title: Lieta C-23/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 16. janvārī iesniedza Sø- og Handelsretten (Dānija) — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet

text:
               15.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 16. janvārī iesniedza Sø- og Handelsretten (Dānija) — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet

   (Lieta C-23/14)
   2014/C 78/10
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Sø- og Handelsretten

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Post Danmark A/S

      Atbildētājs: Konkurrencerådet

      Persona, kas iestājusies lietā: Bring Citymail Denmark A/S

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kādi norādījumi ir jāņem vērā, lai izlemtu, vai tas, ka dominējošais uzņēmums piemēro atlaižu sistēmu ar standarta apmēra robežu, kurai ir lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu 10. un 11. punktā norādītās pazīmes, ir uzskatāms par dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, kas ir pretrunā EK līguma 82.pantam?
               Tiesai savā atbildē ir lūgts skaidrot, kāda nozīme [dominējošā stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas vērtējumā] ir vērtējumam par to, vai atlaižu sistēmas robežas ir noteiktas tādā veidā, ka šī atlaižu sistēma attiecas uz lielāko daļu šī tirgus patērētāju.
               Tiesai tālāk tās atbildē ir lūgts skaidrot, kāda nozīme, ja tāda ir, ir dominējošā uzņēmuma cenām un izmaksām uz šādas atlaižu sistēmas novērtēšanu saskaņā ar EK līguma 82. pantu (“konkurenta, kurš ir tikpat efektīvs”, pārbaudes piemērotība).
               Tajā pašā laikā Tiesai ir lūgts skaidrot, kāda [dominējošā stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas vērtējumā] ir nozīme tirgus pazīmēm, tostarp apstāklim, vai tirgus pazīmes var būt pamats tam, ka ierobežojoša ietekme tiek pierādīta ar pārbaudēm un analīzēm, kas nav “konkurenta, kurš ir tikpat efektīvs”, pārbaude (šajā ziņā skat. Komisijas paziņojuma par EK līguma 82. panta piemērošanu 24. punktu).

               2)

               Cik iespējamai un būtiskai ir jābūt atlaižu sistēmas pret konkurenci vērstai iedarbībai, kurai ir lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu 10. un 11. punktā norādītās pazīmes, lai būtu jāpiemēro EK līguma 82. pants?

               3)

               Ņemot vērā atbildes, kas sniegtas uz 1. un 2. jautājumu, kādi specifiski apstākļi valsts tiesai jāņem vērā, izvērtējot, vai atlaižu sistēmai tādos apstākļos, kādi tie raksturoti šajā lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu (tirgus un atlaižu sistēmas pazīmes), konkrētajā gadījumā piemīt vai var piemist tāda ierobežojoša ietekme, lai secinātu, ka tā ir uzskatāma par [dominējošā stāvokļa] ļaunprātīgu izmantošanu, kuru reglamentē EK līguma 82. pants?
               Vai šajā saistībā pastāv prasība, ka ierobežojošai ietekmei ir jābūt novērtējamai?


title: Lieta T-475/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 28. jūnija spriedums — ATB Norte /ITSB — Bricocenter Italia ( “BRICO CENTER” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “BRICO CENTER” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro” un “CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/24

         Vispārējās tiesas 2011. gada 28. jūnija spriedums — ATB Norte/ITSB — Bricocenter Italia (“BRICO CENTER”)
   (Lieta T-475/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “BRICO CENTER” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro” un “CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 232/42
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ATB Norte, SL (Burgos, Spānija) (pārstāvji — sākotnēji P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver un G. Marín Raigal, pēc tam F. Brandolini Kujman, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — O. Montalto un G. Mannucci)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Itālija) (pārstāvji — G. Ghidini, M. Mergati un C. Signorini, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 24. septembra lēmumu lietā R 500/2008-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp ATB Norte, SL un Bricocenter Italia Srl

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 24. septembra lēmumu lietā R 500/2008-4 daļā, kurā Apelāciju padome ir apmierinājusi Bricocenter Italia Srl apelācijas sūdzību attiecībā uz Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādītajiem pakalpojumiem “reklāma”, “darījumu vadīšana” un “uzņēmumu pārvaldīšana”;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia un ITSB katrs pats sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies procesā Vispārējā tiesā.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010.


title: Lieta C-330/13: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 12. jūnija spriedums ( Аdministrativen sad – Burgas (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lukoyl Neftohim Burgas AD / Nachalnik na Mitnicheski punkt “Pristanishte Burgas Tsentar” pri Mitnitsa Burgas Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Preču klasifikācija — Prece, kura aprakstīta kā “smagā eļļa, smēreļļa vai citāda eļļa, kas paredzēta specifiskiem pārstrādes procesiem”  — Pozīcijas  2707 un 2710  — Aromātiskās sastāvdaļas un nearomātiskās sastāvdaļas — Saikne starp Kombinēto nomenklatūru un harmonizēto sistēmu

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/14

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 12. jūnija spriedums (Аdministrativen sad – Burgas (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lukoyl Neftohim Burgas AD/Nachalnik na Mitnicheski punkt “Pristanishte Burgas Tsentar” pri Mitnitsa Burgas

   (Lieta C-330/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Preču klasifikācija - Prece, kura aprakstīta kā “smagā eļļa, smēreļļa vai citāda eļļa, kas paredzēta specifiskiem pārstrādes procesiem” - Pozīcijas 2707 un 2710 - Aromātiskās sastāvdaļas un nearomātiskās sastāvdaļas - Saikne starp Kombinēto nomenklatūru un harmonizēto sistēmu)
   2014/C 282/19
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Аdministrativen sad – Burgas

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Lukoyl Neftohim Burgas AD

      Atbildētāja: Nachalnik na Mitnicheski punkt “Pristanishte Burgas Tsentar” pri Mitnitsa Burgas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               aromātisko sastāvdaļu daudzums svarā attiecībā pret nearomātisko sastāvdaļu daudzumu ir kritērijs, kas jāņem vērā, lai Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2011. gada 27. septembra Regulu (ES) Nr. 1006/2011, I pielikumā ietvertās Kombinētās nomenklatūras pozīcijā 2707 vai pozīcijā 2710 klasificētu produktu, kam ir tādas būtiskās īpašības, kādas ir pamatlietā aplūkotajam produktam;

               2)

               Regulas Nr. 2658/87, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1006/2011, I pielikumā ietvertās Kombinētās nomenklatūras 27. nodaļā esošais jēdziens “aromātiskās sastāvdaļas” ir jāinterpretē kā plašāks nekā jēdziens “aromātiskie ogļūdeņraži”;

               3)

               principā valsts tiesām ir jānosaka, kura ir vispiemērotākā metode, lai noteiktu aromātisko sastāvdaļu svaru konkrētajā produktā, lai to klasificētu Regulas Nr. 2658/87, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1006/2011, I pielikumā ietvertās Kombinētās nomenklatūras pozīcijā 2707 vai pozīcijā 2710;

               4)

               Regulas Nr. 2658/87, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1006/2011, I pielikumā ietvertās Kombinētās nomenklatūras skaidrojumu par šīs nomenklatūras apakšpozīcijām 2707 99 91 un 2707 99 99 1. punkts ir jāinterpretē kā tāds, kas nav izsmeļošs, un tādēļ produkts, kas ietilpst minētās nomenklatūras pozīcijā 2707, bet nevar tikt klasificēts kādā konkrētā apakšpozīcijā, ir jāklasificē šīs pašas Kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2707 99 99.

      (1)  OV C 245, 24.8.2013.


title: Lieta T-201/07: Prasība, kas celta 2007. gada 6. jūnijā — Agencja Wydawnicza Technopol /ITSB ( 333 )

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/35

         Prasība, kas celta 2007. gada 6. jūnijā — Agencja Wydawnicza Technopol/ITSB (“333”)
   (Lieta T-201/07)
   (2007/C 183/69)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Agencja Wydawnicza“Technopol”Sp. z o. o., (pārstāve — D. Rzążewska, radca prawny)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt pilnībā Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 22. marta lēmumu lietā R 1277/2006-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “333” attiecībā uz 16. klasē ietilpstošajām precēm

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: kļūdaina Regulas Nr. 40/94 (1) par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta piemērošana, jo apzīmējums “333” attiecībā uz reģistrācijas pieteikumā minētajām precēm nav nedz aprakstošs, nedz arī tas ir nepietiekami atšķirtspējīgs.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-575/08: Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 1. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2005/56/EK — Kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanās — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/15

         Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 1. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-575/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2005/56/EK - Kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanās - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2009/C 282/27
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Peere un P. Dejmek)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — D. Haven)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana vai nepaziņošana noteiktajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/56/EK par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos (OV L 310, 1. lpp.) prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot visus normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/56/EK par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos prasības, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 44, 21.02.2009.


title: Lieta C-345/07: Prasība, kas celta 2007. gada 25. jūlijā — Komisija/Grieķijas Republika

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/30

         Prasība, kas celta 2007. gada 25. jūlijā — Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-345/07)
   (2007/C 211/59)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Komisija (pārstāvji — G. Zavvos un P. Dejmek)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/49/EK (1) par drošību Kopienas dzelzceļos, un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (Dzelzceļu drošības direktīva) prasības, vai katrā ziņā par tiem nepaziņojot Komisijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva.

               —

               piespriest Grieķijas Republika atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2004/49/EK transponēšanai valsts iekšējās tiesībās beidzās 2006. gada 30. aprīlī.

