title: lieta T-416/05: Prasība, kas celta  2005. gada 25. novembrī  —  Olympiakes Aerogrammes AE  pret Eiropas Kopienu Komisiju

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/39

         Prasība, kas celta 2005. gada 25. novembrī — Olympiakes Aerogrammes AE pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (lieta T-416/05)
   (2006/C 60/77)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Olympiakes Aerogrammes AE (Atēna, Grieķija) (pārstāvis — V. Christianos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Komisijas Lēmumu C 11/2004 1. panta 1. un 4. punktu un 2. pantu, tajā daļā, kura attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja uzsāka savu darbību Grieķijas valsts aviokompānijas “Olympiaki Aeroporia” privatizācijas ietvaros, — prasītāja, kas ir jaunā sabiedrība ar nosaukumu “Olympiakes Aerogrammes” (“NOA”) un kas pārņēma lidojumu darbību tādējādi, ka sabiedrība ar nosaukumu “Olympiaki Aeroporia-Ypiresies AE” (“OA”) — jaunais agrākās kompānijas nosaukums — saglabāja visas pārējās darbības, jo īpaši, pakalpojumus uz zemes un lidaparātu apkopi un remontu. Ar apstrīdēto lēmumu Komisija konstatēja, ka Grieķijas prasītājai un sabiedrībai OA piešķirtais valsts atbalsts ir ar Līgumu nesaderīgs, tostarp šādu iemeslu dēļ:
   prasītājas zemākas nomas maksas maksājumi par lidmašīnu apakšnomu nekā tiek maksāts par galveno līzingu, kas rada zaudējumus Grieķijas Republikai un OA;

               —

               prasītājas aktīvu elementu tā izveides brīdī vērtības pārvērtēšana;

               —

               Grieķijas Republikas apliecināta pastāvīgi labvēlīga attieksme pret OA attiecībā uz nodokļu parādiem un sociālās apdrošināšanas iemaksām.

               —

               Ar savu prasību prasītāja, pirmkārt, apstrīd lēmuma daļu attiecībā uz tās maksāto lidmašīnu nomas maksu. Tā apgalvo, ka nepastāv valsts atbalsts un ka tādējādi apstrīdētais lēmums pārkāpj EKL 87. panta 1. punktu. Pēc prasītājas domām, Komisija nav nedz izvērtējusi OA lidmašīnu apakšnomas izvēli, pamatojoties uz privāto operatoru kritēriju, nedz pārbaudījusi vai prasītāja no tā ir guvusi priekšrocības, kādas tā nebūtu saņēmusi, balstoties uz tirgus kārtību, turklāt tādējādi Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu vērtējuma kļūdu, jo tā ir salīdzinājusi prasītājas maksāto nomas maksu ar OA maksāto nomas maksu par galveno nomu, nevis ar to, kas prasītājai būti bijis jāmaksā, ja tā būtu vērusies pie cita iznomātāja.

         Prasītāja izvirza analoģisku argumentāciju attiecībā uz apstrīdētā lēmuma daļu par lidmašīnu līzingu. Šajā sakarā prasītāja jo īpaši norāda tostarp uz acīmredzamu vērtējuma kļūdu, kas izriet no fakta, ka Komisija nepareizi ir uzskatījusi, ka prasītāja ir noslēgusi līzinga līgumus, lai gan, kā prasītāja uzsver, tā ir noslēgusi tikai funkcionālus apakšnomas līgumus.
   Prasītāja norāda arī uz attiecīgo iepriekš minēto Komisijas secinājumu kopumā motivācijas trūkumu.
   Attiecībā uz lēmuma daļu, kurā noteikts, ka prasītāja pārņēma OA, prasītāja norāda uz Komisijas veiktā vērtējuma kļūdu, jo tā nav ņēmusi vērā faktu, ka OA veica pati savu darbību, ka starp abām sabiedrībām nav nekādas savstarpējas saistības un ka privatizācija ir procesa stadijā. Prasītāja norāda arī uz motivācijas trūkumu, jo Komisija nav pārbaudījusi lēmuma ekonomikas loģikas kritēriju, kā rezultātā, pēc prasītājas domām, ir notikusi OA nozares, kas nodrošina lidojumu darbību, atdalīšana, jaunas sabiedrības izveide un, visbeidzot, tās pārdošana privātpersonām.
   Attiecībā uz apstrīdētajā lēmumā ietverto secinājumu par “pastāvīgi labvēlīgu attieksmi”, kuru Grieķija apliecina attiecībā uz OA, prasītāja norāda uz Kopienu tiesību saistībā ar valsts atbalstu pārkāpumu, jo Komisija Grieķijas rīcību nav pārbaudījusi, ņemot vērā privāto investoru kritēriju. Tāpat tā norāda uz motivācijas prasības neizpildi, kā arī samērīguma principa pārkāpumu, ciktāl apstrīdētajā lēmumā prasītājai ir uzlikts pienākums atgriezt visus piešķirtos nelikumīgos atbalstus līdz tās atdalīšanas brīdim, lai gan šīs summas attiecās uz visām agrākās sabiedrības darbībām, ko lielākoties turpina veikt OA, turpretī prasītāja nodrošina vienīgi aviotransporta pakalpojumu sniegšanu.


title: Lieta C-270/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 13. maijā iesniedza Juzgado de lo Social n° 1 de Cuenca (Spānija) – Carlos Enrique Ruiz Conejero/Ferroser Servicios Auxiliares S.A. un Ministerio Fiscal

text:
               1.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 13. maijā iesniedza Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca (Spānija) – Carlos Enrique Ruiz Conejero/Ferroser Servicios Auxiliares S.A. un Ministerio Fiscal

   (Lieta C-270/16)
   (2016/C 279/24)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Carlos Enrique Ruiz Conejero

      Atbildētājas: Ferroser Servicios Auxiliares S.A. un Ministerio Fiscal

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Direktīva 2000/78 (1) liedz piemērot darba ņēmējam tādu valsts tiesību normu, saskaņā ar kuru darba devējs var izbeigt darba līgumu objektīvu iemeslu dēļ – par prombūtni, kas gan ir attaisnota, bet atkārtojas un sasniedz 20 % no darba dienām pēdējos divos mēnešos, ja vien kopējais prombūtnes laiks divpadsmit pēdējos mēnešos sasniedz 5 % no darba dienām vai 25 % četros mēnešos, kas nav ņemti pēc kārtas, divpadsmit mēnešu perioda ietvaros, ja darba ņēmējs ir uzskatāms par invalīdu direktīvas izpratnē un ja slimības atvaļinājuma izmantošanu ir izraisījusi invaliditāte?

      (1)  Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.)


title: Lieta C-544/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 27. novembrī iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Chatherine Gimmig/Condor Flugdienst GmbH

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 27. novembrī iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Chatherine Gimmig/Condor Flugdienst GmbH

      (Lieta C-544/14)
      (2015/C 073/15)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Rüsselsheim

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Chatherine Gimmig

         Atbildētāja: Condor Flugdienst GmbH
      Lieta ar Tiesas 2015. gada 10. janvāra rīkojumu ir izslēgta no Tiesas reģistra.


title: Lieta T-218/00: Vispārējās tiesas 2013. gada 22. janvāra rīkojums — Cooperativa Mare Azzurro u.c./Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumi uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots atgūt izmaksāto atbalstu — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji — acīmredzami juridiski nepamatota)

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/18

         Vispārējās tiesas 2013. gada 22. janvāra rīkojums — Cooperativa Mare Azzurro u.c./Komisija
   (Lieta T-218/00) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumi uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots atgūt izmaksāto atbalstu - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji — acīmredzami juridiski nepamatota)
   2013/C 71/28
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl (Chioggia, Itālija), Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl (Chioggia) (pārstāvji — sākotnēji G. Boscolo, vēlāk A. Boscolo, advokāti) un Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. (Venēcija, Itālija) (pārstāvji — R. Volpe un C. Montagner, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci, pārstāvis, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 1999. gada 25. novembra Lēmumu 2000/394/EK par atbalsta pasākumiem uzņēmumiem Venēcijā un Kjodžā, kas paredzēti likumos Nr. 30/1997 un Nr. 206/1995, ar kuriem ievieš sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumus (OV 2000, L 150, 50. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Komisijas iebildes par nepieņemamību izskatīšanu atlikt līdz lietas izskatīšanai pēc būtības;

               2)

               Prasību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji — acīmredzami juridiski nepamatotu;

               3)

               Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarini Lido Soc. coop. rl un Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 302, 21.10.2000.


title: Lieta T-332/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 25. janvāra spriedums — Viaguara /ITSB — Pfizer ( “VIAGUARA” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiska preču zīme “VIAGUARA” — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “VIAGRA” — Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/12

         Vispārējās tiesas 2012. gada 25. janvāra spriedums — Viaguara/ITSB — Pfizer (“VIAGUARA”)
   (Lieta T-332/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiska preču zīme “VIAGUARA” - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “VIAGRA” - Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)
   2012/C 65/23
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Viaguara S.A. (Varšava, Polija) (pārstāvji — R. Skubisz, M. Mazurek un J. Dudzik, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — K. Zajfert)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Pfizer Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — sākotnēji M. Hawkins, solicitor, V. von Bomhard un A. Renck, advokāti, vēlāk — V. von Bomhard, A. Renck un M. Fowler, solicitor)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 946/2009-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Pfizer Inc. un Viaguara S.A.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Viaguara S.A. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Lieta F-88/08: Prasība, kas celta 2008. gada 20. oktobrī — Vandeuren/Eiropas Apmācības fonds

