title: Apvienotās lietas no C-175/07 līdz C-184/07: Tiesas (sestā palāta) 2008. gada 6. oktobra rīkojums ( Tribunal de grande instance de Nanterre (Francija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA) (C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein SA (C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA (C-177/07), Sucrerie de Bourgogne SA (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), Sucreries du Marquenterre SA (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), Lesaffre Frères SA (C-182/07), Vermendoise Industries SAS (C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-184/07)/ Directeur général des douanes et droits indirects , Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (Reglamenta 104. panta 3. punkts — Cukurs — Ražošanas maksājumi — Kvotu režīma piemērošanas noteikumi — Cukura daudzuma, kas iekļauts pārveidotajos produktos, ņemšana vērā — Eksportējamā pārpalikuma noteikšana — Vidējo zaudējumu noteikšana)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/10

         Tiesas (sestā palāta) 2008. gada 6. oktobra rīkojums (Tribunal de grande instance de Nanterre (Francija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA) (C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein SA (C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA (C-177/07), Sucrerie de Bourgogne SA (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), Sucreries du Marquenterre SA (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), Lesaffre Frères SA (C-182/07), Vermendoise Industries SAS (C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-184/07)/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

   (Apvienotās lietas no C-175/07 līdz C-184/07) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkts - Cukurs - Ražošanas maksājumi - Kvotu režīma piemērošanas noteikumi - Cukura daudzuma, kas iekļauts pārveidotajos produktos, ņemšana vērā - Eksportējamā pārpalikuma noteikšana - Vidējo zaudējumu noteikšana)
   (2008/C 313/15)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal de grande instance de Nanterre
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA) (C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein SA (C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA (C-177/07), Sucrerie de Bourgogne SA (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), Sucreries du Marquenterre SA (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), Lesaffre Frères SA (C-182/07), Vermendoise Industries SAS (C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-184/07)

      Atbildētāji: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale de grande instance de Nanterre — Komisijas 2002. gada 20. februāra Regulas (EK) Nr. 314/2002, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus kvotu sistēmas piemērošanai cukura nozarē (OV L 50, 40. lpp.) spēkā esamība Padomes 2001. gada 19. jūnija Regulu (EK) Nr. 1260/2001 par cukura tirgu kopīgo organizāciju (OV L 178, 1. lpp.) 15. panta kontekstā, kā arī samērīguma un nediskriminācijas principa kontekstā — Komisijas 2005. gada 14. oktobra Regulas (EK) Nr. 1686/2005, ar ko 2004./2005. tirdzniecības gadam nosaka ražošanas maksājumu apjomus un papildu maksājuma koeficientu cukura nozarē (OV L 271, 12. lpp.), spēkā esamība Regulu (EK) Nr. 1260/2001 un Nr. 314/2002 kontekstā — Ražošanas maksājumi, ietverot tā cukura daudzuma izmaksas, kas iekļauts pārveidoto produktu sastāvā, kuri tiek eksportēti, nesaņemot eksporta kompensāciju
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izvērtējot 6. panta 4. punktu, Komisijas 2002. gada 20. februāra Regulā (EK) Nr. 314/2002, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus kvotu sistēmas piemērošanai cukura nozarē, ko groza Komisijas 2004. gada 9. janvāra Regula (EK) Nr. 38/2004, attiecībā uz to, ka tajā ražošanas maksājuma aprēķināšanai nav paredzēts izslēgt eksportējamā tā cukura daudzuma pārpalikumu, kurš ir eksportēto produktu sastāvā, par kuriem nav piešķirta nekāda ražošanas kompensācija, netika konstatēta tādu kritēriju esamība, kuri ietekmē spēkā esamību;

               2)

               Komisijas 2005. gada 14. oktobra Regula (EK) Nr. 1686/2005, ar ko 2004./2005. tirdzniecības gadam nosaka ražošanas maksājumu apjomus un papildu maksājuma koeficientu cukura nozarē, nav spēkā.

      (1)  OV C 117, 26.5.2007.


title: Lieta C-425/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 16. augustā iesniedza Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) — Katja Ettwein/Finanzamt Konstanz

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 16. augustā iesniedza Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) — Katja Ettwein/Finanzamt Konstanz

   (Lieta C-425/11)
   2011/C 331/12
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Baden-Württemberg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Katja Ettwein

      Atbildētāja: Finanzamt Konstanz

      Prejudiciālais jautājums

   Vai 1999. gada 21. jūnija Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (1) (BGBl. II 2001, 810. un nākamās lpp.), ko Bundestāgs 2001. gada 2. septembrī pieņēma kā likumu (BGBl II 2001, 810. lpp.) un kas stājās spēkā 1. jūnijā (FZA jeb Nolīgums par personu brīvu pārvietošanos), noteikumi, īpaši tā 1., 2., 11., 16. un 21. pants, kā arī I pielikuma 9., 13. un 15. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj, ka Šveicē dzīvojošiem laulātajiem, kuru ar nodokli apliekamajiem kopienākumiem tiek uzlikti Vācijas Federatīvās Republikas nodokļi, tiek atteikta kopīga aplikšana ar nodokli, ievērojot sadalīšanas procedūru [Splitting-Verfahren]?

      (1)  Nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos — Nobeiguma akts — Kopīgās deklarācijas — Paziņojums par septiņu nolīgumu ar Šveices Konfederāciju spēkā stāšanos personu brīvas pārvietošanās, gaisa satiksmes, preču un pasažieru pārvadāšanas pa dzelzceļu un autoceļiem, publisko iepirkumu, zinātniskās un tehniskās sadarbības, savstarpējās atzīšanas saistībā ar atbilstības novērtējumu un tirdzniecības ar lauksaimniecības produktiem jomā, OV L 114, 6. lpp.


title: Lieta C-136/06: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 29. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Maltas Republika

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/32

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 29. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Maltas Republika
   (Lieta C-136/06) (1)

   (2007/C 297/53)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006.


title: Lieta T-411/14: Prasība, kas celta 2014. gada 10. jūnijā – Coca – Cola /ITSB (Pudeles forma)

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/39

         Prasība, kas celta 2014. gada 10. jūnijā – Coca–Cola/ITSB (Pudeles forma)
   (Lieta T-411/14)
   2014/C 282/52
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Coca–Cola Company (Atlanta, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – D. Stone un A. Dykes, Solicitors, un S. Malynicz, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2014. gada 27. marta lēmumu lietā R 540/2013-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo pudeles formu, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6., 21. un 32. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 0 5 32  687

      Pārbaudītāja lēmums: atzīt, ka preču zīmes reģistrācija attiecībā uz daļu no reģistrācijai pieteiktajām precēm nav pieļaujama

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-638/11 P: Tiesas (piektā palāta) 2013. Gada 14. novembra spriedums — Eiropas Savienības Padome/ Gul Ahmed Textile Mills Ltd , Eiropas Komisija (Apelācija — Dempings — Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas imports — Regula (EK) Nr. 384/96 — 3. panta 7. punkts — Jēdziens “citi faktori” )

text:
               11.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/5

         Tiesas (piektā palāta) 2013. Gada 14. novembra spriedums — Eiropas Savienības Padome/Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Eiropas Komisija
   (Lieta C-638/11 P) (1)

   (Apelācija - Dempings - Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas imports - Regula (EK) Nr. 384/96 - 3. panta 7. punkts - Jēdziens “citi faktori”)
   2014/C 9/06
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-P. Hix un G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (pārstāvis — L. Ruessmann, avocat), Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Stobiecka-Kuik, piedaloties E. McGovern, Barrister)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2011. gada 27. septembra spriedumu lietā T-199/04 Gul Ahmed Textile Mills/Padome, ar kuru, ciktāl tā attiecas uz Gul Ahmed Textile Mills Ltd, atceļ Padomes 2004. gada 2. marta Regulu (EK) Nr. 397/2004, ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu attiecībā uz Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas importu (OV L 66, 1. lpp.) — Padomes 1995. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 56, 1. lpp.), 3. panta 7. punkta pārkāpums — Kaitējuma esamības noteikšana — Cēloņsakarības noteikšana starp importu par dempinga cenām un radušos kaitējumu — Faktori, kas jāņem vērā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2011. gada 27. septembra spriedumu lietā T-199/04 Gul Ahmed Textile Mills/Padome;

               2)

               atdot lietu atpakaļ izskatīšanai Eiropas Savienības Vispārējā tiesā;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 65, 3.3.2012.


title: Lieta T-381/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/65

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-381/07) (1)

   (2008/C 301/126)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: Lieta T-83/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2012. gada 12. decembra spriedumu lietā F-90/11 BS /Komisija 2013. gada 11. februārī iesniedza BS

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/29

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2012. gada 12. decembra spriedumu lietā F-90/11 BS/Komisija 2013. gada 11. februārī iesniedza BS

   (Lieta T-83/13 P)
   2013/C 101/58
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: BS (Messina, Itālija) (pārstāvis — C. Pollicino, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt šo apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               apstiprināt, ka “Kopējie noteikumi par Eiropas Kopienu ierēdņu apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību risku” attiecas uz “visu ādas sistēmu” un nevis tikai uz “ādas sistēmas dziļām deguma brūcēm un patoloģiskām rētām”;

               —

               piespriest izveidot jaunu medicīnisko komisiju, lai atkārtoti izskatītu apelācijas sūdzības iesniedzēja gadījumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī apelācijas sūdzība ir iesniegta par spriedumu, ar kuru tika noraidīta prasība ar lūgumu atcelt lēmumu, ar kuru iecēlējinstitūcija izbeidza atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 73. pantam ierosināto procedūru, secinot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējam saistībā ar pret viņu īstenoto uzbrukumu nav nodarīts fizisks un morāls kaitējums.
   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza divus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats — Noteikumu par apdrošināšanu 22. panta 3. punkta pārkāpums.
               Šajā ziņā tiek norādīts, ka pretēji šajos noteikumos paredzētajām prasībām medicīniskā komisija nepieņēma savu lēmumu kā koleģiāla institūcija un, saskaroties ar juridisku problēmu, turklāt neatzina, ka tai nav attiecīgas kompetences.