      (1)  OV L 164, 30.4.2004., 44. lpp.


title: Lieta C-95/08: Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 4. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2004/9/EK — Iestāžu, kas atbild par laboratoriju pārbaudi un to veikto pētījumu revīziju, lai novērtētu atbilstību labai laboratorijas praksei, neizraudzīšanās)

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/6

         Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 4. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-95/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2004/9/EK - Iestāžu, kas atbild par laboratoriju pārbaudi un to veikto pētījumu revīziju, lai novērtētu atbilstību labai laboratorijas praksei, neizraudzīšanās)
   (2008/C 327/09)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Rozet un P. Oliver)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — C. Schiltz)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Direktīva 2004/9/EK par labas laboratorijas prakses (LLP) pārbaudi un apstiprināšanu (OV L 50, 28. lpp.) — Iestāžu, kas atbild par laboratoriju pārbaudi un to veikto pētījumu revīziju, lai novērtētu atbilstību labai laboratorijas praksei, neizraudzīšanās
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               neizveidojot iestādes, kas var veikt atbilstības labas laboratorijas prakses principiem pārbaudi, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Direktīvas 2004/9/EK par labas laboratorijas prakses (LLP) pārbaudi un apstiprināšanu 3. pants;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 116, 9.5.2008.


title: Lieta F-129/07: Prasība, kas celta 2007. gada 31. oktobrī — Kremlis /Komisija

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/32

         Prasība, kas celta 2007. gada 31. oktobrī — Kremlis/Komisija
   (Lieta F-129/07)
   (2008/C 8/57)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Georges-Stavros Kremlis, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — S. Pappas, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 21. decembra lēmumu, ar ko noraidīta prasītāja kandidatūra uz vakanto Komisijas pārstāvniecības Grieķijā vadītāja vietu un šī vieta piešķirta citam kandidātam;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs min līdzīgus pamatus tiem, kas minēti lietā F-128/07, par kuru paziņojums ir publicēts šī paša numura Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 30. septembrī lietā C-319/03 (tribunal administratif de Paris lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Serge Briheche pret Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Éducation nationale un Ministre de la Justice (Sociālā politika — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm — EKL 141. panta 4. punkts — Direktīva 76/207/EEK — Nosacījumi pieejai darbam valsts sektorā — Noteikumi, kas tikai attiecībā uz atraitnēm, kas nav no jauna apprecējušās, nosaka izņēmumu no vecuma ierobežojumiem pieejai šādam darbam)

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2004. gada 30. septembrī
   lietā C-319/03 (tribunal administratif de Paris lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Serge Briheche pret Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Éducation nationale un Ministre de la Justice (1)

   (Sociālā politika - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm - EKL 141. panta 4. punkts - Direktīva 76/207/EEK - Nosacījumi pieejai darbam valsts sektorā - Noteikumi, kas tikai attiecībā uz atraitnēm, kas nav no jauna apprecējušās, nosaka izņēmumu no vecuma ierobežojumiem pieejai šādam darbam)
   (2004/C 284/08)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā C-319/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko tribunal administratif de Paris (Francija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 3. jūlijā un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 24. jūlijā tiesvedībā Serge Briheche pret Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Éducation nationale un Ministre de la Justice, Tiesa (otrā palāta palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann, R. Schintgen, F. Macken (ziņotāja) un N. Colneric, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretārs R. Grass, 2004. gada 30. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīvas 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem, 3. panta 1. punkts un 2. panta 4. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, kāds tas ir pamata prāvā, kas tikai uz atraitnēm, kas nav no jauna apprecējušās un ir spiestas strādāt, attiecina izņēmumu no vecuma ierobežojumiem pieejai darbam valsts sektorā, izslēdzot tādā pašā situācijā esošus atraitņus, kas nav no jauna apprecējušies.

      (1)  OV C 226, 29.9.2003.


title: Lieta T-219/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. maijā — Balfe u.c./Parlaments

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/39

         Prasība, kas celta 2009. gada 19. maijā — Balfe u.c./Parlaments
   (Lieta T-219/09)
   2009/C 205/73
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Richard Balfe, Newmarket (Apvienotā Karaliste), C, Milāna (Itālija), C, Madride (Spānija), C, Lancashire (Apvienotā Karaliste), C, Gnobkummerfeld (Vācija), C, Longré (Francija), C, Saint-Martin de Crau (Francija), C, Bregenz (Austrija), C, West Yorkshire (Apvienotā Karaliste), C, Marseļa (Francija), C, Rudsebheim (Vācija), C, Devon (Apvienotā Karaliste), C, Barselona (Spānija), C, Parīze (Francija), C, Wexford (Īrija), C, Bozen (Itālija), C, Madride, C, Porto (Portugāle), C, Iaf Nennhau (Apvienotā Karaliste), C, Milāna, C, Limonest (Francija), C, Colares-Sintra (Portugāle), C, Benfica do Ribatejo (Portugāle), C, Saint-Étienne, (Francija), C, Cournon-d’Auvergne (Francija), C, Lutterworth Leics (Apvienotā Karaliste), C, Cumbria (Apvienotā Karaliste), C, Oxfordshire (Apvienotā Karaliste), C, Bratislava (Slovākija), C (Polija), C, Varšava (Polija), C, Radom (Polija), C, Boulogne-Billancourt (Francja), C, Helsinki (Somija), C, Liona (Francija), C, Atēnas (Grieķija), C, Funchal (Portugāle), C, Londona (Apvienotā Karaliste), C, Le Val-d’Ajol (Francija), C, Tallina (Igaunija), C, Glāzgova (Apvienotā Karaliste), C, Riom (Francija), C, Hampshire (Apvienotā Karaliste), C, Coventry (Apvienotā Karaliste), C, Helsinki, C Krakova (Polija), C, Pampelune (Spānija), C, Skotija (Apvienotā Karaliste), C, Lisabona (Portugāle), C, Lisabona, C, Parīze, C, Budapešta (Ungārija), C, Maia (Portugāle), C, Bielsko-Biała (Polija), C, Wetherby (Apvienotā Karaliste), C, La Possession (Francija), C, Cornwall (Apvienotā Karaliste), C, Epernay (Francija), C, Bolton (Apvienotā Karaliste), C, Kępno (Polija), C, Amsterdama (Nīderlande), C, Palermo (Itālija), C, Kenta (Apvienotā Karaliste), C, Bedforshire (Apvienotā Karaliste), C, Varšava, Fonds de pension-députés au Parlement européen, Luksemburga (Luxemburga) (pārstāvji: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Parlamenta Prezidija 2009. gada 9. marta un 3. aprīļa lēmumus, ar kuriem izdara grozījumus Eiropas Parlamenta deputātu papildu brīvprātīgajā pensiju shēmā;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāji lūdz atcelt Eiropas Parlamenta Prezidija 2009. gada 9. marta un 3. aprīļa lēmumus, ar kuriem izdara grozījumus Eiropas Parlamenta deputātu papildu (brīvprātīgajā) pensiju shēmā, kas ietverta Noteikumu par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām VIII pielikumā. Grozījumi būtībā attiecas uz iespēju priekšlaicīgu pensionēties, sasniedzot 50 gadu vecumu, un iespēju saņemt pensiju kapitāla formā, kā arī pensijas vecuma paaugstināšanu no 60 uz 63 gadiem.
   Savas prasības pamatojumam prasītāji izvirza četrus pamatus par:

               —

               Parlamenta kompetences viepusēji grozīt līguma noteikumus par pievienošanos papildu brīvprātīgajai pensiju shēmai neesamību;

               —

               iegūto tiesību, kā arī vienlīdzīgas attieksmes, samērīguma un tiesiskās drošības principu pārkāpumu, tostarp, neievērojot skaidros Eiropas Parlamenta deputātu Nolikuma noteikumus un neparedzot nekādus pārejas pasākumus;

               —

               apstrīdēto aktu pamatojumā ietvertajām iemeslu un motīvu kļūdām attiecībā gan uz šīs īpašās papildu un fakultatīvās pensiju shēmas tiesisko režīmu, gan uz pensiju fonda pārvaldību un finansiālo stāvokli;

               —

               labticības principa pārkāpumu un voluntāru klauzulu, ar kurām vienpusēji un ar atpakaļejošu spēku tiek mainīti saistību noteikumi un netiek paredzēta atlīdzība, spēkā neesamību.


title: Lieta T-321/03: Pirmās instances tiesas 2006. gada 7. jūlija rīkojums — Juchem u.c. pret Parlamentu un Padomi (Prasība par zaudējumu atlīdzību — Ārpuslīgumiskā atbildība — Dzīvnieku barības maisījumu tirdzniecība — Zaudējumu esamība)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/43

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 7. jūlija rīkojums — Juchem u.c. pret Parlamentu un Padomi
   (Lieta T-321/03) (1)

   (Prasība par zaudējumu atlīdzību - Ārpuslīgumiskā atbildība - Dzīvnieku barības maisījumu tirdzniecība - Zaudējumu esamība)
   (2006/C 224/92)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Juchem GmbH, Eppelborn (Vācija) un 223 citi, kuru uzvārdi ietverti rīkojuma pielikumā (pārstāvji — D. Waelbroeck un N. Rampal, advokāti)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji — E. Waldherr un M. Moore, pārstāvji) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — sākotnēji M. Balta un F. Ruggeri Laderchi, vēlāk M. Balta un Z. Kupčová, pārstāves)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētāju atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — W.-D. Plessing un M. Lumma, pārstāvji) un Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Bordes un B. Doherty, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājiem esot nodarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Direktīvu 2002/2/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 79/373/EEK par barības maisījumu apriti un atceļ Komisijas Direktīvu 91/357/EEK (OV L 63, 23. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāji, Parlaments un Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši;

               3)

               Vācijas Federatīvā Republika un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 275, 15.11.2003.


title: Lieta C-102/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 16. decembra rīkojumu lietā T-532/11 Stefan Städter /Eiropas Centrālā banka 2012. gada 27. februārī iesniedza Stefan Städter

text:
               22.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 16. decembra rīkojumu lietā T-532/11 Stefan Städter/Eiropas Centrālā banka 2012. gada 27. februārī iesniedza Stefan Städter

   (Lieta C-102/12 P)
   2012/C 399/13
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Stefan Städter (pārstāvis — M.C. Kerber, Rechtsanwalt)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Centrālā banka
   Eiropas Savienības Tiesa (sestā palāta) ar 2012. gada 15. novembra rīkojumu apelācijas sūdzību noraidīja un nolēma, ka apelācijas sūdzības iesniedzējam savi tiesāšanās izdevumi ir jāsedz pašam.


title: Lieta T-655/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 28. janvāra spriedums – Enercon /ITSB (Piecu zaļās krāsas toņu pāreja) Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes, ko veido piecu zaļās krāsas toņu pāreja, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Reģistrācijai pieteiktās preču zīmes pārkvalificēšana — Regulas Nr. 207/2009 43. panta 2. punkts

