title: Lieta C-495/11 P: Tiesas 2012. gada 13. septembra rīkojums — Total SA, Elf Aquitaine SA /Eiropas Komisija (Apelācijas sūdzība — Regula (EK) Nr. 1/2003 — Konkurence — Aizliegta vienošanās — Kompetenču sadales un samērīguma principu pārkāpums — Acīmredzami nepareiza interpretācija — Tiesību uz aizstāvību, taisnīguma principa un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principu pārkāpums — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/2

         Tiesas 2012. gada 13. septembra rīkojums — Total SA, Elf Aquitaine SA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-495/11 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Regula (EK) Nr. 1/2003 - Konkurence - Aizliegta vienošanās - Kompetenču sadales un samērīguma principu pārkāpums - Acīmredzami nepareiza interpretācija - Tiesību uz aizstāvību, taisnīguma principa un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principu pārkāpums - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2013/C 101/03
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Total SA, Elf Aquitaine SA (pārstāvji — E. Morgan de Rivery un A. Noël-Baron, avocats)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Gencarelli, P. Van Nuffel un V. Bottka)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (sestā palāta paplašinātā sastāvā) 2011. gada 14. jūlija spriedumu lietā T-190/06 Total un Elf Aquitaine/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa ir noraidījusi prasību daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 3. maija Lēmumu C(2006) 1766, galīgā redakcija, attiecībā uz EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/F/38.620 — ūdeņraža peroksīds un perborāts) — Konkurence — Aizliegta vienošanās — Kompetenču piešķiršanas principa un samērīguma principa pārkāpums– Acīmredzami nepareiza interpretācija — Tiesību uz aizstāvību, taisnīguma principa un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principa pārkāpums — Pienākums norādīt pamatojumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Total SA un Elf Aquitaine SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 355, 3.12.2011.


title: Lieta C-498/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2011. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-113/07 Toshiba Corp. /Eiropas Komisija 2011. gada 27. septembrī iesniedza Toshiba Corp.

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/18

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2011. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-113/07 Toshiba Corp./Eiropas Komisija 2011. gada 27. septembrī iesniedza Toshiba Corp.

   (Lieta C-498/11 P)
   2011/C 347/28
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Toshiba Corp. (pārstāvji — J. F. MacLennan, Solicitor, A. Schulz, Rechtsanwalt, A. Dawes, Solicitor, S. Sakellariou, Δικηγόρος)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu tiktāl, ciktāl ar to ir noraidīts Toshiba prasījums atcelt lēmuma 1. punktu un atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               pakārtoti, nosūtīt lietu Vispārējai tiesai, lai tiktu izspriests pēc būtības saskaņā ar Tiesas spriedumu; un katrā ziņā

               —

               piespriest, lai Toshiba tiktu atlīdzināti tiesāšanās izdevumi, ieskaitot tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, noraidot tās prasījumu atcelt lēmuma 1. punktu:

               a)

               tā kļūdījās tiesību piemērošanā, secinot, ka ABB iesniegtās liecinieku liecības varēja pierādīt vispārējā nolīguma pastāvēšanu;

               b)

               tā kļūdījās tiesību piemērošanā, secinot, ka par vispārējā nolīguma pastāvēšanu bija gan apstiprinošie pierādījumi, gan netieši pierādījumi;

               c)

               tā kļūdījās tiesību piemērošanā, konstatējot, ka Toshiba piedalījās vienotā un turpinātā pārkāpumā; un

               d)

               tā kļūdījās tiesību piemērošanā, konstatējot, ka Toshiba tiesības uz aizstāvību nebija pārkāptas ar to, ka netika paziņotas vairākas attaisnojošas liecinieku liecības.


title: Lieta T-699/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 17. oktobra rīkojumu lietā F-145/12 Marcuccio /Komisija 2013. gada 30. decembrī iesniedza Luigi Marcuccio

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/45

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 17. oktobra rīkojumu lietā F-145/12 Marcuccio/Komisija 2013. gada 30. decembrī iesniedza Luigi Marcuccio

   (Lieta T-699/13 P)
   2014/C 52/86
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem atcelt pārsūdzēto rīkojumu;

               —

               nodot attiecīgo lietu atpakaļ Civildienesta tiesai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-698/13 Marcuccio/Komisija jau izvirzītie.


title: Lieta C-83/14: Tiesas (virspalāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – CHEZ Razpredelenie Bulgaria AD/Komisia za zashtita ot diskriminatsia Direktīva 2000/43/EK — Vienlīdzīgas attieksmes pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības princips — Pilsētu teritorijas, kurās pārsvarā dzīvo romu tautības pārstāvji — Elektroenerģijas skaitītāju uzstādīšana uz gaisvadu elektrolīniju stabiem sešu līdz septiņu metru augstumā — Jēdzieni “tieša diskriminācija” un “netieša diskriminācija” — Pierādīšanas pienākums — Iespējamais attaisnojums — Manipulāciju ar elektroenerģijas skaitītājiem un nelikumīgu pieslēgumu novēršana — Samērīgums — Pasākuma vispārējais raksturs — Šī pasākuma aizskarošā un stigmatizējošā ietekme — Direktīvas 2006/32/EK un 2009/72/EK — Galapatērētāja iespējas pārbaudīt savu elektroenerģijas patēriņu neesamība

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/8

         Tiesas (virspalāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – CHEZ Razpredelenie Bulgaria AD/Komisia za zashtita ot diskriminatsia

   (Lieta C-83/14) (1)

   (Direktīva 2000/43/EK - Vienlīdzīgas attieksmes pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības princips - Pilsētu teritorijas, kurās pārsvarā dzīvo romu tautības pārstāvji - Elektroenerģijas skaitītāju uzstādīšana uz gaisvadu elektrolīniju stabiem sešu līdz septiņu metru augstumā - Jēdzieni “tieša diskriminācija” un “netieša diskriminācija” - Pierādīšanas pienākums - Iespējamais attaisnojums - Manipulāciju ar elektroenerģijas skaitītājiem un nelikumīgu pieslēgumu novēršana - Samērīgums - Pasākuma vispārējais raksturs - Šī pasākuma aizskarošā un stigmatizējošā ietekme - Direktīvas 2006/32/EK un 2009/72/EK - Galapatērētāja iespējas pārbaudīt savu elektroenerģijas patēriņu neesamība)
   (2015/C 311/09)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen sad Sofia-grad

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: CHEZ Razpredelenie Bulgaria AD

      Atbildētāja: Komisia za zashtita ot diskriminatsia

      Piedaloties: Anelia Nikolova, Darzhavna Komisia za energiyno i vodno regulirane

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Jēdziens “diskriminācija etniskās piederības dēļ” Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības, un, it īpaši, tās 1. panta un 2. panta 1. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos kā pamatlietā, kad pilsētas rajonā, kurā pārsvarā dzīvo romu tautības pārstāvji, visi elektroenerģijas skaitītāji tiek izvietoti gaisvadu elektrolīniju stabos 6 līdz 7 metru augstumā, kamēr citos rajonos šie skaitītāji tiek izvietoti augstumā, kas nepārsniedz divus metrus, minētais jēdziens ir piemērojams neatkarīgi no tā, vai minētais kolektīvais pasākums skar personas, kurām ir noteikta etniskā piederība, vai personas, kuras, lai arī tām nav minētās etniskās piederības, tomēr kopā ar pirmajām minētajām personām cieš no nelabvēlīgākas attieksmes vai tiek nostādītas īpaši nelabvēlīgā situācijā, kas izriet no šī pasākuma;

               2)

               Direktīva 2000/43, it īpaši tās 2. panta 1. punkts un 2. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkts, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj tādu valsts tiesību noteikumu, kurā ir paredzēts, ka, lai varētu tikt konstatēta tiešas vai netiešas diskriminācijas rases vai etniskās piederības dēļ pastāvēšana jomās, uz kurām attiecas šīs direktīvas 3. panta 1. punkts, nelabvēlīgākajai attieksmei vai īpaši nelabvēlīgajai situācijai, uz kurām ir izdarīta atsauce attiecīgi iepriekš minētajos a) un b) apakšpunktā, ir jāietver tiesību vai leģitīmo interešu apdraudējums;

               3)

               Direktīvas 2000/43 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds pasākums kā šīs rezolutīvās daļas 1) punktā aprakstītais ir tieša diskriminācija šī noteikuma izpratnē, ja izrādās, ka minētais pasākums ir ticis ieviests un/vai paturēts spēkā ar to etnisko piederību saistītu iemeslu dēļ, kas ir kopēja lielākajai daļai attiecīgā rajona iedzīvotāju. Tas, ņemot vērā visus atbilstošos lietas apstākļus, kā arī minētās direktīvas 8. panta 1. punktā paredzētos noteikumus par pierādīšanas pienākuma pāreju, ir jāizvērtē iesniedzējtiesai;

               4)

               Direktīvas 2000/43 2. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                           —

                           šis noteikums nepieļauj tādu valsts tiesību noteikumu, kurā ir paredzēts, ka, lai varētu tikt konstatēta netieša diskriminācija rases vai etniskās piederības dēļ, īpaši nelabvēlīgās situācijas pamatā ir jābūt bijušiem ar rasi vai etnisko piederību saistītiem iemesliem;

                           —

                           jēdziens “acīmredzami neitrāls” noteikums, kritērijs vai prakse minētā noteikuma izpratnē attiecas uz noteikumu, kritēriju vai praksi, kas šķietami ir formulēti vai piemēroti neitrāli, proti, ņemot vērā faktorus, kas nav saistīti ar aizsargāto iezīmi un nav tai līdzvērtīgi;

                           —

                           jēdziens “īpaši nelabvēlīga situācija” šī paša noteikuma izpratnē neattiecas uz īpaši būtiskiem, acīmredzamiem un smagiem nevienlīdzīgas attieksmes gadījumiem, bet nozīmē, ka it īpaši kādas konkrētas rases vai etniskās piederības personas ir tās, kas attiecīgā noteikuma, kritērija vai prakses dēļ ir tikušas nostādītas nelabvēlīgākā situācijā;

                           —

                           pieņemot, ka tāda prakse kā pamatlietā nav uzskatāma par tiešu diskrimināciju minētās direktīvas 2. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, šāda prakse līdz ar to principā var būt acīmredzami neitrāla prakse minētā 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē, kas nostāda kādas etniskās piederības personas īpaši nelabvēlīgā situācijā, salīdzinot ar citām personām;

                           —

                           šāds pasākums var būt objektīvi attaisnojams ar vēlmi nodrošināt elektrotīkla drošību un atbilstošu elektroenerģijas patēriņa uzraudzību tikai tad, ja minētā prakse nepārsniedz to, kas ir atbilstošs un vajadzīgs šo tiesisko mērķu sasniegšanai, un ja radītās neērtības nav nesamērīgas attiecībā pret šādi izvirzītajiem mērķiem. Tas tā nav, ja tiek konstatēts – kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai –, ka pastāv citi atbilstoši un mazāk ierobežojoši līdzekļi, ar kuriem būtu iespējams sasniegt minētos mērķus, vai arī, ja šādi citi līdzekļi nepastāv, ka minētais pasākums rada nesamērīgu apdraudējumu attiecīgajā rajonā, kurā pārsvarā dzīvo romu tautības pārstāvji, dzīvojošo elektroenerģijas galapatērētāju leģitīmajām interesēm piekļūt elektroenerģijas piegādei ar nosacījumiem, kas nav aizskaroši vai stigmatizējoši un kas ļauj tiem regulāri pārbaudīt to elektroenerģijas patēriņu.