               2)

               Otrais pamats — Eiropas fiziskā un morālā kaitējuma novērtēšanas medicīniskos nolūkos tabulas 73. panta pārkāpums.
               Apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka ar pārsūdzēto spriedumu Civildienesta tiesa ir noraidījusi prasību, nenorādot atbilstošu un konkrētu interpretāciju attiecībā uz to, vai attiecīgie Kopējie noteikumi ir attiecināmi uz visu ādas sistēmu vai tikai uz ādas sistēmas dziļām deguma brūcēm un patoloģiskām rētām.


title: Lieta C-384/13: Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 4. decembra rīkojums ( Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Estación de Servicio Pozuelo 4 SL / GALP Energía España SAU Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Aizliegtas vienošanās — EKL 81. pants — Degvielas un degmaisījumu ekskluzīvās piegādes nolīgums — Regula (EEK) Nr. 1984/83 — 12. panta 2. punkts — Regula (EK) Nr. 2790/1999 — 4. panta a) punkts un 5. panta a) punkts — Ekskluzivitātes ilgums — Maznozīmīgs nolīgums

text:
               16.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/3

         Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 4. decembra rīkojums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Estación de Servicio Pozuelo 4 SL/GALP Energía España SAU

   (Lieta C-384/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Aizliegtas vienošanās - EKL 81. pants - Degvielas un degmaisījumu ekskluzīvās piegādes nolīgums - Regula (EEK) Nr. 1984/83 - 12. panta 2. punkts - Regula (EK) Nr. 2790/1999 - 4. panta a) punkts un 5. panta a) punkts - Ekskluzivitātes ilgums - Maznozīmīgs nolīgums)
   (2015/C 056/03)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Estación de Servicio Pozuelo 4 SL

      Atbildētāja: GALP Energía España SAU

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tāds līgums, kāds ir aplūkots pamatlietā, saskaņā ar kuru naftas pārstrādes produktu piegādātājam tiek garantētas apbūves tiesības, lai tas varētu uzbūvēt degvielas uzpildes staciju un to iznomāt zemesgabala īpašniekam, un kurā ir ietvertas obligātas ekskluzīvas ilgtermiņa tirdzniecības saistības, principā būtiski neierobežo konkurenci un tādējādi uz to neattiecas EKL 81. panta 1. punktā paredzētais aizliegums, ciktāl, pirmkārt, šī piegādātāja tirgus daļa nepārsniedz 3 %, bet trīs pārējo piegādātāju kopējā tirgus daļa sasniedz aptuveni 70 %, un, otrkārt, minētā līguma ilgums acīmredzami nepārsniedz attiecīgajā tirgū parasti noslēdzamo līgumu vidējo ilgumu, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai;

               2)

               Komisijas 1999. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 2790/1999 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām 12. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka līgums, kas bija spēkā 2000. gada 31. maijā, kurā ir iekļauta konkurences aizlieguma klauzula un kas atbilst Komisijas 1983. gada 22. jūnija Regulā (EEK) Nr. 1984/83 par Līguma 85. panta 3. punkta piemērošanu dažām ekskluzīvās tirdzniecības nolīgumu kategorijām, kas grozīta ar Komisijas 1997. gada 30. jūlija Regulu (EK) Nr. 1582/97, paredzētajiem nosacījumiem par atbrīvojuma piemērošanu, bet neatbilst nosacījumiem, kas ir paredzēti Regulā Nr. 2790/1999, ir atbrīvots no EKL 81. panta 1. punktā norādītā aizlieguma līdz 2001. gada 31. decembrim.

      (1)  OV C 274, 21.9.2013.


title: Lieta T-316/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Wam spa iesniedza 2004. gada 2. augustā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/46

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Wam spa iesniedza 2004. gada 2. augustā
   (Lieta T-316/04)
   (2004/C 262/88)
   tiesvedības valoda - itāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 2. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Wam spa, ko pārstāv Ernesto Giuliani, advokāts.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2004. gada 19. maija Lēmumu K(2004) 1812 par Itālijas sabiedrībai Wam spa laikā no 1995. līdz 2000. gadam piešķirto atbalstu, ciktāl Wam spa uzskata, ka šis atbalsts ir saderīgs ar kopējo tirgu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pēc tam, kad Komisija saņēma sūdzību no Morton Machine Company Limited, tā nolēmusi uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru, ko paredz EKL 88. panta 2. punkts, par diviem aizdevumiem ar samazinātu likmi, ko Itālija piešķīra sabiedrībai Wam spa laikā no 1995. līdz 2000. gadam. Apstrīdētajā lēmumā Komisija ir kvalificējusi šos pasākumus par valsts atbalstu, kas ir nesaderīgs ar kopējo tirgu, jo tie pārkāpj EKL 87. pantu.
   Savu prasījumu atbalstam prasītāja norāda, ka:

               —

               Komisija savu uzdevumu veikšanā ir pārkāpusi vispārējos objektivitātes, autonomijas, neatkarības, taisnīguma un neitralitātes principus, jo, izskatot Morton Machine Limited iesniegto sūdzību, tā nav rīkojusies objektīvi un noraidījusi bez jebkāda pamatojuma Wam spa izteikto piedāvājumu atlīdzināt starpību starp aizdevumu likmēm, ko tirgū piemēroja laikā, kad Wam spa saņēma aizdevumus, un diviem aizdevumiem ar samazinātu likmi, ko Wam spa faktiski saņēma;

               —

               Komisija pārkāpusi vai nepareizi piemērojusi EK līguma 87. pantu, jo tā pasludinājusi par nesaderīgu ar kopējo tirgu Wam spa sniegto atbalstu, pamatojoties uz to, ka tas var kropļot konkurenci Kopienā, neskatoties uz faktu, ka Wam spa un Morton Machine Limited nav savā starpā konkurējošie uzņēmumi, proti, Wam spa neražoja un neizplatīja rūpnieciskus mikserus, un Wam spa Engineering Limited nebija Wam spa meitas sabiedrība, bet neatkarīga sabiedrība ar juridisko adresi Anglijā, uz kuru attiecina angļu tiesības;

               —

               Komisija pārkāpusi EK līguma 88. panta 2. punktu, pasludinot par nelikumīgu sabiedrībai Wam spa saskaņā ar Itālijas likumu, proti, ar 1981. gada 29. jūlija likumu Nr. 394 – ko pati Komisija atzinusi par saderīgu ar Kopienas tiesībām – piešķirto atbalstu, un ka jebkurā gadījumā Komisija ir pārkāpusi Kopienas tiesībām piemītošo juridiskās drošības principu, nepieņemot nevienu tiesību aktu par atbalstu saimnieciskās darbības veicināšanai valstīs ārpus Eiropas Savienības;

               —

               Komisija pārkāpusi vai nepareizi piemērojusi EK līguma 87. un 88. pantu, apgalvojot, ka netika paziņots par sniegtā atbalsta tiesisko bāzi, un pasludinot to par nesaderīgu ar kopējo tirgu, balstoties uz šo vienkāršo faktu, un nevis balstoties uz novērtēšanu pēc lietas būtības;

               —

               Komisija pārkāpusi EK līguma 87. pantu un Regulas Nr. 69/2001 2. panta b) apakšpunktu, kvalificējot minēto atbalstu kā atbalstu eksportam, ciktāl uz šo atbalstu neattiecas “de minimis” noteikums, kaut gan šis atbalsts nekādā veidā nav saistīts ar eksportējamām precēm, bet tikai ar vienkāršu mēģinājumu uzsākt komercdarbību ārpus Eiropas Savienības tirgus.

         Prasītāja arī norāda, ka dažādā mērā tika pārkāpts pienākums sniegt pamatojumu pieņemamiem aktiem, kā arī pārkāpti taisnīguma, likumības un labas pārvaldības principi.


title: Lieta T-356/12: Prasība, kas celta 2012. gada 6. augustā — Debonair Trading Internacional /ITSB — Ibercosmetica ( “SÔ:UNIC” )

text:
               13.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/12

         Prasība, kas celta 2012. gada 6. augustā — Debonair Trading Internacional/ITSB — Ibercosmetica (“SÔ:UNIC”)
   (Lieta T-356/12)
   2012/C 311/16
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Debonair Trading Internacional Lda
       (Funcha, Madeira) (pārstāvis — T. Alkin, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Ibercosmetica, SA de CV (Mexico City, Meksika)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 4. jūnija lēmumu lietā R 1033/2011-4;

               —

               piespriest otrai procesa dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SÔ:UNIC” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8197972

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: saime, ko veido 24 Kopienas, starptautiskas, Apvienotās Karalistes un Īrijas preču zīmes, ko veido apzīmējums “SO” apvienojumā ar citiem materiāliem, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē; saime, ko veido 17 nereģistrēti apzīmējumi, ko veido apzīmējums “SO” apvienojumā ar citiem materiāliem, kas tiek izmantoti saistībā ar precēm, kas ietilpst 3. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus pilnība noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Komisijas Regulas Nr. 2868/95 15. noteikuma 2. punkta b) apakšpunkta iii) ievilkuma pārkāpums un

               —

               Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-53/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 26. oktobra spriedums — CF Sharp Shipping Agencies /Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Pret Irānu pieņemtie ierobežojošie pasākumi, lai novērstu kodolieroču izplatīšanu — Naudas līdzekļu iesaldēšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/23

