title: Lieta T-691/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra spriedums – Servier u.c./Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Gan oriģinālā, gan ģenēriskā perindoprila, proti, sirds un asinsvadu slimību ārstēšanai paredzētu zāļu, tirgus – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. un 102. panta pārkāpums – Objektivitātes princips – Konsultēšanās ar Aizliegtu vienošanos un dominējoša stāvokļa padomdevēju komiteju – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību – Prasības celšanas termiņa īsums salīdzinājumā ar apstrīdētā lēmuma garumu – Strīdā patentu jomā noslēgti izlīguma nolīgumi – Licences nolīgumi – Tehnoloģijas iegūšanas nolīgumi – Ekskluzīvās tirdzniecības nolīgums – Potenciāla konkurence – Konkurences ierobežojums mērķa dēļ – Konkurences ierobežojums seku dēļ – Konkurences tiesību un patentu tiesību samērošana – Kvalifikācija par atsevišķiem pārkāpumiem vai vienotu pārkāpumu – Konkrētā tirgus noteikšana attiecīgā medikamenta molekulas līmenī – Naudas sodi – Naudas sodu apvienošana saskaņā ar LESD 101. un 102. pantu – Noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības princips – Pārdošanas apjoma vērtība – Aprēķināšanas kārtība tajos pašos tirgos izdarītu pārkāpumu kumulēšanas gadījumā)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/28

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra spriedums – Servier u.c./Komisija
      (Lieta T-691/14) (1)

      ((Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Gan oriģinālā, gan ģenēriskā perindoprila, proti, sirds un asinsvadu slimību ārstēšanai paredzētu zāļu, tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. un 102. panta pārkāpums - Objektivitātes princips - Konsultēšanās ar Aizliegtu vienošanos un dominējoša stāvokļa padomdevēju komiteju - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību - Prasības celšanas termiņa īsums salīdzinājumā ar apstrīdētā lēmuma garumu - Strīdā patentu jomā noslēgti izlīguma nolīgumi - Licences nolīgumi - Tehnoloģijas iegūšanas nolīgumi - Ekskluzīvās tirdzniecības nolīgums - Potenciāla konkurence - Konkurences ierobežojums mērķa dēļ - Konkurences ierobežojums seku dēļ - Konkurences tiesību un patentu tiesību samērošana - Kvalifikācija par atsevišķiem pārkāpumiem vai vienotu pārkāpumu - Konkrētā tirgus noteikšana attiecīgā medikamenta molekulas līmenī - Naudas sodi - Naudas sodu apvienošana saskaņā ar LESD 101. un 102. pantu - Noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības princips - Pārdošanas apjoma vērtība - Aprēķināšanas kārtība tajos pašos tirgos izdarītu pārkāpumu kumulēšanas gadījumā))
      (2019/C 82/31)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Servier SAS (Suresnes, Francija), Servier Laboratories Ltd (Wexham, Apvienotā Karaliste), Les Laboratoires Servier SAS (Suresnes) (pārstāvji: sākotnēji I. S. Forrester, QC, J. Killick, barrister, O. de Juvigny, advokāts, un M. Utges Manley, solicitor, vēlāk J. Killick, O. de Juvigny, M. Utges Manley, J. Jourdan un T. Reymond, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji T. Christoforou, B. Mongin, C. Vollrath, F. Castilla Contreras un T. Vecchi, vēlāk T. Christoforou, B. Mongin, C. Vollrath, F. Castilla Contreras un J. Norris-Usher)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītāju prasījumu atbalstam: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Ženēva, Šveice) (pārstāvji: F. Carlin, barrister, N. Niejahr un C. Paillard, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, galvenokārt, atcelt Komisijas 2014. gada 9. jūlija Lēmumu C(2014) 4955 final par LESD 101. un 102. panta piemērošanas procedūru (Lieta AT.39612 – Perindoprils (Servier)), ciktāl tas attiecas uz prasītājām, un, pakārtoti, samazināt tām ar minēto lēmumu uzliktā naudas soda apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 9. jūlija Lēmuma C(2014) 4955 final par LESD 101. un 102. panta piemērošanas procedūru (Lieta AT.39612 – Perindoprils (Servier)) 4. pantu, ciktāl tajā ir konstatēta Servier SAS un Laboratoires Servier SAS līdzdalība šajā pantā minētajos nolīgumos.

                  2)

                  Atcelt Lēmuma C(2014) 4955 final 6. pantu.

                  3)

                  Atcelt Lēmuma C(2014) 4955 final 7. panta 4. punkta b) apakšpunktu un 6. punktu.

                  4)

                  Saistībā ar Lēmuma C(2014) 4955 final 2. pantā minēto pārkāpumu Servier un Laboratoires Servier uzlikto naudas sodu, kas izriet no šā lēmuma 7. panta 2. punkta b) apakšpunkta, noteikt 55 385 190 euro apmērā.

                  5)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt

                  6)

                  Gan Servier, Servier Laboratories Ltd un Laboratoires Servier, gan Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

                  7)

                  European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 462, 22.12.2014.


title: Lieta T-705/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra spriedums – Unichem Laboratories/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Gan oriģinālā, gan ģenēriskā perindoprila, proti, sirds un asinsvadu slimību ārstēšanai paredzētu zāļu, tirgus – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums – Strīdā patentu jomā noslēgts izlīguma nolīgums – Komisijas teritoriālā kompetence – Vainošana pārkāpjošā rīcībā – Administratīvais process – Advokātu un klientu saziņas konfidencialitātes aizsardzība – Potenciāla konkurence – Konkurences ierobežojums mērķa dēļ – Ierobežojuma objektīvā nepieciešamība – Konkurences tiesību un patentu tiesību samērošana – Nosacījumi atbrīvojumam saskaņā ar LESD 101. panta 3. punktu – Naudas sodi)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/30

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra spriedums – Unichem Laboratories/Komisija
      (Lieta T-705/14) (1)

      ((Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Gan oriģinālā, gan ģenēriskā perindoprila, proti, sirds un asinsvadu slimību ārstēšanai paredzētu zāļu, tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums - Strīdā patentu jomā noslēgts izlīguma nolīgums - Komisijas teritoriālā kompetence - Vainošana pārkāpjošā rīcībā - Administratīvais process - Advokātu un klientu saziņas konfidencialitātes aizsardzība - Potenciāla konkurence - Konkurences ierobežojums mērķa dēļ - Ierobežojuma objektīvā nepieciešamība - Konkurences tiesību un patentu tiesību samērošana - Nosacījumi atbrīvojumam saskaņā ar LESD 101. panta 3. punktu - Naudas sodi))
      (2019/C 82/33)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Unichem Laboratories Ltd (Mumbaja, Indija) (pārstāvji: S. Mobley, K. Shaw, K. Cousins, M. Healy, H. Sheraton un E. Batchelor, solicitors)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji F. Castilla Contreras, T. Vecchi un B. Mongin, vēlāk F. Castilla Contreras, B. Mongin un C. Vollrath, kuriem palīdz S. Kingston, barrister)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, galvenokārt, atcelt Komisijas 2014. gada 9. jūlija Lēmumu C(2014) 4955 final par LESD 101. un 102. panta piemērošanas procedūru (Lieta AT.39612 – Perindoprils (Servier)), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti, atcelt tai ar minēto lēmumu uzlikto naudas sodu vai samazināt tā apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Unichem Laboratories Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 448, 15.12.2014.


title: Lieta T-827/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Deutsche Telekom/Komisija (Konkurence – Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Slovākijas platjoslas telekomunikāciju pakalpojumu tirgus – Trešo uzņēmumu piekļuve esošā operatora “vietējai sakaru līnijai” šajā tirgū – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 102. panta un EEZ līguma 54. panta pārkāpums – Vienots un turpināts pārkāpums – Jēdziens “ļaunprātīga izmantošana” – Piekļuves atteikums – Maržu saspiešana – Maržu saspiešanas aprēķināšana – Tikpat efektīva konkurenta kritērijs – Tiesības uz aizstāvību – Mātesuzņēmuma atzīšana par vainojamu meitasuzņēmuma izdarītā pārkāpumā – Mātesuzņēmuma izšķiroša ietekme uz meitasuzņēmuma tirdzniecības politiku – Efektīva īstenošana – Pierādīšanas pienākums – Naudas soda apmēra aprēķins – 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai – Atsevišķs naudas sods, kas uzlikts tikai mātesuzņēmumam par recidīvismu un reizināšanas koeficienta piemērošanu preventīviem mērķiem

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/30

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Deutsche Telekom/Komisija
      (Lieta T-827/14) (1)

