title: Lieta C-141/07: Prasība, kas celta 2007. gada 9. martā — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federatīvā Republika

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/15

         Prasība, kas celta 2007. gada 9. martā — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-141/07)
   (2007/C 117/24)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — B. Schima)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               paredzēdama Aptieku likuma [Apothekengesetz] 14. panta 5. un 6. punktā kumulatīvus noteikumus attiecībā uz zāļu piegādes līgumiem, kā rezultātā zāļu piegāde slimnīcām no citu dalībvalstu aptiekām ir praktiski neiespējama, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. un 30. pants;

               —

               piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Saskaņā ar EKL 28. pantu dalībvalstu starpā ir aizliegti importa kvantitatīvie ierobežojumi un citi pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību. Jebkāds dalībvalsts tiesiskais regulējums attiecībā uz tirdzniecību, ar kuru var tieši vai netieši, faktiski vai potenciāli ietekmēt Kopienas iekšējo tirdzniecību, ir uzskatāms par pasākumu, kuram ir kvantitatīvam ierobežojumam līdzvērtīga iedarbība. Fakts, ka pašreizējā Kopienu tiesību situācijā zāļu izplatīšanas regulējums ir saskaņots tikai atsevišķās jomās, neatbrīvo dalībvalstis no to pienākumu ievērot preču brīvas aprites noteikumus.
   Saskaņā ar Vācijas Aptieku likuma 14. pantu Vācijas slimnīcām, tā vietā lai ierīkotu vietējo slimnīcas aptieku, bija iespēja zāles iegādāties no aptiekām no malas. Šajā normā tomēr ir iekļauti tādi kumulatīvi noteikumi attiecībā uz zāļu piegādes līgumiem, kā rezultātā regulāra zāļu piegāde slimnīcām no citu dalībvalstu aptiekām ir praktiski neiespējama, jo atsevišķus paredzētos noteikumus var izpildīt tikai tās aptiekas, kuras atrodas apgādājamās slimnīcas tuvumā.
   Saskaņā ar Tiesas judikatūru uz valsts tiesību normām, ar kurām tiek ierobežoti vai aizliegti noteikti tirdzniecības veidi, EKL 28. pants neattiecas, ja ir izpildīti divi nosacījumi: pirmkārt, attiecīgie noteikumi ir piemērojami visiem attiecīgajiem tirgus dalībniekiem, kuri darbojas [attiecīgās] dalībvalsts teritorijā, un, otrkārt, šiem noteikumiem ir jāattiecas vienādi — kā juridiski tā faktiski — gan uz vietējiem ražojumiem, gan arī uz ražojumiem no citām dalībvalstīm. Šajā gadījumā ir izpildīts tikai pirmais nosacījums, tomēr, ja likumā paredzētos līguma noteikumus izpilda tikai viens piedāvātājs, vietējie un ārvalstu ražojumi faktiski un juridiski netiek ietekmēti vienādi. Ar šo regulējumu ražojumu no citām dalībvalstīm iekļūšana tirgū ir stingrāk reglamentēta, nekā tas ir vietējo ražojumu gadījumā. Tādēļ saskaņā ar Tiesas judikatūru nav nozīmes tam, ka slimnīcas tuvumā neesošās aptiekas saskaras ar tām pašām problēmām. Valsts pasākumu par tirdzniecības dalībvalstu starpā ierobežojumu var uzskatīt arī tad, ja ar to netiek nodibināts izdevīgāks stāvoklis vietējiem ražojumiem un neizdevīgāks stāvoklis arī ne tikai ievestajiem, bet arī vietējiem ražojumiem.
   Preču aprites Kopienā ierobežojumus var pamatot ar īpaši svarīgām sabiedrības interesēm, it īpaši prasību par valsts drošību vai veselības aizsardzību. Tai pat laikā ir jāpierāda, ka attiecīgais valsts tiesiskais regulējums ir piemērots, vajadzīgs un samērīgs. Izskatāmajā lietā likumā kā obligāts paredzētais līgumu noteikumu kopums tomēr nav uzskatāms par vajadzīgu veselības aizsardzības nolūkiem. Tieši pretēji — ir jābūt par iespējamam, ka zāļu piegādes var veikt no apgādājamās slimnīcas tālāk esošas un pat citā dalībvalstī dibinātas aptiekas.


title: Lieta T-365/13: Prasība, kas celta 2013. gada 12. jūlijā — Lietuvas Republika/Eiropas Komisija

text:
               28.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/3

         Prasība, kas celta 2013. gada 12. jūlijā — Lietuvas Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta T-365/13)
   2013/C 284/03
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lietuvas Republika (pārstāvji — D. Kriaučiūnas un R. Krasuckaitė)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt Eiropas Komisijas Lēmumu C(2013) 2436, galīgā redakcija, par spēkā neesošu, ciktāl tas attiecas uz Lietuvas Republiku un ciktāl ar to tiek atteikts finansēt īpašus ELFLA izdevumus, kas radušies Lietuvas Republikai;

               2)

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.
   Ar prasītājas pirmo pamatu tiek apgalvots, ka pieņemot apstrīdēto lēmumu, Komisija ir pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 1975/2006 (1) 10. un 15. pantu un Regulas (EK) Nr. 1974/2006 (2) 48. pantu, jo, pieprasot, lai tiktu veikta papildu pārbaude (pārbaude uz vietas), situācijā, kad pastāv atbilstošs kritērijs (mājlopu blīvums) atbalsta pasākumiem, kas saistīti ar nelabvēlīgiem dabas apstākļiem, tā nav ņēmusi vērā dalībvalstu šajos noteikumos paredzētās tiesības pašām izvēlēties pārbaužu veikšanas kritērijus un metodes un nav ņēmusi vērā Lietuvas iestāžu argumentus par izvēlētās pārbaudes metodes efektivitāti.
   Ar prasītājas otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 1290/2005 (3) 31. panta 2. punktu un samērīguma principu, ciktāl, nepierādot, ka Fondam pastāvēja būtisks risks, tā nepamatoti piemēroja 5 % finanšu korekciju, pamatojoties uz šķietami neatbilstošu pārbaudi saskaņā ar mājlopu blīvuma kritēriju. Komisijai saskaņā ar Regulas Nr. 1290/2005 31. panta 2. punktā paredzētajām prasībām jebkādas finanšu korekcijas vajadzēja veikt atbilstoši konstatētajiem pārkāpumiem un Eiropas Savienības budžeta apdraudējumam. Apstrīdētajā lēmumā izklāstītās korekcijas ir vairāk nekā atbilstoši un nepieciešams Eiropas Savienības budžeta interešu aizsardzībai.
   Ar prasītājas trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, pamatojoties uz nepareizu Regulas (EK) Nr. 1975/2006 14. panta 2. punkta un Regulas (EK) Nr. 1974/2006 48. panta 1. punkta interpretāciju un pārkāpjot Regulas (EK) Nr. 796/2004 (4) 29. pantu, nepamatoti piemēroja 2 % finanšu korekciju, pamatojoties uz to, ka pārbaudē uz vietas, kas paredzēta, lai novērtētu visu pienākumu izpildi, netika pilnā apmērā pārbaudīti visi zemes gabali.
   Ar prasītājas ceturto pamatu tiek apgalvots, ka pieņemot apstrīdēto lēmumu, Komisija ir pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 1975/2006 10. panta 2. punktu, jo, ierosinot, ka ir jāveic neefektīva mēslojuma izmantošanas pārbaude (administratīva pārbaude), Komisija neņēma vērā minētajā pantā apstiprinātās dalībvalstu izvēles tiesības pašām izvēlēties pārbaužu veikšanas kritērijus un metodes un neņēma vērā Lietuvas iestāžu argumentus par izvēlētās pārbaudes metodes lietderīgumu un efektivitāti (vizuālā metode).
   Ar prasītājas piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 1290/2005 31. panta 2. punktu un samērīguma principu, ciktāl, nepierādot, ka Fondam pastāvēja būtisks risks, tā nepamatoti piemēroja 5 % finanšu korekciju, pamatojoties uz šķietami neatbilstošu pārbaudi attiecībā uz mēslojuma izmantošanas kritēriju. Komisijai saskaņā ar Regulas Nr. 1290/2005 31. panta 2. punktā paredzētajām prasībām jebkādas finanšu korekcijas vajadzēja veikt atbilstoši konstatētajiem pārkāpumiem un Eiropas Savienības budžeta apdraudējumam. Apstrīdētajā lēmumā izklāstītās korekcijas ir vairāk nekā atbilstoši un nepieciešams Eiropas Savienības budžeta interešu aizsardzībai.

      (1)  Komisijas 2006. gada 7. decembra Regula (EK) Nr. 1975/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 attiecībā uz pārbaudes kārtību, kā arī savstarpējo atbilstību saistībā ar lauku attīstības atbalsta pasākumiem (OV L 368, 74. lpp.).

      (2)  Komisijas 2006. gada 15. decembra Regula (EK) Nr. 1974/2006, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 368, 15. lpp.).

      (3)  Padomes 2005. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 209, 1. lpp.).