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/21

         Vispārējās tiesas 2015. gada 28. janvāra spriedums – Enercon/ITSB (Piecu zaļās krāsas toņu pāreja)
   (Lieta T-655/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas preču zīmes, ko veido piecu zaļās krāsas toņu pāreja, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Reģistrācijai pieteiktās preču zīmes pārkvalificēšana - Regulas Nr. 207/2009 43. panta 2. punkts)
   (2015/C 089/24)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Enercon GmbH (Aurich, Vācija) (pārstāvji – R. Böhm un S. Overhage, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Schifko)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 11. septembra lēmumu lietā R 247/2013–1 attiecībā uz pieteikumu par piecu zaļās krāsas toņu pārejas kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Enercon GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 39, 8.2.2014.


title: Apvienotās lietas T-544/12 un T-546/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedums – Pensa Pharma/ITSB – Ferring et Farmaceutisk Laboratorium Ferring (“PENSA PHARMA” un “pensa”) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “PENSA PHARMA” un Kopienas grafiska preču zīme “pensa” — Agrākas vārdiskas valsts un Beniluksa preču zīmes “PENTASA” — Tieša piekrišana Kopienas preču zīmes reģistrācijai pirms pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu iesniegšanas — Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 3. punkts — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespēja — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/33

         Vispārējās tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedums – Pensa Pharma/ITSB – Ferring et Farmaceutisk Laboratorium Ferring (“PENSA PHARMA” un “pensa”)
   (Apvienotās lietas T-544/12 un T-546/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “PENSA PHARMA” un Kopienas grafiska preču zīme “pensa” - Agrākas vārdiskas valsts un Beniluksa preču zīmes “PENTASA” - Tieša piekrišana Kopienas preču zīmes reģistrācijai pirms pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu iesniegšanas - Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 3. punkts - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespēja - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
   (2015/C 236/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pensa Pharma, SA (Valence, Spānija) (pārstāvji – M. Esteve Sanz, M. González Gordon un R. Kunze, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – P. Geroulakos un J. Crespo Carrillo)

      Citas procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieces, personas, kas iestājušās lietā Vispārējā tiesā: Ferring BV (Hoofddorp, Nīderlande); un Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (Copenhague, Dānija) (pārstāvji – sākotnēji I. Fowler, solicitor, A. Renck, V. von Bomhard un D. Slopek, advokāti, vēlāk – I. Fowler, A. Renck, V. von Bomhard un J. Fuhrmann, advokāts, un visbeidzot I. Fowler un J. Fuhrmann)

      Priekšmets

   Divas prasības par ITSB Apelācijas piektās padomes 2012. gada 1. oktobra lēmumiem lietās R 1883/2011–5 un R 1884/2011–5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Ferring BV un Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S, no vienas puses, un Pensa Pharma SA, no otras puses.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               Pensa Pharma, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 23.2.2013.


title: Lieta T-177/10: Prasība, kas celta 2010. gada 19. aprīlī — Alcoa Trasformazioni /Komisija

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/51

      Prasība, kas celta 2010. gada 19. aprīlī — Alcoa Trasformazioni/Komisija
      (Lieta T-177/10)
      (2010/C 161/81)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuso, Itālija) (pārstāvji — M. Siragusa, advokāts, un T. Müller-Ibold, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2009. gada 19. novembra Lēmumu (C(2009) 5497) tiktāl, ciktāl tas attiecas uz valsts atbalstu C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), ko Itālija, iespējams, piešķīrusi Alcoa Trasformazioni S.r.l.;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Šī prasība atcelt tiesību aktu ir par lēmumu, ko Eiropas Komisija pieņēmusi 2009. gada 19. novembrī attiecībā uz Alcoa Trasformazioni S.r.l. (1)

      Minētajā lēmumā tā tarifa režīma pagarinājums, kas piemērojams Alcoa uzņēmumiem Sardīnijā un Veneto, — kurš noteikts 11. panta 11. punktā 2005. gada 14. marta Dekrētā Nr. 35 (2), kas stājies spēkā 2006. gada 1. janvārī, — ir kvalificēts kā jauns valsts atbalsts, kas nav saderīgs ar kopējo tirgu, un ir prasīts to daļēji atgūt.
      Šajā sakarā jāatgādina, ka kopš 1996. gada prasītājai tiek piemērots preferenciāls tarifs par elektroenerģiju attiecībā uz tās divām primārā alumīnija metāllietuvēm (smelter), kas atrodas Sardīnijā un Veneto. Šis tarifs savulaik tika darīts zināms Komisijai saistībā ar Alumnix — uzņēmuma, kas ražoja alumīniju Itālijas valsts kontrolē un tad tika pārdots prasītājai — privatizācijas procesu. 1996. gadā Komisija secināja, ka attiecīgais tarifs nav valsts atbalsts.
      Pašlaik apstrīdētajā lēmumā Komisija norāda, ka vairākkārtēju izmaiņu rezultātā apstrīdētais tarifs esot pavisam citāds pasākums, nekā pasākums, kurš pārbaudīts 1996. gadā.
      Pēc prasītājas uzskatiem, Lēmums ir prettiesisks turpmāk minēto iemeslu dēļ:

                  —

                  LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, jo tarifs par elektroenerģiju, ko Alcoa iegādājas savām abām primārā alumīnija metāllietuvēm Sardīnijā un Veneto, tika uzskatīts par “atbalstu”, lai gan tas nesniedz saņēmējam nekādas priekšrocības;

                  —

                  LESD 107. panta 3. punkta pārkāpums, jo atbalsta apmērs nav pareizi aprēķināts;

                  —

                  LESD 107. panta 3. punkta pārkāpums, jo ir pieļauta kļūda, uzskatot attiecīgo tarifu par darbības atbalstu, kas nav saderīgs ar Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēm;

                  —

                  labas pārvaldības principa un LESD 107. panta 3. punkta pārkāpums, jo Komisija procedūras gaitā attiecībā uz ietekmi, kāda būs tirgus mehānisma ieviešanai, ko tā pati ierosinājusi Sardīnijai, ir krasi mainījusi vērtējumu, nesniedzot nekādus paskaidrojumus vai brīdinājumus, un, turklāt, pēc nepietiekamas izmeklēšanas;

                  —

                  tiesiskās paļāvības principa un LESD 108. panta pārkāpums, jo minētais tarifs ir kvalificēts kā “jauns” atbalsts, nevis kā “pastāvošs” atbalsts.

            Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, atbildētāja ir izdarījusi virkni būtisku formas prasību pārkāpumu.

         (1)  Komisijas 2009. gada 19. novembra Lēmums par valsts atbalstu Nr. C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) un Nr. C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), ko Itālija īstenojusi par labu Alcoa Trasformazioni srl.

         (2)  Par “steidzamiem pasākumiem saistībā ar Rīcības plānu ekonomikas, sociālajai un teritoriālajai attīstībai”, kas pārveidots par likumu, ar grozījumiem, kuri izdarīti ar 2005. gada 14. maija Likumu Nr. 80.


title: Lieta T-422/10: Prasība, kas celta 2010. gada 15. septembrī — Emme /Komisija

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/35

         Prasība, kas celta 2010. gada 15. septembrī — Emme/Komisija
   (Lieta T-422/10)
   ()
   2010/C 317/64
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Emme Holding SpA (Pescara, Itālija) (pārstāvji — G. Visconti, E. Vassallo di Castiglione, M. Siragusa, M. Beretta, P. Ferrari, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt vai samazināt naudas sodu, ko Komisija ar 2010. gada 30. jūnija lēmumu noteikusi Emme Holding (lieta COMP/38.344 — Priekšspriegojuma tērauds);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā apstrīdētais lēmums ir tas pats, kas lietā T-385/10 ArcellorMittal Wire France u.c./Komisija.
   Prasītājs īpaši norāda:

               —

               ka nav pamata to vainot vienotā un turpinātā pārkāpumā, ko veido visas Eiropas (Eiropas klubs) un valsts vai reģionālā mēroga (Itālijas klubs, Spānijas klubs un Dienvidu nolīgums) aizliegtās vienošanās kopā. Patiesībā tas nekad nav piedalījies (aktīvi vai pasīvi) minētajā pārkāpumā Eiropas mērogā. Tāpat arī Trame nebija zināmas iespējamās reģionālās vai valsts mēroga aizliegtās vienošanās citās valstīs, izņemot Itāliju;

               —

               ka lēmumā ir ņemtas vērā gan vītas troses (7 pavedieni), gan pītas troses (2–3 pavedieni). Prasītājs tieši pretēji uzsver, ka pītas troses nekad nav bijušas aizliegtas vienošanās priekšmets Itālijas kluba ietvaros. Tādējādi šī produkta radīto apgrozījumu nevajag ņemt vērā, aprēķinot naudas sodu.

         Prasītājs lūdz arī samazināt naudas sodu, pamatojoties uz tā nenozīmīgo dalību iespējamajā pārkāpumā, kā arī tā ierobežoto maksātspēju.


title: Lieta T-411/06: Prasība, kas celta 2006. gada 22. decembrī — SO.GE.L.M.A. pret EAR

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/40

         Prasība, kas celta 2006. gada 22. decembrī — SO.GE.L.M.A. pret EAR

   (Lieta T-411/06)
   (2007/C 42/71)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: SO.GE.L.M.A. Srl, Scandicci (Itālija) (pārstāvji — E. Cappelli, P. De Caterini, A. Bandini un A. Gironi, avvocati)

