title: Lieta T-690/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 22. jūnija rīkojums – In vivo/Komisija Prasība sakarā ar bezdarbību — OLAF atteikums uzsākt ārēju izmeklēšanu — Nostāja — Lūgums izdot rīkojumu — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/45

         Vispārējās tiesas 2015. gada 22. jūnija rīkojums – In vivo/Komisija
   (Lieta T-690/13) (1)

   (Prasība sakarā ar bezdarbību - OLAF atteikums uzsākt ārēju izmeklēšanu - Nostāja - Lūgums izdot rīkojumu - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   (2015/C 311/48)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: In vivo OOO (Abinska, Krievija) (pārstāvis – T. Huopalainen, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J.-P. Keppenne un J. Baquero Cruz)

      Priekšmets

   Prasība ar mērķi, lai Vispārējā tiesa konstatētu Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) bezdarbību, atsakoties uzsākt ārējo izmeklēšanu un uzdotu tam šo bezdarbību izbeigt.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               In vivo OOO atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 151, 19.5.2014.


title: Lieta C-117/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Kammergericht Berlin 2006. gada 21. februāra  rīkojumu zemesgrāmatu lietā  Gerda Möllendorf ,  Christiane Möllendorf - Niehuus,  pārējie lietas dalībnieki: 1.  Salem-Abdul Ghani El-Rafei , 2.  Dr. Kamal Rafehi , 3.  Ageel A. Al-Ageel

text:
               6.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Kammergericht Berlin2006. gada 21. februāra rīkojumu zemesgrāmatu lietā Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus, pārējie lietas dalībnieki: 1. Salem-Abdul Ghani El-Rafei, 2. Dr. Kamal Rafehi, 3. Ageel A. Al-Ageel

   (Lieta C-117/06)
   (2006/C 108/09)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Kammergericht Berlin
   Lietas dalībnieki pamata procesā
   Prasītājas: Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus.
   Pārējie lietas dalībnieki: 1. Salem-Abdul Ghani El-Rafei, 2. Dr. Kamal Rafehi, 3. Ageel A. Al-Ageel.
   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2002. gada 27. maija Regulas (EK) Nr. 881/2002 (1) 2. panta 3. punkta, 4. panta 1. punkta noteikumi aizliedz pirkuma — pārdevuma līguma izpildes gadījumā īpašuma tiesību uz zemes gabalu pāreju augstāk minētās Regulas I pielikumā norādītai fiziskai personai?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir apstiprinoša, vai Regula (EK) Nr. 881/2002 aizliedz veikt nepieciešamo reģistrāciju zemesgrāmatā īpašuma tiesību pārejai uz zemes gabalu arī tad, ja reģistrācijas pamatā esošais pirkuma — pārdevuma līgums ir noslēgts pirms darbību ierobežojumu publicēšanas EK Oficiālajā Vēstnesī, un īpašuma tiesību pāreja ir tikusi pasludināta par saistošu, un pirkuma maksa, ko saskaņā ar līgumu Regulas I pielikumā minētā fiziskā persona maksā kā pircējs, līdz šim brīdim:

                           a)

                           ir noguldīta uz notāra vārda atvērtā bankas kontā vai

                           b)

                           ir samaksāta pārdevējam?

      (1)  OV L 139, 9. lpp.


title: Lieta C-97/12 P: Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 15. maija spriedums – Louis Vuitton Malletier /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Friis Group International ApS Apelācijas sūdzība — Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Grafiska preču zīme, kas attēlo slēdzenes mehānismu — Atšķirtspējas neesamība — Daļējas spēkā neesamība — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/3

         Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 15. maija spriedums – Louis Vuitton Malletier/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Friis Group International ApS

   (Lieta C-97/12 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Grafiska preču zīme, kas attēlo slēdzenes mehānismu - Atšķirtspējas neesamība - Daļējas spēkā neesamība - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 212/03
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Louis Vuitton Malletier (pārstāvji – P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto, E. Gavuzzi un N. Parrotta, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Folliard–Monguiral), Friis Group International (pārstāvis – C. Type Jardorf, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2011. gada 14. decembra spriedumu lietā T-237/10 Vuitton Malletier/ITSB un Friis Group International (slēdzenes mehānisma attēls), ar kuru Vispārējā tiesa daļēji apmierināja prasību atcelt tiesību aktu, ko cēla Kopienas grafiskas preču zīmes, kas attēlo slēdzenes mehānismu, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 14., 18. un 25. klasē, īpašnieks par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 24. februāra lēmumu lietā R 1590/2008–1, ar kuru daļēji atcelts Anulēšanas nodaļas lēmums noraidīt pieteikumu par minētās preču zīmes spēkā neesamības atzīšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               pretapelācijas sūdzību noraidīt;

               3)

               Louis Vuitton Malletier, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Friis Group International ApS paši sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 126, 28.4.2012.


title: Lieta C-658/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. decembrī iesniedza College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) – Robeco Hollands Bezit NV u. c./Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. decembrī iesniedza College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) – Robeco Hollands Bezit NV u. c./Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)

   (Lieta C-658/15)
   (2016/C 098/24)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Robeco Hollands Bezit NV, Robeco Duurzaam Aandelen NV, Robeco Safe Mix NV, Robeco Solid Mix NV, Robeco Balanced Mix NV, Robeco Growth Mix NV, Robeco Life Cycle Funds NV, Robeco Afrika Fonds NV, Robeco Global Stars Equities, Robeco All Strategy Euro Bonds, Robeco High Yield Bonds, Robeco Property Equities

      Atbildētāja: Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)

      Prejudiciālais jautājums

   Vai sistēma, kurā piedalās daudzi fondu aģenti un brokeri, kuri šajā sistēmā darījumos pārstāv atvērtas ieguldījumu sabiedrības vai ieguldītājus, un kas faktiski tikai palīdz šīm atvērtajām ieguldījumu sabiedrībām pildīt to pienākumu izpildīt ieguldītāju iesniegtos rīkojumus par daļu apliecību pirkšanu un pārdošanu, ir uzskatāma par regulētu tirgu MiFID
       (1) 4. panta 1. punkta 14) apakšpunkta izpratnē, un – ja tiek sniegta apstiprinoša atbilde – kādas ir galvenās pazīmes, kas par to liecina?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK (OV L 145, 1. lpp.).


title: Lieta C-534/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 30. novembrī ierosinājušas William Prym GmbH & Co. KG un Prym Consumer GmbH par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-30/05 William Prym GmbH & Co. KG un Prym Consumer GmbH & Co. KG /Eiropas Kopienu Komisija

text:
               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/16

         Apelācija, ko 2007. gada 30. novembrī ierosinājušas William Prym GmbH & Co. KG un Prym Consumer GmbH par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-30/05 William Prym GmbH & Co. KG un Prym Consumer GmbH & Co. KG/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-534/07 P)
   (2008/C 37/21)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: William Prym GmbH & Co. KG un Prym Consumer GmbH (pārstāvji — H.-J. Niemeyer un Ch. Herrmann, Rechtsanwälte)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-30/05, ciktāl šajā spriedumā apelācijas sūdzības iesniedzējām ir uzlikts sods;

               2)

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2004. gada 26. oktobra Lēmumu C (2004) 4221 (galīgā red.) (lieta COMP/F-1/38.338-PO/Needles), ciktāl tas attiecas uz prasītājām;
               pakārtoti, atcelt vai samazināt šī lēmuma 2. pantā apelācijas sūdzību iesniedzējām uzlikto naudas sodu;

               3)

               pakārtoti otrajā punktā minētajam, lietu nosūtīt atpakaļ izlemšanai Pirmās instances tiesā;

               4)

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               —

               Pirmās instances tiesa neesot ievērojusi, ka sākotnēji vienotās procedūras “Metāla galantērijas preces” sadalīšana atsevišķās procedūrās “Metāla galantērijas preces: adatas” un “Metāla galantērijas preces: aiztaisāmie”, nepamatojot šo sadalījumu, pārkāpa apelācijas iesniedzēju tiesības uz aizstāvību, it īpaši tiesības uz taisnīgu tiesu.

               —

               Atsakoties pārbaudīt, vai procedūras “Metāla galantērijas preces” sadalīšana viena vienīga un turpināta nodarījuma pastāvēšanas dēļ nebija nelikumīga, Pirmās instances tiesa esot pārkāpusi aizliegumu liegt tiesības un pamattiesības uz efektīvu tiesas aizsardzību.

               —

               Pirmās instances tiesa esot nelikumīgi noraidījusi apgalvojumu, ka nebija izpildīts pienākums norādīt pamatojumu saskaņā ar EKL 253. pantu. Tā esot juridiskā aspektā nepareizi uzskatījusi, ka juridiski nav nozīmes Komisijas nepilnīgajiem apgalvojumiem par attiecīgo konkrēto tirgu lielumu, kā arī par nodarījuma konkrēto ietekmi uz tirgu.

               —

               Pirmās instances tiesa esot pārkāpusi Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai. Nodarījuma smagumu tā esot novērtējusi, tikai ņemot vērā nodarījuma abstrakto raksturu un nodarījuma smaguma kategorijas mazāko pamatsummu ir uzskatījusi par minimālo summu, kuru nedrīkst samazināt. Tā, pārkāpjot tiesiskas valsts principu un vienlīdzīgas attieksmes principu, labprātīgu nodarījuma pārtraukšanu nav uzskatījusi par atbildību mīkstinošu apstākli.