      ((Konkurence - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Slovākijas platjoslas telekomunikāciju pakalpojumu tirgus - Trešo uzņēmumu piekļuve esošā operatora “vietējai sakaru līnijai” šajā tirgū - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 102. panta un EEZ līguma 54. panta pārkāpums - Vienots un turpināts pārkāpums - Jēdziens “ļaunprātīga izmantošana” - Piekļuves atteikums - Maržu saspiešana - Maržu saspiešanas aprēķināšana - Tikpat efektīva konkurenta kritērijs - Tiesības uz aizstāvību - Mātesuzņēmuma atzīšana par vainojamu meitasuzņēmuma izdarītā pārkāpumā - Mātesuzņēmuma izšķiroša ietekme uz meitasuzņēmuma tirdzniecības politiku - Efektīva īstenošana - Pierādīšanas pienākums - Naudas soda apmēra aprēķins - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - Atsevišķs naudas sods, kas uzlikts tikai mātesuzņēmumam par recidīvismu un reizināšanas koeficienta piemērošanu preventīviem mērķiem)
      (2019/C 82/34)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Deutsche Telekom AG (Bonna, Vācija) (pārstāvji: K. Apel un D. Schroeder, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Kellerbauer, L. Malferrari, C. Vollrath un L. Wildpanner)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Slovanet, a.s. (Bratislava, Slovākija) (pārstāvis: P. Tisaj, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, primāri, pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas Lēmumu C(2014) 7465 final (2014. gada 15. oktobris) par procedūru saskaņā ar LESD 102. pantu un EEZ līguma 54. pantu (lieta AT.39523 – Slovak Telekom), kurš grozīts ar Komisijas Lēmumu C(2014) 10119 final (2014. gada 16. decembris), kā arī ar Komisijas Lēmumu C(2015) 2484 final (2015. gada 17. aprīlis), ciktāl tas skar prasītāju, un, pakārtoti, atcelt vai samazināt naudas sodu, kas prasītājai uzlikts ar minēto lēmumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmuma C(2014) 7465 final (2014. gada 15. oktobris) par procedūru saskaņā ar LESD 102. pantu un EEZ līguma 54. pantu (lieta AT.39523 – Slovak Telekom) 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu, ciktāl tajā ir konstatēts, ka laikposmā no 2005. gada 12. augusta līdz 31. decembrim Deutsche Telekom AG piemēroja negodīgus tarifus, kas neļāva vienlīdz efektīvam operatoram, kas paļaujas uz vairumtirdzniecības piekļuvi Slovak Telekom, a.s. atdalītajām vietējām sakaru līnijām, atkārtoti piedāvāt Slovak Telekom mazumtirdzniecības pakalpojumus bez zaudējumiem.

                  2)

                  Atcelt Lēmuma C(2014) 7465 final 2. pantu, ciktāl tajā naudas soda summa, kas solidāri ir jāmaksā Deutsche Telekom, ir noteikta 38 838 000 EUR apmērā, un naudas soda summa, kas jāmaksā vienīgi Deutsche Telekom, ir noteikta 31 070 000 EUR apmērā.

                  3)

                  Noteikt naudas soda summu, kas solidāri ir jāmaksā Deutsche Telekom, 38 061 963 EUR apmērā, un naudas soda summu, kas ir jāmaksā vienīgi Deutsche Telekom, 19 030 981 EUR apmērā.

                  4)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  5)

                  Deutsche Telekom sedz četras piektdaļas savu, četras piektdaļas Eiropas Komisijas un četras piektdaļas Slovanet, a.s. tiesāšanās izdevumu.

                  6)

                  Komisija sedz vienu piektdaļu savu un vienu piektdaļu Deutsche Telekom tiesāšanās izdevumu.

                  7)

                  Slovanet sedz vienu piektdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 96, 23.3.2015.


title: Lieta T-851/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Slovak Telekom/Komisija (Konkurence – Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Slovākijas platjoslas telekomunikāciju pakalpojumu tirgus – Trešo uzņēmumu piekļuve esošā operatora “vietējai sakaru līnijai” šajā tirgū – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 102. panta un EEZ līguma 54. panta pārkāpums – Vienots un turpināts pārkāpums – Jēdziens “ļaunprātīga izmantošana” – Piekļuves atteikums – Maržu saspiešana – Maržu saspiešanas aprēķināšana – Tikpat efektīva konkurenta kritērijs – Tiesības uz aizstāvību – Mātesuzņēmuma atzīšana par vainojamu meitasuzņēmuma izdarītā pārkāpumā – Mātesuzņēmuma izšķiroša ietekme uz meitasuzņēmuma tirdzniecības politiku – Efektīva īstenošana – Pierādīšanas pienākums – Naudas soda apmēra aprēķins – 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/32

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Slovak Telekom/Komisija
      (Lieta T-851/14) (1)

      ((Konkurence - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Slovākijas platjoslas telekomunikāciju pakalpojumu tirgus - Trešo uzņēmumu piekļuve esošā operatora “vietējai sakaru līnijai” šajā tirgū - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 102. panta un EEZ līguma 54. panta pārkāpums - Vienots un turpināts pārkāpums - Jēdziens “ļaunprātīga izmantošana” - Piekļuves atteikums - Maržu saspiešana - Maržu saspiešanas aprēķināšana - Tikpat efektīva konkurenta kritērijs - Tiesības uz aizstāvību - Mātesuzņēmuma atzīšana par vainojamu meitasuzņēmuma izdarītā pārkāpumā - Mātesuzņēmuma izšķiroša ietekme uz meitasuzņēmuma tirdzniecības politiku - Efektīva īstenošana - Pierādīšanas pienākums - Naudas soda apmēra aprēķins - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai)
      (2019/C 82/35)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Slovak Telekom, a.s. (Bratislava, Slovākija) (pārstāvji: D. Geradin, advokāts, R. O’Donoghue, QC)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji M. Farley, L. Malferrari un G. Koleva, vēlāk M. Farley, M. Kellerbauer, L. Malferrari un C. Vollrath)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Slovanet, a.s. (Bratislava) (pārstāvis: P. Tisaj, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, primāri, atcelt Komisijas Lēmumu C(2014) 7465 final (2014. gada 15. oktobris) par procedūru saskaņā ar LESD 102. pantu un EEZ līguma 54. pantu (lieta AT.39523 – Slovak Telekom), kurš grozīts ar Komisijas Lēmumu C(2014) 10119 final (2014. gada 16. decembris), kā arī ar Komisijas Lēmumu C(2015) 2484 final (2015. gada 17. aprīlis), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti, samazināt prasītājai uzliktā naudas soda apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmuma C(2014) 7465 final (2014. gada 15. oktobris) par procedūru saskaņā ar LESD 102. pantu un EEZ līguma 54. pantu (lieta AT.39523 – Slovak Telekom) 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu, ciktāl tajā ir konstatēts, ka laikposmā no 2005. gada 12. augusta līdz 31. decembrim Slovak Telekom, a.s. piemēroja negodīgus tarifus, kas neļāva vienlīdz efektīvam operatoram, kas paļaujas uz vairumtirdzniecības piekļuvi savām atdalītajām vietējām sakaru līnijām, atkārtoti piedāvāt tā mazumtirdzniecības pakalpojumus bez zaudējumiem.

                  2)

                  Atcelt Lēmuma C(2014) 7465 final 2. pantu, ciktāl tajā naudas soda summa, kas solidāri ir jāmaksā Slovak Telekom, ir noteikta 38 838 000 EUR apmērā.

                  3)

                  Noteikt naudas soda summu, kas solidāri ir jāmaksā Slovak Telekom, 38 061 963 EUR apmērā.

                  4)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  5)

                  Slovākijas Telekom sedz četras piektdaļas savu, četras piektdaļas Eiropas Komisijas un četras piektdaļas Slovanet, a.s. tiesāšanās izdevumu.

                  6)

                  Komisija sedz vienu piektdaļu savu un vienu piektdaļu Slovak Telekom tiesāšanās izdevumu.

                  7)

                  Slovanet sedz vienu piektdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 127, 20.4.2015.


title: Lieta T-111/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija (Valsts atbalsts – Nolīgumi, kas noslēgti starp Šarantas lidostu jaukto arodbiedrību un Ryanair un tās meitasuzņēmumu Airport Marketing Services – Lidostas pakalpojumi – Mārketinga pakalpojumi – Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un ir uzdots to atgūt – Valsts atbalsta jēdziens – Valsts vainojamība – Tirdzniecības un rūpniecības palāta – Priekšrocība – Privātā ieguldītāja kritērijs – Atgūšana – Pamattiesību hartas 41. pants – Tiesības piekļūt lietas materiāliem – Tiesības tikt uzklausītam)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/33

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija
      (Lieta T-111/15) (1)

      ((Valsts atbalsts - Nolīgumi, kas noslēgti starp Šarantas lidostu jaukto arodbiedrību un Ryanair un tās meitasuzņēmumu Airport Marketing Services - Lidostas pakalpojumi - Mārketinga pakalpojumi - Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un ir uzdots to atgūt - Valsts atbalsta jēdziens - Valsts vainojamība - Tirdzniecības un rūpniecības palāta - Priekšrocība - Privātā ieguldītāja kritērijs - Atgūšana - Pamattiesību hartas 41. pants - Tiesības piekļūt lietas materiāliem - Tiesības tikt uzklausītam))
      (2019/C 82/36)
      Tiesvedības valoda – angļu.

