title: Lieta T-100/21: Prasība, kas celta 2021. gada 16. februārī – Sánchez-Gavito León/Padome un Komisija

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/57

      Prasība, kas celta 2021. gada 16. februārī – Sánchez-Gavito León/Padome un Komisija
      (Lieta T-100/21)
      (2021/C 182/77)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Maria del Carmen Sánchez-Gavito León (Reston, Virdžīnija, ASV) (pārstāvis: M. Veissiere, advokāts)

         Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt, ka atbildētājas, neveikdamas attiecīgās darbības, ir rīkojušās prettiesiski;

                  —

                  uzdot atbildētāju pārstāvētajai Eiropas Savienība (ES), kas ir Starptautiskās Kokvilnas padomdevējas komitejas (ICAC) dalībniece, vērsties pret ICAC izpilddirektora izdarītajiem pārkāpumiem;

                  —

                  uzdot nekavējoties apturēt ES iemaksas ICAC – uz laiku, kamēr ICAC neievēro ar ES Līgumiem aizsargātās cilvēktiesības;

                  —

                  uzdot Komisijas un Padomes pārstāvētajai ES samaksāt viņai 300 000,00 EUR kā morālā kaitējuma atlīdzinājumu;

                  —

                  uzdot Komisijas un Padomes pārstāvētajai ES samaksāt viņai atlīdzinājumu par darba iespēju zaudēšanu un kaitējumu viņas karjerai: 103 542,92 USD (vai euro pēc pašreizējā maiņas kursa), kas atbilst pusotra gada laikā nesaņemtajai algai, kāda norādīta pēdējā viņai izsniegtajā ICAC algas lapā (69 055,28 USD);

                  —

                  uzdot Komisijas un Padomes pārstāvētajai ES samaksāt viņai atlīdzinājumu par mantisko kaitējumu: 19 368,13 USD (vai euro pēc pašreizējā maiņas kursa) un procentus pēc spēkā esošās likumiskās gada likmes (par laiku kopš 2019. gada jūnija);

                  —

                  piespriest ES atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp advokāta rēķinos norādītās juridisko pakalpojumu izmaksas.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija un Padome nav veikušas attiecīgus pasākumus un ka ar šādu bezdarbību tās ir izraisījušas prasītājai nodarīto smago morālo un mantisko kaitējumu, jo viņai esot bijusi liegta jebkāda iespēja vērsties tiesā, kā arī neesot ievērotas viņas tiesības uz cieņpilnu attieksmi un drošu vidi darba vietā.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājām ir pienākums rīkoties, ievērojot ES Līgumus, konkrētāk, LESD 207. pantu, pamatojoties uz kuru Eiropas Savienība iestājās ICAC un kurā ir noteikts, ka kopējo tirdzniecības politiku īsteno, ievērojot Savienības ārējās darbības principus un mērķus. Komisijai ir LESD 314. un 317. pantā noteiktie pienākumi, un tai ir jāievēro intereses, vērtības un principi, kā paredzēts LES 3. pantā un Hartā.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija un Padome šādas bezdarbības dēļ nav ievērojušas prasītājas pamattiesības, piemēram, tiesības vērsties tiesā un tiesības uz drošu darba vidi.


title: Lieta T-102/21: Prasība, kas celta 2021. gada 18. februārī – Bastion Holding u.c./Komisija

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/58

      Prasība, kas celta 2021. gada 18. februārī – Bastion Holding u.c./Komisija
      (Lieta T-102/21)
      (2021/C 182/78)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Bastion Holding BV (Amsterdama, Nīderlande) un 35 citi prasītāji (pārstāvji: B. Braeken un X.Y.G. Versteeg, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  galvenokārt, atcelt apstrīdēto lēmumu C(2020)8286 final (2020. gada 20. novembris) par grozījumiem režīmā SA.57712 – COVID-19: tieša atbalsta shēma fiksēto izmaksu COVID-19 pandēmijas ietekmētajiem mazajiem un vidējiem uzņēmumiem atbalstam (SA.59535 (2020/N)) gan tiktāl, ciktāl tas attiecas uz a) atšķirību starp MVU un citiem uzņēmumiem, gan – b) maksimālo summu EUR 90 000 apmērā;

                  —

                  pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas vai nu uz a) atšķirību starp MVU un citiem uzņēmumiem, vai b) maksimālo summu EUR 90 000 apmērā;

                  —

                  vēl pakārtotāk – pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  papildus, piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājas izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais prasības pamats ir par to, ka Komisija neesot uzsākusi formālu izmeklēšanas procedūru, kļūdaini nolemjot, ka apstrīdētais valsts atbalsta pasākums nerada šaubas par tā atbilstību iekšējam tirgum.

                  2.

                  Otrais prasības pamats ir par to, ka Komisija esot pieļāvusi procesuālus pārkāpumus, jo apstrīdētajā lēmumā ir norādīts neatbilstošs pamatojums.


title: Lieta T-129/21: Prasība, kas celta 2021. gada 1. martā – Colombani/EĀDD

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/59

      Prasība, kas celta 2021. gada 1. martā – Colombani/EĀDD
      (Lieta T-129/21)
      (2021/C 182/79)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Jean-Marc Colombani (Auderghem, Beļģija) (pārstāve: N. de Montigny, avocate)

         Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt lēmumu, ar ko EĀDD noraidīja prasītāja kandidatūru ES delegācijas Kanādā vadītāja amatam, kas tika paziņots ar 2020. gada 6. jūlija vēstuli, ko parakstījusi Cilvēkresursu direktore;

                  —

                  atcelt lēmumu, ar ko EĀDD noraidīja prasītāja kandidatūru ANMO direktora amatam, kas paziņots ar 2020. gada 17. aprīļa vēstuli, ko parakstījusi Cilvēkresursu direktore;

                  —

                  atcelt EĀDD lēmumu, ar ko tika noraidīta R/353/20 sūdzība;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz prasītāja kā valsts diplomāta kandidatūras noraidīšanas prettiesiskumu, kā arī iebildi par prettiesiskumu attiecībā uz prasības pieteikumā minētajiem paziņojumiem par vakanci, proti, to, kas attiecas uz Tuvo Austrumu un Ziemeļāfrikas (AMNO) reģiona direktora amatu (paziņojums par vakanci 2020/48) un delegācijas Kanādā vadītāja amatu (paziņojums par vakanci 2020/134).

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā attiecībā uz atlases kritēriju, kas saistīts ar pieredzi middle management amatā vai līdzvērtīgu pienākumu veikšanā vismaz divus gadu garumā.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa, tiesiskās drošības un paredzamība principa pārkāpumu, ciktāl profesionālās pieredzes novērtējums attiecībā uz prasītāju ir piemērots šauri, pretēji elastīgumam, kāda tika attiecināta uz citiem kandidātiem, un Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 27. panta pārkāpumu.

                  4.

                  Ceturtais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā attiecībā uz prasītāja pakāpi un nemo auditur propriam turpitudinem principa pārkāpumu.

                  5.

                  Piektais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā par to, kāda veida pienākumus pilda prasītājs.


title: Lieta T-133/21: Prasība, kas celta 2021. gada 1. martā – QK/ECB

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/59

      Prasība, kas celta 2021. gada 1. martā – QK/ECB
      (Lieta T-133/21)
      (2021/C 182/80)
      Tiesvedības valoda – latviešu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: QK (pārstāvis: A. Bērziņš, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (ECB)

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pieņemt šo prasības pieteikumu izskatīšanai un izskatīt to pēc būtības;

                  —

                  piedzīt no ECB par labu prasītājam atlīdzību par viņam nodarītajiem zaudējumiem 15 583 195 EUR apmērā;

                  —

                  piedzīt no ECB par labu prasītājam visus tiesāšanās izdevumus;

                  —

                  noteikt pienākumu ECB pašai samaksāt visus izdevumus, kas ir saistīti ar šo tiesvedību.

         Pamati un galvenie argumenti

      Uz LESD 268. pantu un 340. panta trešo daļu balstītās prasības pamatojumam prasītājs ir izvirzījis vienu pamatu. Tajā prasītājs apgalvo, ka ECB – pieņemdama 2016. gada 3. marta it kā nepamatoto lēmumu atsaukt prasītājam daļēji piederošās AS “Trasta Komercbanka” bankas darbības licenci (1)– esot atbildīga par viņam piederošo minētās bankas akciju vērtības zudumu.