      (1)  OV C 142, 12.5.2014.


title: Lieta T-350/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Somija pret Komisiju (Procesuāli šķēršļi — Iebilde par nepieņemamību — Juridiski nesaistošs lēmums — Eiropas Kopienu pašu resursi — Pārkāpuma procedūra — Regulas (EK, Euratom ) Nr. 1150/2000 11. pantā paredzētie nokavējuma procenti — Sarunas, lai noslēgtu līgumu par nosacītu maksājumu)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/37

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Somija pret Komisiju
   (Lieta T-350/05) (1)

   (Procesuāli šķēršļi - Iebilde par nepieņemamību - Juridiski nesaistošs lēmums - Eiropas Kopienu pašu resursi - Pārkāpuma procedūra - Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 11. pantā paredzētie nokavējuma procenti - Sarunas, lai noslēgtu līgumu par nosacītu maksājumu)
   (2006/C 281/64)
   Tiesvedības valoda — somu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Somijas Republika (pārstāvji — T. Pynnä un E. Bygglin, pārstāvji)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Aalto un G. Wilms, pārstāvji)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas (ģenerālsekretariāta) lēmumu, kas ietverts 2005. gada 8. jūlija vēstulē un ar kuru Komisija esot atteikusies uzsākt sarunas ar Somijas Republiku par tādu ar atpakaļejošu spēku pieprasītu nodevu un nokavējuma procentu līdz minēto nodevu samaksas dienai samaksu, ko Komisija pieprasa no Somijas Republikas pārkāpuma procedūrā Nr. 2003/2180, kas ierosināta uz EKL 226. panta pamata.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Somijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005.


title: Lieta C-76/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. februārī iesniedza Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumānija) – SC Petrolel-Lukoil, Maria Magdalena Georgescu/Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. februārī iesniedza Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumānija) – SC Petrolel-Lukoil, Maria Magdalena Georgescu/Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice

   (Lieta C-76/17)
   (2017/C 151/24)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Înalta Curte de Casație și Justiție

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: SC Petrolel-Lukoil, Maria Magdalena Georgescu

      Atbildētājas: Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 30. panta noteikumus ir liegts interpretēt tādējādi, ka, ja nodokļu maksātājs ir faktiski samaksājis maksājumu ar nodoklim līdzvērtīgu iedarbību, tas var prasīt šādā veidā samaksāto summu atmaksu arī tad, ja nodevas maksāšanas mehānisms valsts tiesiskajā regulējumā ir iecerēts tādējādi, ka nodeva tiek pārnesta uz Eiropas patērētāju?

               2)

               Vai summu, kuras iekasētas kā maksājumi ar nodoklim līdzvērtīgu iedarbību, ja nodokļu maksātājs ir šīs summas faktiski samaksājis (nevis pārnesis uz patērētāju), atmaksa ir saderīga ar Kopienu tiesību noteikumiem?


title: Lieta C-396/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 3. janvāra rīkojums — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/10

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 3. janvāra rīkojums — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-396/10) (1)

   2011/C 120/25
   Tiesvedības valoda — franču
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 274, 09.10.2010.


title: Lieta C-356/10: Prasība, kas celta 2010. gada 16. jūlijā — Eiropas Komisija/Īrija

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/35

         Prasība, kas celta 2010. gada 16. jūlijā — Eiropas Komisija/Īrija
   (Lieta C-356/10)
   ()
   2010/C 246/59
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Walker un D. Kukovec)

      Atbildētāja: Īrija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka saistībā ar Lauksaimniecības un pārtikas departamenta rīkoto līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru attiecībā uz dzīvnieku identifikācijas žetonu piegādes publiskā iepirkuma līgumu, kurā kritērijs par pretendenta iespējām izpildīt attiecīgo līgumu tika piemērots kā piešķiršanas kritērijs, nevis kā atlases kritērijs, Īrija nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK (1) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu, piegādes valsts [publiskā iepirkuma] līgumu un pakalpojumu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, 53. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija norāda, ka Lauksamniecības un pārtikas departamenta piemērotajos piešķiršanas kritērijos tika iekļauti kritēriji, kuri ir paredzēti vienīgi atlases posmam, proti, kritēriji par pretendenta iespējām izpildīt attiecīgo līgumu, un tādējādi Īrija nav izpildījusi Direktīvas 2004/18/EK 53. pantā paredzētos pienākumus.

      (1)  OV L 134, 114. lpp.


title: Lieta T-545/14: Prasība, kas celta 2014. gada 18. jūlijā  – GEA Group /ITSB ( “engineering for a better world” )

text:
               29.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 339/23

         Prasība, kas celta 2014. gada 18. jūlijā – GEA Group/ITSB (“engineering for a better world”)
   (Lieta T-545/14)
   2014/C 339/28
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GEA Group AG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvis – J. Schneiders, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 2. jūnija lēmumu lietā R 303/2014–4;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “engineering for a better world” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 6., 7., 9., 11., 35., 37., 39., 41. un 42. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 2 0 34  807

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Tiesas spriedums (trešā palāta)  2006. gada 12. janvārī  lietā C-311/04 ( Gerechtshof te Amsterdam  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)  Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht BV  pret  Inspecteur der Belastingdienst  —  Douanedistrict Rotterdam  (Kopējais muitas tarifs — Tarifu pozīcijas — Rīsa partiju klasifikācija — Kombinētās nomenklatūras 10. nodaļas 1. papildu piezīmes f) apakšpunkts — Spēkā esamība — Ievedmuitas nodevu vēlāka piedziņa — Kopienas Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts — Interpretācija — Parādnieka labticība)

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/7

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2006. gada 12. janvārī
   lietā C-311/04 (Gerechtshof te Amsterdam lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht BV pret Inspecteur der Belastingdienst — Douanedistrict Rotterdam
       (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Tarifu pozīcijas - Rīsa partiju klasifikācija - Kombinētās nomenklatūras 10. nodaļas 1. papildu piezīmes f) apakšpunkts - Spēkā esamība - Ievedmuitas nodevu vēlāka piedziņa - Kopienas Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts - Interpretācija - Parādnieka labticība)
   (2006/C 60/13)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-311/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Gerechtshof te Amsterdam (Nīderlande) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 28. jūnijā un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 22. jūlijā, tiesvedībā
         Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht BV
       pret
         Inspecteur der Belastingdienst
       —
         Douanedistrict Rotterdam
      , Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši J. Malenovskis [J. Malenovský] (referents), Ž. P. Puisošē [J.-P. Puissochet], S. fon Bārs [S. Von Bahr] un U. Lehmuss [U. Lõhmus], ģenerāladvokāte J. Kokote [J. Kokott], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2006. gada 12. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Izskatot pirmo uzdoto jautājumu, nav konstatēts nekas, kas varētu ietekmēt Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā izdarīti grozījumi ar Komisijas 2000. gada 13. oktobra Regulu (EK) Nr. 2388/2000, I pielikuma 10. nodaļas 1. papildu piezīmes f) apakšpunkta spēkā esamību.

      (1)  OV C 239, 25.9.2004.


title: Lieta C-405/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 2. oktobrī ierosinājusi Miguel Torres, S.A. par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 11. jūlija spriedumu lietā T-247/03 Miguel Torres, S.A. pret ITSB un Bodegas Muga, S.A.

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/6

         Apelācija, ko 2006. gada 2. oktobrī ierosinājusi Miguel Torres, S.A. par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 11. jūlija spriedumu lietā T-247/03 Miguel Torres, S.A. pret ITSB un Bodegas Muga, S.A.

   (Lieta C-405/06 P)
   (2006/C 310/10)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Miguel Torres, S.A (pārstāvji — E. Armijo Chávarri, M. A. Baz de San Ceferino un A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Otrs procesa dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu daļā, kurā noraidīta prasība par apstrīdēto lēmumu, kas celta pirmajā instancē;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā tas netika atcelts pirmajā instancē, un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               1.

                  Miguel Torres, S.A. tiesību uz aizstāvēšanos pārkāpums tādēļ, ka ar pārsūdzēto spriedumu tika noraidīts pirmais pamats, ko izvirzīja, pamatojot prasību par tiesību akta atcelšanu procesā Pirmās instances tiesā, proti, apgalvojums par prasītājas tiesību uz aizstāvēšanos pārkāpumu. Prasītāja uzskata, ka ITSB Apelāciju pirmās padomes atteikums atzīt dokumentus, ko Miguel Torres, S.A. pievienoja rakstveida paziņojumam, kurā izklāstīts tās 2002. gada 25. janvārī iesniegtās apelācijas pamatojums, lai pierādītu, ka preču zīme “TORRES” ir pazīstama visā Eiropas Savienībā, ir materiālo tiesību normu pārkāpums, kā rezultātā Pirmās instances tiesai būtu bijis jāatceļ apstrīdētais lēmums. Lemjot citādi, Pirmās instances tiesa ne tikai pārkāpa prasītājas tiesības uz aizstāvēšanos, bet arī neievēroja funkcionālās turpinātības principu, kā arī Regulas par Kopienas preču zīmi (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

               2.