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/44

         Prasība, kas celta 2008. gada 20. oktobrī — Vandeuren/Eiropas Apmācības fonds
   (Lieta F-88/08)
   (2008/C 327/84)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Monique Vandeuren, Pino Torinese (Itālija) (pārstāvis — N. Lhoëst, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Apmācības fonds
   Strīda priekšmets un apraksts
   Prasība atcelt atbildētāja lēmuma par prasītājas atlaišanu, kā arī uzlikt Eiropas Apmācības fondam pienākumu atlīdzināt prasītājai nodarīto materiālo un morālo kaitējumu.
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Apmācības fonda pieņemto, pret prasītāju vērsto 2007. gada 23. oktobra lēmumu par atlaišanu;

               —

               atcelt daļā, kurā tas nepieciešams, Eiropas Apmācības fonda pieņemto 2008. gada 10. jūlija lēmumu, ar kuru noraidīta sūdzība, ko prasītāja iesniedza saskaņā ar Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 46. pantu un Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu;

               —

               piespriest Eiropas Apmācības fondam samaksāt EUR 125 000 kā materiālo zaudējumu atlīdzību;

               —

               piespriest Eiropas Apmācības fondam samaksāt EUR 50 000 kā morālā kaitējuma atlīdzību;

               —

               piespriest Eiropas Apmācības fondam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-142/13: Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 27. marta rīkojums ( Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bright Service SA / Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Aizliegtas vienošanās — EKL 81. pants — Ekskluzīvās tirdzniecības nolīgums — Atbrīvojums — Regula (EEK) Nr. 1984/83 — Vienošanās, uz kuru attiecas atbrīvojums — Regula (EEK) Nr. 2790/1999 — Vienošanās, uz kuru neattiecas atbrīvojums — Iedarbība atbrīvojuma darbības laikā

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/4

         Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 27. marta rīkojums (Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bright Service SA/Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA

   (Lieta C-142/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Aizliegtas vienošanās - EKL 81. pants - Ekskluzīvās tirdzniecības nolīgums - Atbrīvojums - Regula (EEK) Nr. 1984/83 - Vienošanās, uz kuru attiecas atbrīvojums - Regula (EEK) Nr. 2790/1999 - Vienošanās, uz kuru neattiecas atbrīvojums - Iedarbība atbrīvojuma darbības laikā)
   2014/C 184/05
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Bright Service SA

      Atbildētāja: Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Audiencia Provincial de Barcelona – Komisijas 1983. gada 22. jūnija Regulas Nr. 1984/83 par Līguma 85. panta 3. punkta (jaunajā redakcijā – EKL 81. panta 1. punkts) piemērošanu dažām ekskluzīvās tirdzniecības nolīgumu kategorijām (OV L 173, 5. lpp.) interpretācija un Komisijas 1999. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 2790/1999 par [EK] Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām (OV L 336, 21. lpp.) 3. panta 1. punkta, 5. panta a) punkta un 12. panta 2. punkta interpretācija – Iedarbība laikā – Vienošanās par ekskluzīvu degvielas un kurināmā piegādi starp piegādātāju un degvielas uzpildes stacijas izmantotāju – Vienošanās, kas noslēgta Regulas Nr. 1984/83 darbības laikā un rada sekas pēc tam, kad stājusies spēkā Regula Nr. 2790/1999 – Vienošanās, kas neatbilst abu šo regulu nosacījumiem

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 1999. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 2790/1999 par [EK] Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām 12. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka 2001. gada 31. maijā spēkā esošs līgums, kas ietver pret konkurenci vērstu noteikumu un atbilst nosacījumiem par atbrīvojuma piemērošanu saskaņā ar Komisijas 1983. gada 22. jūnija Regulu Nr. 1984/83 par Līguma 85. panta 3. punkta (jaunajā redakcijā – EKL 81. panta 1. punkts) piemērošanu dažām ekskluzīvās tirdzniecības nolīgumu kategorijām, kas grozīta ar Komisijas 1997. gada 30. jūlija Regulu (EK) Nr. 1582/9, bet neatbilst nosacījumiem par atbrīvojuma piemērošanu saskaņā ar Regulu Nr. 2790/1999, turpina būt tāds, attiecībā uz kuru saskaņā ar minētā 12. panta 2. punktu attiecas atbrīvojums no EKL 81. panta 1. punkta piemērošanas jomas, vienīgi līdz 2001. gada 31. decembrim.

      (1)  OV C 178, 22.6.2013


title: Lieta T-125/15: Prasība, kas celta 2015. gada 18. martā – Unicorn/ITSB – Mercilink Equipment Leasing (“UNICORN”)

text:
               26.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/31

         Prasība, kas celta 2015. gada 18. martā – Unicorn/ITSB – Mercilink Equipment Leasing (“UNICORN”)
   (Lieta T-125/15)
   (2015/C 171/36)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Unicorn a.s. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvis – L. Lorenc, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Kipra)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “UNICORN” – Kopienas preču zīme Nr. 1 1 0 14  701

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju piektās padomes 2015. gada 13. janvāra lēmums lietā R 150/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               ITSB neesot pienācīgi ņēmis vērā prasītājas sniegtos pierādījumus;

               —

               ITSB esot sniedzis nepareizu vērtējumu attiecībā uz agrāko preču zīmju pozitīvu reputāciju.


title: Lieta T-565/10: Prasība, kas celta 2010. gada 21. decembrī — ThyssenKrupp Steel Europe /ITSB ( “Highprotect” )

text:
               19.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/26

         Prasība, kas celta 2010. gada 21. decembrī — ThyssenKrupp Steel Europe/ITSB (“Highprotect”)
   (Lieta T-565/10)
   2011/C 55/47
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Vācija) (pārstāvis — U. Ulrich, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 30. septembra lēmumu lietā R 1038/2010-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Highprotect” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo attiecīgajai Kopienas preču zīmei esot atšķirtspēja un tā neesot aprakstoša

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-261/13: Prasība, kas celta 2013. gada 3. maijā — Nīderlande/Komisija

text:
               29.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/29

         Prasība, kas celta 2013. gada 3. maijā — Nīderlande/Komisija
   (Lieta T-261/13)
   2013/C 189/59
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — M. Bulterman un J. Langer)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Regulu Nr. 119/2013, ciktāl Regulas Nr. 119/2013 1. panta 2. punkts nav nodalāms no pārējiem noteikumiem. Regulas Nr. 119/2013 1. panta 2. punkts pauž šīs regulas būtību un tādēļ, ja 1. panta 2. punkts tiek atcelts, tā zaudē nozīmi;

               —

               pakārtoti, atcelt Regulas Nr. 119/2013 1. panta 2. punktu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 2494/95 (1) 5. panta 3. punkts, jo Eurostat tiek norādīts kā vienība, kas izstrādā un atjaunina pamatnostādnes.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LES 13. panta 2. punkts, jo Eurostat tiek pilnvarots izstrādāt un atjaunināt juridiski saistošas pamatnostādnes.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 338. panta 1. punkts, nemainīgas nodokļu likmes saskaņoto patēriņa cenu indeksu noteikšanai (NNL SPCI) izmantojot pamatnostādnes un nevis kādu no LESD 288. pantā norādītajiem juridiskajiem instrumentiem.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 2494/95 5. panta 3. punkts un 14. panta 3. punkts, skatīti kopā ar Lēmuma 1999/468 (2) 5.a pantu, paredzot citu procedūru, nevis regulējuma procedūru ar kontroli.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 291. pants, skatīts kopā ar Regulu Nr. 182/2011 (3), pamatnostādņu izstrādei un atjaunināšanai neparedzot Regulā Nr. 182/2011 noteikto procedūru.

      (1)  Padomes 1995. gada 23. oktobra Regula (EK) Nr. 2494/95 par saskaņotajiem patēriņa cenu indeksiem (OV L 257, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmums 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (OV L 184, 23. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 13. lpp.).


title: Lieta C-375/10: Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 24. marta spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2007/36/EK — Biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/9

         Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 24. marta spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-375/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2007/36/EK - Biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2011/C 152/16
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un E. Adsera Ribera)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — F. Díez Moreno)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu tiesību aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīvas 2007/36/EK par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu (OV L 184, 17. lpp.), prasības, nepieņemšana paredzētajā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīvas 2007/36/EK par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu prasības, Spānijas Karaliste nav izpildījusi minētās direktīvas 15. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 274, 09.10.2010.


title: Lieta C-78/07: Tiesas (septītā palāta) spriedums 2008. gada 13. martā ( Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana  (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna , Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia , Regione Sicilia / Domenico Valvo (Lauksaimniecība — Regula (EEK) Nr. 2328/91 un Regula (EK) Nr. 950/97 — 17. un 18. pants — Kompensācijas pabalsts pastāvīgu nelabvēlīgu dabas apstākļu apgabalos — Lauksaimnieki, kas saņem izdienas pensiju — Tiesības uz kompensācijas pabalstu — Robežas)

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/7

         Tiesas (septītā palāta) spriedums 2008. gada 13. martā (Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia/Domenico Valvo

   (Lieta C-78/07) (1)

   (Lauksaimniecība - Regula (EEK) Nr. 2328/91 un Regula (EK) Nr. 950/97 - 17. un 18. pants - Kompensācijas pabalsts pastāvīgu nelabvēlīgu dabas apstākļu apgabalos - Lauksaimnieki, kas saņem izdienas pensiju - Tiesības uz kompensācijas pabalstu - Robežas)
   (2008/C 116/12)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia

      Atbildētājs: Domenico Valvo

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Padomes 1997. gada 20. maija Regula (EK) Nr. 950/97 par lauksaimniecības struktūru efektivitātes uzlabošanu — Valsts tiesiskais regulējums, kas liedz kompensācijas pabalstu pastāvīgu nelabvēlīgu dabas apstākļu apgabalos, ja lauksaimnieks izdienas pensiju.
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 1997. gada 20. maija Regulas (EK) Nr. 950/97 par lauksaimniecības struktūru efektivitātes uzlabošanu 17. un 18. pantā dalībvalstīm ir noteiktas tiesības piešķirt lauksaimniekiem, kuri atbilst šajos divos pantos noteiktajiem nosacījumiem, kompensācijas pabalstu. Tomēr tie neliedz dalībvalstij atteikties maksāt šādu pabalstu, ja lauksaimnieks saņem pensiju, tostarp izdienas pensiju.