      (4)  Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Padomes Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko ievieš kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem (OV L 141, 18. lpp.).


title: Lieta T-296/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 12. jūnija spriedums – Health Food Manufacturers’ Association u.c./Komisija Patērētāju tiesību aizsardzība — Regula (ES) Nr. 432/2012 — Veselīguma norādes uz pārtikas produktiem — Prasība atcelt tiesību aktu — Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem — Tieša ietekme — Pieņemamība — Regulas (EK) Nr. 1924/2006 13. un 28. panta pārkāpums — Labas pārvaldības princips — Nediskriminācija — Kļūdaini novērtēšanas kritēriji — Regula Nr. 1924/2006 — Iebilde par prettiesiskumu — Tiesības tikt uzklausītam — Tiesiskā noteiktība — Nesaprātīgs pārejas laikposms — Atlikto norāžu saraksts

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/14

         Vispārējās tiesas 2015. gada 12. jūnija spriedums – Health Food Manufacturers’ Association u.c./Komisija
   (Lieta T-296/12) (1)

   (Patērētāju tiesību aizsardzība - Regula (ES) Nr. 432/2012 - Veselīguma norādes uz pārtikas produktiem - Prasība atcelt tiesību aktu - Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem - Tieša ietekme - Pieņemamība - Regulas (EK) Nr. 1924/2006 13. un 28. panta pārkāpums - Labas pārvaldības princips - Nediskriminācija - Kļūdaini novērtēšanas kritēriji - Regula Nr. 1924/2006 - Iebilde par prettiesiskumu - Tiesības tikt uzklausītam - Tiesiskā noteiktība - Nesaprātīgs pārejas laikposms - Atlikto norāžu saraksts)
   (2015/C 245/17)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: The Health Food Manufacturers’ Association (East Molesey, Apvienotā Karaliste); Quest Vitamins Ltd (Birmingema, Apvienotā Karaliste); Natures Aid Ltd (Kirkham, Apvienotā Karaliste); Natuur-& gezondheidsProducten Nederland (Ermelo, Nīderlande) un New Care Supplements BV (Oisterwijk, Nīderlande) (pārstāvji – B. Kelly un G. Castle, solicitors, un P. Bogaert, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Flynn un S. Grünheid)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: FederSalus (Roma, Itālija); Medestea biotech SpA (Turīna, Itālija) un Naturando Srl (Osio Sotto, Itālija) (pārstāvji – E. Valenti un D. Letizia, advokāti)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji – sākotnēji D. Colas un S. Menez, pēc tam D. Colas un S. Ghiandoni); Eiropas Parlaments (pārstāvji – J. Rodrigues un L. Visaggio); Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – I. Šulce un M. Moore) un Eiropas Patērētāju organizācija (BEUC) (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2012. gada 16. maija Regulu (ES) Nr. 432/2012, ar ko izveido sarakstu ar atļautajām veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, kuras neattiecas uz slimības riska samazināšanu un uz bērnu attīstību un veselību (OV L 136, 1. lpp.), kā arī iespējamo Komisijas lēmumu, ar kuru ir pieņemts tā saukto “atlikto” veselīguma norāžu saraksts

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               The Health Food Manufacturers’ Association, Quest Vitamins Ltd, Natures Aid Ltd, Natuur-& gezondheidsProducten Nederland un New Care Supplements BV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika, Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Patērētāju organizācija (BEUC), FederSalus, Medestea biotech SpA un Naturando Srl sedz savus tiesāšanās izdevumus paši

      (1)  OV C 250, 18.8.2012.


title: Lieta T-751/15: Prasība, kas celta 2015. gada 21. decembrī – Contact Software/Komisija

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/39

         Prasība, kas celta 2015. gada 21. decembrī – Contact Software/Komisija
   (Lieta T-751/15)
   (2016/C 068/50)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Contact Software GmbH (Brēmene, Vācija) (pārstāvji – J.-M. Schultze, S. Pautke un C. Ehlenz, Rechtsanwälte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               2015. gada 9. oktobra Lēmumu C(2015) 7006 final lietā AT.39846 – CONTACT/Dassault & PTC atzīt par spēkā neesošu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāja lūdz atzīt par spēkā neesošu 2015. gada 9. oktobra Lēmumu C(2015) 7006 final lietā AT.39846 – CONTACT/Dassault & PTC, ar kuru ir noraidīta prasītājas, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 773/2004 (1) 7. panta 2. punktu iesniegtā, 2010. gada 18. novembra sūdzība.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota kļūdaina konkrēto tirgu definēšana

                           —

                           Prasītāja norāda, ka atbildētāja ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, kā arī acīmredzamu kļūdu vērtējumā, interpretējot un piemērojot LESD 102. pantu, ciktāl tā neievēro prasītājas norādes un argumentus par to konkrēto tirgu stingrāku norobežošanu, kuri, pirmkārt, aptvertu atsevišķu tirgu piedāvātājam raksturīgajai “Computer Aided Design” (turpmāk tekstā – “CAD”)-programmatūrai vai vismaz High-End-CAD-programmatūrai automobiļu ražotājiem un automobiļu piegādātājiem, kā arī, otrkārt, tirgu katra piedāvātāja sadarbspējas informācijai CAD-programmatūrai.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots LESD 102. panta pārkāpums

                           —

                           Šajā ziņā tiek norādīts, ka atbildētāja acīmredzami kļūdaini ir veikusi attiecīgo uzņēmumu dominējošo stāvokļa tirgū novērtējumu, kas it īpaši ir balstīts uz iepriekš minēto kļūdaino tirgu norobežošanu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums

                           —

                           Trešā pamata ietvaros prasītāja iebilst, ka tās sūdzības noraidīšana neesot pietiekami pamatota.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvota kļūdaina pilnvaru izmantošana

                           —

                           Ar ceturto pamatu prasītāja norāda, ka atbildētājas secinājums, ka atbilstoši Kopienas interesēm nav pietiekamu iemeslu, lai izskatītu iespējamo LESD 102. panta pārkāpumu, esot acīmredzami kļūdains.

      (1)  Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Regula (EK) Nr. 773/2004 par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK Līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (OV L 123, 18. lpp.).


title: Lieta T-225/14: Prasība, kas celta 2014. gada 11. aprīlī – iNET24 Holding /ITSB ( “IDIRECT24” )

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/36

         Prasība, kas celta 2014. gada 11. aprīlī – iNET24 Holding/ITSB (“IDIRECT24”)
   (Lieta T-225/14)
   2014/C 184/58
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      iNET24 Holding AG (Feusisberg, Šveice) (pārstāvji – S. Kirschstein-Freund, B. Breitinger un V. Dalichau)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju piektās padomes 2014. gada 4. februāra lēmumu lietā R 1867/2013-5;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiskas preču zīmes “IDIRECT24” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 36., 38. un 42. klasē – starptautiska reģistrācija Nr. 1 145 181

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-361/13: Prasība, kas celta 2013. gada 26. jūnijā — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/28

         Prasība, kas celta 2013. gada 26. jūnijā — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika
   (Lieta C-361/13)
   2013/C 260/51
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Schatz un A. Tokár)

      Atbildētāja: Slovākijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, atsakoties piešķirt Ziemassvētku pabalstu, kas paredzēts Likumā Nr. 592/2006, personām, kurām ir tiesības to saņemt, bet kas dzīvo citā dalībvalstī, nevis Slovākijas Republikā, Slovākijas Republika nav izpildījusi Līguma par Eiropas Savienības darbību 45. un 48. pantā un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 883/2004 (1) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu 7. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Slovākijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ziemassvētku pabalsts, kas ir noteikts Likumā Nr. 592/2006, ir vecuma pabalsts Regulas Nr. 883/2004 3. panta 1. punkta d) apakšpunkta izpratnē, kurš jāpiešķir arī tām personām, kurām ir tiesības to saņemt un kuras dzīvo ārpus konkrētās dalībvalsts (šajā gadījumā — ārpus Slovākijas Republikas). Tādēļ ar valsts tiesību normu nevar ierobežot personu, kurām ir tiesības to saņemt un kuras dzīvo ārpus Slovākijas Republikas, tiesības saņemt Ziemassvētku pabalstu. Līdz ar to Slovākijas Republikas tiesību norma, kurā ir noteikts šāds ierobežojums, ir nesaderīga ar LESD 45. un 48. pantu un Regulas Nr. 883/2004 7. pantu.

      (1)  OV L 166, 1. lpp.


title: Lieta C-417/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 29. jūlijā iesniedza Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Austrija) – Wolfgang Schmidt/Christiane Schmidt

text:
               3.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 363/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 29. jūlijā iesniedza Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Austrija) – Wolfgang Schmidt/Christiane Schmidt

   (Lieta C-417/15)
   (2015/C 363/25)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Wolfgang Schmidt

      Atbildētāja: Christiane Schmidt

      Prejudiciālais jautājums

   Vai uz tiesvedību par dāvinājuma līguma atcelšanu dāvinātāja rīcībnespējas dēļ un dāvinājuma saņēmējās īpašumtiesību dzēšanas reģistrāciju attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (1) 24. panta 1) punkts, kurā attiecībā uz lietu tiesībām saistībā ar nekustamo īpašumu ir paredzēta izņēmuma jurisdikcija?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regula (ES) Nr. 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās, OV L 351, 1. lpp.


title: Lieta C-459/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 5. septembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Fujitsu Technology Solutions GmbH/Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 5. septembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Fujitsu Technology Solutions GmbH/Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

   (Lieta C-459/11)
   2011/C 362/17
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Fujitsu Technology Solutions GmbH

      Atbildētāja: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Prejudiciālie jautājumi

   Eiropas Savienības Tiesai tiek uzdoti šādi jautājumi par Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (1) interpretāciju:

               1)

               Vai, interpretējot valsts tiesības, direktīva ir jāievēro jau attiecībā uz notikumiem, kas ir notikuši pēc direktīvas stāšanās spēkā 2001. gada 22. jūnijā, bet pirms tās piemērošanas sākuma 2002. gada 22. decembrī?

               2)

               Vai reproducēšana, izmantojot datorus, ir uzskatāma par reproducēšanu, izmantojot jebkuru fotografēšanas metodi vai citu procesu ar līdzīgu iedarbību direktīvas 5. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē?

               3)

               Gadījumā, ja atbilde uz otro jautājumu būtu apstiprinoša: Vai direktīvas prasības par taisnīgu atlīdzību izņēmumiem vai ierobežojumiem attiecībā uz reproducēšanas tiesībām atbilstoši direktīvas 5. panta 2. un 3. punktam, ievērojot pamattiesības uz vienlīdzīgu attieksmi, kas paredzētas ES Pamattiesību hartas 20. pantā, var būt izpildītas arī tad, ja nevis datoru ražotāji, importētāji un tirgotāji, bet gan citas ierīces vai vairāku citu ierīču no atbilstošai reproducēšanai piemērotas ierīču ķēdes ražotāji, importētāji un tirgotāji ir atbilstošas atlīdzības maksātāji?