      Atbildētāja: Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt EAR lēmumu, ar ko atcelta būvdarbu publiskā iepirkuma procedūra ar nosaukumu “Neierobežotas kuģniecības atjaunošana (neuzsprāgušas munīcijas aizvākšana) iekšzemes ūdensceļu transporta sistēmā, Serbijas Republika, Serbija un Melnkalne” (publicēts ar Nr. Europe Aid/120694/D/W/YU, projekts Nr. 05SER01 04 01) un izsludināts jauns konkurss, atcelt lēmumus, kuri paziņoti ar EAR2006. gada 9. oktobra vēstuli (reģistra Nr. D(06)DG/MIL/EP2715) un 2006. gada 14. decembra vēstuli (reģistra Nr. DG/mie/3313), kā arī atcelt jebkādu citu iepriekšēju vai saistītu aktu, tostarp lēmumu izslēgt prasītāju un jebkurā gadījumā piespriest Eiropas Rekonstrukcijas aģentūrai [EAR] atlīdzināt prasītājas ciestos zaudējumus prasības pieteikumā norādītajā apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šīs lietas pamatā esošā konkursa mērķis bija piešķirt būvdarbu publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības, kas ietver tādas nesprāgušas kara munīcijas atrašanu un aizvākšanu, kuras radušās sakarā ar NATO veikto bombardēšanu 1999. gadā, lai atvērtu Donavas un Savas ūdens ceļus iekšzemes kuģniecībai.
   Pēc tam, kad prasītājas piedāvājums tika atzīts par visizdevīgāko, tā saņēma pirmo lūgumu sniegt izskaidrojumu, kas tika laicīgi iesniegts. It īpaši, tika sniegts precīzs pamatojums jautājumā par tādas augsti kvalificētas personas kā zemūdens pētīšanas komandas vadītāja klātbūtni, kura profesionālā pieredze bija mazāka nekā prasīts paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu.
   Pēc tam, kad prasītāja profesionālos nolūkos bija sazinājusies ar sabiedrību, kas sniedza konsultācijas Eiropas Rekonstrukcijas aģentūrai šīs konkursa procedūras ietvaros, — saziņa, kas deva cerības uz pozitīvu procedūras iznākumu, prasītājai vēlāk paziņoja par publiskā iepirkuma procedūras atcelšanu, jo nebija iesniegti tehniskajām specifikācijām atbilstoši piedāvājumi, un jauna konkursa izsludināšanu.
   Savu prasījumu atbalstam prasītāja atsaucas uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu, piegādes valsts [publiskā iepirkuma] līgumu un pakalpojumu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (1), 41. panta pārkāpumu un vispārīgi — uz tādu principu pārkāpumu, kuri ir Kopienu tiesiskā regulējuma pamatā publisko iepirkumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas jomā, jo attiecīgās konkursa procedūras atcelšanas pamatā bija lēmums, kas pieņemts bez rūpīgas pārdomāšanas un bez padziļinātas aizsargājamās sabiedriskās intereses izsvēršanas. Otrkārt, prasītāja arī apgalvo, ka ir pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu.

      (1)  OV L 134, 30.4.2004., 114. lpp.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 26. aprīlī apvienotajās lietās T-110/03, T-150/03 un T-405/03 Jose Maria Sison pret Eiropas Savienības Padomi (Piekļuve dokumentiem — Regula Nr. (EK) Nr.1049/2001 — Dokumenti, kas attiecas uz Padomes lēmumiem par terorisma apkarošanu — Izņēmumi, kas attiecas uz sabiedrības interešu aizsardzību — Valsts drošība — Starptautiskās attiecības — Daļēja pieeja — Pamatojums — Tiesības uz aizstāvēšanos)

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/15

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 26. aprīlī
   apvienotajās lietās T-110/03, T-150/03 un T-405/03 Jose Maria Sison pret Eiropas Savienības Padomi (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula Nr. (EK) Nr.1049/2001 - Dokumenti, kas attiecas uz Padomes lēmumiem par terorisma apkarošanu - Izņēmumi, kas attiecas uz sabiedrības interešu aizsardzību - Valsts drošība - Starptautiskās attiecības - Daļēja pieeja - Pamatojums - Tiesības uz aizstāvēšanos)
   (2005/C 171/26)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā T-110/03, T-150/03 un T-405/03 Hosē Marija Sisona [Jose Maria Sison], ar dzīvesvietu Utrehtā (Nīderlande), ko pārstāv J. Fermona [J. Fermon], A. Komte [A. Comte], H. Šulcs [H. Schultz] un D. Gurses [D. Gurses], pret Eiropas Savienības Padomi (pārstāvji M. Vitsenzatos [M. Vitsentzatos], M. Bauers [M. Bauer] un M. Bišops [M. Bishop]) par prasību atcelt trīs Padomes 2003. gada 21. janvāra, 27. februāra un 2. oktobra lēmumus, ar ko atteikta piekļuve dokumentiem par Padomes lēmumiem Nr. 2002/848/EK, 2002/974/EK un 2003/480/EK, proti, 2002. gada 28. oktobra, 2002. gada 12. decembra un 2003. gada 27. jūnija lēmumi, ar ko īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/21 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, proti, lēmumi Nr. 2002/460/EK, 2002/848/EK un 2002/974/EK, Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Pirungs [J. Pirrung], tiesneši N. Dž. Forvuds [N. J. Forwood] un S. Papasavs [S. Papasavvas], sekretārs J. Plingers [J. Plingers], 2005. gada 26. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasības lietās T-110/03 un T-150/03 ir noraidāmas kā nepamatotas;

               2)

               prasība lietā T-405/03 ir noraidāma daļēji kā nepieņemama un pārējā daļā kā nepamatota;

               3)

               prasītājs atlīdzina tiesāšanās izdevumus lietās T-110/03, T-150/03 un T-405/03.

      (1)  OV C 146, 21.06.2003.


title: Lieta T-94/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 29. jūnija rīkojums — Athinaïki Techniki /Komisija (Valsts atbalsts — Sūdzība — Lēmums izbeigt sūdzības izskatīšanu — Nosūtīšana Pirmās instances tiesai pēc atcelšanas — Apstrīdētā lēmuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/14

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 29. jūnija rīkojums — Athinaïki Techniki/Komisija
   (Lieta T-94/05) (1)

   (Valsts atbalsts - Sūdzība - Lēmums izbeigt sūdzības izskatīšanu - Nosūtīšana Pirmās instances tiesai pēc atcelšanas - Apstrīdētā lēmuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2009/C 233/24
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Athinaïki Techniki AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvis —  S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Triantafyllou)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Athens Resort Casino AE Symmetochon, Marrousi (Grieķija) (pārstāvji — F. Carlin, barrister, un N. Korogiannakis, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2004. gada 2. decembra lēmumu izbeigt izskatīt prasītāja sūdzību par apgalvoto valsts atbalstu, ko Grieķijas Republika piešķīrusi konsorcijam Hyatt Regency valsts līguma “Casino Mont Parnès” ietvaros

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2.

               Eiropas kopienu Komisija atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.04.2005.


title: Lieta C-356/09: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 18. novembra spriedums ( Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pensionsversicherungsanstalt/Christine Kleist (Sociālā politika — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un darba jautājumos — Direktīva 76/207/EEK — 3. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Valsts tiesiskais regulējums, kas veicina tādu darbinieku atlaišanu, kuri ir ieguvuši tiesības uz vecuma pensiju — Gados jaunāku personu nodarbinātības veicināšanas mērķis — Valsts tiesiskais regulējums, kurā tiesības uz šādu pensiju sievietēm rodas 60 gadu, bet vīriešiem — 65 gadu vecumā)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/14

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 18. novembra spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pensionsversicherungsanstalt/Christine Kleist

   (Lieta C-356/09) (1)

   (Sociālā politika - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un darba jautājumos - Direktīva 76/207/EEK - 3. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Valsts tiesiskais regulējums, kas veicina tādu darbinieku atlaišanu, kuri ir ieguvuši tiesības uz vecuma pensiju - Gados jaunāku personu nodarbinātības veicināšanas mērķis - Valsts tiesiskais regulējums, kurā tiesības uz šādu pensiju sievietēm rodas 60 gadu, bet vīriešiem - 65 gadu vecumā)
   2011/C 13/23
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Pensionsversicherungsanstalt

      Atbildētāja: Christine Kleist

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof — 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta interpretācija Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīvā 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem (OV L 39, 40. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/73/EK — Valsts tiesiskais regulējums, kurā pensijas vecums sievietēm noteikts 60 gadi, bet vīriešiem 65 gadi un kas atvieglo šādu vecumu sasniegušu darbinieku atlaišanu — Situācija, kurā publisks darba devējs atlaiž no darba 60 gadus vecu sievieti, kurai ir tiesības pensionēties, pamatojot to ar vēlmi veicināt gados jaunāku personu nodarbināšanu

      Rezolutīvā daļa:

   3. panta 1. punkta c) apakšpunkts Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīvā 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/73/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesiskais regulējums, kas, lai veicinātu gados jaunāku personu piekļuvi darbam, atļauj darba devējam atlaist darbiniekus, kas ir ieguvuši tiesības uz vecuma pensiju, lai gan sievietes šādas tiesības iegūst piecus gadus agrāk nekā vīrieši, rada tiešu diskrimināciju dzimuma dēļ, kas ar šo direktīvu ir aizliegta.

      (1)  OV C 282, 21.11.2009.


title: Lieta C-420/06: Tiesas (virspalāta) 2008. gada 11. marta spriedums ( Verwaltungsgericht Schwerin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rüdiger Jager / Amt für Landwirtschaft Bützow (Kopējā lauksaimniecības politika — Regulas (EK) Nr. 1254/1999 un (EK) Nr. 1782/2003 — Liellopu gaļa — Integrēta administrēšanas un kontroles sistēma noteiktām Kopienu atbalsta shēmām — Regulas (EEK) Nr. 3887/92, (EK) Nr. 2419/2001 un (EK) Nr. 796/2004 — Ganāmpulka atbalsta pieteikums — Piemaksa par zīdītājgovīm — Pārkāpums — Neatbilstība noteikumiem, kas attiecas uz pieteikumos neiekļautu liellopu identifikāciju un reģistrāciju — Regula (EK) Nr. 1760/2000 — Atbalsta nepiešķiršana — Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 2. panta 2. punkts — Vieglāka soda piemērošanas ar atpakaļejošu spēku princips)

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/4

         Tiesas (virspalāta) 2008. gada 11. marta spriedums (Verwaltungsgericht Schwerin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rüdiger Jager/Amt für Landwirtschaft Bützow

   (Lieta C-420/06) (1)

   (Kopējā lauksaimniecības politika - Regulas (EK) Nr. 1254/1999 un (EK) Nr. 1782/2003 - Liellopu gaļa - Integrēta administrēšanas un kontroles sistēma noteiktām Kopienu atbalsta shēmām - Regulas (EEK) Nr. 3887/92, (EK) Nr. 2419/2001 un (EK) Nr. 796/2004 - “Ganāmpulka’ atbalsta pieteikums - Piemaksa par zīdītājgovīm - Pārkāpums - Neatbilstība noteikumiem, kas attiecas uz pieteikumos neiekļautu liellopu identifikāciju un reģistrāciju - Regula (EK) Nr. 1760/2000 - Atbalsta nepiešķiršana - Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 2. panta 2. punkts - Vieglāka soda piemērošanas ar atpakaļejošu spēku princips)
   (2008/C 107/06)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgericht Schwerin
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Rüdiger Jager