               —

               Visbeidzot, Pirmās instances tiesa esot pārkāpusi samērīguma principu. Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, nosakot nodarījuma smagumu, tā esot piemērojusi tikpat formāli un neobjektīvi, kaitējot apelācijas sūdzības iesniedzējām, kā atbildētāja. Tā turklāt neesot veikusi vispārēju izvērtējumu, kumulatīvi apskatot visus konkrētās lietas būtiskos apstākļus, kā to prasa samērīguma princips, bet naudas soda samērīgumu pārbaudījusi, tikai ņemot vērā katru kritēriju atsevišķi.


title: Lieta T-636/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 27. novembra rīkojums – Itālija/Komisija Valodu lietojums — Paziņojums par vakanci Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra direktora amata vietai — Modulī kandidatūru pieteikšanai tiešsaistē ietvertās valodu zināšanu prasības — Apgalvotā atšķirība no Oficiālajā Vēstnesī publicētā paziņojuma par vakanci — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/55

         Vispārējās tiesas 2015. gada 27. novembra rīkojums – Itālija/Komisija
   (Lieta T-636/14) (1)

   (Valodu lietojums - Paziņojums par vakanci Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra direktora amata vietai - Modulī kandidatūru pieteikšanai tiešsaistē ietvertās valodu zināšanu prasības - Apgalvotā atšķirība no Oficiālajā Vēstnesī publicētā paziņojuma par vakanci - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2016/C 027/71)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri, pārstāve, kurai palīdz P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un G. Gattinara)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Lietuvas Republika (pārstāvji – D. Kriaučiūnas, V. Čepaitė un R. Krasuckaitė)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Paziņojumu par vakanci COM/2014/10356 Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra direktora amata vietai (OV 2014, C 185 A, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt.

               2)

               Itālijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

               3)

               Lietuvas Republika savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar iestāšanos lietā sedz pati.

      (1)  OV C 388, 3.11.2014.


title: Lieta C-220/07: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2008. gada 19. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/22/EK — Elektroniskās komunikācijas — Uzņēmumu, kas sniedz universālo pakalpojumu, izraudzīšanās — Nepareiza transponēšana)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/12

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2008. gada 19. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-220/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/22/EK - Elektroniskās komunikācijas - Uzņēmumu, kas sniedz universālo pakalpojumu, izraudzīšanās - Nepareiza transponēšana)
   (2008/C 209/16)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J.-P. Keppenne un M. Shotter)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un B. Messmer)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Nepareiza Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV L 108, 51. lpp.) [8., 12. un 13. panta] transponēšana — Pienākums izmantot efektīvu, objektīvu, pārskatāmu un nediskriminējošu to uzņēmumu izraudzīšanās mehānismu, kam uzdot sniegt universālo pakalpojumu — Valsts tiesību akti, kas a priori izslēdz uzņēmējus, kuri nevar nodrošināt šī pakalpojuma sniegšanu visā valsts teritorijā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               valsts tiesībās transponējot noteikumus par to uzņēmumu izraudzīšanos, kas var nodrošināt universālā pakalpjuma sniegšanu, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) 8. panta 2. punktā un 12. un 13. pantā, kā arī IV pielikumā;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 211, 8.9.2007.


title: Lieta T-392/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – La Ferla/Komisija un ECHA REACH — Maksājums par vielas reģistrāciju — Mikrouzņēmumiem un mazajiem un vidējiem uzņēmumiem piešķirts samazinājums — Kļūda paziņojumā par uzņēmuma lielumu — Ieteikums 2003/361/EK — Lēmums, ar ko uzlikts administratīvs maksājums — Lūgums sniegt informāciju — ECHA pilnvaras — Samērīgums

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/25

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – La Ferla/Komisija un ECHA

   (Lieta T-392/13) (1)

   (REACH - Maksājums par vielas reģistrāciju - Mikrouzņēmumiem un mazajiem un vidējiem uzņēmumiem piešķirts samazinājums - Kļūda paziņojumā par uzņēmuma lielumu - Ieteikums 2003/361/EK - Lēmums, ar ko uzlikts administratīvs maksājums - Lūgums sniegt informāciju - ECHA pilnvaras - Samērīgums)
   (2016/C 402/26)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Leone La Ferla SpA (Melilli, Itālija) (pārstāvji – G. Passalacqua, J. Occhipinti un G. Calcerano, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Di Paolo un K. Talabér Ritz) un Eiropas Ķimikāliju aģentūra (pārstāvji – sākotnēji M. Heikkilä, A. Iber, E. Bigi, E. Maurage un J.-P. Trnka, vēlāk M. Heikkilä, E. Bigi, E. Maurage un J.-P. Trnka, pārstāvji, kam palīdz C. Garcia Molyneux, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu, atcelt vairākus Komisijas vai ECHA aktus, otrkārt, prasība piespriest ECHA atlīdzināt summas, kuras esot tikušas nepamatoti saņemtas, un, treškārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 268. pantu, par prasītājai atbilstoši tās apgalvojumam radītā kaitējuma atlīdzināšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību, ciktāl tā ir celta pret Eiropas Komisiju, noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasību, ciktāl tā ir celta pret Eiropas Ķimikāliju aģentūru (ECHA), noraidīt kā daļēji nepieņemamu un daļēji nepamatotu;

               3)

               Leone La Ferla SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 291, 5.10.2013.


title: Lieta T-464/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 17. jūnija spriedums — Korsch /ITSB ( PharmaResearch ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes PharmaResearch reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādīto preču ierobežojums)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/47

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 17. jūnija spriedums — Korsch/ITSB (“PharmaResearch”)
   (lieta T-464/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “PharmaResearch” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) - Preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādīto preču ierobežojums)
   2009/C 180/86
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Korsch AG, Berlīne (Vācija) (pārstāvis — J. Grzam, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 18. oktobra lēmumu lietā R 924/2007-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “PharmaResearch” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Korsch AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 51, 23.2.2008.


title: Lieta C-261/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 14. marta rīkojumu lietā T-889/16 Ccc Event Management GmbH/Eiropas Savienības Tiesa 2017. gada 15. maijā iesniedza Ccc Event Management GmbH

text:
               2.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/2

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 14. marta rīkojumu lietā T-889/16 Ccc Event Management GmbH/Eiropas Savienības Tiesa 2017. gada 15. maijā iesniedza Ccc Event Management GmbH

   (Lieta C-261/17 P)
   (2017/C 330/02)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ccc Event Management GmbH (pārstāvis – A. Schuster, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Tiesa
   Eiropas Savienības Tiesa (desmitā palāta) ar 2017. gada 13. jūlija rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai segt savus tiesāšanās izdevumus pašai


title: Lieta T-678/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 13. jūlija rīkojumu lietā F-124/15 Siragusa/Padome 2016. gada 23. septembrī iesniedza Sergio Siragusa

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/55

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 13. jūlija rīkojumu lietā F-124/15 Siragusa/Padome 2016. gada 23. septembrī iesniedza Sergio Siragusa

   (Lieta T-678/16 P)
   (2016/C 419/72)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Sergio Siragusa (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – T. Bontinck un A. Guillerme, avocats)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Parlaments
   Prasītāja prasījumi:
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2016. gada 13. jūlija rīkojumu, kurš paziņots 2016. gada 14. jūlijā, lietā Siragusa/Eiropas Savienības Padome (F-124/15);

               —

               izskatīt prasību pēc būtības un atcelt pārsūdzēto rīkojumu;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza vienīgo pamatu par kļūdu tiesību piemērošanā.
   Tas uzskata, ka Civildienesta tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, veicot Padomes 2013. gada 11. jūlija lēmuma, ar kuru ir apstiprināts viņa iesniegums par priekšlaicīgu pensionēšanos, juridisku kvalifikāciju. Līdz ar to tas uzskata, ka iecēlējinstitūcijas 2014. gada 12. novembra lēmums, ar kuru tiek atteikta atļauja viņam priekšlaicīgi pensionēties, ir jākvalificē kā nelabvēlīgs akts, ar ko ir atcelts agrākais lēmums, ar kuru ir apstiprināta priekšlaicīga pensionēšanās, nevis kā vienkāršs netiešo noraidošo lēmumu apstiprinošs lēmums.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs visbeidzot arī uzskata, ka, tā kā minētais 2014. gada 12. novembra lēmums ir pārsūdzēts noteiktajos termiņos, pirmajā instancē celtā prasība ir pieņemama un tā ir jāizskata pēc būtības.


title: Lieta T-123/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 2. septembra rīkojums — Spitzer /ITSB — Homeland Housewares ( “Magic Butler” ) (Prasība atcelt tiesību aktu — Prasītāja bezdarbība — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/29

         Vispārējās tiesas 2010. gada 2. septembra rīkojums — Spitzer/ITSB — Homeland Housewares (“Magic Butler”)
   (Lieta T-123/08) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Prasītāja bezdarbība - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2010/C 301/48
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Harald Spitzer (Hörsching, Austrija) (pārstāvis — T.H. Schmitz, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Homeland Housewares LLC (Losandželosa, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 7. janvāra lēmumu lietā R 1508/2006-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Homeland Housewares, LLC un Harald Spitzer

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Harald Spitzer atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 116, 09.05.2008.


title: Lieta T-647/16: Prasība, kas celta 2016. gada 15. septembrī – Camerin/Parlaments

text:
               7.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 410/23

         Prasība, kas celta 2016. gada 15. septembrī – Camerin/Parlaments
   (Lieta T-647/16)
   (2016/C 410/32)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Laure Camerin (Etterbeek, Beļģija) (pārstāvis – M. Casado García-Hirschfeld, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasības pieteikumu par pieņemamu;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               ja nepieciešams, atcelt lēmumu par noraidīšanu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Lai pamatotu prasību par lēmumu, ko 2015. gada 1. decembrī pieņēma Eiropas Parlamenta S & D grupas ģenerālsekretārs, atsakoties pagarināt prasītājas dienestu pēc 65 gadu vecuma sasniegšanas līdz 2016. gada 31. decembrim (apstrīdētais lēmums), prasītāja izvirza tikai vienu pamatu, kas ir sadalīts divās daļās.