               4)

               Vai tikai iespēja piemērot tehnoloģiskus pasākumus atbilstoši direktīvas 6. pantam izslēdz nosacījumu par taisnīgu atlīdzību direktīvas 5. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē?

               5)

               Vai nosacījums par taisnīgu atlīdzību (direktīvas 5. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkts) un tās iespēja (skat. direktīvas preambulas 36. apsvērumu) nav piemērojami, ja tiesību īpašnieks ir tieši vai ar konkludentām darbībām piekritis savu darbu reproducēšana?

      (1)  OV L 167, 10. lpp.


title: Lieta T-96/15: Prasība, kas celta 2015. gada 26. februārī – Mozzetti/ITSB – di Lelio (“Alfredo alla Scrofa”)

text:
               20.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 127/37

         Prasība, kas celta 2015. gada 26. februārī – Mozzetti/ITSB – di Lelio (“Alfredo alla Scrofa”)
   (Lieta T-96/15)
   (2015/C 127/50)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mario Mozzetti (Roma, Itālija) (pārstāvis – E. Montelione, avvocato)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Ines di Lelio (Roma, Itālija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašnieks: prasītājs

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “Alfredo alla Scrofa” – Kopienas preču zīme Nr. 6779151

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 2. decembra lēmums lietā R 655/2014–1

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā Eiropas Savienības Vispārējā tiesā.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 2868/95 50. panta 1. punkta, lasot to kopā ar tās 20. panta 2. punktu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-211/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 1. jūlija spriedums — AWWW / FEACVT (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Kopienas konkursa procedūra — Piedāvājuma noraidīšana — Atlases kritēriji — Piešķiršanas kritēriji — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/51

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 1. jūlija spriedums — AWWW/FEACVT

   (Lieta T-211/07) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Kopienas konkursa procedūra - Piedāvājuma noraidīšana - Atlases kritēriji - Piešķiršanas kritēriji - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2008/C 209/90)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AWWW GmbH ArbeitsWelt-Working World, Göttingen (Vācija) (pārstāvji — B. Schreier, V. Wellens, advokāti, un G. Dennis, solicitor)

      Atbildētāja: Fondation européenne pour l'amélioration des conditions de vie et de travail (Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonds, FEACVT) (pārstāvis — C. Callanan, solicitor)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt FEACVT2007. gada 17. aprīļa lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītājas piedāvājums Kopienas konkursa procedūrā par informācijas un analīzes pakalpojumu sniegšanu par darba un nodarbinātības kvalitāti, rūpnieciskajām attiecībām un pārstrukturēšanos Eiropas līmenī.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  AWWW GmbH ArbeitsWelt-Working World sedz tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas ir saistīti ar pagaidu noregulējuma procedūru.

      (1)  OV C 183, 4.8.2007.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī OV C 301, 22.11.2008 .

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/1

         (2008/C 313/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 301, 22.11.2008.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 285, 8.11.2008.

      OV C 272, 25.10.2008.

      OV C 260, 11.10.2008.

      OV C 247, 27.9.2008.

      OV C 236, 13.9.2008.

      OV C 223, 30.8.2008.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta C-66/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Oberlandesgerichts Stuttgart (Vācija) 2008. gada 18. februāra rīkojumu — Kriminālprocess pret Szymon Kozlowski

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Oberlandesgerichts Stuttgart (Vācija) 2008. gada 18. februāra rīkojumu — Kriminālprocess pret Szymon Kozlowski

   (Lieta C-66/08)
   (2008/C 107/28)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Oberlandesgerichts Stuttgart
   Lietas dalībnieks pamata procesā
   Szymon Kozlowski
   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai nevar pieņemt, ka personas “dzīvesvieta” vai “uzturēšanās vieta” Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (1) 4. panta 6. punkta izpratnē ir kādā dalībvalstī, ja šī persona:

                           a)

                           attiecīgajā dalībvalstī neuzturas nepārtraukti,

                           b)

                           tur uzturas neatbilstoši uzturēšanās tiesībām,

                           c)

                           regulāri izdara noziedzīgus nodarījumus un/vai

                           d)

                           tur atrodas ieslodzījumā?

               2.

               Vai tāda Pamatlēmuma 4. panta 6. punkta transpozīcija, saskaņā ar kuru nav pieļaujams izdot soda izpildei dalībvalsts pašas pilsoni pret viņa gribu, bet citas dalībvalsts pilsoni var izdot atbilstoši iestādes rīcības brīvībai pret viņa gribu, ir saderīga ar Eiropas Savienības tiesībām, it īpaši ar nediskriminācijas un Eiropas Savienības pilsonības principu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 6. panta 1. punktu, ko skata kopā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (EKL) 12., 17. un turpmākajiem pantiem, un, ja tas tā ir, vai minētie principi ir vismaz jāievēro, īstenojot rīcības brīvību?

      (1)  OV L 190, 1. lpp.


title: Lieta C-82/10: Prasība, kas celta 2010. gada 11. februārī — Eiropas Komisija/Īrija

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/23

         Prasība, kas celta 2010. gada 11. februārī — Eiropas Komisija/Īrija
   (Lieta C-82/10)
   2010/C 113/36
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — N. Yerrell)

      Atbildētāja: Īrija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, pilnībā, bez diskriminācijas nepiemērojot Eiropas Savienības apdrošināšanas tiesību aktus visām apdrošināšanas kompānijām, Īrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas izriet it īpaši no Padomes 1973. gada 24. jūlija Pirmās Direktīvas 73/239/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana 6., 8., 9., 13., 15., 16. un 17. panta ar vēlākiem grozījumiem, un Padomes Direktīvas 92/49/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana, ar kuru groza Direktīvu 73/239/EEK un Direktīvu 88/357/EEK 22. un 23. panta; un

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka i) the Voluntary Health Insurance Board (turpmāk tekstā — “VIH”) nevarot atbilstoši turpināt izmantot izņēmumu atbilstoši Direktīvas 73/239/EEK 4. pantam, jo sekas no pirmajām izmaiņām attiecas uz tās darbību, pamatojoties uz Voluntary Health Insurance (Amendment) Act 1996, un ii) no šī brīža tā esot pilnībā atbildusi Eiropas Savienības apdrošināšanas tiesību aktu prasībām, it īpaši prasībā saistībā ar atļaujām, finanšu pārraudzību, tehnisko noteikumu pieņemšanu un maksātspējas rezervēm, tostarp garantiju fondu.

      VIH pašlaik turpina visus tās darījumus bez atļaujas saņemšanas no Īrijas Finanšu Regulatora, kā arī neesot izpildījusi inter alia visas nepieciešamās maksātspējas prasības.


title: Lieta T-910/16: Prasība, kas celta 2016. gada 23. decembrī – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (“TESTA ROSSA”)

text:
               20.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 53/44

         Prasība, kas celta 2016. gada 23. decembrī – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (“TESTA ROSSA”)
   (Lieta T-910/16)
   (2017/C 053/53)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Kurt Hesse (Nirnberga, Vācija) (pārstāvis – M. Krogmann, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall in Tirol, Austrija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “TESTA ROSSA” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 7 070 519

      Process EUIPO: atcelšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 5. oktobra lēmums lietā R 68/2016-1

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un atzīt Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 0707519 par atceltu arī attiecībā uz šādām precēm:
               21. klase – trauki mājsaimniecības un virtuves vajadzībām; stikla trauki, porcelāns, it īpaši šķīvji; dzērienu glāzes;
               25. klase – apģērbs, proti, kombinezoni, krekli, polo krekli un T-krekli; galvas segas;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-226/10: Prasība, kas celta 2010. gada 14. maijā — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej /Komisija