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd (Dublina, Īrija), Airport Marketing Services Ltd (Dublina) (pārstāvji: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, advokāti, un B. Byrne, solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Flynn un S. Noë)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2015/1226 (2014. gada 23. jūlijs) par valsts atbalstu SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN), ko Francija īstenojusi par labu Angoulême Tirdzniecības un rūpniecības palātai, SNC-Lavalin, Ryanair un Airport Marketing Services (OV 2015, L 201, 48. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ryanair DAC un Airport Marketing Services Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 178, 1.6.2015.


title: Lieta T-165/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija (Valsts atbalsts – Po-Bearnas tirdzniecības un rūpniecības kameras noslēgtie līgumi ar Ryanair un tās meitasuzņēmumu Airport Marketing Services – Lidostas pakalpojumi – Mārketinga pakalpojumi – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt – Valsts atbalsta jēdziens – Attiecināmība uz valsti – Tirdzniecības un rūpniecības kamera – Priekšrocība – Privātā ieguldītāja kritērijs – Atgūšana – Pamattiesību hartas 41. pants – Tiesības piekļūt lietas materiāliem – Tiesības tikt uzklausītam)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/34

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija
      (Lieta T-165/15) (1)

      ((Valsts atbalsts - Po-Bearnas tirdzniecības un rūpniecības kameras noslēgtie līgumi ar Ryanair un tās meitasuzņēmumu Airport Marketing Services - Lidostas pakalpojumi - Mārketinga pakalpojumi - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt - Valsts atbalsta jēdziens - Attiecināmība uz valsti - Tirdzniecības un rūpniecības kamera - Priekšrocība - Privātā ieguldītāja kritērijs - Atgūšana - Pamattiesību hartas 41. pants - Tiesības piekļūt lietas materiāliem - Tiesības tikt uzklausītam))
      (2019/C 82/37)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Ryanair DAC, agrāk Ryanair Ltd (Dublina, Īrija), Airport Marketing Services Ltd (Dublina) (pārstāvji: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocats, un B. Byrne, solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Flynn un S. Noë)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas 2014. gada 23. jūlija Lēmumu (ES) 2015/1227 par valsts atbalstu SA.22614 (C 53/07), ko Francija piešķīrusi Po-Bearnas tirdzniecības un rūpniecības kamerai, Ryanair, Airport Marketing Services un Transavia (OV 2015, L 201, 109. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ryanair DAC un Airport Marketing Services Ltd sedz pašas savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 228, 13.7.2015.


title: Lieta T-284/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – AlzChem/Komisija (Valsts atbalsts – Ķīmiskā rūpniecība – Lēmums turpināt uzņēmuma darbību maksātnespējas procedūras laikā – Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība – Prasība atcelt tiesību aktu – Individuāls skārums – Pieņemamība – Valsts atbalsta jēdziens – Priekšrocība – Privātā kreditora kritērijs – Attiecināmība uz valsti – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/34

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – AlzChem/Komisija
      (Lieta T-284/15) (1)

      ((Valsts atbalsts - Ķīmiskā rūpniecība - Lēmums turpināt uzņēmuma darbību maksātnespējas procedūras laikā - Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība - Prasība atcelt tiesību aktu - Individuāls skārums - Pieņemamība - Valsts atbalsta jēdziens - Priekšrocība - Privātā kreditora kritērijs - Attiecināmība uz valsti - Pienākums norādīt pamatojumu))
      (2019/C 82/38)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: AlzChem AG (Trostberg, Vācija) (pārstāvji: sākotnēji P. Alexiadis, solicitor, A. Borsos un I. Georgiopoulos, avocats, velāk P. Alexiadis, A. Borsos, E. Kazili, P. Oravec un K. Csach, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Conte un L. Armati)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Slovākijas Republika (pārstāvis: B. Ricziová) un Fortischem a.s. (Nováky, Slovākija) (pārstāvji: C. Arhold, P. Hodál un M. Staroň, avocats)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmuma (ES) 2015/1826 (2014. gada 15. oktobris) par valsts atbalstu SA.33797 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP), ko Slovākija sniegusi NCHZ (OV 2015, L 269, 71. lpp.), 2. pantu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmuma (ES) 2015/1826 (2014. gada 15. oktobris) par valsts atbalstu SA.33797 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP), ko Slovākija sniegusi NCHZ, 2. pantu.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina AlzChem AG tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Slovākijas Republika un Fortischem a.s. sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 302, 14.9.2015.


title: Lieta T-558/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Iran Insurance/Padome (Ārpuslīgumiskā atbildība – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Irānu – Līdzekļu iesaldēšana – Prasītājas nosaukuma iekļaušana un saglabāšana to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus – Mantiskais kaitējums – Morālais kaitējums)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/35

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Iran Insurance/Padome
      (Lieta T-558/15) (1)

      ((Ārpuslīgumiskā atbildība - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītājas nosaukuma iekļaušana un saglabāšana to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus - Mantiskais kaitējums - Morālais kaitējums))
      (2019/C 82/39)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Iran Insurance Company (Teherāna, Irāna) (pārstāvis: D. Luff, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: B. Driessen un M. Bishop)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Ronkes Agerbeek un R. Tricot)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt morālo un mantisko kaitējumu, kas prasītājai iespējami nodarīts, pieņemot Padomes Lēmumu 2010/644/KĀDP (2010. gada 25. oktobris), ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV 2010, L 281, 81. lpp.), Padomes Regulu (ES) Nr. 961/2010 (2010. gada 25. oktobris), ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007 (OV 2010, L 281, 1. lpp.), Padomes Lēmumu 2011/783/KĀDP (2011. gada 1. decembris), ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV 2011, L 319, 71. lpp.), Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1245/2011 (2011. gada 1. decembris), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV 2011, L 319, 11. lpp.), un Padomes Regulu (ES) Nr. 267/2012 (2012. gada 23. marts) par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (OV 2012, L 88, 1. lpp.), ar kuriem prasītājas nosaukums tika iekļauts un saglabāts to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Iran Insurance Company sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 27, 25.1.2016.


title: Lieta T-559/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Post Bank Iran/Padome (Ārpuslīgumiskā atbildība – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Irānu – Līdzekļu iesaldēšana – Prasītājas nosaukuma iekļaušana un saglabāšana to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus – Morālais kaitējums)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/36

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Post Bank Iran/Padome
      (Lieta T-559/15) (1)

      ((Ārpuslīgumiskā atbildība - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītājas nosaukuma iekļaušana un saglabāšana to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus - Morālais kaitējums))
      (2019/C 82/40)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Post Bank Iran (Teherāna, Irāna) (pārstāvis: D. Luff, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: B. Driessen un M. Bishop)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Ronkes Agerbeek un R. Tricot)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājai iespējami nodarīts, pieņemot Padomes Lēmumu 2010/644/KĀDP (2010. gada 25. oktobris), ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV 2010, L 281, 81. lpp.), Padomes Regulu (ES) Nr. 961/2010 (2010. gada 25. oktobris), ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007 (OV 2010, L 281, 1. lpp.), Padomes Lēmumu 2011/783/KĀDP (2011. gada 1. decembris), ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV 2011, L 319, 71. lpp.), Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1245/2011 (2011. gada 1. decembris), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV 2011, L 319, 11. lpp.), un Padomes Regulu (ES) Nr. 267/2012 (2012. gada 23. marts) par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (OV 2012, L 88, 1. lpp.), ar kuriem prasītājas nosaukums tika iekļauts un saglabāts to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Post Bank Iran sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 27, 25.1.2016.


title: Lieta T-591/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Transavia Airlines/Komisija (Valsts atbalsts – Lidostas pakalpojumu un mārketinga pakalpojumu līgums – Po-Bearnas tirdzniecības un rūpniecības kameras noslēgts nolīgums ar Transavia – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt – Valsts atbalsta jēdziens – Attiecināmība uz valsti – Tirdzniecības un rūpniecības kamera – Priekšrocība – Privātā ieguldītāja kritērijs – Atgūšana – Pamattiesību hartas 41. pants – Tiesības piekļūt lietas materiāliem – Tiesības tikt uzklausītam)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/37

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Transavia Airlines/Komisija
      (Lieta T-591/15) (1)