         (1)  Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2016. gada 3. marta lēmums ECB/SSM/2016–529900WIP0INFDAWTJ81/1 WOANCA 2016 0005 par “Trasta Komercbankas” saņemtās licences (atļaujas) atsaukšanu; aizstāts ar 2016. gada 11. jūlija lēmumu ECB/SSM/2016–529900WIPOINFDAWTJ81/2, kura atcelšana ir prasības priekšmets Vispārējā tiesā celtajā prasībā lietā Trasta Komercbanka u.c./ECB, T-698/16, kurā tiesvedība vēl turpinās (OV 2016, C 441, 29. lpp.; ar labojumu, kas publicēts OV 2017, C 6, 57. lpp.).


title: Lieta T-140/21: Prasība, kas celta 2021. gada 5. martā – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (“apo-discounter.de”)

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/60

      Prasība, kas celta 2021. gada 5. martā – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (“apo-discounter.de”)
      (Lieta T-140/21)
      (2021/C 182/81)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Vācija) (pārstāvis: H. Hug, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Markus Kerckhoff (Bergisch Gladbach, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “apo-discounter.de” sarkanā un dzeltenā krāsā – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 435 496

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 8. decembra lēmums lietā R 1439/2019-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl Eiropas Savienības preču zīme “apo-discounter.de” (Nr. 9 435 496) tika atzīta par spēkā neesošu attiecībā uz šādiem pakalpojumiem:
                  35. klase – mazumtirdzniecības pakalpojumi attiecībā uz farmaceitiskām precēm, ķīmijas izstrādājumiem, mājsaimniecības precēm un veselības nozarei paredzētajām precēm;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-141/21: Prasība, kas celta 2021. gada 5. martā – Shakutin/Padome

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/61

      Prasība, kas celta 2021. gada 5. martā – Shakutin/Padome
      (Lieta T-141/21)
      (2021/C 182/82)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Aleksandr Vasilevich Shakutin (Minska, Baltkrievija) (pārstāvis: B. Evtimov, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas Regulu (ES) 2020/2129 (2020. gada 17. decembris), ar ko īsteno 8.a panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju, Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2020/2130 (2020. gada 17. decembris), ar ko īsteno Lēmumu 2012/642/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju, Padomes Īstenošanas Regulu (ES) 2021/339 (2021. gada 25. februāris), ar ko īsteno 8.a pantu Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju, un Padomes Lēmumu (KĀDP) 2021/353 (2021. gada 25. februāris), ar ko groza Lēmumu 2012/642/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Padome neesot norādījusi pietiekamu pamatojumu attiecībā uz to pamatu tvērumu, kurus Padomes izmantojusi, lai norādītu prasītāju, it īpaši attiecībā uz jebkuru iespējamo iesaistīšanos represijās, kas vērstas pret pilsonisko sabiedrību un demokrātisko opozīciju saskaņā ar Padomes Lēmuma 2012/642/KĀDP 4. panta a) punktu.

                  2.

                  Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Padome neesot norādījusi reālus iemeslus un esot pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, secinot, ka prasītājs gūst labumu no Lukašenko režīma un atbalsta to.


title: Lieta T-146/21: Prasība, kas celta 2021. gada 15. martā – Vetpharma Animal Health/EUIPO – Deltavit (“DELTATIC”)

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/61

      Prasība, kas celta 2021. gada 15. martā – Vetpharma Animal Health/EUIPO – Deltavit (“DELTATIC”)
      (Lieta T-146/21)
      (2021/C 182/83)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Vetpharma Animal Health, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvis: M. Escudero Pérez, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Deltavit SAS (Janzé, Francija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “DELTATIC” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 806 241

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 21. decembra lēmums lietā R 776/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 47. panta 2. punkta, lasot to kopsakarā ar tās 18. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunktu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-149/21: Prasība, kas celta 2021. gada 18. martā – UGA Nutraceuticals/EUIPO – Vitae Health Innovation (“VITADHA”)

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/62

      Prasība, kas celta 2021. gada 18. martā – UGA Nutraceuticals/EUIPO – Vitae Health Innovation (“VITADHA”)
      (Lieta T-149/21)
      (2021/C 182/84)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: UGA Nutraceuticals Srl (Gubbio, Itālija) (pārstāvji: M. Riva, J. Graffer un A. Ottolini)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Vitae Health Innovation SL (Montmeló, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: preču zīmes “VITADHA” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 352 764

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 15. janvāra lēmums lietā R 2719/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, atzīstot, ka apzīmējumi nav līdzīgi un ļaujot reģistrēt preču zīmes pieteikumu, pret kuru ir izvirzīti iebildumi;

                  —

                  piespriest pretējiem lietas dalībniekiem atlīdzināt šīs tiesvedības tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-150/21: Prasība, kas celta 2021. gada 15. martā – Hangzhou Dingsheng Industrial Group u.c./Komisija

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/63

      Prasība, kas celta 2021. gada 15. martā – Hangzhou Dingsheng Industrial Group u.c./Komisija
      (Lieta T-150/21)
      (2021/C 182/85)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd (Hangzhou, Ķīna), Dingheng New Materials Co., Ltd (Rayong, Taizeme), Thai Ding Li New Materials Co., Ltd (Rayong) (pārstāvji: G. Coppo un G. Pregno, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2020/2162 (2020. gada 18. decembris), ar ko sāk izmeklēšanu par konkrētas Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija folijas importam ar Īstenošanas regulu (ES) 2015/2384 un Īstenošanas regulu (ES) 2017/271 noteikto antidempinga pasākumu iespējamo apiešanu, importējot konkrētu alumīnija foliju, kas nosūtīta no Taizemes, neatkarīgi no tā, vai tai ir deklarēta Taizemes izcelsme, un ar ko uz šādu importu attiecina reģistrāciju, ciktāl tā attiecas uz prasītājiem;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumam prasītāji norāda vienu pamatu, apgalvojot, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, uzsākot izmeklēšanu bez pietiekamiem pierādījumiem Antidempinga pamatregulas 13. panta 3. punkta izpratnē.


title: Lieta T-152/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. martā – Union Syndicale Solidaires des SDIS de France et DOM/TOM/Komisija

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/63

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. martā – Union Syndicale Solidaires des SDIS de France et DOM/TOM/Komisija
      (Lieta T-152/21)
      (2021/C 182/86)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Union Syndicale Solidaires des services départementaux d’incendie et de secours (SDIS) de France et DOM/TOM (Nîmes, Francija) (pārstāvis: O. Coudray, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  piespriest Eiropas Savienībai (Eiropas Komisijai) izmaksāt tai kompensāciju 10 000 EUR apmērā par morālo kaitējumu, kas tai nodarīts, kā arī procentus par likmi, ko Eiropas Centrālā banka noteikusi galvenajām refinansēšanas operācijām, palielinot to par trīsarpus punktiem;

                  —

                  piespriest Eiropas Savienībai (Eiropas Komisijai) samaksāt 6 600 EUR, kas atbilst visiem tiesāšanās izdevumiem.

         Pamati un galvenie argumenti

      Lai pamatotu prasību par zaudējumu atlīdzību, prasītāja pārmet Komisijai, ka tā vairāk nekā pusotru gadu nav atbildējusi uz sūdzību par pienākumu neizpildi, ko prasītāja bija iesniegusi pret Francijas Republiku. Tāpat prasītāja arī iebilst, ka Komisija nebija pienācīgi to informējusi par veiktās pārbaudes statusu un saprātīgā termiņā pieņēmusi nostāju par sūdzību. Kā rezultātā Komisija, pēc prasītājas domām, ir vainojama prettiesiskā rīcībā, kas var radīt Savienības atbildību.


title: Lieta T-155/21: Prasība, kas celta 2021. gada 23. martā – Völkl/EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (“Völkl”)

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/64

      Prasība, kas celta 2021. gada 23. martā – Völkl/EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (“Völkl”)
      (Lieta T-155/21)
      (2021/C 182/87)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Völkl GmbH & Co. KG (Erding, Vācija) (pārstāvji: C. Raßmann, M. Suether, und F. Adinolfi, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece – Marker Dalbello Völkl (International) GmbH (Baar, Šveice)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Völkl” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 4 467 569

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 11. janvāra lēmums lietā R 568/2020-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest atbildētājam un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei, ja tā iestāsies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā, kā arī iepriekš notikušajā apelācijas procesā.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 4. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-156/21: Prasība, kas celta 2021. gada 23. martā – Völkl/EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (“Marker Völkl”)