               —

               Pirmā daļa, kas ir balstīta uz Civildienesta noteikumu 52. panta pārkāpumu, ir saistīta ar acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā arī ar labas pārvaldības principa pārkāpumu.

               —

               Otrā daļa ir balstīta uz Civildienesta noteikumu II pielikuma 1. panta sestās daļas pārkāpumu.


title: Lieta C-241/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) 2009. gada 3. jūlija rīkojumu — Fluxys SA/Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg)

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) 2009. gada 3. jūlija rīkojumu — Fluxys SA/Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg)

   (Lieta C-241/09)
   2009/C 205/48
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Bruxelles

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Fluxys SA

      Atbildētāja: Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg)

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Direktīvas 2003/55/EK (1) 1., 2. un 18. pants un Regulas Nr. 1775/2005/EK (2) 3. pants liedz valsts tiesību aktos noteikt īpašu tarifu regulējumu attiecībā uz tranzīta darbību, kurā ir izdarītas atkāpes no noteikumiem par transportēšanu, transportēšanas darbībā “pārvadi” nodalot no “tranzīta”?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīva 2003/55/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 98/30/EK atcelšanu (OV L 176, 57. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 28. septembra Regula (EK) Nr. 1775/2005 par dabasgāzes pārvades tīklu piekļuves nosacījumiem (OV L 289, 1. lpp.).


title: Lieta T-562/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 4. jūnija spriedums – Yoo Holdings/ITSB – Eckes-Granini Group (“YOO”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “YOO” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un starptautiskas vārdiskas preču zīmes “YO” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/42

         Vispārējās tiesas 2015. gada 4. jūnija spriedums – Yoo Holdings/ITSB – Eckes-Granini Group (“YOO”)
   (Lieta T-562/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “YOO” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un starptautiskas vārdiskas preču zīmes “YO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 236/56)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Yoo Holdings Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – D. Farnsworth, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – S. Bonne)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Vācija) (pārstāvis – W. Berlit, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 29. aprīļa lēmumu lietā R 762/2013–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Eckes-Granini Group GmbH un Yoo Holdings Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Yoo Holdings Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 351, 6.10.2014.


title: Lieta C-342/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 24. jūnijā iesniedza Szombathelyi Törvényszék (Ungārija) — Sebestyén/Kővári u.c.

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 24. jūnijā iesniedza Szombathelyi Törvényszék (Ungārija) — Sebestyén/Kővári u.c.
   (Lieta C-342/13)
   2013/C 336/13
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Szombathelyi Törvényszék

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Katalin Sebestyén

      Atbildētāji: Zsolt Csaba Kővári, OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt., Raiffeisen Bank Zrt.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai līguma noteikums par to, ka strīdi saistībā ar patērētāja un bankas starpā noslēgto aizdevuma līgumu ir izskatāmi tikai un vienīgi Pénz- és Tőkepiaci Állandó Választottbíróság [Finanšu un kapitāla tirgus Pastāvīgajā šķīrējtiesā] trīs šķīrējtiesnešu sastāvā, saskaņā ar Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (1) 3. panta 1. punktu ir uzskatāms par netaisnīgu?

               2)

               Vai līguma noteikums par to, ka strīdi saistībā ar patērētāja un bankas starpā noslēgto aizdevuma līgumu, izņemot attiecīgajā līgumā paredzētos gadījumus, ir izskatāmi tikai un vienīgi Finanšu un kapitāla tirgus Pastāvīgajā šķīrējtiesā trīs šķīrējtiesnešu sastāvā, saskaņā ar Direktīvas 93/13/EEK 3. panta 1. punktu ir uzskatāms par netaisnīgu, pat neraugoties uz to, ka aizdevuma līgumā ir izklāstīta vispārīga informācija par 1994. gada Likumā Nr. LXXI par šķīrējtiesām paredzētā procesa atšķirībām no parastās tiesāšanas kārtības tiesās?

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 15. nod., 2. sēj., 288. lpp.).


title: Lieta T-43/06: Pirmās instances tiesas 2006. gada 6. jūlija rīkojums — Cofira-Sac pret Komisiju

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/46

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 6. jūlija rīkojums — Cofira-Sac pret Komisiju
   (Lieta T-43/06) (1)

   (2006/C 212/81)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 86, 08.04.2006.


title: Lieta C-232/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 5. maija Arbeitsgericht Düsseldorf rīkojumu lietā Nurten Günez - Görres pret Securicor Aviation Limited Securicor Aviation (Germany) Limited un Kötter Aviation Securitz GmbH & Co. KG

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 5. maija Arbeitsgericht Düsseldorf rīkojumu lietā Nurten Günez - Görres pret Securicor Aviation Limited Securicor Aviation (Germany) Limited un Kötter Aviation Securitz GmbH & Co. KG
   (Lieta C-232/04)
   (2004/C 228/38)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 5. maija Arbeitsgericht Düsseldorf (Vācijā) rīkojumu lietā Nurten Günez-Görres pret Securicor Aviation Limited Securicor Aviation (Germany) Limited un Kötter Aviation Securitz GmbH & Co. KG un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 3. jūnijā.
   Arbeitsgericht Düsseldorf lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               Vai, izvērtējot, vai ir notikusi uzņēmējsabiedrības īpašumtiesību pāreja, saskaņā ar Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK (1) 1. pantu - neatkarīgi no jautājuma par īpašuma tiesībām – jauna līguma noslēgšanas gadījumā, kopumā vērtējot, līdzekļu pāriešana no sākotnējā pakalpojuma sniedzēja uz jauno pakalpojuma sniedzēju paredz, ka līdzekļi tiek nodoti pakalpojuma sniedzēja neatkarīgai saimnieciskai lietošanai? Vai tiesību piešķiršana pakalpojuma sniedzējam noteikt veidu, kādā izmantot līdzekļus savās saimnieciskajās interesēs, ir galvenais kritērijs līdzekļu pārejas noteikšanai? Vai šajā sakarā ir nepieciešams noteikt, vai pakalpojuma sniegšanā pasūtītāja līdzekļi tiek izmantoti kā “objekts” vai kā “līdzeklis”?

               2)

               Gadījumā, ja Tiesa uz pirmo jautājumu atbild apstiprinoši:

                           a)

                           Vai līdzekļi netiek uzskatīti par iedalītiem neatkarīgai saimnieciskai lietošanai, ja pasūtītājs tos nodod pakalpojuma sniedzēja rīcībā tikai lietošanai, pasūtītājam pašam uzņemoties to apkopi, ieskaitot ar to saistītās izmaksas?

                           b)

                           Vai tas, ka, pakalpojuma sniedzējs izmanto lidostas drošības pārbaudē pasūtītāja nodrošinātus vārtveida metāla detektorus, rokas metāla detektorus un rentgenoskopiskās ierīces, ir neatkarīga saimnieciska lietošana?

      (1)  OV L 82, 16. lpp.


title: Lieta C-663/16 P: Tiesas 2017. gada 19. jūlija rīkojums – Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH/Eiropas Ķimikāliju aģentūra Apelācija — Tiesas Reglamenta 181. pants — Regula (ES) Nr. 528/2012 — Biocīdu piedāvāšana tirgū un lietošana — 95. pants — Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) — Aktīvo vielu saraksta publicēšana — Sabiedrības kā aktīvo vielu piegādātājas reģistrācija

text:
               11.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/9

         Tiesas 2017. gada 19. jūlija rīkojums – Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH/Eiropas Ķimikāliju aģentūra
   (Lieta C-663/16 P) (1)

   (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Regula (ES) Nr. 528/2012 - Biocīdu piedāvāšana tirgū un lietošana - 95. pants - Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) - Aktīvo vielu saraksta publicēšana - Sabiedrības kā aktīvo vielu piegādātājas reģistrācija)
   (2017/C 300/11)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (pārstāvji – M. Grunchard un K. Van Maldegem, advokāts, P. Sellar, Advocate)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (pārstāvji – M. Heikkilä un C. Buchanan, P. Oliver, Barrister)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH un Ecolab Deutschland GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH, Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA), BASF SE un Oxea GmbH sedz katra pati savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumu par iestāšanos lietā.