         Vispārējās tiesas 2012. gada 26. oktobra spriedums — CF Sharp Shipping Agencies/Padome
   (Lieta T-53/12) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Pret Irānu pieņemtie ierobežojošie pasākumi, lai novērstu kodolieroču izplatīšanu - Naudas līdzekļu iesaldēšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2012/C 379/40
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd (Singapūra, Singapūra) (pārstāvji — S. Drury, solicitor, K. Adamantopoulos un J. Cornelis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — B. Driessen un V. Piessevaux)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2010. gada 25. oktobra Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007 (OV L 281, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1245/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 319, 11. lpp.), un Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 961/2010 (OV L 88, 1. lpp.), tiktāl, ciktāl tās attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2010. gada 25. oktobra Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007, un Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1245/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ciktāl minētās regulas attiecas uz CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd iekļaušanu Regulas Nr. 961/2010 VIII pielikumā ietvertajā sarakstā;

               2)

               atcelt Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 961/2010, ciktāl tā attiecas uz CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd iekļaušanu IX pielikumā ietvertajā sarakstā;

               3)

               nav jālemj par CF Sharp Shipping Agencies prasību atcelt Regulu Nr. 961/201 un Īstenošanas regulu Nr. 1245/2011 ar tūlītēju iedarbību;

               4)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               5)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 89, 24.03.2012.


title: Lieta T-884/16: Prasība, kas celta 2016. gada 15. decembrī – Multiconnect/Komisija

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/53

         Prasība, kas celta 2016. gada 15. decembrī – Multiconnect/Komisija
   (Lieta T-884/16)
   (2017/C 038/69)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Multiconnect GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvji – J.-M. Schultze, S. Pautke un C. Ehlenz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Komisijas rīcību, kas veikta ar Konkurences ģenerāldirektorāta Apvienošanās kontroles nodaļas starpniecību, Lēmumā M.7018 paredzētā trešā nosacījuma (“non-MNO-Remedy”) īstenošanas ietvaros, it īpaši 2016. gada 11. oktobra un 2016. gada 29. oktobra e-pastos pausto nostāju, saskaņā ar kuru non-MNO-Remedy tiek attiecināta tikai uz vienkāršiem pakalpojumu sniedzējiem, izslēdzot tādus mobilo sakaru virtuāla tīkla operatorus (MVNO, mobile virtual network operators) kā prasītāja;

               —

               pakārtoti, atcelt Lietā M.7018 pieņemto Lēmumu C(2014) 4443 final;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: Līgumu vai to īstenošanā piemērojamas tiesību normas pārkāpums.
               Prasītāja apgalvo, ka atbildētāja tiesiski kļūdaini interpretē un piemēro Lietā M.7018 pieņemto Lēmumu C(2014) 4443 final un atbilstošās saistības, jo atbildētāja tā saucamo “non-MNO-Remedy”, ar kuru Telefónica ir apņēmusies trešajām personām sniegt piekļuvi 4G pakalpojumiem mobilo sakaru vairumtirdzniecības tirgū, šajā lietā attiecina tikai uz trešajām personām, kuras izmanto pakalpojumu sniedzēju uzņēmējdarbības modeli un neliek Telefónica atbilstoši “non-MNO-Remedy” nodrošināt piekļuvi 4G pakalpojumiem trešajām personām MVNO uzņēmējdarbības modeļa ietvaros.

               2.

               Otrais pamats, kas izvirzīts pakārtoti: Līgumu vai to īstenošanā piemērojamas tiesību normas pārkāpums, kā arī acīmredzama kļūda vērtējumā un pamatojuma nenorādīšana, jo Lēmumā C(2014) 4443 final nepamatoti tiekot izdarīts pieņēmums, ka ar Telefónica saistībām, kuras tā ir apņēmusies izpildīt, varētu tikt novērstas jebkādas problēmas konkurences jomā.


title: Lieta F-97/15: Prasība, kas celta 2015. gada 1. jūlijā – ZZ/Komisija

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/85

         Prasība, kas celta 2015. gada 1. jūlijā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-97/15)
   (2015/C 294/104)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt galīgo lēmumu par prasītāja pensijas tiesību pārskaitīšanu uz Savienības pensiju shēmu, kurā tiek piemēroti jaunie Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta 2011. gada 3. marta Vispārīgie īstenošanas noteikumi (VĪN)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta Vispārīgo īstenošanas noteikumu 9. pantu par prettiesisku;

               —

               atcelt 2014. gada 14. oktobra Lēmumu, ar kuru ir apstiprināta prasītāja pirms stāšanās darbā iegūto pensijas tiesību pārskaitīšana uz Savienības pensiju shēmu, piemērojot Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta 2011. gada 3. marta Vispārīgos īstenošanas noteikumus;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-431/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. augustā iesniedza Audiencia Provincial de Cantabria (Spānija) – Liberbank, S. A./Rafael Piris del Campo

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. augustā iesniedza Audiencia Provincial de Cantabria (Spānija) – Liberbank, S. A./Rafael Piris del Campo

   (Lieta C-431/15)
   (2015/C 354/24)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial de Cantabria – Sección 4

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Liberbank, S. A.

      Atbildētājs: Rafael Piris del Campo

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar saistoša rakstura neesamības principu un Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. un 7. pantu ir saderīga patērētāju līgumā ietvertā noteikuma par procentu likmes minimumu spēkā neesamības, kas atzīta šī noteikuma negodīguma dēļ, atpakaļejoša spēka ierobežošana?

               2)

               Vai ar Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. un 7. pantu ir saderīga no patērētāju līgumā ietvertā noteikuma par procentu likmes minimumu, kas atzīts par spēkā neesošu tā negodīguma dēļ, izrietošo seku uzturēšana?

               3)

               Vai ar Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. un 7. pantu ir saderīga patērētāju līgumā ietvertā noteikuma par procentu likmes minimumu spēkā neesamības, kas atzīta šī noteikuma negodīguma dēļ, atpakaļejoša spēka ierobežošana tādēļ, ka pastāv būtisku traucējumu risks, kas ietekmētu publisko ekonomisko kārtību, un ka ir konstatējama laba ticība?

               4)

               Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai saistībā ar individuālu prasību, kas celta par patērētāju līgumā ietvertā negodīga noteikuma atzīšanu par spēkā neesošu, ar Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. un 7. pantu ir saderīgs tas, ka tiek prezumēts būtisku traucējumu risks, kas ietekmētu publisko ekonomisko kārtību, vai arī, pretēji, šis risks ir jāaplūko un jāizvērtē, ņemot vērā konkrētus ekonomiskos datus, no kuriem izriet, ka negodīga noteikuma spēkā neesamības atpakaļejošs spēks ietekmētu makroekonomisko situāciju?

               5)

               Saistībā ar individuālu prasību, kas celta par patērētāju līgumā ietvertā negodīga noteikuma atzīšanu par spēkā neesošu, vai ar Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK [par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos] 6. un 7. pantu ir saderīgs tas, ka tiek izvērtēts būtisku traucējumu, kas ietekmētu publisko ekonomisko kārtību, risks, ņemot vērā ekonomiskās sekas, ja liels patērētāju skaits, iespējams, cels individuālas prasības? Vai, gluži pretēji, šis risks ir jāizvērtē, ņemot vērā finansiālo ietekmi uz tautsaimniecību, ko rada konkrētā patērētāja celtā individuālā prasība?

               6)

               Ja atbilde uz trešo jautājumu ir apstiprinoša, vai ar Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. un 7. pantu ir saderīgs tas, ka tiek abstrakti aplūkota pārdevēja vai piegādātāja rīcība, lai izvērtētu tā labu ticību?

               7)

               Vai, gluži pretēji, šī laba ticība ir jāaplūko un jāizvērtē katrā konkrētā gadījumā, ņemot vērā, kā pārdevējs vai piegādātājs konkrēti rīkojies, noslēdzot līgumu un iekļaujot tajā negodīgo noteikumu, atbilstoši Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta interpretācijai?

      (1)  OV L 95, 29. lpp.


title: Lieta C-171/09: Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2009. gada 2. decembra rīkojums — Eiropas Komisija/Francijas Republika

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/28

         Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2009. gada 2. decembra rīkojums — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-171/09) (1)

   2010/C 51/49

      Tiesvedības valoda — franču

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 153, 04.07.2009.


title: Lieta C-10/10: Prasība, kas celta 2010. gada 8. janvārī — Eiropas Komisija/Austrijas Republika

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/38

         Prasība, kas celta 2010. gada 8. janvārī — Eiropas Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-10/10)
   2010/C 63/60
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un W. Mölls)

      Atbildētāja: Austrijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, ļaujot atskaitīt no nodokļiem ziedojumus organizācijām, kas veic pētniecības un mācību funkcijas, tikai tad, ja tās reģistrētas Austrijā, Austrijas Republika nav izpildījusi tai EKL 56. pantā, kā arī EEZ līguma 40. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka ziedojumiem bezpeļņas pētniecības un mācību organizācijām ir piemērojami noteikumi par kapitāla brīvu apriti saskaņā ar EKL 56. pantu. Austrijas valdība atļaujot no nodokļiem atskaitīt ziedojumus tikai šāda veida organizācijām, kuras atrodas tās teritorijā, bet ne līdzīgām organizācijām citās dalībvalstīs vai citās Eiropas Ekonomikas zonas valstīs. Tādējādi esot pārkāpts EKL 56. pants un EEZ līguma 40. pants.
   Austrijas Republika šo tiesisko regulējumu pamato ar to, ka tas esot pieļaujams ar ziedojumiem saistītu nodokļu atvieglojumu ierobežojums speciālā jomā, saskaņā ar kuru valsts ir atbrīvota no pienākuma pretējā gadījumā nodrošināt finansējumu. Tas it īpaši izrietot no Tiesas sprieduma lietā C-396/04 Centro di Musicologia Walter Stauffer
       (1).
   Komisija apstrīd šo pamatojumu. Apstrīdētajās tiesību normās esot paredzētas atšķirības tikai pēc ģeogrāfiskiem kritērijiem un neatkarīgi no ar tām veicināto organizāciju mērķiem. Turklāt Austrijas Republikas apgalvojums, ka tiešais valsts finansējums tiek aizstāts ar privātpersonu veiktiem nodokļu atvieglojumu stimulētiem ziedojumiem, neesot pierādīts. Pat ja šis Austrijas Republikas apgalvojums būtu patiess, pēc Komisijas domām, tas nepamato kapitāla brīvas aprites ierobežojumu, jo nepastāvot kvalificētas, ar nodokļu sistēmu saistītas intereses Tiesas sprieduma lietā C-204/90 Bachmann
       (2) izpratnē.