               Pirmās instances tiesas pieļauts pārkāpums, nepareizi interpretējot Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Piemērojot šo normu, Pirmās instances tiesa pieļāva tiesību kļūdu tādēļ, ka, vērtējot konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēju, nepareizi piemēroja konkrētās sabiedrības daļas uztveres kritēriju. Prasītāja uzskata, ka faktiski Pirmās instances tiesa nepamatojās uz Eiropas vidusmēra patērētāja uztveres kritēriju, bet uz spāņu, portugāļu un itāļu patērētāja uztveres kritēriju.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-244/09: Prasība, kas celta 2009. gada 22. jūnijā — Accenture Global Services/ITSB — Silver Creek Properties ( acsensa )

text:
               15.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/29

         Prasība, kas celta 2009. gada 22. jūnijā — Accenture Global Services/ITSB — Silver Creek Properties (“acsensa”)
   (Lieta T-244/09)
   2009/C 193/46
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Accenture Global Services GmbH, Shaffhausen (Šveice) (pārstāvis — R. Niebel, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Silver Creek Properties SA, Panama (Panama)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 20. marta lēmumu lietā R 802/2008-2;

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Preču zīmju nodaļas 2008. gada 25. marta lēmumu Nr. B 1019274, kas pieņemts iebildumu procesā; un

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “acsensa” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 35., 36., 38., 33., 41. un 42. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiskas preču zīmes “ACCENTURE” reģistrācija attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 36., 37., 41. un 42. klasē; Vācijas grafiskas preču zīmes “accenture” reģistrācija attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 36., 37., 41. un 42. klasē; Kopienas vārdiskas preču zīmes “ACCENTURE” reģistrācija attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 36., 37., 41. un 42. klasē; Kopienas grafiskas preču zīme “accenture” reģistrācija attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 36., 37., 41. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, konstatējot, ka nepastāv attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja; Padomes Regulas 207/2009 75. un76. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome nepamatoti neesot ņēmusi vērā prasītājas iesniegtos faktus


title: Lieta C-207/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. aprīlī iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. aprīlī iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

   (Lieta C-207/12)
   2012/C 227/15
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

   Prasītāja:

      Essent Belgium NV

   Atbildētāja:

      Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

   Cits lietas dalībnieks:

      Vlaamse Gewest

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai tāds valsts regulējums kā tas, kas ir ietverts Flandrijas 2000. gada 17. jūlija Dekrētā par elektroenerģijas tirgus organizāciju, kurš ir īstenots ar Flandrijas valdības 2004. gada 5. marta Lēmumu redakcijā ar grozījumiem, kuri ir izdarīti ar Flandrijas valdības 2005. gada 25. februāra Lēmumu par elektroenerģijas ražošanas no neizsīkstošiem enerģijas avotiem veicināšanu un Flandrijas valdības 2005. gada 8. jūlija Lēmumu par grozījumiem Flandrijas valdības 2004. gada 5. marta Lēmumā par elektroenerģijas ražošanas no neizsīkstošiem enerģijas avotiem veicināšanu un Flandrijas valdības 2002. gada 29. marta Lēmumā par publisko pienākumu veicināt racionālo enerģijas izmantošanu, atbilstoši kuram

                           —

                           piegādātājiem, kuri piegādā elektroenerģiju sadales tīklam vai pārvaldes sistēmai pieslēgtajiem gala patērētājiem, ir uzlikts pienākums katru gadu iesniegt regulatīvajai iestādei noteiktu zaļās enerģijas sertifikātu skaitu (iepriekš minētā dekrēta 23. pants),

                           —

                           piegādātājiem, kuri piegādā elektroenerģiju sadales tīklam vai pārvaldes sistēmai pieslēgtajiem gala patērētājiem, Flandrijas Elektroenerģijas un gāzes tirgus regulatīvā iestāde (VREG) uzliek administratīvo naudas sodu, ja šie piegādātāji nav iesnieguši pietiekamu zaļās enerģijas sertifikātu skaitu, lai izpildītu tiem attiecībā uz šādiem sertifikātiem uzliktās kvotas saistības (iepriekš minētā dekrēta 37. panta 2. punkts),

                           —

                           ir tieši noteikts, ka izcelsmes apliecinājumi no citām valstīm ar zināmiem nosacījumiem var tikt atzīti, lai izpildītu kvotas saistības (Flandrijas valdības 2004. gada 5. marta Lēmuma šajā lietā piemērojamajā redakcijā 15.quater panta 2. punkts);

                           —

                           regulatīvā iestāde nevar vai nevēlas atzīt izcelsmes apliecinājumus, kuri nāk no Norvēģijas, jo nepastāv Flandrijas valdības, kura ir atzinusi, ka šo sertifikātu iesniegšana ir identiska vai līdzvērtīga (iepriekš minētā dekrēta 25. pants un 2004. gada 5. marta Lēmuma 15.quater panta 2. punkts), īstenošanas pasākumi, turklāt konkrētajā gadījumā regulatīvā iestāde nav pārbaudījusi identiskumu vai līdzvērtību,

                           —

                           visā laikposmā, kurā bija spēkā 2000. gada 17. jūlija Dekrēts, pārbaudot kvotas saistību izpildi, faktiski ir tikuši ņemti vērā tikai sertifikāti par Flandrijas reģionā ražoto zaļo elektroenerģiju, kamēr piegādātājiem, kuri piegādā elektroenerģiju sadales tīklam vai pārvaldes sistēmai pieslēgtajiem gala patērētājiem, nebija nekādas iespējas sniegt pierādījumu, ka iesniegtie izcelsmes apliecinājumi no citām Eiropas Savienības dalībvalstīm atbilst nosacījumam par identisku vai līdzvērtīgu pierādījumu attiecībā uz šādu sertifikāti izsniegšanu pastāvēšanu,

                     ir saderīgs ar EEZ līguma 11. pantu un EEZ līguma 13. pantu?

               2)

               Vai valsts regulējums pirmā jautājuma izpratnē ir saderīgs ar agrākās Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvas 2001/77/EK (1) par tādas elektroenerģijas pielietojuma veicināšanu iekšējā elektrības tirgū, kas ražota, izmantojot neizsīkstošos enerģijas avotus, 5. pantu (ciktāl tam ir nozīme attiecībā uz EEZ)?

               3)

               Vai valsts regulējums pirmā jautājuma izpratnē ir saderīgs ar vienlīdzīgas attieksmes principu un diskriminācijas aizliegumu, kas ir paredzēti tostarp EEZ līguma 4. pantā un agrākās Eiropas Parlamenta un Padomes (2003. gada) 26. jūnija Direktīvas 2003/54/EK (2) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu 3. pantā (ciktāl tam ir nozīme attiecībā uz EEZ)?

      (1)  OV L 283, 33. lpp.

      (2)  OV L 176, 37. lpp.


title: Lieta T-385/07: Prasība, kas celta 2007. gada 4. oktobrī — FIFA /Komisija

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/41

         Prasība, kas celta 2007. gada 4. oktobrī — FIFA/Komisija
   (Lieta T-385/07)
   (2007/C 315/77)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (pārstāvji — R. Denton, E. Batchelor un F. Young, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, it īpaši tā 1. un 2. pantu; un

               —

               piespriest Komisijai segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt FIFA tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar šo tiesvedību.

         Pamati un galvenie argumenti
   Saskaņā ar Padomes Direktīvas 89/552/EEK (1) 3.a pantu dalībvalsts var izveidot sarakstu ar sporta vai cita veida pasākumiem, kas tiek uzskatīti par “īpaši svarīgiem sabiedrībai”. Uz šajā sarakstā minētajiem pasākumiem nevar attiekties ekskluzīvās translācijas tiesības, jo tas liegtu ievērojamai šīs dalībvalsts sabiedrības daļai iespējas sekot līdzi pasākumam tiešraidē vai vēlākās reportāžās brīvā televīzijā.
   Prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 25. jūnija Lēmumu 2007/479/EK (2), ar kuru Komisija paziņoja, ka saskaņā ar Padomes Direktīvas 89/552/EEK 3.a panta 1. punktu Beļģijas sastādītais saraksts atbilst Kopienu tiesībām.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja apgalvo, ka Beļģijas saraksts ierobežo pakalpojumu sniegšanas brīvību, aizliedzot prasītājai izsniegt ekskluzīvu FIFA Pasaules kausa tiešraides translācijas tiesību licences ārvalstu raidorganizācijām Beļģijas tirgū, un ka visu FIFA Pasaules kausa sacensību, neatkarīgi no to popularitātes, iekļaušana sarakstā nav nedz attaisnojama, nedz samērīga, nedz arī nepieciešama.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka Beļģijas saraksts ierobežo brīvību veikt uzņēmējdarbību, aizliedzot prasītājai izsniegt licences jaunpienācējiem, kas vēlas izmantot pieprasītu sporta raidījumu translāciju, lai veiktu uzņēmējdarbību Beļģijas tirgū.
   Bez tam prasītāja apgalvo, ka, sastādot Beļģijas sarakstu, ir pārkāptas prasītājas īpašumtiesības, liedzot tai ekskluzivitāti attiecībā uz translācijas tiesībām, kas saskaņā ar prasītājas teikto EK tiesībās ir atzītas kā intelektuālā īpašuma aizsardzības pati būtība.
   Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka, pretrunā Padomes Direktīvas 89/552/EEK 3.a panta 1. punktam, Beļģijas saraksts netika sastādīts skaidrā un atklātā veidā.

      (1)  Padomes 1989. gada 3. oktobra Direktīva 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (OV L 298, 23. lpp.).