      (1)  OV C 53, 20.2.2017.


title: Lieta T-111/06: Prasība, kas celta  2006. gada 12. aprīlī  —  Wesergold Getränkeindustri  pret ITSB —  Lidl Stiftung  ( VITAL&FIT )

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/32

         Prasība, kas celta 2006. gada 12. aprīlī — Wesergold Getränkeindustri pret ITSB — Lidl Stiftung (VITAL&FIT)
   (Lieta T-111/06)
   (2006/C 143/64)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG, Rinteln (Vācija) (pārstāvji — P. Godenbaum, T.Melchert un I.Rohr, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Lidl Stiftung & Co. KG, Neckarsulm (Vācija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2006. gada 16. februāra Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes lēmumu (R 3/2005-2) un

               —

               piespriest birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “VITAL & FIT”, kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 32. klasē (pieteikums Nr. 1 457 951).
   Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Lidl Stiftung & Co. KG.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme “VITAFIT” Nr. 1 050 163, kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 32. klasē.
   Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumu.
   Apelāciju padomes lēmums: noraidīt sūdzību.

      Izvirzītie pamati: Apelāciju padome ir nepareizi sapratusi apelācijas priekšmetu (Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 62. panta 1. punkts); tiesību tikt uzklausītam un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums (Regulas Nr. 40/94 73. pants); pienākuma ņemt vērā faktus un pierādījumus, kuri nav iesniegti ar novēlošanos, pārkāpums (Regulas Nr. 40/94 73. pants); Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretnostatītām preču zīmēm nepastāv sajaukšanas iespēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.)


title: Lieta F-4/14: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 6. novembra spriedums – DH /Parlaments Civildienests — Pārbaudāmais ierēdnis — Civildienesta noteikumu 34. pants — Ziņojums par pārbaudes laiku, kurā secināts, ka pārbaudāmā darbs ir acīmredzami neatbilstošs — Pārbaudes laika pagarināšana — Jauna amata piešķiršana — Atlaišana pārbaudes laika beigās — Pārbaudes laika norises nosacījumi — Nepietiekama profesionālā kompetence — Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses — Labas pārvaldības princips

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/38

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 6. novembra spriedums – DH/Parlaments
   (Lieta F-4/14) (1)

   (Civildienests - Pārbaudāmais ierēdnis - Civildienesta noteikumu 34. pants - Ziņojums par pārbaudes laiku, kurā secināts, ka pārbaudāmā darbs ir acīmredzami neatbilstošs - Pārbaudes laika pagarināšana - Jauna amata piešķiršana - Atlaišana pārbaudes laika beigās - Pārbaudes laika norises nosacījumi - Nepietiekama profesionālā kompetence - Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses - Labas pārvaldības princips)
   (2014/C 448/47)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: DH (pārstāvji – A. Salerno un B. Cortese, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – S. Alves un M. Ecker)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu par prasītāja atlaišanu pārbaudes laika beigās.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  DH sedz savus un atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 61, 1.3.2014., 22. lpp.


title: Lieta C-473/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 29. augustā iesniedza Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – F/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/31

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 29. augustā iesniedza Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – F/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

   (Lieta C-473/16)
   (2016/C 419/40)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: F

      Atbildētājs: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2004/83/EK (1) 4. pants, aplūkojot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 1. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tas, ka attiecībā uz LGBTI kopienai piederīgajiem patvēruma meklētājiem tiek sniegts un izvērtēts tiesu psiholoģiskās ekspertīzes atzinums, kas ir balstīts uz projektīviem personības testiem, ja tā sagatavošanā nedz tiek uzdoti jautājumi par patvēruma meklētāja seksuālajiem paradumiem, nedz veikta viņa fiziska izmeklēšana?

               2)

               Gadījumā, ja pirmajā jautājumā minēto ekspertīzes atzinumu nevar izmantot kā pierādījumu, vai Direktīvas 2004/83 4. pants, aplūkojot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 1. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, kad patvēruma pieteikums ir pamatots ar vajāšanu dzimumorientācijas dēļ, nedz valsts administratīvajām iestādēm, nedz tiesām nav iespēju patvēruma meklētāja apgalvojumu patiesumu pārbaudīt ar ekspertīzes metodēm neatkarīgi no minēto metožu īpašajām iezīmēm?

      (1)  Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu (OV 2004, L 304, 12. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā, 19. nod., 7. sēj., 96. lpp.).


title: Lieta C-393/05: Tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 29. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika (Regula (EEK) Nr. 2092/91 — Lauksaimniecības produktu bioloģiska ražošana — Privātas kontroles organizācijas — Prasība, lai pakalpojumu sniegšanas dalībvalstī būtu birojs vai ilglaicīga infrastruktūra — Pamatojumi — Dalība valsts varas īstenošanā — EKL 55. pants — Patērētāju tiesību aizsardzība)

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 29. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-393/05) (1)

   (Regula (EEK) Nr. 2092/91 - Lauksaimniecības produktu bioloģiska ražošana - Privātas kontroles organizācijas - Prasība, lai pakalpojumu sniegšanas dalībvalstī būtu birojs vai ilglaicīga infrastruktūra - Pamatojumi - Dalība valsts varas īstenošanā - EKL 55. pants - Patērētāju tiesību aizsardzība)
   (2008/C 22/05)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Traversa un G. Braun, pārstāvji)

      Atbildētāja: Austrijas Republika (pārstāvis — C. Pesendorfer, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 49. panta pārkāpums — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Prasība bioloģiski ražotu lauksaimniecības produktu kontroles privātajām organizācijām, kas apstiprinātas citā dalībvalstī, uzturēt Austrijā biroju vai ilglaicīgu infrastruktūru
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               uzliekot bioloģiski ražotu lauksaimniecības produktu kontroles privātajām organizācijām, kas apstiprinātas citā dalībvalstī, pienākumu uzturēt biroju Austrijas teritorijā, lai tajā varētu sniegt kontroles pakalpojumus, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 49. pants;

               2)

               Austrijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 10, 14.1.2006.


title: Lieta T-104/16: Prasība, kas celta 2016. gada 16. martā – Puma/EUIPO (“FOREVER FASTER”)

text:
               10.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/16

         Prasība, kas celta 2016. gada 16. martā – Puma/EUIPO (“FOREVER FASTER”)
   (Lieta T-104/16)
   (2016/C 165/17)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Puma SE (Herzogenaurach, Vācija) (pārstāvis – M. Schunke, lawyer)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “FOREVER FASTER” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 217 411

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 7. janvāra lēmums lietā R 770/2015–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un uzdot atbildētājam atļaut apzīmējuma “FOREVER FASTER” reģistrāciju attiecībā uz apstrīdētajām precēm;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies procesā Apelācijas padomē.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Eiropas tiesībās nostiprināto vienlīdzības un labas pārvaldības principu pārkāpums.


title: Lieta C-171/15: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 14. decembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Connexxion Taxi Services BV/Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiski pakalpojumu līgumi — Direktīva 2004/18/EK — 45. panta 2. punkts — Kandidāta vai pretendenta personiskā situācija — Fakultatīvi izslēgšanas pamati — Nopietns pārkāpums saistībā ar profesionālo darbību — Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts katrā atsevišķā gadījumā veikt pārbaudi atbilstoši samērīguma principam — Līgumslēdzēju iestāžu lēmumi — Direktīva 89/665/EEK — Pārbaude tiesā

text:
               13.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 14. decembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Connexxion Taxi Services BV/Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV

   (Lieta C-171/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski pakalpojumu līgumi - Direktīva 2004/18/EK - 45. panta 2. punkts - Kandidāta vai pretendenta personiskā situācija - Fakultatīvi izslēgšanas pamati - Nopietns pārkāpums saistībā ar profesionālo darbību - Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts katrā atsevišķā gadījumā veikt pārbaudi atbilstoši samērīguma principam - Līgumslēdzēju iestāžu lēmumi - Direktīva 89/665/EEK - Pārbaude tiesā)
   (2017/C 046/03)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Connexxion Taxi Services BV

      Atbildētājas: Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Savienības tiesībām, konkrēti, Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 45. panta 2. punktam nav pretrunā, ka tādā valsts tiesiskajā regulējumā kā pamatlietā aplūkotais līgumslēdzējai iestādei ir uzlikts pienākums atbilstoši samērīguma principam izvērtēt, vai iepirkuma pretendents, kurš ir izdarījis smagu profesionālās ētikas pārkāpumu, patiešām ir jāizslēdz;

               2)

               Direktīvas 2004/18 normas, konkrēti tās, kas ietvertas šīs direktīvas 2. pantā un VII A pielikuma 17. punktā, lasot tās vienlīdzīgas attieksmes principa, kā arī no tā izrietošā pārskatāmības pienākuma gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tām ir pretrunā, ka līgumslēdzēja iestāde nolemj kādam smagu profesionālās ētikas pārkāpumu izdarījušam pretendentam piešķirt publisko iepirkumu, pamatojoties uz to, ka šā pretendenta izslēgšana būtu bijusi pretrunā samērīguma principam, lai arī saskaņā ar šā iepirkuma nosacījumos noteikto pretendents, kas izdarījis smagu profesionālās ētikas pārkāpumu, ir obligāti izslēdzams, neņemot vērā, vai šī sankcija ir vai nav samērīga.