      (1)  2006. gada 14. septembra spriedums lietā C-386/04 Centro di Musicologia Walter Stauffer, Krājums, I-8203. lpp.

      (2)  1992. gada 28. janvāra spriedums lietā C-204/90 Bachmann, Recueil, I-249. lpp.


title: Lieta C-294/16 PPU: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. maijā iesniedza Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Polija) – krimināllieta pret J.Z.

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. maijā iesniedza Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Polija) – krimināllieta pret J.Z.

   (Lieta C-294/16 PPU)
   (2016/C 296/27)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia

      Lietas dalībnieks pamatlietā

      J.Z.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI (1) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm 26. panta 1. punkts saistībā ar Līguma par Eiropas Savienību 6. panta 1. un 3. punktu, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 3. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “apcietinājums” attiecas arī uz izpildes valsts pasākumiem, kas ietver personas, uz kuru attiecas orderis, dzīvesvietas elektronisko uzraudzību saistībā ar mājas arestu?

      (1)  OV L 190, 1. lpp., Īpašais izdevums latviešu valodā: Nodaļa 19 Sējums 006 Lpp. 34 – 51


title: Lieta T-280/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. oktobrī — Itālijas Republika pret Komisiju

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/62

         Prasība, kas celta 2006. gada 4. oktobrī — Itālijas Republika pret Komisiju
   (Lieta T-280/06)
   (2006/C 294/123)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — P. Gentili, Avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 24. jūlija paziņojumu Nr. 06626, kas attiecas uz Komisijas maksājumiem, kuri atšķiras no pieprasītās summas. Skat. Programma POR Sicilia (Nr. CCI 1999 IT 61 PO 011);

               —

               atcelt visus saistītos un iepriekšējos tiesību aktus un piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir norādīti lietā T-345/04 Itālijas Republika/Komisija (1).

      (1)  OV C 262, 23.10.2004., 55. lpp.


title: Apvienotās lietas no T-60/04 līdz T-64/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. jūnija spriedums — Budějovický Budvar /ITSB — Anheuser-Busch ( BUD ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes BUD reģistrācijas pieteikums — Cilmes vietas nosaukums, kas ir reģistrēts saskaņā ar Lisabonas vienošanos — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 4. punkts — Iebildumu noraidījums)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/20

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. jūnija spriedums — Budějovický Budvar/ITSB — Anheuser-Busch (“BUD”)
   (Apvienotās lietas no T-60/04 līdz T-64/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “BUD’ reģistrācijas pieteikums - Cilmes vietas nosaukums, kas ir reģistrēts saskaņā ar Lisabonas vienošanos - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 4. punkts - Iebildumu noraidījums)
   (2007/C 170/36)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Budějovický Budvar, národní podnik, Česke Budejovice (Čehijas Republika) (pārstāvis — F. Fajgenbaum, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — A. Folliard-Monguiral un I. de Medrano Caballero)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Anheuser-Busch, Inc., Sentluisa, Misūri (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — sākotnēji V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, D. Ohlgart un B. Goebel, vēlāk V. von Bomhard, A. Renck, D. Ohlgart un B. Goebel, avocats)
   Priekšmets
   Prasība atcelt piecus ITSB Apelāciju otrās padomes 2003. gada 3. decembra lēmumus (lietas R 107/2003-2, R 111/2003-2, R 114/2003-2, R 115/2003-2 un R 122/2003-2) attiecībā uz iebildumu procesiem starp Budějovický Budvar, národní podnik un Anheuser-Busch, Inc.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasības apvienotajās lietās no T-60/04 līdz T-64/04 noraidīt;

               2)

                  Budějovický Budvar, národní podnik atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 94, 17.4.2004.


title: Lieta T-143/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 29. janvāra spriedumu lietā F-98/07 Petrilli/Komisija 2009. gada 8. aprīlī iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/41

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 29. janvāra spriedumu lietā F-98/07 Petrilli/Komisija 2009. gada 8. aprīlī iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta T-143/09 P)
   2009/C 153/80
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Martin un B. Eggers)

      Cits lietas dalībnieks: Nicole Petrilli, Woluwé-Saint-Étienne (Beļģija)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2009. gada 29. janvāra spriedumu lietā F-98/07 Petrilli un

               —

               piespriest katram dalībniekam segt pašam savus tiesāšanās izdevumus šajā instancē un arī procesā Civildienesta tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo apelācijas sūdzību Komisija lūdz atcelt Civildienesta tiesas 2009. gada 29. janvāra spriedumu lietā F-98/07 Petrilli/Komisija, ar kuru Civildienesta tiesa ir atcēlusi Komisijas 2007. gada 20. jūlija lēmumu, ar kuru noraidīts attiecīgās personas lūgums par papildu līgumdarbinieces līguma pagarināšanu.
   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai Komisija norāda uz šādiem trim pamatiem:

               —

               Komisija uzskata, ka Civildienesta tiesai būtu bijis jāatzīst prasība par nepieņemamu, jo apstrīdētajā lēmumā nav veikta nekāda reāla un detalizēta pārbaude par attiecīgās personas personisko stāvokli;

               —

               Civildienesta tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka ar noteikumu par sešiem gadiem, kas ietverts Komisijas 2004. gada 28. aprīļa Lēmumā C(2004) 1597/6 par personāla, kas nav pastāvīgi darbinieki, nodarbināšanas Komisijas dienestos maksimālo ilgumu (1), tiek pārkāpts Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 88. pants;

               —

               Civildienesta tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka ar noteikuma par sešiem gadiem prettiesiskumu vien pietiek, lai radītu Komisijas ārpuslīgumisku atbildību, papildus nepārbaudot, vai Komisija bija acīmredzami un smagi pārkāpusi savas plašas pilnvaras izvērtēt dienesta intereses, nepagarinot attiecīgās personas līgumu.

      (1)  Publicēts 2004. gada 24. jūnija Administratīvajā informācijā Nr. 75-2004.


title: Lieta T-9/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 18. marta spriedums — Grupo Promer Mon Graphic/ITSB — PepsiCo (riņķveida veicināšanas ražojuma modelis) (Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrētais Kopienas dizainparaugs, kuru veido riņķveida veicināšanas ražojums — Agrāks Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Konflikts — Atšķirīga kopējā iespaida neesamība — Konflikta jēdziens — Attiecīgais ražojums — Autora brīvības pakāpe — Informēts lietotājs — Regulas (EK) Nr. 6/2002 10. pants un 25. panta 1. punkta d) apakšpunkts)

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/39

         Vispārējās tiesas 2010. gada 18. marta spriedums — Grupo Promer Mon Graphic/ITSB — PepsiCo (riņķveida veicināšanas ražojuma modelis)
   (Lieta T-9/07) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrētais Kopienas dizainparaugs, kuru veido riņķveida veicināšanas ražojums - Agrāks Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Konflikts - Atšķirīga kopējā iespaida neesamība - Konflikta jēdziens - Attiecīgais ražojums - Autora brīvības pakāpe - Informēts lietotājs - Regulas (EK) Nr. 6/2002 10. pants un 25. panta 1. punkta d) apakšpunkts)
   2010/C 113/61
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grupo Promer Mon Graphic, SA (Sabadell, Spānija) (pārstāvis — R. Almaraz Palmero, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: PepsiCo, Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — E. Armijo Chávarri un A. Castán Pérez-Gómez, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju trešās palātas 2006. gada 27. oktobra lēmumu lietā R 1001/2005-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Grupo Promer Mon Graphic, SA un PepsiCo, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju trešās padomes 2006. gada 27. oktobra lēmumu lietā R 1001/2005-3;

               2)

               ITSB un PepsiCo, Inc. sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies Grupo Promer Mon Graphic, SA procesā Vispārējā tiesā;

               3)

               ITSB un PepsiCo sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies Grupo Promer Mon Graphic procesā Apelāciju padomē.

      (1)  OV C 56, 10.03.2007.


title: Lieta T-27/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 13. novembra spriedumu lietā F-2/12 Hristov /Komisija un EMA 2015. gada 20. janvārī iesniedza Eiropas Zāļu aģentūra (EMA)

text:
               13.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/32

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 13. novembra spriedumu lietā F-2/12 Hristov/Komisija un EMA2015. gada 20. janvārī iesniedza Eiropas Zāļu aģentūra (EMA)

   (Lieta T-27/15 P)
   (2015/C 118/41)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) (pārstāvji – J. Currall, N. Nikolova un S. Petrova)

      Pārējie lietas dalībnieki: Emil Hristov, Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2014. gada 13. novembra spriedumu lietā F-2/12 Hristov/Komisija un EMA;

               —

               lietu nodot atpakaļ Civildienesta tiesai pārējo prasības pamatu izskatīšanai;

               —

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza četrus pamatus.