      (2)  Komisijas 2007. gada 25. jūnija Lēmums 2007/479/EK par to Beļģijas pasākumu saderību ar Kopienas tiesībām, kuri pieņemti saskaņā ar 3.a panta 1. punktu Padomes Direktīvā 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (OV L 180, 24. lpp.).


title: Lieta F-30/10: Prasība, kas celta 2010. gada 12. maijā — de Fays /Komisija

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/59

         Prasība, kas celta 2010. gada 12. maijā — de Fays/Komisija
   (Lieta F-30/10)
   2010/C 179/104
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Philippe de Fays (Malèves Sainte Marie Wastinnes, Beļģija) (pārstāvis — N. Soldatos, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru prasītājam atteikts atzīt viņa slimību par arodslimību

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2009. gada 8. septembra un 2010. gada 12. februāra lēmumus un atzīt, ka kopš 2005. gada 15. maija prasītajam ir iestājusies darbnespēja arodslimības dēļ;

               —

               pakārtoti — atkārtoti nozīmēt ārstu komisiju, kura sastāvētu no ārstiem — jonizējošā starojuma izraisīto slimību ekspertiem un kuras uzdevumus būtu noteikt vai savas profesionālās darbības ietvaros prasītājs tika pakļauts riskam saslimt ar jonizējošā starojuma izraisītu slimību;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Tiesas spriedums (2014. gada 10. novembris) lietā E-8/14 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Direktīva 2009/38/EK – Pasākumu neīstenošana)

text:
               13.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/15

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2014. gada 10. novembris)
   lietā E-8/14
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi
   (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Direktīva 2009/38/EK – Pasākumu neīstenošana)
   (2015/C 158/09)
   Lietā E-8/14 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi attiecībā uz PRASĪBU paziņot, ka Islande, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus un/vai nekavējoties nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par visiem pasākumiem, kas vajadzīgi, lai īstenotu Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XVIII pielikuma 27. punktā minēto aktu (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/38/EK (2009. gada 6. maijs) par to, kā izveidot Eiropas Uzņēmumu padomi vai procedūru darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Kopienas mēroga uzņēmumos un Kopienas mēroga uzņēmumu grupās (pārstrādāta versija)), kas pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu un EEZ Apvienotās komitejas 2010. gada 30. aprīļa Lēmumu Nr. 54/2010, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un EEZ līguma 7. pantu, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen (tiesnesis referents) un Páll Hreinsson, 2014. gada 10. novembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo Tiesa:

               1.

               pasludina, ka Islande, noteiktajā termiņā nepieņemot visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XVIII pielikuma 27. punktā minēto aktu (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/38/EK (2009. gada 6. maijs) par to, kā izveidot Eiropas Uzņēmumu padomi vai procedūru darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Kopienas mēroga uzņēmumos un Kopienas mēroga uzņēmumu grupās (pārstrādāta versija)), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu un Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 54/2010, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un Līguma 7. pantu;

               2.

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-85/15: Civildienesta tiesas 2016. gada 27. janvāra rīkojums – Glantenay u.c./Komisija

text:
               7.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/27

         Civildienesta tiesas 2016. gada 27. janvāra rīkojums – Glantenay u.c./Komisija
   (Lieta F-85/15) (1)

   (2016/C 090/37)
   Tiesvedības valoda – franču
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 262, 10.8.2015., 42. lpp


title: Lieta T-523/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 13. aprīļa spriedums — Smart Technologies /ITSB ( “WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               28.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 160/21

         Vispārējās tiesas 2011. gada 13. aprīļa spriedums — Smart Technologies/ITSB (“WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH”)
   (Lieta T-523/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 160/32
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Smart Technologies ULC (Kalgarī, Kanāda) (pārstāvji — M. Edenborough, QC, T. Elias, barrister, un R. Harrison, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 29. septembra lēmumu lietā R 554/2009-2 par pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Smart Technologies ULC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 51, 27.02.2010.


title: Lieta F-128/15: Prasība, kas celta 2015. gada 30. septembrī – ZZ un ZZ/Komisija

text:
               14.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/43

         Prasība, kas celta 2015. gada 30. septembrī – ZZ un ZZ/Komisija
   (Lieta F-128/15)
   (2015/C 414/55)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ un ZZ (pārstāvji – J.-N. Louis un N. de Montigny, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atzīto iemaksu gadu skaitu Savienības pensiju shēmā, kas atbilst prasītāju pensijas tiesībām, kuras iegūtas valsts pensiju sistēmā un kuras viņi vēlas nodot Savienības pensiju shēmā, piemērojot jaunos Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta Vispārīgos īstenošanas noteikumus (VĪN), aprēķina piedāvājumu vai galīgo aprēķinu

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt 2015. gada 30. aprīļa, 2015. gada 1. jūlija un 2015. gada 6. jūlija lēmumus, ar ko nosaka prasītāju iegūto pensijas tiesību pirms viņu stāšanās dienestā Komisijā aprēķinu Kopienu pensiju shēmā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-603/17: Prasība, kas celta 2017. gada 5. septembrī – Lietuvas Republika/Eiropas Komisija

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/29

         Prasība, kas celta 2017. gada 5. septembrī – Lietuvas Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta T-603/17)
   (2017/C 357/38)
   Tiesvedības valoda – lietuviešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lietuvas Republika (pārstāvji – D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, R. Dzikovič un M. Palionis)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 26. jūnija Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/1144, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (1), ciktāl tajā ir paredzēts Lietuvai piemērot finanšu korekciju EUR 4 207 894,93 apmērā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.
   Eiropas Komisija (turpmāk tekstā – “Komisija”), piemērodama 5 % vienotas likmes finanšu korekciju EUR 4 207 894,93 apmērā pamata nepilnību pārbaudē dēļ, ir pārkāpusi Regulas (ES) Nr. 1306/2013 (2) 52. panta 2. punktu, jo, lemdama par neatbilstības apmēru, pārkāpumu raksturu un Eiropas Savienībai nodarītajiem finansiālajiem zaudējumiem:

               1.

               tā ir kļūdaini uzskatījusi, ka Lietuvā uz vietas veikto pārbaužu kvalitāte ir nepietiekama un ir uzskatāma par nepilnību pamata pārbaudē, jo:

                           1.1.

                           ir kļūdaini interpretējusi un piemērojusi Regulas (ES) Nr. 65/2011 (3) 26. panta 1. punkta a) apakšpunktu, un, pamatodamās uz šādu interpretāciju, tā ir nepamatoti konstatējusi, ka Lietuvas iestādes pārbaudēs uz vietas nav pārbaudījušas, vai atbalsta saņēmēja iesniegtie maksājuma pieprasījumi ir pamatoti ar rēķiniem vai citiem atbilstošiem dokumentiem;

                           1.2.

                           ir kļūdaini interpretējusi Regulas (ES) Nr. 65/2011 26. panta 1. punkta d) apakšpunktu, un, pamatodamās uz šādu interpretāciju, tā ir nepamatoti konstatējusi, ka Lietuvas iestādes pārbaudēs uz vietas nav pārbaudījušas, vai no valsts līdzekļiem finansētie darījumi it īpaši tika īstenoti atbilstoši noteikumiem par publisko iepirkumu;

                           1.3.

                           ir kļūdaini interpretējusi Regulas (ES) Nr. 65/2011 25. panta 4. punktu, un, pamatodamās uz šādu interpretāciju, tā ir konstatējusi, ka inspektori, kuri veica pārbaudes uz vietas, neatbilda prasībai, ka tiem ir jābūt neatkarīgiem no darbiniekiem, kuri ir iesaistīti to pašu administratīvo pārbaužu veikšanā;

               2.

               tā ir izdarījusi kļūdainu novērtējumu, ka Lietuvā veikto izmaksu pamatotības pārbaužu kvalitāte ir uzskatāma par nepilnību pamata pārbaudēs, jo:

                           2.1.

                           ir kļūdaini interpretējusi Regulas (ES) Nr. 65/2011 24. panta 2. punkta d) apakšpunktu, un, pamatodamās uz šādu interpretāciju, tā ir nepamatoti konstatējusi, ka iesniegto izmaksu pamatotība netika pārbaudīta pietiekami;

                           2.2.

                           katrā ziņā ir nepamatoti piemērojusi 5 % finanšu korekciju, jo noteiktais iespējamās izmaksu pamatotības pārbaudes sistēmas neatbilstības apmērs ir ievērojami mazāks;

               3.

               tā nav ņēmusi vērā Savienībai reāli nodarītos zaudējumus izdevumu dēļ, kuri ir saistīti ar brīvprātīgo darbu, un ir veikusi kļūdainu novērtējumu, ka nav pietiekami pārbaudīts, vai izmaksas saistībā ar nekustamo īpašumu atbilst prasībām, un līdz ar to tā ir kļūdaini konstatējusi nepilnību pamata pārbaudēs, jo:

                           3.1.

                           nepamatoti nav ņēmusi vērā Lietuvas iestāžu sniegtos datus par Aģentūras pasūtīto neatkarīgo ekspertu veikto pārbaudi, kuras laikā tika konstatēti reāli zaudējumi, kādi var būt nodarīti ES fondiem, šo zaudējumu apmērs un tas, kā tie ir saistīti ar ieguldījumu, kas nav izteikts naudā (brīvprātīgu neapmaksātu darbu), pārbaudes sistēmas nepilnībām, un tā ir nepamatoti ir piemērojusi 5 % vienotas likmes finanšu korekciju;

                           3.2.

                           ir nepamatoti nolēmusi, ka nav ievērots Regulas (ES) Nr. 65/2011 24. panta 2. punkta c) un d) apakšpunkts, veicot atbalsta pieteikumu administratīvās pārbaudes un vērtējot projektu izmaksas – ieguldījumus natūrā (nekustamo īpašumu).

      (1)  OV 2017, L 165, 37. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV 2013, L 347, 549. lpp.).