      (1)  OV C 117, 26.5.2007.


title: Lieta C-444/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. septembrī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — Finanzamt Lüdenscheid/Christel Schriever

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. septembrī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — Finanzamt Lüdenscheid/Christel Schriever

   (Lieta C-444/10)
   ()
   2010/C 317/35
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Finanzamt Lüdenscheid

      Atbildētāja: Christel Schriever

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai visu aktīvu “nodošana” Padomes 1977. gada 17. maija Sestās Direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem (1) 5. panta 8. punkta izpratnē pastāv tad, ja uzņēmējs sava mazumtirdzniecības veikala preču krājumu un veikala aprīkojumu nodod pircēja īpašumā un [pārdevēja uzņēmēja] īpašumā esošās veikala telpas [pircējam] tikai iznomā?

               2)

               Vai nozīme ir arī tam, ka veikala telpas tiek nodotas lietošanā, pamatojoties uz noslēgto ilgtermiņa nomas līgumu, vai ka nomas līgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku un abām līguma pusēm ir paredzēts īss uzteikuma termiņš?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta C-148/05: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 14. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 79/923/EEK — Kvalitātes prasības ūdeņiem, no kuriem iegūst čaulgliemjus — Ūdeņu, no kuriem iegūst čaulgliemjus, noteikšana — Programmas piesārņojuma samazināšanai — Pārbaudes parametru noteikšana)

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/3

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 14. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija
   (Lieta C-148/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 79/923/EEK - Kvalitātes prasības ūdeņiem, no kuriem iegūst čaulgliemjus - Ūdeņu, no kuriem iegūst čaulgliemjus, noteikšana - Programmas piesārņojuma samazināšanai - Pārbaudes parametru noteikšana)
   (2007/C 183/04)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Doherty un D. Recchia, pārstāvji)

      Atbildētāja: Īrija (pārstāvji — D. O'Hagan un N. Travers, pārstāvji)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Nepilnīga Padomes 1979. gada 30. oktobra Direktīvas 79/923/EEK par kvalitātes prasībām ūdeņiem, no kuriem iegūst čaulgliemjus (OV L 281, 47. lpp.) 3., 4. un 5. panta transpozīcija — Konkrētu ūdeņu, no kuriem iegūst čaulgliemjus, nenoteikšana, piesārņojuma samazināšanas programmu neizstrādāšana un pārbaudes parametru nenoteikšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Īrija:

                           —

                           nenosakot visus ūdeņus, no kuriem iegūst čaulgliemjus, kas ir jānosaka saskaņā ar 4. pantu Padomes 1979. gada 30. oktobra Direktīvā 79/923/EEK par kvalitātes prasībām ūdeņiem, no kuriem iegūst čaulgliemjus,

                           —

                           nenosakot atbilstoši Direktīvas 79/923 3. pantam vajadzīgās vērtības attiecībā uz ūdeņiem, kas noteikti vai kas jānosaka kā čaulgliemju iegūšanas ūdeņi atbilstoši 4. pantam, un

                           —

                           nepieņemot atbilstoši Direktīvas 79/923 5. pantam visus vajadzīgos pasākumus, lai izstrādātu programmas piesārņojuma samazināšanai ūdeņos, kas saskaņā ar tās 4. pantu bija jānosaka kā čaulgliemju iegūšanas ūdeņi,

                     nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar šo direktīvu.

               2)

               Īrija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 19.3.2005.


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 9. decembrī lietā C-460/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Gaisa transports — Lidlauka sniegtie pakalpojumi — Direktīva 96/67/EK)

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2004. gada 9. decembrī

      lietā C-460/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku
       (1)

   (Gaisa transports - Lidlauka sniegtie pakalpojumi - Direktīva 96/67/EK)
   (2005/C 45/07)
   tiesvedības valoda - itāliešu
   Lietā C-460/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 19. decembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - A. Aresu un M. Huttunen) pret Itālijas Republiku (pārstāvis - I. M. Braguglia, kam palīdz O. Fiumara), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesnese R. Silva de Lapuerta (referente), tiesneši K. Lenaerts, S. von Bahr un K. Schiemann, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretāre M. Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 9. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               ciktāl 1999. gada 13. janvāra Dekrēts Nr. 18, ar kuru tiek piemērota Direktīva 96/67/EK par pieeju lidlauka sniegto pakalpojumu tirgum Kopienas lidostās, 14. pantā nosaka sociālu pasākumu, kas ir nesaderīgs ar Padomes 1996. gada 15. oktobra Direktīvas 96/67/EK 18. pantu, un 20. pantā paredz pārejas sistēmu, ko neatļauj šī direktīva, Itālijas Republika neizpildīja pienākumus, ko tai uzliek minētā direktīva;

               2)

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 55, 08.03.2003.


title: Lieta F-31/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. februārī – ZZ/Padome

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/51

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. februārī – ZZ/Padome
   (Lieta F-31/15)
   (2015/C 146/71)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – M. Verlardo, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt prasītāja paziņojumu par pensiju par 2014. gada maiju, ciktāl tajā ir iekļauti pensijas pielāgojumi 0 % par 2011. gadu un 0,8 % par 2012. gadu, kā arī prasība atlīdzināt apgalvoto nodarīto materiālo kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdētos lēmumus un, ciktāl nepieciešams, lēmumus, ar kuriem ir noraidītas sūdzības;

               —

               piespriest atbildētājai izmaksāt viņam neizmaksāto atalgojumu, kas atbilst algas un pensiju pielāgojumiem ar 1,7 % likmi 2011. un 2012. gadā, atlīdzinot finansiālos zaudējumus, paaugstināt nokavējuma procentus līdz Eiropas Centrālās bankas likmei sprieduma pasludināšanas dienā, paaugstinot to par 2 punktiem;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-634/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 12. jūlija spriedums – Frinsa del Noroeste/EUIPO – Frigoríficos Unidos (“Frinsa LA CONSERVERA”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Frinsa LA CONSERVERA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “FRIUSA” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/35

         Vispārējās tiesas 2017. gada 12. jūlija spriedums – Frinsa del Noroeste/EUIPO – Frigoríficos Unidos (“Frinsa LA CONSERVERA”)
   (Lieta T-634/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Frinsa LA CONSERVERA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “FRIUSA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 283/52)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Spānija) (pārstāvis – J. Botella Reyna, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – A. Schifko)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Frigoríficos Unidos, SA (Riudellots de la Selva, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 27. jūlija lēmumu lietā R 2382/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Frigoríficos Unidos un Frinsa del Noroeste

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Frinsa del Noroeste, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 16, 18.1.2016.


title: Lieta T-94/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 13. jūnija rīkojums — AU Optronics /Komisija

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/83

         Vispārējās tiesas 2013. gada 13. jūnija rīkojums — AU Optronics/Komisija
   (Lieta T-94/11) (1)

   2013/C 225/187
   Tiesvedības valoda — angļu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 120, 16.4.2011.


title: Lieta T-230/16: Prasība, kas celta 2016. gada 11. maijā – C & J Clark International/Komisija

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/42

         Prasība, kas celta 2016. gada 11. maijā – C & J Clark International/Komisija
   (Lieta T-230/16)
   (2016/C 260/53)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: C & J Clark International Ltd (Somerseta, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – A. Willems, S. De Knop un J. Charles, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 17. februāra Īstenošanas regulu (ES) 2016/223, ar ko paredz procedūru tādu konkrētu tirgus ekonomikas režīma un individuālā režīma pieprasījumu novērtējumam, ko iesnieguši ražotāji eksportētāji no Ķīnas un Vjetnamas, un īsteno Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-659/13 un C-34/14; un

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija, izmantojot kļūdainu juridisko pamatu, ir pārkāpusi kompetences piešķiršanas principu, kas paredzēts LES 5. panta 1. un 2. punktā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, neveicot vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu Tiesas spriedumu C & J Clark International, C-659/13 un C-34/14, EU:C:2016:74, Eiropas Komisija ir pārkāpusi LESD 266. pantu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot tiesību aktu, kas pārsniedz to, kas ir vajadzīgs tā mērķa sasniegšanai, Eiropas Komisija ir pārkāpusi LES 5. panta 1. un 4. punktu. [un]

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, izmantojot savu kompetenci citā nolūkā nekā tajā, kuram tā tai tika piešķirtas, Eiropas Komisija ir ļaunprātīgi izmantojusi savas pilnvaras.


title: Lieta F-97/11: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 11. decembra spriedums — Vienne /Parlaments (Civildienests — Atalgojuma sistēma — Ģimenes pabalsti — Apgādnieka pabalsts — Tiesību uz apgādnieka pabalstu izbeigšanās — Laulības šķiršana)

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/30

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 11. decembra spriedums — Vienne/Parlaments
   (Lieta F-97/11) (1)

   (Civildienests - Atalgojuma sistēma - Ģimenes pabalsti - Apgādnieka pabalsts - Tiesību uz apgādnieka pabalstu izbeigšanās - Laulības šķiršana)
   2013/C 46/58
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Philippe Vienne (Moutfort, Luksemburga) (pārstāvji — P. Nelissen Grade un G. Leblanc, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — M. Ecker un S. Alves)

      Priekšmets

   Civildienests — Prasība atcelt Parlamenta lēmumu attiecībā uz datumu, kad notiek civilstāvokļa maiņa, kas jāņem vērā, pārtraucot izmaksāt apgādnieka pabalstu pēc sprieduma civillietā, ar kuru pasludināta prasītāja laulības šķiršana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  P. Vienne sedz savus un atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 347, 26.11.2011., 47. lpp.


title: Lieta T-450/11: Prasība, kas celta 2011. gada 10. augustā — Galileo International Technology /ITSB — ESA ( GALILEO )

