title: Lieta C-318/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 13. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA/Ministero della Giustizia, Ministero dello sviluppo economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/6

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 13. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA/Ministero della Giustizia, Ministero dello sviluppo economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

      (Lieta C-318/20)
      (2020/C 348/08)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA un Vodafone Italia SpA

         Atbildētājas: Ministero della Giustizia, Ministero dello sviluppo economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma un Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

         Prejudiciālais jautājums

      Lūgums Tiesai noteikt, vai LESD 18., 26. un 102. un nākamajos pantos paredzētie vispārēji principi pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā, nosakot kārtību, atbilstoši kurai aprēķina tarifu par pārtveršanas darbībām, kuras telesakaru operatoriem ir jāveic pēc tiesu iestādes pieprasījuma, nav paredzēts pienākums ievērot pilnīgas izmaksu atlīdzināšanas principu?


title: Lieta C-322/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 14. jūlijā Wonder Line, SL iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2020. gada 13. maija spriedumu lietā T-284/19 Wonder Line/EUIPO – De Longhi Benelux (“KENWELL”)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/6

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 14. jūlijāWonder Line, SL iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2020. gada 13. maija spriedumu lietā T-284/19 Wonder Line/EUIPO – De Longhi Benelux (“KENWELL”)
      (Lieta C-322/20 P)
      (2020/C 348/09)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Wonder Line, SL (pārstāvis: E. Manresa Medina, advokāts)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
      Ar 2020. gada 26. augusta Tiesas priekšsēdētāja vietnieces rīkojumu Tiesa noraidīja apelācijas sūdzību kā nepieņemamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-368/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 5. augustā iesniedza Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NW/Landespolizeidirektion Steiermark

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/7

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 5. augustā iesniedza Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NW/Landespolizeidirektion Steiermark

      (Lieta C-368/20)
      (2020/C 348/11)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: NW

         Atbildētāja: Landespolizeidirektion Steiermark

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Savienības tiesībām ir pretrunā valsts tiesību normas, ar kurām ar vairākiem secīgiem valsts rīkojumiem tiek radīta pagarināšanas laikposmu kumulācija un tādējādi robežkontroles atjaunošana, pārsniedzot divu gadu laika ierobežojumus, kas paredzēti Regulas (ES) 2016/399 (1) 25. un 29. pantā, ja nav pieņemts attiecīgs Padomes Īstenošanas lēmums, kā paredzēts Regulas (ES) 2016/399 29. pantā?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša,
                  vai LESD 21. panta 1. punktā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (2) 45. panta 1. punktā noteiktās Savienības pilsoņu tiesības brīvi pārvietoties – it īpaši ņemot vērā Regulas 2016/399 22. pantā nostiprināto principu par personu pārbaužu pie iekšējām robežām neesamību – ir jāinterpretē tādējādi, ka tās ietver arī tiesības netikt pakļautām personu pārbaudei pie iekšējām robežām, saglabājot Līgumos un it īpaši Regulā 2016/399 minētos nosacījumus un izņēmumus?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV 2016, L 77, 1. lpp. un labojums OV 2018, L 272, 69. lpp.).

         (2)  OV 2012, L 326, 391. lpp.


title: Lieta C-369/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 5. augustā iesniedza Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NW/Bezirkshauptmannschaft Leibnitz

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/8

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 5. augustā iesniedza Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NW/Bezirkshauptmannschaft Leibnitz

      (Lieta C-369/20)
      (2020/C 348/12)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: NW

         Atbildētāja: Bezirkshauptmannschaft Leibnitz

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Savienības tiesībām ir pretrunā valsts tiesību normas, ar kurām ar vairākiem secīgiem valsts rīkojumiem tiek radīta pagarināšanas laikposmu kumulācija un tādējādi robežkontroles atjaunošana, pārsniedzot divu gadu laika ierobežojumus, kas paredzēti Regulas (ES) 2016/399 (1) 25. un 29. pantā, ja nav pieņemts attiecīgs Padomes Īstenošanas lēmums, kā paredzēts Regulas (ES) 2016/399 29. pantā?

                  2)

                  Vai LESD 21. panta 1. punktā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (2) 45. panta 1. punktā noteiktās Savienības pilsoņu tiesības brīvi pārvietoties – it īpaši ņemot vērā Regulas 2016/399 22. pantā nostiprināto principu par personu pārbaužu pie iekšējām robežām neesamību – ir jāinterpretē tādējādi, ka tās ietver arī tiesības netikt pakļautām personu pārbaudei pie iekšējām robežām, saglabājot Līgumos un it īpaši Regulā 2016/399 minētos nosacījumus un izņēmumus?

                  3)

                  Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai LESD 21. panta 1. punkts un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 45. panta 1. punkts – ņemot vērā tiesību uz brīvu pārvietošanos lietderīgo iedarbību – ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs tiesību normas neļauj piemērot valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru personai, kas ieceļo valsts teritorijā, šķērsojot iekšējās robežas, ir jāuzrāda pase vai personas apliecība, un par šīs prasības neievērošanu ir paredzēts administratīvs sods, pat ja īpašā robežkontrole pie iekšējām robežām ir pretrunā Savienības tiesību normām?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV 2016, L 77, 1. lpp. un labojums OV 2018, L 272, 69. lpp.).

         (2)  OV 2012, L 326, 391. lpp.


title: Lieta C-371/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 7. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Peek & Cloppenburg KG, ko pārstāv Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V./Peek & Cloppenburg KG, ko pārstāv Van Graaf Management GmbH

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/9

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 7. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Peek & Cloppenburg KG, ko pārstāv Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V./Peek & Cloppenburg KG, ko pārstāv Van Graaf Management GmbH

      (Lieta C-371/20)
      (2020/C 348/13)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Kasācijas sūdzības iesniedzēja: Peek & Cloppenburg KG, ko pārstāv personiski atbildīgais biedrs Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V.

         Atbildētāja kasācijas tiesvedībā: Peek & Cloppenburg KG, ko pārstāv personiski atbildīgais biedrs Van Graaf Management GmbH

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai “samaksa” par produkta pārdošanas veicināšanu Direktīvas 2005/29/EK (1) I pielikuma 11. punkta pirmā teikuma izpratnē ir veikta vienīgi tad, ja par redakcionāla satura izvietošanu plašsaziņas līdzekļos produkta pārdošanas veicināšanas nolūkā pretizpildījums tiek sniegts naudā, vai tomēr termins “samaksa” ietver jebkādu pretizpildījumu – neatkarīgi no tā, runa ir par naudu, precēm, pakalpojumiem vai mantu?

                  2)

                  Vai Direktīvas 2005/29/EK I pielikuma 11. punkta pirmais teikums ietver nosacījumu, ka tirgotājs plašsaziņas līdzekļu uzņēmumam kā pretizpildījumu par redakcionāla satura izvietošanu sniedz naudas izteiksmē novērtējamu priekšrocību, un, ja uz to tiek atbildēts apstiprinoši, vai to, ka sniegts šāds pretizpildījums, var pieņemt arī tādā gadījumā, kad plašsaziņas līdzekļu uzņēmums presē ziņo par kopā ar tirgotāju rīkotu reklāmas pasākumu, ja tirgotājs plašsaziņas līdzekļu uzņēmumam ir piešķīris tiesības uz preses ziņojumā ietverto attēlu izmantošanu, abi uzņēmumi ir seguši reklāmas pasākuma izmaksas un veikuši sagatavošanas darbus un pasākuma nolūks ir veicināt abu uzņēmumu produktu pārdošanu?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/29/EK (2005. gada 11. maijs), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK, un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (Negodīgas komercprakses direktīva) (OV 2005, L 149, 22. lpp.).


title: Lieta C-375/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 10. augustā iesniedza Tribunal da Relação de Coimbra (Portugāle) – Liberty Seguros, SA/DR

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 10. augustā iesniedza Tribunal da Relação de Coimbra (Portugāle) – Liberty Seguros, SA/DR
      (Lieta C-375/20)
      (2020/C 348/14)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal da Relação de Coimbra

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Liberty Seguros, SA

         Atbildētājs: DR

         Personas, kas iestājušās lietā: Fundo de Garantia Automóvel, VS, FN, JT, Seguradoras Unidas, SA

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai [Savienības] tiesībām, it īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2009/103/EK (1) ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru pret cietušajām trešajām personām un Fundo de Garantia Automóvel var atsaukties uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līguma saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu spēkā neesamību, ja minētā spēkā neesamība izriet no apstākļa, ka apdrošinājuma ņēmējs apdrošināto transportlīdzekli ir izmantojis nelikumīgai un neatļautai personu un preču pārvadāšanai par atlīdzību, kā arī slēpis šo izmantošanas mērķi no apdrošināšanas sabiedrības? Vai atbilde būtu tāda pati, ja pasažieri būtu zinājuši par to, ka pārvadājumi ir nelikumīgi un neatļauti?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/103/EK (2009. gada 16. septembris) par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību (OV 2009, L 263, 11. lpp.)


title: Lieta C-377/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Servizio Elettrico Nazionale SpA u.c./Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato u.c.