      (1)  OV C 213, 29.6.2015.


title: Lieta T-370/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 7. septembra rīkojums – Gemeente Eindhoven/Komisija

text:
               7.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 410/32

         Vispārējās tiesas 2016. gada 7. septembra rīkojums – Gemeente Eindhoven/Komisija
   (Lieta T-370/13) (1)

   (2016/C 410/46)
   Tiesvedības valoda – holandiešu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 274, 21.9.2013.


title: Lieta C-34/16: Tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 23. janvāra rīkojums (Juzgado de Primera Instancia de Alicante (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Manuel González Poyato, Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español SA

text:
               10.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/31

         Tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 23. janvāra rīkojums (Juzgado de Primera Instancia de Alicante (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Manuel González Poyato, Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español SA

   (Lieta C-34/16) (1)

   (2017/C 112/43)
   Tiesvedības valoda – spāņu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 136, 18.4.2016.


title: Lieta C-21/14 P: Tiesas (virspalāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Rusal Armenal ZAO, Eiropas Savienības Padome Apelācija — Dempings — Dažu veidu alumīnija folijas, kuras izcelsme ir Armēnijā, Brazīlijā un Ķīnā, imports — Armēnijas Republikas pievienošanās Pasaules tirdzniecības organizācijai (PTO) — Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 7. punkts — Saderība ar Nolīgumu par 1994. gada Vispārējās vienošanās par tirdzniecību un tarifiem (VVTT) VI panta īstenošanu

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/7

         Tiesas (virspalāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Rusal Armenal ZAO, Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-21/14 P) (1)

   (Apelācija - Dempings - Dažu veidu alumīnija folijas, kuras izcelsme ir Armēnijā, Brazīlijā un Ķīnā, imports - Armēnijas Republikas pievienošanās Pasaules tirdzniecības organizācijai (PTO) - Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 7. punkts - Saderība ar Nolīgumu par 1994. gada Vispārējās vienošanās par tirdzniecību un tarifiem (VVTT) VI panta īstenošanu)
   (2015/C 311/08)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Komisija (pārstāvji – J.-F. Brakeland, M. França un T. Maxian Rusche)

      Pārējie lietas dalībnieki: Rusal Armenal ZAO (pārstāvji – B. Evtimov, advokāts), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Boelaert un J.-P. Hix, kuriem palīdz B. O'Connor, Solicitor, S. Gubel, avocat)

      Persona, kas iestājusies lietā apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji – D. Warin un A. Auersperger Matić)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas spriedumu Rusal Armenal/Padome (T-512/09, EU:T:2013:571);

               2)

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai, lai tā lemtu par pamatiem, par kuriem tā nav spriedusi;

               3)

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

      (1)  OV C 61, 1.3.2014.


title: Lieta C-92/07: Prasība, kas celta 2007. gada 16. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/23

         Prasība, kas celta 2007. gada 16. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-92/07)
   (2007/C 95/42)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. J. Kuijper un S. Boelaert)

      Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, ieviešot un uzturot spēkā administratīvās maksas sistēmu par uzturēšanās atļaujas izsniegšanu, kas ir augstāka par citas dalībvalsts un Norvēģijas, Islandes, Lihtenšteinas un Šveices pilsoņiem piemērojamo par tāda paša dokumenta izdošanu, un piemērojot šo sistēmu Turcijas pilsoņiem, kuriem ir pastāvīgās uzturēšanās tiesības Nīderlandē, pamatojoties uz Asociācijas līgumu (1), Papildprotokolu (2) vai Lēmumu Nr. 1/80 (3), Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus saskaņā ar Asociācijas līgumu, it īpaši 9. pantu, Papildprotokolu, it īpaši 41. pantu, un Lēmumu Nr. 1/80, it īpaši 10. panta 1. punktu un 13. pantu;

               —

               piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija uzskata, ka administratīvās maksas likme par uzturēšanās atļaujām, ko Nīderlande kopš 1994. gada ir piemērojusi Turcijas pilsoņiem, ir pretrunā noteikumiem par ierobežojumu neieviešanu (standstill) un nediskriminācijas noteikumiem Asociācijas līgumā, Papildprotokolā un Lēmumā Nr. 1/80.
   Saskaņā ar Papildprotokola un Lēmuma Nr. 1/80 noteikumiem par ierobežojumu neieviešanu dalībvalstij nav tiesību ieviest jebkādu jaunu pasākumu, kura mērķis ir vai kura rezultātā uz tiesībām, kas Turcijas pilsoņiem izriet no Asociācijas līguma, Papildprotokola un Lēmuma Nr. 1/80, un ar tām cieši saistītajām uzturēšanās tiesībām, attiecina stingrākus nosacījumus. Kā uzskata Komisija, attiecīgā Nīderlandes piemērotā administratīvā maksa pārkāpj šos noteikumus par ierobežojumu neieviešanu, jo tā tika ieviesta pēc noteikumu par ierobežojumu neieviešanu stāšanās spēkā Nīderlandē un kavē vai padara mazāk pievilcīgu to tiesību izmantošanu, kas Turcijas pilsoņiem izriet no Asociācijas līguma, Papildprotokola un Lēmuma Nr. 1/80.
   Komisija tāpat norāda, ka, tā kā Nīderlande liek Turcijas pilsoņiem maksāt administratīvo maksu par uzturēšanās atļaujām, šāda maksa saskaņā ar nediskriminācijas noteikumiem Asociācijas līgumā un Lēmumā Nr. 1/80 nevar būt augstāka par to, kas attiecībā uz tādiem pašiem dokumentiem tiek piemērota ES pilsoņiem un Norvēģijas, Islandes, Lihtenšteinas un Šveices pilsoņiem.

      (1)  Līgums, ar kuru izveido asociāciju starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Turciju, apstiprināts un ratificēts ar Padomes 1963. gada 23. decembra Lēmumu 64/732/EEK (OV 1973, C 113).

      (2)  Papildprotokols, apstiprināts ar Padomes 1972. gada 19. decembra Regulu (EEK) Nr. 2760/72 (OV 1973, C 113).

      (3)  1980. gada 19. septembra Lēmums Nr. 1/80 par asociācijas izveidošanu.


title: Lieta T-602/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 27. februāra spriedums – Pêra-Grave /ITSB – Fundação Eugénio de Almeida ( “Q TA S. JOSÉ DE PERAMANCA” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Q TA  S. JOSÉ DE PERAMANCA” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts grafiskas preču zīmes “VINHO PERA-MANCA TINTO” , “VINHO PERA-MANCA BRANCO” un “PÊRA-MANCA”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/28

         Vispārējās tiesas 2014. gada 27. februāra spriedums – Pêra-Grave/ITSB – Fundação Eugénio de Almeida (“QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA”)
   (Lieta T-602/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts grafiskas preču zīmes “VINHO PERA-MANCA TINTO”, “VINHO PERA-MANCA BRANCO” un “PÊRA-MANCA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 112/36
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda
      (Evora, Portugāle) (pārstāvis – J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Fundação Eugénio de Almeida (Evora) (pārstāvji – B. Braga da Cruz un J. Pimenta, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2011. gada 19. septembra lēmumu lietā R 1797/2010–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Fundação Eugénio de Almeida un Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               piespriest Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Ld
                     a
                   atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp nepieciešamos izdevumus, kas Fundação Eugénio de Almeida radušies saistībā ar procesu Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju padomē.

      (1)  OV C 32, 4.2.2012.


title: Lieta T-373/94: Pirmās instances tiesas 2006. gada 12. decembrī spriedums — Werners pret Eiropas Padomi (Prasība par zaudējumu atlīdzību — Ārpuslīgumiskā atbildība — Piens — Papildu nodeva — References daudzums — Ražotājs, kas uzņēmies nepārdošanas saistības — SLOM 1984 ražotāji — Ražošanas neatsākšana pēc saistību beigām)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/27

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 12. decembrī spriedums — Werners pret Eiropas Padomi
   (Lieta T-373/94) (1)

   (Prasība par zaudējumu atlīdzību - Ārpuslīgumiskā atbildība - Piens - Papildu nodeva - References daudzums - Ražotājs, kas uzņēmies nepārdošanas saistības - SLOM 1984 ražotāji - Ražošanas neatsākšana pēc saistību beigām)
   (2006/C 331/60)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: R. V. Verners [R. W. Werners], Mepela [Meppel] (Nīderlande) (pārstāvji — sākotnēji H. Bronkhorsts [H. Bronkhorst] un E. Peinakers Hordeiks [E. Pijnacker Hordijk], advokāti, pēc tam E. Peinakers Hordeiks)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — sākotnēji A. Brautigams [A. Brautigam] un A. M. Kolerta [A.-M. Colaert], pārstāvji, pēc tam A. M. Kolerta) un Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji T. van Reins [T. van Rijn], pārstāvis, kam palīdzēja H. J. Rabe [H.-J. Rabe], advokāts, pēc tam T. van Reins)
   Priekšmets
   Prasība par zaudējumu atlīdzību atlīdzību saskaņā ar EK līguma 178. pantu (jaunajā redakcijā — EKL 235. pants) un 215. panta otro daļu (jaunajā redakcijā — EKL 288. panta otrā daļa) saistībā ar zaudējumiem, ko šķietami cietis prasītājs tādēļ, ka tam bijis liegts pārdot pienu saskaņā ar Padomes 1984. gada 31. marta Regulu EEK Nr. 857/84, ar ko nosaka vispārīgus noteikumus Regulas Nr. 804/68 5.c pantā norādīto nodevu piemērošanai piena un piena produktu nozarē (OV L 90, 13. lpp.), ko papildina Komisijas 1984. gada 16. maija Regula (EEK) Nr. 1371/84, ar kuru noteikti sīki izstrādāti noteikumi Regulas Nr. 804/68 5.c pantā paredzētās papildu nodevas piemērošanai (OV L 132, 11. lpp.)
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               R. V. Verners atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 370, 24.12.1994.


title: Lieta T-323/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Martinair Holland/Komisija

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/51

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Martinair Holland/Komisija
   (Lieta T-323/17)
   (2017/C 239/65)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Nīderlande) (pārstāvis – M. Smeets, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu aviopārvadājumi) patvaļas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma dēļ, atbilstoši pirmajam pamatam; kompetences neesamības dēļ attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē, atbilstoši otrajam pamatam (galvenokārt);

               —

               atcelt apstrīdētā lēmuma 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu un 1. panta 3. punkta d) apakšpunktu, ciktāl šajās tiesību normās ir konstatēts, ka prasītājs ir izdarījis pārkāpumu saistībā ar gaisa pārvadājumiem no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē, atbilstoši otrajam pamatam (pakārtoti); un

               —

               atcelt apstrīdētā lēmuma 1. pantu, 1. panta 1. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 3. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 4. punkta d) apakšpunktu, ciktāl šajās tiesību normās ir konstatēts, ka vienotajā un turpinātajā pārkāpumā ietilpa komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai, atbilstoši trešajam pamatam; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, ja Vispārējā tiesa pilnībā vai daļēji atcels apstrīdēto lēmumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots patvaļas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums.

