title: Lieta C-24/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Högsta domstolen (Zviedrija) 2009. gada 19. janvāra rīkojumu — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening / AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Högsta domstolen (Zviedrija) 2009. gada 19. janvāra rīkojumu — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening/AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad

   (Lieta C-24/09)
   (2009/C 69/50)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Iesniedzējtiesa
   Högsta domstolen
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening

      Atbildētājs: AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 85/337 (1) 10.a panta norma — ka noteiktos apstākļos attiecīgajai sabiedrības daļai ir jābūt iespējai pārskatīšanas kārtībā ierosināt lietu tiesā vai citā neatkarīgā un objektīvā iestādē, kas izveidota ar likumu, lai apstrīdētu lēmuma materiālo vai procesuālo tiesiskumu — nozīmē, ka ir arī prasība, ka attiecīgajai sabiedrībai jābūt tiesībām apstrīdēt tiesas lēmumu plānošanas atļaujas procedūrās gadījumā, kad attiecīgajai sabiedrībai ir bijusi iespēja piedalīties tiesas pārbaudē par plānošanas atļaujas jautājumu un iesniegt šai tiesai apsvērumus?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša: vai Direktīvas 85/337 1. panta 2. punkts, 6. panta 4. punkts un 10.a pants ir interpretējami kā tādi, kas nozīmē, ka var tikt noteiktas dažādas valsts prasības par 6. panta 4. punktā, no vienas puses, un 10a pantā, no otras puses, minēto attiecīgo sabiedrību, kā rezultātā vietējām vides aizsardzības apvienībām, kurām ir tiesības piedalīties 6. panta 4. daļā minētajās lēmumu pieņemšanas procedūrās par projektiem, kuriem var būt nozīmīga ietekme uz vidi reģionā, kurā darbojas apvienība, nav tiesību iesniegt apelācijas sūdzību, kas minēta Direktīvas 85/337 10.a pantā, jo tajā ir mazāks biedru skaits nekā tas noteikts valsts likumā?

               3)

               Vai Direktīvas 96/61 (2) 15.a pants — par to, ka noteiktos apstākļos attiecīgajai sabiedrības daļai ir jābūt piekļuvei tiesas vai citas ar likumu izveidotas neatkarīgas un objektīvas instances kontroles procedūrām, lai apstrīdētu lēmuma materiālo vai procesuālo tiesiskumu — nozīmē, ka ir prasība, ka attiecīgajai sabiedrības daļai jābūt tiesībām pārsūdzēt tiesas lēmumu plānošanas piekrišanas tiesvedībā gadījumā, kad attiecīgajai sabiedrībai ir bijušas tiesības piedalīties tiesas pārbaudē par plānošanas piekrišanas jautājumu un iesniegt šai tiesai savus apsvērumus?

               4)

               Ja atbilde uz 3. jautājumu ir apstiprinoša: vai Direktīvas 96/61 2. panta 14. punkts un 15.a pants ir interpretējams kā tādi, kas nozīmē, ka var tikt noteiktas valsts prasības par tiesībām uz tiesas kontroli, kā rezultātā vietējām vides aizsardzības apvienībām, kurām ir tiesības piedalīties lēmumu pieņemšanas procedūrās par projektiem, kuriem var būt nozīmīga ietekme uz vidi reģionā, kurā darbojas apvienība, nav tiesību iesniegt apelācijas sūdzību, kas minēta Direktīvas 96/61 15.a pantā, jo tajā ir mazāks biedru skaits nekā tas noteikts valsts likumā?

      (1)  Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīva 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.)

      (2)  Padomes 1996. gada 24. septembra Direktīva 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (OV L 257, 26. lpp.).


title: Lieta C-90/14: Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 8. jūlija rīkojums (Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Banco Grupo Cajatres SA/María Mercedes Manjón Pinilla, Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. M. A. Viana Gordejuela Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 93/13/EEK — Līgums, kas noslēgts starp komersantu un patērētāju — Hipotekārā kredīta līgums — Noteikums par nokavējuma procentiem — Noteikums par paātrinātu atmaksu — Tiesvedība piedziņas vēršanai uz hipotēku — Procentu apmēra samazināšana — Valsts tiesas pilnvaras

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/5

         Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 8. jūlija rīkojums (Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Banco Grupo Cajatres SA/María Mercedes Manjón Pinilla, Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. M. A. Viana Gordejuela

   (Lieta C-90/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 93/13/EEK - Līgums, kas noslēgts starp komersantu un patērētāju - Hipotekārā kredīta līgums - Noteikums par nokavējuma procentiem - Noteikums par paātrinātu atmaksu - Tiesvedība piedziņas vēršanai uz hipotēku - Procentu apmēra samazināšana - Valsts tiesas pilnvaras)
   (2015/C 320/06)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Banco Grupo Cajatres SA

      Atbildētājas: María Mercedes Manjón Pinilla un Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. M. A. Viana Gordejuela

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 3. panta 1. punkts, 4. panta 1. punkts, 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesas veikts vērtējums par līguma, kam ir piemērojama šī direktīva, noteikumu negodīgumu tai liek ņemt vērā preču un pakalpojumu, kas ir attiecīgā līguma priekšmets, raksturu, atsaucoties uz visiem ar šo līgumu saistītajiem apstākļiem tā noslēgšanas datumā.

               2)

               Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā valsts tiesību normas, kurās ir paredzēta nokavējuma procentu apmēra samazināšana hipotekārā aizdevuma līguma ietvaros, ciktāl ar šīm valsts tiesību normām:

                           —

                           netiek ietekmēts valsts tiesas, kura izskata šī līguma hipotekārā prasījuma izpildes procedūru, vērtējums par noteikuma par nokavējuma procentiem “negodīgumu”, un

                           —

                           netiek radīti šķēršļi tam, lai šī tiesa nepiemērotu minēto noteikumu, ja tai būtu jākonstatē tās “negodīgums” šīs direktīvas 3. panta 1. punkta izpratnē.

      (1)  OV C 151, 19.5.2014.


title: Lieta T-271/17: Prasība, kas celta 2017. gada 8. maijā – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 231/34

         Prasība, kas celta 2017. gada 8. maijā – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale

   (Lieta T-271/17)
   (2017/C 231/42)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (pārstāvis – B. Mastantuono, pārstāvis, un M. Velardo, advokāts)

      Atbildētāja: Revoind Industriale Srl (Oricola, Itālija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai izmaksāt CSJU summu EUR 189 128,26 apmērā saistībā ar Dotācijas Nolīgumu ar kopuzņēmuma partneriem Nr. 632456 “WITTINESS – Vēja tuneļa testi inovatīva reģionālā gaisakuģa trokšņa novērtējumam”, tai pieskaitot summu EUR 979,32 apmērā kā kavējuma procentus ar 3,5 % likmi par laikposmu no 2017. gada 7. februāra līdz 2017. gada 1. aprīlim;

               —

               piespriest atbildētajai maksāt EUR 18,14 dienā kā procentus, sākot no 2017. gada 2. aprīļa līdz dienai, kurā parāds tiks pilnībā atmaksāts; un

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza šādu pamatu.
   Prasītājs apgalvo, ka atbildētāja ir pārkāpusi savas līgumiskās saistības, neīstenojot projektu WITTINESS un nesniedzot CSJU atbilstošos pārskata ziņojumus un rezultātus saskaņā ar Dotācijas Nolīguma II pielikuma II.2 pantu.
   Turklāt atbildētāja nav izpildījusi I pielikumā identificētos veicamos darbus, šādi neizpildot Dotācijas Nolīguma II pielikuma II.3 panta a), e) un h) punktos paredzētos pienākumus.
   Līdz ar to prasītāja izbeidza Dotācijas Nolīgumu, pamatojoties uz Dotācijas Nolīguma II pielikuma II.38 pantu un izdeva paziņojumu par parādu attiecībā uz priekšfinansējumu EUR 189 128,26 apmērā, ko koordinators jau bija izmaksājis atbildētajai atbilstoši Dotācijas Nolīguma noteikumiem. Patiesībā priekšfinansējums paliek prasītāja īpašumā līdz galīgajam maksājumam.
   Fakti saistību pamatā attiecībā uz Revoind Industriale S.r.l. kā Dotāciju Nolīguma saņēmēju šajā lietā lielā mērā netiek apstrīdēti un atbildētājas iebildumi ir vispārīgi, nepilnīgi un tajos nav sniegti nekādi attaisnojoši pierādījumi, un līdz ar to tie ir pilnībā nepamatoti.
   Līdz ar to prasītājam ir tiesības uz atlīdzību un atbildētajai kā priekšfinansējumu izmaksātās summas atmaksu, tai pieskaitot nokavējuma procentus.


title: Lieta C-44/15: Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hauptzollamt Frankfurt am Main/Duval GmbH & Co. KG Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Muitas savienība un kopējais muitas tarifs — Tarifu klasifikācija — Kombinētā nomenklatūra — Pozīcija 9025 — Jēdziens “termometrs” — Vienreizlietojami indikatori iepriekš noteiktas atbildes temperatūras uzrādīšanai

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/10

         Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hauptzollamt Frankfurt am Main/Duval GmbH & Co. KG

   (Lieta C-44/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība un kopējais muitas tarifs - Tarifu klasifikācija - Kombinētā nomenklatūra - Pozīcija 9025 - Jēdziens “termometrs” - Vienreizlietojami indikatori iepriekš noteiktas atbildes temperatūras uzrādīšanai)
   (2016/C 038/13)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Hauptzollamt Frankfurt am Main

      Atbildētāja: Duval GmbH & Co. KG

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kas grozīta ar Komisijas 2006. gada 17. oktobra Regulu (EK) Nr. 1549/2006, I pielikumā minētās kombinētās nomenklatūras pozīcija 9025 ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir ietverti apkārtējās vides temperatūras indikatori no papīra, kuri attiecīgajā gadījumā ir pārklāti ar plastmasas plēvi, kas, tāpat kā pamatlietā aplūkotās preces, mainoties krāsai, neatgriezeniski un nepieļaujot atkārtotu izmantošanu vēlāk, norāda, vai ir sasniegta viena vai vairākas robežtemperatūras.