      Atbildētājs: Amt für Landwirtschaft Bützow

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgericht Schwerin — Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV L 312, 1. lpp.) 2. panta 2. punkta interpretācija — Vēlāk pieņemtu saudzīgāku administratīvo sodu par ganāmpulka piemaksām piemērošana ar atpakaļejošu spēku var tikt piemērota tikai pēc ganāmpulka piemaksu sistēmas atcelšanas attiecīgajā dalībvalstī
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību 2. panta 2. punkta otrais teikums jāinterpretē tādējādi, ka tiesību normas, kas noteiktas 66. un 67. pantā Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulā (EK) Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Padomes 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko ievieš kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kas grozīta ar Komisijas 2005. gada 11. februāra Regulu (EK) Nr. 239/2005, nevar tikt piemērotas ar atpakaļejošu spēku pieteikumam par atbalstu “ganāmpulkam”, kas ietilpst Komisijas 1992. gada 23. decembra Regulas (EEK) Nr. 3887/92 par vairāku Kopienu atbalsta shēmu integrētas administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanas nosacījumiem, kas grozīta ar Komisijas 1999. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 2801/1999, ratione temporis piemērošanas jomā, kas ir par pamatu atbalsta nepiešķiršanai saskaņā ar šīs regulas 10.c pantu.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta C-76/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – INGSTEEL spol. sro, Metrostav as/Úrad pre verejné obstarávanie Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiski līgumi — Direktīva 2004/18/EK — 47. panta 1., 4. un 5. punkts — Pretendenta saimnieciskais un finansiālais stāvoklis — Direktīvas 89/665/EEK un 2007/66/EK — Prasība tiesā par lēmumu par pretendenta izslēgšanu no iepirkuma procedūras — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 47. pants — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/5

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – INGSTEEL spol. sro, Metrostav as/Úrad pre verejné obstarávanie

   (Lieta C-76/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski līgumi - Direktīva 2004/18/EK - 47. panta 1., 4. un 5. punkts - Pretendenta saimnieciskais un finansiālais stāvoklis - Direktīvas 89/665/EEK un 2007/66/EK - Prasība tiesā par lēmumu par pretendenta izslēgšanu no iepirkuma procedūras - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību)
   (2017/C 293/06)
   Tiesvedības valoda – slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: INGSTEEL spol. sro, Metrostav as

   Atbildētāja: Úrad pre verejné obstarávanie

      piedaloties: Slovenský futbalový zväz

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 47. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie ļauj līgumslēdzējai iestādei izslēgt pretendentu no publiskā iepirkuma procedūras ar pamatojumu, ka tas neatbilst attiecībā uz saimniecisko un finansiālo stāvokli paziņojumā par līgumu paredzētajam nosacījumam par tāda banku iestādes apliecinājuma iesniegšanu, kurā šī banku iestāde būtu apņēmusies piešķirt kredītu par šajā paziņojumā par līgumu noteikto summu un garantēt šim pretendentam, ka šī summa paliks pieejama visā iepirkuma līguma izpildes laikposmā;

               2)

               Direktīvas 2004/18 47. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja paziņojumā par līgumu tiek prasīts iesniegt banku iestādes apliecinājumu, kurā šī banku iestāde apņemas piešķirt kredītu par šajā paziņojumā par līgumu noteikto summu un garantēt pretendentam, ka šī summa paliks pieejama visā iepirkuma līguma izpildes laikposmā, apstāklis, ka banku iestādes, pie kurām ir vērsies pretendents, neuzskata par iespējamu izsniegt pretendentam apliecinājumu ar šādu formulējumu, šī panta izpratnē var tikt uzskatīts par “attaisnojošu iemeslu”, kas attiecīgā gadījumā dotu minētajam pretendentam tiesības pierādīt savu saimniecisko un finansiālo stāvokli ar jebkādu citu dokumentu, kuru līgumslēdzēja iestāde uzskata par atbilstošu, ciktāl šim pretendentam objektīvi nebija iespējas iesniegt līgumslēdzējas iestādes prasītos dokumentus, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 270, 25.7.2017.


title: Lieta T-273/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedums – Lithomex/ITSB – Glaubrecht Stingel (“LITHOFIX”) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “LITHOFIX” — Agrākas valsts un starptautiskas preču zīmes “LITHOFIN” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Preču līdzība — Pārbaudes pienākuma neesamība saistībā ar visām precēm, uz kurām attiecas agrākā preču zīme — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/40

         Vispārējās tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedums – Lithomex/ITSB – Glaubrecht Stingel (“LITHOFIX”)
   (Lieta T-273/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “LITHOFIX” - Agrākas valsts un starptautiskas preču zīmes “LITHOFIN” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Preču līdzība - Pārbaudes pienākuma neesamība saistībā ar visām precēm, uz kurām attiecas agrākā preču zīme - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
   (2015/C 236/54)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lithomex ApS (Langeskov, Dānija) (pārstāvis – L. Ullmann, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – S. Bonne)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Glaubrecht Stingel GmbH & Co. KG (Wendlingen, Vācija) (pārstāvis – T. Krüger, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas piektās padomes 2014. gada 17. februāra lēmumu lietā R 2280/2012–5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Glaubrecht Stingel GmbH & Co. KG un Lithomex ApS

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lithomex ApS atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 253, 4.8.2014.


title: Lieta T-403/03: Pirmās instances tiesas 2008. gada 7. janvāra rīkojums — Marmara Import-Export /ITSB — Marmara Zeytin Tarim Satis ( marmara ) (Kopienas preču zīme — Iebildums — Iebilduma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/37

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 7. janvāra rīkojums — Marmara Import-Export/ITSB — Marmara Zeytin Tarim Satis (“marmara”)
   (Lieta T-403/03) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildums - Iebilduma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2008/C 64/60)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marmara Import-Export GmbH, Diseldorfa (Vācija) (pārstāvji — A. Von Arnswaldt un G. Rother, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Weberndorfer)
   Otra lietas dalībniece procesā ITSB Apelāciju padomē, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligi, Bursa (Turcija) (pārstāvis — A. Andorfer-Erhard, avocat)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2003. gada 1. oktobra lēmumu (lieta R 515/2002-1) sakarā ar iebildumu procesu starp Marmara Import-Export GmbH un Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligi.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               Izbeigt tiesvedību;

               2)

               prasītāja un persona, kas iestājusies lietā, sedz savus, kā arī katra atlīdzina pusi no atbildētāja tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 71, 20.3.2004.


title: Lieta T-151/07: Prasība, kas celta 2007. gada 8. maijā — KONE u.c./Komisija

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/34

         Prasība, kas celta 2007. gada 8. maijā — KONE u.c./Komisija
   (Lieta T-151/07)
   (2007/C 155/62)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: KONE Corp., Helsinki (Somija), KONE GmbH Hanovere (Vācija) un KONE BV, Hāga (Nīderlande), (pārstāvji — T. Vinje, solicitor, D. Paemen, J. Schindler, B. Nijs, advokāti, J. Flynn, QC, un D. Scannell, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt lēmuma 2. panta 2. punktu tiktāl, ciktāl tajā ir noteikts naudas sods KONE Corportion un KONE GmbH, un uzlikt naudas sodu, kas ir mazāks par to, kāds ir noteikts Komisijas lēmumā;

               —

               atcelt Komisijas lēmuma 2. panta 4. punktu tiktāl, ciktāl tajā ir noteikts naudas sods KONE Corporation un KONE BV, un noteikt mazāku naudas sodu par to, kāds ir noteikts Komisijas lēmumā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar prasību prasītājas saskaņā ar EKL 230. pantu lūdz daļēji atcelt Komisijas 2007. gada 21. februāra Lēmumu C(2007) 512 galīgā redakcija (Lieta COMP/E—1/38.823 — PO/Elevators and Escalators), pamatojoties uz ko prasītājas līdzās citiem uzņēmumiem tika sauktas pie atbildības par piedalīšanos četros atsevišķos, daudzpusīgos un ilgstošos EKL 81. panta 1. punkta pārkāpumos, sadalot tirgu, vienojoties un/vai veicot saskaņotas darbības, lai manipulētu ar konkursa procedūrām un līgumu noslēgšanu par liftu un eskalatoru pārdošanu, ierīkošanu, apkopi un modernizāciju.
   Prasītājas — KONE Corporation un tās filiāles KONE GmbH un KONE BV — iebilst pret apstrīdēto lēmumu tikai saistībā ar naudas sodu noteikšanu KONE kopumā par tās piedalīšanos pārkāpumos Vācijā un Nīderlandē.
   Attiecībā uz Vācijā notikušo pārkāpumu prasītājas norāda, ka Komisija ir kļūdījusies, nosakot naudas soda apmēru. It īpaši prasītājas apgalvo, ka, pirmkārt, Komisija nav pareizi piemērojusi 2002. gada Paziņojumu par sadarbību (1), jo a) tai bija jāpiešķir KONE imunitāte saskaņā ar Paziņojuma 8.a un 8.b punktu vai, pakārtoti, b) tai bija jāsamazina prasītāju naudas sods saskaņā ar minētā paziņojuma 23. punkta pēdējo daļu.
   Otrkārt, prasītājas apgalvo, ka Komisija nav pareizi piemērojusi Pamatnostādnes par naudas sodu noteikšanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 17 15. panta 2. punktu un 1998. gada EOTK Līguma (2) 65. panta 5. punktu (turpmāk tekstā — “1998. gada Pamatnostādnes par naudas sodu uzlikšanu”), jo tā, a) nosakot naudas sodu, nav ņēmusi vērā skartā tirgus apmēru un b) nav pienācīgi atzinusi to, ka prasītājas neapstrīd faktus, ko pierāda piešķirtais [naudas soda] samazinājums tikai par 1 % attiecībā uz šo ieguldījumu.
   Treškārt, prasītājas apgalvo, ka Komisija nav ievērojusi EK tiesību pamatprincipus, jo a) Komisija nav ievērojusi tiesiskās paļāvības principu, savlaicīgi neinformējot prasītājas par imunitātes neesamību; b) Komisija nav ievērojusi vienlīdzīgas attieksmes principu, izturoties atšķirīgi pret prasītājām, kas atrodas vienādā situācijā, raugoties no imunitātes viedokļa, un c) Komisija nav ņēmusi vērā prasītāju tiesības uz aizstāvību, atsakoties sniegt piekļuvi dokumentiem.
   Attiecībā uz Nīderlandē notikušo pārkāpumu prasītājas norāda, ka Komisija ir kļūdījusies, liedzot tām jebkādu naudas soda samazinājumu un nosakot naudas sodu EUR 7 975 000 apmērā. It īpaši prasītājas norāda, ka, pirmkārt, Komisija nav pareizi piemērojusi 2002. gada Paziņojumu par sadarbību, nesamazinot prasītāju naudas sodu, neatzīdama, ka prasītājas ir sniegušas informāciju un ir sadarbojušās administratīvās procedūras laikā. Otrkārt, prasītājas norāda, ka Komisija nav ņēmusi vērā tiesiskās paļāvības un vienlīdzīgas attieksmes principus. Visbeidzot, prasītājas uzskata, ka Komisija nav pareizi piemērojusi 1998. gada Pamatnostādnes par naudas sodu uzlikšanu gan tādējādi, ka tā nav ņēmusi vērā prasītāju atbildību mīkstinošos apstākļus, gan tādējādi, ka tā nav atzinusi to, ka prasītājas neapstrīd faktus.

