title: Lieta T-202/14: Prasība, kas celta 2014. gada 28. martā  – LR Health & Beauty Systems /ITSB – Robert McBride  ( “LR nova pure.” )

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/20

         Prasība, kas celta 2014. gada 28. martā – LR Health & Beauty Systems/ITSB – Robert McBride (“LR nova pure.”)
   (Lieta T-202/14)
   2014/C 235/27
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Vācija) (pārstāvji – N. Weber un L. Thiel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Robert McBride Ltd (Manchester, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2014. gada 22. janvāra lēmumu lietā R 272/2013–2;

               —

               piespriest atbildētājam un, attiecīgā gadījumā, otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “LR nova pure.”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 8 51  361

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: starptautiska vārdiskas preču zīmes “NOVA” reģistrācija

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-220/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Scuola Elementare Maria Montessori/Komisija Valsts atbalsts — Pašvaldības nekustamā īpašuma nodeva — Atbrīvojums, kas piešķirts nekomerciāliem subjektiem, kas veic noteiktas darbības — Vienots ienākumu nodokļa dokuments — Atbrīvojums no pašvaldības vienotās nodevas — Lēmums, ar ko daļēji konstatēta valsts atbalsta neesamība un daļēji atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Prasība atcelt tiesību aktu — Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem — Tieša ietekme — Pieņemamība — Absolūta atgūšanas neiespējamība — Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punkts — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/25

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Scuola Elementare Maria Montessori/Komisija
   (Lieta T-220/13) (1)

   (Valsts atbalsts - Pašvaldības nekustamā īpašuma nodeva - Atbrīvojums, kas piešķirts nekomerciāliem subjektiem, kas veic noteiktas darbības - Vienots ienākumu nodokļa dokuments - Atbrīvojums no pašvaldības vienotās nodevas - Lēmums, ar ko daļēji konstatēta valsts atbalsta neesamība un daļēji atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Prasība atcelt tiesību aktu - Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem - Tieša ietekme - Pieņemamība - Absolūta atgūšanas neiespējamība - Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 402/25)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (Roma, Itālija) (pārstāvji – sākotnēji A. Nucara un E. Gambaro, vēlāk E. Gambaro, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji V. Di Bucci, G. Conte un D. Grespan, vēlāk G. Conte, D. Grespan un F. Tomat)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri un G. De Bellis)

      Priekšmets

   Prasība, kura pamatota ar LESD 263. pantu un kurā lūgts atcelt Komisijas 2012. gada 19. decembra Lēmumu 2013/284/ES par valsts atbalstu SA.20829 (C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)) Itālijas īstenotā shēma attiecībā uz pašvaldības nekustamā īpašuma nodokļa atbrīvojuma piemērošanu nekustamajam īpašumam, ko noteiktiem mērķiem izmanto nekomerciāli subjekti (OV 2013, L 166, 24. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Scuola Elementare Maria Montessori Srl sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Itālijas Republika savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar iestāšanos lietā sedz pati.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta T-67/14: Prasība, kas celta 2014. gada 1. februārī – Viraj Profiles /Padome

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/48

         Prasība, kas celta 2014. gada 1. februārī – Viraj Profiles/Padome
   (Lieta T-67/14)
   2014/C 112/61
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Viraj Profiles Ltd (Maharashtra, Indija) (pārstāvji – V. Akritidis un Y. Melin, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 5. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1106/2013, ar kuru nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importam (OV L 298, 1. lpp.), ciktāl tā attiecas uz Viraj Profiles Limited;

               —

               piespriest Padomei, kā arī jebkurai personai, kurai varētu tikt atļauts iestāties lietā Padomes atbalstam, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā regulā aprēķinātās ražošanas izmaksas ir koriģētas acīmredzami kļūdaini, pārkāpjot pamatregulas 2. panta 1., 3., 4., 5., 6., 11. un 12. punktu. ES iestādes esot piemērojušas augšupejošu korekciju saskaņā ar metodoloģiju, no kuras pēc tam izriet zemāka korekcija nekā tā, uz kuru norādījusi Komisija. Korekcijā esot iekļautas arī pozīcijas, kas neesot bijušas jāiekļauj prasītājas ražošanas izmaksās. Ar dempinga starpību, kas aprēķināta, pamatojoties uz šo kļūdaino metodoloģiju, esot pārkāpts pamatregulas 2. panta 11. un 12. punkts.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka secinājums, saskaņā ar kuru Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums ir radies saistībā ar importu no Indijas, ir acīmredzami kļūdains, jo neesot ņemta vērā importa no Ķīnas ietekme, kas attiecīgajā laikposmā esot bijusi galvenais kaitējuma avots, un esot pārrāvusi cēloņsakarību starp importu no Indijas par dempinga cenām un nodarīto kaitējumu, kā arī ES iestādes neesot veikušas neattiecināšanas analīzi, pārkāpjot pamatregulas 3. panta 6. un 7. punktu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, pārkāpjot pamatregulas 5. panta 2., 3. un 7. punktu un 9. panta 5. punktu, neesot pārbaudījusi to pierādījumu attiecībā uz cēloņsakarību precizitāti un atbilstību, kuri tika norādīti sūdzībā, kas pamatoja izmeklēšanas uzsākšanu.


title: Lieta C-382/08: Tiesas (virspalāta) 2011. gada 25. janvāra spriedums ( Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Michael Neukirchinger/Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen (Gaisa transports — Atļauja organizēt komerciālus lidojumus ar gaisa baloniem — EKL 12. pants — Nosacījums par dzīvesvietu vai juridisko adresi — Administratīvie sodi)

text:
               12.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/2

         Tiesas (virspalāta) 2011. gada 25. janvāra spriedums (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Michael Neukirchinger/Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen

   (Lieta C-382/08) (1)

   (Gaisa transports - Atļauja organizēt komerciālus lidojumus ar gaisa baloniem - EKL 12. pants - Nosacījums par dzīvesvietu vai juridisko adresi - Administratīvie sodi)
   2011/C 80/02
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Michael Neukirchinger

      Atbildētājs: Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — EK līguma 49. un turpmāko pantu interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, kas, paredzot administratīvas sankcijas, aizliedz organizēt komerciālus lidojumus ar gaisa baloniem, ja nav saņemta valsts atļauja, atļauja, kuras izsniegšanas nosacījumus ir dzīvesvietas vai juridiskās adreses esamība valsts teritorijā

      Rezolutīvā daļa:

   EKL 12. pants nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu kā pamata lietā, ar kuru, lai šajā dalībvalstī varētu organizēt lidojumus ar gaisa balonu, šī tiesiskā regulējuma neievērošanas gadījumā paredzot administratīvus sodus:

               —

               personai, kuras dzīvesvieta vai juridiskā adrese ir citā dalībvalstī un kurai šai otrajā dalībvalstī ir izsniegta atļauja komerciālu lidojumu ar gaisa balonu veikšanai, tiek pieprasīts, lai tai pirmajā dalībvalstī būtu dzīvesvieta vai juridiskā adrese, un

               —

               šai personai tiek uzlikts pienākums saņemt jaunu atļauju, pienācīgi neņemot vērā to, ka prasības atļaujas saņemšanai būtībā ir identiskas prasībām tās atļaujas saņemšanai, kas šai personai jau ir izsniegta otrajā dalībvalstī.

      (1)  OV C 285, 08.11.2008.


title: Lietas C-450/02 izslēgšana no reģistra

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/34

         Lietas C-450/02 (1) izslēgšana no reģistra
   (2004/C 228/74)
   Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 5. maija izdeva rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-450/02 (Bundesfinanzhof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu): Finanzamt Kassel-Goethestraβe pret Qualitair Engineering Services Ltd.

      (1)  OV C 70 22.03.2003.


title: Lieta C-454/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Court of Appeal in Northern Ireland (Apvienotā Karaliste) 2008. gada 16. oktobra rīkojumu — Seaport Investments Ltd/Department of the Environment for Northern Ireland

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Court of Appeal in Northern Ireland (Apvienotā Karaliste) 2008. gada 16. oktobra rīkojumu — Seaport Investments Ltd/Department of the Environment for Northern Ireland
   (Lieta C-454/08)
   2009/C 220/30
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal in Northern Ireland

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Seaport Investments Ltd

      Atbildētājs: Department of the Environment for Northern Ireland

   Ar 2009. gada 20. maija rīkojumu Eiropas Kopienu Tiesa (sestā palāta) ir atzinusi lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu par nepieņemamu.


title: Lieta C-375/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Sąd Najwyższy (Polijas Republika) 2009. gada 23. septembra rīkojumu — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Tele2 Polska sp. z o.o. , tagad Netia S.A.

text:
               5.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Sąd Najwyższy (Polijas Republika) 2009. gada 23. septembra rīkojumu — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Tele2 Polska sp. z o.o., tagad Netia S.A.

   (Lieta C-375/09)
   2009/C 297/25
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Najwyższy

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Atbildētāja: Tele2 Polska sp. z o.o., tagad Netia S.A.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (1) 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts konkurences iestāde nevar pieņemt lēmumu, ar kuru tiek noraidīts, ka rīcība ierobežo konkurenci EKL 82. panta izpratnē, ja tā, noslēdzot attiecīgo procedūru, uzskata, ka uzņēmums nav pārkāpis aizliegumu ļaunprātīgi izmantot dominējošo atbilstoši šim līguma noteikumam stāvokli?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai tad, ja atbilstoši valsts konkurences tiesībām valsts konkurences iestāde drīkst beigt procedūru saistībā ar aizliegtu vienošanos — ja tiek konstatēts, ka uzņēmuma rīcība nepārkāpj EKL 82. pantu — tikai pieņemot lēmumu, ar kuru tiek noraidīts, ka rīcība ierobežo konkurenci, Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā, 5. panta trešais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir tiešs juridisks pamats šai iestādei pieņemt lēmumu, saskaņā ar kuru “rīcībai no [tās] puses nav pamata”?