      (1)  OV C 127, 20.4.2015.


title: Lieta C-213/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 29. aprīļa Der Oberster Gerichtshof rīkojumu lietā Ewald Burtscher pret Josef Stauderer

text:
               24.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 29. aprīļa Der Oberster Gerichtshof rīkojumu lietā Ewald Burtscher pret Josef Stauderer
   (Lieta C-213/04)
   (2004/C 190/10)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 29. aprīļa Oberster Gerichtshof (Austrija) rīkojumu lietā Ewald Burtscher pret Josef Stauderer un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 19. maijā.
   Oberster Gerichtshof lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   Vai EKL 56. pants ir tulkojams kā pretrunā esošs valsts tiesību aktam (Vorarlberger Grundverkehrsgesetz), saskaņā ar kuru tiesiskas nekustamā īpašuma iegūšanas gadījumā, kam nav nepieciešama atbildīgās iestādes atļauja, ieguvējam noteiktajā termiņā neiesniedzot paziņojumu par to, ka zemes gabals ir apbūvēts, ka iegūtais īpašums nav paredzēts atpūtai brīvdienās un ka ieguvējs ir Austrijas pilsonis vai pret to būtu piemērojama vienlīdzīga attieksme kā pret Austrijas pilsoni, būtu pamats darījuma atzīšanai par spēka neesošu ar atpakaļejošu spēku? Strīda priekšmets ir EKL 56. panta interpretācija – Valsts tiesību akti par nekustamā īpašuma iegūšanu – Paziņojuma procedūra – Īpašuma ieguvēja paziņojuma iesniegšanas termiņa nokavējums, kura sekas ir pirkuma spēkā neesamība ar atpakaļejošu spēku – Sankciju proporcionalitāte.


title: Lieta T-633/16: Prasība, kas celta 2016. gada 6. septembrī – Bilde/Parlaments

text:
               17.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 383/27

         Prasība, kas celta 2016. gada 6. septembrī – Bilde/Parlaments
   (Lieta T-633/16)
   (2016/C 383/36)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dominique Bilde (Lagarde, Francija) (pārstāvis – G. Sauveur, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2016. gada 23. jūnija lēmumu, kas paziņots 2016. gada 6. jūlijā, kurā ir teikts, “ka Dominique BILDE ir nepamatoti izmaksāta summa EUR 40 320 apmērā”, un kurā šīs iestādes kompetentajam kredītrīkotājam un grāmatvedim ir uzdots šo summu atgūt;

               —

               atcelt arī paziņojumu par iepriekš minēto lēmumu un šī lēmuma izpildes pasākumus, kas ietverti finanšu ģenerāldirektora 2016. gada 30. jūnija un 30. jūlija vēstulēs ar numuriem D 201921 un D 312551; un

               —

               reizē atcelt paziņojumu par parādu Nr. 2016-889, ko 2016. gada 29. jūnijā parakstījis tas pats finanšu ģenerāldirektors;

               —

               piešķirt prasītājai summu EUR 20 000 apmērā kā atlīdzību par morālo kaitējumu, ko vienlaikus radījušas nepamatotās apsūdzības, kuras izvirzītas pirms jebkāda izmeklēšanas atzinuma, kaitējums viņas tēlam un ļoti lielās grūtības, ko viņas personiskajā un politiskajā dzīvē ir izraisījis apstrīdētais lēmums;

               —

               piešķirt viņai arī summu EUR 15 000 apmērā, ņemot vērā izmaksas, kas radušās saistībā ar atlīdzību par konsultācijām, šīs prasības sagatavošanu, kopēšanas izdevumiem un minētās prasības un tās pielikumos pievienoto dokumentu iesniegšanu, un piespriest Eiropas Parlamentam samaksāt šo summu;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus;

               —

               pakārtoti, ja Vispārējā tiesa nebūtu gluži pārliecināta par prasītājas izklāstīto tiesību pamatu un faktisko pamatu atbilstību un patiesumu, rūpēs par pareizu tiesvedību, ņemot vērā neapšaubāmo saistību starp norādītajiem faktiem, ar kuriem ir pamatots apstrīdētais lēmums, un faktiem, par kuriem notiek kriminālizmeklēšana, ko ir sācis Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs:

                           —

                           apturēt tiesvedību, līdz tiek pieņemts galīgais lēmums ar res judicata spēku, ko pasludinājusi Francijas tiesa, kuras izskatīšanā ir Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja ierosinātās kriminālvajāšanas;

                           —

                           tādējādi izdot rīkojumu apturēt apstrīdēta lēmuma izpildi līdz tiesvedības beigām.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienpadsmit pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-624/16 Gollnisch/Parlaments izvirzītajiem pamatiem.


title: Lieta C-104/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2015. gada 10. decembra spriedumu lietā T-512/12 Front Polisario/Padome 2016. gada 19. februārī iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               29.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 111/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2015. gada 10. decembra spriedumu lietā T-512/12 Front Polisario/Padome 2016. gada 19. februārī iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-104/16 P)
   (2016/C 111/20)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – A. de Elera-San Miguel Hurtado un A. Westerhof Löfflerová)

      Pārējie lietas dalībnieki: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario), Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-512/12;

               —

               pieņemt galīgo nolēmumu par jautājumiem, kas ir šīs apelācijas sūdzības priekšmets, noraidot prasību atcelt Front Polisario (turpmāk tekstā – “prasītāja”) apstrīdēto tiesību aktu, un

               —

               piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas Padomei radušies pirmās instances tiesvedībā un saistībā ar šo apelācijas sūdzību.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai Padome izvirza vairākus pamatus, kas attiecas uz kļūdām tiesību piemērošanā.
   Pirmkārt, Padome uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka prasītājai bija tiesības celt prasību Eiropas Savienības tiesā.
   Otrkārt, tā apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka atceltais lēmums prasītāju skāra tieši un individuāli.
   Treškārt, tā Vispārējai tiesai pārmet, ka tā ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pamatojot savu nolēmumu par atcelšanu ar pamatu, kuru prasītāja nav izvirzījusi un par kuru Padomei nav bijusi iespēja aizstāvēties.
   Ceturtkārt, Padome Vispārējai tiesai pārmet ka tā ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Padomei pirms atceltā lēmuma pieņemšanas bija jāpārbauda produktu, uz kuriem attiecas noslēgtais nolīgums, ražošanas darbību iespējamā ietekme uz Rietumsahāras iedzīvotāju cilvēktiesībām.
   Piektkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Padomei pirms atceltā lēmuma pieņemšanas bija jāpārliecinās, ka nav norāžu par to, ka saskaņā ar nolīgumu, kas tika noslēgts ar minēto lēmumu, Marokas kontrolē esošās Rietumsahāras teritorijas dabas resursi varētu tikt izmantoti, kaitējot tās iedzīvotājiem un aizskarot viņu pamattiesības.
   Visbeidzot, Padome apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atceļot apstrīdēto lēmumu daļēji, tādējādi izmainot tā būtību.


title: Lieta F-103/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. septembrī — Blank u.c. pret Komisiju

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/35

         Prasība, kas celta 2006. gada 4. septembrī — Blank u.c. pret Komisiju
   (Lieta F-103/06)
   (2006/C 261/72)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Klaus Blank (St. Stevens-Woluwe, Beļģija) un citi (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas atteikumu 2005. paaugstināšanas gada ietvaros iekļaut prasītājus A*10 pakāpē paaugstināmo ierēdņu sarakstā, kā šāds lēmums netieši izriet no 2005. gada 23. novembra administrācijas informācijas Nr. 85-2005;

               —

               norādīt iecēlējinstitūcijai uz apstrīdēto lēmumu atcelšanas sekām un it īpaši uz to, ka prasītāju pakāpes ir jāpārkvalificē attiecīgi A*10 pakāpē ar atpakaļ ejošu spēku kopš 2005. gada 1. marta;

               —

               pakārtoti, attiecībā uz vienu prasītāju, pirmkārt, uzdot atbildētājai atzīt, ka viņš nākamajā paaugstināšanas reizē ir paaugstināms attiecīgi A*10 pakāpē un, otrkārt, piespriest atlīdzināt zaudējumus, kas šim prasītājam nodarīts, nepaaugstinot viņu amatā A*10 pakāpē kopš 2005. gada 1. marta;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savu prasību pamatojumam prasītāji atsaucas uz ļoti līdzīgiem pamatiem, kādi ir norādīti lietā F-45/06 (1).