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Servizio Elettrico Nazionale SpA u.c./Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato u.c.
      (Lieta C-377/20)
      (2020/C 348/15)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA un Enel Energia SpA

         Atbildētāji: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, ENEL SpA, Servizio Elettrico Nazionale SpA, Eni Gas e Luce SpA, Eni SpA, Gala SpA, Axpo Italia SpA, E.Ja SpA, Green Network SpA un Ass.ne Codici – Centro per i Diritti del Cittadino

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai rīcība, ar kuru tiek īstenota dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana, pati par sevi varētu būt pilnībā likumīga un tikt kvalificēta kā “ļaunprātīga” tikai tāpēc, ka mērķtirgū rodas (potenciāli) ierobežojoša iedarbība; vai arī šai rīcībai ir jāpiemīt arī īpašai prettiesiskuma komponentei, ko veido tādu “konkurences metožu (vai līdzekļu)” izmantošana, “kuras atšķiras” no “parastajām”; pēdējā minētajā gadījumā, pamatojoties uz kādiem kritērijiem, var noteikt robežu starp “normālu” un “izkropļotu” konkurenci?

                  2)

                  Vai noteikumu, kas paredz sodu par ļaunprātīgu dominējošā stāvokļa izmantošanu, mērķis ir maksimizēt patērētāju labklājību, kuras samazināšanās (vai samazināšanās risks) ir jānovērtē tiesai; vai arī noteikumu, kas paredz sodu par konkurences pārkāpumu, mērķis ir saglabāt pašu tirgus konkurences struktūru, lai nepieļautu ekonomiskās varas apvienošanu, kura katrā ziņā tiek uzskatīta par kaitīgu sabiedrībai?

                  3)

                  Vai dominējošā stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas gadījumā, kas izpaudies kā mēģinājums novērst joprojām pastāvošā konkurences līmeņa saglabāšanos vai tā attīstību, dominējošam uzņēmumam katrā ziņā ir atļauts pierādīt, ka, neraugoties uz ierobežojošās ietekmes teorētisku iespējamību, tā rīcība neveido konkrētu noziedzīgu darbību; ja atbilde ir apstiprinoša, vai, lai novērtētu netipiskas konkurenci izslēdzošas ļaunprātīgas izmantošanas esamību, LESD 102. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka Iestādei ir pienākums precīzi pārbaudīt lietas dalībnieka veikto ekonomisko analīzi par inkriminētās darbības konkrēto spēju izstumt no tirgus konkurentus?

                  4)

                  Vai dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana ir jānovērtē tikai atkarībā no tās ietekmes (pat tikai iespējamas) tirgū, neņemot vērā atbildētāja subjektīvo motīvu; vai arī konkurences ierobežošanas nodoma pierādīšana ir kritērijs, kuru var izmantot (arī ekskluzīvi) dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma rīcības negodīguma novērtēšanai; vai arī šī subjektīvā elementa pierādīšana ir izmantojama tikai, lai uzliktu pierādīšanas pienākumu dominējošajam uzņēmumam (kuram šajā situācijā būtu pienākums sniegt pierādījumus, ka izslēdzošas ietekmes nav bijis)?

                  5)

                  Vai gadījumā, ja dominējošais stāvoklis attiecas uz vairākiem vienā un tajā pašā sabiedrību grupā ietilpstošiem uzņēmumiem, pietiek ar piederību šai grupai, lai pieņemtu, ka noziedzīgā nodarījuma izdarīšanā ir piedalījušies arī tie uzņēmumi, kuri nav rīkojušies ļaunprātīgi – tādējādi uzraudzības iestādei pietiktu pierādīt, ka starp uzņēmumiem, kuri darbojas kolektīvi dominējošā grupā, pastāv apzināts, lai arī neslēpts, paralēlisms – vai arī (piemēram, kā tas notiek vienošanās aizlieguma gadījumā) ir tomēr jāsniedz pierādījumi, arī netieši, par konkrētu koordināciju un saikni starp dažādiem dominējošā stāvoklī atrodošās grupas uzņēmumiem, it īpaši, lai pierādītu mātesuzņēmuma līdzdalību?


title: Lieta C-379/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 11. augustā iesniedza Østre Landsret (Dānija) – B/Udlændingenævnet

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/11

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 11. augustā iesniedza Østre Landsret (Dānija) – B/Udlændingenævnet

      (Lieta C-379/20)
      (2020/C 348/16)
      Tiesvedības valoda – dāņu

         Iesniedzējtiesa

         Østre Landsret

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: B

         Atbildētāja: Udlændingenævnet

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 (1980. gada 19. septembris) par Asociācijas izveidi (1), kas ir saistīts ar nolīgumu, ar kuru izveido asociāciju starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju, ko 1963. gada 12. septembrī Ankarā parakstīja Turcijas Republika, no vienas puses, un EEK dalībvalstis un Kopiena, no otras puses, un kas Kopienas vārdā ir noslēgts, apstiprināts un ratificēts ar Padomes Lēmumu 64/732/EEK (1963. gada 23. decembris) (2), 13. pants liedz ieviest un piemērot jaunu valsts pasākumu, saskaņā ar kuru uz ekonomiski aktīva Turcijas pilsoņa, kurš likumīgi uzturas attiecīgajā dalībvalstī, un viņa bērna, kurš ir 15 gadus vecs, ģimenes atkalapvienošanos ir attiecināts nosacījums par to, ka atkalapvienošanos atbalsta īpaši svarīgi iemesli, kas tostarp it īpaši saistīti ar ģimenes vienotību un bērna labklājību?

         (1)  Asociācijas padomes Lēmums Nr. 1/80 (1980. gada 19. septembris) par EEK un Turcijas asociācijas izveidi (nav publicēts).

         (2)  Padomes Lēmums (1963. gada 23. decembris) par Eiropas Ekonomikas kopienas un Turcijas asociācijas līguma noslēgšanu (OV 1964, 217, 3685. lpp.).


title: Lieta C-402/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 24. augustā Lípidos Santiga, SA iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 11. jūnija spriedumu lietā T-561/19 Lípidos Santiga/Komisija

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/12

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 24. augustāLípidos Santiga, SA iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 11. jūnija spriedumu lietā T-561/19 Lípidos Santiga/Komisija
      (Lieta C-402/20 P)
      (2020/C 348/17)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Lípidos Santiga, SA (pārstāvis: P. Muñiz Fernández, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 11. jūnija spriedumu lietā T-561/19 Lipidos Santiga/Komisija, kas apelācijas sūdzības iesniedzējai paziņots 2020. gada 12. jūnijā, ciktāl ar to prasība ir noraidīta kā nepieņemama;

                  —

                  atzīt apelācijas sūdzības iesniedzējas celto prasību par pieņemamu un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai lietas izskatīšanai pēc būtības, un

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības pirmais pamats: Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, nospriežot, ka, Eiropas Savienībai izslēdzot no ES tirgus uz palmu eļļas bāzes ražotu biodegvielu, apelācijas sūdzības iesniedzējas situācija nebija ietekmēta.

                  A.

                  Vispārējā tiesa, neizvērtējot, vai pastāv uz palmu eļļas bāzes ražotas biodegvielas tirgus ārpus RED II (1) paredzētajiem obligātajiem mērķiem, nav norādījusi pietiekamu pamatojumu.

                  B.

                  Vispārējā tiesa, secinot, ka apstrīdētās tiesību normas nerada RED II 26. panta 2. punktā paredzēto tiešu aizliegumu attiecībā uz biodegvielas, kas ražota uz palmu eļļas bāzes, izmantošanu, ir pieļāvusi tiesību kļūdu.

                  C.

                  Vispārējā tiesa, nospriežot, ka zema ILUC riska izņēmuma rezultātā apelācijas sūdzības iesniedzēja ar apstrīdētajām tiesību normām nav tieši skarta, ir pieļāvusi tiesību kļūdu.

            Apelācijas sūdzības otrais pamats: Vispārējā tiesa, nospriežot, ka dalībvalstīm ir rīcības brīvība īstenot RED II 26. panta 2. punktā paredzēto aizliegumu, kura pamatā ir apstrīdētās tiesību normas, ir pieļāvusi tiesību kļūdu.
      Apelācijas sūdzības trešais pamats: ietekmes uz apelācijas sūdzības iesniedzējas situāciju, ko radījušas apstrīdētās tiesību normas, juridiskā kvalifikācija, ko veikusi Vispārējā tiesa, kā arī tās veiktā tiešā skāruma pārbaudes interpretācija un piemērošana ir acīmredzami nepareiza.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/2001 (2018. gada 11. decembris) par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV 2018, L 328, 82. lpp.).


title: Lieta T-143/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 3. jūlija rīkojums – Solar Ileias Bompaina/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu – Valsts atbalsts – No atjaunojamajiem energoresursiem ražotas elektroenerģijas tirgus dalībnieki – Elektroenerģijas pirkuma līgumi – Grozījumi tiesību aktos ar atpakaļejošu spēku, ar kuriem tiek ierobežotas tarifu priekšrocības – Sūdzība Komisijai, kurā tiek apgalvota atbalsta elektroenerģijas piegādātājiem esamība – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu – Ieinteresētās personas statuss – Procesuālo tiesību aizsardzība – Nepieņemamība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/13

