title: Lieta T-61/12: Prasība, kas celta 2012. gada 6. februārī — ABC-One /ITSB ( “SLIM BELLY” )

text:
               31.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/26

         Prasība, kas celta 2012. gada 6. februārī — ABC-One/ITSB (“SLIM BELLY”)
   (Lieta T-61/12)
   2012/C 98/43
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH (Villach St. Magdalen, Austrija) (pārstāve — S. Merz, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 17. novembra lēmumu apelācijas lietā R-1077/2011-1 par pieteikumu vārdisku apzīmējumu “SLIM BELLY” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SLIM BELLY” (Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 576 811) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 28., 41. un 44. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot atšķirtspēja un attiecībā uz šajā lietā minētajām precēm un pakalpojumiem tā neesot aprakstoša


title: Lieta C-594/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 17. decembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — T.G. van Laarhoven , otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

text:
               12.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 17. decembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — T.G. van Laarhoven, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-594/10)
   2011/C 80/20
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: T.G. van Laarhoven

      Cits lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Sestās direktīvas (1) 17. panta 6. punkta otrā daļa aizliedz grozījumus tādā atskaitījumu ierobežojumus nosakošā tiesiskajā regulējumā, kāds ir aplūkotais tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru dalībvalsts ir izmantojusi šajā noteikumā minēto iespēju atteikt vai turpināt atteikt atskaitīšanu attiecībā uz noteiktām precēm un pakalpojumiem, ja šo grozījumu rezultātā lielākajā daļā gadījumu no atskaitīšanas izslēgtā summa ir palielinājusies, kamēr atskaitījumu ierobežojumus nosakošā tiesiskā regulējuma galvenā iecere un sistēma ir palikušas nemainīgas?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai valsts tiesām būtu jāatturas piemērot atskaitījumu ierobežojumus nosakošo tiesisko regulējumu pilnībā vai arī pietiek ar to, ka tās atturas piemērot tiesisko regulējumu, ciktāl ar to ir palielināts Sestās direktīvas pieņemšanas brīdī esošais atteikuma vai ierobežojuma apjoms?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).


title: Lieta T-246/15: Prasība, kas celta 2015. gada 15. maijā – Ivanyushchenko/Padome

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/46

         Prasība, kas celta 2015. gada 15. maijā – Ivanyushchenko/Padome
   (Lieta T-246/15)
   (2015/C 236/62)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Yuriy Volodymyrovych Ivanyushchenko (Jenakijevo, Ukraina) (pārstāvji – B. Kennelly un J. Pobjoy, Barristers, un R. Gherson, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2015. gada 5. marta Lēmumu (KĀDP) 2015/364, ar kuru groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV L 62, 25. lpp.), un Padomes 2015. gada 5. marta Īstenošanas regulu (ES) 2015/357, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV L 62, 1. lpp.), ciktāl tie ir attiecināmi uz prasītāju;

               —

               pakārtoti, atzīt, ka Padomes 2014. gada 5. marta Lēmuma 2014/119/KĀDP (ar grozījumiem) 1. panta 1. punkts un Padomes 2014. gada 5. marta Regulas (ES) Nr. 208/2014 3. panta 1. punkts nav piemērojami, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, prettiesiskuma dēļ;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padome nav norādījusi atbilstošu juridisko pamatu attiecībā uz Padomes Lēmumu (KĀDP) 2015/364 (turpmāk tekstā – “Lēmums”) un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2015/357 (turpmāk tekstā – “Regula”) (turpmāk tekstā kopā – “apstrīdētie pasākumi”). Līguma par Eiropas Savienību 29. pants nav atbilstošs Lēmuma juridiskais pamats, jo pret prasītāju vērstajās apsūdzībās viņš nav ticis identificēts kā persona, kura ir grāvusi demokrātiju Ukrainā vai kura ir atņēmusi Ukrainas iedzīvotājiem tiesības uz viņu valsts ilgtspējīgu attīstību (LES 23. panta un LES 21. panta 2. punktā ietverto vispārīgo noteikumu izpratnē). Tā kā Lēmums bija spēkā neesošs, Padome nevarēja atsaukties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 215. panta 2. punktu, lai pieņemtu Regulu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, uzskatot, ka ir ticis izpildīts kritērijs prasītāja iekļaušanai Padomes 2014. gada 5. marta Lēmuma 2014/119/KĀDP (ar grozījumiem) 1. panta 1. punktā un Padomes 2014. gada 5. marta Regulas (ES) Nr. 208/2014 (ar grozījumiem) 3. panta 1. punktā paredzētajā sarakstā. Attiecībā uz prasītāju nav ierosināts kriminālprocess “par valsts līdzekļu nelikumīgu piesavināšanos”.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir pārkāpusi prasītāja tiesības uz aizstāvību un tiesības uz labu pārvaldību un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā. It īpaši Padome nav rūpīgi un objektīvi izvērtējusi, vai apgalvotie iemesli, kas esot pamatojuši atkārtotu iekļaušanu, bija attiecīgi pamatoti, ņemot vērā prasītāja iebildumus pirms atkārtotas iekļaušanas.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Padome nav izpildījusi savus pienākumus norādīt atbilstošu pamatojumu prasītāja atkārtotai iekļaušanai.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Padome nepamatoti un nesamērīgi ir pārkāpusi prasītāja pamattiesības, tostarp tiesības uz viņa īpašuma un reputācijas aizsardzību. Apstrīdēto pasākumu ietekme uz prasītāju ir tālejoša gan attiecībā uz viņa īpašumu, gan viņa reputāciju visā pasaulē. Padome nav pierādījusi, ka prasītāja līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana ir saistīta vai attaisnota ar kādu leģitīmu mērķi, vēl jo mazāk, ka tā ir samērīga ar šādu mērķi.

               6.

               Ar sesto pamatu, kurš izvirzīts paziņojuma par prettiesiskumu atbalstam, tiek apgalvots, ka, ja pretēji otrajā pamatā izvirzītajiem argumentiem Padomes 2014. gada 5. marta Lēmuma 2014/119/KĀDP (ar grozījumiem) 1. panta 1. punkts un Padomes 2014. gada 5. marta Regulas (ES) Nr. 208/2014 (ar grozījumiem) 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem ir aptverta jebkura Ukrainas iestāžu veikta izmeklēšana neatkarīgi no tā, vai ir tiesas nolēmums vai tiesvedība, kas to apstiprina, pārbauda vai pārrauga, iekļaušanas kritērijam, ņemot vērā tādas patvaļas plašumu un piemērošanas jomu, kura izrietētu no šādas plašas interpretācijas, nebūtu atbilstoša juridiskā pamata; un/vai tas būtu nesamērīgs ar Lēmuma un Regulas mērķiem. Tādējādi šāds noteikums būtu prettiesisks.


title: lieta C-432/04: Prasība pret Edith Cresson kundzi, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 7. oktobrī

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/34

         Prasība pret Edith Cresson kundzi, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 7. oktobrī
   (lieta C-432/04)
   (2004/C 300/64)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 7. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Edith Cresson kundzi, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Hans Peter Hartvig un Julian Curalli, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka Edith Cresson kundze pārkāpa pienākumus, ko tai uzlika EKL 213. pants;

               2)

               pieņemt atbilstošu lēmumu atņemt Cresson kundzei tiesības uz pensiju pilnā apmērā vai daļēji un/vai uz visām citām priekšrocībām, kas saistītas ar šīm tiesībām vai izriet no tām, pēc Tiesas ieskatiem nosakot, ar kuru brīdi tiek uzsākta un cik ilgā termiņā tiek piemērota šo tiesību atņemšana;

               3)

               piespriest Edith Cresson kundzei atlīdzināt šīs tiesvedības izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisāres amata pienākumu izpildes laikā Cresson kundze, pretēji vispārīgajām interesēm, kā arī pienākumiem, ko viņai uzlika EKL 213. pants, izrādīja īpašu labvēlību diviem personīgiem draugiem. Viens no viņiem tika pieņemts darbā pēc Cresson kundzes iniciatīvas, lai gan viņa kvalifikācija neatbilda dažādiem posteņiem, kuros viņš tika pieņemts. Cresson kundzes īpaši labvēlīgā attieksme izpaudās vairākkārt, lai gan pakalpojumi, ko viņš sniedza, bija acīmredzami nepietiekami kvalitātes, kvantitātes un atbilstības ziņā. Tāpat, vienmēr pēc Cresson kundzes iniciatīvas, otram viņas draugam tika piedāvāts noslēgt pakalpojumu līgumus, lai gan pēc šiem līgumiem nebija atbilstoša pieprasījuma vai vajadzības. Cresson kundzes rīcību nenoteica iestādes intereses, bet galvenokārt vēlēšanās nodrošināt labumu šiem diviem draugiem. Vismaz Cresson kundze nevienā brīdī neizrādīja interesi par lēmumu regularitāti vai procedūrām, kas tiek īstenotas, neveica vajadzīgo uzraudzību pār personām, ar kurām viņa uzturēja draudzīgas attiecības. Tādējādi šādas darbības ir uzskatāmas par īpašas labvēlības izrādīšanu vai vismaz par tipisku nolaidību.


title: Lieta T-578/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedums – Luxembourg Pamol (Cyprus) un Luxembourg Industries/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Augu aizsardzības līdzekļi — Dokumentu, kas attiecas uz aktīvās vielas ierakstīšanu, publicēšana — Pieteikuma par konfidencialitātes piemērošanu noteiktai informācijai noraidīšana — Apstrīdētā tiesību akta neattiecināmība uz atbildētāju — Nepieņemamība

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/37

         Vispārējās tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedums – Luxembourg Pamol (Cyprus) un Luxembourg Industries/Komisija
   (Lieta T-578/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Augu aizsardzības līdzekļi - Dokumentu, kas attiecas uz aktīvās vielas ierakstīšanu, publicēšana - Pieteikuma par konfidencialitātes piemērošanu noteiktai informācijai noraidīšana - Apstrīdētā tiesību akta neattiecināmība uz atbildētāju - Nepieņemamība)
   (2015/C 236/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd (Nikosija, Kipra) un Luxembourg Industries Ltd (Telaviva, Izraēla) (pārstāvji – C. Mereu un K. van Maldegem, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. von Rintelen un P. Ondrůšek)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) 2013. gada 8. oktobra vēstuli paziņoto lēmumu publicēt dokumentus tajā daļā, attiecībā uz kuru prasītājas bija lūgušas piemērot konfidencialitāti