      (1)   OV C 143, 17.06.2006., 39. lpp.


title: Lieta T-207/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 24. jūnija spriedums – 1872 Holdings /ITSB – Havana Club International  ( “THE SPIRIT OF CUBA” ) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “THE SPIRIT OF CUBA”  — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/27

         Vispārējās tiesas 2014. gada 24. jūnija spriedums – 1872 Holdings/ITSB – Havana Club International (“THE SPIRIT OF CUBA”)
   (Lieta T-207/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “THE SPIRIT OF CUBA” - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   2014/C 253/39
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: 1872 Holdings vof (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis – M. Antoine–Lalance, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – V. Melgar)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Havana Club International, SA (Havana, Kuba) (pārstāvis – M. Pomares Caballero, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 31. janvāra lēmumu lietā R 684/2012–1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Havana Club International SA un 1872 Holdings vof

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               1872 Holdings vof atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: lieta T-360/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 31. marta rīkojums — Spānija/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Apstrīdētā akta atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/42

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 31. marta rīkojums — Spānija/Komisija
   (lieta T-360/08) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Apstrīdētā akta atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2009/C 141/89
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — J. Rodríguez Cárcamo)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Steiblytė un S. Pardo Quintillán)

      Priekšmets

   Lūgums atcelt Komisijas 2008. gada 25. jūnija Lēmumu C (2008) 3247 par Kohēzijas fonda atbalsta, kas projektu kopumam Nr. 2001.ES.16.C.P.E.036 (Ziemeļgalīsijas hidrogrāfiskā baseina asenizācija — 2001] piešķirts ar Komisijas 2001. gada 20. decembra Lēmumu C (2001) 4084, samazināšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Spānijas Karalistes tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: Lieta T-297/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra spriedums – Junited Autoglas Deutschland /ITSB – Belron Hungary  ( “United Autoglas” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “United Autoglas” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “AUTOGLASS”  — Relatīvs atteikums pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/37

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra spriedums – Junited Autoglas Deutschland/ITSB – Belron Hungary (“United Autoglas”)
   (Lieta T-297/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “United Autoglas” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “AUTOGLASS” - Relatīvs atteikums pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 421/51
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG (Ķelne, Vācija) (pārstāvis – C. Weil, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – M. Rajh un J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Belron Hungary Kft – Zug Branch (Zug, Šveice) (pārstāvis – L. Christy, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2013. gada 3. aprīļa lēmumu lietā R 206/2012–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Belron Hungary Kft – Zug Branch un Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 215, 27.7.2013.


title: Lieta T-304/15: Prasība, kas celta 2015. gada 1. jūnijā – Abdulkarim/Padome

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/46

         Prasība, kas celta 2015. gada 1. jūnijā – Abdulkarim/Padome
   (Lieta T-304/15)
   (2015/C 245/56)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubaija, Apvienotie Arābu Emirāti) (pārstāvji – J. P. Buyle un L. Cloquet, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2015. gada 6. marta Īstenošanas Regulu (ES) Nr. 2015/375, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes 2015. gada 6. marta Īstenošanas lēmumu 2015/383/KĀDP, ar kuru īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, tostarp, tos, kas radušies prasītājam.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir vienādi ar vai līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietā T–303/15 Barqawi/Padome.


title: Lieta C-311/11 P: Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums — Smart Technologies ULC /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Vārdiska preču zīme “WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH” — Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis — Atšķirtspēja — Reģistrācijas atteikums)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/15

         Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums — Smart Technologies ULC/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-311/11 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vārdiska preču zīme “WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH” - Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis - Atšķirtspēja - Reģistrācijas atteikums)
   2012/C 287/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Smart Technologies ULC (pārstāvji — M. Edenborough, QC, un T. Elias, barrister)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Priekšmets

   Apelācija par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2011. gada 13. aprīļa spriedumu lietā T 523/09 Smart Technologies/ITSB, ar kuru Vispārējā tiesa noraidījusi prasību, ar kuru lūgts atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 29. septembra lēmumu R 554/2009-2, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzība par pārbaudītāja lēmumu, ar kuru atteikta vārdiskas preču zīmes “WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Smart Technologies ULC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 269, 10.9.2011.


title: Lieta T-377/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. marta spriedums – ultra air/ITSB – Donaldson Filtration Deutschland (“ultra.air ultrafilter”) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “ultra.air ultrafilter” — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/46

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. marta spriedums – ultra air/ITSB – Donaldson Filtration Deutschland (“ultra.air ultrafilter”)
   (Lieta T-377/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “ultra.air ultrafilter” - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
   (2015/C 138/60)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ultra air GmbH (Hildena, Vācija) (pārstāvis – C. König, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Hāna, Vācija) (pārstāvji – N. Siebertz, M. Teworte–Vey un A. Renvert, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 6. maija lēmumu lietā R 1100/2011-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Donaldson Filtration Deutschland GmbH un ultra air GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 6. maija lēmumu lietā R 1100/2011-4 atcelt daļā, kas attiecas uz releja vadību;

               2)

               pārējā daļa prasību noraidīt;

               3)

               ultra air GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina ITSB un Donaldson Filtration Deutschland GmbH tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.


title: Lieta T-530/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. septembra spriedums – Verein StHD/ITSB (Melnas lentītes attēls) Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes, kurā attēlota melna lentīte, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/28

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. septembra spriedums – Verein StHD/ITSB (Melnas lentītes attēls)
   (Lieta T-530/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes, kurā attēlota melna lentīte, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 346/33)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Verein Sterbehilfe Deutschland (Verein StHD) (Cīrihe, Šveice) (pārstāvis – P. Brauns, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – M. Fischer)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 5. maija lēmumu lietā R 1940/2013–4 attiecībā uz pieteikumu grafisku apzīmēju, kurā attēlota melna lentīte, reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Verein Sterbehilfe Deutschland (Verein StHD) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Lieta F-76/11: Prasība, kas celta 2011. gada 1. augustā — ZZ /Eiropas Komisija

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/29

         Prasība, kas celta 2011. gada 1. augustā — ZZ/Eiropas Komisija
   (Lieta F-76/11)
   2011/C 319/63
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvis — R. Guarino, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar ko noraidīts prasītājas lūgums piešķirt ekspatriācijas pabalstu.

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2011. gada 29. aprīļa lēmumu;

               —

               tādējādi atzīt, ka prasītājai ir tiesības saņemt ekspatriācijas pabalstu, kas paredzēts Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. pantā;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt šo pabalstu, kā arī kompensējošos procentus par katru atalgojuma mēnesi no 2010. gada 16. augusta — datuma, kad prasītāja uzsāka savu darba pienākumu veikšanu, — līdz faktiskas samaksas brīdim;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-95/14: Prasība, kas celta 2014. gada 17. septembrī – ZZ /ECB

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/63

         Prasība, kas celta 2014. gada 17. septembrī – ZZ/ECB
   (Lieta F-95/14)
   2014/C 421/93
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – L. Levi un M. Vandenbussche, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt ECB valdes lēmumu nepiešķirt prasītājam algas papildpalielinājumu, veicot algu un prēmiju ikgadējās pārskatīšanas procedūru par 2014. gadu.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt valdes lēmumu, kas pieņemts 2014. gada 25. februārī un paziņots personālam 2014. gada 3. martā, nepiešķirt prasītājam algas papildpalielinājumu par 2014. gadu;

               —

               atcelt lēmumu noraidīt īpašo sūdzību, kas datēta ar 2014. gada 1. jūliju un saņemta 2014. gada 8. jūlijā;

               —

               ja nepieciešams, atcelt kompetentā departamenta/DG-H vadītāja lēmumu neizskatīt iespēju, ne arī piedāvāt piešķirt prasītājam IPP, kas netieši paziņots ar valdes 2014. gada 25. februāra lēmumu un ar 2014. gada 1. jūlija lēmumu noraidīt īpašo sūdzību;

               —

               piespriest atlīdzināt materiālo kaitējumu, kas nodarīts, zaudējot iespēju saņemt IPP 2014. gadā, kas novērtēts EUR 54  635 apmērā, vai, alternatīvi, atceļot procedūru, kuras rezultātā tika pieņemts 2014. gada 25. februāra lēmums, un likt ECB organizēt jaunu procedūru par algas papildpielikumiem par 2014. gadu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt morālo kaitējumu, kas novērtēts ex aequo et bono EUR 5  000 apmērā;

               —

               piespriest ECB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-496/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 11. jūnija spriedums – McCullough/Cedefop Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti, kas attiecas uz tiesību slēgt publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanu un no tās izrietošo līgumu noslēgšanu — Prasība iesniegt dokumentus krimināllietā — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību — Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procedūras aizsardzību

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/16

         Vispārējās tiesas 2015. gada 11. jūnija spriedums – McCullough/Cedefop

   (Lieta T-496/13) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti, kas attiecas uz tiesību slēgt publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanu un no tās izrietošo līgumu noslēgšanu - Prasība iesniegt dokumentus krimināllietā - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību - Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procedūras aizsardzību)
   (2015/C 245/19)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Colin Boyd McCullough (Saloniki, Grieķija) (pārstāvis – G. Matsos, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centrs (Cedefop) (pārstāvji – sākotnēji C. Lettmayr, pārstāvis, vēlāk M. Fuchs, kam sākotnēji palīdzēja E. Petritsi, avocat, vēlāk E. Petritsi un E. Roussou, vēlāk E. Roussou un P. Anestis, avocats, un, visbeidzot, P. Anestis)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Cedefop2013. gada 15. jūlija lēmumu, ar kuru prasītājam ir atteikta piekļuve tā valdes, tā biroja un tā koordinācijas grupas “Knowledge Management System” protokoliem par laikposmu no 2002. gada 1. janvāra līdz 2005. gada 31. decembrim, prasība izdot rīkojumu Cedefop izsniegt prasītos dokumentus un prasība atbilstoši Padomes 1975. gada 10. februāra Regulas (EEK) Nr. 337/75, ar ko izveido Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centru (OV L 39, 1. lpp.), 16. pantam un Protokola par Eiropas Savienības privilēģijām un imunitātēm 1. pantam atļaut Grieķijas valsts iestādēm ielauzties Cedefop telpās un ēkās saskaņā ar piemērojamiem Grieķijas likumiem veikt izmeklēšanu, pārmeklēt un izdarīt izņemšanas telpās un ēkās, lai iegūtu prasītos dokumentus un izmeklētu iespējamos pārkāpumus.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra (Cedefop) 2013. gada 15. jūlija lēmumu, ar kuru ir atteikta piekļuve tā valdes, tā biroja un tā koordinācijas grupas “Knowledge Management System” protokoliem par laikposmu no 2002. gada 1. janvāra līdz 2005. gada 31. decembrim tiktāl, ciktāl ar to ir atteikta piekļuve valdes un biroja protokoliem, izņemot attiecībā uz piekļuvi to locekļu vārdiem;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Cedefop sedz savus tiesāšanās izdevumus pats un atlīdzina trīs ceturtdaļas no Colin Boyd McCullough tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               Colin Boyd McCullough sedz vienu ceturtdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 344, 23.11.2013.