                           —

                           Prasītājs apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts patvaļas aizliegums, no apstrīdētā lēmuma rezolutīvās daļas izslēdzot uzņēmumus, kuri saskaņā ar lēmuma pamatojumu ir piedalījušies tajās pašās darbībās, kurās ir piedalījušies apstrīdētā lēmuma adresāti.

                           —

                           Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips, piemērojot prasītājam sodu par pārkāpumu un uzliekot tam naudas sodu, kā arī dodot iespēju to saukt pie civiltiesiskās atbildības, lai gan no rezolutīvās daļas ir izslēgti tie uzņēmumi, kuri atbilstoši lēmuma pamatojumam ir piedalījušies tajās pašās darbībās, kurās ir piedalījušies apstrīdētā lēmuma adresāti.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota kompetences neesamība attiecībā uz kravu pārvadājumiem no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē.

                           —

                           Prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka vienotais un turpinātais pārkāpums attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē tika izdarīts EEZ.

                           —

                           Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka vienotais un turpinātais pārkāpums attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē būtiski, tūlītēji un prognozējami ietekmēja konkurenci EEZ.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums un acīmredzama kļūda vērtējumā, izdarot secinājumu, ka komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai ir atsevišķs pārkāpuma elements.

                           —

                           Prasītājs apgalvo, ka divi kļūdainie pieņēmumi, uz kuriem ir balstīts apstrīdētais lēmums, lai kvalificētu komisijas maksas nepiemērošanu papildmaksai par atsevišķu pārkāpuma elementu, ir pretrunīgi, ņemot vērā attiecīgās nozares ekonomisko un regulatīvo kontekstu.

                           —

                           Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai nav atšķirama no prakses saistībā ar degvielas piemaksu un drošības piemaksu, un tā nav uzskatāma par atsevišķu pārkāpuma elementu.


title: Lieta C-289/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 19. marta spriedumu lietā T-50/05 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE /Eiropas Komisija 2010. gada 10. jūnijā iesniedza European Dynamics SA

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/20

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 19. marta spriedumu lietā T-50/05 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Eiropas Komisija 2010. gada 10. jūnijā iesniedza European Dynamics SA

   (Lieta C-289/10 P)
   ()
   2010/C 246/35
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: European Dynamics SA (pārstāvis — N. Korogiannakis, Attorney at Law)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu;

               —

               atcelt Komisijas (Nodokļu un muitas ĢD) lēmumu, noraidīt apelācijas sūdzības iesniedzējas piedāvājumu publiskajā iepirkumā TAXUD/2004/AO-004 ar nosaukumu “Akcīzes preču aprites Eiropas Kopienā kontroles telemātikas sistēmu specifikācija, izstrāde, uzturēšana un apkope saskaņā ar akcīzes nodokļa apturēšanas kārtību (EMCS-DEV)” (OV 2004/S 139-118603) un piešķirt citam pretendentam tiesības slēgt publiskā iepirkuma līgumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un pārējos izdevumus, tostarp tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē, arī tad, ja šī apelācijas sūdzība tiek noraidīta, kā arī tiesāšanās izdevumus sakarā ar šo apelācijas sūdzību, ja tā ir pamatota.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka apstrīdētais spriedums ir jāatceļ un izvirza šādus apelācijas pamatus:

               Pirmkārt, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, kļūdaini interpretējot Finanšu regulas 89. panta 1. punktu un vienlīdzīgas attieksmes, nediskriminācijas, pārskatāmības, kā arī brīvas konkurences principus, noraidot apelācijas sūdzības iesniedzējas prasības pamatu, saskaņā ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzējai netika sniegta divu veidu tehniskā informācija, kas bija vajadzīgas, lai sagatavotu piedāvājumu aplūkojamā publiskā iepirkumā, proti, konkrētas EMCS specifikācijas, kā arī pirmkods un NCTS dizaina un tehniskā informācija.

               Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Komisijas sniegtais pamatojums ir devis iespēju apelācijas sūdzības iesniedzējai celt prasību. Konkrētāk, Vispārējā tiesa ir kļūdaini pieņēmusi, ka ĢD TAXUD ir paziņojusi apelācijas sūdzības iesniedzējai pietiekamu informāciju, kas “ļāva prasītājai aizstāvēt savas tiesības un Vispārējai tiesai īstenot savu kontroli”.

               Treškārt, Vispārējā tiesa 102.–116. punktā ir maldīgi pieņēmusi, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja nav pamatojusi savu apgalvojumu, ka tiesību noslēgt publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanas kritēriji esot “vāji un subjektīvi”. Apelācijas sūdzības iesniedzēja, īpaši ņemot vērā pilnīgo neziņu par darba apjomu un iespējamo līgumslēdzējas iestādes prasīto NCTS izmantošanas pakāpi, uzskata, ka ir pārkāpts Finanšu regulas 97. panta 1. punkts un Direktīvas 92/50 (1) 17. panta 1. punkts.

               Noslēgumā apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot attiecībā uz prasības pamatu par acīmredzamu kļūdu vērtējumā, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas argumenti ir tikai vispārīgi apgalvojumi un tādējādi tā nav parādījusi, vai un kādā veidā apgalvotā maldība ir ietekmējusi piedāvājuma novērtējuma gala rezultātu.

      (1)  Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīva 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (OV L 209, 1. lpp.).


title: Lieta T-431/08: Prasība, kas celta 2008. gada 1. oktobrī — Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi / ITSB — Denim ( VIGOSS )

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/46

         Prasība, kas celta 2008. gada 1. oktobrī — Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi/ITSB — Denim (“VIGOSS”)
   (Lieta T-431/08)
   (2008/C 313/84)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi (Istanbula, Turcija) (pārstāvis — R. Böhm, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: A V Denim, Inc. (kas darbojas ar nosaukumu A&V Denim, Inc.) (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 18. jūlija lēmumu lietā R 1366/2007-2 tiktāl, ciktāl ar to ir noraidīta prasītājas apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas 2007. gada 26. jūnija lēmumu iebildumu procesā Nr. B 923 005;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece;

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “VIGOSS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 14., 18. un 25. klasē;

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja;

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: starptautiska grafiska preču zīme “VIGOSS” (reģistrācijas Nr. 771 374) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē;

      Iebildumu nodaļas lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu daļēji atcelt un pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt;
   Izvirzītie pamati: Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome, novērtējot sajaukšanas iespēju starp konfliktējošajām preču zīmēm, nav ņēmusi vērā visus būtiskos faktus.


title: Lieta T-206/10: Prasība, kas celta 2010. gada 30. aprīlī — Vesteda Groep /Komisija

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/53

         Prasība, kas celta 2010. gada 30. aprīlī — Vesteda Groep/Komisija
   (Lieta T-206/10)
   2010/C 179/90
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vesteda Groep BV (Māstrihta, Nīderlande) (pārstāvji — G. van der Wal un T. Boesman, advocaten)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 15. decembra lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2009. gada 15. decembra Lēmumu C(2009) 9963, galīgā redakcija, par atbalsta pasākumu E 2/2005 un N 642/2009 (Nīderlande) — Esošais atbalsts un īpašais projekta atbalsts mājokļu kooperatīviem. Lai pamatotu savu prasību, prasītāja norāda trīs pamatus.
   Pirmkārt, prasītāja norāda uz to, ka apstrīdētā lēmuma 25. -37. punktā Komisija, pieļaujot kļūdu tiesību piemērošanā, konstatē, ka Nīderlandes sociālā mājokļa finansējuma sistēma un visas izmaiņas šajā sistēmā kopš EEK līguma ir esošs atbalsts un ka, pamatojoties uz šo, Komisijas vērtējums ir veikts LESD 108. panta 1. daļas un Regulas Nr. 659/1999 (1) 5. nodaļas ietvaros. Kā uzskata prasītāja, Komisija ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā, pēc grozījumiem sistēmā veiktā pārbaude nebija pienācīga un apstrīdētais lēmums netika pietiekami pamatots.
   Otrkārt, kā uzskata prasītāja, Komisija, pieļaujot kļūdu tiesību piemērošanā, apstrīdētajā lēmumā ir pieņēmusi Nīderlandes piedāvātos pasākumus Regulas Nr. 659/1999 19. panta 1. punkta izpratnē, pamatojoties uz šīs regulas 19. pantu. Komisijas pieņemtie derīgie pasākumi esot nepietiekami un/vai nepienācīgi, lai nodrošinātu esošā atbalsta saderīgumu ar LESD 107. un 106. pantu. Turklāt Komisija esot kļūdaini piemērojusi LESD 106. panta 2. daļas nosacījumus un nepietiekami pamatojusi savu lēmumu.
   Treškārt, prasītāja norāda, ka Komisija pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, neuzsākot LESD 108. panta 2. daļā un Regulā Nr. 659/1999 4. panta 4. punktā paredzēto procedūru.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta F-134/07: Prasība, kas celta 2007. gada 3. decembrī — Adjemian u.c./Komisija