      ((Valsts atbalsts - Lidostas pakalpojumu un mārketinga pakalpojumu līgums - Po-Bearnas tirdzniecības un rūpniecības kameras noslēgts nolīgums ar Transavia - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt - Valsts atbalsta jēdziens - Attiecināmība uz valsti - Tirdzniecības un rūpniecības kamera - Priekšrocība - Privātā ieguldītāja kritērijs - Atgūšana - Pamattiesību hartas 41. pants - Tiesības piekļūt lietas materiāliem - Tiesības tikt uzklausītam))
      (2019/C 82/41)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Transavia Airlines CV (Shiphola, Nīderlande) (pārstāvji: R. Elkerbout un M. Baneke, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Flynn un S. Noë)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2015/1227 (2014. gada 23. jūlijs) par valsts atbalstu SA.22614 (C 53/07), ko Francija piešķīrusi Po-Bearnas tirdzniecības un rūpniecības kamerai, Ryanair, Airport Marketing Services un Transavia (OV 2015, L 201, 109. lpp.)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Transavia Airlines CV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 398, 30.11.2015.


title: Lieta T-630/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija Valsts atbalsts – Valsts finansējums Fērmarnas šauruma fiksētā savienojuma dzelzceļa un autoceļa līnijai – Individuāls atbalsts – Lēmums neizvirzīt iebildumus – Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība un atzīts, ka atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu – Valsts atbalsta jēdziens – Konkurences apdraudējums un ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm – Saderības nosacījumi – Atbalsts, kas paredzēts, lai veicinātu Eiropas kopīgajām interesēm būtiska projekta īstenošanu – Atbalsta nepieciešamība – Stimulējoša ietekme – Atbalsta samērīgums – Nopietnas grūtības, kas pamato formālas izmeklēšanas procedūras sākšanu – Pienākums norādīt pamatojumu – Paziņojums par valsts atbalstu, kas paredzēts, lai veicinātu Eiropas kopīgajām interesēm būtisku projektu īstenošanu

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/37

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija
      (Lieta T-630/15) (1)

      (Valsts atbalsts - Valsts finansējums Fērmarnas šauruma fiksētā savienojuma dzelzceļa un autoceļa līnijai - Individuāls atbalsts - Lēmums neizvirzīt iebildumus - Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība un atzīts, ka atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu - Valsts atbalsta jēdziens - Konkurences apdraudējums un ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm - Saderības nosacījumi - Atbalsts, kas paredzēts, lai veicinātu Eiropas kopīgajām interesēm būtiska projekta īstenošanu - Atbalsta nepieciešamība - Stimulējoša ietekme - Atbalsta samērīgums - Nopietnas grūtības, kas pamato formālas izmeklēšanas procedūras sākšanu - Pienākums norādīt pamatojumu - Paziņojums par valsts atbalstu, kas paredzēts, lai veicinātu Eiropas kopīgajām interesēm būtisku projektu īstenošanu)
      (2019/C 82/42)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Scandlines Danmark ApS (Kopenhāgena, Dānija) un Scandlines Deutschland GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: sākotnēji L. Sandberg-Mørch un M.-E. Vitali, vēlāk L. Sandberg-Mørch, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Armati, L. Flynn un S. Noë, pārstāvji)

         Personas, kas iestājušās lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (Štutgarte, Vācija) (pārstāvis: T. Hohmuth, advokāts) un Föreningen Svensk Sjöfart (Gēteborga, Zviedrija) (pārstāvji: L. Sandberg-Mørch un J. Buendía Sierra, advokāti),

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji C. Thorning, vēlāk J. Nymann-Lindegren, kam palīdz R. Holdgaard, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2015) 5023 final (2015. gada 23. jūlijs) par valsts atbalstu SA.39078 (2014/N) (Dānija) Fērmarnas šauruma fiksētā savienojuma dzelzceļa un autoceļa līnijas projekta finansēšanai (OV 2015, C 325, 5. lpp).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmumu C(2015) 5023 final (2015. gada 23. jūlijs) par valsts atbalstu SA.39078 (2014/N) (Dānija) Fērmarnas šauruma fiksētā savienojuma dzelzceļa un autoceļa līnijas projekta finansēšanai (OV 2015, C 325, 5. lpp), ciktāl Komisija nolēma neiebilst pret pasākumiem, ko Dānijas Karaliste ir veikusi par labu Femern A/S Fērmarnas šauruma fiksētā savienojuma plānošanai, būvniecībai un ekspluatācijai.

                  2)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                  Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Scandlines Danmark ApS un Scandlines Deutschland GmbH tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  Dānijas Karaliste, Föreningen Svensk Sjöfart un Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 59, 15.2.2016.


title: Lieta T-631/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Stena Line Scandinavia/Komisija Valsts atbalsts – Valsts finansējums Fērmarnas šauruma fiksētā savienojuma dzelzceļa un autoceļa līnijai – Individuāls atbalsts – Lēmums neizvirzīt iebildumus – Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība un atzīts, ka atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu – Valsts atbalsta jēdziens – Konkurences apdraudējuma un ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm – Saderības nosacījumi – Atbalsts, kas paredzēts, lai veicinātu Eiropas kopīgajām interesēm būtiska projekta īstenošanu – Atbalsta nepieciešamība – Stimulējoša ietekme – Atbalsta samērīgums – Nopietnas grūtības, kas pamato formālas izmeklēšanas procedūras sākšanu – Pienākums norādīt pamatojumu – Paziņojums par valsts atbalstu, kas paredzēts, lai veicinātu Eiropas kopīgajām interesēm būtisku projektu īstenošanu

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/38

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Stena Line Scandinavia/Komisija
      (Lieta T-631/15) (1)

      (Valsts atbalsts - Valsts finansējums Fērmarnas šauruma fiksētā savienojuma dzelzceļa un autoceļa līnijai - Individuāls atbalsts - Lēmums neizvirzīt iebildumus - Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība un atzīts, ka atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu - Valsts atbalsta jēdziens - Konkurences apdraudējuma un ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm - Saderības nosacījumi - Atbalsts, kas paredzēts, lai veicinātu Eiropas kopīgajām interesēm būtiska projekta īstenošanu - Atbalsta nepieciešamība - Stimulējoša ietekme - Atbalsta samērīgums - Nopietnas grūtības, kas pamato formālas izmeklēšanas procedūras sākšanu - Pienākums norādīt pamatojumu - Paziņojums par valsts atbalstu, kas paredzēts, lai veicinātu Eiropas kopīgajām interesēm būtisku projektu īstenošanu)
      (2019/C 82/43)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Stena Line Scandinavia AB (Gēteborga, Zviedrija) (pārstāvji: P. Alexiadis, solicitor, un L. Sandberg-Mørch, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Armati; L. Flynn un S. Noë)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Föreningen Svensk Sjöfart (Göteborg) (pārstāvji: L. Sandberg-Mørch un J. Buendía Sierra, advokāti)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji C. Thorning, vēlāk J. Nymann-Lindegren, pārstāvji, kam palīdz R. Holdgaard, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2015) 5023 final (2015. gada 23. jūlijs) par valsts atbalstu SA.39078 (2014/N) (Dānija) Fērmarnas šauruma fiksētā savienojuma projekta finansēšanai (OV 2015, C 325, 5. lpp).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmumu C(2015) 5023 final (2015. gada 23. jūlijs) par valsts atbalstu SA.39078 (2014/N) (Dānija) Fērmarnas šauruma fiksētā savienojuma projekta finansēšanai (OV 2015, C 325, 5. lpp), ciktāl Komisija nolēma neiebilst pret pasākumiem, ko Dānijas Karaliste ir veikusi par labu Femern A/S Fērmarnas šauruma fiksētā savienojuma plānošanai, būvniecībai un ekspluatācijai.

                  2)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Stena Line Scandinavia AB tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  Dānijas Karaliste un Föreningen Svensk Sjöfart sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 59, 15.2.2016.


title: Lieta T-53/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija (Valsts atbalsts – Nīmas-Izē-Levigānas tirdzniecības un rūpniecības kameras noslēgtie līgumi ar Ryanair un tās meitasuzņēmumu Airport Marketing Services – Lidostas pakalpojumi – Mārketinga pakalpojumi – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt – Valsts atbalsta jēdziens – Attiecināmība uz valsti – Tirdzniecības un rūpniecības kamera – Priekšrocība – Privātā ieguldītāja kritērijs – Atgūšana – Pamattiesību hartas 41. pants – Tiesības piekļūt lietas materiāliem – Tiesības tikt uzklausītam)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/39

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija
      (Lieta T-53/16) (1)

      ((Valsts atbalsts - Nīmas-Izē-Levigānas tirdzniecības un rūpniecības kameras noslēgtie līgumi ar Ryanair un tās meitasuzņēmumu Airport Marketing Services - Lidostas pakalpojumi - Mārketinga pakalpojumi - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt - Valsts atbalsta jēdziens - Attiecināmība uz valsti - Tirdzniecības un rūpniecības kamera - Priekšrocība - Privātā ieguldītāja kritērijs - Atgūšana - Pamattiesību hartas 41. pants - Tiesības piekļūt lietas materiāliem - Tiesības tikt uzklausītam))
      (2019/C 82/44)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Ryanair DAC, agrāk Ryanair Ltd (Dublina, Īrija), Airport Marketing Services Ltd (Dublina) (pārstāvji: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, advokāti, un B. Byrne, solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Flynn un S. Noë)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: S. Boelaert, S. Petrova un J. Kneale)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas 2014. gada 23. jūlija Lēmumu (ES) 2016/633 par valsts atbalstu SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN), ko Francija sniegusi Nīmas-Izē-Levigānas tirdzniecības un rūpniecības kamerai, Veolia Transport Aéroport de Nîmes, Ryanair Limited un Airport Marketing Services Limited (OV 2016, L 113, 32. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ryanair DAC un Airport Marketing Services Ltd sedz pašas savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 145, 25.4.2016.