title: lieta C-119/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Conseil d'État (Francija) 2009. gada 1. aprīļa rīkojumu — Société fiduciaire nationale d'expertise comptable/Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Conseil d'État (Francija) 2009. gada 1. aprīļa rīkojumu — Société fiduciaire nationale d'expertise comptable/Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   (lieta C-119/09)
   2009/C 141/49
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

   Conseil d'État

      Lietas dalībnieki pamata procesā

   Prasītāja: Société fiduciaire nationale d'expertise comptable
   Atbildētājs: Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū (1) ir jāinterpretē tādējādi, ka tā liedz tajā paredzētajām reglamentētajām profesijām noteikt jebkādu vispārīgu aizliegumu neatkarīgi no komerciālās prakses veida vai arī tā dalībvalstīm dod iespēju paturēt spēkā vispārīgus aizliegumus, kas attiecas uz noteiktiem komerciālās prakses veidiem, kā, piemēram, klienta piesaistīšanu?

      (1)  OV L 376, 36. lpp.


title: Lieta C-75/12: Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 4. jūlija rīkojums ( Giudice di Pace di Revere (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Majali Abdel (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pamatlietas apraksta neesamība — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               6.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/8

         Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 4. jūlija rīkojums (Giudice di Pace di Revere (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Majali Abdel

   (Lieta C-75/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pamatlietas apraksta neesamība - Acīmredzama nepieņemamība)
   2012/C 303/17
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Giudice di Pace di Revere

      Lietas dalībnieks pamata procesā

   Majali Abdel

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Giudice di Pace di Revere — Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/115/EK par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi (OV L 348, 98. lpp.), 2., 4., 6., 7., 8., 15. un 16. panta, kā arī LES 4. panta 3. punkta interpretācija — Valsts tiesību akti, kuros ir paredzēts naudas sods ārvalstniekam, kas ir nelikumīgi ieceļojis valsts teritorijā vai kas tajā ir nelikumīgi uzturējies — Iespēja atzīt nelikumīgu uzturēšanos par krimināltiesiski sodāmu nodarījumu — Iespēja aizstāt naudas sodu ar tūlītēju izraidīšanu vismaz uz piecu gadu laikposmu vai ar brīvību ierobežojošu sodu (“permanenza domiciliare”) — Dalībvalstu pienākumi direktīvas transponēšanas periodā

      Rezolutīvā daļa:

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Giudice di Pace di Revere (Itālija) iesniegusi ar lēmumu, kas pieņemts 2012. gada 26. janvārī, ir acīmredzami nepieņemams

      (1)  OV C 118, 21.04.2012.


title: Lieta C-105/08: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 17. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Pakalpojumu sniegšanas brīvība un kapitāla brīva aprite — EKL 49. un 56. pants, kā arī EEZ līguma 36. un 40. pants — Tiešie nodokļi — Saņemto procentu aplikšana ar nodokli — Nelabvēlīga attieksme pret nerezidentiem — Pierādīšanas pienākums)

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/2

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 17. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-105/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Pakalpojumu sniegšanas brīvība un kapitāla brīva aprite - EKL 49. un 56. pants, kā arī EEZ līguma 36. un 40. pants - Tiešie nodokļi - Saņemto procentu aplikšana ar nodokli - Nelabvēlīga attieksme pret nerezidentiem - Pierādīšanas pienākums)
   2010/C 221/02
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un M. Afonso)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes, J. Menezes Leitão un C. Guerra Santos)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Lietuvas Republika (pārstāvji — D. Kriaučiūnas un V. Kazlauskaitė-Švenčionienė)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 49. un 56. panta pārkāpums — Atšķirīgi nodokļi finanšu uzņēmumiem samaksātiem procentiem atkarībā no tā, vai šie uzņēmumi ir vai nav rezidenti Portugāles teritorijā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Lietuvas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 116, 09.05.2008.


title: Lieta T-208/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. maijā — Mars/ITSB — Marc ( MARC Marlon Abela Restaurant Corporation )

text:
               18.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 167/22

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. maijā — Mars/ITSB — Marc (“MARC Marlon Abela Restaurant Corporation”)
   (Lieta T-208/09)
   2009/C 167/43
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mars, Inc., McLean (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — A. Bryson, barrister, un V. Marsland, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Marc Ltd, Londona (Apvienotā Karaliste)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 5. marta lēmumu lietā R 1827/2007-2; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “MARC Marlon Abela Restaurant Corporation” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 29., 30., 31., 32., 33., 35. un 43. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiska un grafiska preču zīmes “MARS” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst attiecīgi 9., 29., 30., 32. un 35. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un pilnībā noraidīt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpums, jo Apelāciju padome (i) bez pierādījumiem esot kļūdaini pieņēmusi (vai konstatējusi), ka attiecīgajām preču zīmēm ir skaidra un specifiska nozīme Baltijas valstu sabiedrībā un ka sabiedrība var to uztvert tūlīt; tādēļ Apelāciju padome esot kļūdaini secinājusi, ka starp preču zīmēm pastāv konceptuālā atšķirība, kas ir lielāka nekā vizuālā un fonētiskā līdzība un kas attaisno secinājumu, kas attiecīgās preču zīmes nav līdzīgas; (ii) neesot vispār vai pienācīgi ņēmusi vērā attiecīgo preču un pakalpojumu pārdošanas apstākļus un šo apstākļu ietekmi uz (a) preču zīmju vizuālās un fonētiskās līdzības novērtējumu un (b) īpatsvaru, kas, veicot līdzības/sajaukšanas iespējas visaptverošu vērtējumu, ir jāpiešķir dažādiem elementiem (vizuāliem, fonētiskiem, konceptuāliem), pēc kuriem izvērtē līdzību. Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts) pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini noraidījusi iebildumus attiecībā uz šo pamatu, pamatojoties uz to, ka prasītāja nebija pierādījusi visu kumulatīvo nosacījumu, kas nepieciešami minētās normas piemērošanai, esamību. Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punkta (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts) pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini pieņēmusi, ka sajaukšanas iespēja ir jāizvērtē atbilstoši vieniem un tiem pašiem principiem saistībā ar Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 8. panta 4. punktu.


title: Lieta T-581/14: Prasība, kas celta 2014. gada 30. jūlijā – Vierling /ITSB – IP Leanware  ( “BRAINCUBE” )

text:
               6.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 351/21

         Prasība, kas celta 2014. gada 30. jūlijā – Vierling/ITSB – IP Leanware (“BRAINCUBE”)
   (Lieta T-581/14)
   2014/C 351/26
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Yvonne Vierling (Ķelne, Vācija) (pārstāvji – G. Hasselblatt un D. Kipping, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: IP Leanware (Issoire, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2014. gada 30. aprīļa lēmumu lietā R 1486/2013-2.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “BRAINCUBE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9. un 38. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 0 4 61  713

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: agrāka Vācijas vārdiska preču zīme “Braincube”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-452/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 11. jūnija spriedums – Laboratoires CTRS/Komisija Cilvēkiem paredzētas zāles — Zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai — Atļauja laist tirgū zāles Cholic Acid FGK (sauktas Kolbam) — Terapeitiskas indikācijas — Tirgus ekskluzivitāte — Regulas (EK) Nr. 141/2000 8. panta 1. punkts

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/17

         Vispārējās tiesas 2015. gada 11. jūnija spriedums – Laboratoires CTRS/Komisija
   (Lieta T-452/14) (1)

   (Cilvēkiem paredzētas zāles - Zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai - Atļauja laist tirgū zāles Cholic Acid FGK (sauktas Kolbam) - Terapeitiskas indikācijas - Tirgus ekskluzivitāte - Regulas (EK) Nr. 141/2000 8. panta 1. punkts)
   (2015/C 245/20)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Laboratoires CTRS (Boulogne-Billancourt, Francija) (pārstāvji – K. Bacon, barrister, M. Utges Manley un M. Vickers, solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. White, P. Mihaylova un A. Sipos)

      Priekšmets

   Primāri, prasība daļēji atcelt Komisijas 2014. gada 4. aprīļa Īstenošanas lēmumu K (2014) 2375, ar ko saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004 ārkārtējos apstākļos piešķir tirdzniecības atļauju cilvēkiem paredzētām zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai “Cholic Acid FGK – Holskābe” , kas grozīts ar Komisijas 2014. gada 11. septembra Īstenošanas lēmumu C (2014) 6508, ar ko nodod un groza tirdzniecības atļauju, kas ar Lēmumu C(2014) 2375 (final) izņēmuma apstākļos piešķirta attiecībā uz cilvēkiem paredzētām zālēm retu slimību ārstēšanai “Kolbam – Holskābe” , ciktāl tajā būtībā norādīts, ka šo zāļu laišana tirgū ir atļauta zāļu “Orphacol” terapeitisko indikāciju dēļ, vai, pakārtoti, prasība atcelt šī lēmuma 1. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2014. gada 4. aprīļa Īstenošanas lēmumu K (2014) 2375, ar ko saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004 ārkārtējos apstākļos piešķir tirdzniecības atļauju cilvēkiem paredzētām zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai “Cholic Acid FGK – Holskābe” , kas grozīts ar Komisijas 2014. gada 11. septembra Īstenošanas lēmumu C (2014) 6508, ar ko nodod un groza tirdzniecības atļauju, kas ar Lēmumu C(2014) 2375 (final) izņēmuma apstākļos piešķirta attiecībā uz cilvēkiem paredzētām zālēm retu slimību ārstēšanai “Kolbam – Holskābe”;.