      (1)  Komisijas paziņojums par atbrīvojumu no sodanaudas un sodanaudas samazināšanu karteļu gadījumos (OV 2002, C 45, 3. lpp.).

      (2)  OV 1998 C 9, 3. lpp.


title: Lieta T-87/08: Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. jūnija rīkojums — Kipra/Komisija

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/58

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. jūnija rīkojums — Kipra/Komisija
   (Lieta T-87/08) (1)

   (2008/C 223/105)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 142, 7.6.2008.


title: Lieta C-262/05: Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. jūnijā

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/13

         Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. jūnijā
   (Lieta C-262/05)
   (2005/C 205/25)
   tiesvedības valoda — vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 22. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Austrijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Hans Stovlbeks [Hans Støvlbæk] un Andreas Manvills [Andreas Manville], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīvu 2001/19/EK, ar kuru groza Padomes Direktīvu 89/48/EEK un Padomes Direktīvu 92/51/EEK par vispārēju sistēmu profesionālo kvalifikāciju atzīšanai, kā arī Padomes Direktīvu 77/452/EEK, 77/453/EEK, 78/686/EEK, 78/687/EEK, 78/1026/EEK, 78/1027/EEK, 80/154/EEK, 80/155/EEK, 85/384/EEK, 85/432/EEK, 85/433/EEK un 93/16/EEK attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu, zobārstu, veterinārārstu, vecmāšu, arhitektu, farmaceitu un ārstu profesijām (1), vai, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2003. gada 3. janvārī.

      (1)  OV L 206, 1. lpp.


title: Lieta T-87/11 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. jūnija rīkojums — GRP Security/Revīzijas palāta (Pagaidu noregulējums — Pakalpojumu publiskais iepirkums — Pārkāpumu konstatējumi konkursa uzvarētāja iesniegtajos dokumentos — Lēmumi par konkursa uzvarētāja administratīvu sodīšanu un vienpusēju līguma laušanu — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība)

text:
               23.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 219/17

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. jūnija rīkojums — GRP Security/Revīzijas palāta
   (Lieta T-87/11 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pakalpojumu publiskais iepirkums - Pārkāpumu konstatējumi konkursa uzvarētāja iesniegtajos dokumentos - Lēmumi par konkursa uzvarētāja administratīvu sodīšanu un vienpusēju līguma laušanu - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   2011/C 219/27
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GRP Security (Bertrange, Luksemburga) (pārstāvis — G. Osch, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Revīzijas palāta (pārstāvji — T. Kennedy, J.-M. Stenier un J. Vermer)

      Priekšmets

   Pieteikums apturēt, pirmkārt, 2011. gada 14. janvāra lēmuma, ar kuru Revīzijas palāta pieprasījusi prasītājai samaksāt zaudējumu atlīdzību EUR 16 000 apmērā un paturējusi sev tiesības pieprasīt turpmāku zaudējumu atlīdzību, piemērošanu, kā arī, otrkārt, tā paša datuma lēmumu piemērot prasītājai administratīvu sodu — trīs mēnešus neiekļaut publiskā iepirkuma līgumos un subsīdijās, ko finansē no Eiropas Savienības budžeta

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-318/09 P: Tiesas (sestā palāta) 2011. gada 21. decembra spriedums — A2A SpA , agrāk ASM Brescia SpA /Eiropas Komisija (Apelācija — Valsts atbalsts — Sabiedrisko pakalpojumu uzņēmumiem piešķirtā atbalsta shēma — Atbrīvojumi no nodokļiem — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Tiesības celt prasību — Interese celt prasību — EKL 87. pants — “Atbalsta” jēdziens — EKL 88. pants — “Jauna atbalsta” jēdziens — EKL 10. pants — Pienākums lojāli sadarboties — Regula (EK) Nr. 659/1999 — 1. un 14. pants — Atgūšanas pavēles likumība — Tiesiskās drošības princips — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/3

         Tiesas (sestā palāta) 2011. gada 21. decembra spriedums — A2A SpA, agrāk ASM Brescia SpA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-318/09 P) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Sabiedrisko pakalpojumu uzņēmumiem piešķirtā atbalsta shēma - Atbrīvojumi no nodokļiem - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Tiesības celt prasību - Interese celt prasību - EKL 87. pants - “Atbalsta” jēdziens - EKL 88. pants - “Jauna atbalsta” jēdziens - EKL 10. pants - Pienākums lojāli sadarboties - Regula (EK) Nr. 659/1999 - 1. un 14. pants - Atgūšanas pavēles likumība - Tiesiskās drošības princips - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2012/C 49/05
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: A2A SpA, agrāk ASM Brescia SpA (pārstāvji — A. Santa Maria, A. Giardina, C. Croff un G. Pizzonia, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — E. Righini, V. Di Bucci un D. Grespan)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (astotā palāta paplašinātā sastāvā) 2009. gada 11. jūnija spriedumu lietā T-189/03 ASM Brescia SpA/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja lūgumu atcelt Komisijas 2002. gada 5. jūnija Lēmuma 2003/193/EK par valsts atbalstu, ko Itālija piešķīrusi sabiedrisko pakalpojumu uzņēmumiem, kuru akciju vairākums pieder valstij, atbrīvojumu no nodokļiem un aizdevumu ar izdevīgākiem nosacījumiem formā (OV L 77, 21. lpp.), 2. un 3. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               pamatapelācijas sūdzību un pretapelācijas sūdzību noraidīt;

               2.

               A2A SpA atlīdzina ar pamatapelācijas sūdzību saistītos tiesāšanās izdevumus;

               3.

               Eiropas Komisija atlīdzina ar pretapelācijas sūdzību saistītos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta F-2/12: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 13. novembra spriedums – Hristov /Komisija un EMA Civildienests — Regulatīvas aģentūras izpilddirektora atlases un amatā iecelšanas procedūra — Eiropas Zāļu aģentūra ( EMA ) — Atlases procedūra divās kārtās — Priekšatlase Komisijā — EMA valdes veikta iecelšana amatā — EMA valdes pienākums izvēlēties izpilddirektoru no Komisijas atlasītajiem kandidātiem — Prasība atcelt tiesību aktu — Priekšatlases komitejas sastāvs — Priekšatlases komitejas locekļa un EZA valdes locekļa amatu apvienošana — Komisijas atlasīto kandidātu sarakstā ietvertie kandidāti, kas ir EZA valdes locekļi — Kandidāta, kas ir EZA valdes loceklis, iecelšana amatā — Objektivitātes pienākums — Pārkāpums — Atcelšana — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Morālais kaitējums, kurš ir nošķirams no prettiesiskuma, kas pamato atcelšanu — Pierādījumi — Neesamība

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/46

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 13. novembra spriedums – Hristov/Komisija un EMA

   (Lieta F-2/12) (1)

   (Civildienests - Regulatīvas aģentūras izpilddirektora atlases un amatā iecelšanas procedūra - Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) - Atlases procedūra divās kārtās - Priekšatlase Komisijā - EMA valdes veikta iecelšana amatā - EMA valdes pienākums izvēlēties izpilddirektoru no Komisijas atlasītajiem kandidātiem - Prasība atcelt tiesību aktu - Priekšatlases komitejas sastāvs - Priekšatlases komitejas locekļa un EZA valdes locekļa amatu apvienošana - Komisijas atlasīto kandidātu sarakstā ietvertie kandidāti, kas ir EZA valdes locekļi - Kandidāta, kas ir EZA valdes loceklis, iecelšana amatā - Objektivitātes pienākums - Pārkāpums - Atcelšana - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Morālais kaitējums, kurš ir nošķirams no prettiesiskuma, kas pamato atcelšanu - Pierādījumi - Neesamība)
   (2015/C 007/52)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Emil Hristov (Sofija, Bulgārija) (pārstāvji – M. Ekimdjiev, K. Boncheva un G. Chernicherska, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji J. Curall un D. Stefanov, vēlāk J. Curall un N. Nikolova)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu Aģentūra (pārstāvji – sākotnēji V. Salvatore un T. Jablonski, vēlāk J. Currall un N. Nikolova)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas lēmumus izveidot un apstiprināt priekšatlases sarakstu, kas EMA izpilddirektora atlases un amatā iecelšanas procedūras ietvaros tika iesniegts šīs aģentūras valdei, otrkārt, prasība atcelt cita kandidāta iecelšanu minētajā amatā un, treškārt, atlīdzināt iespējami nodarīto morālo kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 20. aprīļa lēmumu, ar ko tā Eiropas Zāļu aģentūras valdei iesniedz sarakstu ar četriem priekšatlases komitejas ieteiktajiem un Iecelšanas konsultatīvās komitejas apstiprinātajiem kandidātiem;

               2)

               atcelt Eiropas Zāļu aģentūras valdes 2011. gada 6. oktobra lēmumu par izpilddirektora iecelšanu;

               3)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               4)