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd un Luxembourg Industries Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tai skaitā tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 45, 15.2.2014.


title: Lieta T-288/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 9. janvāra spriedums — Van Neyghem pret Reģionu komiteju (Ierēdņi — Iecelšana amatā — Klasificēšana pakāpē un līmenī — Paziņojumi par algu — Novēlota sūdzība — Pieņemamība)

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/26

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 9. janvāra spriedums — Van Neyghem pret Reģionu komiteju
   (Lieta T-288/04) (1)

   (Ierēdņi - Iecelšana amatā - Klasificēšana pakāpē un līmenī - Paziņojumi par algu - Novēlota sūdzība - Pieņemamība)
   (2007/C 56/52)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Kris Van Neyghem, Tirlemont (Beļģija) (pārstāvis — D. Janssens, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Reģionu komiteja (pārstāvji — P. Cervilla, pārstāvis, kam palīdz B. Wägenbaur un R. Van der Hout, avocats)
   Priekšmets
   Prasība atcelt tiesību aktu par Reģionu komitejas 2003. gada 26. marta Lēmumu Nr. 87/03, ar kuru prasītājs tiek iecelts B5 pakāpes 4. līmenī.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Eiropas Savienības Reģionu komiteja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 251, 9.10.2004.


title: Apvienotās lietas T-8/95 un T-9/95: Pirmās instances tiesas 2007. gada 27. septembra spriedums — Pelle un Konrad /Padome un Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Piens — Papildmaksājums — References daudzums — Regula (EEK) Nr. 2187/93 — Kompensācija ražotājiem — Noilguma apturēšana)

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/42

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 27. septembra spriedums — Pelle un Konrad/Padome un Komisija
   (Apvienotās lietas T-8/95 un T-9/95) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Piens - Papildmaksājums - References daudzums - Regula (EEK) Nr. 2187/93 - Kompensācija ražotājiem - Noilguma apturēšana)
   (2007/C 269/76)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Vilhelms Pelle [Wilhelm Pelle], Klūze-Ālena [Kluse-Ahlen] (Vācija) un Ernsts Reinhards Konrāds [Ernst-Reinhard Konrad], Lelbaha [Löllbach] (Vācija) (pārstāvji — B. Meisterernsts [B. Meisterernst], M. Dīzinga [M. Düsing], D. Manštetens [D. Manstetten], F. Šulce [F. Schulze] un V. Haneklauss [W. Haneklaus], advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: sākotnēji A. Brautigams [A. Brautigam] un A. M. Kolerta [A.-M. Colaert], pēc tam A. M. Kolerta) un Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji D. Boss [D. Booß] un M. Nījārs [M. Niejahr], pēc tam T. van Reins [T. van Rijn] un, kuriem sākotnēji palīdzēja H. J. Rabe [H.-J. Rabe], G. Berišs [G. Berrisch] un M. Nunjess Millers [M. Núñez-Müller], advokāti)
   Priekšmets
   Prasības atlīdzināt zaudējumus saskaņā ar EKL 178. pantu (jaunajā redakcijā — EKL 235. pants) un EKL 215. panta otro daļu (jaunajā redakcijā — EKL 288. panta otrā daļa), ko prasītāji, iespējams, cietuši sakarā ar Padomes 1984. gada 31. marta Regulas (EEK) Nr. 857/84, ar ko pieņem vispārīgus noteikumus Regulas (EEK) 804/68 5.c pantā minētās nodevas piemērošanai piena un piena produktu nozarē (OV L 90, 13. lpp.), kas ir papildināta ar Komisijas 1984. gada 16. maija Regulu (EEK) Nr. 1371/84, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas Nr. 804/68 5.c pantā minētās papildu nodevas piemērošanai (OV L 132, 11. lpp.) piemērošanu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padome un Komisija atlīdzina zaudējumus, kas nodarīti Vilhelmam Pellem un Ernstam Reinhardam Konrādam sakarā ar Padomes 1984. gada 31. marta Regulas (EEK) Nr. 857/84, ar ko pieņem vispārīgus noteikumus Regulas (EEK) 804/68 5.c pantā minētās nodevas piemērošanai piena un piena produktu nozarē, kas ir papildināta ar Komisijas 1984. gada 16. maija Regulu (EEK) Nr. 1371/84, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas Nr. 804/68 5.c pantā minētās papildu nodevas piemērošanai, piemērošanu, jo šajās regulās nebija paredzēts piešķirt references daudzumu ražotājiem, kuri izpildot saistības, ko tie bija uzņēmušies saskaņā Padomes 1977. gada 17. maija Regulu (EEK) Nr. 1078/77, ar ko ievieš piemaksu sistēmu par piena un piena produktu nepārdošanu un piena govju ganāmpulku pārveidošanu, nebija piegādājuši pienu atsauces gada laikā, ko nosaka attiecīgā dalībvalsts;

               2)

               Pellem, kas ir prasītājs lietā T-8/95, ir jāatlīdzina zaudējumi, ko tas cietis sakarā ar Regulas Nr. 857/84 piemērošanu par laika posmu no 1987. gada 5. decembra līdz 1989. gada 28. martam;

               3)

               Konrādam, kas ir prasītājs lietā T-9/95, ir jāatlīdzina zaudējumi, ko tas cietis sakarā ar Regulas Nr. 857/84 piemērošanu par laika posmu no 1986. gada 27. novembra līdz 1989. gada 28. martam;

               4)

               lietas dalībnieki sešu mēnešu laikā no šī sprieduma [pasludināšanas] iesniedz Tiesai summas, kas jāmaksā saskaņā ar kopīgi panāktu vienošanos;

               5)

               ja šāda vienošanās netiek panākta, tām šajā pašā termiņā jāiesniedz Pirmās instances tiesai savus prasījumus par nodarīto zaudējumu apmēru;

               6)

               lēmums par tiesāšanās izdevumiem tiek atlikts.

      (1)  OV C 132, 28.5.2005.


title: Lieta T-343/07: Prasība, kas celta 2007. gada 12. septembrī — allsafe Jungfalk /ITSB ( ALLSAFE )

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/59

         Prasība, kas celta 2007. gada 12. septembrī — allsafe Jungfalk/ITSB (“ALLSAFE”)
   (Lieta T-343/07)
   (2007/C 269/107)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: allsafe Jungfalk GmbH & Co. KG, Engen (Vācija) (pārstāvji — D. Jestaedt un J. Bühling, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 11. jūlija lēmumu (R 454/2006-4);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ALLSAFE”, kas attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 6.,12., 22., 35., 39. un 42. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 2 940 534)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo pieteiktajai preču zīmei piemīt atšķirtspēja un tā nav aprakstoša.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-525/11: Prasība, kas celta 2011. gada 29. septembrī — Volvo Trademark /ITSB — Hebei Aulion Heavy Industries ( “LOVOL” )

text:
               3.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 29. septembrī — Volvo Trademark/ITSB — Hebei Aulion Heavy Industries (“LOVOL”)
   (Lieta T-525/11)
   2011/C 355/46
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Zviedrija) (pārstāvis — M. Treis, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Xuanhua, Ķīna)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 23. jūnija lēmumu lietā R 1868/2010-1;

               —

               noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 5029814 un

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo tiesvedību, apelācijas procesu Apelāciju padomē un procesu Iebildumu nodaļā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “LOVOL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. un 12. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 5029814

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “VOLVO” reģistrācija Nr. 2361087 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1.-9., 11.-12., 14., 16.-18., 20.-22., 24.-28. un 33.-42. klasē; Kopienas grafiskas preču zīmes “VOLVO” reģistrācijas pieteikums Nr. 4804522 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1.-4., 6., 7., 9., 11.-12., 14., 16., 18., 25., 28., 35.-39. un 41. klasē; Apvienotās Karalistes grafiskas preču zīmes “VOLVO” reģistrācija Nr. 747361 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 12. klasē; Apvienotās Karalistes vārdiskas preču zīmes “VOLVO” reģistrācija Nr. 747362 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 12. klasē; Apvienotās Karalistes vārdiskas preču zīmes “VOLVO” reģistrācija No 1051579 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē; Apvienotās Karalistes grafiskas preču zīmes “VOLVO” reģistrācija Nr. 1408143 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome, salīdzinot preču zīmes, neesot ņēmusi vērā visus nozīmīgos faktorus, tādējādi kļūdaini konstatējot, ka nepastāv preču zīmju līdzība. Likuma varas pārkāpums saistībā ar Regulas piemērošanu un konkrēti, Eiropas Savienības Tiesas 2006. gada 12. janvāra spriedumā lietā C-361/04 P Ruiz Picasso u.c./ITSB, Krājums, I-643. lpp., un spriedumā lietā C-252/07, Intel Corporation, Krājums, I-8823. lpp., iedibināto principu pārkāpums, piemērojot tos strikti formālā veidā un līdz ar to neizvērtējot iebildumus pēc būtības atbilstoši Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punktam


title: Lieta C-118/15: Tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 22. februāra rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Confederación Sindical ELA, Juan Manuel Martínez Sánchez/Aquarbe S. A. U., Consorcio de Aguas de Busturialdea

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/15

         Tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 22. februāra rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Confederación Sindical ELA, Juan Manuel Martínez Sánchez/Aquarbe S. A. U., Consorcio de Aguas de Busturialdea

   (Lieta C-118/15) (1)

   (2016/C 200/21)
   Tiesvedības valoda – spāņu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 171, 26.5.2015.