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/65

      Prasība, kas celta 2021. gada 23. martā – Völkl/EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (“Marker Völkl”)
      (Lieta T-156/21)
      (2021/C 182/88)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Völkl GmbH & Co. KG (Erding, Vācija) (pārstāvji: C. Raßmann, M. Suether un F. Adinolfi, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece – Marker Dalbello Völkl (International) GmbH (Baar, Šveice)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “Marker Völkl” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija Nr. W00891106, ko attiecina uz Eiropas Savienību

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 11. janvāra lēmums lietā R 0055/2020-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest atbildētājam un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei, ja tā iestāsies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā, kā arī iepriekš notikušajā apelācijas procesā.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 4. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-159/21: Prasība, kas celta 2021. gada 25. martā – Bustos/EUIPO – Bicicletas Monty (“motwi”)

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/66

      Prasība, kas celta 2021. gada 25. martā – Bustos/EUIPO – Bicicletas Monty (“motwi”)
      (Lieta T-159/21)
      (2021/C 182/89)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Dante Ricardo Bustos (Wenling, Ķīna) (pārstāve: A. Lorente Berges, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Bicicletas Monty, SA (Sant Feliú de Llobregat, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “motwi” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 802 158

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 21. janvāra lēmums lietā R 289/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atļaut reģistrēt Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 17 802 158 “motwi” attiecībā uz Nicas klasifikācijas 12. klasē ietilpstošajām precēm;

                  —

                  piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Izvirzītais pamats

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-405/14: Vispārējās tiesas 2021. gada 16. marta rīkojums – Yavorskaya/Padome u.c.

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/66

      Vispārējās tiesas 2021. gada 16. marta rīkojums – Yavorskaya/Padome u.c.
      (Lieta T-405/14) (1)

      (2021/C 182/90)
      Tiesvedības valoda – franču
      Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 261, 11.8.2014.


title: Lieta T-162/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 11. marta rīkojums – UPL Europe un Indofil Industries (Netherlands)/EFSA

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/67

      Vispārējās tiesas 2021. gada 11. marta rīkojums – UPL Europe un Indofil Industries (Netherlands)/EFSA

      (Lieta T-162/20) (1)

      (2021/C 182/91)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Oficiālajā Vēstnesī publicētā paziņojuma lietā T-87/21 labojums (OV C 110, 29.3.2021.)

text:
               10.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/68

      Oficiālajā Vēstnesī publicētā paziņojuma lietā T-87/21 labojums
      (
            “Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” C 110, 2021. gada 29. marts
         )
      (2021/C 182/92)
      37. lappusē, Lieta T-87/21, Condor Flugdienst/Komisija, tekstu lasīt šādi:

               “Prasība, kas celta 2021. gada 12. februārī – Condor Flugdienst/Komisija
               (Lieta T-87/21)

               Tiesvedības valoda – angļu

                  Lietas dalībnieki

                  Prasītāja: Condor Flugdienst GmbH (Kelsterbach, Vācija) (pārstāvji: A. Israel, J. Lang un M. Negro, advokāti)

                  Atbildētāja: Eiropas Komisija

                  Prasījumi

               Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                           —

                           atcelt atbildētājas 2020. gada 25. jūnija lēmumu par valsts atbalstu SA.57153 (2020/N) – Vācija – COVID-19 – Atbalsts par labu Lufthansa (1), un

                           —

                           piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

                  Pamati un galvenie argumenti

               Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

                           1.

                           Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav ievērojusi tās pienākumu ierosināt formālo izmeklēšanas procedūru atbilstoši LESD 108. panta 2. punktam.

                           2.

                           Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā, atzīstot, ka atbalsts Lufthansa ir saderīgs ar iekšējo tirgu atbilstoši LESD 107. panta 3. punktam.

                           3.

                           Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi savu pienākumu norādīt pamatojumu.”

         (1)  OV C 397, 20.11.2020., 2. lpp.


title: Lieta T-878/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 17. marta spriedums – Bende/EUIPO – Julius-K9 (“K-9”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “K-9” – Absolūti atteikuma pamati – Apzīmējumi, kas kļuvuši ierasti – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta d) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta d) apakšpunkts))

text:
               31.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 206/22

      Vispārējās tiesas 2021. gada 17. marta spriedums – Bende/EUIPO – Julius-K9 (“K-9”)
      (Lieta T-878/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “K-9” - Absolūti atteikuma pamati - Apzīmējumi, kas kļuvuši ierasti - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta d) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta d) apakšpunkts))
      (2021/C 206/28)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Gábor Bende (Beloinannisz, Ungārija) (pārstāvis: R. Tóth, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: P. Sipos)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Julius-K9 Zrt. (Szigetszentmiklós, Ungārija) (pārstāvis: G. Jambrik, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 1. oktobra lēmumu lietā R 560/2018-2 redakcijā ar labojumiem, kas izdarīti 2020. gada 12. martā, attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Bende k-gu un Julius-K9.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Gábor Bende atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 61, 24.2.2020.


title: Lieta T-176/21: Prasība, kas celta 2021. gada 31. martā – CCTY Bearing Company/EUIPO – CCVI International (“CCTY”)

text:
               31.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 206/37

      Prasība, kas celta 2021. gada 31. martā – CCTY Bearing Company/EUIPO – CCVI International (“CCTY”)
      (Lieta T-176/21)
      (2021/C 206/44)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: CCTY Bearing Company (Ženjanga, Ķīna) (pārstāvis: L. Genz, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: CCVI International Srl (Vičenca, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “CCTY” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 11 550 886

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 3. februāra lēmums lietā R 779/2020-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest personai, kas iestājusies lietā, segt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies apelācijas procesā un spēkā neesamības atzīšanas procesā.

         Izvirzītie pamati

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 71. panta, lasot kopsakarā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/625 27. pantu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta T-576/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 25. marta rīkojums – Evropská vodní doprava-sped. u.c./Parlaments un Padome

text:
               31.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 206/41

      Vispārējās tiesas 2021. gada 25. marta rīkojums – Evropská vodní doprava-sped. u.c./Parlaments un Padome
      (Lieta T-576/20) (1)

      (2021/C 206/49)
      Tiesvedības valoda – vācu
      Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 433, 14.12.2020.


title: Lieta T-277/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 24. marta spriedums – BK/EASO (Civildienests – Pagaidu darbinieki – Pārcelšana citā amatā uz laiku – Prasība atcelt lēmumu – Gluži vienīgi apstiprinošs akts – Nepieņemamība – Skaidri izteikts lēmums par sūdzības noraidīšanu – Patstāvīgs tvērums – Lēmuma, par kuru iesniegta sūdzība, spēkā esamības apturēšana – Interese celt prasību – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Cieša saikne ar atcelšanas prasījumiem – Pirmstiesas procedūras neesamība – Nepieņemamība)

text:
               7.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/37

      Vispārējās tiesas 2021. gada 24. marta spriedums – BK/EASO

      (Lieta T-277/19) (1)

      (Civildienests - Pagaidu darbinieki - Pārcelšana citā amatā uz laiku - Prasība atcelt lēmumu - Gluži vienīgi apstiprinošs akts - Nepieņemamība - Skaidri izteikts lēmums par sūdzības noraidīšanu - Patstāvīgs tvērums - Lēmuma, par kuru iesniegta sūdzība, spēkā esamības apturēšana - Interese celt prasību - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Cieša saikne ar atcelšanas prasījumiem - Pirmstiesas procedūras neesamība - Nepieņemamība)
      (2021/C 217/48)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: BK (pārstāvji: V. Christianos, A. Skoulikis un D. Karagkounis, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (pārstāvji: P. Eyckmans un A. Stamatopoulou, pārstāvji, kuriem palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt EASO2018. gada 20. septembra lēmumu par prasītājas pārcelšanu darbam Maltā no 2018. gada 1. novembra un implicīto lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītājas sūdzība par šo lēmumu, kā arī EASO2019. gada 6. jūnija lēmumu, ar ko iepriekš minētā sūdzība ir noraidīta skaidri, un, otrkārt, piespriest atlīdzināt materiālo un nemateriālo kaitējumu, kas prasītājai esot nodarīts ar pēdējo no nupat minētajiem lēmumiem.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  BK sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem.