      Vispārējās tiesas 2020. gada 3. jūlija rīkojums – Solar Ileias Bompaina/Komisija
      (Lieta T-143/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - No atjaunojamajiem energoresursiem ražotas elektroenerģijas tirgus dalībnieki - Elektroenerģijas pirkuma līgumi - Grozījumi tiesību aktos ar atpakaļejošu spēku, ar kuriem tiek ierobežotas tarifu priekšrocības - Sūdzība Komisijai, kurā tiek apgalvota atbalsta elektroenerģijas piegādātājiem esamība - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu - Ieinteresētās personas statuss - Procesuālo tiesību aizsardzība - Nepieņemamība)
      (2020/C 348/18)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Solar Ileias Bompaina AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji: A. Metaxas un A. Bartosch, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: K.-P. Wojcik un K. Herrmann)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko būtībā tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas lēmumu C(2018) 6777 final (2018. gada 10. oktobris) par valsts atbalstu SA.38967 (2014/NN-2) – Grieķija – Valsts atbalsts darbībai attiecībā uz iekārtām, kurās izmanto atjaunojamos energoresursus, un augstas efektivitātes koģenerācijas iekārtām.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Solar Ileias Bompaina AE sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 148, 29.4.2019.


title: Lieta T-562/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 2. jūlija rīkojums – Klein/Komisija (Prasība sakarā ar bezdarbību – Medicīnas ierīces – Direktīvas 93/42/EEK 8. panta 1. un 2. punkts – Noteikuma par drošību procedūra – Dalībvalsts paziņojums par lēmumu aizliegt laist tirgū medicīnas ierīci – Komisijas lēmuma neesamība – Termiņš prasības celšanai – Nepieņemamība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/13

      Vispārējās tiesas 2020. gada 2. jūlija rīkojums – Klein/Komisija
      (Lieta T-562/19) (1)

      (Prasība sakarā ar bezdarbību - Medicīnas ierīces - Direktīvas 93/42/EEK 8. panta 1. un 2. punkts - Noteikuma par drošību procedūra - Dalībvalsts paziņojums par lēmumu aizliegt laist tirgū medicīnas ierīci - Komisijas lēmuma neesamība - Termiņš prasības celšanai - Nepieņemamība)
      (2020/C 348/19)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Christoph Klein (Großgmain, Austrija) (pārstāvis: H.-J. Ahlt, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. C. Becker, F. Thiran un G. von Rintelen)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 265. pantu un ar kuru tiek lūgts konstatēt Komisijas nelikumīgu bezdarbību noteikuma par drošību procedūrā, ko 1998. gada 7. janvārī uzsāka Vācijas Federatīvā Republika, un to, ka Komisija nelikumīgi nav pieņēmusi lēmumu atbilstoši Padomes Direktīvai 93/42/EEK (1993. gada 14. jūnijs) par medicīnas ierīcēm (OV 1993, L 169, 1. lpp.) attiecībā uz ierīci “Inhaler Broncho Air®”.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Christoph Klein atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 337, 7.10.2019.


title: Lieta T-616/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūlija rīkojums – Katjes Fassin/EUIPO – Haribo The Netherlands & Belgium (“WONDERLAND”) (Prasība atcelt tiesību aktu – Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “WONDERLAND” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Beniluksa vārdiska preču zīme “WONDERMIX” – Relatīvi atteikuma pamati – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/14

      Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūlija rīkojums – Katjes Fassin/EUIPO – Haribo The Netherlands & Belgium (“WONDERLAND”)
      (Lieta T-616/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “WONDERLAND” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Beniluksa vārdiska preču zīme “WONDERMIX” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
      (2020/C 348/20)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Vācija) (pārstāvji: T. Schmitz un M. Breuer, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Söder)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Haribo The Netherlands & Belgium BV (Breda, Nīderlande) (pārstāvji: A. Tiemann un C. Elkemann, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 8. jūlija lēmumu lietā R 2164/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Haribo The Netherlands & Belgium un Katjes Fassin.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu.

                  2)

                  Katjes Fassin GmbH & Co. KG sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam (EUIPO) un Haribo The Netherlands & Belgium BV šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 363, 28.10.2019.


title: Lieta T-627/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 14. jūlija rīkojums – Shindler u.c./Komisija (Prasība sakarā ar bezdarbību un tiesību akta atcelšanu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības – Lūgumi pieņemt lēmumu par Eiropas pilsonības saglabāšanu dažiem Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem un lēmumu par dažādiem pasākumiem saistībā ar Apvienotās Karalistes valstspiederīgo tiesībām – Komisijas nostājas formulēšana – Aicinājuma rīkoties neesamība – Atteikums pieņemt lēmumu, ar ko saglabā dažu Apvienotās Karalistes valstspiederīgo Eiropas pilsonību – Intereses celt prasību neesamība – Acīmredzami nepieņemama prasība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/15

      Vispārējās tiesas 2020. gada 14. jūlija rīkojums – Shindler u.c./Komisija
      (Lieta T-627/19) (1)

      (Prasība sakarā ar bezdarbību un tiesību akta atcelšanu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības - Lūgumi pieņemt lēmumu par Eiropas pilsonības saglabāšanu dažiem Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem un lēmumu par dažādiem pasākumiem saistībā ar Apvienotās Karalistes valstspiederīgo tiesībām - Komisijas nostājas formulēšana - Aicinājuma rīkoties neesamība - Atteikums pieņemt lēmumu, ar ko saglabā dažu Apvienotās Karalistes valstspiederīgo Eiropas pilsonību - Intereses celt prasību neesamība - Acīmredzami nepieņemama prasība)
      (2020/C 348/22)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Itālija) un 5 citi rīkojuma pielikumā minētie prasītāji (pārstāvis: J. Fouchet, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Erlbacher, C. Giolito un E. Montaguti)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer un R. Meyer)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 265. pantu un ar ko tiek lūgts konstatēt, ka Komisija ir prettiesiski atturējusies pieņemt, no vienas puses, lēmumu, ar kuru, sākot no Apvienotās Karalistes izstāšanās brīža no Savienības, tiek saglabāta Eiropas pilsonība dažiem Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kuriem tajā brīdī nav kādas Eiropas Savienības dalībvalsts pilsonības, neatkarīgi no tā, vai ir noslēgts līgums, kurā ir noteikta šīs izstāšanās kārtība, un, no otras puses, lēmumu par dažādiem pasākumiem saistībā ar šo valstspiederīgo tiesībām šādas izstāšanās gadījumā, kad netiek noslēgts minētais līgums, un par, otrkārt, prasību, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2019. gada 11. septembra vēstuli, ar kuru tā atsakās pieņemt lēmumu, lai saglabātu minēto valstspiederīgo Eiropas pilsonību.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Harry Schindler un pārējie pielikumā minētie prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību.

                  3)

                  Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 383, 11.11.2019.


title: Lieta T-640/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 14. jūlija rīkojums – Sasol Germany u.c./ECHA (Prasība atcelt tiesību aktu – REACH – Vielas, kas rada ļoti lielas bažas – Vielu, kas ar laiku ir iekļaujamas Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XIV pielikumā, saraksta izstrāde – Lēmums, ar kuru 4-terc-butilfenols ir identificēts kā viela, kas atbilst iekļaušanai sarakstā paredzētajiem kritērijiem – Iebilde par nepieņemamību – Nepārsūdzams akts – Akts, kuram ir vienīgi izpildes raksturs – Intereses celt prasību neesamība – Nepieņemamība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/16

      Vispārējās tiesas 2020. gada 14. jūlija rīkojums – Sasol Germany u.c./ECHA

      (Lieta T-640/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - REACH - Vielas, kas rada ļoti lielas bažas - Vielu, kas ar laiku ir iekļaujamas Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XIV pielikumā, saraksta izstrāde - Lēmums, ar kuru 4-terc-butilfenols ir identificēts kā viela, kas atbilst iekļaušanai sarakstā paredzētajiem kritērijiem - Iebilde par nepieņemamību - Nepārsūdzams akts - Akts, kuram ir vienīgi izpildes raksturs - Intereses celt prasību neesamība - Nepieņemamība)
      (2020/C 348/23)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Sasol Germany GmbH (Hamburga, Vācija), SI Group – Béthune (Béthune, Francija), BASF SE (Ludvigshāfene pie Reinas, Vācija) (pārstāvji: C. Mereu, P. Sellar un S. Saez Moreno, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (pārstāvji: M. Heikkilä un W. Broere, pārstāvji, kam palīdz S. Raes, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir balstīta uz LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts daļēji atcelt ECHA Lēmumu ED/71/2019, ar kuru 4-terc-butilfenols kā viela, kas rada ļoti lielas bažas, ir iekļauts to vielu sarakstā, kas ar laiku ir iekļaujamas XIV pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV 2006, L 396, 1. lpp.; labojums – OV 2007, L 136, 3. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Par Vācijas Federatīvās Republikas, Zviedrijas Karalistes, kā arī Eiropas Komisijas pieteikumiem par iestāšanos lietā nav jālemj.