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 10. augustā — Galileo International Technology/ITSB — ESA (“GALILEO”)
   (Lieta T-450/11)
   2011/C 298/47
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbadosa) (pārstāvji — S. Malynicz, Barrister, M. Blair un K. Gilbert, Solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: European Space Agency (ESA) (Parīze, Francija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 14. aprīļa lēmumu lietā R 1423/2005-1 un

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “GALILEO” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 2742237

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “GALILEO” reģistrācija Nr. 1701167 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 39., 41. un 42. klasē; Kopienas vārdiskas preču zīmes “GALILEO” reģistrācija Nr. 2157501 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 38., 39., 41. un 42. klasē; Kopienas grafiskas preču zīmes “powered by GALILEO” reģistrācija Nr. 516799 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 38., 39., 41. un 42. klasē; Kopienas grafiskas preču zīmes “GALILEO INTERNATIONAL” reģistrācija Nr. 330084 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 39., 41. un 42. klasē; Kopienas grafiskas preču zīmes “GALILEO INTERNATIONAL” reģistrācija Nr. 2159069 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 38., 39., 41. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot konstatējusi, ka ar agrākām Kopienas preču zīmēm aptvertās preces un pakalpojumi ir ļoti līdzīgi ar apstrīdēto preču zīmi aptvertajiem pakalpojumiem. Konkrēti, Apelāciju padome neesot ņēmusi vērā, ka daļa no attiecīgajām precēm un pakalpojumiem var būt papildinoši, kā arī paredzēti vienam un tam pašam patērētājam un mērķim. Tātad Apelāciju padomes secinājumā par sajaukšanas iespējas neesamību esot pieļauta kļūda, ņemot vērā skaidru līdzību starp preču zīmēm un to, ka mazāka preču vai pakalpojumu līdzības pakāpe var tikt kompensēta ar lielāku preču zīmju līdzības pakāpi


title: Lieta T-1/08: Prasība, kas celta 2008. gada 8. janvārī — Buczek Automotive /Komisija

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/53

         Prasība, kas celta 2008. gada 8. janvārī — Buczek Automotive/Komisija
   (Lieta T-1/08)
   (2008/C 64/85)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Buczek Automotive sp. z o. o., Sosnowiec (Polija) (pārstāvis — T. Gackowski, radca prawny)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 23. oktobra Lēmuma par valsts atbalstu Nr. C 23/2006 (iepriekš NN 35/2006), kuru Polijas Republika ir piešķīrusi tēraudu ražojošajam Technologie-Buczek koncernam, 1. pantu, kā arī 3. panta 1. un 3. punktu;

               —

               pakārtoti atcelt Komisijas 2007. gada 23. oktobra Lēmumu par valsts atbalstu Nr. C 23/2006 (iepriekš NN 35/2006), kuru Polijas Republika ir piešķīrusi tēraudu ražojošajam Technologie-Buczek koncernam, 1. pantu, kā arī 3. panta 1. un 3. punktu daļā, kurā Komisija prasa no sabiedrības atgūt Buczek Automotive sp. z o. o.7 183 528 PLN;

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 23. oktobra Lēmuma par valsts atbalstu Nr. C 23/2006 (iepriekš NN 35/2006), kuru Polijas Republika ir piešķīrusi tēraudu ražojošajam Technologie-Buczek koncernam, 4. un 5. pantu daļā par atbalsta atgūšanu no sabiedrības Buczek Automotive sp. z o. o.;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības atbalstam prasītāja min tos pašus pamatus, kas tika izvirzīti lietā T-440/07 Huta Buczek/Komisija (1).

      (1)  OV 2008, C 22, 50. lpp.


title: Lieta C-77/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 9. februārī iesniedza Corta Suprema di Cassazione (Itālija) — Ugo Cifone/Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 9. februārī iesniedza Corta Suprema di Cassazione (Itālija) — Ugo Cifone/Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani

   (Lieta C-77/10)
   2010/C 100/42
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte Suprema di Cassazione

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ugo Cifone

      Prejudiciālais jautājums

   Kā interpretēt EKL 43. un 49. pantu saistībā ar brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību ar sporta pasākumiem saistītu derību jomā, lai varētu noteikt, vai iepriekš minētie Līguma noteikumi pieļauj vai nepieļauj tādas valsts tiesību normas, kurās ir paredzēts valsts monopols un tāda koncesiju un atļauju izsniegšanas sistēma, kas konkrēta skaita koncesiju kontekstā paredz, ka: a) pastāv vispārēja tendence aizsargāt tos koncesionārus, kuriem koncesija tika izsniegta iepriekš, pamatojoties uz procedūru, ar kuru prettiesiski tika izslēgta daļa no saimnieciskās darbības veicējiem; b) pastāv noteikumi, kas faktiski garantē to tirdzniecības tiesību saglabāšanu, kuras tika iegūtas, pamatojies uz procedūru, ar kuru prettiesiski tika izslēgta daļa no saimnieciskās darbības veicējiem (piemēram, aizliegums jauniem koncesionāriem savus kioskus novietot noteiktā attālumā no jau esošajiem kioskiem); c) tiek noteikti gadījumi, kuros koncesionārs zaudē koncesiju un zaudē garantijas depozītu ļoti lielā apmērā, tostarp ja koncesionārs tieši vai netieši rīko tādas pārobežu azartspēles, kas ir pielīdzināmas tām, uz kurām attiecas koncesija?


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2005. gada 20. janvārī lietā C-300/03 (Hessisches Finanzgericht (Hessenes Finanšu tiesa), Kasele, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Honeywell Aerospace GmbH pret Hauptzollamt Gießen (Kopienas tranzīts — Muitas parāda rašanās pārkāpumu vai nelikumību gadījumā — Sekas, ja galvenajam atbildīgajam nav norādīts pārkāpuma vai nelikumības izdarīšanas vietas pierādījumu sniegšanas termiņš)

text:
               5.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 57/9

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 20. janvārī
   lietā C-300/03 (Hessisches Finanzgericht (Hessenes Finanšu tiesa), Kasele, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Honeywell Aerospace GmbH pret Hauptzollamt Gießen
       (1)

   (Kopienas tranzīts - Muitas parāda rašanās pārkāpumu vai nelikumību gadījumā - Sekas, ja galvenajam atbildīgajam nav norādīts pārkāpuma vai nelikumības izdarīšanas vietas pierādījumu sniegšanas termiņš)
   (2005/C 57/17)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā C-300/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Hessisches Finanzgericht (Hessenes Finanšu tiesa), Kasele (Vācija), iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 25. aprīlī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 11. jūlijā tiesvedībā Honeywell Aerospace GmbH pret Hauptzollamt Gießen, Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lenaerts, tiesneši J. N. Cunha Rodrigues (referents) un K. Schiemann, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs R. Grass, 2005. gada 20. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   203. panta 1. punkts Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi saistībā ar 379. pantu Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, ir jāinterpretē tādējādi, ka muitas parāds uzskatāms par radušos tad, ja Kopienas ārējā tranzīta procedūrā nodots sūtījums nav uzrādīts galamērķa muitas iestādē, taču dalībvalsts, kurai pieder nosūtītāja muitas iestāde, var veikt parāda piedziņu tikai tad, ja šī iestāde galvenajam atbildīgajam ir paziņojusi, ka tā rīcībā ir trīs mēnešu termiņš pieprasīto pierādījumu sniegšanai, un ja pierādījumi šajā termiņā nav sniegti.

      (1)  OV C 226, 20.09.2003.


title: Lieta T-185/07: Prasība, kas celta 2007. gada 29. maijā — Calvin Klein Trademark Trust /ITSB — Zafra Marroquineros ( CK CREACIONES KENNYA )

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/34

         Prasība, kas celta 2007. gada 29. maijā — Calvin Klein Trademark Trust/ITSB — Zafra Marroquineros (“CK CREACIONES KENNYA”)
   (Lieta T-185/07)
   (2007/C 170/66)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Calvin Klein Trademark Trust, Delaware (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — T. Andrade Boué, M. I. Lehmann Novo un A. Hernández Lehmann, abogados)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Zafra Marroquineros, S.L.

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto 2007. gada 29. marta lēmumu lietā R 314/2006-2;

               —

               izdot rīkojumu atteikt Kopienas vārdiskas preču zīmes Nr. 3386604 “CK CREACIONES KENNYA” reģistrāciju;

               —

               piespriest ITSB un otrai procesa dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Zafra Marroquineros, S.L.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CK CREACIONES KENNYA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 25. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3.386.604)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiska preču zīme “CK Calvin Klein” (preču zīme Nr. 66.712) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 4., 8., 9., 14., 16., 20., 21., 24.-27., 35. un 42. klasē un valsts preču zīmes “CK” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. un 5. punkta pārkāpums, jo pastāv apstrīdēto preču zīmju sajaukšanas iespēja un preču zīme “CK” ir plaši pazīstama.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-431/04 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 18. jūnija rīkojums — Itālija/Komisija (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu — Regula (EK) Nr. 1429/2004 — Vīna tirgus kopīgā organizācija — Vīnogulāju šķirņu nosaukumu vai to sinonīmu izmantošanas kārtība — Izmantošanas ierobežojums laikā — Pieteikums, kuram zudis priekšmets)