                  3)

                  Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (EASO) sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina pusi no BK tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 213, 24.6.2019.


title: Lieta T-181/21: Prasība, kas celta 2021. gada 7. aprīlī – LG Electronics/EUIPO – Anferlux-Electrodomésticos (“SmartThinQ”)

text:
               7.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/49

      Prasība, kas celta 2021. gada 7. aprīlī – LG Electronics/EUIPO – Anferlux-Electrodomésticos (“SmartThinQ”)
      (Lieta T-181/21)
      (2021/C 217/65)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: LG Electronics, Inc. (Seula, Korejas Republika) (pārstāvis: M. Graf, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Anferlux-Electrodomésticos, Lda (Vila Nova de Monsarros, Portugāle)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “SmartThinQ” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 14 983 861

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 3. februāra lēmums lietā R 1657/2020-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  neitralitātes principa, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principa pārkāpums, jo netika ņemts vērā Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/625 16. panta 2. punkts, lasot kopsakarā ar 2. panta 2. punkta g) apakšpunktu un 12. panta 2. punkta c) apakšpunktu, kuru pamatā ir Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 146. panta 7. punkts un kuri ir saistīti ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2018/626 25. panta 2. punkta a) apakšpunktu;

                  —

                  Deleģētās regulas (ES) 2018/625 17. panta 3. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 64. panta 2. un 3. punkta, lasot kopsakarā ar 47. panta 2. punktu, pārkāpums, jo tika kļūdaini uzskatīts, ka agrākā preču zīme esot bijusi faktiski izmantota saistībā ar dažām precēm;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 60. panta 1. punkta a) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta T-203/21: Prasība, kas celta 2021. gada 12. aprīlī – IN.PRO.DI/EUIPO – Aiello (“CAPRI”)

text:
               7.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/64

      Prasība, kas celta 2021. gada 12. aprīlī – IN.PRO.DI/EUIPO – Aiello (“CAPRI”)
      (Lieta T-203/21)
      (2021/C 217/80)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: IN.PRO.DI – Inghirami produzione distribuzione SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvis: V. Piccarreta, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Antonino Aiello (Neapole, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “CAPRI” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 768 197
      Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 3. februāra lēmums lietā R 49/2020-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un līdz ar to, arī labojot Iebildumu nodaļas 2019. gada 12. novembra lēmumu, atzīt, ka iebildumi pret Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 13 768 197 tiek pilnībā noraidīti, tādējādi pilnībā apmierinot iepriekš minēto preču zīmes reģistrācijas pieteikumu;

                  —

                  piespriest A. Aiello atlīdzināt izdevumus visās tiesvedības instancēs.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-204/21: Prasība, kas celta 2021. gada 14. aprīlī – Stryker/EUIPO (“RUGGED”)

text:
               7.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/64

      Prasība, kas celta 2021. gada 14. aprīlī – Stryker/EUIPO (“RUGGED”)
      (Lieta T-204/21)
      (2021/C 217/81)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Stryker Corp. (Kalamazū, Mičigana, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: I. Fowler, I. Junkar un B. Worbes, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “RUGGED” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 26. janvāra lēmums lietā R 370/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 71. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 67. pantu, pārkāpums un kompetences neesamība, pārsniedzot savu pilnvaru robežas;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 3. punkta pārkāpums un nepareizs apgalvojums, ka pierādījumi, kas iesniegti saistībā ar iegūto atšķirtspēju, ir nepietiekami;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pārkāpums, jo lēmumā nav norādīts tā pamatojums.


title: Lieta T-206/21: Prasība, kas celta 2021. gada 16. aprīlī – Kalita un Haas/EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Divu dzīvnieku attēls)

text:
               7.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/66

      Prasība, kas celta 2021. gada 16. aprīlī – Kalita un Haas/EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Divu dzīvnieku attēls)
      (Lieta T-206/21)
      (2021/C 217/83)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Oliver Kalita (Jochberg, Austrija) un Christian Haas (Kitzbühel, Austrija) (pārstāvis: G. Donath, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Kitzbühel Tourismus, publisko tiesību struktūra (Kitzbühel, Austrija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēji: prasītāji

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes (Divu dzīvnieku attēls) reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 997 789

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 2. februāra lēmums lietā R 863/2020-1

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

         pakārtoti,

                  —

                  apstrīdēto lēmumu grozīt tādējādi, ka pilnībā tiek noraidīta apelācijas sūdzība un tātad tiek atstāts spēkā EUIPO Iebildumu nodaļas 2020. gada 6. aprīļa lēmums;

                  —

                  katrā ziņā piespriest atbildētājam un/vai personām, kas iestājušās lietā, atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-572/18 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums – thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Eiropas Komisija (Apelācija – Muitas savienība – Regula (ES) Nr. 952/2013 – 211. panta 6. punkts – Atļauja ievest pārstrādei atsevišķus teksturēta elektrotehniskā tērauda produktus – Nelabvēlīgas ietekmes uz Savienības ražotāju būtiskām interesēm risks – Ekonomisko nosacījumu izpēte – Īstenošanas regula (ES) 2015/2447 – 259. pants – Eiropas Komisijas secinājumi par ekonomiskajiem nosacījumiem – LESD 263. pants – Nepārsūdzams akts)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/2

      Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums – thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Eiropas Komisija
      (Lieta C-572/18 P) (1)

      (Apelācija - Muitas savienība - Regula (ES) Nr. 952/2013 - 211. panta 6. punkts - Atļauja ievest pārstrādei atsevišķus teksturēta elektrotehniskā tērauda produktus - Nelabvēlīgas ietekmes uz Savienības ražotāju būtiskām interesēm risks - Ekonomisko nosacījumu izpēte - Īstenošanas regula (ES) 2015/2447 - 259. pants - Eiropas Komisijas secinājumi par ekonomiskajiem nosacījumiem - LESD 263. pants - Nepārsūdzams akts)
      (2021/C 228/02)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (pārstāvji: M. Günes un L. C. Heinisch, Rechtsanwälte)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: J.-F. Brakeland un F. Clotuche-Duvieusart)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību lietā C-572/18 P noraidīt.

                  2)

                  thyssenkrupp Electrical Steel GmbH un thyssenkrupp Electrical Steel Ugo sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 436, 3.12.2018.


title: Lieta C-46/19 P: Tiesas (otrā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums – Eiropas Savienības Padome/Kurdistan Workers' Party (PKK), Eiropas Komisija, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Cīņa pret terorismu – Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām – Līdzekļu iesaldēšana – Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP – 1. panta 3., 4. un 6. punkts – Regula (EK) Nr. 2580/2001 – 2. panta 3. punkts – Organizācijas atstāšana to personu, grupu un vienību sarakstā, kas ir iesaistītas terora aktos – Nosacījumi – Kompetentās iestādes lēmums – Riska par iesaistīšanos terorisma darbībās turpināta pastāvēšana – Lēmumu par līdzekļu iesaldēšanu faktiskais pamats – Lēmums pārskatīt valsts lēmumu, ar kuru tika pamatota sākotnējā ierakstīšana – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/3

      Tiesas (otrā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums – Eiropas Savienības Padome/Kurdistan Workers' Party (PKK), Eiropas Komisija, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
      (Lieta C-46/19 P) (1)

      (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Cīņa pret terorismu - Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām - Līdzekļu iesaldēšana - Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP - 1. panta 3., 4. un 6. punkts - Regula (EK) Nr. 2580/2001 - 2. panta 3. punkts - Organizācijas atstāšana to personu, grupu un vienību sarakstā, kas ir iesaistītas terora aktos - Nosacījumi - Kompetentās iestādes lēmums - Riska par iesaistīšanos terorisma darbībās turpināta pastāvēšana - Lēmumu par līdzekļu iesaldēšanu faktiskais pamats - Lēmums pārskatīt valsts lēmumu, ar kuru tika pamatota sākotnējā ierakstīšana - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2021/C 228/03)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: B. Driessen un S. Van Overmeire)

         Pārējie lietas dalībnieki: Kurdistan Workers' Party (PKK) (pārstāvji: A. M. van Eik un T. M. D. Buruma, advocaten), Eiropas Komisija (pārstāvji: R. Tricot, T. Ramopoulos un J. Norris), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji: sākotnēji S. Brandon, pārstāvis, kuram palīdz P. Nevill, barrister, vēlāk F. Shibli un S. McCrory, pārstāvji, kuriem palīdz P. Nevill, barrister)

         Personas, kas iestājušās lietā apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji: A.-L. Desjonquères, B. Fodda un J.-L. Carré), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji: M. K. Bulterman un J. Langer)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2018. gada 15. novembra sprieduma PKK/Padome (T-316/14, EU:T:2018:788) rezolutīvās daļas 1.–11., 13. un 14. punktu.