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/66

         Prasība, kas celta 2007. gada 3. decembrī — Adjemian u.c./Komisija
   (Lieta F-134/07)
   (2008/C 64/109)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Vahan Adjemian, Angera (Itālija) (pārstāvji — S. Orlani, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   Komisijas lēmumu, ar kuriem, pirmkārt, atsaka atjaunot darba attiecības ar prasītājiem kā līgumdarbiniekiem uz noteiktu vai nenoteiktu laiku un, otrkārt, nosaka darba aprakstu, atcelšana. Prasības pamatojumam prasītāji atsaucas uz darba attiecību stabilitātes principu un īpaši [Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības] PDNK 88. panta prettiesiskumu tiktāl, ciktāl tas ierobežo līgumdarbinieku līgumu termiņu.
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas secīgos lēmumus un īpaši 2004. gada 28. aprīļa lēmumu, kuri attiecas uz personāla, kas nav pastāvīgi darbinieki, nodarbināšanas tās dienestos maksimālo ilgumu;

               —

               pasludināt PDNK 88. pantu par prettiesisku tiktāl, ciktāl tas ierobežo līgumdarbinieku līgumu termiņu;

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 23. augusta un 31. oktobra lēmumus, ar kuriem noraidīja sūdzības R/263/07, R/492/07 un R/390/07, kuras bija vērstas pret Komisijas lēmumiem noslēgt līgumu vai atjaunot darba attiecības ar prasītājiem kā līgumdarbiniekiem tikai uz noteiktu laiku;

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 5. septembra lēmumu, ar kuru noraidīja prasītāju 2007. gada 31. maija un 20. jūlija lūgumus pagarināt uz nenoteiktu laiku prasītāju līgumdarbinieku līgumus;

               —

               atcelt Komisijas lēmumus, ar kuriem nosaka prasītāju darba aprakstus tiktāl, ciktāl to darba attiecību uzsākšana vai turpināšana ir ierobežota ar noteiktu termiņu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-256/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 25. marta spriedumu lietā F-102/08 Marcuccio /Komisija 2010. gada 9. jūnijā iesniedza Luigi Marcuccio

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/49

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 25. marta spriedumu lietā F-102/08 Marcuccio/Komisija 2010. gada 9. jūnijā iesniedza Luigi Marcuccio

   (Lieta T-256/10 P)
   ()
   2010/C 221/80
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, avvocato)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               katrā ziņā: pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem atcelt apstrīdēto rīkojumu;

               —

               atzīt, ka pirmajā instancē celtā prasība, kuras rezultātā tika izdots apstrīdētais rīkojums, bija pilnībā pieņemama;

               —

               galvenokārt: pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem apmierināt pirmajā instancē celtajā prasībā izvirzītos prasījumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējam visus izdevumus un honorārus, kuri viņam radušies gan pirmajā instancē, gan šajā apelācijas tiesvedībā;

               —

               pakārtoti: nodot šo lietu atpakaļ Civildienesta tiesai citā iztiesāšanas sastāvā, lai vēlreiz lemtu par šo lietu pēc būtības.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī apelācijas sūdzība ir iesniegta par Civildienesta tiesas (CDT) 2010. gada 25. marta rīkojumu. Ar šo rīkojumu daļēji kā acīmredzami nepieņemama un daļēji kā acīmredzami nepamatota tika noraidīta prasība, ar kuru tika lūgts atzīt lēmuma spēkā neesamību vai prettiesiskumu, ar kuru Komisija atteicās prasītājam nosūtīt to fotogrāfiju kopijas, kas tika uzņemtas laikā, kad notika pārvākšanās no viņa dzīvesvietas Luandā (Angola) un iznīcināt visus dokumentus saistībā ar šo pārvākšanos, kā arī piespriest Komisijai atlīdzināt kaitējumu, kuru viņš bija cietis no tā, ka atbildētāja veica minēto pārvākšanu pret paša prasītāja gribu.
   Savu apgalvojumu atbalstam apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda uz pamatojuma neesamību, kā arī procesuālo tiesību normu attiecībā uz pierādījumu sniegšanu, principa, ka lietas dalībnieki tiesā ir vienlīdzīgi, CDT Reglamenta 94. panta, atbildētājas pienākuma ievērot prasītāja intereses un labas pārvaldības principa pārkāpumu.
   Tāpat apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka CDT nav pieņēmusi lēmumu par trijiem tā prasījumiem.


title: Lieta F-108/14: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 20. jūlija rīkojums – Belis/Komisija Civildienests – Ierēdņi – Pensijas – Valstī iegūto pensijas tiesību nodošana – Priekšlikums par izdienas gadu noteikšanu – Akts, kas nav nelabvēlīgs – Prasības nepieņemamība – Pieteikums pieņemt nolēmumu, neaplūkojot lietu pēc būtības – Reglamenta 83. pants

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/51

      Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 20. jūlija rīkojums – Belis/Komisija
      (Lieta F-108/14) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Valstī iegūto pensijas tiesību nodošana - Priekšlikums par izdienas gadu noteikšanu - Akts, kas nav nelabvēlīgs - Prasības nepieņemamība - Pieteikums pieņemt nolēmumu, neaplūkojot lietu pēc būtības - Reglamenta 83. pants)
      (2016/C 364/66)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Claudio Belis (Ispra, Itālija) (pārstāvis – S. Orlandi)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji J. Currall un G. Gattinara, vēlāk G. Gattinara un F. Simonetti)

         Priekšmets

      Prasība atcelt lēmumu par izdienas gadu noteikšanu prasītāja pensijas tiesībām saistībā ar šo tiesību nodošanu Savienības pensiju shēmai, pamatojoties uz jaunajiem Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta Vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt ka nepieņemamu;

                  2)

                  Claudio Belis k–gs sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 26, 26.1.2015., 46. lpp.


title: Lieta C-457/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 28. augustā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) – Vattenfall Europe Generation AG/Vācijas Federatīvā Republika

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 28. augustā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) – Vattenfall Europe Generation AG/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-457/15)
   (2015/C 398/18)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Berlin

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Vattenfall Europe Generation AG

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai kategorijas “Darbības: Kurināmā sadedzināšana iekārtās ar kopējo nominālo siltumspēju, kas pārsniedz 20 MW”, iekļaušana Direktīvas 2003/87/EK (1) I pielikumā nozīmē, ka līdz ar to elektroenerģijas ražošanas iekārtas pienākums iegādāties emisijas kvotas rodas brīdī, kad pirmo reizi notiek siltumnīcefekta gāzu emisija, un tādējādi iespējams pirms brīža, kad iekārtā pirmo reizi tiek saražota elektroenerģija?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša:
               Vai Komisijas 2011. gada 27. aprīļa Lēmuma (2011/278/ES) (2) 19. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka siltumnīcefekta gāzu emisija, kas notiek pirms iekārta, kas ir ietverta Direktīvas 2003/87/EK I pielikumā, uzsāk parasto darbību, rada pienākumu iekārtas operatoram ziņot un iesniegt emisijas kvotas jau pirmās emisijas iekārtas ierīkošanas posma laikā?

               3.

               Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša:
               Vai Komisijas 2011. gada 27. aprīļa Lēmuma (2011/278/EU) 19. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz piemērot valsts transponēšanas normu, kas izteikta Zuteilungsverordnung 2020 [Piešķiršanas noteikumu 2020] 18. panta 4. punktā, elektroenerģijas ražošanas iekārtām attiecībā uz emisijas kvotu iegādes pienākuma rašanās noteikšanu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, OV L 275, 32. lpp.