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/41

         Prasība, kas celta 2010. gada 14. maijā — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Komisija
   (Lieta T-226/10)
   ()
   2010/C 209/64
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Varšava, Polija) (pārstāves — H. Gruszecka un D. Pawłowska, juriskonsultes)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2010. gada 3. marta Lēmumu lietā PL/2009/1019: valsts IP datplūsmas apmaiņas (IP tranzīta) vairumtirgus, un lietā PL/2009/1020: IP datplūsmas apmaiņas (IP peering) vairumtirgus, Telekomunikacja Polska S.A. tīklā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājs lūdz atcelt Eiropas Komisijas 2010. gada 3. marta Lēmumu K(2010)1234, kas pieņemts saskaņā ar 7. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/21/EK (Pamatdirektīvā) (1) un kurā Komisija ir uzdevusi Prezesowi Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Elektronisko komunikāciju pārvaldes priekšsēdētājam) atsaukt pasākumu projektus attiecībā uz valsts IP datplūsmas apmaiņas (IP tranzīta) vairumtirgu un IP peering apmaiņas vairumtirgu ar Telekomunikacja Polska S.A. tīklu, kuri Komisijai paziņoti 2009. gada 27. novembrī un reģistrēti ar lietas numuriem PL/2009/1019 un PL/2009/1020.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs balstās uz trijiem pamatiem.
   Pirmajā pamatā prasītājs norāda, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, Komisija esot pārkāpusi būtiskas formas prasības, to skaitā labas pārvaldības principu, efektīvas sadarbības principu un Pamatdirektīvas 7. pantā noteikto konsultāciju mehānismu, jo apstrīdētajā lēmumā ietvertais nolēmums ir balstīts uz pasākumu projektu kļūdainu interpretāciju, kurus prasītājs iesniedzis paziņošanas procedūrā, kas ir izraisījis to, ka Komisija ir izdarījusi nepareizus konstatējumus par lietas apstākļiem, kuri veido paziņotā lēmuma priekšmetu. Turklāt Komisija esot pārkāpusi būtiskas formas prasības, nepietiekami pamatodama apstrīdēto lēmumu, jo neesot sīki un objektīvi izklāstīti iemesli, kuru dēļ tā ir nolēmusi, ka paziņotie pasākumu projekti ir jāatsauc.
   Otrajā pamatā prasītājs norāda, ka Komisija, pieņemdama, ka IP peering pakalpojumi un IP tranzīta pakalpojumi ir savstarpēji aizstājami, esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā. IP peering pakalpojumi un IP tranzīta pakalpojumi neesot savstarpēji aizstājami, jo tie atšķiroties saistībā ar IP datplūsmas apmaiņu starp telekomunikāciju uzņēmumiem, saistībā ar metodi atlīdzības aprēķināšanai par sniegtajiem pakalpojumiem, saistībā ar pakalpojumu sniedzēja (ISP) definīciju un saistībā ar pakalpojuma kvalitāti.
   Treškārt, prasītājs iebilst, ka Komisija esot pārkāpusi arī LES 4. panta 3. punktu un LESD 102. pantu kopsakarā ar Pamatdirektīvas 7. panta 4. punktu, 8. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktu, 14. panta 2. punktu, 15. panta 3. punktu un 16. panta 4. punktu, jo tā esot uzskatījusi, ka IP datplūsmas apmaiņas vairumtirgi Polijā (IP tranzīts un IP peering) nav divi nošķirti tirgi un tiem nav vajadzīgs ex ante regulējums un ka Telekomunikacja Polska S.A. nav būtiskas tirgus ietekmes abos šajos tirgos. Prasītājs apgalvo, ka atbilstoši Ieteikuma (2) un Pamatnostādņu (3) prasībām esot veicis tirgus analīzi no ex ante regulējuma pamatotības viedokļa un esot nenoliedzami pārbaudījis trīs atbilstošos kritērijus. Šajā pārbaudē esot pilnībā apstiprinājies, ka uz IP peering un IP tranzīta tirgiem ir jāattiecina ex ante regulējums, jo tajos ir būtiski un pastāvīgi šķēršļi, jo tie attiecīgā laika posmā tie nav vērsti uz efektīvu konkurenci, un ka ar konkurences tiesību piemērošanu vien nepietiek, lai pienācīgi novērstu attiecīgos trūkumus tirgū.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (Pamatdirektīva) (OV L 108, 33. lpp.).

      (2)  Komisijas 2007. gada 17. decembra Ieteikums par attiecīgajiem produktu un pakalpojumu tirgiem elektronisko sakaru nozarē, kuros var būt nepieciešams ex ante regulējums saskaņā ar Direktīvu 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (izziņots ar dokumenta numuru K[2007]5406) (OV L 344, 65. lpp.).

      (3)  Komisijas 2002. gada 11. jūlija Pamatnostādnes tirgus analīzei un ievērojamas tirgus ietekmes novērtējumam saskaņā ar Kopienu tiesisko regulējumu elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (OV C 165, 6. lpp.).


title: lieta C-37/05: Prasība pret Apvienoto Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 31. janvārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/13

         Prasība pret Apvienoto Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 31. janvārī
   (lieta C-37/05)
   (2005/C 82/28)
   tiesvedības valoda – angļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 31. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Apvienoto Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Michel van Beek, pārstāvis, kam palīdz Frédéric Louis, avocat, un A. Capobianco, avvocato, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, pareizi netransponējot prasības, kas izvirzītas 2. panta 1. punktā un 4. pantā Padomes Direktīvā 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (1), ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes Direktīvu 97/11/EK (2), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva un Līgums;

               —

               piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīva ir jātransponē saistošos valsts tiesību aktos, pilnībā ievērojot skaidrības un tiesiskās drošības prasības. Administratīvs ieteikums nenodrošina šo prasību ievērošanu. Vienkārša pārliecība, ka Padomes Direktīvas 85/377/EEK noteikumu pārkāpšanas iespēja praksē ir neliela, nav faktiska minētās direktīvas transpozīcija.

      (1)  OV L 175, 05.07.1985., 4. lpp.

      (2)  OV L 173, 14.03.1997., 5. lpp.


title: Lieta T-55/12: Prasība, kas celta 2012. gada 8. februārī — Chen /ITSB — AM Denmark (Tīrīšanas iekārtas)

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/27

         Prasība, kas celta 2012. gada 8. februārī — Chen/ITSB — AM Denmark (Tīrīšanas iekārtas)
   (Lieta T-55/12)
   2012/C 133/53
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Su-Shan Chen (Sanchong, Taivāna) (pārstāvis — C. Onken, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: AM Denmark A/S (Kokkedal, Dānija)

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju trešās padomes 2011. gada 26. oktobra lēmumu lietā R 2179/2010-3 un

               —

               piespriest ITSB un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: dizainparaugs precei “tīrīšanas iekārtas” — Kopienas dizainparauga reģistrācija Nr. 1027718-0001

      Kopienas dizainparauga īpašnieks: prasītājs

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece ir lūgusi atzīt reģistrēto Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu, pamatojoties uz Padomes Regulas Nr. 6/2002 4.-9. pantu un 25. panta 1. punkta e) apakšpunktu; trīsdimensiju Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 5185079 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 21. klasē

      Anulēšanas nodaļas lēmums: strīdīgo reģistrēto Kopienas dizainparaugu atzīt par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta e) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini uzskatījusi, ka agrāka Kopienas preču zīme tika izmantota apstrīdētajā Kopienas dizainparaugā. Turklāt Apelāciju padomei neesot bijis jāpieņem, ka agrākajai preču zīmei ir vismaz minimālā atšķirtspēja, kas nepieciešama, lai to varētu reģistrēt. Padomes Regulas Nr. 207/2009 9. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot pareizi piemērojusi minēto pantu. Proti, pretēji ITSB viedoklim Regulas par Kopienas preču zīmi 9. panta 1. punkta b) apakšpunkts nepiešķir otram procesa ITSB dalībniekam tiesības aizliegt apstrīdētā Kopienas dizainparauga izmantošanu, jo nepastāvot sajaukšanas iespēja. Konkrēti, prasītāja Kopienas dizainparaugs un otra procesa ITSB dalībnieka preču zīme neesot tik līdzīgi, lai secinātu, ka pastāv sajaukšanas iespēja


title: Lieta C-272/07: Prasība, kas celta 2007. gada 7. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/14

         Prasība, kas celta 2007. gada 7. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-272/07)
   (2007/C 211/25)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Stromsky un D. Kukovec)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasītājas prasījumi:

               1.

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (1), Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 80. pants;
               pakārtoti:

                           atzīt, ka, nepaziņojot Komisijai par normatīviem un administratīviem aktiem, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 80. pants;

               2.

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2004/18/EK transponēšanai beidzās 2006. gada 31. janvārī.

      (1)  OV L 134, 114. lpp.


title: Lieta T-147/03: Pirmās instances tiesas  2006. gada 12. janvāra  spriedums —  Devinlec  pret ITSB (Kopienas preču zīme — Grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu  quantum  — Valsts grafiskas preču zīmes  Quantième  īpašnieka iebildums — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 15. panta 2. punkts un 43. panta 3. punkts)

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/16

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 12. janvāra spriedums — Devinlec pret ITSB
   (Lieta T-147/03) (1)

   (Kopienas preču zīme - Grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “quantum” - Valsts grafiskas preču zīmes “Quantième” īpašnieka iebildums - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 15. panta 2. punkts un 43. panta 3. punkts)
   (2006/C 74/31)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Devinlec Développement innovation Leclerc SA, Tulūza (Francija), (pārstāvis — Ž. P. Simons [J.-P. Simon])

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — H. Novaiss Gonsalvess [J. Novais Gonçalves] un A. Foliards-Mongirāls [A. Folliard-Monguiral])
   Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: TIME ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ, Stambula (Turcija), (pārstāvis — F. Jakobači [F. Jacobacci], advokāts)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju trešās padomes 2003. gada 30. janvāra lēmumu lietā R 109/2002-3 attiecībā uz iebildumu procesu starp Devinlec Développement innovation Leclerc SA un TIME Art Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ.
   Sprieduma rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju trešās padomes 2003. gada 30. janvāra lēmumu lietā R 109/2002-3;

               2)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) sedz savus tiesāšanās izdevumus un tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai Pirmās instances tiesā;

               3)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus izdevumus un izdevumus, kas prasītājai radušies Apelāciju padomē.

      (1)  OV C 171, 19.07.2003.


title: Lieta T-709/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 21. marta rīkojums – La Patrouille/EUIPO – Alpha Industries (Figūras ar stūriem attēls)

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/34

         Vispārējās tiesas 2017. gada 21. marta rīkojums – La Patrouille/EUIPO – Alpha Industries (Figūras ar stūriem attēls)
   (Lieta T-709/16) (1)

   (2017/C 178/52)
   Tiesvedības valoda – franču
   Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 462, 12.12.2016.


title: Lieta T-782/14 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 27. janvāra spriedums – DF/Komisija Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Atalgojums — Norīkojums dienesta interesēs — Ekspatriācijas pabalsts — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētais nosacījums — Nepamatotu maksājumu atgūšana

text:
               7.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/15

         Vispārējās tiesas 2016. gada 27. janvāra spriedums – DF/Komisija
   (Lieta T-782/14 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Atalgojums - Norīkojums dienesta interesēs - Ekspatriācijas pabalsts - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētais nosacījums - Nepamatotu maksājumu atgūšana)
   (2016/C 090/21)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: DF (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – A. von Zwehl, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un T. Bohr)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 1. oktobra spriedumu DF/Komisija (F-91/13, Krājums-CDL, EU:F:2014:228), ar kuru lūgts daļēji atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               DF sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā.