                  3)

                  Sasol Germany GmbH, SI Group – Béthune un BASF SE sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) tiesāšanās izdevumus, izņemot ar pieteikumiem par iestāšanos lietā saistītos tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  Sasol Germany GmbH, SI Group – Béthune, BASF SE, Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA), Vācijas Federatīvā Republika, Zviedrijas Karaliste un Eiropas Komisija katra sedz savus ar pieteikumiem par iestāšanos lietā saistītos tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 406, 2.12.2019.


title: Lieta T-715/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 17. jūlija rīkojums – Wagenknecht/Eiropadome (Prasība sakarā ar bezdarbību – Savienības finanšu interešu aizsardzība – Krāpšanas apkarošana – Eiropadomes sanāksme – Daudzgadu finanšu shēma – Finanšu regula – Apgalvotais Čehijas Republikas pārstāvja interešu konflikts Eiropadomes sanāksmē – Apgalvotā Eiropadomes rīcības neesamība – Reglamenta 130. pants – Interese celt prasību – “Locus standi” – Eiropadomes nostājas formulēšana – Bezdarbības izbeigšana – Nepieņemamība – LES 15. panta 2. punkts – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/17

      Vispārējās tiesas 2020. gada 17. jūlija rīkojums – Wagenknecht/Eiropadome
      (Lieta T-715/19) (1)

      (Prasība sakarā ar bezdarbību - Savienības finanšu interešu aizsardzība - Krāpšanas apkarošana - Eiropadomes sanāksme - Daudzgadu finanšu shēma - Finanšu regula - Apgalvotais Čehijas Republikas pārstāvja interešu konflikts Eiropadomes sanāksmē - Apgalvotā Eiropadomes rīcības neesamība - Reglamenta 130. pants - Interese celt prasību - “Locus standi” - Eiropadomes nostājas formulēšana - Bezdarbības izbeigšana - Nepieņemamība - LES 15. panta 2. punkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
      (2020/C 348/24)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Lukáš Wagenknecht (Pardubice, Čehijas Republika) (pārstāve: A. Dolejská, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropadome (pārstāvji: A. Westerhof Löfflerová, A. Jensen un J. Bauerschmidt)

         Priekšmets

      Par prasību, kura ir pamatota ar LESD 265. pantu un ar kuru tiek lūgts konstatēt, ka Eiropadome ir prettiesiski atturējusies no rīcības pēc prasītāja lūguma izslēgt Čehijas Republikas premjerministru Andrej Babiš no Eiropadomes 2019. gada 20. jūnija sanāksmes un turpmākām sanāksmēm attiecībā uz sarunām par finanšu perspektīvām apgalvotā viņa interešu konflikta dēļ, ņemot vērā LESD 325. panta 1. punktu un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 (2018. gada 18. jūlijs) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV 2018, L 193, 1. lpp.), 61. panta 1. punktā paredzētās prasības.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu un katrā ziņā acīmredzami juridiski nepamatotu.

                  2)

                  Lukáš Wagenknecht atlīdzina tiesāšanās izdevumus

         (1)  OV C 54, 17.2.2020.


title: Lieta T-838/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija rīkojums – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises un Mystic Products (Šķidrumu sadales iekārtas) (Prasība atcelt tiesību aktu – Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas šķidrumu sadales iekārtas – Procesa apelācijas padomē apturēšana – Nepārsūdzams akts – Sagatavojošs tiesību akts – Nepieņemamība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/18

      Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija rīkojums – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises un Mystic Products (Šķidrumu sadales iekārtas)
      (Lieta T-838/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas šķidrumu sadales iekārtas - Procesa apelācijas padomē apturēšana - Nepārsūdzams akts - Sagatavojošs tiesību akts - Nepieņemamība)
      (2020/C 348/25)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Koopman International BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji: G. van den Bergh un B. Brouwer, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Folliard-Monguiral)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: A. Odle, advokāts)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2019. gada 18. septembra lēmumu lietā R 1005/2018-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Mystic Products Import & Export un Koopman International, no vienas puses, un Tinnus Enterprises, no otras puses.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Koopman International BV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Tinnus Enterprises LLC tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 45, 10.2.2020.


title: Lieta T-839/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija rīkojums – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises un Mystic Products (Šķidrumu sadales iekārtas) (Prasība atcelt tiesību aktu – Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas šķidrumu sadales iekārtas – Procesa apelācijas padomē apturēšana – Nepārsūdzams akts – Sagatavojošs tiesību akts – Nepieņemamība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/18

      Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija rīkojums – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises un Mystic Products (Šķidrumu sadales iekārtas)
      (Lieta T-839/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas šķidrumu sadales iekārtas - Procesa apelācijas padomē apturēšana - Nepārsūdzams akts - Sagatavojošs tiesību akts - Nepieņemamība)
      (2020/C 348/26)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Koopman International BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji: G. van den Bergh un B. Brouwer, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Folliard-Monguiral)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: A. Odle, advokāts)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2019. gada 18. septembra lēmumu lietā R 1006/2018-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Mystic Products Import & Export un Koopman International, no vienas puses, un Tinnus Enterprises, no otras puses.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Koopman International BV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Tinnus Enterprises LLC tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 45, 10.2.2020.


title: Lieta T-840/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija rīkojums – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises un Mystic Products (Šķidrumu sadales iekārtas) (Prasība atcelt tiesību aktu – Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas šķidrumu sadales iekārtas – Procesa apelācijas padomē apturēšana – Nepārsūdzams akts – Sagatavojošs tiesību akts – Nepieņemamība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/19

      Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija rīkojums – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises un Mystic Products (Šķidrumu sadales iekārtas)
      (Lieta T-840/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas šķidrumu sadales iekārtas - Procesa apelācijas padomē apturēšana - Nepārsūdzams akts - Sagatavojošs tiesību akts - Nepieņemamība)
      (2020/C 348/27)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Koopman International BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji: G. van den Bergh un B. Brouwer, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Folliard-Monguiral)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: A. Odle, advokāts)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2019. gada 18. septembra lēmumu lietā R 1008/2018-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Mystic Products Import & Export un Koopman International, no vienas puses, un Tinnus Enterprises, no otras puses.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Koopman International BV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Tinnus Enterprises LLC tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 45, 10.2.2020.


title: Lieta T-842/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija rīkojums – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises un Mystic Products (Šķidrumu sadales iekārtas) (Prasība atcelt tiesību aktu – Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas šķidrumu sadales iekārtas – Procesa apelācijas padomē apturēšana – Nepārsūdzams akts – Sagatavojošs tiesību akts – Nepieņemamība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/21

      Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija rīkojums – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises un Mystic Products (Šķidrumu sadales iekārtas)
      (Lieta T-842/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas šķidrumu sadales iekārtas - Procesa apelācijas padomē apturēšana - Nepārsūdzams akts - Sagatavojošs tiesību akts - Nepieņemamība)
      (2020/C 348/29)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Koopman International BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji: G. van den Bergh un B. Brouwer, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Folliard-Monguiral)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: A. Odle, advokāts)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2019. gada 18. septembra lēmumu lietā R 1010/2018-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Mystic Products Import & Export un Koopman International, no vienas puses, un Tinnus Enterprises, no otras puses.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Koopman International BV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Tinnus Enterprises LLC tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 45, 10.2.2020.


title: Lieta T-377/20 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 22. jūlija rīkojums – KN/EESK (Pagaidu noregulējums – Civildienests – EESK loceklis – Vardarbība – OLAF izmeklēšana – EESK Biroja lēmums – Pieteikums par piemērošanas apturēšanu – Steidzamības neesamība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/21

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 22. jūlija rīkojums – KN/EESK
      (Lieta T-377/20 R)
      (Pagaidu noregulējums - Civildienests - EESK loceklis - Vardarbība - OLAF izmeklēšana - EESK Biroja lēmums - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
      (2020/C 348/30)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: KN (pārstāvji: M. Casado García Hirschfeld un M. Aboudi, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (pārstāvji: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, I. Pouli un A. Carvajal García-Valdecasas)

         Priekšmets

      Pieteikums, kas pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, apturēt EESK 2020. gada 9. jūnija lēmuma, ar kuru prasītājs tostarp tika atbrīvots no jebkādas pārraudzības darbības un personāla vadības, piemērošanu, un, otrkārt, veikt šī lēmuma nosūtīšanas Eiropas Savienības iestādēm un konkrētām dalībvalstu struktūrām pagaidu apturēšanu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

                  2)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-469/20: Prasība, kas celta 2020. gada 21. jūlijā – Nīderlande/Komisija

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/22

      Prasība, kas celta 2020. gada 21. jūlijā – Nīderlande/Komisija
      (Lieta T-469/20)
      (2020/C 348/31)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji: M. Bulterman, J. Langer un M. de Ree)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 12. maija lēmumu C(2020) final 2998 par valsts atbalstu SA.54537 (2020/NN) – Nīderlande, ogļu aizliegums elektroenerģijas ražošanai Nīderlandē;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasība ir pamatota ar pieciem pamatiem:

                  1.

                  Kļūdaina LESD 107. panta pirmās daļas piemērošana, jo Komisija esot pieņēmusi, ka Vattenfall esot piešķirta priekšrocība.

                  2.

                  Kļūdaina LESD 107. panta pirmās daļas piemērošana, jo Komisija esot vadījusies no kļūdainas pierādījumu sadales.

                  3.

                  LESD 296. pantā noteiktā pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde, jo Komisija neesot ne pamatojusi, kāpēc kompensācijas prasības pastāvēšana esot apšaubāma, ne konstatējusi, cik liela ir no Vattenfall saņemtā pārmērīgā kompensācija, un lēmums esot iekšēji pretrunīgs.