title: Lieta T-40/10: Vispārējās tiesas 2014. gada 6. februāra spriedums — Elf Aquitaine /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Alvas savienojumu un ESBO/esteru termisko stabilizatoru Eiropas tirgi — Lēmums, ar kuru konstatēti divi EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumi — Naudas sodi — Lūgums atcelt tiesību aktu — Tiesības uz aizstāvību — Novēlota informēšana par izmeklēšanas procedūru Komisijā — Administratīvā procesa ilgums — Mātesuzņēmuma atbildība par tā meitasuzņēmumu izdarītiem konkurences tiesību normu pārkāpumiem — Izšķirošas ietekmes faktiskas izmantošanas prezumpcija — Pārkāpumu ilgums — Noilgums — Leģitīmas intereses konstatēt pārkāpumu pagātnē — Mātesuzņēmumam piemērotie naudas sodi, kuru summa atšķiras no meitasuzņēmumam piemērotajiem — Neierobežotas kompetences pilnvaras)

text:
               15.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/7

         Vispārējās tiesas 2014. gada 6. februāra spriedums — Elf Aquitaine/Komisija
   (Lieta T-40/10) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Alvas savienojumu un ESBO/esteru termisko stabilizatoru Eiropas tirgi - Lēmums, ar kuru konstatēti divi EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumi - Naudas sodi - Lūgums atcelt tiesību aktu - Tiesības uz aizstāvību - Novēlota informēšana par izmeklēšanas procedūru Komisijā - Administratīvā procesa ilgums - Mātesuzņēmuma atbildība par tā meitasuzņēmumu izdarītiem konkurences tiesību normu pārkāpumiem - Izšķirošas ietekmes faktiskas izmantošanas prezumpcija - Pārkāpumu ilgums - Noilgums - Leģitīmas intereses konstatēt pārkāpumu pagātnē - Mātesuzņēmumam piemērotie naudas sodi, kuru summa atšķiras no meitasuzņēmumam piemērotajiem - Neierobežotas kompetences pilnvaras)
   2014/C 78/13
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Francija) (pārstāvji — É. Morgan de Rivery, S. Thibault-Liger, A. Noël-Baron, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Van Nuffel, J. Bourke un A. Biolan)

      Priekšmets

   Prasības atcelt Komisijas 2009. gada 11. novembra Lēmumu C(2009) 8682, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar EK līguma 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/38.589 — Termiskie stabilizatori), vai, pakārtoti, atcelt vai samazināt uzliktos naudas sodus.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Elf Aquitaine SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 100, 17.4.2010.


title: Lieta C-466/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2009. gada 9. septembra spriedumu apvienotajās lietās no T-30/01 līdz T-32/01 un no T-86/02 līdz T-88/02 Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava u.c./Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 26. novembrī iesniegusi Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/5

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2009. gada 9. septembra spriedumu apvienotajās lietās no T-30/01 līdz T-32/01 un no T-86/02 līdz T-88/02 Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava u.c./Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 26. novembrī iesniegusi Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava

   (Lieta C-466/09 P)
   2010/C 37/08
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (pārstāvji — I. Sáenz-Cortabarría Fernández un M. Morales Isasi, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Eiropas Kopienu Komisija un Comunidad Autónoma de la Rioja

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               apmierināt pirmajā instancē celto prasību;

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai un vajadzības gadījumā noteikt tai pienākumu veikt atteikto pierādījumu iegūšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt gan pirmajā, gan apelācijas instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Kļūda tiesību piemērošanā pārsūdzētā sprieduma pamatojumā jautājumā par prasības lietā T-30/01 priekšmeta zudumu.

               2.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT uzskatot, ka strīdīgā nodokļu pasākuma iepriekšējas izskatīšanas procedūras noslēgšanai pirms Regulas (EK) Nr. 659/1999 (1) stāšanās spēkā bija vajadzīgs konkrēts Komisijas (dalībvalstij adresēts) lēmums.

               3.

               2000. gada 28. novembra lēmuma sagrozīšana, PIT uzskatot, ka ar minēto lēmumu tika noslēgta strīdīgā nodokļu pasākuma iepriekšējas izskatīšanas procedūra, kura tika uzsākta, pamatojoties uz 1994. gada aprīlī reģistrētu sūdzību. Kļūda tiesību piemērošanā, PIT neuzskatot, ka strīdīgā nodokļu pasākuma atkārtota izskatīšana 2000. gadā bija jāveic saskaņā ar pastāvošajam atbalstam noteikto procedūru.

               4.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT neievērojot procesuālās normas par pierādīšanas pienākumu un pierādījumu vērtējumu, it īpaši attiecībā uz dokumentāro pierādījumu — 2000. gada 28. novembra lēmumu (tā ticamību un pierādījuma spēku). Tiesību uz taisnīgu lietas izskatīšanu pārkāpums.

               5.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT pārkāpjot procesuālās normas par pierādījumu vērtējumu un pierādīšanas pienākumu attiecībā uz objektīvajiem, atbilstīgajiem, saskanīgajiem un neatspēkojamajiem pierādījumiem, kas atrodas lietas materiālos un apliecina, ka pirms 2000. gada 28. novembra lēmuma Komisija bija veikusi strīdīgā nodokļu pasākuma iepriekšēju izskatīšanu un šo izskatīšanu beigusi. Kļūda tiesību piemērošanā, PIT neuzskatot, ka strīdīgā nodokļu pasākuma atkārtota izskatīšana 2000. gadā bija jāveic saskaņā ar pastāvošajam atbalstam noteikto procedūru.

               6.

               Kļūda tiesību piemērošanā, PIT neievērojot procesuālās normas pierādījumu iegūšanas jautājumā un nolemjot neveikt prasītājas lūgtās pierādījumu iegūšanas darbības attiecībā uz noteiktu tādu Komisijas dokumentu uzrādīšanu, kuri, ievērojot argumentus, ko PIT izmantoja, lai noraidītu prasītājas prasību, ir būtiski tās interešu aizstāvībai. Tiesību uz taisnīgu lietas izskatīšanu, pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principa un tiesību uz aizstāvību pārkāpums.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta T-196/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 23. septembra rīkojums — Dyckerhoff Polska /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Direktīva 2003/87/EK — Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma — Polijas emisijas kvotu valsts sadales plāns 2008.-2012. gadam — Komisijas lēmums necelt iebildumus ar zināmiem nosacījumiem — Dalībvalstu kompetence individuāli sadalīt emisijas kvotas — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/37

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 23. septembra rīkojums — Dyckerhoff Polska/Komisija
   (Lieta T-196/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Direktīva 2003/87/EK - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma - Polijas emisijas kvotu valsts sadales plāns 2008.-2012. gadam - Komisijas lēmums necelt iebildumus ar zināmiem nosacījumiem - Dalībvalstu kompetence individuāli sadalīt emisijas kvotas - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   (2008/C 301/62)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dyckerhoff Polska sp. z o.o., Sitkówka-Nowiny (Polija) (pārstāvji — P. K. Rosiak un F. Puel, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Wölker un K. Herrmann)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 26. marta Lēmumu C (2007) 1295 (galīgā redakcija) par valsts sadales plānu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu piešķiršanai, kuru Polijas Republika paziņoja laikposmam no 2008. līdz 2012. gadam saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas izveidi Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Dyckerhoff Polska sp. z o.o. sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 170, 21.7.2007.


title: Lieta C-530/13: Tiesas (virspalāta) 2014. gada 11. novembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Leopold Schmitzer/Bundesministerin für Inneres (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Direktīva 2000/78/EK – Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā – 2. panta 1. punkts un 2. punkta a) apakšpunkts – 6. panta 1. punkts – Diskriminācija vecuma dēļ – Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru atalgojuma noteikšanai pabeigtā mācību un nodarbinātības laika pirms 18 gadu vecuma sasniegšanas ņemšana vērā tiek pakārtota termiņu pagarinājumam virzībai karjerā – Pamatojums – Piemērotība paredzētā mērķa sasniegšanai – Iespēja apstrīdēt termiņu pagarinājumu virzībai karjerā)

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/8

      Tiesas (virspalāta) 2014. gada 11. novembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Leopold Schmitzer/Bundesministerin für Inneres

      (Lieta C-530/13) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 2000/78/EK - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - 2. panta 1. punkts un 2. punkta a) apakšpunkts - 6. panta 1. punkts - Diskriminācija vecuma dēļ - Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru atalgojuma noteikšanai pabeigtā mācību un nodarbinātības laika pirms 18 gadu vecuma sasniegšanas ņemšana vērā tiek pakārtota termiņu pagarinājumam virzībai karjerā - Pamatojums - Piemērotība paredzētā mērķa sasniegšanai - Iespēja apstrīdēt termiņu pagarinājumu virzībai karjerā)
      (2015/C 016/10)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Leopold Schmitzer

         Atbildētājs: Bundesministerin für Inneres

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 2. panta 1. punkts un 2. punkta a) apakšpunkts un 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā – lai izbeigtu diskrimināciju vecuma dēļ – vērā tiek ņemti mācību un nodarbinātības laikposmi pirms 18 gadu vecuma sasniegšanas, bet ar kuru vienlaicīgi ierēdņiem, kurus šāda diskriminācija skārusi, tiek ieviests trīs gadu pagarinājums, kas vajadzīgs, lai katrā darba un atalgojuma kategorijā pārietu no viena līmeņa uz otru;

                  2)

                  Direktīvas 2000/78 9. un 16. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ierēdnim, kuru skārusi diskriminācija vecuma dēļ, kas radusies veida, kādā ticis noteikts atskaites datums, rezultātā, ir jāatsaucas uz šīs direktīvas 2. pantu, lai apstrīdētu termiņu pagarinājuma virzībai karjerā diskriminējošās sekas, pat ja uz viņa lūguma pamata šis datums ir ticis pārskatīts.

         (1)  OV C 15, 18.1.2014.


title: Lieta C-279/14: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 9. septembra rīkojums (Landgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Catharina Smets, Franciscus Vereijken/TUIfly GmbH

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/16

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 9. septembra rīkojums (Landgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Catharina Smets, Franciscus Vereijken/TUIfly GmbH

   (Lieta C-279/14) (1)

   (2014/C 431/26)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Lietas T-151/04 izslēgšana no reģistra

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/41

         Lietas T-151/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 115/74)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 14. februārī Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-151/04 Bernard Nonat/Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 168, 26.6.2004.


title: Lieta T-147/16: Prasība, kas celta 2016. gada 8. aprīlī – Itālija/Komisija

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/42

         Prasība, kas celta 2016. gada 8. aprīlī – Itālija/Komisija
   (Lieta T-147/16)
   (2016/C 191/55)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji – S. Fiorentino, avvocato dello Stato, G. Palmieri)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 28. janvāra Lēmumu C(2016) 366 final, kurš paziņots 2016. gada 29. janvārī, ar kuru, izpildot Tiesas 2011. gada 17. novembra spriedumu lietā C-496/09, Komisija izdeva Itālijai maksājuma rīkojumu EUR 5 382 000 apmērā un paziņojumu par nokavējuma naudu EUR 2 106 000 apmērā, kas atbilst attiecīgi trešajam un ceturtajam semestrim pēc iepriekš minētā Tiesas sprieduma pasludināšanas;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza tikai vienu pamatu par 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta pārkāpumu, 2004. gada 21. aprīļa Regulas (EK) Nr. 794/2004 11. panta nepareizu piemērošanu, kā arī par samērīguma principa pārkāpumu.