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/38

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 18. jūnija rīkojums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-431/04 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - Regula (EK) Nr. 1429/2004 - Vīna tirgus kopīgā organizācija - Vīnogulāju šķirņu nosaukumu vai to sinonīmu izmantošanas kārtība - Izmantošanas ierobežojums laikā - Pieteikums, kuram zudis priekšmets)
   (2007/C 199/73)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — M. Fiorilli)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākumā E. Righini un L. Visaggio, pēc tam — F. Jimeno Fernández un E. Righini)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Ungārijas Republika (pārstāvji — sākumā P. Gottfried, pēc tam — R. Somssich un J. Stadler)
   Priekšmets
   Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu, lai pamatā panāktu, ka līdz dienai, kad tiks pasludināts Tiesas spriedums apvienotajās lietās C-23/07 un C-24/07, tiek apturēta tā noteikuma izpilde, kurā ir paredzēts, ka tiesības izmantot apzīmējumu “tocai friulano” ir spēkā līdz 2007. gada 31. martam, un kurš kā paskaidrojoša piezīme ir iekļauts I pielikuma 103. punktā Komisijas 2004. gada 9. augusta Regulā (EK) Nr. 1429/2004, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 753/2002, ar ko paredz konkrētus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1493/1999 piemērošanai attiecībā uz konkrētu vīna nozares produktu aprakstu, apzīmējumu, noformējumu un aizsardzību, un, pakārtoti, apturēt tā paša noteikuma piemērošanu Itālijas Republikas teritorijā līdz dienai, kad tiks pasludināts Tiesas spriedums apvienotajās lietās C-23/07 un C-24/07, kā arī papildus aizliegt eksportēt produkciju Kopienā un neaizliegt pārdot Ungārijā ražotu vīnu ar apzīmējumu “tokaj” vai vīnu ar tādu pašu apzīmējumu, kura tirdzniecība ir atļauta Itālijā un Kopienā.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikums par pagaidu noregulējumu tiek noraidīts;

               2)

               par tiesāšanās izdevumiem nelemj.


title: Lieta F-80/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. augustā — ZZ /EVTI

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/51

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. augustā — ZZ/EVTI
   (Lieta F-80/13)
   2013/C 325/83
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — O. Kress un S. Bassis, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Pirmkārt, prasība atcelt lēmumu par prasītāja pārbaudes laika pagarināšanu un vēlāk pieņemto lēmumu par viņa atlaišanu un, otrkārt, prasība par apgalvoto zaudējumu atlīdzību

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu par pārbaudes laika pagarināšanu;

               —

               atcelt lēmumu par atlaišanu;

               —

               piespriest EVTI kā kaitējuma, zaudējumu un sākotnēji ex aequo et bono aprēķināto procentu atlīdzību izmaksāt prasītājam EUR 373 414 par mantisko kaitējumu un EUR 50 000 par morālo kaitējumu;

               —

               piespriest EVTI atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-71/13 P: Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 15. jūlija rīkojums – Grieķijas Republika/Eiropas Komisija Apelācija — ELVGF, ELGF un ELFLA — No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi — Grieķijas Republikas izdevumi

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/27

         Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 15. jūlija rīkojums – Grieķijas Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta C-71/13 P) (1)

   (Apelācija - ELVGF, ELGF un ELFLA - No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi - Grieķijas Republikas izdevumi)
   2014/C 315/41
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grieķijas Republika (pārstāvji – I. Chalkias un E. Leftheriotou)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Triantafyllou, H. Tserepa-Lacombe un A. Markoulli)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 101, 6.4.2013.


title: Lieta T-249/12: Prasība, kas celta 2012. gada 5. jūnijā — Vestel Iberia /Komisija

text:
               4.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/14

         Prasība, kas celta 2012. gada 5. jūnijā — Vestel Iberia/Komisija
   (Lieta T-249/12)
   2012/C 235/34
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vestel Iberia, SL (Madride, Spānija) (pārstāvji — P. De Baere un P. Muñiz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2010. gada 18. janvāra Lēmumu C(2010) 22, galīgā redakcija, kurā ievedmuitas pēcmuitošanas iegrāmatošana konkrētajā gadījumā atzīta par attaisnotu un šīs ievedmuitas atlaišana par neattaisnotu (REM 02/08), kas prasītājai paziņots 2012. gada 12. aprīlī;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           ievedmuita tika iegrāmatota, pārkāpjot Kopienas Muitas kodeksa (KMK) (1) 220. panta 2. punkta b) apakšpunktu, jo atbildētāja esot kļūdaini uzskatījusi, ka antidempinga pasākumi, kas veikti pret importu no trešām valstīm, automātiski ir piemērojami ES-Turcijas muitas savienībā brīvā apritē esošajām precēm, un tādēļ atbildētāja kļūdas dēļ neesot informējusi uzņēmējus, ka attiecīgā antidempinga regula tāpat bija piemērojama ES-Turcijas muitas savienībā brīvā apritē esošajām precēm. Pakārtoti, Turcijas iestādes esot pieļāvušas kļūdu, apstiprinot, ka trešo valstu izcelsmes precēm piemērotie antidempinga maksājumi nebija piemērojami ES-Turcijas muitas savienībā brīvā apritē esošajām precēm. Turklāt arī Spānijas muitas iestādes esot pieļāvušas kļūdu, jo tās pieņēma, ka precēm ar A.TR sertifikātu nav piemērojami nekādi papildu maksājumi vai tirdzniecības aizsardzības pasākumi, un neinformēja uzņēmējus, ka viņu imports no Turcijas var tikt pakļauts tirdzniecības pasākumiem, pat ja šādas preces atrodas brīvā apritē.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           persona, kurai ir jāveic maksājums un kura rīkojās labticīgi un saskaņā ar visiem spēkā esošajos tiesību aktos par muitas deklarāciju paredzētajiem noteikumiem, nevarēja saprātīgi pamanīt kompetento muitas iestāžu pieļauto kļūdu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka
               uz prasītāju attiecas izņēmuma gadījums KMK 239. panta izpratnē un ka viņu nevar saistīt ar krāpšanu vai klaju nolaidību atbilstoši KMK 239. pantam.

      (1)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (sestā palāta) 2005. gada 27. janvārī lietā C-59/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/29/EK — Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu tuvināšana informācijas sabiedrībā — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/5

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2005. gada 27. janvārī
   lietā C-59/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/29/EK - Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu tuvināšana informācijas sabiedrībā - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 82/09)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā C-59/04 par prasību par valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 11. februārī iesniedza Eiropas Kopienu Komisija (pārstāve K. Banks) pret Francijas Republiku (pārstāvji G. de Bergues un A. Bodard Hermant), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Borg Barthet, tiesneši J. P. Puissochet un J. Malenovský (referents), ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretārs R. Grass, 2005. gada 27. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu tuvināšanu informācijas sabiedrībā 5. panta 1. punkta un 6. un 7. panta prasības, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva;

               2)

               prasību pārēja daļā noraidīt;

               3)

               katra puse sedz savus izdevumus pati.

      (1)  OV C 71, 20.03.2004.


title: Lieta T-375/16: Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūlijā – Sabre GLBL/EUIPO (“INSTASITE”)

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/30

         Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūlijā – Sabre GLBL/EUIPO (“INSTASITE”)
   (Lieta T-375/16)
   (2016/C 326/52)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sabre GLBL, Inc. (Southlake, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – J. Zecher, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “INSTASITE” – Reģistrācijas pieteikums Nr. 13 882 162

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 27. aprīļa lēmums lietā R 1742/2015–2

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-546/11: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums ( Højesteret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dansk Jurist- og Økonomforbund (DJØF) , kas rīkojas Erik Toftgaard vārdā/Indenrigs- og Sundhedsministeriet (Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā — Aizliegums diskriminēt vecuma dēļ — Direktīva 2000/78/EK — 6. panta 1. un 2. punkts — Atteikums izmaksāt pieejamības algu ierēdņiem, kuri ir sasnieguši 65 gadu vecumu un kuriem ir tiesības saņemt vecuma pensiju)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/13

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums (Højesteret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dansk Jurist- og Økonomforbund (DJØF), kas rīkojas Erik Toftgaard vārdā/Indenrigs- og Sundhedsministeriet

   (Lieta C-546/11) (1)

   (Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - Aizliegums diskriminēt vecuma dēļ - Direktīva 2000/78/EK - 6. panta 1. un 2. punkts - Atteikums izmaksāt pieejamības algu ierēdņiem, kuri ir sasnieguši 65 gadu vecumu un kuriem ir tiesības saņemt vecuma pensiju)
   2013/C 344/21
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Højesteret

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Dansk Jurist- og Økonomforbund, kas rīkojas Erik Toftgaard vārdā

      Atbildētāja: Indenrigs- og Sundhedsministeriet

      Piedaloties: Centralorganisationernes Fællesudvalg (CFU), Kommunale Tjenestemænd og Overenskomstansatte (KTO), Personalestyrelsen, Kommunernes Landsforening (KL), Danske Regioner

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Højesteret — Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lp.), 6. panta 1. un 2. punkta interpretācija — Piekļuves vecuma vai tiesību uz vecuma vai invaliditātes pabalstiem noteikšana atbilstoši profesionālajām sociālā nodrošinājuma sistēmām — Diskriminācija vecuma dēļ — Valsts leģislatīvie akti, kuros darba ņēmēja darba vietas likvidācijas gadījumā ir paredzēts izmaksāt pabalstu viņa algas apmērā trīs gadus vai līdz brīdim, kad viņš ir sasniedzis pensijas vecumu — Vecuma pensijas, nevis agrākās algas samaksa 65 gadus vecam darba ņēmējam, kura darba vieta ir likvidēta, neatkarīgi no viņa tiesībām turpināt veikt profesionālo darbību pēc 65 gadu vecuma sasniegšanas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 6. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir jāpiemēro tikai pensijas un invaliditātes pabalstiem, uz kuriem attiecas kāda profesionālā sociālā nodrošinājuma sistēma;

               2)

               Direktīvas 2000/78 2. pants un 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar ko ierēdņi, kuri ir sasnieguši vecumu, kad viņi var saņemt vecuma pensiju, tikai šī iemesla dēļ nevar saņemt pieejamības pabalstu, kas paredzēts ierēdņiem, kuri ir tikuši atlaisti viņu amata vietas likvidēšanas dēļ.