                  4.

                  LESD 107. panta trešās daļas pārkāpums, jo Komisija esot atzinusi Vattenfall piešķirto kompensāciju par saderīgu ar iekšējo tirgu, kaut arī tai nav tādu tiesību.

                  5.

                  Tiesiskās drošības principa pārkāpums, jo Komisija neesot konstatējusi, vai Vattenfall piešķirtā kompensācija ir jāuzskata par valsts atbalstu LESD 107. panta pirmās daļas izpratnē.


title: Lieta T-482/20: Prasība, kas celta 2020. gada 27. jūlijā – LG u.c./Komisija

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/22

      Prasība, kas celta 2020. gada 27. jūlijā – LG u.c./Komisija
      (Lieta T-482/20)
      (2020/C 348/32)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: LG un pieci citi prasītāji (pārstāvji: A. Sigal un M. Teder, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt atbilstoši LESD 263. pantam Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) klusējot izteikto 2020. gada 26. maija lēmumu, ar ko tika noraidīts prasītāju pieteikums par advokāta un klienta saziņas konfidencialitāti attiecībā uz saziņu starp prasītājiem un viņu advokātu, ja vien prasītāji neizskaidro šādas konfidenciālās saziņas kontekstu un saturu;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāji izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka prasītāju tiesības uz advokāta un klienta saziņas konfidencialitāti ir Savienības tiesībās paredzētas – lai arī nerakstītas –, pamattiesības, kā tas ir atzīts Tiesas judikatūrā. Prasītāji norāda, ka šo tiesību īstenošana nevar būt atkarīga no tā, vai prasītāji pierāda, ka starp šo saziņu un pašu izmeklēšanu, saistībā ar kuru ir jāievēro konfidencialitāte, pastāv būtiska saikne; tas atņemtu advokāta un klienta saziņas konfidencialitātei jēgu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka tiesības uz advokāta un klienta saziņas konfidencialitāti atsevišķi izriet gan no ECPAK, gan no Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”), it īpaši no tiesībām uz privātās dzīves neaizskaramību saskaņā ar ECPAK 8. pantu (Hartas 7. pants) un tiesībām uz aizstāvību saskaņā ar ECPAK 6. pantu (Hartas 47. pants). Prasītāji apgalvo, ka advokāta un klienta saziņas konfidencialitātes aizsardzība neesot atkarīga no attiecīgās saziņas mērķa un satura, bet gan vienīgi no saziņā iesaistīto dalībnieku identitātes.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, pat ja tiesības uz advokāta un klienta saziņas konfidencialitāti saskaņā ar ECPAK un Hartu var tikt ierobežotas ar vispārējo interešu mērķi, šādiem ierobežojumiem ir jābūt paredzētiem tiesību aktos. Prasītāji apgalvo, ka šie ierobežojumi nevar tikt pamatoti ar administratīvās iestādes diskrecionāru lēmumu.


title: Lieta T-519/20: Prasība, kas celta 2020. gada 13. augustā – LP/Parlaments

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/23

      Prasība, kas celta 2020. gada 13. augustā – LP/Parlaments
      (Lieta T-519/20)
      (2020/C 348/33)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: LP (pārstāvji: J. Bosquet un G. Op de Beeck, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt iecēlējinstitūcijas 2019. gada 22. oktobra lēmumu par atteikumu pieņemt viņu darbā kā Eiropas Parlamenta akreditēto parlamentāro asistentu (pirmais apstrīdētais lēmums);

                  —

                  atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2020. gada 14. maija lēmumu noraidīt sūdzību, ko prasītājs iesniedza par apstrīdēto lēmumu atbilstoši Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktam (otrais apstrīdētais lēmums);

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasība ir pamatota ar šādu pamatu:
      Vienīgais prasības pamats: Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 128. panta 2. punkta c) apakšpunkta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. un 2. punkta pārkāpums

                  —

                  Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 128. panta 2. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, jo Eiropas Parlaments šo pantu nepareizi esot interpretējis tādējādi, ka tiekot prasīts, lai Sodāmības reģistrā nebūtu ierakstu. Taču šis pants esot funkcionāla prasība, turklāt piezīmei izrakstā no Sodāmības reģistra esot nozīme tikai tad, ja tā var ietekmēt funkcijai vajadzīgu iezīmi vai konkrētā amata pildīšanu. Apstrīdēto lēmumu pamatojums esot pretrunā minētajam pantam, jo atbildētājs otrajā apstrīdētajā lēmumā esot apstiprinājis, ka neesot patiesa, tūlītēja un pietiekami nopietna apdraudējuma pienākumu pienācīgai pildīšanai, jo esot runa tikai par “šaubām” par prasītāja ētisko integritāti.

                  —

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. un 2. punkta un tajā ietvertā rūpības pienākuma pārkāpums, jo Eiropas Parlaments, veikdams pārbaudi prasītāja pieņemšanas darbā ietvaros, neesot ņēmis vērā visus atbilstošos apstākļus. Neesot ņemtas vērā uzticības attiecības ar attiecīgo Eiropas Parlamenta locekli un apstāklis, ka prasītājs jau ir parlamentārais asistents vienā no Beļģijas reģioniem. Turklāt Eiropas Parlaments neesot ņēmis vērā vainas atzīšanu prasītāja sūdzībā, jo tas esot konstatējis, ka relativizējot izrakstā no Sodāmības reģistra norādīto noziedzīgo nodarījumu, viņam trūkstot atbildības sajūtas. Apstrīdētie lēmumi arī neesot pietiekami pamatoti.


title: Lieta T-532/20: Prasība, kas celta 2020. gada 21. augustā – Phi Group/EUIPO – Gruppo Cadoro (“REDELLO”)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/24

      Prasība, kas celta 2020. gada 21. augustā – Phi Group/EUIPO – Gruppo Cadoro (“REDELLO”)
      (Lieta T-532/20)
      (2020/C 348/34)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Phi Group GmbH (Zug, Šveice) (pārstāvji: P. Campolini un L. Bidaine, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Gruppo Cadoro GmbH (Eglisau, Šveice)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “REDELLO” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 929 193

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 22. jūnija lēmums lietā R 2677/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  konstatēt, ka iebildumi pret preču zīmes reģistrācijas pieteikumu ir pilnībā noraidāmi, vai, pakārtoti, nosūtīt lietu atpakaļ EUIPO, lai tas izdarītu visus nepieciešamos secinājumus no Tiesas nolēmuma;

                  —

                  piespriest otrai procesa dalībniecei atlīdzināt izdevumus procesā Apelācijas padomē;

                  —

                  piespriest EUIPO un, ja nepieciešams, personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-535/20: Prasība, kas celta 2020. gada 26. augustā – Müller/EUIPO (“TIER SHOP”)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/25

      Prasība, kas celta 2020. gada 26. augustā – Müller/EUIPO (“TIER SHOP”)
      (Lieta T-535/20)
      (2020/C 348/35)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Müller GmbH & Co. KG (Ulma, Vācija) (pārstāvis: S. Mühlberger, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “TIER SHOP” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 022 495

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 29. jūnija lēmums lietā R 2600/2019-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to ir noraidīts Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes Nr. 18 022 495 reģistrācijas pieteikums.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-549/20: Prasība, kas celta 2020. gada 27. augustā – Magic Box Int. Toys/EUIPO – KMA Concepts (“SUPERZINGS”)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/25

      Prasība, kas celta 2020. gada 27. augustā – Magic Box Int. Toys/EUIPO – KMA Concepts (“SUPERZINGS”)
      (Lieta T-549/20)
      (2020/C 348/36)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Magic Box Int. Toys SLU (Sant Cugat del Vallés, Spānija) (pārstāvis: J.L. Rivas Zurdo, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: KMA Concepts Ltd. (Honkonga, Ķīna)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiska preču zīme “SUPERZINGS” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 16 164 204

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 29. jūnija lēmums lietā R 2511/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest lietas dalībniekam vai dalībniekiem, kas iebilst pret šo prasību, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkta kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu pārkāpums.


title: Lieta T-550/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. septembrī – Sharpston/Padome un dalībvalstu valdību pārstāvji

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/26

      Prasība, kas celta 2020. gada 4. septembrī – Sharpston/Padome un dalībvalstu valdību pārstāvji
      (Lieta T-550/20)
      (2020/C 348/37)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Luksemburga) (pārstāvji: N. Forwood, Barrister-at-Law un J. Flynn, QC)

         Atbildētāji: Eiropas Savienības Padome, dalībvalstu valdību pārstāvji

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt dalībvalstu valdību pārstāvju 2020. gada 2. septembra lēmumu, ar ko ieceļ amatā trīs Eiropas Savienības Tiesas tiesnešus un vienu ģenerāladvokātu, ciktāl ar to ir paredzēts no 2020. gada 7. septembra par Tiesas ģenerāladvokātu iecelt Anathasios Rantos;