               —

               Šajā ziņā tiek norādīts, ka apstrīdētajā lēmumā ir noteikts, ka summām, kas uzņēmumiem ir jāatmaksā saistībā ar valsts atbalsta atgūšanu, ir jāpiemēro procenti pēc saliktās likmes atbilstoši Regulas Nr. 794/2004 11. pantam. Itālijas valdība apstrīd šo punktu, ciktāl arī saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas judikatūru šāda procentu aprēķina kārtība nav piemērojama lēmumiem par atgūšanu pirms Regulas Nr. 794/2004 stāšanās spēkā, un, jo mazāk, lēmumiem pirms Komisijas 2003. gada [8. maija] paziņojuma par procentu likmēm, ko piemēro, atgūstot prettiesiski samaksātu valsts atbalstu, publicēšanas. Savukārt nevar atsaukties, kā to apstrīdētajā lēmumā izdarīja Komisija, uz to, ka esot pastāvējusi pretēja rakstura vienošanās starp Komisiju un Itālijas iestādēm.


title: Lieta T-82/07: Prasība, kas celta 2007. gada 14. martā — (likvidējamā) Kliq /Komisija

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/24

         Prasība, kas celta 2007. gada 14. martā — (likvidējamā) Kliq/Komisija
   (Lieta T-82/07)
   (2007/C 117/38)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: likvidējamās sabiedrības ar ierobežotu atbildību Kliq B.V., Apeldoorn (Nīderlande) maksātnespējas administratori Jan Rudolf Maas un Cornelis Van den Bergh (pārstāvji — G. van der Wal un T. Boesman, advocaten)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 19. jūlija Lēmumu lietā C-30/2005;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāji apstrīd Komisijas 2006. gada 19. jūlija Lēmumu 2006/939/EK par atbalsta pasākumu, ko izziņojusi Nīderlande attiecībā uz KG Holding
       (1).
   Minētais atbalsta pasākums attiecās uz pārstrukturēšanas atbalstu, ko Nīderlande vēlējās piešķirt KG Holding NV, konvertējot iepriekš apstiprinātu glābšanas aizdevumu un par to pienākošos procentus akciju kapitālā. Apstrīdētajā lēmumā Komisija atzīst atbalsta pasākumu pārstrukturēšanas atbalsta formā par nesaderīgu ar kopējo tirgu.
   Komisija arī nospriež, ka Nīderlandei jāatgūst no KG Holding NV un tās meitas uzņēmuma Kliq BV tā atbalsta daļa, ko KG Holding NV bija pārskaitījusi Kliq BV kā glābšanas aizdevumu un kas tika konvertēts akciju kapitālā, un ka Nīderlandei kā kreditorei jāiesniedz administratoram savu prasību pret KG Holding un/vai Kliq Reïntegratie maksātnespējas procedūrā.
   Prasības pamatojumam prasītāji norāda, pirmkārt, ka Komisija pieļāva kļūdu attiecībā uz prasību par KG Holding daļu Kliq BV apmaksu pilnībā ieskaita veidā pret KG Holding prasījumu pret Kliq BV saskaņā ar aizdevuma līgumu. Tas netika minēts 2005. gada 5. augusta lēmumā (2), ar ko uzsāka procesu. Komisija nepareizi izmantoja savas pilnvaras un rīkojās pretēji tiesībām uz aizstāvību un prasītāju tiesībām tikt uzklausītiem. Otrkārt, Komisija kļūdījās, uzskatot, ka Kliq BV bija uzskatāma par valsts atbalsta saņēmēju 9,25 miljonu euro apmērā. Novērtējumā Komisija kļūdaini neņēma vērā faktu, ka “9,25 miljonus euro lielā aizdevuma konvertācija akciju kapitālā”, kā norādīts apstrīdētā lēmuma (43).-(46). apsvērumā, katrā ziņā nevar tikt piedēvēta Nīderlandei kā dalībvalstij un līdz ar to nevar tikt klasificēta kā valsts atbalsts EK līguma 87. panta 1. punkta izpratnē. Šajā sakarā Komisija pieļāva kļūdas faktu novērtējumā. Apstrīdētais lēmums līdz ar to ir juridiski un/vai faktiski nepareizs vai katrā ziņā nesaprotams un/vai nepareizs vai nepietiekami pamatots un ir pretrunā EKL 87. pantam un/vai 253. pantam.
   Treškārt, Komisija kļūdaini nenoteica, ka apgalvotajam atbalstam varētu būt negatīva ietekme uz konkurenci un tirdzniecību dalībvalstu starpā; katrā ziņā Komisijas secinājumi šajā sakarā nav pietiekami pamatoti.
   Ceturtkārt, Komisija ir kļūdaini noteikusi, ka Nīderlandei apgalvotais atbalsts 9,25 miljonu euro apmērā ir jāatgūst no KG Holding un Kliq BV. KG Holding, Kliq Reïntegratie un Kliq BV likvidācijas dēļ apgalvotā atbalsta summu atgūšana būs pilnībā neiespējama un katrā ziņā ir kļuvusi bezmērķīga tādējādi, ka summu atgūšana, piesakoties šo sabiedrību maksātnespējas procesā, ir nevajadzīga un tiešām ir pārmērīga konkurences izkropļojuma izbeigšanai.
   Piektkārt, Komisija kļūdījās, uzskatot, ka no KG Holding un Kliq BV atgūstamā summa ietver arī procentus, sākot no dienas, kad atsevišķas atbalsta daļas pirmoreiz tika nodotas to saņēmēju rīcībā, līdz pat to faktiskās atgūšanas dienai. Šī prasība ir pretrunā valsts tiesībām par maksātnespēju.

      (1)  OV L 366, 40. lpp.

      (2)  Valsts atbalsts Nr. C-30/2005 (ex N-78/2004) — Pārstrukturēšanas atbalsts KG Holding N. V. — Aicinājums iesniegt komentārus saskaņā ar EK līguma 88. panta 2. punktu (OV C 280, 2. lpp.).


title: Lieta C-506/17: Prasība, kas celta 2017. gada 18. augustā – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/6

         Prasība, kas celta 2017. gada 18. augustā – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika
   (Lieta C-506/17)
   (2017/C 357/08)
   Tiesvedības valoda – slovēņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. Sanfrutos Cano, M. Žebre)

      Atbildētāja: Slovēnijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Slovēnijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 1999/31/EK 14. panta b) punktā noteiktos pienākumus, jo attiecībā uz katru no turpinājumā uzskaitītajiem atkritumu poligoniem: Dragonja, Dvori, Rakek – Pretržje, Bukovžlak – Cinkarna, Suhadole, Lokovica, Mislinjska Dobrava, Izola, Mozelj, Dolga Poljana, Dolga vas, Jelšane, Volče, Stara gora, Stara vas, Dogoše, Mala gora, Tuncovec – steklarna, Tuncovec – OKP un Bočna – Podhom nav veikusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai saskaņā ar minētās direktīvas 7. panta g) punktu un 13. pantu pēc iespējas ātrāk slēgtu poligonus, kuru darbības turpināšanai nav saņemta atļauja saskaņā ar tās 8. pantu;

               —

               atzīt, ka Slovēnijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 1999/31/EK 14. panta c) punktā noteiktos pienākumus, jo attiecībā uz atkritumu poligonu Ostri Vrh [nav] veikusi pasākumus, lai saņemtu atļauju vajadzīgajiem darbiem un noteiktu pārejas periodu, kādā astoņos gados pēc minētās direktīvas 18. panta 1. punktā noteiktā datuma pilnībā īstenojams darbības uzlabošanas plāns un nodrošināma atbilstība Direktīvas 1999/31/EK prasībām, izņemot I pielikuma 1. punkta prasības;

               —

               piespriest Slovēnijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Direktīvas 1999/31/EK (turpmāk tekstā – “direktīva”) 14. pantā ir noteikts, ka dalībvalstīm bija jāveic pasākumi, lai jau esošie atkritumu poligoni – proti “poligoni, kuriem [bija] izdota atļauja vai kuri jau [darbojās] šīs direktīvas transponēšanas laikā”, proti, 2001. gada 16. jūlijā (Slovēnijas gadījumā – 2004. gada 1. maijā, kad tā pievienojās Savienībai), tiktu izvērtēti direktīvas prasību gaismā un, pamatojoties uz šādu izvērtējumu, vai nu tiktu pēc iespējas agrāk slēgti, vai arī padarīti par atbilstīgiem direktīvas prasībām astoņu gadu pārejas perioda laikā, kurš beidzās 2009. gada 16. jūlijā. Šis termiņš ir saistošs arī Slovēnijai, jo tai šajā ziņā saskaņā ar Pievienošanās līgumu netika piemērots kāds pārejas posms.

               2.

               Ievērojot to, ko Slovēnijas Republika ir darījusi zināmu pirmstiesas posmā, un ņemot vērā Slovēnijas administratīvo iestāžu lēmumus, kas izriet no dažādām atļaujām veikt objektu ekspluatāciju slēgšanas procesa laikā un apsaimniekošanu pēc slēgšanas, Komisijai ir pamats secināt, ka septiņu poligonu gadījumā (Mislinjska Dobrava, Volče, Izola, Dragonja, Dvori, Mozelj, Tuncovec – OKP) slēgšanas darbi joprojām atrodas izpildes posmā, un tāpēc Komisija secina, ka saistībā ar šiem poligoniem Slovēnijas Republika joprojām nav izpildījusi direktīvas 14. panta b) punktā noteiktos pienākumus.

               3.

               Analizējot visu pieejamo informāciju un ņemot vērā to, ko Slovēnijas Republika ir darījusi zināmu pirmstiesas posmā, kā arī to, ka nav neviena pierādījuma par pretējo, ir redzams, ka joprojām nav saņemts galīgs lēmums par piecu poligonu (Bočna – Podhom, Dogoše, Mala gora, Tuncovec – steklarna un Stara vas) slēgšanu, kā tas prasīts direktīvas 14. panta b) punktā, lasot to kopsakarā ar 13. panta b) punktu, lai arī Slovēnijas Republika apgalvo, ka to slēgšana lielā mērā esot pabeigta. Tādējādi Komisija no tā secina, ka saistībā ar šiem pieciem poligoniem Slovēnijas Republika joprojām nav izpildījusi direktīvas 14. panta b) punktā noteiktos pienākumus.