      (1)  OV L 1, 1. lpp.


title: Lieta T-863/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 29. maija rīkojums – Le Pen/Parlaments Prasība atcelt tiesību aktu — Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām — Parlamentārās palīdzības piemaksa — Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana — Daļēja acīmredzama nepieņemamība — Daļēja tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/23

         Vispārējās tiesas 2017. gada 29. maija rīkojums – Le Pen/Parlaments
   (Lieta T-863/16) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām - Parlamentārās palīdzības piemaksa - Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana - Daļēja acīmredzama nepieņemamība - Daļēja tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2017/C 269/34)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jean-Marie Le Pen (Saint-Cloud, Francija) (pārstāvji – M. Ceccaldi un J.-P. Le Moigne, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – S. Seyr un G. Corstens)

      Priekšmets

   Prasība, kura ir celta, pamatojoties uz LESD 263. pantu, un kurā ir lūgts atcelt Parlamenta ģenerālsekretāra 2016. gada 29. janvāra lēmumu par parlamentārās palīdzības nolūkos nepamatoti izmaksātās summas EUR 320 026,23 apmērā atgūšanu no prasītāja, ar to saistīto 2016. gada 4. februāra paziņojumu par parādu un kvestoru 2016. gada 4. oktobra lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāja sūdzība par 2016. gada 29. janvāra lēmumu.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu, ciktāl tajā ir lūgts atcelt Eiropas Parlamenta 2016. gada 29. janvāra lēmumu par parlamentārās palīdzības nolūkos nepamatoti izmaksātās summas EUR 320 026,23 apmērā atgūšanu no Jean-Marie Le Pen un ar to saistīto 2016. gada 4. februāra paziņojumu par parādu, kā arī ir lūgts piespriest Parlamentam samaksāt prasītājam EUR 50 000 kā atlīdzināmos tiesāšanās izdevumus;

               2)

               izbeigt tiesvedību attiecībā uz prasību, ciktāl tajā ir lūgts atcelt kvestoru 2016. gada 4. oktobra lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāja sūdzība par 2016. gada 29. janvāra lēmumu;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 38, 6.2.2017.


title: Lieta T-341/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – British Airways/Komisija

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/62

         Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – British Airways/Komisija
   (Lieta T-341/17)
   (2017/C 239/74)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: British Airways plc (Harmondsworth, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – J. Turner, QC, R. O’Donoghue, Barrister, un A. Lyle Smythe, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742 final par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (lieta AT.39258 – Kravu aviopārvadājumi);

               —

               turklāt vai pakārtoti – Vispārējai tiesai, īstenojot neierobežoto kompetenci, atcelt vai samazināt prasītājai ar apstrīdēto lēmumu uzlikto naudas sodu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumam prasītāja izvirza deviņus pamatus.

               1.

               Saistībā ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies tiesību piemērošanā, un/vai pārkāpusi būtisku procesuālo prasību, pieņemot lēmumu par pārkāpumu, kas esot balstīts uz diviem atšķirīgiem atbilstošo faktisko un juridisko apstākļu vērtējumiem, un līdz ar to esot neskaidrs, pretrunā tiesiskās drošības principam un tāds, kas varētu radīt sajaukšanas iespēju ES tiesību sistēmas ietvaros.

               2.

               Saistībā ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot rīkojusies, pārkāpjot savu LESD 266. pantā ietverto pienākumu, kad īstenojusi pasākumu, lai novērstu Vispārējās tiesas spriedumā lietā T-48/11 konstatētās būtiskās kļūdas, un atkārtoti pieņēmusi lēmumu attiecībā uz prasītāju, tādejādi palielinot pieļauto kļūdu skaitu, nevis tās labojot.

               3.

               Saistībā ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies tiesību piemērošanā, un/vai pārkāpusi būtisku procesuālo prasību, nenorādot pietiekamu pamatojumu attiecībā uz naudas soda uzlikšanu prasītājai. Prasītāja uzskata, ka naudas soda uzlikšana esot bijusi balstīta uz pārkāpumu konstatējumiem, kuri neietilpst attiecīgajā pasākumā, un kuri atšķiras no attiecīgajā pasākumā iekļautajiem. Prasītāja papildus vai pakārtoti norāda, ka Komisija šajā jautājumā esot rīkojusies, pārsniedzot savu kompetenci.

               4.

               Saistībā ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas kompetencē neesot bijis piemērot LESD 101. pantu/EEZ līguma 53. pantu attiecībā uz iespējamiem konkurences ierobežojumiem saistībā ar kravas aviopārvadājumu pakalpojumiem ES/EEZ iekšējos maršrutos. Prasītāja papildus norāda, ka šādi ierobežojumi esot ārpus LESD 101. panta un/vai EEZ 53. panta teritoriālā tvēruma.

               5.

               Saistībā ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, piemērojot LESD 101. panta/EEZ Līguma 53. pantu attiecībā uz kravas aviopārvadājumu no/uz noteiktām valstīm pakalpojumu papildmaksu savstarpēju saskaņošanu tiesiskā un normatīvā regulējuma piemērošanas un to praktiskās ietekmes dēļ, un ka šajā ziņā piemērotā naudas soda samazināšana esot bijusi patvaļīga un neatbilstoša. Prasītāja papildus norāda, ka, katrā gadījumā attiecībā uz noteiktām jurisdikcijām Komisijas pamatojums esot acīmredzami nepietiekams.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, secinot, ka prasītāja esot piedalījusies pārkāpumā saistībā ar komisijas maksu (ne) maksāšanu par papildmaksām.

               7.

               Saistība ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, nosakot “pārdošanas vērtību”, lai noteiktu naudas sodus attiecīgajā lēmumā. Prasītājas ieskatā Komisijai esot bijis jānosaka, ka vērā ņemami ir tikai ar papildmaksām saistītie ienākumi un esot bijis jāizslēdz apgrozījums saistībā ar ES/EEZ teritorijā sniegtajiem pakalpojumiem.

               8.

               Saistībā ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu, secinot, ka prasītāja ir bijusi devītā pieteikuma par iecietības piemērošanu iesniedzēja un tādējādi tā ir tiesīga uz attiecīgā naudas soda samazinājumu tikai 10 % apmērā, lai gan prasītāja patiesībā esot bijusi pirmā, kas iesniegusi iecietības piemērošanas pieteikumu pēc tam, kad to iesniedza ar imunitāti apveltītā iesniedzēja, un viņas sniegtajai informācijai esot būtiska pievienotā vērtība.

               9.

               Saistībā ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, nosakot prasītājas veiktā pārkāpuma sākuma datumu. Prasītāja norāda, ka attiecīgais datums esot 2001.gada oktobris, un iesniegtie pierādījumi, lai mēģinātu pierādīt citu, agrāku datumu, neatbilst vajadzīgajiem tiesiskajiem [pieradīšanas] standartiem.


title: Lieta C-288/08: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 19. novembra spriedums ( Svea Hovrätt (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kemikalieinspektionen/Nordiska Dental AB (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 93/42/EEK — Medicīnas ierīces — Aizliegums eksportēt zobārstniecībā izmantojamās amalgamas, kas satur dzīvsudrabu un kam ir EK atbilstības zīme — Veselības un vides aizsardzība)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/8

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 19. novembra spriedums (Svea Hovrätt (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kemikalieinspektionen/Nordiska Dental AB

   (Lieta C-288/08) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 93/42/EEK - Medicīnas ierīces - Aizliegums eksportēt zobārstniecībā izmantojamās amalgamas, kas satur dzīvsudrabu un kam ir EK atbilstības zīme - Veselības un vides aizsardzība)
   2010/C 24/12
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Svea Hovrätt

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Kemikalieinspektionen

      Atbildētājs: Nordiska Dental AB

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Svea Hovrätt (Miljööverdomstolen) — EKL 29. un 30. panta interpretācija, kā arī Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/42/EKK par medicīnas ierīcēm (OV L 169, 1. lpp.) — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko aizliedz dzīvsudrabu saturoša amalgāma, kas paredzēts izmantošanai stomatoloģijā, eksportu

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm, ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 29. septembra Regula (EK) Nr. 1882/2003, 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas rada šķērsli tādam valsts noteikumam kā pamata prāvā esošais, kurā vides un veselības aizsardzības apsvērumu dēļ paredzēts aizliegums profesionālās darbības ietvaros eksportēt ārpus valsts teritorijas zobārstniecībā izmantojamās amalgamas, kas satur dzīvsudrabu un kurām ir šīs direktīvas 17. pantā paredzētais EK marķējums.

      (1)  OV C 209, 15.08.2008.


title: Lieta T-468/15: Prasība, kas celta 2015. gada 11. augustā – Souruh/Padome

text:
               12.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/35

         Prasība, kas celta 2015. gada 11. augustā – Souruh/Padome
   (Lieta T-468/15)
   (2015/C 337/38)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Souruh SA (Damaska, Sīrija) (pārstāvis – E. Ruchat, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasītājas prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               līdz ar to atcelt 2015. gada 28. maija Lēmumu (KĀDP) 2015/837 un tam sekojošos izpildes aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kas ir izvirzīti lietā T-432/11 Makhlouf/Padome (1).