      (3)  Komisijas 2011. gada 27. janvāra Regula (ES) Nr. 65/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 attiecībā uz pārbaudes kārtību, kā arī savstarpējo atbilstību saistībā ar lauku attīstības atbalsta pasākumiem (OV 2011, L 25, 8. lpp.).


title: Lieta T-117/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 24. marta spriedums – Igaunija/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Lauksaimniecība — Tirgu kopīgā organizācija — Pasākumi, kas jānosaka jaunu dalībvalstu pievienošanās dēļ — Summas, kas jāiekasē par neizņemto cukura pārpalikumu — Lūgums grozīt galīgu Komisijas lēmumu — Lūguma noraidīšana — Nepārsūdzams akts — Apstiprinošs akts — Jaunu un būtisku faktu neesamība — Nepieņemamība

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/34

         Vispārējās tiesas 2017. gada 24. marta spriedums – Igaunija/Komisija
   (Lieta T-117/15) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Lauksaimniecība - Tirgu kopīgā organizācija - Pasākumi, kas jānosaka jaunu dalībvalstu pievienošanās dēļ - Summas, kas jāiekasē par neizņemto cukura pārpalikumu - Lūgums grozīt galīgu Komisijas lēmumu - Lūguma noraidīšana - Nepārsūdzams akts - Apstiprinošs akts - Jaunu un būtisku faktu neesamība - Nepieņemamība)
   (2017/C 144/44)
   Tiesvedības valoda – igauņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Igaunijas Republika (pārstāve – K. Kraavi-Käerdi)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji L. Naaber-Kivisoo un P. Ondrůšek, pārstāvji, vēlāk P. Ondrůšek, kam palīdz M. Kärson, advokāts)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Latvijas Republika (pārstāvji – I. Kalniņš un D. Pelše)

      Priekšmets

   Prasība, kas celta atbilstoši LESD 263. pantam un ar ko tiek lūgts atcelt lēmumu, kurš, kā tiek apgalvots, ir ietverts Komisijas 2014. gada 22. decembra vēstulē par atteikumu grozīt tās 2006. gada 13. novembra Lēmumu 2006/776/EK par summām, kas jāiekasē par neizņemto cukura pārpalikumu (OV 2006, L 314, 35. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Igaunijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Latvijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 171, 26.5.2015.


title: Lieta C-335/08 P: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 11. jūnija spriedums — Transports Schiocchet — Excursions SARL /Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Regula (EEK) Nr. 517/72 un Regula (EEK) Nr. 684/92 — Starptautiskie pasažieru pārvadājumi, izmantojot starppilsētu un parastās satiksmes autobusus — Nosacījumi, lai iestātos Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība — Noilguma termiņš)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/21

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 11. jūnija spriedums — Transports Schiocchet — Excursions SARL/Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta C-335/08 P) (1)

   (Apelācija - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Regula (EEK) Nr. 517/72 un Regula (EEK) Nr. 684/92 - Starptautiskie pasažieru pārvadājumi, izmantojot starppilsētu un parastās satiksmes autobusus - Nosacījumi, lai iestātos Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība - Noilguma termiņš)
   2009/C 180/35
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Transports Schiocchet — Excursions SARL (pārstāvis — D. Schönberger, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J.-F. Pasquier un N. Yerrell)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 19. maija rīkojumu lietā T-220/07 Transports Schiocchet — Excursions/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noilguma iestāšanās dēļ atzina par nepieņemamu apelācijas sūdzības iesniedzējas celto prasību par ārpuslīgumisko atbildību, lai iegūtu atlīdzību par zaudējumiem, kas tai ir nodarīti dažādu pretlikumīgu darbību rezultātā, kuru veikšanā ir vainojamas Kopienu iestādes — Prasības par zaudējumu atlīdzību celšanas nosacījumi — Regulāra reisa un speciāla regulāra reisa jēdziens Padomes 1972. gada 28. februāra Regulas (EEK) Nr. 517/72 par regulāro un speciālo regulāro pārvadājumu starp dalībvalstīm ar starppilsētu un parastās satiksmes autobusiem kopējo noteikumu ieviešanu (OV L 67, 19. lpp.), kura tika atcelta un aizstāta ar Padomes 1992. gada 16. marta Regulu (EEK) Nr. 684/92 par kopējiem noteikumiem attiecībā uz starptautiskiem pasažieru pārvadājumiem ar autobusiem (OV L 74, 1. lpp.), izpratnē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Transports Schiocchet — Excursions SARL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 285, 08.11.2008.


title: Lieta F-27/08 RENV: Civildienesta tiesas 2012. gada 15. maija rīkojums — Simões Dos Santos /ITSB

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/28

         Civildienesta tiesas 2012. gada 15. maija rīkojums — Simões Dos Santos/ITSB
   (Lieta F-27/08 RENV) (1)

   2012/C 194/48
   Tiesvedības valoda — franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra pēc izlīguma panākšanas.

      (1)  OV C 158, 21.6.2008, 25. lpp.


title: Lieta C-107/06: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 31. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/37

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 31. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-107/06) (1)

   (2006/C 294/74)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 86, 08.04.2006.


title: Lieta T-415/11: Prasība, kas celta 2011. gada 1. augustā — Hartmann /ITSB ( Nutriskin Protection Complex )

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/21

         Prasība, kas celta 2011. gada 1. augustā — Hartmann/ITSB (“Nutriskin Protection Complex”)
   (Lieta T-415/11)
   2011/C 298/38
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Paul Hartmann AG (Heidenheim an der Brenz, Vācija) (pārstāvis –N. Aicher, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 26. maija lēmumu apelācijas lietā R 1524/2010-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā ITSB radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Nutriskin Protection Complex” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 5. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 8 995 086

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo atbilstoši Kopienas preču zīmes “Nutriskin Protection Complex” reģistrācijas pieteikumam attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 5. klasē, tā neesot nedz aprakstoša, nedz tai trūkstot jebkādas atšķirtspējas, jo, no vienas puses, elements “Nutriskin”, ņemot vērā kombinācijas neparasto raksturu, nozīmējot terminu, kas nerada tieši aprakstošu iespaidu, un, no otras puses, atbildētājs apgalvoto atšķirtspējas neesamību esot secinājis vienīgi no reģistrācijai pieteiktās preču zīmes aprakstošās nozīmes


title: Lieta T-152/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. martā – Sumner/Komisija

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/53

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. martā – Sumner/Komisija
   (Lieta T-152/17)
   (2017/C 144/72)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Loreto Sumner (Leixlip, Īrija) (pārstāvis – J. MacGuill, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt ģenerālsekretāra 2017. gada 10. janvārī Komisijas vārdā pieņemtu lēmumu, kurš paziņots 2017. gada 17. janvārī un ar kuru ir atteikts piešķirt prasītājam piekļuvi jebkādiem dokumentiem, ko iesnieguši lietas dalībnieki pārkāpuma procedūrā par apgalvoto Īrijas pieļautu Darba laika direktīvas pārkāpumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka neesot ticis veikts konkrēts pieteikuma par piekļuves dokumentiem piešķiršanu vērtējums atbilstoši Regulai Nr. 1049/2001.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, pārkāpjot minētajā judikatūrā noteiktos principus, esot notikusi prettiesiska pamatošanās uz vispārēju prezumpciju.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, pārkāpjot minēto judikatūru, neesot ticis veikts konkrēts un efektīvs vērtējums par risku attiecībā uz katru no šiem dokumentiem.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, pārkāpjot minēto judikatūru, neesot ticis veikts konkrēts un efektīvs vērtējums par iespējamu daļēju piekļuvi.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, pārkāpjot minētajā judikatūrā noteiktos principus, ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz sevišķi svarīgu sabiedrības interešu pastāvēšanu.


title: Lieta F-34/10: Prasība, kas celta 2010. gada 26. maijā — Arango Jaramillo u. c./EIB

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/58

         Prasība, kas celta 2010. gada 26. maijā — Arango Jaramillo u. c./EIB
   (Lieta F-34/10)
   ()
   2010/C 234/107
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Luksemburga, Luksemburga) u.c. (pārstāvji — B. Cortese, C. Cortese un F. Spitaleri, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   EIB lēmumu paaugstināt prasītāju iemaksas pensiju shēmā atcelšana, kā arī viņiem nodarītā morālā kaitējuma atlīdzināšana

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Investīciju bankas lēmumus, tostarp attiecībā uz prasītāju algas aprēķiniem par 2010. gada februāri, ar kuriem ir paaugstinātas prasītāju iemaksas pensiju shēmā, paaugstinot, pirmkārt, minēto iemaksu aprēķina bāzi (alga, no kuras tiek veikti atvilkumi), un, otrkārt, aprēķināšanas koeficientu, kas izteikts procentos no minētās algas, no kuras tiek veikti atvilkumi;

               —

               piespriest Bankai samaksāt simbolisku summu 1 EUR apmērā kā atlīdzību par prasītājiem nodarīto morālo kaitējumu;

               —

               piespriest Eiropas Investīciju bankai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 205, 20.8.2005.

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/65

         (2005/C 217/138)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 205, 20.8.2005.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 193, 6.8.2005.

      OV C 182, 23.7.2005.

      OV C 171, 9.7.2005.

      OV C 155, 25.6.2005.

      OV C 143, 11.6.2005.