      (1)  OV C 13, 14.1.2012.


title: Lieta C-293/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 14. marta spriedumu lietā T-587/08 Fresh Del Monte Produce , Inc ./Eiropas Komisija 2013. gada 27. maijā iesniedza Fresh Del Monte Produce , Inc .

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/18

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 14. marta spriedumu lietā T-587/08 Fresh Del Monte Produce, Inc./Eiropas Komisija 2013. gada 27. maijā iesniedza Fresh Del Monte Produce, Inc.
   (Lieta C-293/13 P)
   2013/C 252/27
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Fresh Del Monte Produce, Inc. (pārstāvji — B. Meyring, Rechtsanwalt, L. Suhr, advokāts, O. Van Ermengem, avocat)

      Pārējās lietas dalībnieces: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG un Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 14. marta spriedumu lietā T-587/08;

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 15. oktobra Lēmumu C(2008) 5955, galīgā redakcija (Lieta COMP/39.188 — Banāni), ciktāl tas attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē un apelācijas instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka, atzīstot Del Monte par atbildīgu par pārkāpumu, Komisija un Vispārējā tiesa ir nepareizi piemērojušas EKL 81. panta 1. punktu (tagad — LESD 101. pants) un Regulas Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punktu. Mātesuzņēmuma atbildības kritēriju pārbaude prasa, lai meitasuzņēmums nebūtu spējīgs pieņemt patstāvīgus lēmumus par savu rīcību tirgū. Tas nozīmē, ka mātesuzņēmuma atbildība var tikt konstatēta tikai tad, ja meitasuzņēmums ievēro mātesuzņēmuma norādījumus visos būtiskajos aspektos. Komisija un Vispārējā tiesa ir noteikušas, ka Del Monte ir atbildīga par Weichert rīcību, lai gan tās ir atzinušas, ka “Weichert ne vienmēr bija ievērojis Del Monte norādījumus” un ka “Weichert lēmumi par cenām, iespējams, neatbilda Del Monte cerībām”. Turklāt ne lēmumā, ne spriedumā nav parādīts, ka Weichert būtu faktiski ievērojis kādus Del Monte norādījumus. Apelācijas sūdzības iesniedzēja piebilst, ka Vispārējās tiesas veiktais vērtējums ir ierobežots ar vairākiem faktoriem, kas — kā apgalvots — piešķīra Del Monte zināmu ietekmi, bet tā nav piemērojusi judikatūrā paredzēto pārbaudi, lai izvērtētu, kādēļ šī ietekme būtu jāuzskata par “izšķirošu”.
   Pakārtoti, apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Vispārējā tiesa ir sagrozījusi dažus pierādījumus, it īpaši attiecībā uz tās vērtējumu par Weichert partnerības vienošanos un citu importētāju paziņojumiem.
   Papildus apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka, noraidot atsevišķus elementus tikai tādēļ, ka ar šādiem liecinājumiem nav pierādīta izšķirošās ietekmes neesamība, Vispārējā tiesa faktiski ir pieļāvusi pierādīšanas pienākuma pāreju. Tas ir uzskatāms par Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta (nevainīguma prezumpcija), Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. panta 2. punkta un dubio pro reo principa pārkāpumu.
   Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka, atzīstot Dole, Chiquita un Weichert par vienota un turpināta pārkāpuma dalībniekiem, lai gan Weichert nezināja par saziņu starp Chiquita un Dole, Vispārējā tiesa ir nepareizi piemērojusi EKL 81. panta 1. punktu.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta C-63/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. februārī iesniedza Tribunale di Rovereto (Itālija) — kriminālprocess pret John Austine

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. februārī iesniedza Tribunale di Rovereto (Itālija) — kriminālprocess pret John Austine

   (Lieta C-63/11)
   2011/C 120/09
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Rovereto

      Lietas dalībnieks pamata procesā

      John Austine

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai, ņemot vērā lojālas sadarbības un direktīvu lietderīgas iedarbības principus, Direktīvas 2008/115/EK (1) 15. un 16. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts nedrīkst noteikt, ka gadījumā, ja trešās valsts pilsonis, kurš nelikumīgi uzturas dalībvalstī, ir atteicies sadarboties administratīvās izraidīšanas procedūras laikā, viņam saskaņā ar valsts tiesību aktiem var tikt piemēroti personisko brīvību ierobežojoši pasākumi, kas nav aizturēšanas pasākumi, nepastāvot iepriekš minētajos 15. un 16. pantā paredzētajiem nosacījumiem un garantijām, pamatojoties uz to, ka nav ticis ievērots kompetentās administratīvās iestādes atbilstoši Direktīvas 8. panta 3. punktam izdotais izbraukšanas rīkojums?

      (1)  OV L 348, 98. lpp.


title: Lieta C-505/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Commissione tributaria regionale di Genova (Itālija) 2006. gada 12. jūnija rīkojumu — Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova pret Euricom SpA

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Commissione tributaria regionale di Genova (Itālija) 2006. gada 12. jūnija rīkojumu — Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova pret Euricom SpA

   (Lieta C-505/06)
   (2007/C 42/20)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Commissione tributaria regionale di Genova
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova

      Atbildētājs: Euricom SpA

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Kopienu Muitas kodeksa 216. pants ir interpretējams tādā nozīmē, ka tas ir attiecināms vienīgi uz tādām precēm, kas ir iegūtas procedūrā ievešana pārstrādei un kurās ir iestrādātas ārpuskopienas preces, vai arī pamatojoties uz to rodas pienākums maksāt muitas nodokļa parādu neatkarīgi no citiem šādiem parādiem, pamatojoties uz vajadzību novērst to, ka tiek piešķirts dubultatvieglojums no muitas nodokļa?

               2)

               Vai kontekstā ar procedūru ievešana pārstrādei, kas tiek veikta atbilstoši iepriekšējas izvešanas kompensācijas procedūrai (EX-1M), Eiropas Kopienu Muitas kodeksa 115. panta 1. un 3. punkts kopā ar saistītām tiesību normām, kas īsteno tiesību noteikumus, ko nosaka Regula Nr. 2913/92/EEK (1), jebkurā gadījumā regulē to, vai preces, kas tika importētas, lai tās kompensētu preci, kas iepriekšēji tika eksportēta kā Itālijas izcelsmes prece, attiecībā uz muitas nodokli ir uzskatāmas par Kopienu precēm, un vai tādējādi uz tām var attiecināt ievedmuitas nodokļu atbrīvojumu, vai arī šie nosacījumi neattiecas uz tādiem gadījumiem, kuros šī darbība — attiecībā uz šīm precēm šajā lietā, kā tas paskaidrots ievadā — ir saistīta ar iepriekšēju eksportu uz valstīm, ar kurām Eiropas Savienība ir noslēgusi attiecīgus nolīgumus?

               3)

               Vai šajā gadījumā tas, ka iepriekš minētais [115. panta] 3. punkts paredz, ka attiecīgās ievestās kompensācijas preces kļūst par subjektu, uz kuru ir attiecināms iepriekš eksportētu Kopienu preču muitas nodoklis, ir piemērojams šajā gadījumā, jo īpaši attiecībā uz iepriekš eksportētā Itālijas izcelsmes rīsa Kopienas izcelsmi? Ja atbilde ir apstiprinoša, kādas sakarības pastāv starp muitas regulējumu saistībā ar ievešanu pārstrādei un preču izcelsmes noteikumiem, ko nosaka Kopienu Muitas kodekss un Nolīgumi ar CEAV valstīm?

               4)

               Tiktāl, ciktāl Nolīguma starp Eiropas Savienību un CEAV valstīm 15. panta 2. punkts nosaka, ka ievedmuitas nodokļa kompensācijas aizliegums attiecībā uz āpuskopienas izejmateriāliem, kas tika izmantoti tādu produktu ražošanai, kuri tiek eksportēti ar EUR 1 sertifikātu (ko izsniedz Kopienu muitas iestāde), nav attiecināms, ja attiecīgie produkti ir domāti iekšējam patēriņam, vai šis tiesību noteikums ir interpretējams tādā nozīmē, ka Kopienu Muitas kodeksa 216. pants zaudē savu nozīmi?

      (1)  OV L 302, 1. lpp.


title: Uzaicinājums pieteikt kandidatūras — Tulkošanas ģenerāldirektors (AD 15–AD 16 pakāpe) Eiropas Savienības Tiesā

text:
               12.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               CA 307/1

         UZAICINĀJUMS PIETEIKT KANDIDATŪRAS
   Tulkošanas ģenerāldirektors (AD 15–AD 16 pakāpe) Eiropas Savienības Tiesā
   (2010/C 307 A/01)

      Eiropas Savienības Tiesā Luksemburgā ir vakants tulkošanas ģenerāldirektora amats (AD 15–AD 16 pakāpe). Iecelšana šajā amatā notiks saskaņā ar Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 29. panta 2. punktu.