      (1)  OV C 290, 13. lpp.


title: Lieta C-126/10: Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 10. novembra spriedums ( Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA/Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais (Tiesību aktu tuvināšana — Direktīva 90/434/EEK — Kopēja nodokļu sistēma, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, aktīvu pārvešanai un akciju maiņai — 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Pamatoti komerciāli iemesli — Sabiedrību, kas piedalās operācijā, restrukturēšana vai to darbību racionalizēšana — Jēdzieni)

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/8

      Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 10. novembra spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA/Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais

      (Lieta C-126/10) (1)

      (Tiesību aktu tuvināšana - Direktīva 90/434/EEK - Kopēja nodokļu sistēma, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, aktīvu pārvešanai un akciju maiņai - 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Pamatoti komerciāli iemesli - Sabiedrību, kas piedalās operācijā, restrukturēšana vai to darbību racionalizēšana - Jēdzieni)
      (2012/C 25/12)
      Tiesvedības valoda — portugāļu

         Iesniedzējtiesa

         Supremo Tribunal Administrativo

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāja: FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA

         Atbildētājs: Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais

         piedaloties: Ministério Público

         Priekšmets

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supremo Tribunal Administrativo — Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas 90/434/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai (OV L 225, 1. lpp.), 11. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretācija — Operācija, kuru mērķis ir nodokļu nemaksāšana vai izvairīšanās no nodokļiem — Jēdzieni “pamatoti komerciāli iemesli” un “sabiedrību, kas piedalās operācijā, restrukturēšana vai to darbību racionalizēšana”

         Rezolutīvā daļa:

      Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas 90/434/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai, 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka divu vienas un tās pašas grupas sabiedrību apvienošanas gadījumā prezumpciju, ka šī apvienošana netiek veikta “pamatotu komerciālu iemeslu” dēļ šīs tiesību normas izpratnē, var radīt apstāklis, ka apvienošanas datumā pārvedamā sabiedrība neveic nekādu darbību, tai nav nekādas kapitāla līdzdalības un tā nodod saņēmējai sabiedrībai tikai liela apmēra nodokļu zaudējumus, kuru izcelsme nav skaidra, lai gan šai operācijai ir pozitīvas sekas šīs grupas strukturālo izmaksu ietaupījuma ziņā. Iesniedzējtiesai, ņemot vērā visus izskatāmās lietas apstākļus, ir jāpārbauda, vai šajā lietā ir konstatējami visi nodokļu nemaksāšanas vai izvairīšanās no nodokļiem prezumpcijas elementi minētās tiesību normas izpratnē.

         (1)  OV C 134, 22.05.2010.


title: Lieta T-736/15: Prasība, kas celta 2015. gada 17. decembrī – Aldi/ITSB – Sky (“SKYLITE”)

text:
               7.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/20

         Prasība, kas celta 2015. gada 17. decembrī – Aldi/ITSB – Sky (“SKYLITE”)
   (Lieta T-736/15)
   (2016/C 090/28)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Vācija) (pārstāvji – N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen, advokāti un N. Bertram, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Sky plc (Isleworth, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “SKYLITE” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 595 311

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 20. oktobra lēmums lietā R 2771/2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 15. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Apvienotās lietas C-497/15 un C-498/15: Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 22. marta spriedums (Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Euro-Team Kft. (C-497/15), Spirál-Gép Kft. (C-498/15)/Budapest Rendőrfőkapitánya Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesību aktu tuvināšana — Autotransports — Noteikumi par nodokļiem — Direktīva 1999/62/EK — Dažu infrastruktūru lietošanas maksas noteikšana smagajiem kravas transportlīdzekļiem — Ceļa nodeva — Dalībvalstu pienākums noteikt efektīvas, samērīgas un preventīvas sankcijas — Fiksēts naudas sods — Samērīgums

text:
               29.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/12

         Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 22. marta spriedums (Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Euro-Team Kft. (C-497/15), Spirál-Gép Kft. (C-498/15)/Budapest Rendőrfőkapitánya

   (Apvienotās lietas C-497/15 un C-498/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Autotransports - Noteikumi par nodokļiem - Direktīva 1999/62/EK - Dažu infrastruktūru lietošanas maksas noteikšana smagajiem kravas transportlīdzekļiem - Ceļa nodeva - Dalībvalstu pienākums noteikt efektīvas, samērīgas un preventīvas sankcijas - Fiksēts naudas sods - Samērīgums)
   (2017/C 168/13)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Euro-Team Kft. (C-497/15), Spirál-Gép Kft. (C-498/15)

      Atbildētāja: Budapest Rendőrfőkapitánya

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 17. jūnija Direktīvas 1999/62/EK par dažu infrastruktūru lietošanas maksas noteikšanu smagajiem kravas transportlīdzekļiem, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 27. septembra Direktīvu 2011/76/ES, 9.a pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā norādītajai samērīguma prasībai ir pretrunā tāda sankciju sistēma, kāda ir pamatlietā, kurā ir paredzēta fiksēta naudas soda uzlikšana par visiem to noteikumu pārkāpumiem, neatkarīgi no to veida un smaguma, kas attiecas uz pienākumu iekasēt iepriekšēju ceļa nodevas samaksu par ceļu infrastruktūras izmantošanu;

               2)

               Direktīvas 1999/62, kas grozīta ar Direktīvu 2011/76, 9.a pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā norādītajai samērīguma prasībai nav pretrunā tāda sankciju sistēma, kāda ir pamatlietā, ar kuru ir ieviesta objektīva atbildība. Tomēr tā ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā šajā sistēmā paredzēto sankciju bardzība.

      (1)  OV C 27, 25.1.2016.


title: Lieta C-263/04: Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 24. jūnijā

text:
               7.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/15

         Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 24. jūnijā
   (Lieta C-263/04)
   (2004/C 201/30)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 24. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Francijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv E. Gippini Fournier un K. Mojzesowicz, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               Konstatēt, ka, nesniedzot Komisijai nepieciešamo informāciju, kas ļautu Komisijai apstiprināt, ka Direktīvas 2002/77/EK (1) noteikumi ir ievēroti, Francija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek iepriekšminētās Direktīvas 9. pants;

               2.

               Piespriest Francijas Republikai segt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 2002/77/EK 9. pants uzliek Dalībvalstīm pienākumu ne vēlāk kā 2003. gada 24. jūlijā iesniegt Komisijai tādu informāciju, kas ļautu Komisijai apstiprināt, ka iepriekšminētās Direktīvas noteikumi ir ievēroti.

      (1)  Komisijas 2002. gada 16. septembra Direktīva 2002/77/EK par konkurenci elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu tirgū (OV L 249, 21. lpp.)


title: Lieta C–72/08: Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2009. gada 1. jūlija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/République de Pologne

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/52

         Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2009. gada 1. jūlija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/République de Pologne
   (lieta C–72/08) (1)

   2009/C 267/87

      Tiesvedības valoda — poļu

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 92, 12.04.2008.


title: Lieta C-412/13 P: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 10. aprīļa rīkojums – Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co .  KG /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 207/2009 — 34. panta 1. punkts, 75. pants un 77. panta 1. punkts — Agrākas valsts un starptautiska grafiskas preču zīmes “MEDINET”  — Pretendēšana uz agrāku izcelsmi — Atteikums

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/8

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 10. aprīļa rīkojums – Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-412/13 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 207/2009 - 34. panta 1. punkts, 75. pants un 77. panta 1. punkts - Agrākas valsts un starptautiska grafiskas preču zīmes “MEDINET” - Pretendēšana uz agrāku izcelsmi - Atteikums)
   2014/C 261/13
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (pārstāvji – R. Kunze un G. Würtenberger, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – G. Schneider)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 298, 12.10.2013.


title: Lieta C-210/10: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 9. februāra spriedums ( Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Márton Urbán/Vám-és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága (Autotransports — Tahogrāfa lietošanas noteikumu pārkāpumi — Dalībvalstu pienākums noteikt samērīgus sodus — Fiksēts naudas sods — Soda samērīgums)

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/2

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 9. februāra spriedums (Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Márton Urbán/Vám-és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága

   (Lieta C-210/10) (1)

   (Autotransports - Tahogrāfa lietošanas noteikumu pārkāpumi - Dalībvalstu pienākums noteikt samērīgus sodus - Fiksēts naudas sods - Soda samērīgums)
   2012/C 80/03
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Hajdú-Bihar Megyei Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Márton Urbán

      Atbildētāja: Vám- és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hajdú-Bihar Megyei Bíróság — Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulas (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 un Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98 un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 (OV L 102, 1. lpp.), 19. panta 1. un 4. punkta, kā arī Padomes 1985. gada 20. decembra Regulas (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (OV L 370, 8. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 7. nod., 1. sēj., 227. lpp.), 13.–16. panta interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, kurā par visiem tahogrāfa lietošanas noteikumu pārkāpumiem ir paredzēts sodīt ar vienāda apmēra naudas sodu, neņemot vērā konkrētā pārkāpuma smagumu un neparedzot nekādu attaisnojuma iespēju — Dalībvalstu pienākums noteikt samērīgus sodus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulas (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 un Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98 un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85, 19. panta 1. un 4. punktā paredzētā samērīguma prasība ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāda sodu sistēma kā ar Valdības 2007. gada 31. marta dekrētu Nr. 57/2007 par apmēru, kādā piemērojami naudas sodi par konkrētu tiesību normu pārkāpumiem preču un pasažieru autopārvadājumu jomā (a közúti árufuvarozáshoz és személyszállításhoz kapcsolódó egyes rendelkezések megsértése esetén kiszabható bírságok összegéről szóló 57/2007. Korm. Rendelet), ieviestā, kurā ir paredzēts piemērot fiksēta apmēra naudas sodu par visiem Padomes 1985. gada 20. decembra Regulas (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 561/2006, 13.–16. pantā izklāstīto datu reģistrācijas diagrammu izmantošanas noteikumu pārkāpumiem, lai cik smagi tie arī nebūtu;

               2)

               Regulas Nr. 561/2006 19. panta 1. un 4. punktā noteiktā samērīguma prasība ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā tāda sodu sistēma kā ar Valdības 2007. gada 31. marta dekrētu Nr. 57/2007 par apmēru, kādā piemērojami naudas sodi par konkrētu tiesību normu pārkāpumiem preču un pasažieru autopārvadājumu jomā, ieviestā, kurā ir paredzēta objektīvā atbildība. Tomēr tā jāinterpretē kā ar šo sistēmu paredzētā soda bargumu aizliedzoša.