      (2)  Komisijas 2011. gada 27. aprīļa Lēmums, ar kuru visā Savienībā nosaka pagaidu noteikumus saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei atbilstoši 10.a pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 2772), OV L 130, 1. lpp.


title: Lieta C-456/11: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 15. novembra spriedums ( Landgericht Bremen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG/Samskip GmbH (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — 32. un 33. pants — Tiesas nolēmumu atzīšana — Jēdziens “nolēmums” — Tiesas nolēmuma ietekme uz starptautisko jurisdikciju — Jurisdikcijas noteikšanas klauzula)

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/19

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 15. novembra spriedums (Landgericht Bremen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG/Samskip GmbH

   (Lieta C-456/11) (1)

   (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - 32. un 33. pants - Tiesas nolēmumu atzīšana - Jēdziens “nolēmums” - Tiesas nolēmuma ietekme uz starptautisko jurisdikciju - Jurisdikcijas noteikšanas klauzula)
   2013/C 9/30
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Bremen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG

      Atbildētāja: Samskip GmbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Landgericht Bremen — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.) 31. un 32. pants — Dalībvalsts pieņemtu lēmumu atzīšana — Nepārprotami procesuāla rakstura lēmums (“Prozeßurteil”) — Lēmums par jurisdikcijas noteikšanas klauzulas interpretāciju, ar kuru valsts tiesa ir atzinusi savas jurisdikcijas neesamību, konstatējot trešās valsts jurisdikciju — Atzīšanas apjoms

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 32. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas arī uz nolēmumu, ar kuru dalībvalsts tiesa, pamatojoties uz jurisdikcijas noteikšanas klauzulu, ir noraidījusi savu jurisdikciju, neatkarīgi no tā, kā šis nolēmums tiek kvalificēts citas dalībvalsts tiesībās;

               2)

               Regulas Nr. 44/2001 32. un 33. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesai, kurā prasa atzīt nolēmumu, ar kuru citas dalībvalsts tiesa, pamatojoties uz jurisdikcijas noteikšanas klauzulu, ir noraidījusi savu jurisdikciju, ir saistošs konstatējums par šīs klauzulas spēkā esamību, kas ir ietverts nolēmuma, kurš stājies spēkā un ar kuru prasība atzīta par nepieņemamu, motīvu daļā.

      (1)  OV C 331, 12.11.2011.


title: Lieta T-98/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 16. decembra rīkojumu lietā F-25/10 AG/Parlaments 2011. gada 17. februārī iesniedza AG

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/15

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 16. decembra rīkojumu lietā F-25/10 AG/Parlaments 2011. gada 17. februārī iesniedza AG
   (Lieta T-98/11 P)
   2011/C 120/36
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: AG (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues, A. Blot un C. Bernard-Glanz, avocats)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atzīt šo apelācijas sūdzību par pieņemamu;

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2010. gada 16. decembra rīkojumu lietā F-25/10;

               —

               apmierināt Civildienesta tiesā izvirzītos prasījumus atcelt tiesību aktu un atlīdzināt zaudējumus;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šīs apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzējs ir izvirzījis vienu pamatu, kas attiecas uz pirmajā tiesu instancē iesniegto pierādījumu sagrozīšanu, tiesiskās drošības principa pārkāpumu un tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību apdraudējumu, jo:

               —

               neviens no dokumentiem lietā neļaujot Civildienesta tiesai uzskatīt, ka apelācijas sūdzības iesniedzējs nav ievērojis rūpību, neliekot pārsūtīt savu pastu brīvdienu laikā gadā beigās — laikposmā, kurā pasta ierēdnis ieradās tā dzīvesvietā, lai viņam izsniegtu ierakstītu vēstuli no Parlamenta, kurā bija ietverta atbilde uz viņa sūdzību;

               —

               Civildienesta tiesa neesot paskaidrojusi, kas bija jāsaprot ar “pagarinātām” brīvdienām;

               —

               Civildienesta tiesa esot uzskatījusi, ka aicinājums ierasties pastā, ko apelācijas sūdzības iesniedzējs atrada sava pastkastē pēc atgriešanās no brīvdienām, noteikti attiecās uz ierakstīto vēstuli no Parlamenta, kurā bija ietverta atbilde uz viņa sūdzību.


title: Apvienotās lietas C-58/13 un C-59/13: Tiesas (virspalāta) 2014. gada 17. jūlija spriedums ( Consiglio Nazionale Forense (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Angelo Alberto Torresi (C-58/13), Pierfrancesco Torresi (C-59/13)/ Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Personu brīva pārvietošanās — Pieeja advokāta profesijai — Iespēja reģistrāciju advokātu kolēģijas reģistrā atteikt dalībvalsts pilsoņiem, kuri advokāta profesionālo kvalifikāciju ieguvuši kādā citā dalībvalstī — Tiesību ļaunprātīga izmantošana

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/9

         Tiesas (virspalāta) 2014. gada 17. jūlija spriedums (Consiglio Nazionale Forense (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Angelo Alberto Torresi (C-58/13), Pierfrancesco Torresi (C-59/13)/Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata

   (Apvienotās lietas C-58/13 un C-59/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Personu brīva pārvietošanās - Pieeja advokāta profesijai - Iespēja reģistrāciju advokātu kolēģijas reģistrā atteikt dalībvalsts pilsoņiem, kuri advokāta profesionālo kvalifikāciju ieguvuši kādā citā dalībvalstī - Tiesību ļaunprātīga izmantošana)
   2014/C 315/12
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Consiglio Nazionale Forense

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Angelo Alberto Torresi (C-58/13), Pierfrancesco Torresi (C-59/13)

      Atbildētāja: Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvas 98/5/EK par pasākumiem, lai atvieglotu advokāta profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija, 3. pants jāinterpretē tādējādi, ka par ļaunprātīgu rīcību nav uzskatāms tas, ka kādas dalībvalsts pilsonis dodas uz kādu citu dalībvalsti, lai tur, nokārtojis universitātes pārbaudījumus, iegūtu advokāta profesionālo kvalifikāciju, un pēc tam atgriežas savas pilsonības dalībvalstī, lai tur praktizētu advokāta profesijā ar profesionālo nosaukumu, kas iegūts dalībvalstī, kurā iegūta šī kvalifikācija;

               2)

               otrā jautājuma izskatīšanā nav atklājies nekas tāds, kas spētu ietekmēt Direktīvas 98/5 3. panta spēkā esamību.

      (1)  OV C 147, 25.5.2013.


title: Lieta C-288/11 P: Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 19. decembra spriedums — Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH /Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV) (Apelācija — Valsts atbalsts — “Uzņēmuma” jēdziens — Saimnieciska darbība — Lidostas infrastruktūras būvniecība — Pacelšanās un nolaišanās skrejceļš)

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/5

         Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 19. decembra spriedums — Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH/Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV)

   (Lieta C-288/11 P) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - “Uzņēmuma” jēdziens - Saimnieciska darbība - Lidostas infrastruktūras būvniecība - Pacelšanās un nolaišanās skrejceļš)
   2013/C 46/09
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH (pārstāvji — M. Núñez Müller un J. Dammann, Rechtsanwälte)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Martenczuk un T. Maxian Rusche), Vācijas Federatīvā Republika, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV) (pārstāvji — L. Giesberts un G. Kleve, Rechtsawälte)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 24. marta spriedumu apvienotajās lietās T-443/08 un T-455/08 Freistaat Sachsen u.c./Komisija, Mitteldeutsche Flughafen un Flughafen Leipzig/Halle/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa daļēji noraidīja prasību daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 23. jūlija Lēmumu 2008/948/EK par Vācijas Federatīvās Republikas pasākumiem par labu DHL un Leipcigas/Halles lidostai (OV L 346, 31. lpp.) — Savienības tiesību normu valsts atbalsta jomā piemērojamība atbalstiem, kas piešķirti lidostu infrastruktūras būvniecībai — “Uzņēmuma” jēdziens LESD 107. panta 1. punkta izpratnē — Komisijas pamatnostādņu piemērošana laikā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Mitteldeutsche Flughafen AG un Flughafen Leipzig-Halle GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

                  Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 252, 27.08.2011.


title: Lieta C-668/11 P: Tiesas (devītā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Alliance One International Inc. /Eiropas Komisija (Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Spānijas jēltabakas iegādes un pirmapstrādes tirgus — Cenu noteikšana un tirgus sadale — EKL 81. panta pārkāpums — Mātesuzņēmuma vainojamība tā meitasuzņēmuma pārkāpjošā rīcībā — Preventīva iedarbība — Vienlīdzīga attieksme — Sadarbība — Pienākums norādīt pamatojumu — Atbildību mīkstinoši apstākļi)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/18

         Tiesas (devītā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Alliance One International Inc./Eiropas Komisija
   (Lieta C-668/11 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Spānijas jēltabakas iegādes un pirmapstrādes tirgus - Cenu noteikšana un tirgus sadale - EKL 81. panta pārkāpums - Mātesuzņēmuma vainojamība tā meitasuzņēmuma pārkāpjošā rīcībā - Preventīva iedarbība - Vienlīdzīga attieksme - Sadarbība - Pienākums norādīt pamatojumu - Atbildību mīkstinoši apstākļi)
   2013/C 344/29
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Alliance One International Inc. (pārstāvji — M. Odriozola un A. Vide, abogados)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un J. Bourke)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 12. oktobra spriedumu lietā T-38/05 Agroexpansión/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa daļēji noraidīja prasību daļēji atcelt Komisijas 2004. gada 20. oktobra Lēmumu C(2004) 4030, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. panta 1. punktu (lieta COMP/C.38.238/B.2 — Jēltabaka — Spānija)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Alliance One International Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 89, 24.3.2012.


title: Lieta C-557/08: Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 9. jūlija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2005/35/EK — Kuģu radītais piesārņojums un sankciju ieviešana par pārkāpumiem — Netransponēšana)

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/12

         Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 9. jūlija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-557/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2005/35/EK - Kuģu radītais piesārņojums un sankciju ieviešana par pārkāpumiem - Netransponēšana)
   2009/C 205/22
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Lozano Palacios un A. A. Gilly)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis — H. Walker)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem prasības, nepieņemšana noteiktajā termiņā.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem prasības, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 44, 21.02.2009.