               Eiropas Komisija un Eiropas Zāļu aģentūra sedz savus, kā arī katra atlīdzina pusi no E. Hristov tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 184, 23.6.2012, 21. lpp.


title: Lieta C-271/15 P: Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 14. jūlija spriedums – Sea Handling SpA, kas atrodas likvidācijas procesā/Eiropas Komisija Apelācija — Sabiedrības tiesības piekļūt Eiropas Savienības iestāžu dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — 4. panta 2. punkta trešais ievilkums — Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem — Nepareiza interpretācija — Pienākums norādīt pamatojumu — Ar valsts atbalsta kontroles procedūru saistīti dokumenti — Pārbaudes, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzība — Vispārēja prezumpcija par izņēmuma no tiesībām piekļūt visiem administratīvās lietas materiāliem piemērošanu — Konfidencialitātes prezumpcijas apjoms — Pieteikums par piekļuvi sūdzībai, kas ir pamatā izmeklēšanas procedūrai — Piekļuves atteikums — Sevišķas sabiedrības intereses

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/22

         Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 14. jūlija spriedums – Sea Handling SpA, kas atrodas likvidācijas procesā/Eiropas Komisija
   (Lieta C-271/15 P) (1)

   (Apelācija - Sabiedrības tiesības piekļūt Eiropas Savienības iestāžu dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - 4. panta 2. punkta trešais ievilkums - Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem - Nepareiza interpretācija - Pienākums norādīt pamatojumu - Ar valsts atbalsta kontroles procedūru saistīti dokumenti - Pārbaudes, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzība - Vispārēja prezumpcija par izņēmuma no tiesībām piekļūt visiem administratīvās lietas materiāliem piemērošanu - Konfidencialitātes prezumpcijas apjoms - Pieteikums par piekļuvi sūdzībai, kas ir pamatā izmeklēšanas procedūrai - Piekļuves atteikums - Sevišķas sabiedrības intereses)
   (2016/C 335/30)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Sea Handling SpA, kas atrodas likvidācijas procesā (pārstāvji – B. Nascimbene un M. Merola, avvocati)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Clotuche-Duvieusart, D. Grespan un D. Nardi)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Sea Handling SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 311, 21.9.2015.


title: Lieta C-278/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 19. maijā iesniedza Landgericht Aachen (Vācija) – Frank Sleutjes

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/31

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 19. maijā iesniedza Landgericht Aachen (Vācija) – Frank Sleutjes

   (Lieta C-278/16)
   (2016/C 335/41)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Aachen

      Pamatlietas puses

      Frank Sleutjes

   Otra lietas dalībniece: Staatsanwaltschaft Aachen

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Direktīvas 2010/64/ES (1) par tiesībām uz mutisko un rakstisko tulkojumu kriminālprocesā (Celex-Nr. 32010L0064) 3. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka StPO [Kriminālprocesa kodeksa] 37. panta 3. punktā minētais jēdziens “spriedums” ietver arī rīkojumus par sodu StPO 407. un turpmāko pantu izpratnē?

      (1)  OV L 280, 1. lpp.


title: Lieta C-512/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 18. decembrī ierosinājusi PTV Planung Transport Verkehr AG pret Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 10. oktobra spriedumu lietā T-302/03 PTV Planung Transport Verkehr AG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/12

         Apelācija, ko 2006. gada 18. decembrī ierosinājusi PTV Planung Transport Verkehr AG pret Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 10. oktobra spriedumu lietā T-302/03 PTV Planung Transport Verkehr AG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-512/06 P)
   (2007/C 42/21)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: PTV Planung Transport Verkehr AG (pārstāvis — F. Nielsen, Rechtsanwalt)

      Cits lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 10. oktobra spriedumu lietā T-302/03;

               —

               piespriest atbildētājam un atbildētājām apelācijā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar Pirmās instances tiesas spriedumu tiekot pārkāpts Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts. Pirmās instances tiesa kļūdaini ir pieņēmusi, ka starp apzīmējumu “map&guide” un preci “datorprogrammas”, kā arī pakalpojumu “datoru programmatūras izstrāde” pastāv “konkrēta un tieša” saikne un apzīmējums “map&guide” ļauj “acumirklī identificēt” šīs preces un pakalpojumus (sprieduma 40. punkts). Turklāt Pirmās instances tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, uzskatot, ka apzīmējums “map&guide” ļauj konkrētajai sabiedrības daļai “acumirklī un bez citām domām konstatēt tiešu un konkrētu saikni ar datorprogrammām un datoru programmatūras, kas piedāvā (pilsētas) kartes un (ceļojumu) ceļveža funkciju, izstrādes pakalpojumiem” (sprieduma 47. punkts). Visbeidzot, spriedumā tiekot apgalvots, ka preču grupā “datorprogrammas” un pakalpojumu grupā “datoru programmatūras izstrāde” ietilpst arī preces un pakalpojumi, kuri veic (pilsētas) kartes un (ceļojumu) ceļvežu funkciju.
   Spriedumā Pirmās instances tiesas veiktā Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija esot kļūdaina. Pretēji Pirmās instances tiesas uzskatam, reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei netrūkstot atšķirtspējas. Reģistrācijai pieteiktā preču zīme neesot aprakstoša. “Konkrēta un tieša saikne”, kā arī “acumirklīga identificēšana” var būt tikai tad, ja runa būtu par vārdu, kas attiecīgo preci vai pakalpojumu apzīmē tieši vai apraksta īpašības, kuras attiecīgajai precei vai pakalpojumam “piemīt” tieši, t. i., pēc tā būtības. Uz apzīmējumu “map&guide” tas neattiecoties. Tas neapzīmē tieši nedz preci “datorprogrammas”, nedz pakalpojumu “datoru programmatūras izstrāde”, nedz arī sniedz norādi par ar preci vai pakalpojumu tieši saistītu kvalitātes pazīmi. Sabiedrības daļai neesot iespēja “acumirklī un bez citām domām konstatēt tiešu un konkrētu saikni ar datorprogrammām un datoru programmatūras, kas piedāvā (pilsētas) kartes un (ceļojumu) ceļveža funkciju, izstrādes pakalpojumiem”. Nedz pakalpojums “datoru programmatūras izstrāde”, nedz prece “datorprogrammas” nevar “veikt” (pilsētas) kartes un (ceļojumu) ceļvežu funkciju.
   Pirmās instances tiesas spriedumā pieņemtā saikne starp apzīmējumu “map&guide” un konkrēti norādīto preci “datorprogrammas”, kā arī konkrēti norādīto pakalpojumu “datoru programmatūras izstrāde”, sākotnēji nepastāvot, bet tiekot radīta tikai ar domu konstrukciju palīdzību.

      (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-258/12: Prasība, kas celta 2012. gada 12. jūnijā — Mederer /ITSB — Katjes Fassin ( “SOCCER GUMS” )

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/28

         Prasība, kas celta 2012. gada 12. jūnijā — Mederer/ITSB — Katjes Fassin (“SOCCER GUMS”)
   (Lieta T-258/12)
   2012/C 217/60
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mederer GmbH (Fürth, Vācija) (pārstāvji — O. Ruhl un C. Sachs, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 10. aprīļa lēmumu lietā R 225/2011-4;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Katjes Fassin GmbH & Co. KG atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies iebildumu procesā, apelācijas procesā un tiesvedībā Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SOCCER GUMS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 629 446

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Katjes Fassin GmbH & Co. KG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiska preču zīme “SOCCER STAR” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-2/09: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 3. jūnija spriedums ( Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv/Petar Dimitrov Kalinchev (Akcīzes nodoklis — Lietotu transportlīdzekļu aplikšana ar nodokli — Ievestu lietotu transportlīdzekļu aplikšana ar nodokli, kas ir lielāks par nodokli, kuru piemēro transportlīdzekļiem, kas jau ir reģistrēti valsts teritorijā — Aplikšana ar nodokli atkarībā no transportlīdzekļu ražošanas gada un nobraukuma — Jēdziens “līdzīgi vietējie ražojumi” )

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/8

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 3. jūnija spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv/Petar Dimitrov Kalinchev

   (Lieta C-2/09) (1)

   (Akcīzes nodoklis - Lietotu transportlīdzekļu aplikšana ar nodokli - Ievestu lietotu transportlīdzekļu aplikšana ar nodokli, kas ir lielāks par nodokli, kuru piemēro transportlīdzekļiem, kas jau ir reģistrēti valsts teritorijā - Aplikšana ar nodokli atkarībā no transportlīdzekļu ražošanas gada un nobraukuma - Jēdziens “līdzīgi vietējie ražojumi”)
   2010/C 221/12
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Varhoven administrativen sad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv

      Atbildētājs: Petar Dimitrov Kalinchev

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Varhoven Administrativen Sad (Bulgārija) — EK līguma 25. panta un 90. panta pirmās daļas, kā arī Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību (OV L 76, 1. lpp.) interpretācija — Valsts (akcīzes) nodoklis, ko piemēro lietotiem automobiļiem, kuri no kādas dalībvalsts tiek ievesti attiecīgās dalībvalsts teritorijā, kas ir augstāks par šīs pašas valsts teritorijā ievestiem jauniem automobiļiem piemērojamo nodokli, kuriem, tā kā tie jau ir reģistrēti šajā valstī, tos pēc tam pārdodot vairs nepiemēro akcīzes nodokli, kā tas notiek attiecībā uz lietotiem automobiļiem — Jēdziens “līdzīgi vietējie ražojumi” — Valsts tiesiskā regulējuma saderīgums ar Kopienu tiesisko regulējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               3. panta 3. punkta pirmā daļa Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvā 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību nav piemērojama tādā lietā, kāda ir pamata lieta, un tādējādi tā nevar liegt dalībvalstij ieviest akcīzes nodokļa uzlikšanas sistēmu attiecībā uz lietotiem automobiļiem, nogādājot tos dalībvalsts teritorijā, ja akcīzes nodoklis nav jāmaksā kā tiešais nodoklis tad, ja šie automobiļi, kas jau atrodas attiecīgajā dalībvalstī, tiek atkārtoti pārdoti un akcīzes nodoklis par tiem jau ir samaksāts, tos sākotnēji nogādājot dalībvalsts teritorijā, ja vien šāda sistēma tirdzniecībā starp dalībvalstīm nerada robežšķērsošanas formalitātes;

               2)

               LESD 110. panta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka lietoti transportlīdzekļi, kas ievesti Bulgārijā, ir jāuzskata par līdzīgiem ražojumiem attiecībā pret lietotiem transportlīdzekļiem, kas jau reģistrēti minētās valsts teritorijā un kuri minētās valsts teritorijā ievesti kā jauni transportlīdzekļi, neatkarīgi no to izcelsmes;

               3)

               LESD 110. panta pirmā daļa nepieļauj diferencētu akcīzes nodokļa sistēmu, ko dalībvalsts piemēro attiecībā uz automobiļiem, ja — kā tas ir šajā lietā — šī sistēma atšķirīgi ietekmē lietotus transportlīdzekļus, kas ievesti no citām dalībvalstīm, un lietotus transportlīdzekļus, kas jau reģistrēti šīs valsts teritorijā un kuri tās teritorijā ievesti kā jauni transportlīdzekļi.