      (1)  OV C 195, 17.07.2010.


title: Lieta T-84/07: Prasība, kas celta 2007. gada 13. martā — Mineral and Chemical Company EuroChem /Padome

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/26

         Prasība, kas celta 2007. gada 13. martā — Mineral and Chemical Company“EuroChem”/Padome
   (Lieta T-84/07)
   (2007/C 117/40)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Open Joint Stock Company Mineral and Chemical Company“EuroChem”, Maskava (Krievija) (pārstāvji — P. Vander Schueren, B. Evtimov, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto regulu, sevišķi tās 1. pantu, tiktāl, ciktāl tas skar prasītāju un ar to saistītās kompānijas, kas minētas apstrīdētās regulas 14. apsvēruma a) un b) apakšpunktā, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās un ar to saistītos izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, kas ir Krievijas urīnvielas un amonijas nitrāta šķīduma ražotāja un eksportētāja, lūdz atcelt Padomes 2006. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 1911/2006, ar ko Alžīrijas, Baltkrievijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumu importam piemēro galīgo antidempinga maksājumu pēc pārskatīšanas sakarā ar termiņa izbeigšanos saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 2. punktu (1).
   Pamatojot savu prasību, prasītāja norāda, ka Kopienu iestādes nepareizi noteica prasītājai normālo vērtību un veica nepareizu salīdzinājumu ar eksporta cenu, tādējādi kļūdaini konstatējot dempingu. Tādā veidā Kopienu iestādes pieļāva virkni acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pārkāpa Kopienu tiesību pamatprincipus.
   Turklāt prasītāja norāda, ka Kopienu iestādes ir pārkāpušas Pamatregulas 11. panta 1. un 3. punktu (2), neveicot starpposma pārbaudi saistībā ar Pamatregulas 11. panta 2. punktā noteikto termiņa beigu pārskatu, un pieņemot apstrīdēto regulu, ar ko nodevas palielina līdz sākotnējam līmenim, lai gan tām bija pienākums un iespēja uzsākt starpposma pārbaudi arī pēc savas iniciatīvas vai atbilstoši pietiekamiem pierādījumiem, ko iesniedza prasītāja.

      (1)  OV 2006, L 365, 26. lpp.

      (2)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 1996, L 56, 1. lpp.).


title: Lieta T-176/14: Prasība, kas celta 2014. gada 20. martā – Georgsmarienhütte /Komisija

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/49

         Prasība, kas celta 2014. gada 20. martā – Georgsmarienhütte/Komisija
   (Lieta T-176/14)
   2014/C 142/63
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Georgsmarienhütte GmbH (Georgsmarienhütte, Vācija) (pārstāvji –H. Höfler, C. Kahle un V. Winkler, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lietā attiecībā uz valsts atbalstu SA.33995 (2013/C) – Vācija, Atbalsts atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un samazināta EEG piemaksa energoietilpīgiem lietotājiem pieņemto atbildētājas lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu, kas paziņots kopā ar uzaicinājumu iesniegt piezīmes (OV 2014 C 37, 73. lpp.);

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja būtībā ir izvirzījusi šādus pamatus:

               1.

               Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai atbildētāja nav pietiekami pamatojusi savu lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu. Lēmumā par procedūras uzsākšanu neesot ietverts konkrēts materiāltiesisks novērtējums, kas būtu pamatots ar faktiskiem un tiesību apsvērumiem attiecībā uz visu pārkāpumu veidojošo elementu pastāvēšanu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.

               2.

               Līgumu pārkāpums

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā norāda, ka ar Komisijas lēmumu par procedūras uzsākšanu ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts. Tā šajā kontekstā apgalvo, ka Tiesa savā 2001. gada 13. marta spriedumā lietā C-379/98 PreussenElektra (Recueil, I–2099. lpp.) jau ir nospriedusi, ka ar likumu par atjaunojamās enerģijas prioritāti (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien, turpmāk tekstā – “EEG”) netiek piešķirts nekāds atbalsts. EEG būtībā esot palicis nemainīgs. It īpaši neesot mainījušies atbalsta novērtējuma pamataspekti. Tas pats attiecoties arī uz atbildētājas 2002. gada 22. maija lēmumu (OV C 164, 5. lpp.), ar kuru atbildētāja esot konstatējusi, ka EEG nav uzskatāms par atbalstu.

                           —

                           Tāpat prasītāja norāda, ka EEG maksājuma samazinājums neatbilst nosacījumiem, lai to varētu kvalificēt par atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu. Tā šajā ziņā it īpaši norāda, ka EEG maksājuma samazinājums neesot priekšrocība, ko uzņēmums nebūtu ieguvis parastajos tirgus apstākļos, ka tam nav selektīvs raksturs, ka tas nav valsts atbalsts vai no valsts līdzekļiem piešķirts atbalsts un ka tas nerada nedz konkurences izkropļojumu, nedz iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

               3.

               Saderība ar iekšējo tirgu

                           —

                           Gadījumā, ja Vispārējā tiesa atzītu, ka šajā lietā pastāv valsts atbalsts, prasītāja uzskata, ka tas būtu saderīgs ar iekšējo tirgu atbilstoši LESD 107. panta 3. punkta b) un c) apakšpunktam.


title: lieta C-431/07 P: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums — Bouygues SA, Bouygues Télécom SA/Eiropas Kopienu Komisija, Francijas Republika, Orange France S.A., Société française du radiotéléphone — SFR (Apelācija — Valsts atbalsts — EKL 88. panta 2. punkts — Formālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas nosacījumi — Nopietnas grūtības — Valsts atbalstu veidojošie elementi — Valsts līdzekļi — Nediskriminācijas princips)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/12

         Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums — Bouygues SA, Bouygues Télécom SA/Eiropas Kopienu Komisija, Francijas Republika, Orange France S.A., Société française du radiotéléphone — SFR
   (lieta C-431/07 P) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - EKL 88. panta 2. punkts - Formālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas nosacījumi - Nopietnas grūtības - Valsts atbalstu veidojošie elementi - Valsts līdzekļi - Nediskriminācijas princips)
   2009/C 141/18
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Bouygues SA, Bouygues Télécom SA (pārstāvji — F. Siro [F. Sureau], D. Teofils [D. Théophile], S. Perotē [S. Perrotet], A. Benabē [A. Bénabent], Ž. Vožels [J. Vogel] un L. Vožels [L. Vogel], advokāti)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — K. Žolito [C. Giolito]), Francijas Republika (pārstāvji — Ž. de Bergess [G. de Bergues], kā arī O. Kristmana [O. Christmann] un A. L. Vendrolini [A.-L. Vendrolini]), Orange France S.A (pārstāvji — S. Obūrs [S. Hautbourg], S. Kvesons [S. Quesson] un L. Olza Moreno [L. Olza Moreno], advokāti), Société française du radiotéléphone — SFR (pārstāvji — A. Vensāns [A. Vincent], advokāts, un K. Vajda [C. Vajda], QC)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 4. jūlija spriedumu lietā T-475/04 Bouygues un Bouygues Télécom/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasītāju prasību par Komisijas 2004. gada 20. jūlija lēmuma (Valsts atbalsts NN 42/2004 — Francija) par izmaiņām Orange un SFR maksā par UMTS (Universal Mobile Telecommunications System) licencēm atcelšanu — Valsts atbalsts — Nosacījumi formālas pārbaudes procedūras uzsākšanai saskaņā ar EKL 88. panta 2. punktu — Valsts atbalstu veidojošie elementi — Valsts līdzekļu, konkurences priekšrocību un nediskriminācijas jēdzieni

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Bouygues SA un Bouygues Télécom SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta T-330/16: Prasība, kas celta 2016. gada 27. jūnijā – Hello Media/EUIPO – Hola (“#hello digitalmente diferentes”)

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/31

         Prasība, kas celta 2016. gada 27. jūnijā – Hello Media/EUIPO – Hola (“#hello digitalmente diferentes”)
   (Lieta T-330/16)
   (2016/C 296/40)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hello Media, SL (Madride, Spānija) (pārstāve – A. Alejos Cutuli, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Hola, SL (Madride, Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “#hello digitalmente diferentes” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 440 574

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 21. aprīļa lēmums lietā R 1979/2015–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               noraidīt iebildumus B 2 336 348 pret Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 12 440 574;

               —

               atļaut reģistrēt Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 12 440 574 “#hello digitalmente diferentes” (ar grafisku elementu);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-52/06: Pirmās instances tiesas 2006. gada 17. septembra rīkojums — Harry's Morato pret ITSB — Ferrero Deutschland ( MORATO ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Agrākas preču zīmes izslēgšana no reģistra — Tiesvedības izbeigšana)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/58

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 17. septembra rīkojums — Harry's Morato pret ITSB — Ferrero Deutschland (“MORATO”)
   (Lieta T-52/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Agrākas preču zīmes izslēgšana no reģistra - Tiesvedības izbeigšana)
   (2006/C 326/126)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Harry's Morato SpA, Altavilla Vicentina (Itālija) (pārstāvji — N. Ferretti, G. Casucci, F. Trevisan, advokāti)