               —

               Civildienesta tiesa esot pārkāpusi Savienības tiesības, jo tā labas pārvaldības principam esot piešķīrusi tādu tvērumu, kāds tam nepiemīt.

               —

               Primāri pakārtoti, Civildienesta tiesa esot pārkāpusi samērīguma principu, jo tā, pirms taisīt spriedumu par tiesību akta atcelšanu, neesot pārbaudījusi, vai labas pārvaldības principa neievērošana varēja ietekmēt apstrīdētā lēmuma saturu.

               —

               Sekundāri pakārtoti, Civildienesta tiesa katrā ziņā esot pārkāpusi Savienības tiesības, jo tā neesot ņēmusi vērā attiecīgajā lietā skarto interešu līdzsvarošanu un nav ierobežojusi sava sprieduma sekas.

               —

               Galēji pakārtoti, Civildienesta tiesa esot pārkāpusi Savienības tiesības, jo tā ir atzinusi, ka kļūdas Komisijas lēmumā automātiski nozīmē arī EMA lēmuma kļūdainumu.


title: Lieta C-226/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 27. janvāra rīkojums ( Amtsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hannelore Adams/Germanwings GmbH

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/8

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 27. janvāra rīkojums (Amtsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hannelore Adams/Germanwings GmbH

   (Lieta C-226/10) (1)

   2011/C 120/16
   Tiesvedības valoda — vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010.


title: Lieta C-272/07: Tiesas (astotā palāta) 2008. gada 24. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste (Publiskā iepirkuma līgumi — Direktīva 2004/18/EK — Būvdarbu, piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru koordinācija — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/12

         Tiesas (astotā palāta) 2008. gada 24. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-272/07) (1)

   (Publiskā iepirkuma līgumi - Direktīva 2004/18/EK - Būvdarbu, piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru koordinācija - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2008/C 209/17)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Stromsky un D. Kukovec)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — C. Schiltz)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.), nepieņemšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, prasības, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 211, 8.9.2007.


title: Lieta T-500/13: Prasība, kas celta 2013. gada 13. septembrī — Seatech International u.c./Komisija

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/16

         Prasība, kas celta 2013. gada 13. septembrī — Seatech International u.c./Komisija
   (Lieta T-500/13)
   2013/C 377/38
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Seatech International, Inc. (Cartagena, Kolumbija); Tuna Atlantic, Ltda (Cartagena) un Comextun, Ltda (Cartagena) (pārstāvis — F. Foucault, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2013. gada 15. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 672/2013, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 468/2010, ar ko izveido Eiropas Savienības sarakstu ar kuģiem, kuri iesaistījušies nelegālā, nereģistrētā un neregulētā zvejā, kuģi Marta Lucia R klasificējot kā kuģi, kas iesaistījies nelegālā, nereģistrētā un neregulētā zvejā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas norāda, ka kuģis Marta Lucia R būtu jāizņem no Amerikas Starptautiskās tropisko tunzivju komisijas rīcībā esošā saraksta ar kuģiem, kas uzskatāmi par tādiem, kas iesaistījušies nelegālā, nereģistrētā un neregulētā zvejā, un šī iemesla dēļ šis kuģis būtu arī jāizņem no Eiropas Savienības saraksta ar kuģiem, kas iesaistījušies šādās darbībās.


title: Tiesas spriedums ( 2013. gada 6. decembris ) lietā E-17/13 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Direktīva 2009/44/EK – Pasākumu neīstenošana)

text:
               27.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 88/16

      TIESAS SPRIEDUMS

   (2013. gada 6. decembris)
   lietā E-17/13
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi
   (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Direktīva 2009/44/EK – Pasākumu neīstenošana)
   2014/C 88/13
   Lietā E-17/13 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi attiecībā uz PRASĪBU paziņot, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus vai nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par visiem pasākumiem, kuri ir vajadzīgi, lai īstenotu 2. pantu aktā, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu IX pielikuma 16.b punkta pirmajā ievilkumā un XII pielikuma 4. punkta pirmajā ievilkumā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/44/EK, ar ko Direktīvu 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās un Direktīvu 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem groza attiecībā uz saistītām sistēmām un kredītprasībām) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un EEZ līguma 7. pantu, Tiesa šādā sastāvā – priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen (tiesnesis referents) un Páll Hreinsson – 2013. gada 6. decembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo Tiesa:

               1.

               paziņo, ka Islande, noteiktajā termiņā nepieņemot visus pasākumus, kuri ir vajadzīgi, lai īstenotu 2. pantu aktā, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu IX pielikuma 16.b punkta pirmajā ievilkumā un XII pielikuma 4. punkta pirmajā ievilkumā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/44/EK, ar ko Direktīvu 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās un Direktīvu 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem groza attiecībā uz saistītām sistēmām un kredītprasībām) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un EEZ līguma 7. pantu;

               2.

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Apvienotās lietas C-25/14 un C-26/14: Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 17. decembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) u.c. (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT u.c. (C-26/14) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 56. pants — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi — Pārskatāmības pienākums — Šā pienākuma piemērojamība — Valsts koplīgumi — Vispārīgo shēmu papildinošā sociālās aizsardzības shēma — Sociālo partneru izraudzīta apdrošināšanas sabiedrība šīs shēmas pārvaldīšanai — Šīs shēmas attiecināšana ar ministra lēmumu uz visiem attiecīgās darbības nozares darbiniekiem un darba devējiem — Tiesas prejudiciālā nolēmuma iedarbības laikā ierobežošana

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/3

         Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 17. decembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) u.c. (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT u.c. (C-26/14)
   (Apvienotās lietas C-25/14 un C-26/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 56. pants - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi - Pārskatāmības pienākums - Šā pienākuma piemērojamība - Valsts koplīgumi - Vispārīgo shēmu papildinošā sociālās aizsardzības shēma - Sociālo partneru izraudzīta apdrošināšanas sabiedrība šīs shēmas pārvaldīšanai - Šīs shēmas attiecināšana ar ministra lēmumu uz visiem attiecīgās darbības nozares darbiniekiem un darba devējiem - Tiesas prejudiciālā nolēmuma iedarbības laikā ierobežošana)
   (2016/C 068/04)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL (C-26/14)

      Atbildētāji: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) u.c. (C-25/14), Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT u.c. (C-26/14)

      Rezolutīvā daļa:

   Pārskatāmības pienākumam, kas izriet no LESD 56. panta, ir pretrunā tas, ka dalībvalsts attiecina uz visiem darbības nozares darba devējiem un darbiniekiem koplīgumu, ko ir noslēgušas darba devējus un darbiniekus pārstāvošas organizācijas darbības nozarē un kurā vienam saimnieciskās darbības subjektam, ko izraudzījušies sociālie partneri, ir uzticēta obligātas sociālā nodrošinājuma papildshēmas, kas izveidota darbiniekiem, pārvaldīšana, valsts tiesiskajā regulējumā neparedzot piemērotu atklātību, kas kompetentajai valsts iestādei ļautu pilnībā ņemt vērā iesniegto informāciju par izdevīgāka piedāvājuma pastāvēšanu.
   Šā sprieduma sekas neattiecas uz tiem koplīgumiem par vienas organizācijas izraudzīšanos tās sociālā nodrošinājuma papildshēmas pārvaldīšanai, kurus valsts iestāde ir padarījusi obligātus visiem darbības nozares darba devējiem un darbiniekiem pirms šā sprieduma pasludināšanas dienas, neskarot prasības, kas tikušas celtas pirms šā datuma.

      (1)  OV C 85, 22.3.2014.


title: Lieta T-379/03: Pirmās instances tiesas  2005. gada 25. oktobra  spriedums — Peek & Cloppenburg/ITSB (Kopienas preču zīme — Vārdiska preču zīme  Cloppenburg  — Absolūts reģistrācijas atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Ģeogrāfiskā izcelsme — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/19

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 25. oktobra spriedums — Peek & Cloppenburg/ITSB
   (Lieta T-379/03) (1)

   (Kopienas preču zīme - Vārdiska preču zīme “Cloppenburg” - Absolūts reģistrācijas atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Ģeogrāfiskā izcelsme - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2005/C 330/48)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Peek & Cloppenburg, Diseldorfa (Vācija) (pārstāvji — sākotnēji U. Hildebrants [U. Hildebrandt], pēc tam P. Lange [P. Lange], P. Vilberts [P. Wilbert] un A. Aulers [A. Auler], pēc tam P. Lange, P. Vilberts, A. Aulers un J. Šteinbergs [J. Steinberg], advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — D. Šennens [D. Schennen] un G. Šneiders [G. Schneider], pēc tam A. fon Mīlendāls [A. von Mühlendahl], D. Šennens un G. Šneiders)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2003. gada 27. augusta lēmumu (R 105/2002-4) par lūgumu reģistrēt vārdisko preču zīmi “Cloppenburg” kā Kopienas preču zīmi.
   Sprieduma rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2003. gada 27. augusta lēmumu (R 105/2002 4);

               2)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 35, 7.2.2005


title: Lieta T-318/10: Prasība, kas celta 2010. gada 23. jūlijā — Consorzio del vino nobile di Montepulciano u.c./Komisija