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Laboratoires CTRS tiesāšanās izdevumus;

               3)

               ASK Pharmaceuticals GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 253, 4.8.2014.


title: Lieta C-368/16: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Højesteret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Assens Havn/Navigators Management (UK) Limited Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Jurisdikcija apdrošināšanas jomā — Valsts tiesību akti, kuros, ievērojot noteiktus nosacījumus, ir paredzētas cietušās personas tiesības celt prasību tiesā tieši pret personas, kas atbildīga par negadījumu, apdrošinātāju — Apdrošinātāja un zaudējumu izraisītāja vienošanās par jurisdikcijas noteikšanas klauzulu

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/10

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Højesteret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Assens Havn/Navigators Management (UK) Limited

   (Lieta C-368/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Jurisdikcija apdrošināšanas jomā - Valsts tiesību akti, kuros, ievērojot noteiktus nosacījumus, ir paredzētas cietušās personas tiesības celt prasību tiesā tieši pret personas, kas atbildīga par negadījumu, apdrošinātāju - Apdrošinātāja un zaudējumu izraisītāja vienošanās par jurisdikcijas noteikšanas klauzulu)
   (2017/C 293/13)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Højesteret

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Assens Havn

      Atbildētāja: Navigators Management (UK) Limited

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 13. panta 5. punkts, to lasot saistībā ar šīs regulas 14. panta 2. punkta a) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka cietušajai pusei, kam ir atļauts celt prasību tiesā tieši pret apdrošināšanas sabiedrību, kura nodrošina kaitējumu izraisījušās personas apdrošināšanas segumu, nav saistoša jurisdikcijas noteikšanas klauzula, par ko vienojušies minētais apdrošinātājs un kaitējumu izraisījusī persona.

      (1)  OV C 314, 29.8.2016.


title: Lieta F-123/13: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 30. aprīļa rīkojums – Lecolier /Komisija

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/65

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 30. aprīļa rīkojums – Lecolier/Komisija
   (Lieta F-123/13) (1)

   2014/C 421/98
   Tiesvedības valoda – franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 52, 22.2.2014., 54. lpp.


title: Apvienotās lietas C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P un C-519/06 P: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 6. oktobra spriedums — GlaxoSmithKline Services Unlimited , iepriekšējais nosaukums — Glaxo Wellcome plc (C-501/06 P), Eiropas Kopienu Komisija (C-513/06 P), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (C-515/06 P), Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (C-519/06 P)/Eiropas Kopienu Komisija, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) , Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (Apelācijas — Aizliegtas vienošanās — Zāļu paralēlās tirdzniecības ierobežojums — EKL 81. panta 1. punkts — Mērķis ierobežot konkurenci — Valsts tiesiskais regulējums par cenu — Pamatojuma maiņa — EKL 81. panta 3. punkts — Ieguldījums tehniskās attīstības veicināšanā — Pārbaude — Pierādīšanas pienākums — Pamatojums — Interese celt prasību)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/2

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 6. oktobra spriedums — GlaxoSmithKline Services Unlimited, iepriekšējais nosaukums — Glaxo Wellcome plc (C-501/06 P), Eiropas Kopienu Komisija (C-513/06 P), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (C-515/06 P), Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (C-519/06 P)/Eiropas Kopienu Komisija, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar)

   (apvienotās lietas C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P un C-519/06 P) (1)

   (Apelācijas - Aizliegtas vienošanās - Zāļu paralēlās tirdzniecības ierobežojums - EKL 81. panta 1. punkts - Mērķis ierobežot konkurenci - Valsts tiesiskais regulējums par cenu - Pamatojuma maiņa - EKL 81. panta 3. punkts - Ieguldījums tehniskās attīstības veicināšanā - Pārbaude - Pierādīšanas pienākums - Pamatojums - Interese celt prasību)
   2009/C 282/02
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas:
      GlaxoSmithKline Services Unlimited, iepriekšējais nosaukums — Glaxo Wellcome plc (pārstāvji: I. Foresters [I. Forrester], QC, S. Martiness Lažē [S. Martínez Lage], abogado, A. Komninoss [A. Komninos], dikigoros, A. Šulcs [A. Schulz], Rechtsanwalt), Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: T. Hristoforu [T. Christoforou], F. Kastiljo de la Torre [F. Castillo de la Torre] un E. Žipinī Furnjē [E. Gippini Fournier]), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (pārstāvji: M. Hartmans-Ripels [M. Hartmann-Rüppel] un V. Rēmans [W. Rehmann], Rechtsanwälte), Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (pārstāvji: M. Arauho Boids [M. Araujo Boyd] un H. Buendia Sjerra [J. Buendia Sierra], abogados)

      Pretējās puses procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: T. Hristoforu, F. Kastiljo de la Torre un E. Žipinī Furnjē), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (pārstāvji: M. Hartmans-Ripels un V. Rēmans, Rechtsanwälte), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV (pārstāvis: V. Rēmans, Rechtsanwalt), Spain Pharma SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (pārstāvji: M. Arauho Boids un H. Buendia Sjerra, abogados)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 27. septembra spriedumu lietā T-168/01 GlaxoSmithKline Services/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa daļēji atcēla Komisijas 2001. gada 8. maija Lēmumu C(2001) 1202, galīgā redakcija, par EK līguma 81. panta piemērošanu (Lietas IV/36.957/F3 Glaxo Wellcome, IV/36.997/F3 Aseprofar un Fedifar, IV/37.121/F3 Spain Pharma, IV/37.138/F3 BAI un IV/37.380/F3 EAEPC) — Cenas, ko prasītāja ir noteikusi vairumtirgotājiem, pārdodot zāles ārpus Spānijas veselības dienestu noteikto cenu sistēmas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               GlaxoSmithKline Services Unlimited, iepriekšējais nosaukums — Glaxo Wellcome plc, Eiropas Kopienu Komisijas, European Association of Euro Pharmaceutical Compagnies (EAEPC) un Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) iesniegtās apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks pats sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas ir saistīti ar attiecīgajām tiesvedībām;

               3)

               Polijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 42, 24.2.2007.

      OV C 56, 10.3.2007.


title: Lieta C-439/12: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 26. februāra rīkojums ( Landgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Karin Gawelczyk / Generali Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/21

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 26. februāra rīkojums (Landgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Karin Gawelczyk/Generali Lebensversicherung AG

   (Lieta C-439/12) (1)

   2014/C 184/27
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 389, 15.12.2012.


title: Lieta T-201/11: Prasība, kas celta 2011. gada 4. aprīlī — Si.mobil /Komisija

text:
               28.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 160/24

         Prasība, kas celta 2011. gada 4. aprīlī — Si.mobil/Komisija
   (Lieta T-201/11)
   2011/C 160/39
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Si.mobil telekomunikacijske storitve d.d. (Ļubļana, Slovēnijas Republika) pārstāvji — P. Alexiadis un E. Sependa, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 24. janvāra Lēmumu Nr. C(2011) 355, galīgā redakcija, lietā COMP/39.707 — Si.mobil/Mobitel un

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savā prasībā prasītājs lūdz, piemērojot LESD 263. pantu, atcelt Komisijas 2011. gada 24. janvāra Lēmumu Nr. C(2011) 355, galīgā redakcija, lietā COMP/39.707 — Si.mobil/Mobitel, ar kuru noraidīta sūdzība, ko prasītājs iesniedzis saskaņā ar LESD 102. pantu 2009. gada 14. augustā saistībā ar iespējamo Mobitel ļaunprātīgu rīcību vairākos mobilās telefonijas tirgos vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības līmenī.
   Savas prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats attiecas uz acīmredzamu Komisijas kļūdu kompetences noteikšanas noteikumu, kas paredzēti Padomes Regulā (EK) Nr. 1/2003 (1) un Komisijas Paziņojumā par sadarbību konkurences iestāžu tīklā (OV C 101, 43. lpp.), piemērošanā, jo:

                           —

                           Komisija, pieņemot apstrīdēto lēmumu, nav nodrošinājusi Savienības tiesību efektīvu piemērošanu, tādējādi neievērojot galvenos sabiedriskās kārtības priekšrakstus, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 1/2003, kā arī neievērojot noteikumus, ko tā sev paredzējusi paziņojumā par sadarbību konkurences iestāžu tīklā, un attiecīgo judikatūru;

                           —

                           Komisija nav izpildījusi prasības, kas tai paredzētas Paziņojumā par sadarbību konkurences iestāžu tīklā, tā kā tā neiejaucās, kad “valsts konkurences iestāde neatbilstīgi pagarina lietas izmeklēšanu”, kas tā ir šajā gadījumā, jo Slovēnijas likumā paredzētais divu gadu termiņš bija beidzies, kad valsts konkurences iestāde vēl pat nebija iesniegusi paziņojumu par iebildumiem. Turklāt Komisija nav ņēmusi vērā pierādījumus, no kuriem nepārprotami izriet, ka tā ir “vispiemērotākā” iestāde šādu strīdu izskatīšanai. Šādos apstākļos ir gandrīz neiespējami, ka Slovēnijas konkurences iestāde būtu “spējīga izbeigt pārkāpumu” saprātīgā un īsā laikā. Turpretī šajā gadījumā ir skaidrs, ka “Kopienu noteikumus [vislabāk var] piemērot Komisija”.