title: Lieta T-77/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija (Valsts atbalsts – Nolīgumi ar aviosabiedrību Ryanair un tās meitasuzņēmumu Airport Marketing Services – Lidostas pakalpojumi – Mārketinga pakalpojumi – Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un ir uzdots to atgūt – Valsts atbalsta jēdziens – Priekšrocība – Privātā ieguldītāja kritērijs – Atgūšana – Selektīvs raksturs)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/40

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija
      (Lieta T-77/16) (1)

      ((Valsts atbalsts - Nolīgumi ar aviosabiedrību Ryanair un tās meitasuzņēmumu Airport Marketing Services - Lidostas pakalpojumi - Mārketinga pakalpojumi - Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un ir uzdots to atgūt - Valsts atbalsta jēdziens - Priekšrocība - Privātā ieguldītāja kritērijs - Atgūšana - Selektīvs raksturs))
      (2019/C 82/45)
      Tiesvedības valoda – angļu.

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd (Dublina, Īrija), Airport Marketing Services Ltd (Dublina) (pārstāvji: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, advokāti, un B. Byrne, solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Armati, L. Flynn un S. Noë)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Latvijas Republika (pārstāvji: sākotnēji D. Pelše, J. Treijs-Gigulis un I. Kalniņš, vēlāk I. Kucina, pārstāvji); un Eiropas Savienības Padome (pārstāves: S. Boelaert un S. Petrova)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2016/152 (2014. gada 1. oktobris) par valsts atbalstu SA.27339 (12/C) (ex 11/NN), ko Vācija īstenojusi par labu Cveibrikenes lidostai un aviokompānijām, kuras izmanto minēto lidostu (OV 2016, L 34, 68. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmuma (ES) 2016/152 (2014. gada 1. oktobris) par valsts atbalstu SA.27339 (12/C) (ex 11/NN), ko Vācija īstenojusi par labu Cveibrikenes lidostai un aviokompānijām, kuras izmanto minēto lidostu, 1. panta 2. punktu, kā arī šī lēmuma 3., 4. un 5. pantu, ciktāl tie attiecas uz Ryanair DAC un Airport Marketing Services Ltd.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Ryanair DAC un Airport Marketing Services tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

                  4)

                  Latvijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 165, 10.5.2016.


title: Lieta T-165/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija (Valsts atbalsts – Nolīgumi, kas noslēgti ar aviosabiedrību Ryanair un tās meitasuzņēmumu Airport Marketing Services – Lidostas pakalpojumi – Mārketinga pakalpojumi – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt – Valsts atbalsta jēdziens – Priekšrocība – Privātā ieguldītāja kritērijs – Atgūšana – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants – Piekļuve lietas materiāliem – Tiesības tikt uzklausītam)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/41

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija
      (Lieta T-165/16) (1)

      ((Valsts atbalsts - Nolīgumi, kas noslēgti ar aviosabiedrību Ryanair un tās meitasuzņēmumu Airport Marketing Services - Lidostas pakalpojumi - Mārketinga pakalpojumi - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt - Valsts atbalsta jēdziens - Priekšrocība - Privātā ieguldītāja kritērijs - Atgūšana - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants - Piekļuve lietas materiāliem - Tiesības tikt uzklausītam))
      (2019/C 82/46)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd (Dublina, Īrija), Airport Marketing Services Ltd (Dublina) (pārstāvji: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, advokāti, un B. Byrne, solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Flynn, L. Armati un S. Noë)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: S. Boelaert un S. Petrova)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2016/287 (2014. gada 15. oktobris) par valsts atbalstu SA.26500 (2012/C) (ex 2011/NN, ex CP 227/2008) ko Vācija ir piešķīrusi par labu Flughafen Altenburg-Nobitz GmbH un Ryanair Ltd (OV 2016, L 59, 22. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ryanair DAC un Airport Marketing Services Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 222, 20.6.2016.


title: Lieta T-290/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Fruits de Ponent/Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība – Lauksaimniecība – Persiku un nektarīnu tirgi – 2014. ražas gadā notikušie traucējumi – Krievijas embargo – Ārkārtas pasākumi ražotāju pagaidu atbalstam – Deleģētās Regulas (ES) Nr. 913/2014 un Nr. 923/2014 – Tiesību normas, ar kurām domāts piešķirt tiesības privātpersonām – Rūpības pienākums un labas pārvaldības princips – Pietiekami būtisks pārkāpums – Cēloņsakarība)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/42

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Fruits de Ponent/Komisija
      (Lieta T-290/16) (1)

      ((Ārpuslīgumiskā atbildība - Lauksaimniecība - Persiku un nektarīnu tirgi - 2014. ražas gadā notikušie traucējumi - Krievijas embargo - Ārkārtas pasākumi ražotāju pagaidu atbalstam - Deleģētās Regulas (ES) Nr. 913/2014 un Nr. 923/2014 - Tiesību normas, ar kurām domāts piešķirt tiesības privātpersonām - Rūpības pienākums un labas pārvaldības princips - Pietiekami būtisks pārkāpums - Cēloņsakarība))
      (2019/C 82/47)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Fruits de Ponent, SCCL (Alkarasa, Spānija) (pārstāvji: M. Roca Junyent, J. Mier Albert, R. Vallina Hoset un A. Sellés Marco, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāves: sākotnēji I. Galindo Martín un K. Skelly, pēc tam I. Galindo Martín)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kas trīs prasītājas biedriem esot nodarīts sakarā ar Komisijas rīcību un bezdarbību saistībā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 913/2014 (2014. gada 21. augusts), ar ko noteic ārkārtas atbalsta pagaidu pasākumus persiku un nektarīnu ražotājiem (OV 2014, L 248, 1. lpp.), un Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 932/2014 (2014. gada 29. augusts), ar ko nosaka pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumus konkrētu augļu un dārzeņu ražotājiem un groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 913/2014 (OV 2014, L 259, 2. lpp.) pieņemšanu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Fruits de Ponent, SCCL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 270, 25.7.2016.


title: Lieta T-530/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Schubert u.c./Komisija (Civildienests – Atalgojums – Ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadējā korekcija – Regulas (ES) Nr. 422/2014 un Nr. 423/2014 – 2011. un 2012. gada atalgojuma un pensiju korekcijas – Pienākums norādīt pamatojumu – Samērīgums – Tiesiskā paļāvība – Noteikumi par sociālo dialogu)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/43

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Schubert u.c./Komisija
      (Lieta T-530/16) (1)

      ((Civildienests - Atalgojums - Ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadējā korekcija - Regulas (ES) Nr. 422/2014 un Nr. 423/2014 - 2011. un 2012. gada atalgojuma un pensiju korekcijas - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīgums - Tiesiskā paļāvība - Noteikumi par sociālo dialogu))
      (2019/C 82/49)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Ludwig Schubert (Overijse, Beļģija) un 6 citi prasītāji, kuru vārdi ir minēti sprieduma pielikumā (pārstāvji: C. Bernard-Glanz, N. Flandin un S. Rodrigues, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji J. Currall un G. Gattinara, pēc tam G. Gattinara un L. Radu Bouyon)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji: E. Taneva un M. Ecker); un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: sākotnēji M. Bauer un M. Veiga, pēc tam M. Bauer un R. Meyer)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas lēmumus, ar kuriem prasītāju atalgojumam un pensijai 2011. gadā tiek piemērota 0 % likmes korekcija, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 422/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko no 2011. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām (OV 2014, L 129, 5. lpp.), un 2012. gadā – 0,8 % korekcija, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 423/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko no 2012. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām (OV 2014, L 129, 12. lpp.), un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus, kuri prasītājiem esot radušies šo lēmumu rezultātā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Prasītāji sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Savienības Padome un Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

         (1)  OV C 96, 23.3.2015. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-4/15 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 1.9.2016.).


title: Apvienotās lietas T-543/16 un T-544/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Carpenito u.c./Padome (Civildienests – Atalgojums – Ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadējā korekcija – Regulas (ES) Nr. 422/2014 un Nr. 423/2014 – Algu un pensiju korekcija 2011. un 2012. gadam – Pienākums norādīt pamatojumu – Samērīgums – Tiesiskā paļāvība – Noteikumi par sociālo dialogu