                  —

                  piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvota tiesību kļūda LES 50. panta 3. punkta interpretācijā. Tiek apgalvots, ka ne šajā pantā, ne arī nevienā citā ES primāro tiesību normā nav noteikta vai prasīta prasītājas kā ģenerāladvokāta pilnvaru, kas beidzas 2021. gada 6. oktobrī, automātiska izbeigšanās. Līdz ar to nebija brīvas amata vietas, kurā A. Rantos varēja tikt likumīgi iecelts.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots ES tiesību konstitucionālā principa par tiesu varas neatkarību pārkāpums. Apstrīdētajā lēmumā, ieņemot nostāju jautājumā par pašreizējā Tiesas locekļa pilnvarām un zinot, cik tas ir strīdīgs un pretrunīgs jautājums, tiek apietas garantijas, kas ieviestas ar ES primārajām tiesībām (it īpaši Eiropas Savienības Tiesas statūtu I sadaļā), lai kategoriski atceltu šo Tiesas locekli no amata.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots samērīguma trūkums un “attaisnojošu un primāru iemeslu” neesamība. Ne Līgumos ir noteikts, ne arī ģenerāladvokāta funkcijas ietver paliekošu saistību ar jebkuru dalībvalsti pēc viņu iecelšanas. Tādējādi jebkāda viņas pilnvaru izbeigšana būtu nesamērīga un nespētu nodrošināt “attaisnojošus un primārus iemeslus”, kas judikatūrā ir paredzēti attiecībā uz iejaukšanos pašreizējā Tiesas locekļa pilnvarās.


title: Lieta T-117/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 17. jūlija rīkojums – Kahimbi Kasagwe/Padome

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/27

      Vispārējās tiesas 2020. gada 17. jūlija rīkojums – Kahimbi Kasagwe/Padome
      (Lieta T-117/19) (1)

      (2020/C 348/38)
      Tiesvedības valoda – franču
      Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 139, 15.4.2019.


title: Lieta T-350/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija rīkojums – Bontempi u.c./EUIPO – Sand Cph (“WhiteSand”)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/27

      Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija rīkojums – Bontempi u.c./EUIPO – Sand Cph (“WhiteSand”)
      (Lieta T-350/19) (1)

      (2020/C 348/39)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Desmitās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 255, 29.7.2019.


title: Lieta T-36/20: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. jūlija rīkojums – IF/Parlaments

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/27

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. jūlija rīkojums – IF/Parlaments
      (Lieta T-36/20) (1)

      (2020/C 348/40)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 114, 6.4.2020.


title: Lieta T-145/20: Vispārējās tiesas 2020. gada 14. jūlija rīkojums – IV/Komisija

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/27

      Vispārējās tiesas 2020. gada 14. jūlija rīkojums – IV/Komisija
      (Lieta T-145/20) (1)

      (2020/C 348/41)
      Tiesvedības valoda – franču
      Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta C-743/18: Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums (Rēzeknes tiesa (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LSEZ SIA “Elme Messer Metalurgs”/Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Struktūrfondi – Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) – Regula (EK) Nr. 1083/2006 – 2. panta 7. punkts – Jēdziens “neatbilstība” – Savienības tiesību aktu pārkāpums, kas noticis saimnieciskās darbības subjekta darbības vai bezdarbības dēļ – Kaitējums Eiropas Savienības vispārējam budžetam – Atbalsta saņēmēja vienīgā darījumu partnera bankrots)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/9

      Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums (Rēzeknes tiesa (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LSEZ SIA “Elme Messer Metalurgs”/Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra
      (Lieta C-743/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Struktūrfondi - Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) - Regula (EK) Nr. 1083/2006 - 2. panta 7. punkts - Jēdziens “neatbilstība” - Savienības tiesību aktu pārkāpums, kas noticis saimnieciskās darbības subjekta darbības vai bezdarbības dēļ - Kaitējums Eiropas Savienības vispārējam budžetam - Atbalsta saņēmēja vienīgā darījumu partnera bankrots)
      (2020/C 399/11)
      Tiesvedības valoda – latviešu

         Iesniedzējtiesa

      Rēzeknes tiesa

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: LSEZ SIA “Elme Messer Metalurgs”

         Atbildētāja: Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Regulas (EK) Nr. 1083/2006 (2006. gada 11. jūlijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 539/2010 (2010. gada 16. jūnijs), 2. panta 7. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par “neatbilstību” šīs tiesību normas izpratnē var tikt uzskatīta situācija, kurā ERAF finansētā atbalsta saņēmējs attiecīgajā laikposmā nesasniedz apgrozījumu, kas paredzēts darbības, kurai ir piešķirts finansējums, ietvaros, sava vienīgā darījumu partnera maksātnespējas vai darbības apturēšanas dēļ.

         (1)  OV C 54, 11.2.2019.


title: Lieta C-777/18: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 23. septembra spriedums (Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – WO/Vas Megyei Kormányhivatal (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālais nodrošinājums – Veselības apdrošināšana – Regula (EK) Nr. 883/2004 – 20. pants – Plānota aprūpe – Iepriekšēja atļauja – Obligāta piešķiršana – Nosacījumi – Neiespējamība apdrošinātajai personai lūgt iepriekšēju atļauju – Regula (EK) Nr. 987/2009 – 26. pants – Apdrošinātajai personai radušos plānotas aprūpes izmaksu segšana – Atlīdzināšanas kārtība – Direktīva 2011/24/ES – Pārrobežu veselības aprūpe – 8. panta 1. punkts – Veselības aprūpe, kurai var būt nepieciešama iepriekšēja atļauja – Samērīguma princips – 9. panta 3. punkts – Pārrobežu veselības aprūpes pieprasījumu izskatīšana – Vērā ņemamie faktori – Saprātīgs termiņš – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – LESD 56. pants)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/9

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 23. septembra spriedums (Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – WO/Vas Megyei Kormányhivatal

      (Lieta C-777/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālais nodrošinājums - Veselības apdrošināšana - Regula (EK) Nr. 883/2004 - 20. pants - Plānota aprūpe - Iepriekšēja atļauja - Obligāta piešķiršana - Nosacījumi - Neiespējamība apdrošinātajai personai lūgt iepriekšēju atļauju - Regula (EK) Nr. 987/2009 - 26. pants - Apdrošinātajai personai radušos plānotas aprūpes izmaksu segšana - Atlīdzināšanas kārtība - Direktīva 2011/24/ES - Pārrobežu veselības aprūpe - 8. panta 1. punkts - Veselības aprūpe, kurai var būt nepieciešama iepriekšēja atļauja - Samērīguma princips - 9. panta 3. punkts - Pārrobežu veselības aprūpes pieprasījumu izskatīšana - Vērā ņemamie faktori - Saprātīgs termiņš - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - LESD 56. pants)
      (2020/C 399/12)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: WO

         Atbildētājs: Vas Megyei Kormányhivatal

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu 20. panta noteikumi kopsakarā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004, 26. panta noteikumiem, lasot tos LESD 56. panta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                              —

                              veselības aprūpe, kas ir saņemta citā dalībvalstī, kura nav apdrošinātās personas dzīvesvietas dalībvalsts, tikai pēc tās pašas vēlēšanās, pamatojoties uz to, ka tās ieskatā šī aprūpe vai aprūpe, kas būtu tikpat efektīva, dzīvesvietas dalībvalstī no medicīniskā viedokļa pieņemamā termiņā nav pieejama, ietilpst jēdzienā “plānota aprūpe” šo tiesību normu izpratnē un tādējādi šādas aprūpes saņemšanai saskaņā ar Regulā Nr. 883/2004 paredzētajiem nosacījumiem principā ir vajadzīga dzīvesvietas dalībvalsts kompetentās iestādes izsniegta atļauja;

                              —

                              apdrošinātajai personai, kas ir saņēmusi plānoto aprūpi citā dalībvalstī, kura nav tās dzīvesvietas dalībvalsts, lai gan tā nav lūgusi kompetentās iestādes atļauju saskaņā ar šīs regulas 20. panta 1. punktu, ir tiesības uz šīs aprūpes izmaksu atlīdzinājumu saskaņā ar minētajā regulā paredzētajiem nosacījumiem, ja:

                                          —

                                          pirmkārt, no datuma, kad norunāta vizīte, lai veiktu medicīnisko apskati un iespējamu ārstēšanu citā dalībvalstī, līdz datumam, kad tai ir sniegta konkrētā aprūpe šajā dalībvalstī, uz kuru tai bija jādodas, šī persona tādu iemeslu dēļ, kas saistīti it īpaši ar tās veselības stāvokli vai nepieciešamību tajā saņemt neatliekamu aprūpi, ir bijusi situācijā, kurā tai nebija iespējams lūgt kompetentajai iestādei šādu atļauju vai gaidīt šīs iestādes lēmumu par šādu pieprasījumu; un

                                          —

                                          otrkārt, turklāt ir izpildīti pārējie šīs pašas regulas 20. panta 2. punkta otrajā teikumā paredzētie pabalstu natūrā izmaksu segšanas nosacījumi.

                        Šajā ziņā nepieciešamās pārbaudes ir jāveic iesniedzējtiesai.