      (1)  OV C 89, 16.3.2015.


title: lieta T-104/04: Pirmās instances tiesas  2005. gada 22. novembra  rīkojums —  Degussa Initiators  pret Komisiju

text:
               28.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/25

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 22. novembra rīkojums — Degussa Initiators pret Komisiju
   (lieta T-104/04) (1)

   (2006/C 22/47)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 118, 30.04.2004.


title: Lieta C-282/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2009. gada 20. maija spriedumu apvienotajās lietās T-405/07 un T-406/07 CFCMCEE /ITSB 2009. gada 22. jūlijā iesniegusi Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2009. gada 20. maija spriedumu apvienotajās lietās T-405/07 un T-406/07 CFCMCEE/ITSB 2009. gada 22. jūlijā iesniegusi Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe

   (Lieta C-282/09 P)
   2009/C 233/13
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe(CFCMCEE) (pārstāvji — P. Grefs [P. Greffe] un L. Podrā [L. Paudrat], avocats)

      Cits lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas trešās palātas 2009. gada 20. maija spriedumu daļā, kurā ir daļēji noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzējas prasība un apstiprināts Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja 2007. gada 10. jūlija lēmums lietā R 119/2007-1 un 2007. gada 12. septembra lēmums lietā R 120/2007-1 tiktāl, ciktāl ar tiem ir noraidīts preču zīmes “PAYWEB CARD” reģistrācijas pieteikums Nr. 003861051 un preču zīmes “P@YWEB CARD” reģistrācijas pieteikums Nr. 003861044 attiecībā uz šādām precēm un pakalpojumiem:

                           —

                           “viedkartes vai kartes ar mikroprocesoru, magnētiskās kartes, identificēšanas magnētiskās kartes vai identificēšanas magnētiskās kartes ar mikroprocesoru; maksājumu, kredīta vai debeta magnētiskās kartes vai maksājumu, kredīta vai debeta magnētiskās kartes ar mikroprocesoru, priekšapmaksas mehānismi televīzijas aparātiem” 9. klasē;

                           —

                           “darījumi ar nekustamajiem īpašumiem; negadījumu apdrošināšana, parādu piedzīšanas aģentūras, finanšu analīze, apdrošināšana, nekustamā īpašuma vērtēšana, vērtspapīru emisija, pensiju fonds, valūtas maiņas operācijas, čeku pārbaude, ceļojuma čeku izdošana, konsultācijas finanšu jomā, starpniecība apdrošināšanas jomā, starpniecība nekustamo īpašumu jomā, starpniecība biržā, vērtspapīru depozīts, depozīts seifos, finanšu vērtējumi un ekspertīze (apdrošināšana, bankas, nekustamie īpašumi), finanšu informācija (apdrošināšana, bankas, nekustamie īpašumi), kapitāla pārvaldīšana, finanšu informācija, īres maksas iekasēšana, veselības apdrošināšana, apdrošināšana jūrniecības jomā, dzīvības apdrošināšana, finanšu informācijas pakalpojumi tiešsaistē, interaktīvi informātiskie finanšu informācijas pakalpojumi” 36. klasē;

                           —

                           “sakari ar datoru terminālu palīdzību, telegrammu sūtīšana, telegrammu piegāde, informācija telekomunikāciju jomā, e-pasts, ziņojumu pārsūtīšana, ziņojumu un attēlu pārsūtīšana ar datoru palīdzību, satelītpārraide” 38. klasē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja būtībā izvirza divus pamatus savas apelācijas sūdzības pamatošanai.
   Savā pirmajā pamatā tā norāda, ka Pirmās instances tiesa neesot izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu un līdz ar to esot pārkāpusi EKL 253. pantu un Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (1) 73. pantu, neatceļot apstrīdētos ITSB lēmumus tādēļ, ka tajos nav norādīts pamatojums. Pēdējos minētajos lēmumos ITSB Apelāciju padome esot veikusi vārdisko apzīmējumu “PAYWEB CARD” un “P@YWEB CARD” atšķirtspējas vispārējo vērtējumu saistībā ar attiecīgajām precēm un pakalpojumiem, nenorādot pamatojumu attiecībā uz katru no tiem. Tomēr vispārējo pamatojumu var sniegt tikai tad, ja starp attiecīgām precēm un pakalpojumiem pastāv pietiekami tieša un konkrēta saikne tādā veidā, kā tie veido pietiekami homogēnu kategoriju vai grupu, kā tas acīmredzami nav aplūkojamajā lietā, jo reģistrācijas pieteikumā norādītajām precēm un pakalpojumiem ir dažādas funkcijas.
   Ar savu otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apstrīd Pirmās instances tiesas vērtējumu, saskaņā ar kuru pastāv zināma pārklāšanās starp Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) līdz d) apakšpunktā paredzēto absolūto atteikuma pamatojumu attiecīgajām piemērošanas jomām. Atbilstoši Tiesas judikatūrai katrs no šīs regulas 7. panta 1. punktā uzskaitītajiem reģistrācijas atteikuma pamatojumiem ir neatkarīgs no pārējiem un jāizskata atsevišķi. Tātad Pirmās instances tiesa esot pieļāvusi kļūdu 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošanā saistībā ar precēm, kas ietilpst 9. klasē, neveicot minētajā normā paredzētā atteikuma pamatojuma reālu atsevišķu novērtējumu.

      (1)  OV 1994, L 11, 1. lpp.


title: Lieta T-345/05 R II: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 27. jūnija rīkojums — V/Parlaments (Pagaidu noregulējums — Eiropas Parlamenta deputāta imunitātes atņemšana — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamība)

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/33

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 27. jūnija rīkojums — V/Parlaments
   (Lieta T-345/05 R II)
   (Pagaidu noregulējums - Eiropas Parlamenta deputāta imunitātes atņemšana - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamība)
   (2007/C 211/64)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: V (pārstāvji — J. Lofthouse, M. Monan, barristers, un E. Hayes, solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — H. Krück, D. Moore un M. Windisch, pārstāvji)
   Priekšmets
   Pieteikums pārskatīt viņa pirmo prasību par pagaidu noregulējumu, kas tika noraidīta ar Pirmās instances tiesa priekšsēdētāja 2007. gada 16. marta rīkojumu lietā T-345/05 R V/Parlaments, Krājumā nav publicēts.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu;

               2)

               atlikt lēmumu par tiesāšanās izdevumiem.


title: Lieta C-461/06 P: Tiesas 2007. gada 10. jūlija rīkojums — AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE /Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Prasība atcelt tiesību aktu — Komisijas atteikums uzsākt tiesvedību par pienākumu neizpildi — Nepieņemamība)

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/19

         Tiesas 2007. gada 10. jūlija rīkojums — AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-461/06 P) (1)

   (Apelācija - Prasība atcelt tiesību aktu - Komisijas atteikums uzsākt tiesvedību par pienākumu neizpildi - Nepieņemamība)
   (2007/C 297/32)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (pārstāvis — T. Asprogerakas-Grivas, Δικηγόρος)

      Citi lietas dalībnieki procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. Christoforou un F. Castillo de la Torre)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 5. septembra rīkojumu lietā T-242/05 AEPI/Komisija — Lūguma atcelt Komisijas lēmumu par valsts pienākuma neizpildes konstatēšanas procedūras neuzsākšanu pret Grieķijas Republiku nepieņemamība
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 356, 30.12.2006.


title: Lieta C-441/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 12. augustā iesniedza Finanzgericht Bremen (Vācija) – Madaus GmbH/Hauptzollamt Bremen

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 12. augustā iesniedza Finanzgericht Bremen (Vācija) – Madaus GmbH/Hauptzollamt Bremen

   (Lieta C-441/15)
   (2015/C 398/17)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Finanzgericht Bremen

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Madaus GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Bremen

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kas grozīta ar Komisijas 2012. gada 9. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 927/2012, ar ko groza I pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, I pielikumā ietvertā Kombinētā nomenklatūra ir jāinterpretē tādējādi, ka izejviela ar nosaukumu “DESTAB Calcium Carbonate 90SE Ultra 250”, kas paredzēta kalcija tablešu ražošanai vienkāršu tablešu, putojošo tablešu un košļājamo tablešu formā un kas sastāv no ķīmiski viendabīga pulverveida kalcija karbonāta un tabletes formas labākas izveides nolūkā pievienotas modificētās cietes ar – saskaņā ar Komisijas 2010. gada 9. februāra Regulu (ES) Nr. 118/2010, ar kuru groza Komisijas Regulu (EK) Nr. 900/2008, ar ko nosaka analīzes metodes un citus tehniskus noteikumus, kuri jāievēro, piemērojot importa režīmu dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm – aprēķināto cietes saturu mazāk nekā 5 masas %, jāklasificē apakšpozīcijā 3824 9097 990?