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/44

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Carpenito u.c./Padome
      (Apvienotās lietas T-543/16 un T-544/16) (1)

      ((Civildienests - Atalgojums - Ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadējā korekcija - Regulas (ES) Nr. 422/2014 un Nr. 423/2014 - Algu un pensiju korekcija 2011. un 2012. gadam - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīgums - Tiesiskā paļāvība - Noteikumi par sociālo dialogu)
      (2019/C 82/50)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs lietā T-543/16: Renzo Carpenito (Overijse, Beļģija) (pārstāvis: M. Velardo, advokāts)

         Prasītāji lietā T-544/16: Maria Kannellopoulou (Cranves-Sales, Francija), José Carlos Lechado García (Brisele, Beļģija), Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Beļģija), Evelina Milenova (Brisele) (pārstāvis: M. Velardo, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: sākotnēji M. Bauer un M. Veiga, pēc tam M. Bauer un R. Meyer)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji: M. Ecker un E. Taneva)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt, pirmkārt, Padomes lēmumu piemērot prasītāju algām vai pensijām korekciju 0 % apmērā par 2011. gadu, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 422/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko no 2011. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām (OV 2014, L 129, 5. lpp.), un korekciju 0,8 % apmērā 2012. gadam, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā Nr. 423/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko no 2012. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām (OV 2014, L 129, 12. lpp.), un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājiem esot nodarīts ar šiem lēmumiem.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasības noraidīt.

                  2)

                  Prasītāji sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 146, 4.5.2015. (lieta, kas sākotnēji tika reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-31/15, bet 2016. gada 1. septembrī tika nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta T-591/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Wahlström/Frontex (Civildienests – Pagaidu darbinieki – Frontex – Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana – Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. pants – Rūpības pienākums – Atcelta novērtējuma ziņojuma izmantošana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Atbildība – Tiesāšanās izdevumi – Taisnīgums – Reglamenta 135. panta 1. punkts)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/45

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Wahlström/Frontex

      (Lieta T-591/16) (1)

      ((Civildienests - Pagaidu darbinieki - Frontex - Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. pants - Rūpības pienākums - Atcelta novērtējuma ziņojuma izmantošana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Atbildība - Tiesāšanās izdevumi - Taisnīgums - Reglamenta 135. panta 1. punkts))
      (2019/C 82/51)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Kari Wahlström (Espo, Somija) (pārstāvis: S. Pappas, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra (pārstāvji: H. Caniard un S. Drew, kam palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt 2015. gada 26. jūnija lēmumu nepagarināt prasītāja pagaidu darbinieka līgumu Frontex, un, otrkārt, atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājam esot radies attiecīgi zaudētās algas un atbilstošo tiesību uz pensiju zaudējuma dēļ

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 251, 11.7.2016. (lieta, kas sākotnēji tika reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-21/16, bet 2016. gada 1. septembrī tika nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta T-672/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – C=Holdings/EUIPO – Trademarkers (“C=commodore”) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme “C=commodore” – Pieteikums par starptautiskas reģistrācijas seku atzīšanu par spēkā neesošām – Regulas (EK) Nr. 207/2009 158. panta 2. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 198. panta 2. punkts) – Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Noteiktu preču un pakalpojumu, uz kurām attiecas starptautiska reģistrācija, faktiskas izmantošanas neesamība – Atbilstīgu neizmantošanas iemeslu esamība)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/47

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – C=Holdings/EUIPO – Trademarkers (“C=commodore”)
      (Lieta T-672/16) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “C=commodore” - Pieteikums par starptautiskas reģistrācijas seku atzīšanu par spēkā neesošām - Regulas (EK) Nr. 207/2009 158. panta 2. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 198. panta 2. punkts) - Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts) - Noteiktu preču un pakalpojumu, uz kurām attiecas starptautiska reģistrācija, faktiskas izmantošanas neesamība - Atbilstīgu neizmantošanas iemeslu esamība))
      (2019/C 82/53)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: C=Holdings BV (Oldenzaal, Nīderlande) (pārstāvji: sākotnēji P. Maeyaert un K. Neefs, vēlāk P. Maeyaert un J. Muyldermans, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Gája)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Trademarkers NV (Antverpene, Beļģija)

         Priekšmets

      Prasība, kas celta par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 13. jūlija lēmumu lietā R 2585/2015-4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Trademarkers un C=Holdings.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 13. jūlija lēmumu lietā R 2585/2015-4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Trademarkers NV un C=Holdings BV, ciktāl Apelācijas padome ir noraidījusi C=Holdings apelācijas sūdzību attiecībā uz starptautiskās reģistrācijas, kuras īpašniece tā ir, pamatotu neizmantošanas iemeslu esamību.

                  2)

                  EUIPO atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 410, 7.11.2016.


title: Lieta T-689/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Pipiliagkas/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Iecelšana amatā – Lēmums ar atpakaļejošu spēku – Civildienesta noteikumu 22.a pants – Nekompetenta iestāde – Atbildība – Mantisko zaudējumu un morālā kaitējuma atlīdzināšana)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/47

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Pipiliagkas/Komisija
      (Lieta T-689/16) (1)

      ((Civildienests - Ierēdņi - Iecelšana amatā - Lēmums ar atpakaļejošu spēku - Civildienesta noteikumu 22.a pants - Nekompetenta iestāde - Atbildība - Mantisko zaudējumu un morālā kaitējuma atlīdzināšana))
      (2019/C 82/54)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Nikolaos Pipiliagkas (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākumā J.-N. Louis un N. de Montigny, pēc tam – J.-N. Louis, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji C. Berardis-Kayser un G. Gattinara, pēc tam G. Gattinara un L. Radu Bouyon)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 270. pantu un kurā lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas ģenerāldirektorāta “Cilvēkresursi un drošība” nodaļas “Karjeras un snieguma pārvaldība” vadītāja 2015. gada 22. decembra lēmumu par prasītāja iecelšanu citā amatā ar atpakaļejošu spēku, un, otrkārt, atlīdzināt materiālo un nemateriālo kaitējumu, kas esot nodarīts prasītājam.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas ģenerāldirektorāta “Cilvēkresursi un drošība” nodaļas “Karjeras un snieguma pārvaldība” vadītāja 2015. gada 22. decembra lēmumu par Nikolaos Pipiliagkas pārcelšanu citā amatā no 2013. gada 1. janvāra.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina pusi N. Pipiliagkas tiesāšanās izdevumu.

                  4)

                  N. Pipiliagkas sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 441, 28.11.2016


title: Lieta T-743/16 RENV: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – CX/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Disciplinārsods – Atcelšana – Tiesības uz aizstāvību – Rūpības pienākums – Civildienesta noteikumu IX pielikuma 22. panta 1. punkts – Pamattiesību hartas 41. un 52. pants – Atbildība – Kaitējuma realitāte – Cēloņsakarība)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/48

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – CX/Komisija
      (Lieta T-743/16 RENV) (1)

      ((Civildienests - Ierēdņi - Disciplinārsods - Atcelšana - Tiesības uz aizstāvību - Rūpības pienākums - Civildienesta noteikumu IX pielikuma 22. panta 1. punkts - Pamattiesību hartas 41. un 52. pants - Atbildība - Kaitējuma realitāte - Cēloņsakarība))
      (2019/C 82/55)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: CX (pārstāvis: É. Boigelot, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Simonetti un C. Ehrbar)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt 2013. gada 16. oktobra lēmumu, kurā Komisija ir konstatējusi, ka prasītājs bija vainojams divu smagu pārkāpumu izdarīšanā un tāpēc viņam tika piemērots disciplinārsods – atstādināšana no amata, nesamazinot tiesības uz pensiju, kā arī, otrkārt, atlīdzināt kaitējumu, kurš prasītājam esot nodarīts sakarā ar šo lēmumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt 2013. gada 16. oktobra lēmumu, ar kuru Eiropas Komisija piemēroja CX disciplinārsodu – atstādināšanu no amata, pro tempore nesamazinot tiesības uz pensiju.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 85, 22.3.2014. (lieta, kas sākotnēji tika reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-5/14 un 2016. gada 1. septembrī tika nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta T-830/19: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Monolith Frost/EUIPO – Dovgan “(PLOMBIR”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “PLOMBIR” – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) – Faktu pārbaude – Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts (tagad Regulas 2017/1001 95. panta 1. punkts) – Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/49

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Monolith Frost/EUIPO – Dovgan“(PLOMBIR”)
      (Lieta T-830/19) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “PLOMBIR” - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) - Faktu pārbaude - Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts (tagad Regulas 2017/1001 95. panta 1. punkts) - Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā))
      (2019/C 82/56)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Monolith Frost (Leopoldshöhe, Vācija) (pārstāvji: E. Liebich un S. Labesius, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Söder, D. Walicka un M. Fischer)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Dovgan GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: J.-C. Plate un R. Kaase, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 22. septembra lēmumu lietā R 1812/2015-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Monolith Frost un Dovgan.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 22. septembra lēmumu lietā R 1812/2015-4.