      OV C 132, 28.5.2005.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: lieta T-199/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Laura Gnemmi iesniedza 2005. gada 18. maijā

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/31

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Laura Gnemmi iesniedza 2005. gada 18. maijā
   (lieta T-199/05)
   (2005/C 193/53)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 18. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Laura Gnemmi [Laura Gnemmi], ar dzīvesvietu Aronā [Arona] (Itālijā), kuru pārstāv Žils Buneu [Gilles Bounéou] un Frederiks Frabeti [Frédéric Frabetti], advokāti, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt 2003. gada novērtējumu attiecībā uz viņu;

               2)

               pakārtoti, atcelt viņas karjeras novērtējuma ziņojumu par laikposmu 01.01.2003. — 31.12.2003.;

               3)

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja atsaucas uz tādiem pašiem pamatiem, kādi jau ir izvirzīti lietas T–97/04 (1) ietvaros, kas attiecas uz viņas karjeras novērtējuma ziņojumu par laikposmu no 2001. līdz 2002. gadam.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004., 82. lpp.


title: Lieta T-506/14: Prasība, kas celta 2014. gada 27. jūnijā  – Grandi Navi Veloci /Komisija

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/55

         Prasība, kas celta 2014. gada 27. jūnijā – Grandi Navi Veloci/Komisija
   (Lieta T-506/14)
   2014/C 282/74
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grandi Navi Veloci SpA (Palermo, Itālija) (pārstāvji – S. Grassani, S. Ravenna un A. Franchi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 22. janvāra Lēmumu C(2013) 9101, galīgā redakcija, ciktāl Komisija ir atzinusi, ka subsīdijas popularizēšanas darbību veikšanai un garantijas (banku aizdevumi un nodomu vēstules), ko Sardīnijas reģions piešķīris Saremar, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Eiropas Komisijas 2014. gada 22. janvāra Lēmumu C(2013) 9101, galīgā redakcija, par atbalsta pasākumiem, ko Sardīnijas autonomais reģions ir īstenojis par labu Saremar (lietas SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C)). Šajā lēmumā Komisija tostarp atzina, ka subsīdijas popularizēšanas darbību veikšanai un garantijas (banku aizdevumi un nodomu vēstules), ko Sardīnijas reģions piešķīris Saremar, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu, kas attiecas uz LESD 107. panta 1. punkta pārkāpumu un nepareizu piemērošanu, Grandi Navi Veloci apgalvo, ka lēmums ir prettiesisks, ciktāl ir ticis secināts, ka Saremar nav guvis ekonomisku priekšrocību saistībā ar atlīdzību, ko Sardīnijas reģions bija samaksājis par apgalvotajām popularizēšanas darbībām. Prasītāja uzskata, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 107. panta 1. punktu, ciktāl tā ir atzinusi, ka cena, ko Sardīnijas reģions bija samaksājis kā atlīdzību par Saremar uzticēto popularizēšanas darbību veikšanu EUR 3 0 00  000 apmērā, atbilda tirgus vērtībai un ka saistībā ar saņēmēju sabiedrību nebija izpildīts nosacījums par ekonomiskas priekšrocības gūšanu.

               2.

               Ar otro pamatu Grandi Navi Veloci, pirmkārt, apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, secinot, ka Tribunale di Genova nozīmētā eksperta izmantotā metode nebija nepiemērota, un, otrkārt, kritizē Komisijas rīcību saistībā ar izmeklēšanas neveikšanu un labas pārvaldības principa pārkāpumu.

               3.

               Ar trešo pamatu Grandi Navi Veloci apgalvo, ka lēmuma pamatojums ir pretrunīgs un nepietiekams LESD 296. panta izpratnē, ciktāl pasākums, kas saistīts ar apgalvotajām popularizēšanas darbībām, ir kvalificēts kā pasākums, kas nav atbalsts.

               4.

               Ar ceturto pamatu Grandi Navi Veloci apgalvo, pirmkārt, ka ir ticis pārkāpts un nepareizi piemērots LESD 107. panta 1. punkts attiecībā uz apgalvojumu, ka banku aizdevumi un nodomu vēstules nav uzskatāmas par valsts atbalstu, un, otrkārt, ka nav ievērots ar to saistītais pienākums norādīt lēmuma pamatojumu LESD 296. panta izpratnē.


title: Lieta C-93/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 12. decembra spriedumu lietā T-487/11 Banco Privado Português un Massa Insolvente do Banco Privado Português/Komisija 2015. gada 25. februārī iesniedza Banco Privado Português, SA (likvidācijas procesā) un Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA (likvidācijas procesā)

text:
               20.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 127/13

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 12. decembra spriedumu lietā T-487/11 Banco Privado Português un Massa Insolvente do Banco Privado Português/Komisija 2015. gada 25. februārī iesniedza Banco Privado Português, SA (likvidācijas procesā) un Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA (likvidācijas procesā)
   (Lieta C-93/15 P)
   (2015/C 127/19)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Banco Privado Português, SA (likvidācijas procesā), Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA (likvidācijas procesā) (pārstāvji – C. Fernández Vicién, F. Pereira Coutinho, M. Esperança Pina, M. Ferreira Santos, R. Leandro Vasconcelos, advogados)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

   Apelācijas sūdzības iesniedzēji lūdz Tiesu pieņemt šo prasību un, atzīstot to par pamatotu:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu, aizstājot to ar spriedumu, ar kuru pilnībā tiek atcelts Komisijas lēmums (1);

               —

               pakārtoti, atcelt pārsūdzēto spriedumu, aizstājot to ar spriedumu, ar kuru lēmums tiek atcelts tiktāl, ciktāl ar to ar garantiju saistītais valsts atbalsts atzīts par prettiesisku un nesaderīgu laikposmā no 2008. gada 5. decembra līdz 2009. gada 5. jūnijam;

               —

               pakārtoti, atcelt pārsūdzēto spriedumu, aizstājot to ar spriedumu, ar kuru lēmums tiek atcelts tiktāl, ciktāl tajā ir pieprasīts atgūt (apgalvoto) atbalstu atbilstoši lēmuma 2.–4. pantam;

               —

               pakārtoti, atcelt pārsūdzēto spriedumu, aizstājot to ar spriedumu, ar kuru lēmums tiek atcelts tiktāl, ciktāl tajā ir pieprasīts atgūt [atbalstu] par laikposmu no 2008. gada 5. decembra līdz 2009. gada 5. jūnijam, un

               —

               piespriest Komisiju atlīdzināt tiesāšanās izdevumus gan pirmajā instancē, gan apelācijas instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības atbalstam apelācijas sūdzības iesniedzēja ir izvirzījusi sešus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: Vispārējā tiesa ir centusies kompensēt pamatojuma trūkumu Komisijas lēmumā, sniedzot savu pamatojumu, un tā ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, izvērtējot Komisijas pamatojumu un konstatējot, ka tas ir pietiekams.

               2.

               Otrais pamats: Vispārējā tiesa ir nepareizi interpretējusi LESD 107. panta 1. punktu un nepareizi piemērojusi tiesības faktiskajiem apstākļiem, uzskatot, ka BPP ir piešķirtas priekšrocības, kas garantiju pārvērš atbalstā, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

               3.

               Trešais pamats: Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nosakot, ka Komisija nav pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā vai kļūdu tiesību piemērošanā, neņemot vērā LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzēto izņēmumu.

               4.

               Ceturtais pamats: Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atstājot spēkā lēmumu par atgūšanu, ciktāl tā atstāja spēkā lēmumu, ar kuru likts atgūt (apgalvoto) atbalstu, kas nav nesaderīgs ar iekšējo tirgu, ņemot vērā, ka BPP nav guvusi nekādas priekšrocības, tā nekonstatēja, ka aplūkotajā lēmumā būtu pieprasīta atbalsta atgūšana, pamatojoties uz procesuāliem pamatiem, un tā pieļāva kļūdu, nosakot, ka Komisija nav atkāpusies no tās pamatnostādnēs noteiktajiem principiem brīdī, kad tika aprēķināts atbalsta apmērs.

               5.

               Piektais pamats: Vispārējā tiesa nav ievērojusi tiesiskās paļāvības principu, atstājot spēkā aplūkoto lēmumu, ciktāl tajā tika noteikta (apgalvotā) atbalsta atgūšana.

               6.

               Sestais pamats: Vispārējā tiesa neņēma vērā to, ka Komisija ir pārkāpusi BPP tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi, jo šī lieta tika izskatīta atšķirīgi, nekā līdzīgas situācijas.

      (1)  Komisijas 2010. gada 20. jūlija Lēmums 2011/346/ES par valsts atbalstu C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), ko valsts garantijas veidā attiecībā uz [Banco Privado Português, SA] īstenojusi Portugāle (OV L 159, 95. lpp.).


title: Lieta C-260/06, Lieta C-261/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour d'appel de Montpellier (Francija) 2006. gada 15. jūnija rīkojumu — Ministère public pret Daniel Pierre Raymond Escalier un Louis François Bonnarel

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour d'appel de Montpellier (Francija) 2006. gada 15. jūnija rīkojumu — Ministère public pret Daniel Pierre Raymond Escalier un Louis François Bonnarel

   (Lieta C-260/06 - Lieta C-261/06)
   (2006/C 212/25)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Montpellier [Monpeljē Apelācijas tiesa] (Francija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ministère public [Prokuratūra]

      Atbildētāji: Daniel Pierre Raymond Escalier (C-260/06) un Jean Louis François Bonnarel (C-261/06)
   Prejudiciālie jautājumi
   Gadījumā, ja kādā dalībvalstī augu aizsardzības līdzekļu importam no kādas citas dalībvalsts, kurā šim līdzeklim jau ir izsniegta atļauja laišanai tirgū atbilstoši Direktīvai 91/414/EEK (1), tiek noteikta vienkāršota atļaujas procedūra laišanai tirgū, lai pārbaudītu, vai importētais līdzeklis atbilst 1999. gada 11. marta spriedumā lietā C-100/96 noteiktajām identitātes prasībām — vai šai dalībvalstij ir tiesības piemērot uzņēmējam jau minēto vienkāršoto atļaujas procedūru, ja:

               —

               importētājs ir lauksaimnieks, kurš līdzekli importē vienīgi dažām, tomēr skaita ziņā nedaudzām sava lauksaimniecības uzņēmuma vajadzībām, un kurš neveic šī līdzekļa laišanu tirgū šī jēdziena komerciālajā izpratnē;

               —

               par ievešanas atļauju uzskatāmā vienkāršotā ALT procedūra ir individuāla katram uzņēmējam/izplatītājam, kura pienākums ir piešķirt ievestajam līdzeklim īpašu nosaukumu un samaksāt par šo procedūru nodokli EUR 800 apmērā.

         Gadījumā, ja šo pirmo jautājumu tiek sniegta noraidoša atbilde, vai 2005. gada 26. maija spriedums lietā C-212/03 attiecībā uz personīgo zāļu importu, ko veic indivīdi, var tikt transponēts attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, ko importē lauksaimnieki tikai savu lauksaimniecības uzņēmumu vajadzībām?