      (1)  OV L 256, 1. lpp., redakcijā, kas grozīta ar Komisijas 2012. gada 9. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 927/2012, ar ko groza I pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, OV L 304, 1. lpp.


title: Lieta F-101/05: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2006. gada 28. jūnija spriedums — Grünheid pret Komisiju (Ierēdņi — Sūdzības termiņš — Paziņojums par algu — Pieņemamība — Iecelšana amatā — Klasificēšana karjeras augstākā pakāpē — Civildienesta noteikumu 25., 26. pants un 31. panta 2. punkts)

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/33

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2006. gada 28. jūnija spriedums — Grünheid pret Komisiju
   (Lieta F-101/05) (1)

   (Ierēdņi - Sūdzības termiņš - Paziņojums par algu - Pieņemamība - Iecelšana amatā - Klasificēšana karjeras augstākā pakāpē - Civildienesta noteikumu 25., 26. pants un 31. panta 2. punkts)
   (2006/C 190/61)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sabine Grünheid, Overijse (Beļģija) (pārstāvis — E. Boigelot, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — Ch. Berardis–Kayser un K. Herrmann, pārstāvji, kuriem palīdz B. Wägenbaur, avocat)
   Priekšmets
   2004. gada 6. oktobra lēmuma, ar ko Eiropas Kopienu Komisija iecēla amatā prasītāju savā pakļautībā esošā darbā atcelšana, jo šajā lēmumā ir minēta klasifikācija A*8 pakāpē, kā arī 2005. gada 6. jūlija lēmuma, ar ko noraidīta prasītājas sūdzība, atcelšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)   OV C 10, 14.01.2006. (lieta sākotnēji bija reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar Nr. T–388/05 un ar 15.12.2005. rīkojumu nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai).


title: Lieta T-387/07: Prasība, kas celta 2007. gada 11. oktobrī — Portugāles Republika/Komisija

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/44

         Prasība, kas celta 2007. gada 11. oktobrī — Portugāles Republika/Komisija
   (Lieta T-387/07)
   (2007/C 297/90)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inês Fernandes, S. Rodrigues un A. Gattini)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 1. pantu Komisijas 2007. gada 31. jūlija Lēmumā K(2007) 3772 par Eiropas Reģionālās attīstības fonda finanšu palīdzības samazināšanu, kas tika piešķirta vispārējai subsīdijai “SGAIA” (vispārēja subsīdija vietējai attīstībai) ar Eiropas Kopienu Komisijas 1995. gada 28. jūlija Lēmumu K (95) 1769;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Neskaidrs pamatojums: Ar frāzi “kā tas tika norādīts iepriekš” atbildētāja izdara vispārēju atsauci uz īsumā veikto analīzi, kas atainota apstrīdētajā lēmumā. Atbildētāja 6. nodaļā (“Secinājumi”) precīzi nenorāda tās tiesību normas vai noteikumus, kurus Portugāles Republika ir pārkāpusi.
   Konstatētā pārkāpuma neesamība un Komisijas dienestu izdarītais Komisijas un Caixa Geral de Depósitos1995. gada 15. novembrī noslēgtā līguma noteikumu pārkāpums apstrīdētajā lēmumā. Pārkāpums, uz kuru Komisija izdara atsauci apstrīdētajā lēmumā, nav pamatots, jo nav ņemts vērā Līguma 8. panta 5. un 8. punkts, kas ļauj līdz 2001. gada 31. decembrim atlikt atlikušo nākotnes procentu maksājumu samaksu.


title: Lieta T-246/16: Prasība, kas celta 2016. gada 13. maijā – Aurora Group Danmark A/S/EUIPO – Retail Distribution ApS (“PANZER”)

text:
               1.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/31

         Prasība, kas celta 2016. gada 13. maijā – Aurora Group Danmark A/S/EUIPO – Retail Distribution ApS (“PANZER”)
   (Lieta T-246/16)
   (2016/C 279/45)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – dāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aurora Group Danmark A/S (Ballerup, Dānija) (pārstāve – L. Elmgaard Sørensen, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Retail Distribution ApS (Hinnerup, Dānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “PANZER” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 12 111 084

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 3. marta lēmums lietā R 447/2015–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu daļā attiecībā uz “datoriem, mobilajiem telefoniem, viedtālruņiem un citām pārnēsājamām elektriskām ierīcēm teksta, datu, attēlu un audio datņu ierakstu veikšanai, organizēšanai, nosūtīšanai, labošanai un redakcijai; atslēgu piekariņiem; apvalkiem un somām, kas paredzēti portatīvajiem datoriem un mobilajiem telefoniem, viedtālruņiem un citām pārnēsājamām elektriskajām ierīcēm teksta, datu, attēlu un audio datņu ierakstu veikšanai, organizēšanai, nosūtīšanai, labošanai un redakcijai; detaļām, sastāvdaļām un aksesuāriem, kas paredzēti datoriem, mobilajiem telefoniem, viedtālruņiem un citām pārnēsājamām elektriskajām ierīcēm teksta, datu, attēlu un audio datņu ierakstu veikšanai, nosūtīšanai, labošanai un redakcijai”;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) vai d) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-555/15: Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 14. aprīļa rīkojums (Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bernard Jean Marie Gabarel/Fazenda Pública Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Direktīva 2006/112/EK — Atbrīvojumi no nodokļa — Medicīniskās aprūpes sniegšana, darbojoties medicīniskās vai paramedicīniskās profesijās — Fizioterapija — Osteopātija

text:
               1.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/8

         Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 14. aprīļa rīkojums (Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bernard Jean Marie Gabarel/Fazenda Pública

   (Lieta C-555/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - Atbrīvojumi no nodokļa - Medicīniskās aprūpes sniegšana, darbojoties medicīniskās vai paramedicīniskās profesijās - Fizioterapija - Osteopātija)
   (2016/C 279/12)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Bernard Jean Marie Gabarel

      Atbildētāja: Fazenda Pública

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 132. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka fizioterapeitam, kurš savā profesionālajā medicīnas darbinieka darbībā bez izšķirības vai papildus izmanto gan fizioterapeitiskās, gan osteopātiskās ārstēšanas metodes, ir piemērojams atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa ne tikai saistībā ar pirmajām, bet arī otrajām ārstēšanas metodēm, ja to izslēgšana no paramedicīniskās profesijas veikšanas, lai piemērotu atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa, pārsniedz dalībvalstij šajā tiesību normā piešķirtās rīcības brīvības robežas.

      (1)  OV C 16, 18.1.2016.


title: Lieta C-329/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Sigmaringen (Vācija) 2006. gada 28. jūlijā rīkojumu — Arthur Wiedemann pret Land Baden-Württemberg

text:
               14.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Sigmaringen (Vācija) 2006. gada 28. jūlijā rīkojumu — Arthur Wiedemann pret Land Baden-Württemberg

   (Lieta C-329/06)
   (2006/C 249/07)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgericht Sigmaringen
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Arthur Wiedemann

      Atbildētāja: Land Baden-Württemberg

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas (1) 91/439/EEK 1. panta 2. punkts un 8. panta 2. un 4. punkts jāinterpretē tādējādi, ka dzīvesvietas valstī pieņemtais administratīvais lēmums par transportlīdzekļu vadīšanas tiesību atņemšanu piemērotības vadīšanai trūkuma dēļ neiestājas pret citas dalībvalsts transportlīdzekļu vadīšanas tiesību piešķiršanu un dzīvesvietas valstij tās principā ir jāatzīst?

               2)

               Vai Direktīvas 91/439/EEK 1. panta 2. punkts, 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts, skatot to kopā ar III pielikumu, un 8. panta 2. un 4. punkts jāinterpretē tādējādi, ka dzīvesvietas valstij nav pienākums atzīt transportlīdzekļa vadītāja apliecību, ko tās turētājs pēc transportlīdzekļu vadīšanas tiesību atņemšanas dzīvesvietas valstī ar viltu ieguvis, mērķtiecīgi maldinot izdevējvalsts vadītāju kvalifikācijas kompetento iestādi, nepierādot vadītāja piemērotības atgūšanu, vai arī ieguvis, slepeni vienojoties ar izdevējvalsts kompetentās vadītāju kvalifikācijas iestādes darbiniekiem?

               3)

               Vai Direktīvas 91/439/EEK 1. panta 2. punkts un 8. panta 2. un 4. punkts jāinterpretē tādējādi, ka dzīvesvietas valsts pēc administratīvā lēmuma par transportlīdzekļu vadīšanas tiesību atņemšanu var uz laiku atlikt citā dalībvalstī izsniegtas transportlīdzekļa vadītāja apliecības atzīšanu vai arī var aizliegt izmantot šo apliecību, kamēr izdevējvalsts veic pārbaudi par nelikumīgi iegūto transportlīdzekļu vadīšanas tiesību atņemšanu?

      (1)  OV L 237, 1. lpp.


title: Lieta T-220/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 17. oktobra spriedums — Komisija/ EU Research Projects (Šķīrējklauzula — Līgums, kas noslēgts atbilstoši īpašai pētniecības, tehnoloģijas attīstības un demonstrācijas programmai “Lietotājam draudzīgas informācijas sabiedrības” jomā — Projekta atsaukšana — Daļas no Komisijas avansā izmaksāto summu atmaksāšana — Nokavējuma procenti — Lietas izskatīšana aizmuguriski)

text:
               1.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 373/4

         Vispārējās tiesas 2012. gada 17. oktobra spriedums — Komisija/EU Research Projects

   (Lieta T-220/10) (1)

   (Šķīrējklauzula - Līgums, kas noslēgts atbilstoši īpašai pētniecības, tehnoloģijas attīstības un demonstrācijas programmai “Lietotājam draudzīgas informācijas sabiedrības” jomā - Projekta atsaukšana - Daļas no Komisijas avansā izmaksāto summu atmaksāšana - Nokavējuma procenti - Lietas izskatīšana aizmuguriski)
   2012/C 373/06
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — N. Bambara un A.-M. Rouchaud-Joët, piedaloties C. Erkelens, avocat)

      Atbildētāja: EU Research Projects Ltd (Hungerford, Apvienotā Karaliste)

      Priekšmets

   Prasība, kas celta saskaņā ar LESD 272. pantu, nolūkā piespriest atbildētājai atmaksāt daļu no Komisijas izmaksātā avansa, kā arī nokavējuma procentus, saistībā ar līgumu Nr. IST-2001-34850

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               piespriest EU Research Projects Ltd atmaksāt Eiropas Komisijai summu EUR 102 039,32 apmērā, kā arī nokavējuma procentus ar likmi 4,80 % gadā, sākot no 2006. gada 29. decembra līdz parāda pilnīgas samaksas dienai;

               2)

               EU Research Projects Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010.


title: Apvienotās lietas C-522/07 un C-65/08: Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 29. oktobra spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dinter GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH/Hauptzollamt Krefeld (C-65/08) (Kopējais muitas tarifs — Regula (EEK) Nr. 2658/87 — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Spēkā esamība — Papildu piezīme — Ābolu sulas koncentrāts)

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/2

         Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 29. oktobra spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dinter GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH/Hauptzollamt Krefeld (C-65/08)
   (apvienotās lietas C-522/07 un C-65/08) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Regula (EEK) Nr. 2658/87 - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Spēkā esamība - Papildu piezīme - Ābolu sulas koncentrāts)
   2009/C 312/02
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Dinter GmbH (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH (C-65/08)