      Atbildētāja: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — C. Negro un O. Montaldo)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā: Ferrero Deutschland GmbH, Frankfurte pie Mainas (Vācija) (pārstāvis — M. Kefferputz, advokāts)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 16. decembra lēmumu (lieta Nr. R 600/2005-1) par iebildumu procesu starp sabiedrībām Harry's Morato SpA un Ferrero Deutschland GmbH

   Rezolutīvā daļa

               1)

               tiesvedību izbeigt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 96, 22.04.2006.


title: Lieta C-281/11: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 19. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Polijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Ģenētiski modificētu mikroorganismu ierobežota izmantošana — Direktīva 2009/41/EK — Nepareiza un nepietiekama transponēšana)

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/5

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 19. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-281/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Ģenētiski modificētu mikroorganismu ierobežota izmantošana - Direktīva 2009/41/EK - Nepareiza un nepietiekama transponēšana)
   2014/C 52/07
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Pignataro-Nolin un M. Owsiany-Hornung)

      Atbildētāja: Polijas Republika (pārstāvji — B. Majczyna un M. Szpunar)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Nepareiza un nepilnīga Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīvas 2009/41/EK par ģenētiski modificētu mikroorganismu ierobežotu izmantošanu (OV L 125, 75. lpp.) transponēšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               netransponējot Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīvas 2009/41/EK par ģenētiski modificētu mikroorganismu ierobežotu izmantošanu 3. panta 3. punktu, 7. pantu, 8. panta 2. un 3. punktu, 9. panta 2. punkta a) apakšpunktu, kā arī 18. panta 1. punkta otro daļu un 3. un 4. punktu, Polijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija un Polijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 252, 27.8.2011.


title: Lieta C-144/08: Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 4. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Somijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 83/182/EEK — Nodokļu atbrīvojumi — Transprotlīdzekļu pagaidu ievešana — Pastāvīgā dzīvesvieta)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/17

         Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 4. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Somijas Republika
   (lieta C-144/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 83/182/EEK - Nodokļu atbrīvojumi - Transprotlīdzekļu pagaidu ievešana - Pastāvīgā dzīvesvieta)
   2009/C 180/27
   Tiesvedības valoda — somu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — I. Koskinen un D. Triantafyllou)

      Atbildētāja: Somijas Republika (pārstāvis — A. Guimaraes-Purokoski)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1983. gada 28. marta Direktīvas 83/182/EEK par nodokļu atbrīvojumiem, ko Kopienā piemēro dažu transportlīdzekļu pagaidu ievešanai no vienas dalībvalsts citā (OV L 105, 59. lpp.), 7. panta 1. punkta pārkāpums — Nepilnīga pastāvīgās dzīvesvietas definīcija iespējama atbrīvojuma no nodokļa noteikšanai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietojot nepilnīgu pastāvīgās dzīvesvietas definīciju, lai, iespējams, konstatētu tiesības uz atbrīvojumu no nodokļa transportlīdzekļu pagaidu ievešanas gadījumā, Somijas Republika nav izpildījusi Padomes 1983. gada 28. marta Direktīvas 83/182/EEK par nodokļu atbrīvojumiem, ko Kopienā piemēro dažu transportlīdzekļu pagaidu ievešanai no vienas dalībvalsts citā, 7. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Somijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 05.07.2008.


title: Lieta C-356/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. jūlijā iesniedza Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) — Wolfgang Glatzel/Freistaat Bayern

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. jūlijā iesniedza Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) — Wolfgang Glatzel/Freistaat Bayern

   (Lieta C-356/12)
   2013/C 9/41
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Wolfgang Glatzel

      Atbildētāja: Freistaat Bayern

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvas 2006/126/EK par vadītāju apliecībām (1) Komisijas 2009. gada 25. augusta Direktīvas 2009/113/EK (2) redakcijā, III pielikuma 6.4. punkts ir saderīgs ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. pantu, 21. panta 1. punktu un 26. pantu, ciktāl ar šo normu — bez iespējas paredzēt izņēmumu — C1 un C1E kategoriju autovadītāja apliecību pretendentiem minimālais redzes asums sliktāk redzošajai acij ir nepieciešams arī tad, ja šīs personas redz ar abām acīm un abām acīm ir normāls redzes lauks?

      (1)  OV L 403, 18. lpp.

      (2)  OV L 223, 31. lpp.


title: Lieta C-282/16: Tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 25. novembra rīkojums (Handelsgericht Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – RMF Financial Holdings Sàrl/Heta Asset Resolution AG

text:
               20.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/22

         Tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 25. novembra rīkojums (Handelsgericht Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – RMF Financial Holdings Sàrl/Heta Asset Resolution AG

   (Lieta C-282/16) (1)

   (2017/C 086/28)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 314, 29.8.2016.


title: Lieta C-25/12 P: Tiesas 2012. gada 4. jūlija rīkojums — Gino Trevisanato /Eiropas Komisija (Apelācija — Reglamenta 119. pants — Lūgums uzlikt pienākumu Komisijai ieņemt nostāju jautājumā par direktīvas interpretāciju un transponēšanu — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               6.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/7

         Tiesas 2012. gada 4. jūlija rīkojums — Gino Trevisanato/Eiropas Komisija
   (Lieta C-25/12 P) (1)

   (Apelācija - Reglamenta 119. pants - Lūgums uzlikt pienākumu Komisijai ieņemt nostāju jautājumā par direktīvas interpretāciju un transponēšanu - Acīmredzama nepieņemamība)
   2012/C 303/14
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Gino Trevisanato (pārstāvis — L. Sulfaro, advokāts)

      Otrs lietas dalībniece: Komisija

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2011. gada 13. decembra rīkojumu lietā T-510/11 Trevisanato/Komisija, ar kuru šī tiesa ir noraidījusi prasību uzlikt pienākumu Komisijai ieņemt nostāju par apelācijas sūdzības iesniedzēja iesniegto sūdzību — Komisijas nepieņemts saistošs atzinums par Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvas 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu (OV L 225, 16. lpp.) piemērošanas jomu — Acīmredzama Vispārējās tiesas kompetences neesamība — Vispārējās tiesas Reglamenta 111. panta piemērošanas nosacījumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               G. Trevisanato sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 65, 03.03.2012.


title: lieta T-493/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Deutsche Post AG iesniedza 2004. gada 22. decembrī

text:
               5.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/29

         Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Deutsche Post AG iesniedza 2004. gada 22. decembrī
   (lieta T-493/04)
   (2005/C 31/55)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 22. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko cēla Deutsche Post AG, Bonna (Vācija), kuru pārstāv J. Sedemund, Rechtsanwalt, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmumu (C(2004)4001/3) par Vācijas tiesību normām pasta maršrutēšanas pakalpojumu jomā, jo īpaši, attiecībā uz starpniekpiegādātāju (Eigenbeförderungsmittler) un šķirotāju (Konsolidierer) piekļuvi valsts pasta tīklam un par īpašajiem tarifiem, kas ar to saistīti (BdKEP – ierobežojumi pasta piegādes jomā);

               2)

               piespriest Eiropas Kopienas Komisiju atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti par EKL 82. pantu un Direktīvu 97/67/EK (1), ko Deutsche Post AG izvirzījusi prasībā, kura iesniegta saskaņā ar EKL 230. panta 4. punktu, atbilst lietā T-490/04 sniegtajiem pamatiem un galvenajiem argumentiem.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīva 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai (OV L 15, 14. lpp.)


title: Lieta C-82/05: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 14. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Preču brīva aprite — EKL 28. pants — Kvantitatīvie ierobežojumi — Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Saldētu maizes izstrādājumu tirdzniecība)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/13

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 14. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-82/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Preču brīva aprite - EKL 28. pants - Kvantitatīvie ierobežojumi - Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību - Saldētu maizes izstrādājumu tirdzniecība)
   (2006/C 281/20)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — M. Patakia)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — N. Dafniou un M. Apessos)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. panta pārkāpums — Valsts tiesību akti, kuros “bake-off” metode (pusgatavas vai saldētas maizes atlaidināšana vai uzsildīšana) ir atzīta par maizes ražošanu un kuros tiesības pārdot atbilstoši šai metodei ražotu maizi ir piešķirtas maiznīcām
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               “bake off” produktu galīgo cepšanu vai uzsildīšanu pielīdzinot pilnīgai maizes ražošanai un tai piemērojot tos pašus noteikumus, kas ietverti tiesību aktos par maizes cepšanu un tirdzniecību, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek EKL 28. pants;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 93, 16.04.2005.


title: Lieta T-348/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 24. septembra spriedums – Kadhaf Al Dam /Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Lībijā — Līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Atcelšanas seku pielāgošana laikā — Ārpuslīgumiskā atbildība

text:
               3.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 388/16

         Vispārējās tiesas 2014. gada 24. septembra spriedums – Kadhaf Al Dam/Padome
   (Lieta T-348/13) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Lībijā - Līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Atcelšanas seku pielāgošana laikā - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   2014/C 388/20
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ahmed Mohammed Kadhaf Al Dam (Kaira, Ēģipte) (pārstāvis – H. de Charette, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – A. Vitro un V. Piessevaux)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība, atcelt Padomes 2011. gada 28. februāra Lēmumu 2011/137/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā (OV L 58, 53. lpp.), Padomes 2011. gada 2. marta Regulu (ES) Nr. 204/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā (OV L 58, 1. lpp.), Padomes 2013. gada 22. aprīļa Lēmumu 2013/182/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/137 (OV L 111, 50. lpp.), Padomes 2014. gada 23. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 689/2014, ar ko īsteno 16. panta 2. punktu Regulā (ES) Nr. 204/2011 (OV L 183, 1. lpp.), un Padomes 2014. gada 23. jūnija Lēmumu 2014/380/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/137 (OV L 183, 52. lpp.), ciktāl šie akti attiecas uz prasītāju, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību, kas radīti ar šiem tiesību aktiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2013. gada 22. aprīļa Lēmumu 2013/182/KĀDP un Padomes 2014. gada 23. jūnija Lēmumu 2014/380/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/137/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā, ciktāl tajos Ahmed Mohammed Kadhaf Al Dam vārds ir ticis saglabāts sarakstos, kas iekļauti Padomes 2011. gada 28. februāra Lēmuma 2011/137/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā, II un IV pielikumā;