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/23

         Prasība, kas celta 2010. gada 23. jūlijā — Consorzio del vino nobile di Montepulciano u.c./Komisija
   (Lieta T-318/10)
   ()
   2010/C 260/32
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Consorzio del vino nobile di Montepulciano (Montepulciano, Itālija), Contucci di Alamanno Contucci&C. Società Agricola Sas (Montepulciano, Itālija), Villa S. Anna Società Semplice Agricola di Fabroni Anna S. E M. Società Seplice (Montepulciano, Itālija), Conventino Società Agricola per Azioni (Montepulciano, Itālija) (pārstāvji — D. Dodaro, S. Cianciullo, G. Brini, G. Nazzi, avvocati)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu un nepiemērojamu vai katrā ziņā atcelt ar apstrīdēto regulu izdarīto grozījumu Komisijas Regulas (EK) Nr. 607/2009 XV pielikumā tiktāl, ciktāl ar apstrīdēto regulu kļūdaini tiek norādīts, ka ir jālabo šī pielikuma B daļā pieļauto tehnisko kļūdu un, piemērojot Regulas Nr. 607/09 62. panta 3. un 4. punktā paredzēto atkāpju sistēmu, vīnogu šķirnes nosaukums “Montepulciano” ir jānorāda cilmes vietas nosaukuma “Vino Nobile di Montepulciano” vietā, neņemot vērā šī nosaukuma īpašo raksturu;

               —

               pakārtoti, atzīt par spēkā neesošu un nepiemērojamu vai katrā ziņā atcelt ar apstrīdēto regulu izdarīto grozījumu XV pielikumā tiktāl, ciktāl vīnogu šķirnes nosaukums “Montepulciano” tiek pārcelts uz šī pielikuma A daļu, lai tam piemērotu Regulas (EK) Nr. 607/2009 62. panta 3. punktu, kas attiecas uz tādu vīnogu šķirņu nosaukumiem, kuri sastāv no vai kuros ir iekļauts aizsargātu cilmes vietas nosaukums, aizsargāto vietas nosaukumu norādīja tikai ar vienu vārdu “Montepulciano”, izdzēšot tradicionāli lietoto terminu “Vino Nobilie di Montepulciano”, kas kopš tās atzīšanas veido būtisku cilmes vietas nosaukuma daļu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Regulu Nr. 401/2010 (1) tiktāl, ciktāl Komisija, to pieņemot ar nolūku labot kļūdu saistībā ar vīnogu šķirnes nosaukumu Montepulciano, kas minēts Regulas Nr. 607/2009 (2) XV pielikuma “B” daļā, nosaukumu pārcēla uz šī paša XV pielikuma “A” daļu un tajā pašā laikā no saraksta pirmās ailes dzēsa tradicionālo terminu “Vino Nobile di Montepulciano”.
   Tādējādi atbildētāja, pārceļot tekstu, izdarīja būtisku grozījumu, radot tādas sekas, kuras ir daudz plašākas par tām, kuras ir atļautas, piemērojot Regulas Nr. 607/2009 62. panta 3. punktu. Līdz ar to atbildētāja acīmredzami pārsniedza savu rīcības brīvību, jo tā šo tiesību noteikumu neatbilstīgi izmantoja mērķiem, kuri pārsniedz tos, kurus ar to cenšas sasniegt, tādējādi nodarot kaitējumu Vino Nobile di Montepulciano, Consorzio del Vino Nobile ražotājiem, patērētājiem un tirgum.
   Tāpat prasītāji norāda uz TRIPS Līguma 23. panta pārkāpumu. Šajā sakarā tie apgalvo, ka tradicionālā nosaukuma “Vino Nobile” dzēšana no aizsargātās cilmes vietas nosaukuma “Vino Nobile di Montepulciano” nav pietiekošs vai atbilstīgs pasākums TRIPS Līgumā paredzēto mērķu sasniegšanai, jo ar to var radīt neskaidrību tieši tiem patērētājiem, kuri ir no Kopienas, nevis Itālijas, un kurus var viegli maldināt ar tādu marķējumu, ar kuru tāds pats uzsvars tiek likts uz terminu “Montepulciano”. Līdz ar to nav skaidras nošķirtības starp vairākiem produktiem ar vienu un to pašu nosaukumu, kas tiek norādīts kā ģeogrāfiskās izcelsmes norāde, bez atsauces uz tradicionālo terminu, vai arī kā norāde uz šķirnes norādi, kurai, salīdzinot ar ģeogrāfisko norādi, ir priekšroka.

      (1)  Komisijas 2010. gada 7. maija Regula (EK) Nr. 401/2010, ar kuru groza un labo Regulu (EK) Nr. 607/2009, ar ko paredz konkrētus sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 479/2008 piemērošanai attiecībā uz aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, tradicionālajiem apzīmējumiem, konkrētu vīna nozares produktu marķēšanu un noformēšanu (OV L 117, 11.05.2010., 13. lpp.).

      (2)  Komisijas 2009. gada 14. jūlija Regula (EK) Nr. 607/2009, ar ko paredz konkrētus sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 479/2008 piemērošanai attiecībā uz aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, tradicionālajiem apzīmējumiem, konkrētu vīna nozares produktu marķēšanu un noformēšanu (OV L 193, 24.07.2009., 60. lpp.).


title: Apvienotās lietas no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00: Vispārējās tiesas 2013. gada 20. februāra rīkojums — Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumi uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots atgūt izmaksāto atbalstu — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/24

         Vispārējās tiesas 2013. gada 20. februāra rīkojums — Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija
   (Apvienotās lietas no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumi uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots atgūt izmaksāto atbalstu - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   2013/C 108/64
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Albergo Quattro Fontane Snc (Venezia Lido, Itālija) (lieta T-278/00), Comitato“Venezia vuole vivere” (Marghera, Itālija) (apvienotās lietas no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-289/00 līdz T-295/00), Hotel Gabrielli Sandwirth SpA (Venēcija, Itālija) (lieta T-279/00), Astrocoop — Universale — Pulizie, manutenzioni e trasporti Soc. coop. rl (Marghera) (lieta T-280/00), GE.AL.VE. Srl (Venēcija) (lieta T-282/00), Metropolitan Srl (Venēcija) (lieta T-283/00), Hotel Concordia Snc (Venēcija) (lieta T-284/00), Manutencoop Soc. coop. rl (Boloņa, Itālija) (lieta T-285/00), Società per l’industria alberghiera (SPLIA) (Venēcija) (lieta T-286/00), Principessa Srl (Venēcija) (lieta T-288/00), Albergo ristorante “All’Angelo” Snc (Venēcija) (lieta T-289/00), Albergo Saturnia Internazionale SpA (Venēcija) (lieta T-290/00), Savoia e Jolanda Srl (Venēcija) (lieta T-291/00), Hotels Biasutti Snc (Venezia Lido) (lieta T-292/00), Ge.A.P. Srl (Venēcija) (lieta T-293/00), Rialto Inn Srl (Venēcija) (lieta T-294/00) un Bonvecchiati Srl (Venēcija) (pārstāvis — A. Bianchini) (lieta T-295/00)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — V. Di Bucci, pārstāvis, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 1999. gada 25. novembra Lēmumu 2000/394/EK par valsts atbalstu uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā, kas paredzēts Likumā Nr. 30/1997 un Likumā Nr. 206/1995, ar ko ievieš sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumus (OV 2000, L 150, 50. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietas no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00 apvienot šī rīkojuma taisīšanai;

               2)

               Eiropas Komisijas izvirzītās iebildes par nepieņemamību izskatīt, lemjot par lietu pēc būtības;

               3)

               prasības noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotas;

               4)

               Albergo Quattro Fontane Snc, «Comitato Venezia vuole vivere», Hotel Gabrielli Sandwirth SpA, Astrocoop — Universale — Pulizie, manutenzioni e trasporti Soc. coop. rl, GE.AL.VE. Srl, Metropolitan Srl, Hotel Concordia Snc, Manutencoop Soc. coop. rl, Società per l’industria alberghiera (SPLIA), Principessa Srl, Albergo ristorante «All’Angelo» Snc, Albergo Saturnia Internazionale SpA, Savoia e Jolanda Srl, Hotels Biasutti Snc, Ge.A.P. Srl, Rialto Inn Srl un Bonvecchiati Srl sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 372, 23.12.2000.


title: Lieta C-259/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 26. maijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — D. T. Z. Zadelhoff V. O. F./Staatssecretaris van Financiën

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 26. maijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — D. T. Z. Zadelhoff V. O. F./Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-259/11)
   2011/C 252/27
   Tiesvedības valoda — nīderlandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: D. T. Z. Zadelhoff V. O. F.

      Atbildētāja: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Sestās direktīvas (1) 13. panta B daļas d) punkta 5. apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka arī tādi darījumi kā nodokļu parādnieces veiktie darījumi, kuri būtībā ir saistīti ar attiecīgo sabiedrību valdījumā esošajiem nekustamajiem īpašumiem un to (netiešu) atsavināšanu, ietilpst tā darbības jomā tikai tādēļ vien, ka šo darījumu mērķis bija sabiedrību akciju nodošana un tas tika arī sasniegts?

               2)

               Vai Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) punkta 5. apakšpunkta otrajā ievilkumā paredzētais izņēmums no atbrīvojuma ir piemērojams arī tad, ja dalībvalsts nav izmantojusi šīs direktīvas 5. panta 3. punkta c) apakšpunktā paredzēto iespēju akcijas vai tām līdzvērtīgas daļas, kas to turētājam dod nekustamā īpašuma īpašumtiesības vai valdījuma tiesības, uzskatīt par materiālu īpašumu?