                  2)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Monolith Frost GmbH tiesāšanās izdevumus, ieskaitot nepieciešamos izdevumus, kas Monolith Frost radušies procesā EUIPO Apelācijas padomē.

                  3)

                  Dovgan GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 22, 23.1.2017.


title: Lieta T-247/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Azarov/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Līdzekļu iesaldēšana – To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā – Tiesības uz īpašumu – Tiesības veikt saimniecisku darbību – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/50

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Azarov/Padome
      (Lieta T-247/17) (1)

      ((Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Līdzekļu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā - Tiesības uz īpašumu - Tiesības veikt saimniecisku darbību - Acīmredzama kļūda vērtējumā))
      (2019/C 82/57)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Mykola Yanovych Azarov (Kijeva, Ukraina) (pārstāvji: G. Lansky un A. Egger, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix un F. Naert)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/381 (2017. gada 3. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2017, L 58, 34. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2017/374 (2017. gada 3. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2017, L 58, 1. lpp.), ciktāl ar šiem tiesību aktiem prasītāja vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām ir piemērojami šie ierobežojošie pasākumi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Mykola Yanovych Azarov atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 195, 19.6.2017.


title: Lieta T-274/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Monster Energy/EUIPO – Bösel (“MONSTER DIP”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MONSTER DIP” reģistrācijas pieteikums – Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas un grafiskas preču zīmes un nereģistrēts apzīmējums, kas tiek izmantots darījumos, kuros visos ir ietverts vārdiskais elements “monster” – Relatīvi atteikuma pamati – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Maldinošas asociācijas riska neesamība – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 4. punkts) – Agrākās preču zīmes ar reputāciju vājināšanās riska neesamība – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts))

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/50

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Monster Energy/EUIPO – Bösel (“MONSTER DIP”)
      (Lieta T-274/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MONSTER DIP” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas un grafiskas preču zīmes un nereģistrēts apzīmējums, kas tiek izmantots darījumos, kuros visos ir ietverts vārdiskais elements “monster” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Maldinošas asociācijas riska neesamība - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 4. punkts) - Agrākās preču zīmes ar reputāciju vājināšanās riska neesamība - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts)))
      (2019/C 82/58)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Monster Energy Company (Korona, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: P. Brownlow, solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Gája)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Marco Bösel (Bādfallingbostelē, Vācija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 13. decembra lēmumu lietā R 1062/2016-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Monster Energy Company un Marco Bösel.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Monster Energy Company atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 221, 10.7.2017.


title: Lieta T-537/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – De Loecker/EĀDD (Civildienests – EĀDD – Pagaidu darbinieki – Psiholoģiska vardarbība – Lūgums sniegt palīdzību – Pieteikuma noraidīšana – Tiesības tikt uzklausītam – Atbildība)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/51

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – De Loecker/EĀDD
      (Lieta T-537/17) (1)

      ((Civildienests - EĀDD - Pagaidu darbinieki - Psiholoģiska vardarbība - Lūgums sniegt palīdzību - Pieteikuma noraidīšana - Tiesības tikt uzklausītam - Atbildība))
      (2019/C 82/59)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Stéphane De Loecker (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji J.-N. Louis un N. de Montigny, pēc tam – J.-N. Louis, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (pārstāvji: S. Marquardt un R. Spac)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt EĀDD 2016. gada 10. oktobra lēmumu, ar ko ir noraidīts prasītāja iesniegtais lūgums sniegt palīdzību atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 12.a un 24. pantam un, otrkārt, atlīdzināt prasītājam morālo kaitējumu, kas esot nodarīts.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) 2016. gada 10. oktobra lēmumu, ar ko ir noraidīts Stéphane De Loecker iesniegtais lūgums sniegt palīdzību atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 12.a un 24. pantam.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  EĀDD atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 347, 16.10.2017.


title: Lieta T-609/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra spriedums – Francija/Komisija (ELGF – No finansējuma izslēgti izdevumi – Francijas izdevumi – Eksporta kompensācijas mājputnu gaļas nozarē – Vienotas likmes finanšu korekcijas – Regula (EK) Nr. 1290/2005 un Regula (ES) Nr. 1306/2013 – Pienācīgi laba tirdzniecības kvalitāte – Pārbaudes – Samērīgums)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/52

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra spriedums – Francija/Komisija
      (Lieta T-609/17) (1)

      ((ELGF - No finansējuma izslēgti izdevumi - Francijas izdevumi - Eksporta kompensācijas mājputnu gaļas nozarē - Vienotas likmes finanšu korekcijas - Regula (EK) Nr. 1290/2005 un Regula (ES) Nr. 1306/2013 - Pienācīgi laba tirdzniecības kvalitāte - Pārbaudes - Samērīgums))
      (2019/C 82/60)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji: F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda un E. de Moustier)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Lewis un D. Bianchi)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/1144 (2017. gada 26. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2017, L 165, 37. lpp.), ciktāl ar to tiek izslēgti izdevumi 120 901 216,61euro apmērā, ko Francijas Republika attiecinājusi uz ELGF.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 382, 13.11.2017.


title: Lieta T-743/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra spriedums – Bischoff/EUIPO – Miroglio Fashion (“CARACTÈRE”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “CARACTÈRE” – Absolūti atteikuma pamati – Aprakstoša rakstura neesamība – Atšķirtspēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts))

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/53

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra spriedums – Bischoff/EUIPO – Miroglio Fashion (“CARACTÈRE”)
      (Lieta T-743/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “CARACTÈRE” - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstoša rakstura neesamība - Atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)))
      (2019/C 82/62)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Bischoff GmbH (Muggensturm, Vācija) (pārstāvis: D. Régnier, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: S. Pétrequin un A. Folliard-Monguiral)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Miroglio Fashion Srl (Alba, Itālija) (pārstāvis: O. Vanner, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 20. jūlija lēmumu lietā R 328/2016-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Bischoff un Miroglio Fashion.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Bischoff GmbH atīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 13, 15.1.2018.


title: Lieta T-821/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra spriedums – Vitromed/EUIPO – Vitromed Healthcare (“VITROMED Germany”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “VITROMED Germany” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Vitromed” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/53

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra spriedums – Vitromed/EUIPO – Vitromed Healthcare (“VITROMED Germany”)
      (Lieta T-821/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “VITROMED Germany” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Vitromed” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2019/C 82/63)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Vitromed GmbH (Jēna, Vācija) (pārstāvis: M. Linß, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Graul, D. Walicka un M. Fischer)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Vitromed Healthcare (Jaipur, Indija) (pārstāvis: J. Schmidt, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 26. septembra lēmumu lietā R 2402/2016-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Vitromed Healthcare un Vitromed.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Vitromed GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 52, 12.2.2018.


title: Lieta T-76/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – CN/Parlaments (Civildienests – Akreditēti deputātu palīgi – Civildienesta noteikumu 24. pants – Lūgums sniegt palīdzību – Civildienesta noteikumu 12.a pants – Psiholoģiska vardarbība – Psiholoģiskās vardarbības un tās novēršanas darba vietā konsultatīvā komiteja, kas izskata akreditēto deputātu palīgu sūdzības pret Eiropas Parlamenta locekļiem – Lēmums par lūguma sniegt palīdzību noraidīšanu – Tiesības tikt uzklausītam – Sacīkstes princips – Atteikums izsniegt konsultatīvās komitejas atzinumu un liecinieku nopratināšanas protokolus – Iestādes atbildētājas atteikšanās pildīt Vispārējās tiesas pierādījumu savākšanas pasākumu)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/54

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – CN/Parlaments
      (Lieta T-76/18) (1)

      ((Civildienests - Akreditēti deputātu palīgi - Civildienesta noteikumu 24. pants - Lūgums sniegt palīdzību - Civildienesta noteikumu 12.a pants - Psiholoģiska vardarbība - Psiholoģiskās vardarbības un tās novēršanas darba vietā konsultatīvā komiteja, kas izskata akreditēto deputātu palīgu sūdzības pret Eiropas Parlamenta locekļiem - Lēmums par lūguma sniegt palīdzību noraidīšanu - Tiesības tikt uzklausītam - Sacīkstes princips - Atteikums izsniegt konsultatīvās komitejas atzinumu un liecinieku nopratināšanas protokolus - Iestādes atbildētājas atteikšanās pildīt Vispārējās tiesas pierādījumu savākšanas pasākumu))
      (2019/C 82/64)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: CN (pārstāvji: C. Bernard-Glanz un A. Tymen, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: D. Boytha un E. Taneva)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantam un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Parlamenta 2017. gada 20. marta lēmumu, ar ko šīs iestādes institūcija, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, ir noraidījusi prasītāja 2013. gada 13. februāra lūgumu sniegt palīdzību, un, otrkārt, atlīdzināt prasītājam apgalvoti radīto kaitējumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Parlamenta 2017. gada 20. marta lēmumu, ar ko šīs iestādes institūcija, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, ir noraidījusi CN 2013. gada 13. februāra lūgumu sniegt palīdzību.