               2)

               atcelt Padomes 2014. gada 23. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 689/2014, ar ko īsteno 16. panta 2. punktu Regulā (ES) Nr. 204/2011, ciktāl tajā A. M. Kadhaf Al Dam vārds ir ticis saglabāts sarakstā, kas iekļauts Padomes 2011. gada 2. marta Regulas (ES) Nr. 204/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā III pielikumā;

               3)

               Lēmuma 2013/182, Lēmuma 2014/380 un Īstenošanas regulas Nr. 689/2014 sekas tiek saglabātas attiecībā uz A. M. Kadhaf Al Dam līdz šā sprieduma pārsūdzēšanas termiņa beigām vai, ja šajā termiņā tiek iesniegta apelācijas sūdzība, līdz Tiesas sprieduma pasludināšanai šajā saistībā;

               4)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               5)

               A. M. Kadhaf Al Dam atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus, kā arī sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar prasību par zaudējumu atlīdzību;

               6)

               Padome atlīdzina A. M. Kadhaf Al Dam tiesāšanās izdevumus un sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar prasību atcelt tiesību aktus.

      (1)  OV C 298, 12.10.2013.


title: Lieta C-519/07 P: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 17. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Koninklijke FrieslandCampina NV, iepriekš Koninklijke Friesland Foods NV, iepriekš Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV (Apelācija — Valsts atbalsts — Nīderlandes Karalistes īstenota nodokļu atbalsta režīms starptautiskām finanšu operācijām — Lēmums Nr. 2003/515/EK — Nesaderība ar kopējo tirgu — Pārejas noteikums — Pieņemamība — Tiesības celt prasību — Interese celt prasību — Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips — Vienlīdzīgas attieksmes princips)

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/13

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 17. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Koninklijke FrieslandCampina NV, iepriekš Koninklijke Friesland Foods NV, iepriekš Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV
   (lieta C-519/07 P) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Nīderlandes Karalistes īstenota nodokļu atbalsta režīms starptautiskām finanšu operācijām - Lēmums Nr. 2003/515/EK - Nesaderība ar kopējo tirgu - Pārejas noteikums - Pieņemamība - Tiesības celt prasību - Interese celt prasību - Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips - Vienlīdzīgas attieksmes princips)
   2009/C 267/22
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. van Vliet un S. Noë)

      Pretējā puse procesā:
      Koninklijke FrieslandCampina NV, iepriekš Koninklijke Friesland Foods NV, iepriekš Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV (pārstāvji — E. Pijnacker Hordijk un W. Geursen, advokāti)

      Priekšmets

   Apelācija par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T 348/03 Koninklijke Friesland Foods NV (agrākā Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV)/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa atcēla Komisijas 2003. gada 17. februāra Lēmuma 2003/515/EK par Nīderlandes īstenotu atbalsta režīmu starptautiskām finanšu operācijām (OV L 180, 52. lpp.) 2. pantu, ciktāl ar to no pārejas režīma ir izslēgti uzņēmumi, kas 2001. gada 11. jūlijā bija Nīderlandes nodokļu administrācijā iesnieguši lūgumu piemērot attiecīgo atbalsta režīmu, bet kuru tā šajā datumā vēl nebija izskatījusi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-348/03 Koninklijke Friesland Foods/Komisija;

               2)

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesai;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 37, 09.02.2008.


title: Lieta F-117/05: Civildienesta tiesas otrās palātas 2007. gada 2. jūlija rīkojums — Sanchez Ferriz /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Neiekļaušana paaugstināto ierēdņu sarakstā — 2004. gada paaugstināšana amatā — Priekšrocību punkti — Nopelni — Darba stāžs — Pieņemamība)

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/48

         Civildienesta tiesas otrās palātas 2007. gada 2. jūlija rīkojums — Sanchez Ferriz/Komisija
   (Lieta F-117/05) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Neiekļaušana paaugstināto ierēdņu sarakstā - 2004. gada paaugstināšana amatā - Priekšrocību punkti - Nopelni - Darba stāžs - Pieņemamība)
   (2007/C 199/93)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carlos Sanchez Ferriz, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — F. Frabetti, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Kraemer)
   Priekšmets
   Atcelt 2004. gada amatā paaugstināto ierēdņu sarakstu, jo prasītāja vārds nav norādīts minētajā sarakstā, kā arī atcelt lēmumu par priekšrocību punktu piešķiršanu prasītājam minēto iemeslu dēļ
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt daļēji kā nepieņemamu un daļēji — kā acīmredzami nepamatotu;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 36, 11.2.2006., 35. lpp.


title: Lieta C-188/08: Prasība, kas celta 2008. gada 6. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/7

         Prasība, kas celta 2008. gada 6. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija
   (Lieta C-188/08)
   (2008/C 197/11)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un D. Lawunmi)

      Atbildētāja: Īrija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, tā kā uz sadzīves notekūdeņiem, ko novada septiskās tvertnēs un citās individuālas attīrīšanas iekārtās laukos, neattiecas citi nedz Kopienu, nedz Īrijas normatīvie akti Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīvas 75/442/EEK par atkritumiem (1), ko groza Padomes 1991. gada 18. marta Direktīva 91/156/EEK (2), 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, attiecībā uz iepriekš minētajiem sadzīves notekūdeņiem pilnībā un pareizi netransponējot savā tiesību sistēmā iepriekš minētās direktīvas 4., 7., 8., 9., 10., 11., 12., 13. un 14. panta prasības, Īrija nav [izpildījusi minētajā direktīvā un] Eiropas Kopienas dibināšanas līgumā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija apgalvo, ka nav nedz Īrijas valsts tiesību aktu, nedz Kopienu tiesību aktu, kuros būtu noteikts, ka sadzīves notekūdeņi, kas novadīti septiskās tvertnēs un citās individuālas attīrīšanas iekārtās ārpus lielākām aglomerācijām, apsaimniekojami atbilstoši direktīvai.
   Tā kā nav citu tiesību aktu, Īrijai ir pienākums attiecībā uz šādiem notekūdeņiem transponēt direktīvu un piemērot tās prasības. Tomēr Īrija nav šīs prasības transponējusi, nedz arī apgalvo esam transponējusi. Turklāt tā šīs prasības nav izpildījusi faktiski. Konkrēti, saistībā ar attiecīgajiem notekūdeņiem Īrija nav:

               —

               transponējusi direktīvas 4. panta noteikumus. [Direktīvas] 4. pantu transponēt ir svarīgi tāpēc, ka tajā izvirzīti vides mērķi, pēc kuriem jātiecas un kuri jāievēro saistībā ar citiem direktīvā noteiktajiem pienākumiem. Komisija apgalvo, ka 4. pants netiek izpildīts arī faktiski Laflīnas [Lough Leane] satecē, un to apstiprina tās iesniegtie pierādījumi par videi nodarīto kaitējumu, kas izriet no septisko tvertņu nepienācīgas uzraudzības;

               —

               transponējusi direktīvas 7. panta noteikumus. [Direktīvas] 7. pants ir svarīgs tāpēc, ka tas cita starpā paredz visu teritoriju aptverošu pasākumu ilgtermiņa plānošanu atkritumu apglabāšanai piemērotās vietās, lai novērstu kaitējumu videi. Īrija nevien nav transponējusi direktīvas 7. pantu, bet arī faktiski nav sagatavojusi 7. pantā izvirzītajām prasībām atbilstošus plānus attiecībā uz septiskajām tvertnēm un citām individuālas attīrīšanas iekārtām;

               —

               transponējusi direktīvas 8. panta noteikumus. [Direktīvas] 8. pants ir svarīgs tāpēc, ka tas noteic, ka atkritumus apglabā saskaņā ar direktīvas noteikumiem. Īrijā 8. pants netiek ievērots arī faktiski, jo Īrija nenodrošina, ka sadzīves notekūdeņi tiek apglabāti saskaņā ar direktīvas noteikumiem;

               —

               transponējusi direktīvas 9. panta noteikumus. [Direktīvas] 9. pants ir svarīgs tāpēc, ka tajā paredzēta atkritumu apglabāšanas pasākuma iepriekšēja oficiāla saskaņošana, paredzot vides aizsardzības pasākumus. Uzraudzības pasākumi, kādus Īrija faktiski īsteno attiecībā uz septiskajām tvertnēm un citām individuālas attīrīšanas iekārtām, nav [šādai saskaņošanai] pielīdzināmi, un tādēļ 9. pants faktiski netiek ievērots;

               —

               transponējusi direktīvas 10. panta noteikumus. Komisija uzskata, ka notekūdeņu novadīšana septiskās tvertnēs vai citās individuālas attīrīšanas iekārtās gandrīz vienmēr faktiski uzskatāma par apglabāšanas pasākumu direktīvas izpratnē. Tomēr iespējams, ka zināmos apstākļos varētu iebilst, ka apstrādes metode uzskatāma par reģenerācijas pasākumu. Tas tā varētu būt, piemēram, gadījumā ar sadzīves notekūdeņu sauso kompostēšanu nolūkā tos turpmāk izmantot mēslojumam. Tādēļ Komisija šajā prasības pieteikumā ietvērusi arī 10. pantu;