               3)

               Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai ar iepriekš minētajām akcijām vai tām līdzvērtīgām daļām ir jāsaprot arī to sabiedrību akcijas, kurām tieši vai netieši (izmantojot meitas sabiedrības vai meitas sabiedrības meitas sabiedrības) pieder nekustamais īpašums neatkarīgi no tā, vai tās to apsaimnieko vai iegulda cita veida uzņēmumā?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā Direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).


title: Lieta T-219/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 24. oktobra rīkojums — Saobraćajni institut CIP /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus — Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Prasītāja izslēgšana no dalības šajā konkursā — Konkursa procedūras atcelšana pēc prasības celšanas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/37

         Vispārējās tiesas 2012. gada 24. oktobra rīkojums — Saobraćajni institut CIP/Komisija
   (Lieta T-219/12) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus - Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Prasītāja izslēgšana no dalības šajā konkursā - Konkursa procedūras atcelšana pēc prasības celšanas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 9/66
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Belgrada, Serbija) (pārstāvis — A. Lojpur, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Erlbacher un E. Georgieva)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, atcelt 2012. gada 27. martā publicēto paziņojumu par paredzamo publisko iepirkumu, kurš attiecās uz dzelzceļa modernizēšanas projekta tehniskās dokumentācijas izstrādi, un ar kuru no dalības publiskā iepirkuma procedūrā tika izslēgts prasītājs, un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina prasītāja tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 227, 28.07.2012.


title: lieta T-43/09: Pirmās instances tiesas 2009. gada 2. aprīļa rīkojums — Cachuera/ITSB — Gelkaps ( Ayanda ) (Pieteikums par lietas ierosināšanu — Formas prasības — Nepieņemamība)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/42

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 2. aprīļa rīkojums — Cachuera/ITSB — Gelkaps (“Ayanda”)
   (lieta T-43/09) (1)

   (Pieteikums par lietas ierosināšanu - Formas prasības - Nepieņemamība)
   2009/C 141/90
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: La Cachuera, SA, Misiones (Argentīna) (pārstāvis — E. Armijo Chávarri, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Gelkaps GmbH, Pritzwalk (Vācija)

      Priekšmets

   Prasība, kas celta par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 19. novembra lēmumu lietā RE 87/2008-2 par iebildumu procesu starp La Cachuera, SA un Gelkaps GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               La Cachuera, SA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: Lieta C-46/15: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 7. jūlija spriedums (Tribunal Central Administrativo Sul (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA/AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiski līgumi — Direktīva 2004/18/EK — 48. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkta otrais ievilkums — Saimnieciskās darbības subjektu tehniskās iespējas — Tieša iedarbība — Pierādīšanas līdzekļi — Hierarhiska saikne starp privāta pircēja apliecinājumu un pretendenta vienpusēju deklarāciju — Samērīguma princips — Aizliegums ieviest būtiskus grozījumus paredzētajos pierādīšanas līdzekļos

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/11

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 7. jūlija spriedums (Tribunal Central Administrativo Sul (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA/AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal

   (Lieta C-46/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski līgumi - Direktīva 2004/18/EK - 48. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkta otrais ievilkums - Saimnieciskās darbības subjektu tehniskās iespējas - Tieša iedarbība - Pierādīšanas līdzekļi - Hierarhiska saikne starp privāta pircēja apliecinājumu un pretendenta vienpusēju deklarāciju - Samērīguma princips - Aizliegums ieviest būtiskus grozījumus paredzētajos pierādīšanas līdzekļos)
   (2016/C 335/14)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Central Administrativo Sul

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA

      Atbildētāja: AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal

      piedaloties: Índice – ICT & Management Lda

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 48. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka, tā kā šī tiesību norma nav transponēta valsts tiesībās, tā atbilst nosacījumiem, lai privātpersonām tiktu piešķirtas tiesības, uz kurām tās var atsaukties, vēršoties pret līgumslēdzēju iestādi valsts tiesās, ja tā ir valsts iestāde vai ar valsts iestādes tiesību aktu ir tikusi pilnvarota tās pārraudzībā sniegt sabiedrisko pakalpojumu un tai šīm vajadzībām ir īpašas pilnvaras, salīdzinot ar noteikumiem, kas piemērojami attiecībām starp indivīdiem;

               2)

               Direktīvas 2004/18 48. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu noteikumu kā pamatlietā aplūkotie piemērošanu, kurus ir noteikusi līgumslēdzēja iestāde un kuri neļauj saimnieciskās darbības subjektam pierādīt savas tehniskās iespējas, izmantojot vienpusēju deklarāciju, izņemot gadījumu, ja viņš iesniedz pierādījumu par to, ka viņam nav iespējams vai ir pārmērīgi grūti iegūt apliecinājumu no privāta pircēja;

               3)

               Direktīvas 2004/18 48. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tādu noteikumu kā pamatlietā aplūkotie piemērošana, kurus ir pieņēmusi līgumslēdzēja iestāde un kuros ir noteikts, ka privāta pircēja apliecinājumā ir jābūt notariāli, advokāta vai citas kompetentas iestādes apliecinātam parakstam, pretējā gadījumā paredzot pretendenta kandidatūras izslēgšanu.

      (1)  OV C 146, 4.5.2015.


title: Lieta T-561/10: Prasība, kas celta 2010. gada 8. decembrī — LG Electronics /ITSB ( “DIRECT DRIVE” )

text:
               5.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/17

         Prasība, kas celta 2010. gada 8. decembrī — LG Electronics/ITSB (“DIRECT DRIVE”)
   (Lieta T-561/10)
   2011/C 38/32
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LG Electronics, Inc. (Seula, Korejas Republika) (pārstāvis — M. Graf, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2010. gada 22. septembra lēmumu lietā R 1027/2010-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “DIRECT DRIVE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. un 11. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8797052

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot ņēmusi vērā agrākās Kopienas un valsts preču zīmju reģistrācijas, kā arī valsts preču zīmes reģistrācijas pieteikumu


title: lieta C-88/05: Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 18. februārī

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/19

         Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 18. februārī
   (lieta C-88/05)
   (2005/C 93/36)
   tiesvedības valoda – somu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 18. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Somijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv M. Huttunen un K. Simonsson, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Direktīvu 2002/59/EK (1), ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu un atceļ Padomes Direktīvu 93/75/EEK, vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai bija 2004. gada 5. februāris.

      (1)  OV L 208, 05.08.2002., 10. lpp.


title: Lieta T-446/09 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 8. janvāra rīkojums — Escola Superior Agrária de Coimbra /Komisija (Pagaidu noregulējums — Programma Life — Daļas no samaksātajām summām atmaksa — Piedziņas rīkojums — Paziņojums par parādu — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Finansiāls kaitējums — Ārkārtas apstākļi — Steidzamības neesamība)

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/33

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 8. janvāra rīkojums — Escola Superior Agrária de Coimbra/Komisija
   (Lieta T-446/09 R)
   (Pagaidu noregulējums - Programma Life - Daļas no samaksātajām summām atmaksa - Piedziņas rīkojums - Paziņojums par parādu - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Finansiāls kaitējums - Ārkārtas apstākļi - Steidzamības neesamība)
   2010/C 51/64
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Escola Superior Agrária de Coimbra (Coimbra, Portugāle) (pārstāvis — J. Pais do Amaral, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braga da Cruz un J.-B. Laignelot)

      Priekšmets

   Pieteikums apturēt lēmumu, kas esot ietverti attiecīgi Komisijas 2009. gada 9. septembra vēstulē D(2009) 224268 par piedziņas rīkojumu un Komisijas 2009. gada 11. septembra paziņojumā Nr. 3230909105 par parādu EUR 327 500,35 apmērā, izpildi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-593/14: Prasība, kas celta 2014. gada 11. augustā  – Makhlouf /Padome

text:
               13.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 361/17

         Prasība, kas celta 2014. gada 11. augustā – Makhlouf/Padome
   (Lieta T-593/14)
   2014/C 361/23
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rami Makhlouf (Damaska, Sīrija) (pārstāvji – E. Ruchat un C. Cornet d’Elzius, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasītāja prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               pēc tam – atcelt 2014. gada 28. maija Lēmumu 2014/309/KĀDP un tam sekojošos izpildes aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-432/11 Maklouf/Padome (1).

      (1)  OV C 290, 13. lpp.


title: Lieta C-216/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 27. janvāra Consiglio di Stato (veicot tiesas spriešanas funkciju) Piektās palātas rīkojumu lietā SABA Italia spa pret Comune di Bolzano un SEAB spa

text:
               24.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 27. janvāra Consiglio di Stato (veicot tiesas spriešanas funkciju) Piektās palātas rīkojumu lietā SABA Italia spa pret Comune di Bolzano un SEAB spa
   (Lieta C-216/04)
   (2004/C 190/13)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Consiglio di Stato (veicot tiesas spriešanas funkciju) Piektās palātas 2004. gada 27. janvāra rīkojumu lietā SABA Italia spa pret Comune di Bolzano un SEAB spa, ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 24. maijā. Consiglio di Stato lūdz Eiropas Kopienu Tiesu lemt par šādu prejudiciālo jautājumu:
   Vai tiesību pārvaldīt publisku maksas autostāvvietu piešķiršana, atkāpjoties no Direktīvā 92/50/EEK (1) noteiktajiem pakalpojumu sniedzēju atlases kritērijiem, akciju sabiedrībai, kuras kapitāls saskaņā ar Trentino – Alto Adige rajona 1993. gada 4. janvāra likuma Nr. 1, ko groza 1998. gada 23. janvāra Reģionālā likuma Nr. 10 10. pants, 44. panta 6b. punktu ir pilnībā publisks, ir saderīga ar Kopienas tiesībām, it īpaši ar pakalpojumu sniegšanas brīvību, diskriminācijas aizliegumu un pienākumu nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi, caurskatāmību un brīvu konkurenci, uz ko atsaucas EKL 12., 45., 46., 49. un 86. pantā?