               4.

               Analizējot visu pieejamo informāciju un ņemot vērā to, ko Slovēnijas Republika ir darījusi zināmu pirmstiesas posmā, kā arī to, ka nav neviena pierādījuma par pretējo, ir redzams gan tas, ka joprojām nav saņemts galīgs lēmums par astoņu poligonu (Dolga vas, Jelšane, Stara gora, Rakek – Pretržje, Lokovica, Dolga Poljana, Bukovžlak-Cinkarna, Suhadole) slēgšanu, kā tas prasīts direktīvas 14. panta b) punktā, lasot to kopsakarā ar 13. panta b) punktu, gan tas, ka slēgšanas darbi joprojām atrodas izpildes posmā. Tādējādi Komisija no tā secina, ka arī saistībā ar šiem astoņiem poligoniem Slovēnijas Republika joprojām nav izpildījusi direktīvas 14. panta b) punktā noteiktos pienākumus.

               5.

               Slovēnijas Republika tā arī nav iesniegusi nevienu pierādījumu tam, ka termiņā, kāda atbildams uz atkārtoto argumentēto atzinumu (nedz līdz šīs prasības iesniegšanas dienai) attiecībā uz atkritumu poligonu Ostri Vrh būtu izdota vides atļauja minētā objekta ekspluatācijas turpināšanai, kā rezultātā šī dalībvalsts būtu izpildījusi 14. panta c) punktā noteikto pienākumu. Turklāt Komisija konstatē, ka no vēlāk saņemtās atļaujas turpināt darbību gan slēgšanas procesa laikā, gan pēc slēgšanas izriet, ka slēgšanas darbi joprojām atrodas izpildes posmā un ka tiem ir jābūt pabeigtiem līdz 2019. gada 30. maijam, un no tā izriet, ka Slovēnijas Republika nekādā ziņā nav izpildījusi direktīvas 14. pantā noteiktos pienākumus.


title: Lieta T-172/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra spriedums — Telefónica pret ITSB — Branch ( emergia ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes emergia pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme EMERGEA — Sajaukšanas iespēja — Reģistrācijas atteikums — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/44

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra spriedums — Telefónica pret ITSB — Branch (“emergia”)
   (Lieta T-172/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “emergia” pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “EMERGEA” - Sajaukšanas iespēja - Reģistrācijas atteikums - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2006/C 294/93)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Telefónica, SA, Madride (Spānija) (pārstāvis — A. Sirimarco, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Laporta Insa)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: David Branch, Reading (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — sākotnēji C. Berenguer Marsal, pēc tam I. M. Barroso Sánchez-Lafuente un M. C. Trullols Durán, avocats)
   Priekšmets
   Prasība atcelt tiesību aktu par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 12. marta lēmumu (lieta R 676/2002-1) par iebildumu procesu starp David Branch un Telefónica, SA.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 179, 10.07.2004.


title: Lieta T-183/07: Prasība, kas celta 2007. gada 28. maijā — Polija/Komisija

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/41

         Prasība, kas celta 2007. gada 28. maijā — Polija/Komisija
   (Lieta T-183/07)
   (2007/C 155/75)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvis — E. Ośniecka — Tamecka)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt pilnībā vai daļēji, pamatojoties uz EKL 230. pantu, Komisijas 2007. gada 26. marta Lēmumu K (2007) 1295 galīgā redakcijā par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu sadales valsts plānu, ko Polija ir iesniegusi atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2003/87/EK;

               —

               lietu izskatīt poļu valodā saskaņā ar Tiesas Reglamenta 35. panta 2. punktu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja prasa atcelt Komisijas 2007. gada 26. marta Lēmumu K (2007) 1295 galīgā redakcijā par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu sadales valsts plānu, ko Polija ir iesniegusi atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2003/87/EK (1); tajā Komisija ir nolēmusi, ka noteikta daļa 2006. gada 30. jūnijā iesniegtā Polijas CO2 emisijas kvotu sadales plāna 2008.-2012. gadā nav saderīga ar Direktīvas 2003/87/EK 9. panta 1. un 3. punktu, 10. pantu un 13. panta 2. punktu, kā arī ar Direktīvas 2003/87/EK III pielikumā minētajiem kritērijiem. Apstrīdētajā lēmumā vidējais ikgadējais emisijas kvotu apjoms Polijai 2008.-2012. gadā ir noteikts apmēram 208,5 miljonu tonnu oglekļa dioksīda ekvivalenta apmērā. Līdz ar to siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu sadales valsts plānā, ko Polija iesniedza Komisijai, noteiktā oglekļa dioksīda emisiju robeža 2008.-2012. gadā, proti, 284,6 miljoni tonnu, ir samazināta par 26,7 %.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Direktīvas 2003/87/EK 9. panta 3. punktu, pieņemot lēmumu pēc triju mēnešu termiņa, kas noteikts Polijas iesniegtā valsts sadales plāna vai tā daļas noraidīšanai, beigām. Tādējādi Komisija ir pārkāpusi būtiskas formas prasības un pārsniegusi savas pilnvaras.
   Turklāt, tā kā Komisija, vērtējot Polijas iesniegto valsts kvotu sadales plānu 2008.-2012. gadam, nepamatoti nav izvērtējusi datus, ko Polija ir paziņojusi valsts sadales plānā, un šo datu analīzi ir aizstājusi ar pašas datu analīzi, kuri ir iegūti neviendabīgi piemērojot Komisijas izvēlēto ekonomiskās analīzes metodi, tā ir pārkāpusi Direktīvas 2003/87/EK 9. panta 1. punktu un Direktīvas 2003/87/EK III pielikuma 3. kritēriju. Tādējādi Komisija ir pārkāpusi būtiskas formas prasības.
   Turklāt Komisija ir pārkāpusi būtiskas formas prasības tāpēc, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, tā nav ņēmusi vērā, ka Kopienai ir saistoši starptautiskie nolīgumi (it īpaši Kioto protokols); tādēļ tā ir pārkāpusi Direktīvas 2003/87/EK III pielikuma 1., 2. un 12. kritēriju.
   Tālāk, Komisija ir pārkāpusi Direktīvas 2003/87/EK 9. panta 3. punktu un 13. panta 2. punktu, nepamatoti ierobežojot iespēju pārnest CO2 emisiju kvotas no pirmā aprēķināšanas perioda (2005.-2007.) uz otro (2008.-2012). Līdz ar to tā ir pārsniegusi savas pilnvaras.
   Komisija ir pārkāpusi būtiskas formas prasības arī, pirms lēmuma pieņemšanas nenosaucot prasītājai faktiskos šī lēmuma pieņemšanas pamatus. Prasītājai līdz ar to nav iespējams novērtēt, vai apstrīdētais lēmums ir saderīgs ar EKL 175. panta 2. punkta c) apakšpunktu, skatītu kopā ar EKL 7. panta 1. punktu.
   Visbeidzot, ar apstrīdēto lēmumu ir, iespējams, traucēta prasītājas enerģētikas drošība, jo tas ir pieņemts, prasītāju iepriekš neuzklausot un tajā neņemot vērā Polijas īpašo enerģijas bilanci; tādējādi Komisija ir pārsniegusi savas pilnvaras.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp; Speciālā izdevuma poļu valodā 15. nodaļa, 7. sējums, 631. lpp.)


title: Lieta T-214/08: Vispārējās tiesas 2012. gada 28. marta spriedums — Rehbein /ITSB — Dias Martinho ( “OUTBURST” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “OUTBURST” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “OUTBURST” — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts) — Pierādījumu iesniegšana pirmo reizi Apelāciju padomē — Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts) — Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikuma 2. punkts)

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/14

         Vispārējās tiesas 2012. gada 28. marta spriedums — Rehbein/ITSB — Dias Martinho (“OUTBURST”)
   (Lieta T-214/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “OUTBURST” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “OUTBURST” - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts) - Pierādījumu iesniegšana pirmo reizi Apelāciju padomē - Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts) - Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikuma 2. punkts)
   2012/C 138/23
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG (Glinde, Vācija) (pārstāvis — T. Lampel, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — D. Botis un P. Geroulakos)

      Pārējie procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieki: Hervé Dias Martinho k-gs un Manuel Carlos Dias Martinho k-gs (Le Plessis-Trévise, Francija)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 13. marta lēmumu lietā R 1261/2007-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG, no vienas puses, un Hervé Dias Martinho k-gu un Manuel Carlos Dias Martinho k-gu, no otras puses

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 13. marta lēmumu lietā R 1261/2007-2;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 197, 02.8.2008.


title: Lieta T-685/16: Prasība, kas celta 2016. gada 22. septembrī – Jiménez Gasalla/EUIPO (“B2B SOLUTIONS”)

text:
               7.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 410/30

         Prasība, kas celta 2016. gada 22. septembrī – Jiménez Gasalla/EUIPO (“B2B SOLUTIONS”)
   (Lieta T-685/16)
   (2016/C 410/43)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carlos Javier Jiménez Gasalla (Madride, Spānija) (pārstāvis – E. Estella Garbayo, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “B2B SOLUTIONS” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 016 224

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 22. jūlija lēmums lietā R 244/2016–4

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 22. jūlija lēmumu;

               —

               atcelt EUIPO pirmajā instancē 2015. gada 9. decembrī pieņemto lēmumu, ar kuru pilnībā noraidīts konkrētās preču zīmes reģistrācijas pieteikums;

               —

               grozīt agrākos lēmumus, pilnībā atļaujot reģistrēt prasītāja preču zīmi;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā, kā arī izdevumus apelācijas procesā EUIPO.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 2. punkta pārkāpums.


title: Lieta F-76/13: Civildienesta tiesas 2014. gada 4. jūnija rīkojums – Fasano/Komisija

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/35

         Civildienesta tiesas 2014. gada 4. jūnija rīkojums – Fasano/Komisija
   (Lieta F-76/13) (1)

   2014/C 235/48
   Tiesvedības valoda – franču
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 291, 5.10.2013., 7. lpp.