               2)

               Otrais pamats attiecas uz acīmredzamu Komisijas kļūdu piemērojot līdzsavarošanas noteikumu, kas paredzēts Automec judikatūrā (2), jo:

                           —

                           prasītājs apgalvo, ka rīcības brīvība, kas spriedumā lietā Automec ir noteikta Komisijai saistībā ar to, vai atzīt savu kompetenci, nav absolūta. Šajā ziņā prasītājs ir iesniedzis nopietnu pierādījumu kopumu, kas pierāda, ka saistībā ar Komisijas kompetences īstenošanu attiecībā uz Si.mobil prasībām pastāv “Kopienu interese”, ko Komisija nepamati nav ņēmusi vērā. Turklāt Komisija nav ievērojusi pati savus norādījumus par Komisijas prioritātēm izpildes jomā, piemērojot EK līguma 82. pantu dominējošu uzņēmumu ļaunprātīgai, izslēdzošai rīcībai (OV 2009 C 45, 7. lpp.), tiktāl, ciktāl saskaņā ar šo dokumentu abi konkurences noteikumu pārkāpumu veidi (nepietiekama konkurentu cenu starpība un plēsonīgas cenas), kuros apsūdzēts prasītājs, ir Komisijas izpildes prioritāte, kā arī ņemot vērā pastāvošo interesi noskaidrot, kādā veidā Komisija piemēro šīs doktrīnas, it īpaši, mobilās telefonijas jomā, kurā pagaidām vēl nav izveidojusies pastāvīgā judikatūra.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003 L 1, 1. lpp.)

      (2)  Pirmās instances tiesas 1992. gada 18. septembra spriedums lietā T-24/90 Automec/Komisija (Recueil, II-2223. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2005. gada 10. janvārī lietā T-357/03 Bruno Gollnisch u.c. pret Eiropas Parlamentu (Eiropas Parlamenta Biroja lēmums — Prasība par atcelšanu — Nepieņemamība)

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/21

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2005. gada 10. janvārī
   lietā T-357/03 Bruno Gollnisch u.c. pret Eiropas Parlamentu (1)

   (Eiropas Parlamenta Biroja lēmums - Prasība par atcelšanu - Nepieņemamība)
   (2005/C 115/40)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā T-357/03 Bruno Golnišs [Bruno Gollnisch], ar dzīvesvietu Limonestā [Limonest] (Francija), Marija-Fransa Stirbuā [Marie-France Stirbois], ar dzīvesvietu Vijnovā-Lubē [Villeneuve-Loubet] (Francija), Karls Langs [Carl Lang], ar dzīvesvietu Buloņā-Bijankūrā [Boulogne-Billancourt] (Francija), Žans-Klods Martiness [Jean-Claude Martinez], ar dzīvesvietu Monpeljē (Francija), Filips Klajē [Philip Claeys], ar dzīvesvietu Overeisā [Overijse] (Beļģija) un Koens Dilens [Koen Dillen], ar dzīvesvietu Antverpenē (Beļģija), ko pārstāv V. de Senžusts [W. De Saint Just], avocat, pret Eiropas Parlamentu, ko pārstāv H. Kriks [H. Krück] un N. Lorencs [N. Lorenz], kas norādīja adresi Luksemburgā, par prasību atcelt Eiropas Parlamenta Biroja 2003. gada 2. jūlija lēmumu par izmaiņām tiesiskajā regulējumā par Eiropas Savienības vispārējā budžeta 3701. posteņa kredītu izmantošanu Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Pirungs [J. Pirrung], tiesneši A. V. H. Meijs [A.W. H. Meij] un I. Pelikānova [I. Pelikánová], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 10. janvārī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Parlamenta juridiskā dienesta atzinums, ko prasītāji iesniedza kā prasības pieteikuma 5. pielikumu, tiek izslēgts no lietas materiāliem;

               2)

               prasība tiek noraidīta kā nepieņemama;

               3)

               prasītāji sedz paši savus, kā arī atlīdzina (Eiropas) Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 7, 10.01.2004.


title: Lieta C-141/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 25. martā iesniedza Tribunal administratif de Rennes (Francija) – Doux SA, Maître Sophie Gautier, administratore sabiedrības Doux SA maksātnespējas procesā, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, Me Valliot, administrators sabiedrības Doux SA maksātnespējas procesā/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               8.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 25. martā iesniedza Tribunal administratif de Rennes (Francija) – Doux SA, Maître Sophie Gautier, administratore sabiedrības Doux SA maksātnespējas procesā, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, Me Valliot, administrators sabiedrības Doux SA maksātnespējas procesā/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

   (Lieta C-141/15)
   (2015/C 190/04)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal administratif de Rennes

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Doux SA, Maître Sophie Gautier, administratore sabiedrības Doux SA maksātnespējas procesā, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, Me Valliot, administrators sabiedrības Doux SA maksātnespējas procesā

      Atbildētājs: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (EK) Nr. 543/2008 (1) 15. pantā un tās VI un VII pielikumā noteiktā ūdens satura robežvērtība ir “pienācīgi labas tirdzniecības kvalitātes” prasība Komisijas Regulas (EK) Nr. 612/2009 (2) 28. panta 1. punkta un 2006. gada 7. septembra sprieduma Nowaco Germany GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas izpratnē?

               2)

               Vai saldētu mājputnu gaļu, kurā ūdens satura robežvērtība pārsniedz Regulas (EK) Nr. 543/2008 15. pantā un tās VI un VII pielikumos minēto un kurai pievienots kompetentas iestādes sagatavots veselības sertifikāts, var tirgot Savienībā parastos apstākļos Regulas (EK) Nr. 612/2009 28. panta izpratnē un, ja var, tad kādos apstākļos?

               3)

               Vai ar Savienības tiesībām un, konkrēti, ar tiesiskās noteiktības principu, ir vai nav saderīgi tas, ka ūdens satura daudzuma norma nemainīgi tiek saglabāta 5,1 % apmērā atbilstoši 2008. gada 16. jūnija Regulas VI pielikumam un netiek grozīta vairākus gadu desmitus, neskatoties uz apgalvotajām izmaiņām [mājputnu] audzēšanas praksē un dažādos zinātniskos pētījumos par šīs robežvērtības aktualitātes zudumu pausto kritiku?

               4)

               Vai Regulas (EK) Nr. 543/2008 VI un VII pielikums ir pietiekami precīzi saistībā ar regulas 15. pantā paredzēto pārbaužu veikšanu, vai arī Francijai ir jādefinē “praktiski pasākumi pārbaudēm”, lai tādējādi varētu atsaukties uz produktu eksporta fāzē veiktajām pārbaudēm?

               5)

               Vai prasību par kontrolanalīzi, ko saskaņā ar apvienotajiem Regulas Nr. 543/2008 16. panta 2. un 5. punkta noteikumiem piemēro rezultātiem, kas gūti pārbaudēs kautuvēs, var attiecināt arī uz pārbaudēm, kas veiktas eksportēto produktu tirdzniecības stadijā pušu klātbūtnē saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu?

      (1)  2008. gada 16. jūnija Regula (EK) Nr. 543/2008 par kārtību, kādā piemērojama Padomes Regula (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz mājputnu gaļas tirdzniecības standartiem (OV L 157, 46. lpp.)

      (2)  Komisijas 2009. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 612/2009, ar kuru nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem (OV L 186, 1. lpp.)


title: Lieta C-604/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-121/14 Pelita Agung Agrindustri/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/33

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-121/14 Pelita Agung Agrindustri/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-604/16 P)
   (2017/C 030/37)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – H. Marcos Fraile, pārstāve, N. Tuominen, avocat)

      Pārējie lietas dalībnieki: PT Pelita Agung Agrindustri, Eiropas Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-121/14 PT Pelita Agung Agrindustri/Eiropas Savienības Padome, kas Padomei tika paziņots 2016. gada 16. septembrī;

               —

               noraidīt pirmajā instancē celto prasību par apstrīdētās regulas atcelšanu un

               —

               piespriest prasītājai atlīdzināt Padomei gan pirmajā, gan apelācijas instancē attiecīgi radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pakārtoti,

               —

               nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai izskatīšanai no jauna;

               —

               lēmumu par tiesāšanās izdevumiem, kas radušies gan pirmajā, gan apelācijas instancē, atlikt.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

                  Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot piemērojusi kļūdainu juridisko kritēriju, vērtēdama, vai Padomei bija pierādījumi, kas ļautu nolemt, ka attiecīgo Indonēzijas eksportētāju uzskaitē norādītās izejvielu iekšzemes cenas ir pietiekami izkropļotas, lai tās varētu neņemt vērā un izmantotu pamatregulas (1) 2. panta 5. punkta otrajā daļā paredzēto metodi. Šādi rīkodamās, Vispārējā tiesa esot iestādei uzlikusi pārlieku smagu pierādīšanas pienākumu.

               2.

                  Otrkārt, neesot pienācīgi norādīts pamatojums Vispārējās tiesas secinājumam, ka iestāžu sniegtie pierādījumi nav pietiekami, lai pierādītu, ka DEN sistēmas dēļ galveno izejvielu cenas Indonēzijā ir ievērojami izkropļotas.

               3.

                  Treškārt, pārsūdzētā sprieduma rezolutīvā daļa, kurā antidempinga maksājumi ir atcelti, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, nav samērīga ar vienīgo Vispārējās tiesas atzīto atcelšanas pamatu un prettiesiskuma atzīšanu apvelta ar nepienācīgām tiesiskām sekām.

               4.