                  2)

                  LESD 56. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/24/ES (2011. gada 9. marts) par pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē 8. panta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru iepriekšējas atļaujas neesamības gadījumā ir izslēgta citā dalībvalstī veiktas medicīniskas konsultācijas izdevumu atlīdzināšana piederības dalībvalsts veselības apdrošināšanas sistēmas garantētā seguma robežās.
                  LESD 56. pants un Direktīvas 2011/24 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru – gadījumā, ja apdrošinātajai personai nav bijis iespējams lūgt atļauju vai tā nav varējusi gaidīt kompetentās iestādes lēmumu par iesniegto pieprasījumu tādu iemeslu dēļ, kas ir saistīti ar tās veselības stāvokli vai nepieciešamību steidzami saņemt stacionāro aprūpi vai medicīnisko aprūpi, kas saistīta ar specializēta un dārga medicīnas aprīkojuma izmantošanu, lai gan šādas aprūpes izmaksu segšanas nosacījumi turklāt ir izpildīti, – iepriekšējas atļaujas neesamības gadījumā ir izslēgta tai citā dalībvalstī sniegtas šādas aprūpes izdevumu atlīdzināšana piederības dalībvalsts veselības apdrošināšanas sistēmas garantētā seguma robežās.

                  3)

                  Direktīvas 2011/24 9. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts 31 dienas termiņš, lai izsniegtu iepriekšēju atļauju attiecībā uz pārrobežu veselības aprūpes izmaksu segšanu, un 23 dienu termiņš, lai to atteiktu, vienlaikus ļaujot kompetentajai iestādei ņemt vērā aplūkotā gadījuma individuālos apstākļus un neatliekamību.

         (1)  OV C 139, 15.4.2019.


title: Lieta C-395/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. augustā iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) – EP, GM/Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/23

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. augustā iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) – EP, GM/Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.

      (Lieta C-395/20)
      (2020/C 399/33)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Düsseldorf

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: EP, GM

         Atbildētāja: Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai ir uzskatāms, ka notikusi lidojuma atcelšana Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 2. panta l) punkta un 5. panta 1. punkta izpratnē, ja apkalpojošais gaisa pārvadātājs lidojumu, kas rezervēts kompleksa ceļojuma ietvaros, ar paredzēto izlidošanu plkst. 13.20 (pēc vietējā laika) ir pārcēlis uz tās pašas dienas plkst. 16.10 (pēc vietējā laika)?

                  2)

                  Vai deviņas dienas pirms ceļojuma sākuma veikta paziņošana par lidojuma pārcelšanu no plkst. 13.20 (pēc vietējā laika) uz tās pašas dienas plkst. 16.10 (pēc vietējā laika) ir uzskatāma par maršruta maiņas piedāvājumu Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punkta izpratnē, un, ja tas tā ir, vai tam ir jāatbilst šīs regulas 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 8. panta 1. punktā noteiktajām prasībām?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.)


title: Lieta T-510/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Kaddour/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju – Līdzekļu iesaldēšana – Kļūda vērtējumā – Tiesības uz īpašumu – Samērīgums – Reputācijas aizskārums – Sarakstā iekļaušanas kritēriju noteikšana)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/30

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Kaddour/Padome
      (Lieta T-510/18) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Līdzekļu iesaldēšana - Kļūda vērtējumā - Tiesības uz īpašumu - Samērīgums - Reputācijas aizskārums - Sarakstā iekļaušanas kritēriju noteikšana)
      (2020/C 399/42)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Khaled Kaddour (Damaska, Sīrija) (pārstāvji: V. Davies un V. Wilkinson, solicitors, R. Blakeley, barrister, un M. Lester, QC)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: V. Piessevaux un T. Haas)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko ir lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/778 (2018. gada 28. maijs), ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2018, L 131, 16. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2018/774 (2018. gada 28. maijs), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV 2018, L 131, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Khaled Kaddour sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 373, 15.10.2018.


title: Lieta C-235/19: Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 8. oktobra spriedums (Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 135. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Apdrošināšanas darījumu atbrīvojums no nodokļa – Pensiju fonda pārvaldības pakalpojumu, ko pilnvarotajam sniedz ieguldījumu pārvaldītāji, sniegšana – Jebkādas riska kompensācijas izslēgšana – Arodpensiju shēma – Valsts nodokļu prakse – Apdrošināšanas darbības veikšana – Subjekti, kam ir licence – Subjekti, kam šādas licences nav – “Apdrošināšanas darījumu” jēdziens)

text:
               30.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/5

      Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 8. oktobra spriedums (Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      (Lieta C-235/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 135. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Apdrošināšanas darījumu atbrīvojums no nodokļa - Pensiju fonda pārvaldības pakalpojumu, ko pilnvarotajam sniedz ieguldījumu pārvaldītāji, sniegšana - Jebkādas riska kompensācijas izslēgšana - Arodpensiju shēma - Valsts nodokļu prakse - Apdrošināšanas darbības veikšana - Subjekti, kam ir licence - Subjekti, kam šādas licences nav - “Apdrošināšanas darījumu” jēdziens)
      (2020/C 414/05)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         Court of Appeal

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited

         Atbildētājs: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 135. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ieguldījumu pārvaldības pakalpojumi, kas tiek sniegti atbilstoši arodpensiju shēmai, izslēdzot jebkādu riska kompensāciju, nevar tikt kvalificēti par “apdrošināšanas darījumiem” šīs tiesību normas izpratnē un līdz ar to uz tiem nevar attiekties minētajā tiesību normā paredzētais atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa (PVN) par labu šādiem darījumiem.

         (1)  OV C 172, 20.5.2019.


title: Lieta C-568/19: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 8. oktobra spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – MO/Subdelegación del Gobierno en Toledo (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Direktīva 2008/115/EEK – Kopīgi standarti un procedūras attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi – 6. panta 1. punkts un 8. panta 1. punkts – Nelikumīga uzturēšanās – Valsts tiesiskais regulējums, kurā atkarībā no apstākļiem ir paredzēts piemērot vai nu naudas sodu, vai arī izraidīšanu – 2015. gada 23. aprīļa sprieduma Zaizoune (C-38/14, EU:C:2015:260) sekas – Valsts tiesību akti, kas attiecīgajai personai ir labvēlīgāki – Direktīvu tiešā iedarbība – Ierobežojumi)

text:
               30.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/12

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 8. oktobra spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – MO/Subdelegación del Gobierno en Toledo

      (Lieta C-568/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Direktīva 2008/115/EEK - Kopīgi standarti un procedūras attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi - 6. panta 1. punkts un 8. panta 1. punkts - Nelikumīga uzturēšanās - Valsts tiesiskais regulējums, kurā atkarībā no apstākļiem ir paredzēts piemērot vai nu naudas sodu, vai arī izraidīšanu - 2015. gada 23. aprīļa sprieduma Zaizoune (C-38/14, EU:C:2015:260) sekas - Valsts tiesību akti, kas attiecīgajai personai ir labvēlīgāki - Direktīvu tiešā iedarbība - Ierobežojumi)
      (2020/C 414/14)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: MO

         Atbildētāja: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/115/EK (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja valsts tiesiskajā regulējumā par trešās valsts valstspiederīgā nelikumīgu uzturēšanos dalībvalstī ir paredzēts piemērot vai nu naudas sodu, vai izraidīšanu, un šis pēdējais pasākums var tikt noteikts tikai tad, ja attiecībā uz šo trešās valsts valstspiederīgo papildus tam, ka viņš dalībvalstī uzturas nelikumīgi, pastāv atbildību pastiprinoši apstākļi, kompetentā valsts iestāde nevar tieši balstīties uz šīs direktīvas tiesību normām, lai pieņemtu atgriešanas lēmumu un šo lēmumu izpildītu, pat nepastāvot šādiem atbildību pastiprinošiem apstākļiem.

         (1)  OV C 363, 28.10.2019.


title: Lieta C-320/18 P: Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 10. septembra rīkojums – Crocs, Inc./Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Gifi Diffusion (Apelācija – Eiropas Savienības dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Atzīšana par spēkā neesošu – Apelācijas priekšmeta zudums – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas – Tiesāšanās izdevumi)

text:
               30.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/16

      Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 10. septembra rīkojums – Crocs, Inc./Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Gifi Diffusion

      (Lieta C-320/18 P) (1)

      (Apelācija - Eiropas Savienības dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Atzīšana par spēkā neesošu - Apelācijas priekšmeta zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas - Tiesāšanās izdevumi)
      (2020/C 414/20)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Crocs, Inc. (pārstāvji: J. Guise, D. Knight, Solicitors, H. Haouideg, advokāts)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Ivanauskas un H. O’Neill), Gifi Diffusion (pārstāve: C. de Chassey, advokāte)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Izbeigt tiesvedību lietā par apelācijas sūdzību.

                  2)

                  Crocs Inc. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumi, kas radušies šajā apelācijas tiesvedībā.

                  3)

                  Gifi Diffusion sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā.