                  2)

                  Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai.

                  3)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

         (1)  OV C 103, 18.3.2019.


title: Lieta C-485/19: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums (Krajský súd v Prešove (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LH/Profi Credit Slovakia s. r. o. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju tiesību aizsardzība – Direktīva 2008/48/EK – Patēriņa kredītlīgumi – Direktīva 93/13/EEK – Negodīgi noteikumi – Pamatojoties uz prettiesisku noteikumu veikts maksājums – Aizdevēja nepamatota iedzīvošanās – Tiesību uz atmaksu noilgums – Savienības tiesību principi – Efektivitātes princips – Direktīvas 2008/48 10. panta 2. punkts – Kredītlīgumā iekļaujamā informācija – Noteiktu valsts prasību atcelšana, pamatojoties uz Tiesas judikatūru – Valsts tiesiskā regulējuma agrākās redakcijas interpretācija atbilstoši šai judikatūrai – Iedarbība laikā)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/3

      Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums (Krajský súd v Prešove (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LH/Profi Credit Slovakia s. r. o.

      (Lieta C-485/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 2008/48/EK - Patēriņa kredītlīgumi - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi - Pamatojoties uz prettiesisku noteikumu veikts maksājums - Aizdevēja nepamatota iedzīvošanās - Tiesību uz atmaksu noilgums - Savienības tiesību principi - Efektivitātes princips - Direktīvas 2008/48 10. panta 2. punkts - Kredītlīgumā iekļaujamā informācija - Noteiktu valsts prasību atcelšana, pamatojoties uz Tiesas judikatūru - Valsts tiesiskā regulējuma agrākās redakcijas interpretācija atbilstoši šai judikatūrai - Iedarbība laikā)
      (2021/C 228/04)
      Tiesvedības valoda – slovāku

         Iesniedzējtiesa

         Krajský súd v Prešove

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: LH

         Atbildētājs: Profi Credit Slovakia s. r. o.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Efektivitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, atbilstoši kuram uz prasību, ko patērētājs ir cēlis, lai atgūtu summas, kuras, izpildot kredītlīgumu, ir tikušas nepamatoti samaksātas, pamatojoties uz negodīgiem noteikumiem Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos izpratnē vai uz noteikumiem, kas ir pretrunā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/48/EK (2008. gada 23. aprīlis) par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 87/102/EEK, prasībām, ir attiecināms trīs gadu noilguma termiņš, kurš sākas dienā, kad ir notikusi nepamatotā iedzīvošanās.

                  2)

                  Direktīvas 2008/48 10. panta 2. punkts un 22. panta 1. punkts, kā tie ir interpretēti 2016. gada 9. novembra spriedumā Home Credit Slovakia (C-42/15, EU:C:2016:842), ir piemērojami kredītlīgumam, kas ir noslēgts pirms šī sprieduma pasludināšanas un pirms valsts tiesiskā regulējuma grozījumiem, kuri ir veikti, lai nodrošinātu atbilstību minētajā spriedumā sniegtajai interpretācijai.

         (1)  OV C 305, 9.9.2019.


title: Lieta C-537/19: Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Austrijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Direktīva 2004/18/EK – Publiski būvdarbu līgumi – Līgums starp valsts iestādi un privātu uzņēmumu par vēl neuzbūvētas ēkas nomu – 1. pants – Ēkas būvniecība, kas atbilst nomnieka norādītajām prasībām – 16. pants – Izņēmums)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/4

      Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Austrijas Republika
      (Lieta C-537/19) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2004/18/EK - Publiski būvdarbu līgumi - Līgums starp valsts iestādi un privātu uzņēmumu par vēl neuzbūvētas ēkas nomu - 1. pants - Ēkas būvniecība, kas atbilst nomnieka norādītajām prasībām - 16. pants - Izņēmums)
      (2021/C 228/05)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Haasbeek, M. Noll-Ehlers un P. Ondrůšek)

         Atbildētāja: Austrijas Republika (pārstāvji: sākotnēji M. Fruhmann, vēlāk – J. Schmoll)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 295, 2.9.2019.


title: Lieta C-703/19: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – J.K./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Kopējā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Direktīva 2006/112/EK – 98. panta 2. punkts – Dalībvalstu izvēles iespēja piemērot vienu vai divas samazinātas PVN likmes konkrētām preču piegādēm un konkrētai pakalpojumu sniegšanai – Komercdarbības kvalificēšana par “preču piegādi” – III pielikuma 12.a) punkts – Īstenošanas regula (ES) Nr. 282/2011 – 6. pants – “Restorānu un sabiedriskās ēdināšanas pakalpojumu” jēdziens – Maltītes, kas ir gatavas tūlītējam patēriņam uz vietas pārdevēja telpās vai ēdināšanas vietā – Maltītes, kas ir gatavas tūlītējam patēriņam, līdzņemšanai)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/5

      Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – J.K./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

      (Lieta C-703/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopējā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 98. panta 2. punkts - Dalībvalstu izvēles iespēja piemērot vienu vai divas samazinātas PVN likmes konkrētām preču piegādēm un konkrētai pakalpojumu sniegšanai - Komercdarbības kvalificēšana par “preču piegādi” - III pielikuma 12.a) punkts - Īstenošanas regula (ES) Nr. 282/2011 - 6. pants - “Restorānu un sabiedriskās ēdināšanas pakalpojumu” jēdziens - Maltītes, kas ir gatavas tūlītējam patēriņam uz vietas pārdevēja telpās vai ēdināšanas vietā - Maltītes, kas ir gatavas tūlītējam patēriņam, līdzņemšanai)
      (2021/C 228/06)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: J.K.

         Atbildētājs: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach,

         piedaloties: Rzecznik Małych i Średnich Przedsiębiorców

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2009/47/EK (2009. gada 5. maijs). 98. panta 2. punkts, skatīts kopā ar šīs direktīvas III pielikuma 12.a) punktu un Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 282/2011 (2011. gada 15. marts), ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112, 6. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdzienā “restorānu un sabiedriskās ēdināšanas pakalpojumi” ietilpst pārtikas piegāde, ko papildina pietiekami saistīti pakalpojumi, kuru mērķis ir ļaut gala klientam tūlīt patērēt šos pārtikas produktus, bet tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. Ja galapatērētājs, patērējot piegādātos pārtikas produktus, izvēlas neizmantot materiālos un cilvēkresursus, ko nodokļa maksātājs nodevis viņa rīcībā, jāuzskata, ka līdz ar to nav sniegti nekādi ar to saistīti pakalpojumi.

         (1)  OV C 27, 27.1.2020.


title: Lieta C-826/19: Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums (Landesgericht Korneuburg (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – WZ/Austrian Airlines AG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Aviopārvadājumi – Kompensācija un atbalsts pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos – Regula (EK) Nr. 261/2004 – 6 pants – Lidojuma kavēšanās – 8. panta 3. punkts – Lidojuma novirzīšana uz citu lidostu, kas apkalpo to pašu pilsētu, apdzīvoto vietu vai reģionu – Jēdziens “atcelšana” – Ārkārtēji apstākļi – Kompensācija aviopasažieriem sakarā ar lidojuma atcelšanu vai ielidošanas ilgu kavēšanos – Pienākums segt ceļa izdevumus no faktiskās ielidošanas lidostas līdz sākotnēji paredzētajai galamērķa lidostai)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/5

      Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums (Landesgericht Korneuburg (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – WZ/Austrian Airlines AG

      (Lieta C-826/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Aviopārvadājumi - Kompensācija un atbalsts pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos - Regula (EK) Nr. 261/2004 - 6 pants - Lidojuma kavēšanās - 8. panta 3. punkts - Lidojuma novirzīšana uz citu lidostu, kas apkalpo to pašu pilsētu, apdzīvoto vietu vai reģionu - Jēdziens “atcelšana” - Ārkārtēji apstākļi - Kompensācija aviopasažieriem sakarā ar lidojuma atcelšanu vai ielidošanas ilgu kavēšanos - Pienākums segt ceļa izdevumus no faktiskās ielidošanas lidostas līdz sākotnēji paredzētajai galamērķa lidostai)
      (2021/C 228/07)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landesgericht Korneuburg

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: WZ

         Atbildētāja: Austrian Airlines AG

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 8. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja lidojums tiek novirzīts uz lidostu, kura apkalpo to pašu pilsētu, ko sākotnēji paredzētā lidosta, šajā tiesību normā paredzētā pasažieru transporta izdevumu starp šīm divām lidostām segšana nav pakārtota nosacījumam, ka pirmajai lidostai jāatrodas tās pašas pilsētas, apdzīvotās vietas vai reģiona, kurā atrodas otrā lidosta, teritorijā.