      (1)  OV C 55, 07.03.2009.


title: Lieta C-76/05: Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 11. septembrī ( Finanzgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Herbert Schwarz , Marga Gootjes-Schwarz / Finanzamt Bergisch Gladbach (EK līguma 8.a pants (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem-EKL 18. pants) — Eiropas Savienības pilsonība — EK līguma 59. pants (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem-EKL 49. pants) — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Tiesību akti ienākuma nodokļa jomā — Mācību maksa — Tiesības atskaitīt no nodokļa tikai to mācību maksu, kas samaksāta valsts privātām iestādēm)

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/5

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 11. septembrī (Finanzgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Herbert Schwarz, Marga Gootjes-Schwarz/Finanzamt Bergisch Gladbach

   (Lieta C-76/05) (1)

   (EK līguma 8.a pants (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem-EKL 18. pants) - Eiropas Savienības pilsonība - EK līguma 59. pants (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem-EKL 49. pants) - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Tiesību akti ienākuma nodokļa jomā - Mācību maksa - Tiesības atskaitīt no nodokļa tikai to mācību maksu, kas samaksāta valsts privātām iestādēm)
   (2007/C 269/10)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Finanzgericht Köln
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Herbert Schwarz, Marga Gootjes-Schwarz

      Atbildētājs: Finanzamt Bergisch Gladbach

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Köln — Valsts tiesiskā regulējuma ienākuma nodokļa jomā, kurš ļauj atskaitīt no nodokļa bērnu mācību maksu, ja viņi apmeklē noteiktas valsts izglītības iestādes — Bērni, kas apmeklē izglītības iestādes citās dalībvalstīs
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               ja vienas dalībvalsts nodokļu maksātāju bērni apmeklē izglītības iestādi, kas atrodas citā dalībvalstī un kuras finansējums galvenokārt tiek nodrošināts no privātiem līdzekļiem, EKL 49. pants ir jāinterpretē tā, ka tam ir pretrunā dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas nodokļu maksātājiem paredz iespēju kā speciālos izdevumus, kas dod tiesības samazināt ienākuma nodokli, deklarēt mācību maksu, kas samaksāta konkrētām privātām izglītības iestādēm, kas dibinātas valsts teritorijā, bet šo iespēju vispārīgi izslēdz attiecībā uz mācību maksu, kas samaksāta privātai izglītības iestādei, kas dibināta citā dalībvalstī;

               2)

               ja dalībvalsts nodokļu maksātāju bērni apmeklē izglītības iestādi, kas nodibināta citā dalībvalstī un kuras sniegtie pakalpojumi neietilpst EKL 49. panta piemērošanas jomā, EKL 18. pantam ir pretrunā dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas nodokļu maksātājiem paredz iespēju kā speciālos izdevumus, kas dod tiesības samazināt ienākuma nodokli, deklarēt mācību maksu, kas samaksāta konkrētām izglītības iestādēm, kas dibinātas valsts teritorijā, bet šo iespēju vispārīgi izslēdz attiecībā uz mācību maksu, kas samaksāta izglītības iestādei, kas dibināta citā dalībvalstī.

      (1)  OV C 93, 16.4.2005.


title: Lieta T-221/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. jūlija spriedums — Ergo Versicherungsgruppe /ITSB — Société de développement et de recherche industrielle ( “ERGO Group“ ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “ERGO Group” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “URGO” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/47

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. jūlija spriedums — Ergo Versicherungsgruppe/ITSB — Société de développement et de recherche industrielle (“ERGO Group“)
   (Lieta T-221/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “ERGO Group” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “URGO” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 269/104
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ergo Versicherungsgruppe AG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvji — V. von Bomhard, A. W. Renck, T. Dolde un J. Pause, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — B. Schmidt)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Société de développement et de recherche industrielle (Chenôve, Francija) (pārstāvis — K. Dröge, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 20. marta lēmumu lietā R 520/2008-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Société de développement et de recherche industrielle un Ergo Versicherungsgruppe AG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ergo Versicherungsgruppe AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 180, 01.08.2009.


title: Lieta C-470/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2009. gada 9. septembra spriedumu apvienotajās lietās no T-30/01 līdz T-32/01 un no T-86/02 līdz T-88/02 Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava u.c./Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 26. novembrī iesniegusi Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/10

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2009. gada 9. septembra spriedumu apvienotajās lietās no T-30/01 līdz T-32/01 un no T-86/02 līdz T-88/02 Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava u.c./Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 26. novembrī iesniegusi Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa

   (Lieta C-470/09 P)
   2010/C 37/12
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (pārstāvji — I. Sáenz-Cortabarría Fernández un M. Morales Isasi, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Eiropas Kopienu Komisija un Comunidad Autónoma de la Rioja

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               apmierināt pirmajā instancē celto prasību, konkrēti, atcelt apstrīdētā lēmuma 3. pantu;

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai un vajadzības gadījumā noteikt tai pienākumu veikt atteikto pierādījumu izvērtēšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt gan pirmajā, gan apelācijas instancē radušos tiesāšanās izdevumus un Comunidad Autónoma de la Rioja, kura iestājusies lietā, atlīdzināt pirmajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT uzskatot, ka strīdīgā nodokļu pasākuma iepriekšējas izskatīšanas procedūras noslēgšanai pirms Regulas (EK) Nr. 659/1999 (1) stāšanās spēkā esot bijis vajadzīgs Komisijas (dalībvalstij adresēts) tiešs lēmums par to.

               2.

               2000. gada 28. novembra lēmuma sagrozīšana, PIT uzskatot, ka ar minēto lēmumu tikusi noslēgta strīdīgā nodokļu pasākuma iepriekšējas izskatīšanas procedūra, kura tika uzsākta, pamatojoties uz 1994. gada aprīlī reģistrētu sūdzību. Kļūda tiesību piemērošanā, PIT neuzskatot, ka strīdīgā nodokļu pasākuma atkārtota izskatīšana 2000. gadā bija jāveic saskaņā ar pastāvošajam atbalstam noteikto procedūru.

               3.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT neievērojot procesuālās normas par pierādīšanas pienākumu un pierādījumu vērtējumu, it īpaši attiecībā uz 2000. gada 28. novembra lēmuma formā esošo dokumentāro pierādījumu (tā ticamību un pierādījuma spēku). Tiesību uz taisnīgu procesu pārkāpums.

               4.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT pārkāpjot procesuālās normas par pierādījumu vērtējumu un pierādīšanas pienākumu attiecībā uz objektīvajiem, atbilstīgajiem, saskanīgajiem un neatspēkojamajiem pierādījumiem, kas atrodas lietas materiālos un apliecina, ka pirms 2000. gada 28. novembra lēmuma Komisija bija veikusi strīdīgā nodokļu pasākuma iepriekšēju izskatīšanu un šo izskatīšanu beigusi. Kļūda tiesību piemērošanā, PIT neuzskatot, ka strīdīgā nodokļu pasākuma atkārtota izskatīšana 2000. gadā bija jāveic saskaņā ar pastāvošajam atbalstam noteikto procedūru.

               5.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT apstiprinot, ka 1993. gadā īstenotais strīdīgais nodokļu pasākums vērtējams kā atbalsts darbības nodrošināšanai, piemērojot ieguldījumu atbalsta definīciju saskaņā ar 1998. gada pamatnostādnēm par reģionālo atbalstu. Tiesiskās drošības principa un, it īpaši, atpakaļejoša spēka aizlieguma principa pārkāpums.

               6.

               Kļūda tiesību piemērošanā jautājumā par nodokļu sistēmas iepriekšējai izskatīšanai saistībā ar valsts atbalstu “[būtiskās] informācijas” jēdzienu, kuras rezultātā PIT iepriekšējās procedūras ilgumu neatzina par nesamērīgu.

               7.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT nosakot, ka 79 mēnešu ilgs termiņš izvērtētajā gadījumā neesot nesamērīgs strīdīgā nodokļu pasākuma iepriekšējas izskatīšanas procedūras ilgums, un tādējādi uzskatot, ka Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punkts saistībā ar tiesiskās drošības principu nav pārkāpts.

               8.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT nosakot, ka 79 mēnešu ilgs termiņš izvērtētajā gadījumā neesot nesamērīgs strīdīgā nodokļu pasākuma iepriekšējas izskatīšanas procedūras ilgums, un tādējādi uzskatot, ka Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punkts saistībā ar labas pārvaldības principu nav pārkāpts.

               9.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT uzskatot, ka konkrētajā gadījumā nav izņēmuma apstākļu, kas pamatotu tiesisko paļāvību par strīdīgā nodokļu pasākuma likumību, kura savukārt liedz izdot rīkojumu par atbalsta atgūšanu saskaņā ar Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punktu. Lēmuma sagrozīšana.

               10.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT uzskatot, ka konkrētajā gadījumā neesot pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips, kas liedz izdot rīkojumu par atbalsta atgūšanu saskaņā ar Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punktu.

               11.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT neievērojot procesuālās normas pierādījumu iegūšanas jautājumā un nolemjot neveikt prasītājas lūgtās pierādījumu iegūšanas darbības attiecībā uz noteiktu tādu Komisijas dokumentu uzrādīšanu, kuri, ievērojot argumentus, ko PIT izmantoja, lai noraidītu prasītājas prasību, ir būtiski tās interešu aizstāvībai. Tiesību uz taisnīgu procesu, pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principa un tiesību uz aizstāvību pārkāpums.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).