Westig GmbH

      Atbildētājs: Finanzamt Düsseldorf-Mettmann

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesfinanzhof — EKL 56. panta, 57. panta 1. punkta un 58. panta interpretācija — Valstī nodibināta uzņēmuma iespēja no ar nodokli apliekamā ienākuma atskaitīt zaudējumus, ko rada pastāvīga uzņēmuma, kas atrodas trešā valstī, darbība — Atskaitīšanas izslēgšana, kas balstās uz ar šo trešo valsti noslēgto divpusējo konvenciju par izvairīšanos no dubultas aplikšanas ar nodokļiem
   Rezolutīvā daļa
   Valsts nodokļu regulējums, atbilstoši kuram sabiedrība, kas atrodas dalībvalstī, nosakot savu peļņu, nevar atskaitīt uzņēmuma, kas atrodas trešā valstī, ciestos zaudējumus, pārsvarā ietekmē brīvības veikt uzņēmējdarbību EKL 43. — 48. panta izpratnē īstenošanu. Uzņēmuma, kas atrodas trešā valstī, gadījumā uz šīm normām nevar atsaukties.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-239/16: Prasība, kas celta 2016. gada 12. maijā – Polskie Zdroje/EUIPO (“perlage”)

text:
               4.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/47

         Prasība, kas celta 2016. gada 12. maijā – Polskie Zdroje/EUIPO (“perlage”)
   (Lieta T-239/16)
   (2016/C 243/53)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polskie Zdroje sp.z o.o. sp.k. (Varšava, Polija) (pārstāvis – T. Gawrylczyk, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “perlage” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 472 899

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 16. marta lēmums lietā R 1129/2015–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.