   DARBA PIENĀKUMI UN PRASĪBAS KANDIDĀTIEM
   Tulkošanas ģenerāldirektors sekretāra pakļautībā atbild par Tulkošanas ģenerāldirekciju. Šī ģenerāldirekcija veic Eiropas Savienības Tiesas juridisko dokumentu tulkošanu. Tā veicina valodu lietojuma ievērošanu trijās tiesās, kas ietilpst šajā iestādē, saistībā gan ar lietu izskatīšanu, gan ar judikatūras publicēšanu. Šajā dienestā strādā aptuveni 900 personu, no kurām vairāk nekā 600 personu ir juristi lingvisti (1), un tas izmanto līdzīga skaita ārštata tulkotāju pakalpojumus.
   Tulkošanas ģenerāldirektoram ir jāpiemīt spējām, kas ir vajadzīgas, lai vadītu lielu administratīvu iestādi, kurai jāpielāgojas tiesu sistēmas attīstībai un jāattīstās nākamajās Eiropas Savienības paplašināšanās kārtās. Viņam būs jāapliecina teicamas organizatora spējas un jābūt spējīgam pielāgot ģenerāldirekcijas struktūru jauniem izaicinājumiem. Viņam jābūt arī labām personāla vadības spējām un mākai pārliecināt un motivēt darbiniekus. Viņa uzdevumos būs organizēt un koordinēt ģenerāldirekcijas divdesmit divu valodu nodaļu un četru funkcionālo nodaļu vadītāju darbību, kā arī efektīvi sadarboties ar citiem iestādes ģenerāldirektoriem un dienestu vadītājiem.
   Turklāt, lai tiktu galā ar nemitīgi pieaugošo darba daudzumu, kas nebūs iespējams, vienīgi palielinot darbinieku skaitu, būs jāiegulda visas pūles, lai vēl vairāk paaugstinātu dienesta jau sasniegto lielo darba ražīgumu. Šā mērķa sasniegšanai it īpaši ir vajadzīga nemitīga darba organizācijas un metožu uzlabošana un plaša jaunāko tehnoloģiju izmantošana. Tulkošanas ģenerāldirektoram būs jāapliecina liela ieinteresētība informātikas jautājumos un jaunu tehnoloģiju izmantošanā.
   Vēl dienesta vadībā ir pastāvīgi jārūpējas par ģenerāldirekcijas metožu pielāgošanu tiesas darba vajadzībām un par augstas tulkojumu kvalitātes saglabāšanu.
   Veiksmīgajam kandidātam tādējādi jābūt padziļinātām zināšanām un profesionālajai pieredzei tādas iestādes vadībā, kas ir specializējusies tulkošanas jomā, un spējīgam savā rīcībā ievērot Tiesas organizācijas un darbības aspektus.
   Ievērojot tulkošanas ģenerāldirektora darba apstākļus, viņam jābūt pabeigtai juridiskai izglītībai, kas apliecināta ar universitātes izglītības līmeņa diplomu, un jāapliecina padziļinātas vienas Eiropas Savienības oficiālās valodas zināšanas un ļoti labas divu citu Savienības oficiālo valodu zināšanas. Dienesta vajadzībām viņam jābūt ļoti labām franču valodas un labām angļu valodas zināšanām.
   KANDIDATŪRU PIETEIKŠANA
   Kandidatūras uz šo amatu jāpieteic Tiesas sekretāram tikai pa elektronisko pastu uz šādu elektroniskā pasta adresi DG.DGT@curia.europa.eu vēlākais līdz 2010. gada 4. decembrim. Kandidatūru pieteikumiem jāpievieno sīks dzīves gājuma apraksts un jebkādi citi noderīgi dokumenti. Kandidātiem savam pieteikumam jāpievieno arī dokuments (maksimāli piecu lappušu apmērā), kurā aprakstīts dienesta attīstības projekts un norādīts, kāpēc, viņuprāt, viņi ir kvalificēti vakantajam amatam.
   Luksemburgā, 2010. gada 26. oktobrī

      (1)  Papildu informācija par Eiropas Savienības Tiesu un Tulkošanas ģenerāldirekciju pieejama iestādes tīmekļa vietnē (www.curia.europa.eu).


title: Lieta T-278/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. marta spriedumu lietā F-51/14 2015. gada 1. jūnijā iesniedza Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD)

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/72

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. marta spriedumu lietā F-51/14 2015. gada 1. jūnijā iesniedza Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD)
   (Lieta T-278/15 P)
   (2015/C 294/87)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) (pārstāvji – S. Marquardt un M. Silva)

      Otrs lietas dalībnieks: KL (Brisele, Beļģija)

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 18. marta spriedumu lietā F-51/14;

               —

               apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasījumus;

               —

               piespriest atbildētājam apelācijas tiesvedībā segt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai tās iesniedzējs izvirza sešus pamatus, no kuriem daži attiecas uz novērtēšanas sistēmu, bet pārējie uz paaugstināšanas amatā sistēmu.

               —

               Par novērtēšanas sistēmu

                           1.

                           Pirmais pamats ir saistīts ar Civildienesta noteikumu 43. panta pārkāpumu, pierādīšanas pienākuma sadales noteikumu pārkāpumu, aizlieguma pārsniegt prasījuma robežas neievērošanu un atbildētāja tiesību uz aizstāvību pārkāpumu.

                           2.

                           Otrais pamats ir saistīts ar tiesas pārbaudes robežu pārkāpumu. Apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda, ka pārsūdzētajā spriedumā Civildienesta tiesa vairākkārt pārsniedz tai noteiktās pārbaudes robežas un sliecas tam izvirzīt pienākumu izveidot noteiktu novērtēšanas sistēmu.

                           3.

                           Trešais pamats ir saistīts ar kļūdu tiesību piemērošanā attiecībā uz skaitļos neizteiktas novērtēšanas sistēmas neobjektivitāti un Civildienesta noteikumu 43. panta pārkāpumu.

               —

               Par paaugstināšanas amatā sistēmu

                           4.

                           Ceturtais pamats ir saistīts ar aizlieguma pārsniegt prasījuma robežas neievērošanu un atbildētāja tiesību uz aizstāvību pārkāpumu.

                           5.

                           Piektais pamats ir saistīts ar pierādīšanas pienākuma sadales noteikumu pārkāpumu.

                           6.

                           Sestais pamats ir saistīts ar kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējs ir pārkāpis Civildienesta noteikumu 45. pantu.


title: Lieta C-536/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 13. oktobrī iesniedza College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) – Tele2 (Netherlands) BV u.c./Autoriteit Consument en Markt (ACM), Cita lietas dalībniece: European Directory Assistance NV

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 13. oktobrī iesniedza College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) – Tele2 (Netherlands) BV u.c./Autoriteit Consument en Markt (ACM), Cita lietas dalībniece: European Directory Assistance NV

   (Lieta C-536/15)
   (2016/C 027/09)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV

      Atbildētāja: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Cita lietas dalībniece: European Directory Assistance NV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2002/22/EK (1) 25. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pieprasījumi ietver arī citā dalībvalstī reģistrēta uzņēmuma pieprasījumu, kurš lūdz informāciju publiski pieejamu telefona uzziņu dienestu pakalpojumu un publiski pieejamu telefona abonentu sarakstu pakalpojumu sniegšanai šajā dalībvalstī un/vai citā dalībvalstī?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai nediskriminācijas princips ļauj pakalpojuma sniedzējam, kas piešķir telefona numurus un kuram atbilstoši valsts tiesiskajam regulējumam ir jālūdz abonenta piekrišana iekļaušanai standarta telefona abonentu sarakstos un standarta telefona uzziņu dienestos, attiecībā uz pieprasījumu par piekrišanu veikt nošķīrumu atkarībā no dalībvalsts, kurā uzņēmums, kurš pieprasa informāciju Direktīvas 2002/22 25. panta 2. punkta izpratnē, sniedz telefona abonentu sarakstu pakalpojumu un telefona uzziņu pakalpojumu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV 2002, L 108, 51. lpp.).


title: Lieta C-583/12: Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 9. aprīļa spriedums ( Riigikohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sintax Trading OÜ / Maksu- ja Tolliameti Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EK) Nr. 1383/2003 — Pasākumi, lai novērstu viltotu preču un pirātpreču laišanu apgrozībā — 13. panta 1. punkts — Muitas iestāžu kompetence intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpuma konstatēšanā

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/9

         Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 9. aprīļa spriedums (Riigikohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sintax Trading OÜ/Maksu- ja Tolliameti

   (Lieta C-583/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK) Nr. 1383/2003 - Pasākumi, lai novērstu viltotu preču un pirātpreču laišanu apgrozībā - 13. panta 1. punkts - Muitas iestāžu kompetence intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpuma konstatēšanā)
   2014/C 175/10
   Tiesvedības valoda – igauņu

      Iesniedzējtiesa

   Riigikohus

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Sintax Trading OÜ

      Atbildētāja: Maksu- ja Tolliameti

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Riigikohus – Padomes 2003. gada 22. jūlija Regulas (EK) Nr. 1383/2003 par muitas rīcību attiecībā uz precēm, par kurām ir aizdomas, ka tās pārkāpj atsevišķas intelektuālā īpašuma tiesības, un pasākumiem, ko veic attiecībā uz precēm, kas ir pārkāpušas šādas tiesības (OV L 196, 7. lpp.), 13. panta 1. punkta un 17. panta, kā arī preambulas 1., 2. un 3. apsvēruma interpretācija – Pasākumi, lai novērstu viltotu preču un pirātpreču laišanu apgrozībā – Procedūra, lai noteiktu, vai tika pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības – Muitas iestāžu kompetence intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpuma konstatēšanā – Muitas iestāžu tiesības pēc savas iniciatīvas uzsākt procedūru, lai noteiktu, vai ir pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības, nepastāvot nepieciešamībai, lai tiesību īpašnieks būtu uzsācis minēto procedūru

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2003. gada 22. jūlija Regulas (EK) Nr. 1383/2003 par muitas rīcību attiecībā uz precēm, par kurām ir aizdomas, ka tās pārkāpj atsevišķas intelektuālā īpašuma tiesības, un pasākumiem, ko veic attiecībā uz precēm, kas ir pārkāpušas šādas tiesības, 13. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neliedz muitas iestādēm, ja iniciatīvu nav izrādījis intelektuālā īpašuma tiesību īpašnieks, pašām uzsākt un īstenot šajā tiesību normā paredzēto procedūru, ar nosacījumu, ka lēmumi, ko šīs iestādes pieņem šajā jautājumā, var tikt pārsūdzēti, lai nodrošinātu attiecīgajām personām Savienības tiesībās un it īpaši šajā regulā paredzēto tiesību saglabāšanu.