                  2)

                  Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts, 7. panta 1. punkts un 8. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka novirzītais lidojums, kas nolaižas lidostā, kura nav sākotnēji paredzētā lidosta, bet kura apkalpo to pašu pilsētu, apdzīvoto vietu vai reģionu, nevar radīt pasažierim tiesības uz kompensāciju šī lidojuma atcelšanas dēļ. Tomēr pasažierim, kura lidojums ir novirzīts uz alternatīvu lidostu, kas apkalpo to pašu pilsētu, apdzīvoto vietu vai reģionu, principā ir tiesības uz kompensāciju saskaņā ar šo regulu, ja viņš sasniedz savu galamērķi trīs vai vairāk stundas pēc ielidošanas laika, kuru sākotnēji bija paredzējis apkalpojošais gaisa pārvadātājs.

                  3)

                  Regulas Nr. 261/2004 5. un 7. pants, kā arī 8. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai noteiktu tādas kavēšanās ilgumu, kuru ir nācies piedzīvot novirzītā reisa – kas ir nolaidies lidostā, kura nav sākotnēji paredzētā lidosta, bet kura apkalpo to pašu pilsētu, apdzīvoto vietu vai reģionu, – pasažierim, kā atsauces laiks ir jāņem vērā laiks, kad pasažieris pēc transportēšanas no ielidošanas lidostas faktiski ierodas sākotnēji paredzētajā lidostā vai, attiecīgā gadījumā, citā tuvumā esošā vietā, par ko ir panākta vienošanās ar apkalpojošo gaisa pārvadātāju.

                  4)

                  Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai apkalpojošais gaisa pārvadātājs varētu tikt atbrīvots no pienākuma izmaksāt kompensāciju pasažieriem lidojuma ielidošanas ilgas kavēšanās gadījumā, šis pārvadātājs var atsaukties uz tādu ārkārtēju apstākli, kas ir ietekmējis nevis šo aizkavējušos lidojumu, bet iepriekšēju lidojumu, kuru ir nodrošinājis tas pats gaisa pārvadātājs ar to pašu gaisa kuģi, tā reisā trīs reisus pirms attiecīgā lidojuma rotācijas kārtībā, ar nosacījumu, ka pastāv tieša cēloņsakarība starp šāda apstākļa iestāšanos un vēlāk notikušā lidojuma ilgo kavēšanos vai atcelšanu; tas ir jāizvērtē iesniedzējtiesai, it īpaši ņemot vērā veidu, kādā attiecīgais apkalpojošais gaisa pārvadātājs izmanto attiecīgo gaisa kuģi.

                  5)

                  Regulas Nr. 261/2004 8. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja novirzītais lidojums nolaižas lidostā, kura nav sākotnēji paredzētā lidosta, bet kura apkalpo to pašu pilsētu, apdzīvoto vietu vai reģionu, apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir pienākums pēc savas iniciatīvas piedāvāt pasažierim segt izmaksas par transportu uz sākotnēji paredzēto galamērķa lidostu vai, attiecīgā gadījumā, citu tuvumā esošu vietu, par ko ir panākta vienošanās ar šo pasažieri.

                  6)

                  Regulas Nr. 261/2004 8. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas, ka apkalpojošais gaisa pārvadātājs nav izpildījis savu pienākumu segt izmaksas par pasažiera transportu no ielidošanas lidostas uz sākotnēji paredzēto lidostu vai citu tuvumā esošu vietu, par ko ir panākta vienošanās ar šo pasažieri, nepiešķir pasažierim tiesības uz vienotas likmes kompensāciju saskaņā ar šīs regulas 7. panta 1. punktu. Turpretim šī neizpilde rada pasažierim tiesības uz tādu viņa samaksāto summu atmaksu, kas, ņemot vērā katra konkrētā gadījuma apstākļus, ir nepieciešamas, atbilstošas un saprātīgas, lai kompensētu šo pārvadātāja saistību neizpildi.

         (1)  OV C 77, 9.3.2020.


title: Lieta C-896/19: Tiesas (virspalāta) 2021. gada 20. aprīļa spriedums (Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonal (Malta) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Repubblika/Il-Prim Ministru (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LES 2. pants – Eiropas Savienības vērtības – Tiesiskums – LES 49. pants – Pievienošanās Eiropas Savienībai – Savienības vērtību aizsardzības līmeņa nepazemināšana – Efektīva tiesību aizsardzība tiesā – LES 19. pants – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants – Piemērošanas joma – Dalībvalsts tiesnešu neatkarības jēdziens – Iecelšanas amatā procedūra – Premjerministra pilnvaras – Tiesnešu iecelšanas amatā komitejas piedalīšanās)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/7

      Tiesas (virspalāta) 2021. gada 20. aprīļa spriedums (Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonal (Malta) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Repubblika/Il-Prim Ministru

      (Lieta C-896/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LES 2. pants - Eiropas Savienības vērtības - Tiesiskums - LES 49. pants - Pievienošanās Eiropas Savienībai - Savienības vērtību aizsardzības līmeņa nepazemināšana - Efektīva tiesību aizsardzība tiesā - LES 19. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants - Piemērošanas joma - Dalībvalsts tiesnešu neatkarības jēdziens - Iecelšanas amatā procedūra - Premjerministra pilnvaras - Tiesnešu iecelšanas amatā komitejas piedalīšanās)
      (2021/C 228/08)
      Tiesvedības valoda – maltiešu

         Iesniedzējtiesa

         Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonal

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Repubblika

         Atbildētājs: Il-Prim Ministru

         piedaloties: WY

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  LES 19. panta 1. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tā var tikt piemērota lietā, kurā valsts tiesā ir celta prasība, kas ir paredzēta valsts tiesībās un ar ko tiek lūgts, lai šī tiesa lemtu par tādu valsts tiesību normu atbilstību Savienības tiesībām, kurās ir regulēta tās dalībvalsts tiesnešu iecelšanas amatā procedūra, kam ir piederīga minētā tiesa. Šīs tiesību normas interpretācijā ir pienācīgi jāņem vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants.

                  2)

                  LES 19. panta 1. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā valsts tiesību normas, ar ko attiecīgās dalībvalsts premjerministram tiek piešķirtas izšķirošas pilnvaras tiesnešu iecelšanas amatā procesā, vienlaikus paredzot, ka šajā procesā ir iesaistīta neatkarīga struktūra, kuras uzdevums ir it īpaši novērtēt tiesneša amata kandidātus un sniegt premjerministram atzinumu.

         (1)  OV C 77, 9.3.2020.


title: Lieta C-73/20: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ZM, kas rīkojas kā Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH maksātnespējas administrators/E. A. Frerichs (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EK) Nr. 1346/2000 – Maksātnespējas procedūras – 4. pants – Maksātnespējas procedūrai piemērojamie tiesību akti – Tās dalībvalsts tiesību akti, kuras teritorijā procedūra ir sākta – 13. pants – Juridiski akti, kas kaitē visiem kreditoriem – Izņēmums – Nosacījumi – Akts, uz kuru attiecas tādas dalībvalsts tiesību akti, kas nav procedūras sākšanas valsts – Akts, kas, pamatojoties uz šiem tiesību aktiem, ir neapstrīdams – Regula (EK) Nr. 593/2008 – Līgumsaistībām piemērojami tiesību akti – 12. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Tiesību aktu, ko piemēro līgumam, darbības joma – Tajā paredzēto saistību izpilde – Maksājums, kas veikts, izpildot līgumu, uz kuru attiecas tās dalībvalsts tiesību akti, kas nav procedūras sākšanas valsts – Trešās personas veikta izpilde – Prasība atmaksāt šo maksājumu maksātnespējas procedūras ietvaros – Minētajam maksājumam piemērojamie tiesību akti)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/8

      Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ZM, kas rīkojas kā Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH maksātnespējas administrators/E. A. Frerichs