      (1)  OV 209, 24.7.1992., 1. lpp.


title: Lieta T-45/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 27. maija rīkojums — Itālija/Komisija

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/83

         Vispārējās tiesas 2013. gada 27. maija rīkojums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-45/11) (1)

   2013/C 225/186
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 80, 12.3.2011.


title: Lieta T-691/14: Prasība, kas celta 2014. gada 21. septembrī  – Servier  u.c./Komisija

text:
               22.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/25

         Prasība, kas celta 2014. gada 21. septembrī – Servier u.c./Komisija
   (Lieta T-691/14)
   (2014/C 462/39)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Servier SAS (Suresnes, Francija), Servier Laboratories Ltd (Wexham, Apvienotā Karaliste) un Les Laboratoires Servier SAS (Suresnes) (pārstāvji – I. S. Forrester, QC, J. Killick, barrister, O. de Juvigny, advokāts, un M.-I. F. Utges Manley, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2014. gada 9. jūlija Lēmuma Nr. C(2014) 4955, galīgā redakcija, par Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. un 102. panta piemērošanas procedūru (AT.39/612 – Perindoprils (Servier)) 1., 2., 3., 4., 5., 6., 7. un 8. pantu, ciktāl tie attiecas uz Servier SAS, Les Laboratoires Servier SAS un Servier Laboratories Ltd;

               —

               pakārtoti, izmantojot savu neierobežoto kompetenci, ļoti būtiski samazināt naudas soda summu, kas minētā lēmuma 7. pantā noteikta Servier SAS, Les Laboratoires Servier SAS un Servier Laboratories Ltd;

               —

               attiecināt uz Servier SAS, Les Laboratoires Servier SAS un Servier Laboratories Ltd lēmuma atcelšanu pilnībā vai daļēji, kas lūgta Biogaran prasībā;

               —

               izdot jebkādus rīkojumus, kurus Vispārējā tiesa uzskata par vajadzīgiem;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza septiņpadsmit pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots procesuāls pārkāpums, jo izmeklēšanā esot pieļauta tendenciozitāte. Prasītājas norāda, ka nozares izmeklēšanas noslēgumā publiski paziņojusi, ka attiecīgā nozare ir “korumpēta”, Komisija centās jebkādiem līdzekļiem apstiprināt šo postulātu ar lēmumu, pat riskējot sagrozīt un pārveidojot lietas faktus.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots būtisku procedūras noteikumu pārkāpums, ciktāl Padomdevēja komiteja aizliegtu vienošanos un dominējoša stāvokļa jautājumos, kuras atzinums ir obligāts pirms jebkura lēmuma atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 14. pantam, neesot sasaukta laicīgi un ciktāl šīs komitejas sanāksmē esot piedalījušies tikai triju dalībvalstu pārstāvji.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību pārkāpums, jo Komisija esot nosūtījusi prasītājām 919 lappušu lēmumu, neņemot vērā prasības celšanā ievērojamos laika un formas ierobežojumus.

               4.

               Ar ceturto līdz divpadsmito pamatu tiek apgalvotas kļūdas vērtējumā un tiesību piemērošanā, jo Komisija esot kļūdaini kvalificējusi izlīgumus starp prasītājām, no vienas puses, un Niche, Matrix, Teva, Krka un Lupin, no otras puses, kā LESD 101. panta pārkāpumus.

                           —

                           Prasītājas tostarp norāda, ka, lai kvalificētu nolīgumus kā ierobežojumus “mērķa dēļ”, Komisija ir balstījusies uz trim tik plaši definētiem faktoriem, ka tie ir neefektīvi, lai savstarpēji nošķirtu tiesiskus izlīgumus un pret konkurenci vērstas aizliegtas vienošanās (vērtības pārejas esamība, kas mudina ģenēriskās vielas ražotāju samierināties ar jebkādas komercpeļņas zaudējumu, konkurences ierobežojums, kas pilnībā ierobežo ģenēriskās vielas ražotāja komercbrīvību un potenciālo konkurenci starp pusēm, kas izskauž šķēršļus, kas padara absolūti neiespējumu ģenēriskās vielas ražotāja ienākšanu tirgū nākotnē).

                           —

                           Turklāt, sagrozot nolīgumu tiesisko mērķi un kontekstu (tostarp, neraugoties uz realitāti, ignorējot būtisku tehnisko un reglamentējošo grūtību esamību, kas kavē ģenērisko vielu ražotājus ienākt tirgū, kā arī vienlaicīgu tiesvedību esamību), Komisija esot pieļāvusi vairākas kļūdas vērtējumā, secinot, ka nolīgumu mērķis bija ierobežot konkurenci.

                           —

                           Visbeidzot, nolīgumu “seku” analīze esot apšaubāma motīvu pretrunu dēļ un tādēļ, ka Komisija neesot izmantojusi reālu pārkāpuma scenāriju. Proti, apstrīdētais lēmums pilnībā balstoties uz hipotētisku seku ex ante analīzi, gandrīz atveidojot savu analīzi jautājumā par ierobežojumu mērķa dēļ, pārkāpjot judikatūru, kādēļ esot secināta pret konkurenci vērstu seku esamība, neraugoties uz jebkādas reālas ietekmes uz tirgu neesamību.

               5.

               Ar trīspadsmito pamatu pakārtoti tiek apgalvota kļūda vērtējumā un kļūda tiesību piemērošanā, ciktāl Komisija esot mākslīgi kvalificējusi prasītāju, no vienas puses, un Niche, Matrix, Teva, Krka un Lupin, no otras puses, nolīgumus kā piecus atsevišķus pārkāpumus.

               6.

               Ar četrpadsmito pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā un kļūda tiesību piemērošanā, ciktāl Komisija esot kļūdaini un mākslīgi aprobežojusi galaproduktu konkrēto tirgu tikai ar perindoprila molekulu, izslēdzot pārējos piecpadsmit tirgū pieejamos konversijas enzīma inhibitorus.

               7.

               Ar piecpadsmito pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā, ciktāl Komisija esot kļūdaini secinājusi prasītāju dominējošo stāvokli konkrētajā tirgū. Prasītājas norāda, ka šis Komisijas secinājums izriet no konkrētā tirgus mākslīgas aprobežošanas tikai ar perindoprilu.

               8.

               Ar sešpadsmito pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūdu vērtējumā un kļūdu tiesību piemērošanā, ciktāl Komisija esot kļūdaini kvalificējusi prasītājas kā “tehnoloģiju” tirgū dominējošā stāvoklī esošus uzņēmumus.
               Prasītājas norāda, ka Komisija esot nepietiekami skaidri un, katrā ziņā, kļūdaini definējusi “tehnoloģiju” pirmtirgu, tikai atspoguļojot gatavo produktu tirgu, un esot kļūdaini uzskatījusi, ka Servier ir dominējošs stāvoklis šajā hipotētiskajā tirgū.

               9.

               Ar septiņpadsmito pamatu tiek apgalvota kļūda vērtējumā un kļūda tiesību piemērošanā, ciktāl Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka prasītājas, ir ļaunprātīgi izmantojušas dominējošo stāvokli, noslēgdamas izlīgumus (šādi rīkojoties, Komisija pretrunā judikatūrai esot vienlaicīgi piemērojusi LESD 101. un 102. pantu vieniem un tiem pašiem faktiem) un iegādādamās rudimentāro tehnoloģiju no kāda Eiropas MVU.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-233/15: Prasība, kas celta 2015. gada 11. maijā – Cofra/ITSB – Armand Thiery (“1841”)

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/40

         Prasība, kas celta 2015. gada 11. maijā – Cofra/ITSB – Armand Thiery (“1841”)
   (Lieta T-233/15)
   (2015/C 213/66)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cofra Holding AG (Zug, Šveice) (pārstāvis – M. Aznar Alonso, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Armand Thiery SAS (Levallois Perret, Francija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “1841” – Kopienas preču zīme Nr. 9 119 553

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 26. februāra lēmums lietā R 805/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB un otrai procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniecei, ja tā iestājas šajā lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. punkta un Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 6. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-363/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedums — Koipe /ITSB — Aceites del Sur ( La Española ) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes La Española reģistrācijas pieteikums — Valsts un Kopienas grafisku preču zīmju Carbonell īpašnieka iebildumi — Iebildumu noraidījums — Dominējošie elementi — Līdzība — Sajaukšanas iespēja — Grozīšanas pilnvaras)

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/28

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedums — Koipe/ITSB — Aceites del Sur (“La Española”)
   (Lieta T-363/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes “La Española’ reģistrācijas pieteikums - Valsts un Kopienas grafisku preču zīmju “Carbonell’ īpašnieka iebildumi - Iebildumu noraidījums - Dominējošie elementi - Līdzība - Sajaukšanas iespēja - Grozīšanas pilnvaras)
   (2007/C 247/43)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Koipe Corporación, SL, Sansebastjāna [San Sebastián] (Spānija) (pārstāvji — M. Fernández de Béthencourt, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. García Murillo)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājas lietā Pirmās instances tiesā: Aceites del Sur, SA, Seviļa [Séville] (Spānija) (pārstāvji — C. L. Fernández-Palacios un R. Jiménez Díaz, avocats)
   Priekšmets
   Prasību par ITSB Apelāciju ceturtās palātas 2004. gada 11. maija lēmumu (lieta R 1109/2000-4) attiecībā uz iebildumu procesu starp Koipe Corporación, SL un Aceites del Sur, SA.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 11. maija lēmums (lieta R 1109/2000-4) tiek grozīts tādējādi, ka apelācijas sūdzība, ko prasītāja iesniegusi Apelāciju padomē, ir pamatota un līdz ar to, iebildumi ir apmierināmi;

               2)

               ITSB un persona, kas iestājas lietā, atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 284, 20.11.2004.