         (1)  OV C 319, 10.9.2019.


title: Lieta C-827/19: Tiesas virspalātas priekšsēdētāja 2020. gada 4. septembra rīkojums (Audiencia Provincial de Pontevedra (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – D.A.T.A., L.F.A., A.M.A.G., L.F.A., J.G.C., S.C.C., A.C.V., A.A.G., A.C.A., L.C.A., N.P.B., P.C.A./Ryanair DAC

text:
               30.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/26

      Tiesas virspalātas priekšsēdētāja 2020. gada 4. septembra rīkojums (Audiencia Provincial de Pontevedra (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – D.A.T.A., L.F.A., A.M.A.G., L.F.A., J.G.C., S.C.C., A.C.V., A.A.G., A.C.A., L.C.A., N.P.B., P.C.A./Ryanair DAC

      (Lieta C-827/19) (1)

      (2020/C 414/39)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas virspalātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 45, 10.2.2020.


title: Lieta C-945/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 7. septembra rīkojums (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SIA “OC Finance”/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               30.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/27

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 7. septembra rīkojums (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SIA “OC Finance”/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Lieta C-945/19) (1)

      (2020/C 414/43)
      Tiesvedības valoda – latviešu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 137, 27.4.2020.


title: Lieta T-606/20: Prasība, kas celta 2020. gada 30. septembrī – Austrian Power Grid u.c./ACER

text:
               30.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/41

      Prasība, kas celta 2020. gada 30. septembrī – Austrian Power Grid u.c./ACER

      (Lieta T-606/20)
      (2020/C 414/63)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Austrian Power Grid AG (Vīne, Austrija) un septiņi citi prasītāji (pārstāvji: M. Levitt, advokāts, B. Byrne un D. Jubrail, Solicitors)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Energoregulatoru sadarbības aģentūra (ACER)

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tas skar prasītājus;

                  —

                  atcelt ACER2020. gada 24. janvāra Lēmuma Nr. 02/2020 1. pantu un Īstenošanas satvara attiecībā uz Eiropas platformu apmaiņai ar balansēšanas enerģiju no frekvences atjaunošanas rezervēm ar automātisku aktivizāciju 3. panta 3. punktu, 3. panta 4. punkta b) apakšpunktu, 4. panta 6. punktu, 6. pantu, 11. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 12. pantu;

                  —

                  piespriest ACER atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar šo prasības pieteikumu prasītāji lūdz atcelt ACER Apelācijas valdes 2020. gada 16. jūlija lēmumu Lietā A-001–2020 (konsolidēts), ar kuru ir noraidītas apelācijas, kas iesniegtas par ACER2020. gada 24. janvāra Lēmumu Nr. 02/2020 par Īstenošanas satvaru attiecībā uz Eiropas platformu apmaiņai ar balansēšanas enerģiju no frekvences atjaunošanas rezervēm ar automātisku aktivizāciju un attiecīgā gadījumā – ACER Lēmumu Nr. 02/2020 un šī lēmuma I pielikumu.
      Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta tiesību kļūda, kas izriet no atbildētājas Apelācijas valdes konstatējuma, ka atbildētājai bija kompetence papildināt un grozīt īstenošanas akta, Regulas (ES) 2017/2195 (1), normas, pieņemot lēmumu, kurš ietvēra atkāpi no valstu regulatīvo iestāžu pieņemtās pozīcijas, un tādējādi pārkāpjot kompetences piešķiršanas principu un ACER Regulu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta tiesību kļūda, jo atbildētājas Apelācijas valde nav pareizi piemērojusi Eiropas platformas apmaiņai ar balansēšanas enerģiju no frekvences atjaunošanas rezervēm ar automātisku aktivizāciju uzbūvei un darbībai izvirzītās prasības, apstiprinot ACER veiktos īstenošanas akta, Regulas (ES) 2017/2195, normu grozījumus.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pārkāpts labas pārvaldības princips un tiesības uz aizstāvību, kā arī nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu, un ar to nav izpildīti atbildētājas Apelācijas valdes kā apelācijas instances juridiskie pienākumi.

         (1)  Komisijas Regula (ES) 2017/2195 (2017. gada 23. novembris), ar ko izveido elektroenerģijas balansēšanas vadlīnijas (OV 2017, L 312, 6. lpp.).


title: Lieta T-628/20: Prasība, kas celta 2020. gada 16. oktobrī – Ryanair/Komisija

text:
               30.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/47

      Prasība, kas celta 2020. gada 16. oktobrī – Ryanair/Komisija
      (Lieta T-628/20)
      (2020/C 414/69)
      Tiesvedības valoda: angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: F. Laprévote, E. Vahida, V. Blanc, I. Metaxas-Maranghidis un S. Rating, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 31. jūlija lēmumu (ES) par valsts atbalstu SA. 57659 – Spānija – Rekapitalizācijas fonds (1), un

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

            Prasītāja arī prasīja, lai tās prasība tiktu izskatīta paātrinātā tiesvedībā, kas paredzēta Tiesas statūtu 23.a pantā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisijas esot pārkāpusi īpašos LESD noteikumus un Eiropas tiesību vispārējos principus par diskriminācijas aizliegumu, preču brīvu apriti un uzņēmējdarbības brīvību, kas ir bijuši ES gaisa transporta liberalizācijas pamatā kopš vēliem 1980. gadiem. Gaisa transporta tirgus liberalizācija ES ir ļāvusi izveidoties patiesi Eiropas mēroga zemo cenu aviokompānijām. Atļaujot Spānijai rezervēt atbalstu tikai Spānijā reģistrētiem uzņēmumiem, Eiropas Komisija esot ignorējusi COVID-19 krīzes radīto izraisīto kaitējumu Eiropas mēroga aviokompānijām un to lomai Spānijas gaisa satiksmē. LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā esot paredzēts izņēmums no valsts atbalsta aizlieguma atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, bet tas nenodrošinot izņēmumu no citām LESD normām un principiem.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, pārkāpjot pienākumu izsvērt valsts atbalsta labvēlīgo ietekmi un tā nelabvēlīgās sekas attiecībā uz tirdzniecības nosacījumu un netraucētas kompetences saglabāšanu (t.s. “līdzsvarotības pārbaude”).

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija neesot atzinusi savu rīcības brīvību valsts atbalsta pārskatīšanas jautājumā un esot pieļāvusi tiesību kļūdu, atļaujot Spānijai īstenot savu rīcības brīvību atbalsta shēmas saņēmēju izvēles jautājumā.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija neesot uzsākusi formālo izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz nopietnām grūtībām, un esot pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības.

                  5.

                  Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka lēmumā esot pārkāpts Komisijas pienākums norādīt pamatojumu.

         (1)  OV 2020, C 269, 8. lpp.


title: Lieta C-791/18: Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Stichting Schoonzicht/Staatssecretaris van Financiën (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – Nekustamais īpašums kā kapitālieguldījumu prece – Priekšnodokļa atskaitīšana – Sākotnējā atskaitījuma koriģēšana – Visa šī atskaitījuma koriģēšana vienā reizē pēc attiecīgās preces pirmreizējās izmantošanas – Koriģēšanas laikposms)

text:
               7.12.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 423/4

      Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Stichting Schoonzicht/Staatssecretaris van Financiën

      (Lieta C-791/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - Nekustamais īpašums kā kapitālieguldījumu prece - Priekšnodokļa atskaitīšana - Sākotnējā atskaitījuma koriģēšana - Visa šī atskaitījuma koriģēšana vienā reizē pēc attiecīgās preces pirmreizējās izmantošanas - Koriģēšanas laikposms)
      (2020/C 423/05)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hoge Raad der Nederlanden

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Stichting Schoonzicht

         Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 184.–187. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir ietverts koriģēšanas režīms, kurš ir piemērojams kapitālieguldījuma precēm un kurā ir paredzēts veikt koriģēšanu vairāku gadu garumā, un saskaņā ar kuru attiecīgā īpašuma pirmreizējās izmantošanas gadā, kas arī atbilst pirmajam koriģēšanas gadam, viss sākotnēji attiecībā uz šo preci veiktais atskaitījums ir ticis koriģēts vienā reizē, ja šīs pirmreizējās izmantošanas laikā izrādās, ka šis atskaitījums neatbilst tam, ko nodokļa maksātājs bija tiesīgs veikt, pamatojoties uz minētās preces faktisko izmantošanu.

         (1)  OV C 122, 1.4.2019.


title: Lieta C-92/19: Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums (Consiglio di Stato – (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vide – Koģenerācijas veicināšana – Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta atbalsta shēma – Atbalsta shēma pēc 2010. gada 31. decembra koģenerācijas iekārtām, kas nav augstas efektivitātes iekārtas)

text:
               7.12.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 423/5

      Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums (Consiglio di Stato – (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

      (Lieta C-92/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Koģenerācijas veicināšana - Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta atbalsta shēma - Atbalsta shēma pēc 2010. gada 31. decembra koģenerācijas iekārtām, kas nav augstas efektivitātes iekārtas)
      (2020/C 423/07)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Burgo Group SpA

         Atbildētāja: Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Piedaloties: Ministero dello Sviluppo economico, Autorità per l’Energia elettrica e il Gas

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/8/EK (2004. gada 11. februāris) par tādas koģenerācijas veicināšanu, kas balstīta uz lietderīgā siltuma pieprasījumu iekšējā enerģijas tirgū, un ar kuru groza Direktīvu 92/42/EEK 12. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neaizliedz valsts tiesisko regulējumu, kurā koģenerācijas iekārtām bez augstas efektivitātes koģenerācijas iekārtas īpašībām šīs direktīvas izpratnē pat pēc 2010. gada 31. decembra tiek atļauts turpināt piemērot koģenerāciju atbalsta shēmu, atbilstoši kurai tās tostarp tiek atbrīvotas no pienākuma iegādāties zaļos sertifikātus.

         (1)  OV C 182, 27.5.2019.