      Atbildētāji: Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Hauptzollamt Krefeld (C-65/08)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Düsseldorf — Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.), kas grozīta ar Komisijas 2004. gada 7. septembra Regulu (EK) Nr. 1810/2004 (OV L 327, 1. lpp.), I pielikuma 20. nodaļas 5. papildu piezīmes b) punkta interpretācija un spēkā esamība — Ābolu sulas koncentrāts ar Briksa vērtību 66,8, bez cukura piedevas — Šī produkta klasificēšana tarifu apakšpozīcijā 2009 7999 (ābolu sula bez cukura piedevas) vai apakšpozīcijā 2106 9098 (pārtikas izstrādājumi, kas citur nav minēti) — Komisijai ar Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 9. pantu paredzēto pilnvaru precizēt tarifu pozīcijas ierobežojumi

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikuma 20. nodaļas 5. papildu piezīmes b) punkts redakcijā, kas izriet no Komisijas 2001. gada 7. septembra Regulas (EK) Nr. 1776/2001, Komisijas 2001. gada 6. augusta Regulas (EK) Nr. 2031/2001 un Komisijas 2004. gada 7. septembra Regulas (EK) Nr. 1810/2004, ar kurām groza Regulas Nr. 2658/87 I pielikumu, nav spēkā tiktāl, ciktāl ar to no pozīcijas 2009 tiek izslēgts dabīgas ābolu sulas koncentrāts.

      (1)  OV C 37, 09.02.2008.

      OV C 107, 26.04.2008.


title: Lieta T-480/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — ATB Norte /ITSB — Bricocenter Italia ( BRICOCENTER )

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/67

         Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — ATB Norte/ITSB — Bricocenter Italia (“BRICOCENTER”)
   (Lieta T-480/09)
   2010/C 24/119
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ATB Norte, SL, Burgos (Spānija) (pārstāvji — P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver un G. Marín Raigal, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bricocenter Italia Srl, Rozzano Milanofiori (Milano) (Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 28. septembra lēmumu lietā R 1045/2008-4;

               —

               piespriest atbildētājam (ITSB) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Bricocenter Srl

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “BRICOCENTER” (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 935 185), attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (Nr. 3 262 623) un “ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (Nr. 989 046), attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 37. un 39. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un pilnībā noraidīt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza interpretācija un piemērošana


title: Lieta C-308/12: Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 25. jūnija rīkojums — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/57

         Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 25. jūnija rīkojums — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-308/12) (1)

   2013/C 225/116
   Tiesvedības valoda — poļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 273, 8.9.2012.


title: lieta C-307/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Juzgado de lo Social de San Sebastián (Spānija) 2005. gada 6. jūlija rīkojumu lietā Yolanda del Cerro Alonso pret Osakidetza (Servicio Vasco de Salud)

text:
               15.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 257/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Juzgado de lo Social de San Sebastián (Spānija) 2005. gada 6. jūlija rīkojumu lietā Yolanda del Cerro Alonso pret Osakidetza (Servicio Vasco de Salud)
   (lieta C-307/05)
   (2005/C 257/06)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Juzgado de lo Social de San Sebastián (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 6. jūlija rīkojumu lietā Yolanda del Cerro Alonso pret Osakidetza (Servicio Vasco de Salud) (Basku medicīniskās palīdzības dienests) un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 4. augustā.

      Juzgado de lo Social de San Sebastián lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai Direktīva 1999/70/EK (1), paredzot, ka pagaidu darbiniekiem nedrīkst piemērot mazāk labvēlīgu attieksmi kā pastāvīgiem darbiniekiem, attiecas arī uz ekonomiska rakstura nosacījumiem?

         Apstiprinošas atbildes gadījumā:

               2.

               Vai tas ir pietiekami objektīvs iemesls, lai pagaidu darbiniekiem nepiešķirtu piemaksu par darba stāžu, ko piešķir pastāvīgiem darbiniekiem, ja tā piešķiršanu liedz 44. pants 2003. gada 16. decembra likumā Nr. 55/2003 Estatuto Marco del personal estatutario de los servicios de salud (Medicīniskās palīdzības dienesta pastāvīgo darbinieku pamatnolikumā)?

               3.

               Vai starp darbinieku arodbiedrībām un administrāciju noslēgtie nolīgumi ir pietiekami objektīvs iemesls, lai pagaidu darbiniekiem nepiešķirtu piemaksu par darba stāžu?

      (1)  Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīva 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 10.07.1999., 43. lpp.)


title: Lieta T-783/16: Prasība, kas celta 2016. gada 9. novembrī – Government of Gibraltar/Komisija

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/39

         Prasība, kas celta 2016. gada 9. novembrī – Government of Gibraltar/Komisija
   (Lieta T-783/16)
   (2017/C 022/54)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Government of Gibraltar (Gibraltāra) (pārstāvji – M. Llamas, QC, J. Temple Lang, solicitor, F.-C. Laprévote un C. Froitzheim, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 1. oktobra lēmumu par valsts atbalstu SA.34914(C/2013) (ex 2013/NN) – Gibraltāra uzņēmumu ienākuma nodokļa režīms;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās un citus izdevumus saistībā ar šo lietu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, ciktāl apstrīdētajā lēmuma ir atzīts, ka nodokļa nolēmumi var būt jauns atbalsts, tajā ir pieļauta faktu kļūda un kļūda tiesību piemērošanā, kā arī tas ir balstīts iz neatbilstošu pamatojumu.
               Šā pamata pamatošanai prasītāja norāda: pirmkārt, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo jau uzreiz neesot secinājusi, ka, ja nodokļa lēmumu vai individuālu nodokļa lēmumu prakse būtu jāatzīst par valsts atbalstu, tā būtu jau pastāvošs atbalsts; otrkārt, ka Komisija esot pieļāvusi faktu kļūdu, jo esot norādījusi, ka Income Tax Act of 2010 [2010. gada likums par ienākuma nodokli] 42. pants ir nodokļa lēmumu juridiskais pamats; un, treškārt, ka lēmumā neesot norādīts pamatojums tam, ka nodokļu lēmumu prakse esot jauns atbalsts, un šim pieņēmumam esot pretrunā apgalvojums, ka lēmumu prakse ir uzskatāma par “de facto shēmu”.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmuma ir pieļauta faktu kļūda un kļūda tiesību piemērošanā un tas ir balstīts uz neatbilstošu pamatojumu.
               Šā pamata pamatošanai prasītāja norāda: pirmkārt, ka lietā acīmredzami nepastāvot apstākļi, kuru dēļ būtu pamatota izmeklēšanas uzsākšana arī valsts atbalsta lietā; otrkārt, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un faktu kļūdu, jo atzinusi, ka nodokļu lēmumi sniedz priekšrocību; treškārt, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un faktu kļūdu, jo atzinusi, ka nodokļu lēmumi ir selektīvi; ceturtkārt, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un faktu kļūdu, jo atzinusi, ka nodokļu lēmumi var izkropļot konkurenci un/vai ietekmēt tirdzniecību Kopienā; un, piektkārt, ka apstrīdētajā lēmumā neesot norādīts pamatojums.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, ciktāl tajā ir izdarīta atkāpe no Komisijas sākotnējās izmeklēšanas un Income Tax Act [Likuma par ienākuma nodokli] procedūra mākslīgi “tiek attiecināta” arī uz lēmumiem.


title: Lieta T-225/07: Prasība, kas celta 2007. gada 29. jūnijā — Thomson Sales Europe /Komisija

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/36

         Prasība, kas celta 2007. gada 29. jūnijā — Thomson Sales Europe/Komisija
   (Lieta T-225/07)
   (2007/C 211/70)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Thomson Sales Europe, Boulogne-Billancourt (Francija) (pārstāvji — F. Goguel un F. Foucault, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               pirms nolēmuma pieņemšanas likt nodot lietas dalībnieku rīcībā visus pierādījumus, dokumentus, protokolus, vēstules, ar izstrādi saistītos dokumentus utt., kuru rezultātā ir pieņemtas divas regulas — Regula Nr. 2376/94 un Regula Nr. 710/95;

               —

               pamatā, atcelt Komisijas 2007. gada 7. maija Lēmumu REM Nr. 03/05.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītājs lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 7. maija Lēmumu Nr. REM 03/05, ar ko tiek konstatēts, ka konkrētajā prasītāja gadījumā ievedmuitas nodokļa atlaišana nav pamatota. Šis lēmums tika pieņemts pēc Komisijai nosūtītā Francijas valsts iestāžu lūguma, kas bija lūgušas prasītāju samaksāt antidempinga nodevu par tādu krāsaino televizoru ievešanu, kurus ražojis tā meitas uzņēmums Taizemē un par kuriem tas bija lūdzis atlaist nodokļus, pamatojoties uz 239. pantu Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1).
   Pēc prasītāja viedokļa tam var atlaist nodokļus, pamatojoties uz Regulas (EEK) Nr. 2913/92 239. pantu, jo tas uzskata, ka atbilst abiem minētajā pantā paredzētajiem nosacījumiem.
   Attiecībā uz pirmo nosacījumu (īpašas situācijas esamība) prasītājs norāda, ka tas atrodas īpašā situācijā, kas izriet, pirmkārt, no Komisijas rīcības, kura bija grozījusi savu nostāju saistībā ar to tiesību normu interpretāciju, kas attiecas uz preču izcelsmi, pienācīgi par to nebrīdinot uzņēmumus, un, otrkārt, no valsts iestāžu rīcības, kuras bija ievērojušas Komisijas pieeju.
   Attiecībā uz Regulas (EEK) Nr. 2913/92 239. pantā paredzēto otro nosacījumu (krāpšanas vai nolaidības neesamība) prasītājs apgalvo, ka nevar uzskatīt, ka tas ir bijis nolaidīgs, jo prasītājs bija paļāvies, ka sākotnējā Komisijas dienestu nostāja, kas, kā uzskata prasītājs, bija nolēmuši attiecībā uz to normas par izcelsmi nepiemērot stingri, bet gan tam piemērot preferenciālas antidempinga nodevas attiecībā uz visiem televizoriem, ko ražojis un izvedis tā meitas uzņēmums Taizemē, ir pamatota.