      (1)  Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV L 230, 1. lpp.)


title: Lieta T-318/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 8. februāra spriedums — Boucek pret Komisiju (Ierēdņi — Atklāts konkurss — Nepielaišana rakstiskiem pārbaudījumiem — Pieteikuma veidlapas novēlota iesniegšana)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/33

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 8. februāra spriedums — Boucek pret Komisiju
   (Lieta T-318/04) (1)

   (Ierēdņi - Atklāts konkurss - Nepielaišana rakstiskiem pārbaudījumiem - Pieteikuma veidlapas novēlota iesniegšana)
   (2007/C 82/73)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Vladimir Boucek, Prāga (Čehija) (pārstāvis — L. Krafftová, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un H. Krämer)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt atklātā konkursa EPSO/A/2/03 atlases komisijas lēmumu par atteikumu atļaut prasītājam piedalīties šī konkursa rakstiskajos pārbaudījumos visu kandidāta lietas materiālu novēlotas iesniegšanas dēļ.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanas izdevumus pats.

      (1)  OV C 273, 6.11.2004.


title: Lieta T-595/17: Prasība, kas celta 2017. gada 4. septembrī – Demp/EUIPO (Pelēkas un dzeltenas krāsas attēls)

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/26

         Prasība, kas celta 2017. gada 4. septembrī – Demp/EUIPO (Pelēkas un dzeltenas krāsas attēls)
   (Lieta T-595/17)
   (2017/C 357/35)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Demp BV (Vianen, Nīderlande) (pārstāvis – C. Gehweiler, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: krāsu preču zīme (Pelēkas un dzeltenas krāsas attēls) – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 439 987

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 10. jūlija lēmums lietā R 1624/2016–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 4. panta pārkāpums.


title: Lieta F-21/08: Civildienesta tiesas 2008. gada 18. decembra rīkojums — Gippini Fournier /Komisija

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/54

         Civildienesta tiesas 2008. gada 18. decembra rīkojums — Gippini Fournier/Komisija
   (Lieta F-21/08) (1)

   (2009/C 55/99)

      Tiesvedības valoda — franču

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 116, 9.5.2008., 33. lpp.


title: Lieta T-92/08: Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. jūnija rīkojums — Kipra/Komisija

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/59

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. jūnija rīkojums — Kipra/Komisija
   (Lieta T-92/08) (1)

   (2008/C 223/108)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 142, 7.6.2008.


title: Lieta C-615/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 28. novembrī iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) – Giovanna Judith Kerr/Fazenda Pública

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 28. novembrī iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) – Giovanna Judith Kerr/Fazenda Pública

   (Lieta C-615/16)
   (2017/C 151/19)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal Administrativo

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Giovanna Judith Kerr

      Atbildētāja: Fazenda Pública

      Prejudiciālais jautājums

   Tādējādi [tiesa] vēlas noskaidrot, vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK (1) 135. panta 1. punkta f) apakšpunkts un 15. panta 2. punkts (atbrīvojumi no PVN) ir interpretējami tādējādi, ka tie attiecas tikai uz īpašuma lietojuma tiesību pirkšanas-pārdošanas līguma slēdzējām pusēm, vai tos var interpretēt arī tādējādi, ka tie attiecas arī uz prasītājas veikto darbību, proti, klientu piesaistīšanu un pakalpojumu veicināšanu, lai garantētu, ka uzņēmums, kas [šos pakalpojumus] veic, īstenotu to pārdošanu, ievērojot iepriekš noteiktās vadlīnijas un ierobežojumus attiecībā uz atlaidēm un veicinošām balvām.

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).


title: Lieta T-31/16: Prasība, kas celta 2016. gada 25. janvārī – adp Gauselmann/ITSB “Juwel”)

text:
               21.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/41

         Prasība, kas celta 2016. gada 25. janvārī – adp Gauselmann/ITSB “Juwel”)
   (Lieta T-31/16)
   (2016/C 106/48)
   Tiesvedības valoda –vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Vācija) (pārstāve: P. Koch Moreno, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Juwel” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 426 888

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 16. novembra lēmums lietā R 2571/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               nav piemērojams nedz Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts, nedz arī tās 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts.


title: Lieta T-342/07: Prasība, kas celta 2007. gada 10. septembrī — Ryanair /Komisija

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/59

         Prasība, kas celta 2007. gada 10. septembrī — Ryanair/Komisija
   (Lieta T-342/07)
   (2007/C 269/106)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ryanair Holdings Plc, Dublinas Grāfiste (Īrija) (pārstāvji — J. Swift, QC, V. Power, solicitor, A. McCarthy, solicitor, G. Berrish, lawyer, un D. Hull, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 27. jūnija lēmumu K (2007) 3104, ar ko koncentrāciju atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu un EEZ līguma darbību (lieta Nr. COMP/M.4439 — Ryanair/Aer Lingus).
   Prasītāja prioritāri apgalvo, ka Komisija it kā kļūdaini secināja, nepierādot atbilstoši normatīvo aktu prasībām, ka sabiedrību apvienošanās būtiski traucētu efektīvu konkurenci kopējā tirgū. Pakārtoti prasītāja apgalvo, ka Komisija kļūdaini secināja, nepierādot atbilstoši normatīvo aktu prasībām, ka sabiedrību apvienošanās, kas grozīta ar dažādām saistībām, kuras izmeklēšanas laikā piedāvāja uzņemties prasītāja, būtiski traucētu efektīvu konkurenci.
   Savu apgalvojumu atbalstam prasītāja atzīmē, ka Komisija pieļāva acīmredzamas kļūdas vērtējumā attiecībā uz: a) konkurences attiecībām divu pārvadātāju starpā, b) šķēršļiem iekļūšanai tirgū/tirgus palielināšanai, c) pakāpenisko analīzi, kā arī fundamentālas un acīmredzamas kļūdas savā vērtējumā attiecībā uz efektivitātes pieaugumu, kas rastos saplūšanas rezultātā un izpildot saistības, kuras piedāvāja uzņemties prasītāja.


title: Lieta T-322/01: Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra spriedums — Roquette Frères pret Komisiju (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Nātrija glukonāts — EKL 81. pants — Naudas sods — Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts — Vadlīnijas naudas soda apmēra noteikšanai — Paziņojums par sadarbību — Samērīguma princips — Vienlīdzīga attieksme — Princips ne bis in idem)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/40

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra spriedums — Roquette Frères pret Komisiju
   (Lieta T-322/01) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Nātrija glukonāts - EKL 81. pants - Naudas sods - Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts - Vadlīnijas naudas soda apmēra noteikšanai - Paziņojums par sadarbību - Samērīguma princips - Vienlīdzīga attieksme - Princips ne bis in idem)
   (2006/C 294/84)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Roquette Frères SA., Lestrēma [Lestrem] (Francija) (pārstāvji — O. Prosts [O. Prost], D. Vualemo [D. Voillemot] un A. Šofels [A. Choffel], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Bukē [A. Bouquet], V. Vilss [W. Wils], A. Velans [A. Whelan] un F. Lelievre [F. Lelièvre], pēc tam Bukē, Vills un Velans, pārstāvji, kam palīdz A. Kondomins [A. Condomines] un Ž. Ližonī [J. Liygonie], advokāti)
   Priekšmets
   Prasība, pirmkārt, atcelt 1. un 3. punktu 2001. gada 2. oktobra lēmumā C(2001) 2931 (galīgā redakcija) par EKL 81. panta un EEZ 53. panta piemērošanas procedūru (COMP/E-1/36.756 — Nātrija glukonāts) tiktāl, ciktāl ar to noteikts prasītājai uzliekamā naudas soda apmērs, otrkārt, prasība samazināt naudas soda apmēru un, treškārt, prasība atlīdzināt prasītājai pretlikumīgi saņemtos līdzekļus.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteikt Roquette Frères SA naudas sodu EUR 8 105 000 apmērā;

               2)

               grozīt 2001. gada 2. oktobra lēmumu C(2001) 2931 (galīgā redakcija) par EK līguma 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (COMP/E-1/36.756 — Nātrija glukonāts) tiktāl, ciktāl tas ir pretrunā ar 1. punktu iepriekš;

               3)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               4)

                  Roquette Frères SA atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 68, 16.03.2002.


title: Lieta C-505/08: Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 17. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2005/36/EK — Profesionālo kvalifikāciju atzīšana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/11

         Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 17. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-505/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2005/36/EK - Profesionālo kvalifikāciju atzīšana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2010/C 51/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. Støvlbæk un M. Adam)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma un N. Graf Vitzthum)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu tiesību normu, kas vajadzīgas, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 22. lpp.) prasības, nepieņemšana paredzētajā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot visus normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu prasības, un nepaziņojot Eiropas Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 24.01.2009.


title: Lieta C-88/11 P: Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 10. novembra spriedums — LG Electronics, Inc. /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Vārdisks apzīmējums “KOMPRESSOR PLUS” — Reģistrācijas atteikums — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Aprakstošs raksturs — Jauna pierādīšanas līdzekļa pārbaude, ko veic Vispārējā tiesa — Faktu un pierādījumu sagrozīšana)

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/19

      Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 10. novembra spriedums — LG Electronics, Inc./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
      (Lieta C-88/11 P) (1)

      (Apelācija - Kopienas preču zīme - Vārdisks apzīmējums “KOMPRESSOR PLUS” - Reģistrācijas atteikums - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Aprakstošs raksturs - Jauna pierādīšanas līdzekļa pārbaude, ko veic Vispārējā tiesa - Faktu un pierādījumu sagrozīšana)
      (2012/C 25/32)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: LG Electronics, Inc. (pārstāvis — J. Blanchard, avocat)

         Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

         Priekšmets

      Apelācija par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2010. gada 16. decembra spriedumu lietā T-497/09 LG Electronics/ITSB, ar kuru noraidīta prasītājas prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 23. septembra lēmumu lietā R 397/2009-1, par lūgumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “KOMPRESSOR PLUS” kā Kopienas preču zīmi — Preču zīmes atšķirtspēja — Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L, 78, 1. lpp.) 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Jaunu apstākļu izvērtēšana, ko veic Vispārējā tiesa — Pierādījumu sagrozīšana

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  apelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  LG Electronics, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 120, 16.04.2011.


title: Lieta C-449/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2014. gada 11. jūlija spriedumu lietā T-533/10 DTS Distribuidora de Televisión Digital/Komisija 2014. gada 25. septembrī iesniedza DTS Distribuidora de Televisión Digital, S. A.