      (Lieta C-73/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK) Nr. 1346/2000 - Maksātnespējas procedūras - 4. pants - Maksātnespējas procedūrai piemērojamie tiesību akti - Tās dalībvalsts tiesību akti, kuras teritorijā procedūra ir sākta - 13. pants - Juridiski akti, kas kaitē visiem kreditoriem - Izņēmums - Nosacījumi - Akts, uz kuru attiecas tādas dalībvalsts tiesību akti, kas nav procedūras sākšanas valsts - Akts, kas, pamatojoties uz šiem tiesību aktiem, ir neapstrīdams - Regula (EK) Nr. 593/2008 - Līgumsaistībām piemērojami tiesību akti - 12. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Tiesību aktu, ko piemēro līgumam, darbības joma - Tajā paredzēto saistību izpilde - Maksājums, kas veikts, izpildot līgumu, uz kuru attiecas tās dalībvalsts tiesību akti, kas nav procedūras sākšanas valsts - Trešās personas veikta izpilde - Prasība atmaksāt šo maksājumu maksātnespējas procedūras ietvaros - Minētajam maksājumam piemērojamie tiesību akti)
      (2021/C 228/09)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: ZM, kas rīkojas kā Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH maksātnespējas administrators

         Atbildētājs: E. A. Frerichs

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Regulas (EK) Nr. 1346/2000 (2000. gada 29. maijs) par maksātnespējas procedūrām 13. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 593/2008 (2008. gada 17. jūnijs) par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām (Roma I), 12. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar pēdējo minēto regulu līgumam piemērojamie tiesību akti reglamentē arī maksājumu, ko veic trešā persona, izpildot vienas no līgumslēdzējām pusēm līgumisko maksāšanas pienākumu, ja maksātnespējas procedūrā šis maksājums tiek apstrīdēts kā juridisks akts, kas rada kaitējumu visiem kreditoriem.

         (1)  OV C 191, 8.6.2020.


title: Lieta C-75/20: Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Lifosa” UAB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Muitas savienība – Kopienas Muitas kodekss – Regula (EEK) Nr. 2913/92 – 29. panta 1. punkts – 32. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) punkts – Savienības Muitas kodekss – Regula (ES) Nr. 952/2013 – 70. panta 1. punkts – 71. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) punkts – Muitas vērtības noteikšana – Darījuma vērtība – Pielāgošana – Cena, kas ietver piegādi līdz robežai)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/8

      Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 22. aprīļa spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Lifosa” UAB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      (Lieta C-75/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Kopienas Muitas kodekss - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - 29. panta 1. punkts - 32. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) punkts - Savienības Muitas kodekss - Regula (ES) Nr. 952/2013 - 70. panta 1. punkts - 71. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) punkts - Muitas vērtības noteikšana - Darījuma vērtība - Pielāgošana - Cena, kas ietver piegādi līdz robežai)
      (2021/C 228/10)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: “Lifosa” UAB

         Atbildētājs apelācijas instancē: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         piedaloties: Kauno teritorinė muitinė, “Transchema” UAB

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 29. panta 1. punkts un 32. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) punkts, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 952/2013 (2013. gada 9. oktobris), ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, 70. panta 1. punkts un 71. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ievesto preču muitas vērtības noteikšanas vajadzībām to darījuma vērtībai nav jāpieskaita izmaksas, kas ražotājam faktiski radušās, preces pārvadājot līdz vietai, kur tās ievestas Eiropas Savienības muitas teritorijā, ja saskaņā ar nolīgtajiem piegādes noteikumiem pienākums segt šīs izmaksas ir ražotājam, un šīs izmaksas nav jāpieskaita pat tad, ja tās pārsniedz cenu, ko faktiski maksā importētājs, ja vien šī cena atbilst minēto preču patiesajai vērtībai, bet par to ir jāpārliecinās iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 137, 27.4.2020.


title: Lieta C-13/19: Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 3. marta rīkojums (Audiencia Provincial de Zaragoza (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ibercaja Banco, SA/TJ, UK (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 99. pants – Patērētāju aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – Hipotekārā aizdevuma līgums – Negodīgi noteikumi – Noteikums par procentu likmes mainīguma ierobežošanu (tā dēvētais noteikums par “procentu likmes minimumu”) – Pārjaunojuma līgums – Atteikšanās celt prasību tiesā, apstrīdot līguma noteikumus – Saistoša rakstura neesamība – Direktīva 2005/29/EK – Uzņēmēju negodīga komercprakse iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem – 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/9

      Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 3. marta rīkojums (Audiencia Provincial de Zaragoza (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ibercaja Banco, SA/TJ, UK
      (Lieta C-13/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 99. pants - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - Hipotekārā aizdevuma līgums - Negodīgi noteikumi - Noteikums par procentu likmes mainīguma ierobežošanu (tā dēvētais noteikums par “procentu likmes minimumu”) - Pārjaunojuma līgums - Atteikšanās celt prasību tiesā, apstrīdot līguma noteikumus - Saistoša rakstura neesamība - Direktīva 2005/29/EK - Uzņēmēju negodīga komercprakse iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem - 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts)
      (2021/C 228/11)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Audiencia Provincial de Zaragoza

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Ibercaja Banco, SA

         Atbildētāji: TJ, UK

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas pieļauj, ka starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgtā līguma noteikums, kura negodīgums var tikt konstatēts tiesā, var būt tāda pārjaunojuma līguma starp šo pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju priekšmets, ar kuru patērētājs atsakās no sekām, ko radītu šāda noteikuma atzīšana par negodīgu, ar nosacījumu, ka šī atteikšanās izriet no patērētāja brīvas un apzinātas piekrišanas, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. Turpretim minētajam patērētājam nav saistošs noteikums, ar kuru šis pats patērētājs attiecībā uz nākotnē iespējamiem strīdiem atsakās celt prasību tiesā, balstoties uz tiesībām, kuras viņam ir saskaņā ar Direktīvu 93/13.

                  2)

                  Direktīvas 93/13 3. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pārdevēja vai piegādātāja un patērētāja noslēgtā hipotekārā aizdevuma līguma noteikums, ar kuru paredzēts grozīt varbūtēji negodīgu agrāka starp tiem noslēgta līguma noteikumu vai kas paredz, ka patērētājs atsakās celt jebkādu prasību tiesā pret šo pārdevēju vai piegādātāju, var tikt uzskatīts par tādu, kas nav ticis atsevišķi apspriests, tādēļ ka šis pats patērētājs nav varējis ietekmēt jaunā noteikuma saturu, kas būs jāpārbauda iesniedzējtiesai.

                  3)

                  Direktīvas 93/13 3.–5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar šīm tiesību normām attiecībā uz pārdevēju vai piegādātāju izvirzītā pārskatāmības prasība nozīmē, ka, noslēdzot pārjaunojuma līgumu, ar kuru, pirmkārt, paredz grozīt varbūtēji negodīgu agrāk noslēgta līguma noteikumu un, otrkārt, paredz, ka patērētājs atsakās celt jebkādu prasību tiesā pret pārdevēju vai piegādātāju, šim patērētājam ir jāsniedz iespēja saprast visas būtiskās juridiskās un ekonomiskās sekas, kas viņam izriet no šī pārjaunojuma līguma noslēgšanas.

                  4)

                  Audiencia Provincial de Zaragoza (Saragosas provinces tiesa, Spānija) uzdotais desmitais un trīspadsmitais jautājums ir acīmredzami nepieņemami.

         (1)  OV C 148, 29.4.2019.


title: Lieta C-841/19: Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 3. marta rīkojums (Juzgado de lo Social n° 41 de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – JL/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Direktīva 2006/54/EK – 2. panta 1. punkts un 4. pants – Vienlīdzīga darba samaksa vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem – Pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu – 4. klauzula – Nepilna darba laika darba ņēmēji, galvenokārt sieviešu dzimuma – Valsts iestāde, kas garantē tādu attiecīgo darba ņēmēju prasījumu apmierināšanu, ko nav veikuši viņu maksātnespējīgie darba devēji – Maksimālais apmērs šo prasījumu apmierināšanai – Maksimālā apmēra samazinājums nepilna darba laika darba ņēmējiem, pamatojoties uz attiecību starp viņu darba laiku un pilna darba laika darba ņēmēju darba laiku – Pro rata temporis princips)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/10

      Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 3. marta rīkojums (Juzgado de lo Social no 41 de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – JL/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      (Lieta C-841/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Direktīva 2006/54/EK - 2. panta 1. punkts un 4. pants - Vienlīdzīga darba samaksa vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem - Pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu - 4. klauzula - Nepilna darba laika darba ņēmēji, galvenokārt sieviešu dzimuma - Valsts iestāde, kas garantē tādu attiecīgo darba ņēmēju prasījumu apmierināšanu, ko nav veikuši viņu maksātnespējīgie darba devēji - Maksimālais apmērs šo prasījumu apmierināšanai - Maksimālā apmēra samazinājums nepilna darba laika darba ņēmējiem, pamatojoties uz attiecību starp viņu darba laiku un pilna darba laika darba ņēmēju darba laiku - Pro rata temporis princips)
      (2021/C 228/12)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Juzgado de lo Social no 41 de Madrid

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: JL

         Atbildētājs: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/54/EK (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos, 2. panta 1. punkts un 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā attiecībā uz neizmaksātā atalgojuma un kompensāciju samaksu, ko darba ņēmējiem veic atbildīgā valsts iestāde viņu darba devēja maksātnespējas gadījumā, pilna darba laika darba ņēmējiem ir noteikts šī maksājuma maksimālais apmērs, kas nepilna darba laika darba ņēmējiem tiek proporcionāli samazināts atbilstoši viņu nostrādātajam darba laikam salīdzinājumā ar pilna darba laika darba ņēmēju nostrādāto darba laiku.