title: Lieta T-110/08: Prasība, kas celta 2008. gada 28. februārī — Freixenet /ITSB (melna slīpēta matēta stikla pudeles forma)

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/25

         Prasība, kas celta 2008. gada 28. februārī — Freixenet/ITSB (melna slīpēta matēta stikla pudeles forma)
   (Lieta T-110/08)
   (2008/C 116/46)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Freixenet SA, Sant Sadurní d'Anoia (Spānija) (pārstāvji — F. de Visscher, E. Cornu un D. Moreau, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               galvenais prasījums — atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 20. novembra lēmumu un, rīkojoties tā, kā bija jārīkojas šai Apelāciju padomei, nolemt, ka Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 32 540 atbilst nosacījumiem, lai tiktu publicēts atbilstoši Regulas par Kopienas preču zīmi 40. pantam;

               —

               pakārtoti — atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 20. novembra lēmumu;

               —

               jebkurā gadījumā — piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: trīsdimensiju preču zīme melna slīpēta matēta stikla pudeles formā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 32 540)

      Pārbaudītāja lēmums: noraidīt reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību; lēmums pieņemts pēc Pirmās instances tiesas sprieduma lietā T-188/04 Freixenet/ITSB (melna slīpēta matēta stikla pudeles forma)

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. un 3. punkta un 73. panta, kā arī pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, ciktāl:

               —

               Apelāciju padome neuzklausīja prasītājas paskaidrojumus par faktiski atšķirīgu izvērtējumu, ko veikusi padome;

               —

               Apelāciju padome neprecizēja, uz kādu dokumentu pamata tā balstīja savu lēmumu;

               —

               attiecīgās pudeles attēls ir oriģināls un atšķiras no parastajiem attēliem, kas eksistēja līdz 1996. gada 1. aprīlim, un

               —

               jebkurā gadījumā, attiecīgā preču zīme izmantošanas rezultātā ir ieguvusi atšķirtspēju Kopienas teritorijā.


title: Lieta T-192/17: Prasība, kas celta 2017. gada 24. martā – RZ/EESK un Reģionu komiteja

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/27

         Prasība, kas celta 2017. gada 24. martā – RZ/EESK un Reģionu komiteja
   (Lieta T-192/17)
   (2017/C 178/41)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: RZ (pārstāvis – M.-A. Lucas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja un Reģionu komiteja

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atļaut prasītājai piekļūt lietas materiālos esošajiem dokumentiem saistībā ar izlīgumu lietā [konfidenciāls] (1) un sniegt apsvērumus par to;

               —

               atcelt Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas (EESK) un Reģionu komitejas (RK) kopīgo lēmumu par [konfidenciāls] iecelšanu citā amatā Tulkošanas direkcijā, kas pieņemts, balstoties uz vienošanos, kura šajā ziņā noslēgta laikposmā no 2016. gada 14. janvāra līdz 4. februārim, daļā, kurā ar šo vienošanās vienlaikus esot paredzēta iecelšana citā amatā un tas, ka attiecīgā persona turpina pildīt savus darba pienākumus [konfidenciāls];

               —

               atcelt lēmumu par [konfidenciāls] iecelšanu citā amatā Tulkošanas direkcijā, vienlaikus saglabājot iepriekšējos darba pienākumus [konfidenciāls], kuru RK pieņēmusi 2016. gada 11. maijā, balstoties uz šo vienošanas.

               —

               atcelt RK ģenerālsekretāra 2016. gada 13. decembra lēmumu un EESK ģenerālsekretāra 2016. gada 19. decembra lēmumu daļā, kurā ir apstiprināti norādījumi, kurus Tulkošanas direktorāta sniedzis prasītājam 30. jūnijā, lai nodrošinātu RK 2016. gada 11. jūnija lēmuma izpildi;

               —

               piespriest EESK un RK kopīgi izmaksāt prasītājai naudas summu, kas provizoriski un ex aequo et bono ir novērtēta EUR 25 000 apmērā, lai atlīdzinātu kaitējumu viņas profesionālajai reputācijai, autoritātei un veselībai, kas nodarīts apstrīdēto lēmumu dēļ;

               —

               piespriest EESK un RK kopīgi atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1.

               Saistībā ar pirmo pamatu tiek apgalvots par Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punkta un Civildienesta noteikumu 25. panta 2. punkta pārkāpumu, jo prasītāja neesot uzklausīta, pirms tika izlemts jautājums par ierēdņa iecelšanu citā amatā, balstoties uz EESK un RK vienošanos, un/vai RK pieņemtais lēmums, izpildot šo kopīgu vienošanos, neesot ticis nekavējoties un rakstveidā paziņots prasītājai, turklāt viņai neesot pilnīgi un skaidri norādīti tā pieņemšanas motīvi.

               2.

               Saistībā ar otro pamatu tiek apgalvots par Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punkta pārkāpumu, kā arī pilnvaru un procedūras nepareizu izmantošanu, jo attiecīgais ierēdnis esot ticis iecelts citā amatā Tulkošanas direkcijā, vienlaikus saglabājot viņa pienākumus attiecīgās valodas nodaļā.

               3.

               Saistībā ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda dienesta interešu vērtējumā, jo iemesls iecelšanai citā amatā esot bijis izbeigt sarežģītu situāciju vai aizsargāt ierēdni attiecībās ar prasītāju.

               4.

               Saistībā ar ceturto pamatu tiek apgalvots par Civildienesta noteikumu 21. panta 1. un 2. punkta pārkāpumu, jo EESK ģenerālsekretāri esot apstiprinājuši Tulkošanas direkcijas rīkojumu prasītājai turpināt uzdot vai uzdot uzdevumus attiecīgajam ierēdnim.

               5.

               Saistībā ar piekto pamatu tiek apgalvots par vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, jo ģenerālsekretāri esot apstiprinājuši Tulkošanas direkcijas rīkojumu prasītājai uzticēt attiecīgajam ierēdnim darbus, kas apjoma un nozīmīguma ziņā līdzvērtīgi tiem, kuri tiek uzticēti tulkotājiem ar līdzīgu pieredzi, un veikt šo tulkojumu redakciju salīdzināmā veidā.

               6.

               Saistībā ar sesto pamatu tiek apgalvots par lēmumu saistībā ar atvaļinājumiem pārkāpumu, jo ģenerālsekretāri esot apstiprinājuši Tulkošanas direkcijas rīkojumu prasītājai, lai tajā pašā vai vēlākais nākamajā dienā tiktu norādīti dienesta interešu pamatā esošie imperatīvie apsvērumi, kuri ir pretrunā attiecīgā ierēdņa pieprasījumam par atvaļinājuma piešķiršanu.

      (1)  Aizklāta konfidenciāla informācija.


title: Lieta T-298/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/64

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-298/07) (1)

   (2008/C 301/123)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 235, 6.10.2007.


title: Lieta F-152/12: Prasība, kas celta 2012. gada 13. decembrī — ZZ /Komisija

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/30

         Prasība, kas celta 2012. gada 13. decembrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-152/12)
   2013/C 71/53
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu par to pensijas tiesību aprēķinu saskaņā ar jaunajiem VĪN, kuras iegūtas pirms stāšanās amatā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2012. gada 26. marta lēmumu aprēķināt prasītāja pensijas tiesības, kas iegūtas pirms stāšanās amatā Komisijā, atbilstoši Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punktam;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt lēmumu noraidīt viņa 2012. gada 3. septembra sūdzību, kas vērsta pret lēmumu, ar kuru noteiktas šīs pensijas tiesības, kas iegūtas pirms viņa stāšanās amatā Savienības pensiju sistēmas ietvaros;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-123/14: Prasība, kas celta 2014. gada 27. oktobrī  – ZZ /Reģionu komiteja

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/59

         Prasība, kas celta 2014. gada 27. oktobrī – ZZ/Reģionu komiteja
   (Lieta F-123/14)
   (2015/C 007/75)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – J.-N. Louis, R. Metz un D. Verbeke, advokāti)

      Atbildētāja: Reģionu komiteja

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Reģionu komitejas lēmumu, ar kuru no 2014. gada 1. janvāra prasītāja algai piemērota solidaritātes nodeva un viņa atalgojums nav ticis pielāgots laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 30. jūnijam

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt, ka Regula Nr. 1023/2013 nav piemērojama, ciktāl tajā ir paredzēts laikposmā 2013. gada 1. jūlija līdz 2015. gada 30. jūnijam apturēt atalgojuma pielāgojuma aprēķina metodi, kas noteikta Civildienesta noteikumu XI pielikumā, ieviešot attiecīgajam laikposmam “solidaritātes” nodevu 6 % apmērā;

               —

               līdz ar to atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Reģionu komitejai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-832/16: Prasība, kas celta 2016. gada 25. novembrī – Celio International/Komisija

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/52

         Prasība, kas celta 2016. gada 25. novembrī – Celio International/Komisija
   (Lieta T-832/16)
   (2017/C 030/60)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Celio International SA (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – H. Gilliams un J. Bocken, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 11. janvāra lēmumu par valsts atbalsta shēmu attiecībā uz atbrīvojumu no nodokļa par virspeļņu SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ko īsteno Beļģijas Karaliste (1);

               —

               pakārtoti atcelt lēmuma 2.–4. pantu;

               —

               katrā ziņā atcelt šī lēmuma 2.–4. pantu, ciktāl šajos pantos a) ir pieprasīta [atbalsta] atgūšana no struktūrām, kas nav struktūras, attiecībā uz kurām ir tikuši pieņemti “nolēmumi par [atbrīvojumu no nodokļa par] virspeļņu”, kā tie ir definēti lēmumā, un b) ir pieprasīta [atbalsta] atgūšana tādā apmērā, kas atbilst saņēmēja nodokļu ietaupījumiem, liedzot Beļģijai ņemt vērā citas nodokļu administrācijas veiktu pozitīvu korekciju, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, pārsniegtas pilnvaras un nav sniegts pietiekams pamatojums, ciktāl lēmumā ir apgalvots, ka pastāv atbalsta shēma.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 107. pants, nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, ciktāl lēmumā apgalvotā shēma tiek kvalificēta kā tāda, ar kuru tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 107. pants, nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, ciktāl lēmumā tiek norādīts, ka apgalvotā shēma rada priekšrocības.

               4.