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/27

      Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2014. gada 11. jūlija spriedumu lietā T-533/10 DTS Distribuidora de Televisión Digital/Komisija 2014. gada 25. septembrī iesniedza DTS Distribuidora de Televisión Digital, S. A.
      (Lieta C-449/14 P)
      (2014/C 395/33)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: DTS Distribuidora de Televisión Digital, S. A. (pārstāvji – H. Brokelmann un M. Ganino, advokāti)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Telefónica de España, S. A., Telefónica Móviles España, S. A., Spānijas Karaliste un Corporación de Radio y Televisión Española, S. A. (RTVE)

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas 2014. gada 11. jūlija spriedumu lietā T-533/10 DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A./Komisija un līdz ar to saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas statūtu 61. pantu:

                              —

                              balstoties uz tās rīcībā esošajiem elementiem, apmierināt prasījumus, kas formulēti pieteikumā par lietas ierosināšanu tiesvedībā pirmajā instancē, un atcelt Komisijas 2010. gada 20. jūlija Lēmumu 2011/1/ES (1) par valsts atbalsta shēmu C 38/09 (ex NN 58/09), ko Spānija plāno īstenot attiecībā uz Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE), vai

                              —

                              pakārtoti – nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai, lai to izskatītu Tiesas sprieduma gaismā;

                  —

                  piespriest Komisijai un lietas dalībniekiem, kuri atbalsta Komisijas prasījumus, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

                  1.

                     Pirmais pamats, kas balstīts uz LESD 107. panta 1. punkta pārkāpumu, jo kļūdaini interpretēts atbalsta jēdziens.
                  Ar pārsūdzēto spriedumu esot pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, kļūdaini interpretējot atbalsta jēdzienu un, konkrēti, kritērijus, kuriem saskaņā ar spriedumu lietā Laboratoires Boiron (2) jābūt izpildītiem, lai nodoklis varētu tikt uzskatīts par neatņemamu atbalsta sastāvdaļu.

                  2.

                     Otrais pamats, kas balstīts uz LESD 107. panta 1. punkta pārkāpumu, jo pārsūdzētajā spriedumā neesot veikta visaptveroša pārbaude par atbalsta esamību un esot sagrozītas Spānijas tiesības.
                  Ar pārsūdzēto spriedumu esot pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, jo neesot veikta izsmeļoša pārbaude par to, vai ir izpildīti sprieduma lietā Régie Networks (1) formulētie kritēriji, lai DTS uzlikto nodokli varētu uzskatīt par neatņemamu atbalsta RTVE daļu, un esot sagrozītas Spānijas tiesības.

                  3.

                     Trešais pamats, kas balstīts uz LESD 106. panta 2. punkta piemērošanā pieļauto tiesību kļūdu.
                  Pārsūdzētajā spriedumā esot pieļauta tiesību kļūda LESD 106. panta 2. punkta piemērošanā. Esot sagrozīti DTS apgalvojumi, ar kuriem centās pierādīt, ka atbalsta RTVE finansēšanas veids nesamērīgi kropļo konkurenci, interpretējot tos kā atsauces uz sekām, ko rada pats atbalsts, nevis sekām, ko rada nodokļi, ar kuriem tas tiek finansēts. Tā rezultātā pārsūdzētajā sprieduma esot pārkāptas prasības robežas attiecībā uz jautājumiem, kuri nav norādīti DTS pieteikumā un kurus Komisija nav arī analizējusi savā lēmumā, grozot strīda priekšmetu un pārsniedzot Vispārējās tiesas kontroles robežas.

         (1)  OV 2011, L 1, 9. lpp.

         (2)  C-526/04, EU:C:2006:528

         (1)  C-333/07, EU:C:2008:764


title: Lieta C-481/13: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 17. jūlija spriedums ( Oberlandesgericht Bamberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Mohammad Ferooz Qurbani Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — 1951. gada 28. jūlija Ženēvas konvencija par bēgļu statusu — 31. pants — Trešās valsts valstspiederīgais, kurš ir iekļuvis dalībvalstī caur citu dalībvalsti — Nelegāla pārvedēja pār robežu pakalpojumu izmantošana — Nelikumīga ieceļošana un uzturēšanās — Viltotas pases uzrādīšana — Kriminālsods — Tiesas kompetences neesamība

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/24

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 17. jūlija spriedums (Oberlandesgericht Bamberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Mohammad Ferooz Qurbani

   (Lieta C-481/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - 1951. gada 28. jūlija Ženēvas konvencija par bēgļu statusu - 31. pants - Trešās valsts valstspiederīgais, kurš ir iekļuvis dalībvalstī caur citu dalībvalsti - Nelegāla pārvedēja pār robežu pakalpojumu izmantošana - Nelikumīga ieceļošana un uzturēšanās - Viltotas pases uzrādīšana - Kriminālsods - Tiesas kompetences neesamība)
   2014/C 315/36
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Oberlandesgericht Bamberg

      Lietas dalībnieks pamata kriminālprocesā

   Mohammad Ferooz Qurbani

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesai nav kompetences atbildēt uz prejudiciālajiem jautājumiem, kurus ar 2013. gada 29. augusta lēmumu lietā C-481/13 ir uzdevusi Oberlandesgericht Bamberg (Vācija).

      (1)  OV C 352, 30.11.2013.


title: Lieta C-480/14: Tiesas (astotā palāta) 2015. gada 12. februāra rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Società Sogno di Tolosa Ltd u.c./Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Reglamenta 99. pants — Identiski prejudiciālie jautājumi — LESD 49. un 56. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Azartspēles — Valsts tiesiskais regulējums — Koncesiju sistēmas reorganizācija, pagaidu kārtā novienādojot derīguma termiņus — Jauns uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā — Koncesijas, kuru derīguma termiņš ir īsāks nekā agrāko koncesiju derīguma termiņš — Ierobežojums — Primāri vispārējo interešu apsvērumi — Samērīgums

text:
               20.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 127/5

         Tiesas (astotā palāta) 2015. gada 12. februāra rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Società Sogno di Tolosa Ltd u.c./Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

   (Lieta C-480/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Reglamenta 99. pants - Identiski prejudiciālie jautājumi - LESD 49. un 56. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Azartspēles - Valsts tiesiskais regulējums - Koncesiju sistēmas reorganizācija, pagaidu kārtā novienādojot derīguma termiņus - Jauns uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā - Koncesijas, kuru derīguma termiņš ir īsāks nekā agrāko koncesiju derīguma termiņš - Ierobežojums - Primāri vispārējo interešu apsvērumi - Samērīgums)
   (2015/C 127/07)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Società Sogno di Tolosa Limited, Ds di Dimarco Enzo & C. Sas, Centro Servizi di Barillà Marco, Assok di Rambaldi Stefano e Casbarra Luca Snc, Dg Comunicazioni di Di Giorno Giancarlo, Tamara Maraboli, Andrea Cappiello, Depa di Delberba C. Sas, Luca Campioni, Danio Milazzo, Andrea Menna, Emilio Schiavone, Sandro Casalboni, Lorena Bertora un Andromeda di Novellis Alessandro e Stellini Roberto Snc

      Atbildētājas: Ministero dell'Economia e delle Finanze un Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

      Piedaloties: Carmelo Sisino, Gianni Viano, Vincenzo Brancati, Marco Decortes, Filippo Sangineto, Luca Piccolo, Salvatore Rosolia, Giada Aricò, Giuseppe Parrelli, Wett–Pads Vermittlungs un Galassio Game Srl

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 49. un 56. pants, kā arī vienlīdzīgas attieksmes un efektivitātes principi ir interpretējami tādējādi, ka tie pieļauj tādus valsts tiesību aktus, kādi ir aplūkoti pamatlietā un kuros ir paredzēta jauna uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā organizēšana attiecībā uz koncesijām, kuru derīguma termiņš ir īsāks nekā iepriekš piešķirtajām koncesijām, ņemot vērā sistēmas reorganizāciju, pagaidu kārtā novienādojot koncesiju derīguma termiņus.

      (1)  OV C 7, 12.1.2015.


title: Lieta T-188/13: Prasība, kas celta 2013. gada 4. aprīlī — Murnauer Markenvertrieb /ITSB — Healing Herbs ( “NOTFALL” )

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/49

         Prasība, kas celta 2013. gada 4. aprīlī — Murnauer Markenvertrieb/ITSB — Healing Herbs (“NOTFALL”)
   (Lieta T-188/13)
   2013/C 156/90
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Vācija) (pārstāvji — F. Traub un H. Daniel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Healing Herbs Ltd (Walkerstone, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 4. februāra lēmumu lietā R 132/2012-4;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “NOTFALL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 30. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 9 089 681

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Healing Herbs Ltd

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts saistībā ar Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu un 2. punktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 83. panta pārkāpums saistībā ar vispārējo vienlīdzīgas attieksmes principu;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-308/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 15. septembra spriedums — Parfums Christian Dior/ITSB — Consolidated Artists ( MANGO adorably ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskās preču zīmes MANGO adorably reģistrācijas pieteikums — Agrākās valsts un starptautiskās vārdiskās preču zīmes J’ADORE un ADIORABLE — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Sajaukšanas iespēja — Netaisnīga labuma gūšanas no agrāko preču zīmju reputācijas risks — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta [tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta] pārkāpums)

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/26

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 15. septembra spriedums — Parfums Christian Dior/ITSB — Consolidated Artists (“MANGO adorably”)
   (Lieta T-308/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskās preču zīmes “MANGO adorably” reģistrācijas pieteikums - Agrākās valsts un starptautiskās vārdiskās preču zīmes “J’ADORE” un “ADIORABLE” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Sajaukšanas iespēja - Netaisnīga labuma gūšanas no agrāko preču zīmju reputācijas risks - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta [tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta] pārkāpums)
   2009/C 256/47
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Parfums Christian Dior, Parīze (Francija) (pārstāvji — F. de Visscher, E. Cornu un D. Moreau, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — R. Bianchi)

      Cita procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā:
      Consolidated Artists BV, Rotterdam (Nīderlande) (pārstāvis — S. Bénoliel-Claux, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 23. maija lēmumu lietā R 1162/2007-2 attiecība uz iebildumu procesu starp Parfums Christian Dior un Consolidated Artists BV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Parfums Christian Dior atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 11.10.2008.