               Padome pierādīšot, ka pārsūdzētajā spriedumā ir vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, kas ietekmē tā spēkā esamību. Padome piebilst, ka prasītājas otrajā pamatā norādītie fakti ir pietiekami pierādīti, lai Tiesa varētu izspriest par šo pamatu un noraidīt prasību.

               5.

               Tāpēc Padome godbijīgi lūdz atcelt pārsūdzēto spriedumu un noraidīt prasītājas pirmajā instancē celto prasību par apstrīdētās regulas atcelšanu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 51. lpp.) (“pamatregula”).


title: Lieta C-299/04: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 14. jūlijā

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/18

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 14. jūlijā
   (Lieta C-299/04)
   (2004/C 217/34)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 14. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēlusi Eiropas Kopienas Komisija, kuru pārstāv Theofanis Christoforou, juriskonsults, un Karolina Mojzesowicz, Komisijas Juridiskā dienesta locekle.
   Eiropas Kopienas Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               Atzīt, ka nepieņemot vai, jebkurā gadījumā, paredzētajā laika periodā nepaziņojot Komisijai par dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem, kas nepieciešami, lai izpildītu prasības, kas paredzētas Komisijas 2002. gada 16. septembra Direktīvā Nr. 2002/77/EK (1) par konkurenci elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu tirgū, Grieķijas valsts nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas pārņemšanai valsts tiesībās notecēja 2003. gada 14. jūlijā.

      (1)  OV L 249, 17.9.2002, 21. lpp.


title: Lieta C-663/11: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 30. maija spriedums ( Curtea de Apel Oradea (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Scandic Distilleries SA / Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 92/12/EEK — Akcīzes nodoklis — Preces, kuras laistas apgrozībā dalībvalstī, kurā samaksāts akcīzes nodoklis — Tās pašas preces, kas transportētas uz citu dalībvalsti, kurā arī samaksāts akcīzes nodoklis — Pieprasījums atmaksāt pirmajā dalībvalstī samaksātu akcīzes nodokli — Atteikums pieprasījuma neiesniegšanas pirms preču nosūtīšanas dēļ — Saderība ar Savienības tiesībām)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/19

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 30. maija spriedums (Curtea de Apel Oradea (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Scandic Distilleries SA/Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

   (Lieta C-663/11) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 92/12/EEK - Akcīzes nodoklis - Preces, kuras laistas apgrozībā dalībvalstī, kurā samaksāts akcīzes nodoklis - Tās pašas preces, kas transportētas uz citu dalībvalsti, kurā arī samaksāts akcīzes nodoklis - Pieprasījums atmaksāt pirmajā dalībvalstī samaksātu akcīzes nodokli - Atteikums pieprasījuma neiesniegšanas pirms preču nosūtīšanas dēļ - Saderība ar Savienības tiesībām)
   2013/C 225/32
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Oradea

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Scandic Distilleries SA

      Atbildētāja: Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Curtea de Apel Oradea — Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību (OV L 76, 1. lpp.) 7. panta un 22. panta 2. punkta a) apakšpunkta interpretācija — Valsts iestāžu atteikums atmaksāt akcīzes nodokli, kurš iekasēts par precēm, kuras citā dalībvalstī ir domātas patēriņam — Sūtītāja pienākuma pirms preču nosūtīšanas iesniegt atmaksāšanas pieprasījumu tā dalībvalsts kompetentajām iestādēm neievērošana — Valsts tiesiskais regulējums, kurā prasīts iesniegt vairākus dokumentus, kuri var tikt iesniegti tikai pēc preču piegādes — Par vispārīgo piecu gadu termiņu, kas ir piemērojams visiem atmaksāšanas pieprasījumiem, ierobežojošāki pareizības kritēriji — Tirgotāja tiesību saņemt atmaksu zaudēšana — Saderība ar nodokļu neitralitātes, līdzvērtības un efektivitātes principiem

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1992. gada 14. decembra Direktīvu 92/108/EEK, 22. panta 1.–3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja akcīzes preces, kuras laistas apgrozībā dalībvalstī, kurā ir samaksāts akcīzes nodoklis, ir tikušas transportētas uz citu dalībvalsti, kurā šīm precēm tiek piemērots akcīzes nodoklis un kurā šis nodoklis arī ir ticis samaksāts, sākumpunkta dalībvalstī samaksātā akcīzes nodokļa atmaksāšanas pieprasījums nevar tikt noraidīts, pamatojoties tikai uz to, ka šis pieprasījums nav ticis iesniegts līdz šo preču nosūtīšanas brīdim, bet šis pieprasījums ir jāizvērtē, pamatojoties uz šī panta 3. punktu. Savukārt, ja akcīzes nodoklis nav ticis samaksāts galamērķa dalībvalstī, šāds pieprasījums var tikt atteikts, pamatojoties uz minētā panta 1. un 2. punktu.

      (1)  OV C 89, 24.3.2012.


title: Lieta C-354/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Arbeitsgericht Verden (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ute Kleinsteuber/Mars GmbH Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 2000/78/EK — 1., 2. un 6. pants — Vienlīdzīga attieksme — Jebkāda veida diskriminācijas dzimuma dēļ aizliegums — Vecuma arodpensija — Direktīva 97/81/EK — Pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu — 4. panta 1. un 2. punkts — Tiesību uz pensiju aprēķināšanas noteikumi — Dalībvalsts tiesiskais regulējums — Atšķirīga attieksme pret nepilna darba laika darba ņēmējiem

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/9

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Arbeitsgericht Verden (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ute Kleinsteuber/Mars GmbH

   (Lieta C-354/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 2000/78/EK - 1., 2. un 6. pants - Vienlīdzīga attieksme - Jebkāda veida diskriminācijas dzimuma dēļ aizliegums - Vecuma arodpensija - Direktīva 97/81/EK - Pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu - 4. panta 1. un 2. punkts - Tiesību uz pensiju aprēķināšanas noteikumi - Dalībvalsts tiesiskais regulējums - Atšķirīga attieksme pret nepilna darba laika darba ņēmējiem)
   (2017/C 293/12)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Arbeitsgericht Verden

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ute Kleinsteuber

      Atbildētāja: Mars GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               4. klauzulas 1. un 2. punkts 1997. gada 6. jūnijā noslēgtajā Pamatnolīgumā par nepilna darba laika darbu, kas iekļauts pielikumā Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvai 97/81/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu, ar grozījumiem, un 4. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvā 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts valsts tiesiskais regulējums, kurā, nosakot vecuma arodpensijas apmēru, tiek nošķirti darba ienākumi, kas nesasniedz likumiskās pensiju apdrošināšanas maksimālo iemaksu aprēķina slieksni, un darba ienākumi, kas pārsniedz maksimālo iemaksu aprēķina slieksni, un, to darot, ienākumi no nepilna darba laika darba netiek vērtēti tādējādi, ka vispirms tiek aprēķināti par pilna darba laika darbu maksājamie ienākumi, no tiem tiek aprēķināta ienākumu daļa, kas nesasniedz un kas pārsniedz maksimālo iemaksu aprēķina slieksni, un tad šī attiecība tiek pārnesta uz samazinātajiem ienākumiem no nepilna darba laika darba;

               2)

               Pamatnolīguma 4. klauzulas 1. un 2. punkts, kā arī Direktīvas 2006/54 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā, nosakot vecuma arodpensijas apmēru darbiniekam, kurš darba laikposmus ir strādājis gan pilnu, gan nepilnu darba laiku, tiek noteikta vienota nodarbinātības pakāpe visam darba attiecību periodam, ja vien ar šo aprēķina metodi netiek pārkāpts prorata temporis noteikums. Iesniedzējtiesai ir jānovērtē, vai tas tā ir;

               3)

               Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 1. un 2. pants, kā arī 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts noteikt vecuma arodpensiju tādā apjomā, kas atbilst attiecībai starp uzņēmumā nostrādāto laiku un laiku no darba uzsākšanas uzņēmumā līdz pensijas vecuma sasniegšanai likumiskās pensiju apdrošināšanas sistēmā, ierobežojot maksimālo vērā ņemamo darba stāžu uzņēmumā.

      (1)  OV C 350, 26.9.2016.


title: Lieta T-295/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. decembra spriedums — Vitro Corporativo /ITSB — VKR Holding ( Vitro ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes Vitro reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme VITRAL — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/32

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. decembra spriedums — Vitro Corporativo/ITSB — VKR Holding (“Vitro”)
   (Lieta T-295/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Vitro’ reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “VITRAL’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2009/C 32/59)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vitro Corporativo, SA de CV, Garza García, Nuevo Léon (Meksika) (pārstāvis — J. Botella Reyna, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Laporta Insa)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: VKR Holding A/S, Søborg (Dānija)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 31. maija lēmumu lietā R 1640/2006-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp VKR Holding A/S un Vitro Corporativo, SA de CV

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Vitro Corporativo, SA de CV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 235, 6.10.2007.


title: Lieta T-298/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 22. maija rīkojums – Erbslöh Aluminium/Komisija Valsts atbalsts — Pasākumi, ko Vācija īstenojusi par labu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un energoietilpīgiem lietotājiem — Lēmums par LESD 108. panta 2. punktā paredzētās procedūras uzsākšanu — Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/25

         Vispārējās tiesas 2015. gada 22. maija rīkojums – Erbslöh Aluminium/Komisija
   (Lieta T-298/14) (1)

   (Valsts atbalsts - Pasākumi, ko Vācija īstenojusi par labu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un energoietilpīgiem lietotājiem - Lēmums par LESD 108. panta 2. punktā paredzētās procedūras uzsākšanu - Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 245/30)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Erbslöh Aluminium GmbH (Velbert, Vācija) (pārstāvji – T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme un T. Wielsch, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un R. Sauer, pārstāvji, kam palīdz A. Luke un C. Maurer, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 18. decembra Lēmumu C (2013) 4424 final uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru par pasākumiem, ko Vācijas Federatīvā Republika īstenojusi par labu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un energoietilpīgiem lietotājiem [Valsts atbalsts SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               par EBTA Uzraudzības iestādes iesniegto pieteikumu par iestāšanos lietā nav jālemj;

               3)

               Erbslöh Aluminium GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus saistībā ar pagaidu noregulējuma procedūru;

               4)

               EBTA Uzraudzības iestāde sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Lieta C-507/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 21. augustā iesniedza Conseil d'État (Francija) – Google Inc./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 21. augustā iesniedza Conseil d'État (Francija) – Google Inc./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

   (Lieta C-507/17)
   (2017/C 347/30)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Google Inc.