               Ar ceturto pamatu pakārtoti tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 107. pants, nav ievērota tiesiskā paļāvība un samērīguma princips, ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, pārsniegtas pilnvaras un nav sniegts pietiekams pamatojums, ciktāl lēmumā Beļģijai tiek noteikts pienākums atgūt atbalstu.

      (1)  Komisijas 2016. gada 11. janvāra Lēmums (ES) 2016/1699 par valsts atbalsta shēmu attiecībā uz atbrīvojumu no nodokļa par virspeļņu SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ko īsteno Beļģija (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 9837) (OV 2016, L 260, 61. lpp.).


title: Lieta T-201/10: Prasība, kas celta 2010. gada 30. aprīlī — IVBN /Komisija

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/49

         Prasība, kas celta 2010. gada 30. aprīlī — IVBN/Komisija
   (Lieta T-201/10)
   2010/C 179/85
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Nīderlande) (pārstāvis — Maarten Meulenbelt, advocaat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par nepieņemamu;

               —

               atcelt apstrīdēto Komisijas lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2009. gada 15. decembra Lēmumu C(2009) 9963, galīgā redakcija, par atbalsta pasākumu E2/2005 un N 642/2009 (Nīderlande) — Esošais atbalsts un īpašais projekta atbalsts mājokļu kooperatīviem. Lai pamatotu savu prasību, prasītāja norāda trīs pamatus.
   Pirmkārt, prasītāja norāda, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 659/1999 (1) 18. un 19. pants, LESD 106. panta 2. daļa, 107. un 108. pants, pienākums norādīt pamatojumu. Kā uzskata prasītāja, Komisija ir kļūdaini norādījusi faktus par mājokļu kooperatīvu pienākumu rēķinos īres maksu norādīt zemāku, nekā ir valsts noteiktā saprātīgā īres maksa. Turklāt, kā uzskata prasītāja, sociālo mājokļu mērķgrupa ir definēta nepamatoti un kļūdaini. Komisija ir arī kļūdījusies, nenosakot objektīvu ierobežojumu atbalstīto mājokļu būvniecības izmaksām un šo īres mājokļu raksturīgo kvalitāti, kas atspoguļota īres maksā. Turklāt norādītā garantija pret pārmērīgu kompensāciju ir kļūdaina, kā rezultātā Komisija arī pārkāpj Lēmuma par uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, (2) 5. pantu. Visbeidzot, prasītāja norāda šajā sakarā, ka Komisija neaplūkoja prasītājas sūdzību par Woningsinvesteringsfonds (Mājokļu ieguldījumu fonds) un Nederlandse Waterschapsbank lomu.
   Otrkārt, prasītāja norāda uz Regulas Nr. 659/1999 1. panta c) punkta un Regulas Nr. 794/2004 (3) 4. panta 1. punkta, kā arī pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu. Kā uzskata prasītāja, Komisija nav veikusi pienācīgu precīzāku pārbaudi un nav konstatējusi, ka atbalsts lietā E 2/2005 norādītājiem mājokļu kooperatīviem pilnībā vai vismaz būtiskā daļā ir jāuzskata par jaunu un nevis par esošu atbalstu.
   Visbeidzot, prasītāja norāda, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 106. panta 2. daļu, 107. pantu un 108. pantu, neuzsākot LESD 108. panta 2. daļā paredzēto oficiālo pārbaudes procedūru kopsakarā ar Regulas Nr. 659/1999 4. un 6. pantu, kā rezultātā tika pārkāptas no šiem noteikumiem izrietošās prasītājas procesuālās tiesības.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2005. gada 28. novembra Lēmums 2005/842/EK par EK Līguma 86. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (izziņots ar dokumenta numuru K(2005) 2673) (OV L 312, 67. lpp.).

      (3)  Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai (OV L 140, 1. lpp.).


title: Lieta T-324/06: Prasība, kas celta 2006. gada 23. novembrī — Município de Gondomar pret Komisiju

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/73

         Prasība, kas celta 2006. gada 23. novembrī — Município de Gondomar pret Komisiju
   (Lieta T-324/06)
   (2006/C 326/151)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Município de Gondomar (Gondomara, Portugāle) (pārstāvji — J.L. da Cruz Vilaça, D. Choussy un L. Pinto Monteiro, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Komisijas 2006. gada 16. augusta lēmums K (2006) 3782 par projektam Nr. 95/10/61/017 — Grande Porto/Sul sanācija — Subsistema de Gondomar piešķirtās finanšu palīdzības no Kohēzijas fonda, kas piešķirta ar Komisijas 1995. gada 18. decembra lēmumu K (95) 3281, atcelšanu, ar kuru atceļ visu projektam piešķirtās palīdzības summu EUR 7 778 535 apmērā un uzdod prasītājai atmaksāt summu EUR 6 222 828, ietver acīmredzamas kļūdas vērtējumā, pārkāpj Regulu Nr. 1164/94 (1) un samērīguma un tiesiskās drošības principus un tādējādi:

               —

               pirmkārt, atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu daļēji un atzīt, ka prasītājai ir tiesības uz visu Kohēzijas fonda finansējumu, izņemot summu EUR 537 863;

               —

               piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasības priekšmets ir apstrīdētā lēmuma atcelšana atbilstoši EKL 230. pantam, ciktāl ar šo lēmumu tiek atcelta visa projektam Nr. 95/10/61/017 piešķirtā palīdzības summa EUR 7 778 535 un prasītājai tiek uzdots atmaksāt summu EUR 6 222 828.
   Apstrīdētajā lēmumā Komisija apgalvo, ka, skatoties no Regulas Nr. 1164/94 un Lēmuma C (95) 3281, ar kuru Eiropas Kopienai atļāva līdzfinansēt projektu, viedokļa,prasītāja pieļāvusi nelikumības. Šīs nelikumības būtībā ir maksājumu izdarīšana ārpus attiecīgā perioda, nepamatoti izdevumi un tas, ka prasītāja nav pabeigusi darbus noteiktajā laikā.
   Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir nepietiekami pamatots un pārkāpj tiesiskās drošības principu. Tā tas ir tāpēc, ka Komisijas Lēmums ir dažviet balstīts uz neskaidriem kritērijiem un šī iestāde noraidījusi dažus no prasītājas argumentiem, to nepamatodama savos secinājumos.
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ietver acīmredzamas kļūdas faktu vērtējumā, jo:

               —

               visi prasītājas norādītie izdevumi ir pienācīgi pamatoti;

               —

               Komisija ir rīkojusies neskaidri, nosakot pamatojamos izdevumus, nepārbaudīdama arī pierādījumus, ko prasītāja bija iesniegusi šo izdevumu pamatojumam;

               —

               Komisija ir noraidījusi prasītājas paskaidrojumus, nenorādīdama šo noraidījumu tiesisko pamatu;

               —

               Komisija ir nepareizi interpretējusi iesniegtos faktus un dokumentus ar vienu vienīgu mērķi pierādīt prasītājas krāpniecisko nolūku, kas nekad nav pastāvējis.

         Treškārt, prasītāja uzskata, ja šajos apstākļos palīdzības summas atcelšana pārkāpj Regulu Nr. 1164/94, jo (i) visi šīs regulas un Komisijas Lēmuma C (95) 3281 mērķi ir sasniegti, un (ii) ir pārkāpts II pielikuma H pants.
   Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka, ņemot vērā projekta pilnīgu īstenošanu un krāpnieciska nolūka neesamību, apstrīdētais lēmums pārkāpj samērīguma principu un EKL 5. pantu.

      (1)  Padomes 1994. gada 16. maija Regula (EK) Nr. 1164/94 par Kohēzijas fonda izveidi.


title: Lieta T-326/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 14. decembra rīkojums — Al Toun un Al Toun Group /Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Attiecīgo personu izslēgšana no saraksta — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               23.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/14

         Vispārējās tiesas 2012. gada 14. decembra rīkojums — Al Toun un Al Toun Group/Padome
   (Lieta T-326/12) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Attiecīgo personu izslēgšana no saraksta - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 55/25
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Salim Georges Al Toun (Al Ghassaneya Lattakia, Sīrija) un Al Toun Group (Damas, Sīrija) (pārstāvis — S. Koev, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — S. Kyriakopoulou un I. Gurov)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/273/KĀDP (OV L 319, 56. lpp.), Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas lēmumu 2012/256/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782 (OV L 126, 9. lpp.), Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 442/2011 (OV L 16, 1. lpp.), un Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 410/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā Nr. 36/2012 (OV L 126, 3. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītājiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 311, 13.10.2012.


title: Lieta F-143/11: Civildienesta tiesas (viena tiesneša sastāvā) 2013. gada 18. jūnija rīkojums — Marcuccio /Komisija (Civildienests — Iecēlējinstitūcijas veikts lūguma atlīdzināt saistībā ar tiesvedību radušos tiesāšanās izdevumus noraidījums — Prasība atcelt tiesību aktu, kurai ir tāds pats priekšmets kā pieteikumam par tiesāšanās izdevumu noteikšanu — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/50

         Civildienesta tiesas (viena tiesneša sastāvā) 2013. gada 18. jūnija rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta F-143/11) (1)

   (Civildienests - Iecēlējinstitūcijas veikts lūguma atlīdzināt saistībā ar tiesvedību radušos tiesāšanās izdevumus noraidījums - Prasība atcelt tiesību aktu, kurai ir tāds pats priekšmets kā pieteikumam par tiesāšanās izdevumu noteikšanu - Acīmredzama nepieņemamība)
   2013/C 252/91
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Berardis-Kayser un M. J. Baquero Cruz, pārstāvji, kuriem palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas netieši izteikto lēmumu neatlīdzināt ceturto daļu no tiesāšanās izdevumiem, kas prasītājam bija radušies lietā F-81/09 Marcuccio/Komisija un kas tai bija jāsamaksā atbilstoši 2011. gada 15. februāra spriedumam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               L. Marcuccio sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 65, 3.3.2012., 26. lpp.


title: Lieta C-572/10: Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja 2012. gada 28. marta rīkojums ( Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               4.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/12

         Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja 2012. gada 28. marta rīkojums (Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

   (Lieta C-572/10) (1)

   2012/C 235/23
   Tiesvedības valoda — franču
   Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 72, 05.03.2011.


title: Lieta C-359/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde  2005. gada 9. septembra  rīkojumu lietā Estager SA pret Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive

text:
               10.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde 2005. gada 9. septembra rīkojumu lietā Estager SA pret Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive
   (Lieta C-359/05)
   (2005/C 315/19)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 9. septembra rīkojumu lietā Estager SA pret Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 26. septembrī.

      Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   Vai 2000. gada 19. septembra Rīkojuma Nr. 2000-916 par atsevišķu frankos izteiktu summu pielāgošanu euro tajos tiesību aktos, kas attiecas uz BAPSA nodokļa konvertēšanu, kurš tiek piemērots mīksto kviešu miltu, rupja maluma miltu un putraimu izstrādājumiem, no 100 frankiem uz 16 euro, noteikumi atbilst Kopienu tiesiskajam regulējumam attiecībā uz euro ieviešanu?


title: Lieta C-467/06: Tiesas septītās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 11. marta rīkojums ( Tribunale civile di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Consel Gi. Emme Srl / Sistema Logistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/26

         Tiesas septītās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 11. marta rīkojums (Tribunale civile di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Consel Gi. Emme Srl/Sistema Logistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)

   (Lieta C-467/06) (1)

   (2008/C 128/49)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Tiesas septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-389/15: Prasība, kas celta 2015. gada 15. jūlijā – J & Joy SA/ITSB – Joy–Sportswear (“J&JOY”)

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/46

         Prasība, kas celta 2015. gada 15. jūlijā – J & Joy SA/ITSB – Joy–Sportswear (“J&JOY”)
   (Lieta T-389/15)
   (2015/C 381/56)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: J & Joy SA (Waremme, Beļģija) (pārstāvji – A. Maqua un C. Pirenne, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Joy–Sportswear GmbH (Ottensoos, Germany)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “J&JOY” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 411 808

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 22. aprīļa lēmums lietā R 1355/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pārbaudīt Iebildumu nodaļas lēmumu un atzīt iebildumus par nepieņemamiem;

               —

               piespriest iebildumu iesniedzējam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kā arī prasītājai iebildumu procesā radušos izdevumus atbilstoši Regulas par Kopienas preču zīmi 81. pantam.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-233/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 5. marta rīkojums – Intesa Sanpaolo/ITSB (“NEXTCARD”) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “NEXTCARD” reģistrācijas pieteikums — Pārbaudītāja izteikts daļējs reģistrācijas atteikums — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/51

         Vispārējās tiesas 2015. gada 5. marta rīkojums – Intesa Sanpaolo/ITSB (“NEXTCARD”)
   (Lieta T-233/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “NEXTCARD” reģistrācijas pieteikums - Pārbaudītāja izteikts daļējs reģistrācijas atteikums - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2015/C 138/67)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Intesa Sanpaolo SpA (Turin, Itālija) (pārstāvji – P. Pozzi, G. Ghisletti un F. Braga, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – L. Rampini)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju piektās padomes 2014. gada 10. februāra lēmumu lietā R 1807/2013–5 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “NEXTCARD” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Intesa Sanpaolo SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 235, 21.7.2014.


title: Lieta T-577/17: Prasība, kas celta 2017. gada 25. augustā – thyssenkrupp Electrical Steel un thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Komisija

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/46

         Prasība, kas celta 2017. gada 25. augustā – thyssenkrupp Electrical Steel un thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Komisija
   (Lieta T-577/17)
   (2017/C 347/61)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH (Gelsenkirchen, Vācija) un thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (Isbergues, Francija) (pārstāvis – M. Günes, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas secinājumu 2017. gada 15. jūnija dokumentā Ares(2017)3010674, saskaņā ar kuru Savienības ražotāju būtiskās intereses netiktu nelabvēlīgi ietekmētas atļaujot ievest pārstrādei atsevišķus teksturēta elektrotehniskā tērauda (GOES) produktus;

               —

               piespriest atbildētājai segt tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 1. punktam.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums.

                           —

                           Komisijas secinājumā, saskaņā ar kuru ekonomiskie nosacījumi attiecībā uz minēto atļauju ievest pārstrādei esot izpildīti, neesot norādīts pamatojums, uz kuru ir balstīts šis secinājums.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda faktu vērtējumā.

                           —

                           Komisijas secinājums, ka atļauja ievest pārstrādei nelabvēlīgi neietekmētu būtiskas Savienības ražotāju intereses, esot balstīts uz acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 952/213 (1) 211. panta 4. punkta b) apakšpunkta un pamatregulas (2) pārkāpums.

                           —

                           Secinot, ka ekonomiskie nosacījumi attiecībā uz minēto atļauju ievest pārstrādei bija izpildīti, Komisija neesot attiecinājusi savu vērtējumu vienīgi uz Regulas Nr. 952/2013 211. panta 4. punkta b) apakšpunktā paredzētajiem faktoriem, bet gan esot balstījusi savu vērtējumu uz faktoriem, kuri var tikt pārskatīti vienīgi atbilstoši pamatregulā paredzētajai procedūrai.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 952/2013 259. panta 4. punkta un horizontālo noteikumu par Komisijas ekspertu darba grupu darbību pārkāpums.

                           —

                           Tā kā Komisija esot uzticējusi secinājumu par ekonomiskajiem apstākļiem izdarīšanu Muitas ekspertu grupai, tā esot pārkāpusi Regulas Nr. 2015/2447 (3) 259. panta 4. punktu un Komisijas horizontālos noteikumus par Komisijas ekspertu grupu izveidi un darbību.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots tiesību uz aizstāvību pārkāpums.

                           —

                           Neizpaužot noteiktu būtisku informāciju, kas minēta aplūkotajā pieteikumā par atļaujas ievest pārstrādei saņemšanu, vai nekonfidenciālos informācijas kopsavilkumus pietiekami detalizēti, lai ļautu pienācīgi saprast konfidenciāli iesniegtās informācijas būtību, Komisija esot pārkāpusi prasītāju tiesības uz aizstāvību.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 9. oktobra Regula (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV 2013, L 269, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 5. lpp).

      (3)  Komisijas 2015. gada 24. novembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 2015/2447, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV 2015, L 343, 558. lpp.).


title: 2004. gada 24. jūnija — Tiesas spriedums (otrā palāta) lietā C-212/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 89/665/EEK un 92/13/EEK — Nepilnīga transponēšana — Pienākums paredzēt likumdošanā par valsts līgumu piešķiršanu procedūru, kas dod iespēju visiem noraidītajiem pretendentiem pieprasīt lēmuma par pasūtījuma piešķiršanu atcelšanu)

text:
               7.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/3

         2004. gada 24. jūnija

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   lietā C-212/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 89/665/EEK un 92/13/EEK - Nepilnīga transponēšana - Pienākums paredzēt likumdošanā par valsts līgumu piešķiršanu procedūru, kas dod iespēju visiem noraidītajiem pretendentiem pieprasīt lēmuma par pasūtījuma piešķiršanu atcelšanu)
   (2004/C 201/05)
   Tiesvedības valoda: vācu
   Lietā C-212/02 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis: M. Nolin, kam palīdz R. Roniger) pret Austrijas Republiku (pārstāvji: C. Pesendorfer un M. Fruhmann) par pieteikumu atzīt, ka, tā kā Landesvergabegesetze (federālie likumi par valsts līgumu piešķiršanu) Zalcburgas, Štīrijas, Lejasaustrijas un Karintijas reģionos nekādā gadījumā neparedz pārskatīšanas procedūru, kas ļautu pretendentam pieprasīt lēmuma par līguma piešķiršanu atcelšanu, Austrijas Republika nav izpildījusi tai ar Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/665/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz pārskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegāžu valsts līgumus un būvdarbu valsts līgumus (OV L 395, 33 lpp.) 2. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu un Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/13/EEK, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (OV L 76, 14 lpp.), uzliktos pienākumus, Tiesa (otrā palāta) 2004. gada 24. jūnijā, šādā sastāvā: C. W. A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet (referents), R. Schintgen, F. Macken un N. Colneric, ģenerāladvokāts: Poiares Maduro, sekretārs: R. Grass, pasludināja spriedumu ar šādu lemjošo daļu:

               1)

               tā kā Landesvergabegesetze (federālie likumi par valsts līgumu piešķiršanu) Zalcburgas, Štīrijas, Lejasaustrijas un Karintijas reģionos nekādā gadījumā neparedz pārskatīšanas procedūru, kas ļautu pretendentam pieprasīt lēmuma par līguma piešķiršanu atcelšanu, Austrijas Republika nav izpildījusi tai ar Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvu 89/665/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz pārskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegāžu valsts līgumus un būvdarbu valsts līgumus 2. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu un Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvu 92/13/EEK, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, uzliktos pienākumus;

               2)

               Austrijas Republikai piespriest atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 180, 27.7.2002.


title: Lieta F-17/08: Prasība, kas celta 2008. gada 14. februārī — Wybranowski /Komisija

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/25

         Prasība, kas celta 2008. gada 14. februārī — Wybranowski/Komisija
   (Lieta F-17/08)
   (2008/C 158/44)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Andrzej Wybranowski, Varšava (Polija) (pārstāvis — Z. Wybranowski, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   Grozījumi EPSO/AD/60/06 konkursa atlases komisijas 2007. gada 15. novembra lēmumā piešķirt prasītājam 20/50 punktus mutiskajā pārbaudījumā un līdz ar to neiekļaut viņu rezerves sarakstā, kā arī tās pašas atlases komisijas 2007. gada 20. decembra lēmumā nepaaugstināt iegūto punktu skaitu pēc mutiskā pārbaudījuma pārbaudes, ierakstot prasītāju rezerves sarakstā. Alternatīvi — minēto lēmumu atcelšana un lūgums likt atbildētājai un/vai konkursa atlases komisijai pieņemt jaunu lēmumu, iekļaujot prasītāju rezerves sarakstā
   Prasītāja prasījumi:

               —

               grozīt EPSO/AD/60/06 konkursa atlases komisijas 2007. gada 15. novembra lēmumu piešķirt prasītājam 20/50 punktus mutiskajā pārbaudījumā un līdz ar to neiekļaut viņu rezerves sarakstā, kā arī tās pašas atlases komisijas 2007. gada 20. decembra lēmumu nepaaugstināt iegūto punktu skaitu pēc mutiskā pārbaudījuma pārbaudes, iekļaujot prasītāju rezerves sarakstā;

               —

               alternatīvi — atcelt minētos lēmumus un likt atbildētājai un vai konkursa atlases komisijai pieņemt jaunu lēmumu, iekļaujot prasītāju rezerves sarakstā;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.