               —

               transponējusi direktīvas 11. panta noteikumus. Lai gan nedz saskaņā ar 11. panta 3. punktu, nedz kā citādi Īrija neapgalvo, ka tā transponējusi direktīvas 11. panta noteikumus, tomēr gadījumā, ja tā to mēģinātu darīt, Komisija iebilstu, ka tādi noteikumi, kādus tā ir pieņēmusi attiecībā uz septiskajām tvertnēm un citām individuālas attīrīšanas iekārtām, nav pielīdzināmi direktīvas 11. panta 1. un 2. punkta transponēšanai. Proti, Īrijā piemērojamie noteikumi nenodrošina to, ka tiek ievērots direktīvas 4. pantā noteiktais. Turklāt nav paredzēta septisko tvertņu un citu individuālas attīrīšanas iekārtu reģistrēšanas kārtība;

               —

               transponējusi direktīvas 12. panta noteikumus. [Direktīvas] 12. pants ir svarīgs saistībā ar septiskajām tvertnēm un citām individuālas attīrīšanas iekārtām tādā ziņā, ka, lai darbotos efektīvi, šādās iekārtās periodiski jāsavāc dūņas un tās jāapglabā. Ciktāl šādā savākšanā un apglabāšanā ir iesaistīti profesionāli pakalpojumi, nedz Īrijas tiesībās, nedz praksē tie netiek regulēti atbilstoši direktīvai;

               —

               transponējusi direktīvas 13. panta noteikumus. [Direktīvas] 13. pants ir svarīgs, jo bez pienācīgas tehniskas apkopes pat pareizi izvietotas un pareizi ierīkotas septiskās tvertnes un citas individuālas attīrīšanas iekārtas var darboties nepareizi un nodarīt kaitējumu videi. Tādēļ svarīga nozīme ir pārbaužu sistēmai. Laflīnas pētījuma rezultāti apliecina, ka Īrija nevien nav transponējusi direktīvas 13. panta prasības, bet arī minētās prasības attiecībā uz septiskajām tvertnēm un citām individuālas attīrīšanas iekārtām faktiski neievēro;

               —

               transponējusi direktīvas 14. panta noteikumus. Direktīvas 14. pants ir svarīgs saistībā ar uzskaiti, kas palīdz nodrošināt, ka septiskās tvertnes un citas individuālas attīrīšanas iekārtas netiek pārpildītas un tiek uzturētas pienācīgā tehniskā kārtībā. Laflīnas pētījuma rezultāti apliecina, ka Īrija nevien nav transponējusi direktīvas 14. panta prasības, bet arī minētās prasības attiecībā uz septiskajām tvertnēm un citām individuālas attīrīšanas iekārtam faktiski neievēro.

      (1)  OV L 194, 39. lpp.

      (2)  OV L 078, 32. lpp.


title: lieta T-52/09 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 24. aprīļa rīkojums — Nycomed Danmark/EMEA (Pagaidu noregulējums — Atļauja zāļu tirdzniecībai — Ultraskaņas ehokardiogrāfijas kontrastviela, ko paredzēts izmantot diagnostikas mērķiem (perflubutāns) — EMEA atteikums piešķirt atbrīvojumu no pienākuma iesniegt pediatriskās izmeklēšanas plānu — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un pagaidu pasākumu noteikšanu — Steidzamības neesamība)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/43

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 24. aprīļa rīkojums — Nycomed Danmark/EMEA
   (lieta T-52/09 R)
   (Pagaidu noregulējums - Atļauja zāļu tirdzniecībai - Ultraskaņas ehokardiogrāfijas kontrastviela, ko paredzēts izmantot diagnostikas mērķiem (perflubutāns) - EMEA atteikums piešķirt atbrīvojumu no pienākuma iesniegt pediatriskās izmeklēšanas plānu - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un pagaidu pasākumu noteikšanu - Steidzamības neesamība)
   2009/C 141/91
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Nycomed Danmark ApS, Roskilde (Dānija) (pārstāvji — C. Schoonderbeek un H. Speyart van Woerden, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMEA) (pārstāvji — V. Salvatore un N. Rampal Olmedo)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, apturēt EMEA2008. gada 28. novembra lēmuma, ar kuru ir noraidīts lūgums piešķirt īpašu atbrīvojumu perflubutānam, izpildi un, otrkārt, noteikt pagaidu pasākumus.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-682/11 P: Tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH /Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome (Apelācijas sūdzība — Regula (ES) Nr. 1210/2010 — Euro monētu autentiskuma noteikšana — Rīkošanās ar apgrozībai nederīgām euro monētām — 8. panta 2. punkts — Iespēja dalībvalstīm atteikties atlīdzināt apgrozībai nederīgas euro monētas — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Tieši skarta persona)

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/7

         Tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-682/11 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Regula (ES) Nr. 1210/2010 - Euro monētu autentiskuma noteikšana - Rīkošanās ar apgrozībai nederīgām euro monētām - 8. panta 2. punkts - Iespēja dalībvalstīm atteikties atlīdzināt apgrozībai nederīgas euro monētas - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Tieši skarta persona)
   2013/C 108/12
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH (pārstāvis — J. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Citi lietas dalībnieki: Eiropas Parlaments (pārstāvji — U. Rösslein un A. Neergaard), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J. Monteiro un M. Simm)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2011. gada 12. oktobra rīkojumu lietā T-149/11 GS/Parlaments un Padome, ar kuru Vispārējā tiesa kā nepieņemamu ir noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 15. decembra Regulas (ES) Nr. 1210/2010 par euro monētu autentiskuma noteikšanu un rīkošanos ar apgrozībai nederīgām euro monētām (OV L 339, 1. lpp.) 8. panta 2. punkta otro teikumu — Tiesību akti, kas fiziskas vai juridiskas personas skar tieši un individuāli — Tiešas skaršanas nosacījums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH atlīdzina tiesāšanas izdevumus.

      (1)  OV C 65, 3.3.2012.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 22. jūnijā lietā T-102/03 Centro informativo per la collaborazione tra le imprese e la promozione degli investimenti in Sicilia SpA (CIS) pret Eiropas Kopienu Komisiju (Eiropas Reģionālās attīstības fonds — Finansiālā atbalsta atcelšana — Atbalsta saņēmējam radušos izdevumu neņemšana vērā — Regulas (EEK) Nr. 4253/88 24. pants — Pienākums norādīt pamatojumu — Jautājuma izskatīšana pēc savas ierosmes)

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/19

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 22. jūnijā
   lietā T-102/03 Centro informativo per la collaborazione tra le imprese e la promozione degli investimenti in Sicilia SpA (CIS) pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Eiropas Reģionālās attīstības fonds - Finansiālā atbalsta atcelšana - Atbalsta saņēmējam radušos izdevumu neņemšana vērā - Regulas (EEK) Nr. 4253/88 24. pants - Pienākums norādīt pamatojumu - Jautājuma izskatīšana pēc savas ierosmes)
   (2005/C 205/32)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā T-102/03 Centro informativo per la collaborazione tra le imprese e la promozione degli investimenti in Sicilia SpA (CIS), Katānija (Itālija), ko pārstāv advokāti A. Skuderi [A. Scuderi] un Dž. Mota [G. Motta], pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji — E. De Maršs [E. De March] un L. Flinns [L. Flynn], kam palīdz A. Dalfero [A. Dal Ferro]) par lūgumu atcelt Komisijas 2002. gada 15. novembra Lēmumu C(2002) 4155, ar ko atceļ Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) atbalstu, kas ar Komisijas 1993. gada 16. februāra Lēmumu C(93) 256/4 piešķirts kā vispārēja dotācija Uzņēmumu sadarbības un ieguldījumu veicināšanas informācijas centra darbībai, un paredz atgūt šī Komisijas izmaksātā atbalsta avansu, Pirmās instances tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs Dž. D. Kuks [J. D. Cooke], tiesneši R. Garsija-Valdekasass [R. García-Valdecasas] un I. Labucka, sekretārs H. Palasio Gonsaless [J. Palacio González], galvenais administrators, 2005. gada 22. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

                  atcelt Komisijas 2002. gada 15. novembra Lēmumu C(2002) 4155, ar ko atceļ Eiropas Reģionālās attīstības fonda atbalstu, kas piešķirts ar Komisijas 1993. gada 16. februāra Lēmumu C(93) 256/4, ciktāl tajā atcelts atbalsts saistībā ar izdevumiem, kuri radušies Centro informativo per la collaborazione tra le imprese e la promozione degli investimenti in Sicilia SpA 688 505 743 Itālijas liru apmērā;

               2)

               Komisija sedz savus un atlīdzina prasītājam radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 112, 10.05.2003.


title: Lieta C-290/10 P: Tiesas (astotā palāta) 2010. gada 9. septembra rīkojums — Franssons Verkstäder AB /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Lindner Recyclingtech GmbH (Apelācija — Vispārējā tiesā celta prasība par ITSB Apelāciju trešās padomes lēmuma atcelšanu — Regula (EK) Nr. 6/2002 — Termiņš prasības celšanai — Nepieņemamība novēlošanās dēļ — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               12.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/9

         Tiesas (astotā palāta) 2010. gada 9. septembra rīkojums — Franssons Verkstäder AB/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Lindner Recyclingtech GmbH

   (Lieta C-290/10 P) (1)