      (1)  OV C 55, 23.2.2013.


title: Lieta C-508/14: Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 6. oktobra spriedums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Český telekomunikační úřad/T-Mobile Czech Republic a.s., Vodafone Czech Republic a.s. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) — Universālā pakalpojuma saistību izmaksu aprēķināšana — Pašu kapitāla rentabilitātes koeficienta ņemšana vērā — Tieša iedarbība — Piemērošana laikā

text:
               23.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/11

         Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 6. oktobra spriedums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Český telekomunikační úřad/T-Mobile Czech Republic a.s., Vodafone Czech Republic a.s.

   (Lieta C-508/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) - Universālā pakalpojuma saistību izmaksu aprēķināšana - Pašu kapitāla rentabilitātes koeficienta ņemšana vērā - Tieša iedarbība - Piemērošana laikā)
   (2015/C 389/13)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší správní soud

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Český telekomunikační úřad

      Atbildētājas: T-Mobile Czech Republic a.s., Vodafone Czech Republic a.s.,
   piedaloties: O2 Czech Republic a.s., agrāk Telefónica Czech Republic a.s., UPC Česká republika s.r.o.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) 12. un 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neaizliedz universālā pakalpojuma saistību neto izmaksās ietvert šī pakalpojuma sniedzēja “samērīgu peļņu”, kuru veido pašu kapitāla rentabilitātes koeficients, kāds būtu vajadzīgs universālā pakalpojuma sniedzējam pielīdzināmam uzņēmumam, kurš, ņemot vērā riska līmeni, apsver iespēju sniegt pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi visu pilnvarojuma periodu;

               2)

               Direktīvas 2002/22 12. un 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir tieša iedarbība un ka privātpersonas uz tiem var tieši atsaukties valsts tiesā, lai apstrīdētu valsts pārvaldes iestādes lēmumu;

               3)

               Direktīva 2002/22 ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nav piemērojama, lai noteiktu saistību izmaksu neto summu universālajam pakalpojumam, ko šim nolūkam izraudzīts uzņēmums ir sniedzis laikposmā pirms Čehijas Republikas pievienošanās Savienībai, proti, attiecībā uz 2004. gadu – laikposmā no 2004. gada 1. janvāra līdz 30. aprīlim.

      (1)  OV C 56, 16.2.2015.


title: Lieta C-224/13: Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 7. novembra rīkojums ( Tribunale di Cagliari (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — krimināllieta pret Sergio Alfonso Lorrai (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts — Pamattiesības — Pārmērīgs kriminālprocesa ilgums — Kriminālprocesa apturēšana uz nenoteiktu laiku gadījumā, ja tiesājamais slimības dēļ nespēj apzināti piedalīties procesā — Tiesājamā neārstējama slimība — Savienības tiesību piemērošanas neesamība — Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/23

         Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 7. novembra rīkojums (Tribunale di Cagliari (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — krimināllieta pret Sergio Alfonso Lorrai

   (Lieta C-224/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts - Pamattiesības - Pārmērīgs kriminālprocesa ilgums - Kriminālprocesa apturēšana uz nenoteiktu laiku gadījumā, ja tiesājamais slimības dēļ nespēj apzināti piedalīties procesā - Tiesājamā neārstējama slimība - Savienības tiesību piemērošanas neesamība - Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)
   2014/C 52/41
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Cagliari

      Krimināllietas dalībnieks

      Sergio Alfonso Lorrai

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale di Cagliari — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otrā daļas, kā arī Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. panta interpretācija kopsakarā ar LES 6. pantu — Pārmērīgs kriminālprocesa ilgums — Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts pienākums uz nenoteiktu laiku apturēt kriminālprocesu gadījumā, ja apsūdzētais slimības dēļ nespēj apzināti piedalīties procesā — Pienākums veikt periodisku apsūdzētā pārbaudi — Apsūdzētā neārstējama slimība

      Rezolutīvā daļa:

   Atbildēt uz Tribunale di Cagliari (Itālija) uzdotajiem jautājumiem acīmredzami nav Eiropas Savienības Tiesas kompetencē.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta T-589/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 3. marta spriedums — Evropaïki Dynamiki /Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Informātikas pakalpojumu sniegšana un palīdzība lietotājiem saistībā ar Kopienu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu — Piedāvājuma noraidījums — Piešķiršanas kritēriji — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Vienlīdzīga attieksme — Pārskatāmība)

text:
               9.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/12

         Vispārējās tiesas 2011. gada 3. marta spriedums — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-589/08) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Informātikas pakalpojumu sniegšana un palīdzība lietotājiem saistībā ar Kopienu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu - Piedāvājuma noraidījums - Piešķiršanas kritēriji - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Vienlīdzīga attieksme - Pārskatāmība)
   2011/C 113/24
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis, P. Katsimani un M. Dermitzakis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — E. Manhaeve un N. Bambara, kam palīdz P. Wytinck un B. Hoorelbeke, advokāti)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas 2008. gada 13. oktobra lēmumu, ar kuru noraidīti prasītājas piedāvājumi attiecībā uz katru no trīs daļām atklātajā uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā DG ENV.C2/FRA/2008/0017 “par pamatlīguma noslēgšanu attiecībā uz Kopienu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu — CITL/CR” [Kopienas neatkarīgais darījumu žurnāls (CITL) un Kopienu reģistrs (CR)] (OV 2008/S 72-096229), kā arī atcelt lēmumu par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu citam pretendentam un, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: Lieta T-229/07: Prasība, kas celta 2007. gada 29. janvārī — Vitro Corporativo /ITSB — VALLON ( V )

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/43

         Prasība, kas celta 2007. gada 29. janvārī — Vitro Corporativo/ITSB — VALLON (“V”)
   (Lieta T-229/07)
   (2007/C 199/81)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vitro Corporativo, S.A de C.V. (pārstāvis — J. Botella Reyna, abogado)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Vallon GMBH

   Prasītājas prasījumi:

               —

               Pirmās instances tiesai izdot rīkojumu par preču zīmes, kas ir tiesvedības priekšmets, reģistrāciju, lai nošķirtu preces, kuras ietilpst 19. klasē

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Vitro Corporativo, S.A de C.V.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Grafiska preču zīme, kas attēlo burtu “V” (Reģistrācijas pieteikums Nr. 2669513) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 7., 8., 9., 11., 12., 16., 17., 19., 20., 21., 22., 27., 30., 35., 39., 40., 41., 42., un 43. klasē.

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Vallon GMBH

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiska preču zīme Nr. 51037 (burts “V” uz balta fona) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē (Kontroles un uzraudzības iekārtas).

      Iebildumu nodaļas lēmums: Apmierināt iebildumu un noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 9. klasē.

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelāciju.

      Izvirzītie pamati: Nepareiza Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošana.


title: Lieta C-231/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) 2007. gada 10. maija rīkojumu — Tiercé Ladbroke SA /Beļģijas Valsts

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) 2007. gada 10. maija rīkojumu — Tiercé Ladbroke SA/Beļģijas Valsts
   (Lieta C-231/07)
   (2007/C 170/19)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Cour d'appel de Bruxelles
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Tiercé Ladbroke SA

      Atbildētāja: Beļģijas Valsts
   Prejudiciālais jautājums
   Vai pakalpojums, kuru sniedz pilnvarnieks, kas darbojas uz pilnvaras pamata, veicot derību noslēgšanu zirgu skriešanas sacīkstēs un citos sporta pasākumos, noslēdzot derības pilnvarotāja vārdā, reģistrējot derības un klientam ar biļetes izsniegšanu apstiprinot, ka derības ir noslēgtas, iekasējot naudu, izmaksājot laimestus, viens pats nes atbildību pilnvarotāja priekšā par iegūtajiem līdzekļiem, kā arī par naudas nozagšanu un/vai zaudējumiem un saņem atlīdzību komisijas formā no pilnvarotāja kā atlīdzību par savu darbību, ir atbrīvots no PVN, pamatojoties uz Sestās direktīvas (1) 13.B panta d) punkta 3. apakšpunktu, kas paredz darījumu, tai skaitā pārrunu saistībā ar noguldījumu kontiem, […], maksājumiem […] atbrīvojumu no aplikšanas ar nodokļiem?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).


title: Lieta F-20/06 RENV: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 30. janvāra spriedums — De Luca /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Lietas nodošana Vispārējai tiesai pēc atcelšanas — Iecelšana amatā — Ierēdnis, kas piekļūst augstākai funkciju grupai atklāta konkursa rezultātā — Kandidāts, kurš ir iekļauts rezerves sarakstā pirms jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā — Pārejas noteikumi par klasificēšanu pakāpē darbā pieņemšanas brīdī — Klasificēšana pakāpē, piemērojot jaunas tiesību normas — Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkts)

text:
               25.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 147/31

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 30. janvāra spriedums — De Luca/Komisija
   (Lieta F-20/06 RENV)
   (Civildienests - Ierēdņi - Lietas nodošana Vispārējai tiesai pēc atcelšanas - Iecelšana amatā - Ierēdnis, kas piekļūst augstākai funkciju grupai atklāta konkursa rezultātā - Kandidāts, kurš ir iekļauts rezerves sarakstā pirms jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā - Pārejas noteikumi par klasificēšanu pakāpē darbā pieņemšanas brīdī - Klasificēšana pakāpē, piemērojot jaunas tiesību normas - Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkts)
   2013/C 147/55
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Patrizia De Luca (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, un J.-N. Louis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — M. J. Currall)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 23. februāra lēmumu iecelt prasītāju, kas ir ierēdne, kura ir klasificēta A*10 pakāpē un kas ir veiksmīgā kandidāte konkursā, kas tika izsludināts amatiem A5/A4 pakāpēs, “Tiesiskuma, brīvības un drošības” ģenerāldirektorāta administratora amatā, ciktāl tās klasifikācija A*10 pakāpē tika grozīta uz klasifikāciju A*9 pakāpē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               P. De Luca un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas abās tiesvedībās Civildienesta tiesā;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina P. De Luca tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā;

               4)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.