         (1)  OV C 45, 10.2.2020.


title: Lieta C-507/20: Tiesas (sestās palāta) 2021. gada 3. marta rīkojums (Pécsi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FGSZ Földgázszállító Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Direktīva 2006/112/EK – 90. pants – Nodokļa bāzes samazināšana – Cenas pilnīga vai daļēja nemaksāšana – Prasījums, kas kļuvis galīgi neatgūstams – Noilguma termiņš tam, lai lūgtu vēlāku PVN bāzes samazinājumu – Termiņa sākuma datums)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/11

      Tiesas (sestās palāta) 2021. gada 3. marta rīkojums (Pécsi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FGSZ Földgázszállító Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Lieta C-507/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 90. pants - Nodokļa bāzes samazināšana - Cenas pilnīga vai daļēja nemaksāšana - Prasījums, kas kļuvis galīgi neatgūstams - Noilguma termiņš tam, lai lūgtu vēlāku PVN bāzes samazinājumu - Termiņa sākuma datums)
      (2021/C 228/13)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Pécsi Törvényszék

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: FGSZ Földgázszállító Zrt.

         Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 90. pants, lasot to kopā ar nodokļu neitralitātes un efektivitātes principiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja dalībvalsts nosaka noilguma termiņu, pēc kura nodokļa maksātājs, kam ir prasījums, kurš ir kļuvis galīgi neatgūstams, vairs nevar atsaukties uz savām tiesībām saņemt nodokļa bāzes samazinājumu, šim termiņam ir jāsākas nevis sākotnēji paredzētajā maksāšanas pienākuma izpildes dienā, bet gan dienā, kurā prasījums ir kļuvis galīgi neatgūstams.

         (1)  OV C 28, 25.1.2021.


title: Lieta C-523/20: Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 3. marta rīkojums (Győri Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Koppány 2007 Kft./Vas Megyei Kormányhivatal (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Sociālais nodrošinājums – Regula (ES) Nr. 1231/2010 – Piemērojamie tiesību akti – A1 sertifikāts – 1. pants – A1 sertifikāta attiecināšana arī uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri likumīgi dzīvo dalībvalsts teritorijā – Likumīga dzīvesvieta – Jēdziens)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/11

      Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 3. marta rīkojums (Győri Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Koppány 2007 Kft./Vas Megyei Kormányhivatal

      (Lieta C-523/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Sociālais nodrošinājums - Regula (ES) Nr. 1231/2010 - Piemērojamie tiesību akti - A1 sertifikāts - 1. pants - A1 sertifikāta attiecināšana arī uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri likumīgi dzīvo dalībvalsts teritorijā - Likumīga dzīvesvieta - Jēdziens)
      (2021/C 228/14)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Győri Törvényszék

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Koppány 2007 Kft.

         Atbildētāja: Vas Megyei Kormányhivatal

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1231/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko Regulu (EK) Nr. 883/2004 un Regulu (EK) Nr. 987/2009 attiecina arī uz tiem trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem minētās regulas neattiecas tikai viņu valstspiederības dēļ, 1. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka trešo valstu valstspiederīgie – kas īslaicīgi uzturas kādā dalībvalstī saskaņā ar uzturēšanās atļauju, kuriem ir imigrācijas iestādes apstiprināts dokuments par mājvietas deklarēšanu un kurus šajā dalībvalstī reģistrēts darba devējs nodarbina dažādās dalībvalstīs – drīkst atsaukties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 465/2012 (2012. gada 22. maijs), kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 987/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai Nr. 883/2004, paredzētajiem koordinācijas noteikumiem tālab, lai noteiktu, kuras valsts tiesību akti sociālās nodrošināšanas jomā viņiem ir piemērojami, viņiem likumīgi dzīvojot un strādājot dalībvalstu teritorijā.

         (1)  OV C 28, 25.01.2021.


title: Lieta C-592/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 11. novembrī iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) – NT, RV, BS, ER/British Airways plc

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/12

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 11. novembrī iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) – NT, RV, BS, ER/British Airways plc

      (Lieta C-592/20)
      (2021/C 228/15)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Düsseldorf

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: NT, RV, BS, ER

         Atbildētāja: British Airways plc

      Tiesa (devītā palāta) ar 2021. gada 22. aprīļa rīkojumu atzina, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (1) 2. panta b) punkts un 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka vienoti rezervēta divposmu savienota reisa pasažierim, kura reiss galamērķī kavējas trīs vai vairāk stundas, jo ir ticis atcelts otrā posma lidojums, kurš bija jāveic citai aviosabiedrībai, nevis tai, ar kuru pasažieris noslēdzis pārvadājuma līgumu, ir tiesības pret šo citu aviosabiedrību celt šīs regulas 7. panta 1. punktā paredzēto prasību par zaudējumu atlīdzību un pieprasīt šajā normā paredzēto kompensāciju, kuru aprēķina, balstoties uz savienotā lidojuma kopējo attālumu no pirmā posma lidojuma sākumpunkta līdz otrā posma lidojuma galamērķim.

         (1)  OV 2004, L 46, 1. lpp.


title: Lieta C-681/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 16. decembrī smart things solutions GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2020. gada 15. oktobra spriedumu lietā T-48/19 smart things solutions/EUIPO – Samsung Electronics (“smart:)things”)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/12

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 16. decembrīsmart things solutions GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2020. gada 15. oktobra spriedumu lietā T-48/19 smart things solutions/EUIPO – Samsung Electronics (“smart:)things”)
      (Lieta C-681/20 P)
      (2021/C 228/16)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: smart things solutions GmbH (pārstāvis: R. Dissmann, Rechtsanwalt)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Samsung Electronics GmbH

      Ar 2021. gada 24. marta rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda smart things solutions GmbH pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-41/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 26. janvārī Allergan Holdings France iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedumu lietā T-664/19 Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (“JUVEDERM ULTRA”)

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/13

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 26. janvārīAllergan Holdings France iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedumu lietā T-664/19 Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (“JUVEDERM ULTRA”)
      (Lieta C-41/21 P)
      (2021/C 228/17)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Allergan Holdings France (pārstāvji: T. de Haan, advokāts, un J. Day, Solicitor)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Dermavita Co. Ltd

      Ar 2021. gada 29. aprīļa rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzības nepieļaujamību un piesprieda Allergan Holdings France segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.


title: Lieta C-50/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. janvārī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spānija) – Prestige and Limousine, S.L./Área Metropolitana de Barcelona

text:
               14.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/13

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. janvārī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spānija) – Prestige and Limousine, S.L./Área Metropolitana de Barcelona

      (Lieta C-50/21)
      (2021/C 228/18)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Prestige and Limousine, S.L.

         Atbildētājs: Área Metropolitana de Barcelona

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai LESD 49. pants un 107. panta 1. punkts nepieļauj tādus valsts normatīvus un administratīvus aktus, ar kuriem bez pamatota iemesla pasažieru komercpārvadājumiem ar vieglo automobili (VTC (1)) izsniedzamo licenču skaits ir ierobežots līdz vienai vai mazāk nekā vienai licencei attiecībā pret katrām trīsdesmit taksometru licencēm?

                  2)

                  Vai LESD 49. pants un 107. panta 1. punkts nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru bez pamatota iemesla ir noteikts, ka jāsaņem otra atļauja, un noteiktas papildu prasības attiecībā uz VTC transportlīdzekļiem, ar kuriem šos pakalpojumus vēlas sniegt pilsētteritorijā?

         (1)  Vehículo de turismo con conductor – Vieglais pasažieru automobilis ar vadītāju.