   (Apelācija - Vispārējā tiesā celta prasība par ITSB Apelāciju trešās padomes lēmuma atcelšanu - Regula (EK) Nr. 6/2002 - Termiņš prasības celšanai - Nepieņemamība novēlošanās dēļ - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2011/C 80/17
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Franssons Verkstäder AB (pārstāvis — O. Öhlén, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Lindner Recyclingtech GmbH

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 10. maija rīkojumu lietā T-98/10 Franssons Verkstäder/ITSB, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja Kopienas dizainparauga Nr. 253778-0001 (salmu smalcinātājs) īpašnieka prasību atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju trešās padomes 2009. gada 22. oktobra lēmumu R 690/2007-3, ar kuru tika atcelts Iebildumu nodaļas lēmums noraidīt Lindner Recyclingtech pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu — Termiņi prasību celšanai — Acīmredzama nepieļaujamība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Franssons Verkstäder AB sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta T-194/13: Vispārējās tiesas 2017. gada 7. marta spriedums – United Parcel Service/Komisija Konkurence — Koncentrācija — Regula (EK) Nr. 139/2004 — Starptautiski sīkpaku eksprespiegādes pakalpojumi EEZ — UPS veikta TNT Express iegāde — Lēmums, ar kuru koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Iespējamā ietekme uz cenu — Ekonometriska analīze — Tiesības uz aizstāvību

text:
               18.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/20

         Vispārējās tiesas 2017. gada 7. marta spriedums – United Parcel Service/Komisija
   (Lieta T-194/13) (1)

   (Konkurence - Koncentrācija - Regula (EK) Nr. 139/2004 - Starptautiski sīkpaku eksprespiegādes pakalpojumi EEZ - UPS veikta TNT Express iegāde - Lēmums, ar kuru koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Iespējamā ietekme uz cenu - Ekonometriska analīze - Tiesības uz aizstāvību)
   (2017/C 121/28)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Džordžija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – sākotnēji A. Ryan, B. Graham, solicitors, W. Knibbeler un P. Stamou, advokāti, vēlāk A. Ryan, W. Knibbeler, P. Stamou, A. Pliego Selie, F. Hoseinian un P. van den Berg, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji T. Christoforou, N. Khan, A. Biolan, N. von Lingen un H. Leupold, vēlāk T. Christoforou, N. Khan, A. Biolan un H. Leupold)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: FedEx Corp. (Memfisa, Tenesija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – sākotnēji F. Carlin, barrister, G. Bushell, solicitor, un Q. Azau, advokāts, vēlāk F. Carlin, G. Bushell un N. Niejahr, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un kurā tiek lūgts atcelt Komisijas 2013. gada 30. janvāra Lēmumu C(2013) 431, ar kuru koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un EEZ līguma darbību (Lieta COMP/M.6570 – UPS/TNT Express)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2013. gada 30. janvāra Lēmumu C(2013) 431, ar kuru koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un EEZ līguma darbību (Lieta COMP/M.6570 – UPS/TNT Express);

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina United Parcel Service, Inc. tiesāšanās izdevumus;

               3)

               FedEx savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.

      (1)  OV C 147, 25.5.2013.


title: Lieta T-205/10: Prasība, kas celta 2010. gada 4. maijā — Cervecería Modelo /ITSB — Plataforma Continental ( “LA VICTORIA DE MEXICO” )

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/52

         Prasība, kas celta 2010. gada 4. maijā — Cervecería Modelo/ITSB — Plataforma Continental (“LA VICTORIA DE MEXICO”)
   (Lieta T-205/10)
   2010/C 179/89
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cervecería Modelo, SA de CV (pārstāvis — C. Lema Devesa, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Plataforma Continental, SL (Madride, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               daļēji atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2010. gada 5. marta lēmumu lietā R 322/2009-2 vienīgi daļā, kurā ir atteikta preču zīmes “LA VICTORIA DE MÉXICO” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē atbilstoši klasifikācijai, un līdz ar to atzīt, ka to var reģistrēt, un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “LA VICTORIA DE MÉXICO” (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 551 214) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 25., 32. un 43. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: PLATAFORMA CONTINENTAL S.L.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “VICTORIA” (Nr. 2 632 271), attiecībā uz precēm, kas ietilpst 31., 32. un 33. klasē, un Spānijas vārdiska preču zīme “VICTORIA” (Nr. 1 648 564) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu un daļēji noraidīt reģistrācijas pieteikumu

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza interpretācija un piemērošana


title: Lieta C-79/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 22. februārī iesniedza Tribunale Ordinario di Firenze (Itālija) — kriminālprocess pret Maurizio Giovanardi u.c.

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 22. februārī iesniedza Tribunale Ordinario di Firenze (Itālija) — kriminālprocess pret Maurizio Giovanardi u.c.
   (Lieta C-79/11)
   2011/C 120/13
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Ordinario di Firenze

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Apsūdzētie: Maurizio Giovanardi, Andrea Lastini, Vito Piglionica, Massimiliano Pempori, Filippo Ricci, Gezim Lakja, Elettrifer Srl, Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Citi lietas dalībnieki: Franca Giunti, Laura Marrai, Francesca Marrai, Stefania Marrai, Giovanni Marrai, Alfio Bardelli, Andrea Tomberli

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Itālijas tiesiskais regulējums par iestāžu/juridisko personu administratīvo atbildību saskaņā ar Likumdošanas dekrētu Nr. 231/2001, un secīgajiem grozījumiem, “skaidri” neparedzot iespēju, ka par kaitējumu, kas nodarīts noziedzīgos nodarījumos cietušajiem, tās tiek sauktas pie atbildības kriminālprocesā, ir saderīgs ar Kopienu tiesību normām par noziedzīgos nodarījumos cietušā aizsardzību kriminālprocesā un it īpaši ar 2., 3. un 8. pantu Padomes 2001. gada 15. marta Pamatlēmumā Nr. 2001/220/TI par cietušo statusu kriminālprocesā (1) un ar Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/80/EK par kompensāciju noziegumos cietušajiem (2) normām[?]

      (1)  OV L 82, 1. lpp.

      (2)  OV L 261, 15. lpp.


title: Lieta T-344/14: Prasība, kas celta 2014. gada 21. maijā  – Lidl Stiftung /ITSB ( “Deluxe” )

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/29

         Prasība, kas celta 2014. gada 21. maijā – Lidl Stiftung/ITSB (“Deluxe”)
   (Lieta T-344/14)
   2014/C 235/40
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Vācija) (pārstāvji – M. Kefferpütz un A. Wrage, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 6. marta lēmumu lietā R 1223/2013–1;

               —

               konstatēt, ka Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta noteikumi nav pret reģistrācijai pieteiktās preču zīmes publicēšanu;

               —

               reģistrācijas pieteikumu Nr. 01 1 4 27  507 nodot atpakaļ atbildētājam reģistrācijas procedūras turpināšanai;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesa izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “Deluxe”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 5., 29., 30., 31., 32. un 33. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 1 4 27  507

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lietas T-398/02 izslēgšana no reģistra

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/35

         Lietas T-398/02 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 171/57)

      (tiesvedības valoda — itāļu)

   2005. gada 2. maijā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-398/02 Linea GIG S.r.l. in liquidazione/Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 44, 22.02.2003.


title: Lieta C-296/14: Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 5. februāra rīkojums – Grieķijas Republika/Eiropas Komisija Apelācija — Valsts atbalsts — Valsts garantēti bezprocentu aizdevumi, kurus Grieķijas iestādes ir piešķīrušas labības nozares lauksaimniecības sabiedrībām — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Acīmredzami nepieņemama un acīmredzami nepamatota prasība

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/11

         Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 5. februāra rīkojums – Grieķijas Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta C-296/14) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Valsts garantēti bezprocentu aizdevumi, kurus Grieķijas iestādes ir piešķīrušas labības nozares lauksaimniecības sabiedrībām - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Acīmredzami nepieņemama un acīmredzami nepamatota prasība)
   (2015/C 146/16)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grieķijas Republika (pārstāvji – I. Chalkias un A. Vasilopoulou)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Bouchagiar, D. Triantafyllou un P. Němečková)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 253, 4.8.2014.


title: Lieta T-548/13: Prasība, kas celta 2013. gada 15. oktobrī — Aderans /ITSB — Ofer ( “VITALHAIR” )

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/35

         Prasība, kas celta 2013. gada 15. oktobrī — Aderans/ITSB — Ofer (“VITALHAIR”)
   (Lieta T-548/13)
   2013/C 367/62
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aderans Company Ltd (Tokija, Japāna) (pārstāvis — M. Graf, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Ofer (Troisdorf, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 1. augusta lēmumu apelācijas lietā R 1467/2012-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “VITALHAIR” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 21. un 26. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 7 254 378

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Ofer

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīme “Haar-vital” un Vācijas grafiska preču zīme “HAARVITAL” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 26. un 44. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkta, kā arī 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-380/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 18. jūlijā iesniedza Tribunal administratif (Luksemburga) — DI. VI. Finanziaria SAPA di Diego della Valle&C/Administration des contributions directes

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 18. jūlijā iesniedza Tribunal administratif (Luksemburga) — DI. VI. Finanziaria SAPA di Diego della Valle&C/Administration des contributions directes

   (Lieta C-380/11)
   2011/C 298/23
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal administratif

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: DI. VI. Finanziaria SAPA di Diego della Valle&C

      Atbildētāja: Administration des contributions directes

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek atļauts tāds noteikums, kādu regulē grozītā 1934. gada 16. oktobra Likuma par īpašuma nodokli 8.a pants, kura pirmajā daļā tiesības saņemt kapitāla nodokļa samazinājumu ir pakļautas nosacījumam, ka turpmākos piecus taksācijas gadus nodokļu maksātājs turpina maksāt Luksemburgas īpašuma nodokli?