      Atbildētāja: Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

      Pārējās lietas dalībnieces: Wikimedia Foundation Inc., Fondation pour la liberté de la presse, Microsoft Corp., Reporters Committee for Freedom of the Press u.c., Article 19 u.c., Internet Freedom Foundation u.c., Défenseur des droits

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai “tiesības uz atindeksāciju”, kas ir atzītas Eiropas Savienības Tiesas 2014. gada 13. maija spriedumā (1) pamatojoties 1995. gada 24. oktobra direktīvas (2) 12. panta b) punkta un 14. panta a) punkta normām, ir jāinterpretē tādējādi, ka meklētājprogrammas operatoram, apmierinot lūgumu par atindeksāciju, ir pienākums veikt šo atindeksāciju visos savas meklētājprogrammas domēnu nosaukumu paplašinājumos, tādējādi lai strīdīgās saites vairs neparādītos, neatkarīgi no vietnes, no kuras ir izdarīts meklējums, ievadot prasītāja vārdu, tostarp ārpus 1995. gada 24. oktobra direktīvas teritoriālās piemērošanas jomas?

               2)

               Noliedzošas atbildes uz šo pirmo jautājumu gadījumā, vai “tiesības uz atindeksāciju”, kas ir atzītas iepriekš minētajā Eiropas Savienības Tiesas spriedumā, ir jāinterpretē tādējādi, ka meklētājprogrammas operatoram, apmierinot lūgumu par atindeksāciju, ir vienīgi pienākums izdzēst strīdīgās saites no meklējuma rezultātiem, kuri tiek parādīti pēc meklējuma, ievadot prasītāja vārdu meklētājprogrammā ar domēna nosaukuma paplašinājumu, kas atbilst valstij, no kuras tiek pieņemts, ka meklēšana tiek veikta, vai, plašāk, ievadot prasītāja vārdu meklētājprogrammā ar domēna nosaukumu paplašinājumiem, kas atbilst šīs meklētājprogrammas visu Eiropas Savienības dalībvalstu paplašinājumiem?

               3)

               Turklāt, vai papildus 2) [jautājumā] minētajam pienākumam “tiesības uz atindeksāciju”, kas ir atzītas iepriekš minētajā Eiropas Savienības Tiesas spriedumā, ir jāinterpretē tādējādi, ka meklētājprogrammas operatoram, apmierinot lūgumu par atindeksāciju, ir pienākums, izmantojot “ģeobloķēšanas” tehniku no IP adreses, par kuru tiek pieņemts, ka tā atrodas “tiesību uz atindeksāciju” saņēmēja dzīvesvietas valstī, izdzēst strīdīgos rezultātus, kas parādās pēc meklējuma, kas veikts, izmantojot savu vārdu, vai pat, plašāk, no IP adreses, par kuru tiek pieņemts, ka tā atrodas dalībvalstī, kam ir piemērojama 1995. gada 24. oktobra Direktīva, neatkarīgi no interneta lietotāja, kas veic meklēšanu, izmantotā domēna nosaukuma paplašinājuma?

      (1)  Spriedums, 2014. gada 13. maijs, Google Spain un Google, C-131/12, EU:C:2014:317.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L, 281, 31. lpp.).


title: Lieta C-493/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. septembrī iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Agenzia delle Entrate/Marco Identi

text:
               7.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 406/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. septembrī iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Agenzia delle Entrate/Marco Identi

   (Lieta C-493/15)
   (2015/C 406/20)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Agenzia delle Entrate

      Atbildētājs: Marco Identi

      Prejudiciālais jautājums

   Vai LES 4. panta 3. punkts un Sestās direktīvas 77/388 (1) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 2. un 22. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj pievienotās vērtības nodokļa jomā piemērot tādu valsts tiesību normu, kurā ir paredzēta parādu, kas ir radušies par PVN, dzēšana subjektiem, kas ir pielaisti parādu atlaišanas procesam, kas ir reglamentēts Karaļa Dekrēta Nr. 267/1942 142. un 143. pantā?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).


title: Lieta C-315/13: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 3. decembra spriedums ( Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Edgard Jan De Clercq  u.c. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — LESD 56. un 57. pants — Direktīva 96/71/EK — 3. panta 1. un 10. punkts — Direktīva 2006/123/EK — 19. pants — Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru personai, kura nodarbina norīkotus darba ņēmējus vai norīkotus praktikantus, ir jāpaziņo par tām personām, kuras nevar uzrādīt saņemšanas apstiprinājumu saistībā ar deklarāciju, kas bija jāsniedz uzņemošajā dalībvalstī darba devējam, kurš ir reģistrēts citā dalībvalstī — Kriminālsods

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/10

         Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 3. decembra spriedums (Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Edgard Jan De Clercq u.c.
   (Lieta C-315/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - LESD 56. un 57. pants - Direktīva 96/71/EK - 3. panta 1. un 10. punkts - Direktīva 2006/123/EK - 19. pants - Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru personai, kura nodarbina norīkotus darba ņēmējus vai norīkotus praktikantus, ir jāpaziņo par tām personām, kuras nevar uzrādīt saņemšanas apstiprinājumu saistībā ar deklarāciju, kas bija jāsniedz uzņemošajā dalībvalstī darba devējam, kurš ir reģistrēts citā dalībvalstī - Kriminālsods)
   (2015/C 046/12)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen

      Lietas dalībnieki pamata kriminālprocesā

      Edgard Jan De Clercq, Emiel Amede Rosa De Clercq, Nancy Genevieve Wilhelmina Rottiers, Ermelinda Jozef Martha Tampère, Thermotec NV

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 56. un 57. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, saskaņā ar kuru tādu pakalpojumu saņēmējam, kurus veic citā dalībvalstī reģistrēta pakalpojumu sniedzēja norīkoti darba ņēmēji, pirms šo darba ņēmēju nodarbināšanas kompetentajām iestādēm ir jādeklarē šo personu identifikācijas dati, ja tās nevar uzrādīt pierādījumu par deklarēšanu, kas viņu darba devējam bija jāveic šīs uzņemošās dalībvalsts kompetentajām iestādēm pirms minēto pakalpojumu sniegšanas uzsākšanas, jo šāds tiesiskais regulējums var būt attaisnots ar primāro vispārējo interešu aizsardzību, piemēram, ar darba ņēmēju aizsardzību vai cīņu pret krāpšanu sociālā nodrošinājuma jomā, – ar nosacījumu, ka tiek pierādīts, ka tas ir piemērots, lai nodrošinātu izvirzītā mērķa vai mērķu īstenošanu, un ja tas nepārsniedz šā mērķa sasniegšanai vajadzīgo, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 252, 31.8.2013.


title: Lieta T-332/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra rīkojums – Christodoulou un Stavrinou /Komisija un ECB Prasība atcelt tiesību aktu — Programma Kipras stabilitātes atbalstam — Eurogrupas paziņojums par Kipras banku nozares restrukturizāciju — Kļūdaina atbildētājas norādīšana prasības pieteikumā — Nepieņemamība

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/25

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra rīkojums – Christodoulou un Stavrinou/Komisija un ECB
   (Lieta T-332/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Programma Kipras stabilitātes atbalstam - Eurogrupas paziņojums par Kipras banku nozares restrukturizāciju - Kļūdaina atbildētājas norādīšana prasības pieteikumā - Nepieņemamība)
   (2014/C 448/33)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Chrysanthi Christodoulou (Paphos, Kipra) un Maria Stavrinou (Larnaka, Kipra) (pārstāvji – E. Efstathiou, K. Efstathiou un K. Liasidou, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Smulders, J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis) un Eiropas Centrālā Banka (ECB) (pārstāvji – A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan un F. Athanasiou, kam palīdz W. Bussian, W. Devroe un D. Arts, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eurogrupas 2013. gada 25. marta paziņojumu tostarp par Kipras banku sektora restrukturizāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Chrysanthi Christodoulou un Maria Stavrinou sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 31.8.2013.


title: Lieta C-246/15 P: Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 14. jūlija rīkojums – Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG/Eiropas Komisija, Land Hessen Apelācijas sūdzība — Tiesas Reglamenta 181. pants — Valsts atbalsts — Valsts pasākumi attiecībā uz kokzāģētavas būvniecību Hesenes federālajā zemē (Vācija) — Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība — Formālas izmeklēšanas procedūras neuzsākšana — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/11

         Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 14. jūlija rīkojums – Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG/Eiropas Komisija, Land Hessen

   (Lieta C-246/15 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Tiesas Reglamenta 181. pants - Valsts atbalsts - Valsts pasākumi attiecībā uz kokzāģētavas būvniecību Hesenes federālajā zemē (Vācija) - Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība - Formālas izmeklēšanas procedūras neuzsākšana - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2016/C 343/15)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG (pārstāvji – J. Heithecker un J. Ylinen, Rechtsanwälte)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Erlbacher un C. Urraca Caviedes) un Land Hessen (pārstāvji – U. Soltész un A. Richter, Rechtsanwälte)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 236, 20.7.2015.