      (1)  OV L 302, 1. lpp.


title: Lieta C-8/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. janvārī iesniedza Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) – Biosafe – Indústria de Reciclagens SA/Flexipiso – Pavimentos SA

text:
               27.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. janvārī iesniedza Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) – Biosafe – Indústria de Reciclagens SA/Flexipiso – Pavimentos SA

   (Lieta C-8/17)
   (2017/C 095/11)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal de Justiça

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Biosafe – Indústria de Reciclagens SA

      Atbildētāja: Flexipiso – Pavimentos SA

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvai 2006/112/EK (1) un it īpaši tās 63., 167., 168., 178., 179., 180., 182. un 219. pantam, kā arī neitralitātes principam ir pretrunā tāds tiesiskais regulējums, no kura izriet, ka, ja preču pārdevējs, kas ir PVN maksātājs, attiecībā uz kuru tika veikta nodokļu pārbaude, kurā ir secināts, ka attiecīgajā situācijā piemērotā PVN likme bija mazāka par to, kas bija jāpiemēro, samaksā papildnodokli valstij un pēc tam vēlas saņemt attiecīgo maksājumu no pircēja, kas arī ir PVN maksātājs, minētā papildnodokļa atskaitīšanai paredzēto termiņu skaita no sākotnējo rēķinu izrakstīšanas brīža un nevis no labojumu dokumentu izdošanas vai saņemšanas brīža?

               2)

               Ja uz iepriekšējo jautājumu tiktu sniegta noliedzoša atbilde, rodas šaubas par to, vai šai pašai direktīvai un it īpaši šiem pašiem iepriekš minētajiem pantiem un neitralitātes principam ir pretrunā tāds tiesiskais regulējums, no kura izriet, ka, saņemot labojumu dokumentus par sākotnējiem rēķiniem, kas izdoti pēc nodokļu pārbaudes un pēc papildnodokļa samaksāšanas valstij ar mērķi atgūt minēto papildnodokli, brīdī, kad jau ir beidzies attiecīgais termiņš tiesību uz nodokļa atskaitīšanu īstenošanai, pircējs var pamatoti atteikties veikt šo maksājumu, ņemot vērā to, ka neiespējamība atskaitīt papildnodokli ir pamats atteikumam pārnest šo papildnodokli?

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, OV 2006, L 347, 1. lpp.


title: Tiesas spriedums (2016. gada 1. februāris) lietā E-23/15 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Lihtenšteinas Firstisti (EEZ/EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Direktīva 2010/53/ES)

text:
               19.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 18/29

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2016. gada 1. februāris)
   lietā E-23/15
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Lihtenšteinas Firstisti
   (EEZ/EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Direktīva 2010/53/ES)
   (2017/C 18/13)
   Lietā E-23/15, EBTA Uzraudzības iestāde pret Lihtenšteinas Firstisti – PIETEIKUMS paziņojumam, ka Lihtenšteinas Firstiste, neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu 15. un 16. akta pantus, kas minēti Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XIII nodaļas 15.zn punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 7. jūlija Direktīva 2010/53/ES par transplantācijai paredzētu cilvēku orgānu kvalitātes un drošības standartiem, kas ir laboti), kas pielāgoti Līgumam ar tā 1. protokolu un ar Apvienotās komitejas 2013. gada 8. oktobra Lēmumu Nr. 164/2013, noteiktajā termiņā nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar minētā akta 31. pantu un EEZ līguma 7. pantu, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher un tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis referents), 2016. gada 1. februārī pasludināja spriedumu, kura rezolutīva daļa ir šāda:
   ar šo Tiesa:

               1)

               pasludina, ka Lihtenšteinas Firstiste, nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai noteiktajā termiņā īstenotu akta 15. un 16. pantu, kas minēti Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XIII nodaļas 15.zn punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 7. jūlija Direktīva 2010/53/ES par transplantācijai paredzētu cilvēku orgānu kvalitātes un drošības standartiem, kas ir laboti), kas pielāgoti Līgumam ar tā 1. protokolu, nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar minētā akta 31. pantu un EEZ līguma 7. pantu;

               2)

               piespriež Lihtenšteinai segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-266/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2010. gada 16. marta spriedumu lietā T-530/09 Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) /Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome 2010. gada 27. maijā iesniedza Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid)

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/2

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2010. gada 16. marta spriedumu lietā T-530/09 Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid)/Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome 2010. gada 27. maijā iesniedza Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid)

   (Lieta C-266/10 P)
   2011/C 72/02
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) (pārstāvis — N.O. Curelea, avocat)

      Citi lietas dalībnieki: Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome
   Tiesa (septītā palāta) ar 2010. gada 22. oktobra rīkojumu ir atzinusi apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta C-327/11 P: Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums — United States Polo Association /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Sajaukšanas iespēja — Vārdisks apzīmējums “U.S. POLO ASSN. “— Agrākas vārdiskas preču zīmes” POLO-POLO” īpašnieka iebildumi)

text:
               27.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/10

      Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums — United States Polo Association/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
      (Lieta C-327/11 P) (1)

      (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Sajaukšanas iespēja - Vārdisks apzīmējums “U.S. POLO ASSN.“ - Agrākas vārdiskas preču zīmes”POLO-POLO” īpašnieka iebildumi)
      (2012/C 331/15)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: United States Polo Association (pārstāve — P. Goldenbaum, Rechtsanwältin)

         Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

         Priekšmets

      Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2011. gada 13. aprīļa spriedumu lietā T-228/09 United States Polo Association/ITSB, ar kuru Vispārējā tiesa noraidījusi prasību atcelt tiesību aktu, ko cēlis vārdiskas preču zīmes “U.S. POLO ASSN.” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 20., 21., 24. un 27. klasē, reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 20. marta lēmumu R 886/2008-4, ar ko noraidīta apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas lēmumu daļēji atteikt minētās preču zīmes reģistrāciju saistībā ar iebildumiem, ko iesniedzis Kopienas un valsts vārdisku preču zīmju “POLO-POLO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 24., 35. un 39. klasē, īpašnieks — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 4. punkta (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts) interpretācija un piemērošana

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  apelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  United States Polo Association atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 311, 22.10.2011.


title: Lieta T-225/16: Vispārējās tiesas 2016. gada 28. novembra rīkojums – Matratzen Concord/EUIPO (“Ganz schön ausgeschlafen”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Ganz schön ausgeschlafen” reģistrācijas pieteikums — Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/36

         Vispārējās tiesas 2016. gada 28. novembra rīkojums – Matratzen Concord/EUIPO (“Ganz schön ausgeschlafen”)
   (Lieta T-225/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Ganz schön ausgeschlafen” reģistrācijas pieteikums - Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2017/C 022/49)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Matratzen Concord GmbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvis – I. Selting, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – D. Hanf un A. Graul)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 24. februāra lēmumu lietā R 1234/2015-1 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “Ganz schön ausgeschlafen” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Matratzen Concord GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 232, 27.6.2016.


title: Lieta F-98/11: Civildienesta tiesas (viena tiesneša sastāvā) 2013. gada 18. jūnija rīkojums — Jargeac u.c./Eiropas Komisija (Civildienests — Atalgojums — Ģimenes pabalsti — Pabalsts izglītībai — Piešķiršanas nosacījumi — Līdzīga no citiem avotiem saņemama pabalsta atskaitīšana — Prasība, kas ir daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/48

         Civildienesta tiesas (viena tiesneša sastāvā) 2013. gada 18. jūnija rīkojums — Jargeac u.c./Eiropas Komisija
   (Lieta F-98/11) (1)

   (Civildienests - Atalgojums - Ģimenes pabalsti - Pabalsts izglītībai - Piešķiršanas nosacījumi - Līdzīga no citiem avotiem saņemama pabalsta atskaitīšana - Prasība, kas ir daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)
   2013/C 252/85
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Bernard Jargeac u.c. (Hostert, Luksemburga) (pārstāvji — sākotnēji F. Moyse un A. Salerno, advokāti, pēc tam A. Salerno, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu uzskatīt noteiktu dalībvalsts finansiālo palīdzību augstākās izglītības iestāžu studentiem par tāda paša rakstura pabalstiem kā ģimenes pabalsti un atskaitīt šo finansiālo palīdzību no šo studentu vecākiem ierēdņiem piešķirtā pabalsta izglītībai, kā arī atcelt lēmumu veikt nepamatoto maksājumu atgūšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Finch k-ga celto prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               Jargeac k-ga, Aliaga Artero k-ga, Charrière k-ga, Clarke k-ga, Domingues k-dzes, Hughes k-dzes, Lanneluc k-ga un Zein k-ga celto prasību noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

               3)

               B. Jargeac un pārējie astoņi ierēdņi vai bijušie ierēdņi, kuru vārdi ir norādīti pielikumā, sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 347, 26.11.2011., 47. lpp.


title: Lieta T-362/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. maija rīkojums – REWE-Zentral/EUIPO – Vicente Gandía Pla (“MY PLANET”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/43

         Vispārējās tiesas 2016. gada 26. maija rīkojums – REWE-Zentral/EUIPO – Vicente Gandía Pla (“MY PLANET”)
   (Lieta T-362/14) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2016/C 270/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: REWE-Zentral AG (Ķelne, Vācija) (pārstāvji – M. Kinkeldey, S. Brandstätter un A. Wagner, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – I. P. Harrington un P. Bullock)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Vicente Gandía Pla, SA (Chiva, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 6. marta lēmumu lietā R 201/2013–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Vicente Gandía PIa SA un REWE-Zentral AG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               REWE-Zentral AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 261, 11.8.2014.