                  2)

                  Piespriest Parlamentam izmaksāt CN 8 500 EUR par nodarīto morālo kaitējumu.

                  3)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  4)

                  Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 134, 16.4.2018.


title: Lieta T-83/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – CH/Parlaments (Civildienests – Akreditēti deputātu palīgi – Civildienesta noteikumu 24. pants – Lūgums sniegt palīdzību – Civildienesta noteikumu 12.a pants – Psiholoģiska vardarbība – Psiholoģiskās vardarbības un tās novēršanas darba vietā konsultatīvā komiteja, kas izskata akreditēto deputātu palīgu sūdzības pret Eiropas Parlamenta locekļiem – Lēmums par lūguma sniegt palīdzību noraidīšanu – Tiesības tikt uzklausītam – Sacīkstes princips – Atteikums izsniegt konsultatīvās komitejas atzinumu un liecinieku nopratināšanas protokolus – Iestādes atbildētājas atteikšanās pildīt Vispārējās tiesas pierādījumu savākšanas pasākumu)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/55

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – CH/Parlaments
      (Lieta T-83/18) (1)

      ((Civildienests - Akreditēti deputātu palīgi - Civildienesta noteikumu 24. pants - Lūgums sniegt palīdzību - Civildienesta noteikumu 12.a pants - Psiholoģiska vardarbība - Psiholoģiskās vardarbības un tās novēršanas darba vietā konsultatīvā komiteja, kas izskata akreditēto deputātu palīgu sūdzības pret Eiropas Parlamenta locekļiem - Lēmums par lūguma sniegt palīdzību noraidīšanu - Tiesības tikt uzklausītam - Sacīkstes princips - Atteikums izsniegt konsultatīvās komitejas atzinumu un liecinieku nopratināšanas protokolus - Iestādes atbildētājas atteikšanās pildīt Vispārējās tiesas pierādījumu savākšanas pasākumu))
      (2019/C 82/65)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: CH (pārstāvji: C. Bernard-Glanz un A. Tymen, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: D. Boytha un E. Taneva)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantam un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Parlamenta 2017. gada 20. marta lēmumu, ar ko šīs iestādes institūcija, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, ir noraidījusi prasītājas 2011. gada 22. decembra lūgumu sniegt palīdzību, un, otrkārt, atlīdzināt prasītājai apgalvoti radīto kaitējumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Parlamenta 2017. gada 20. marta lēmumu, ar ko šīs iestādes institūcija, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, ir noraidījusi CH 2011. gada 22. decembra lūgumu sniegt palīdzību.

                  2)

                  Piespriest Parlamentam izmaksāt CH 8 500 EUR par nodarīto morālo kaitējumu.

                  3)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  4)

                  Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 134, 16.4.2018.


title: Lieta T-94/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Multifit/EUIPO (“fit+fun”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “fit+fun” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/55

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Multifit/EUIPO (“fit+fun”)
      (Lieta T-94/18) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “fit+fun” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2019/C 82/66)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Vācija) (pārstāvji: N. Weber un L. Thiel, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: M. Fischer, D. Walicka, M. Eberl un A. Sesma Merino)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 7. decembra lēmumu lietā R 847/2017-1 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “fit+fun” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Multifit Tiernahrungs GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 134, 16.4.2018.


title: Lieta T-102/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Knauf/EUIPO (“upgrade your personality”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “upgrade your personality” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Reklāmas sauklis – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/56

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedums – Knauf/EUIPO (“upgrade your personality”)
      (Lieta T-102/18) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “upgrade your personality” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Reklāmas sauklis - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2019/C 82/68)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Martin Knauf (Berlīne, Vācija) (pārstāvis: H. Jaeger, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: R. Manea un A. Folliard-Monguiral)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 18. decembra lēmumu lietā R 1011/2017-4 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “upgrade your personality” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Martin Knauf sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 134, 16.4.2018.


title: Lieta T-745/18: Prasība, kas celta 2018. gada 20. decembrī – Covestro Deutschland/Komisija

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/57

      Prasība, kas celta 2018. gada 20. decembrī – Covestro Deutschland/Komisija
      (Lieta T-745/18)
      (2019/C 82/69)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Covestro Deutschland AG (Lēverkūzene, Vācija) (pārstāvji: M. Küper, J. Otter, C. Anger un M. Goldberg, Rechtsanwälte)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2018. gada 28. maija lēmumu par atbalsta shēmu SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN), ko Vācija īstenojusi par labu bāzes slodzes patērētājiem atbilstoši Stromnetzentgeltverordnung (turpmāk tekstā – “StromNEV”) 19. punktam, dokumenta numurs C(2018) 3166, it īpaši bāzes slodzes patērētāju pilnīgā atbrīvojuma no tīkla maksas 2012. un 2013. gadā klasifikāciju par atbalstu, konstatējumu par tā nesaderību ar iekšējo tirgu un lēmumu par tūlītēju atgūšanu no saņēmējiem, piemērojot StromNEV2010. gada 3. septembra redakcijā 19. punkta 2. apakšpunkta otrajā teikumā paredzēto minimālās iemaksas regulējumu, kā arī

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

                  1.

                  Nesaprātīgs procedūras ilgums

                              —

                              Ar pirmo prasības pamatu tiek iebilsts, ka procedūras ilgums 62 mēnešu garumā vairāk nekā divas reizes pārsniedz Regulas par valsts atbalsta procedūru (1) 9. panta 6. punktā noteikto parasto termiņu.

                  2.

                  Atbrīvojums no tīkla maksas neesot atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē

                              —

                              Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka privileģēšana nav notikusi, jo bāzes slodzes patērētāju stabilizējošā ietekme uz tīklu esot pienācīga kompensācija. Turklāt atbrīvojums netiekot finansēts no valsts līdzekļiem.

                  3.

                  Saderība ar iekšējo tirgu (pamatojums, LESD 107. panta 3. punkts)

                              —

                              Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka ar bāzes slodzes patērētāju pilnīgo atbrīvojumu ir novērsti nopietni traucējumi Vācijas tautsaimniecībā. Esot jāsaglabā it īpaši energoietilpīgo ražošanas nozaru konkurētspēja un jānovērš aizplūšana uz ārvalstīm.

                  4.

                  Lēmuma par atgūšanu prettiesiskums

                              —

                              Ar ceturto prasības pamatu tiek iebilsts, ka prasība atgūt minimālo iemaksu 20 % apmērā no publicētās tīkla maksas ar norādi uz StromNEV 19. punkta 2. apakšpunktu redakcijā, kas bija spēkā līdz 2011. gada 3. augustam, ir patvaļīga un diskriminācijas aizlieguma pārkāpums.

                              —

                              Piedevām tiek apgalvots, ka vienīgi tīkla maksas noteikšana, pamatojoties uz fizisko maršrutu, nodrošina izmaksu cēloņsakarības, kā arī samērīgas un nediskriminējošas tīkla maksas maksāšanas principu ievērošanu.

                              —

                              Lēmums par atgūšanu esot pretrunā diskriminācijas aizliegumam arī tādā ziņā, ka Komisija neesot ņēmusi vērā StromNEV 32. punkta 3. apakšpunktā ietverto pārejas regulējumu.

                              —

                              Visbeidzot tiek apgalvots, ka bāzes slodzes patērētāji un netipiskie tīkla lietotāji StromNEV 19. punkta 2. apakšpunkta pirmā teikuma izpratnē būtiski atšķiras. Tas, ka abām tīkla lietotāju grupām, neņemot vērā šīs atšķirības, ir jāveic minimālā iemaksa 20 % apmērā, neesot objektīvi pamatoti.

         (1)  Padomes Regula (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 248, 24.9.2015, 9. lpp.).


title: Lieta T-750/18: Prasība, kas celta 2018. gada 21. decembrī – Briois/Parlaments

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/58

      Prasība, kas celta 2018. gada 21. decembrī – Briois/Parlaments
      (Lieta T-750/18)
      (2019/C 82/70)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Steeve Briois (Hénin-Beaumont, Francija) (pārstāvis: F. Wagner, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Parlamenta 2018. gada 24. oktobra lēmumu par lūgumu atcelt Steeve Briois imunitāti (2018/2075 IMM) un ar kuru ir pieņemts Juridiskās komitejas Ziņojums A8–0349/2018;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz Protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā (turpmāk tekstā – “protokols”) 8. panta pārkāpumu, jo Steeve Briois sacerējums, par kuru pret viņu izcelsmes dalībvalstī ir uzsākta kriminālvajāšana, esot uzskatāms par viedokļa paušanu, pildot parlamentāros pienākumus, minētās tiesību normas izpratnē.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz Protokola 9. panta pārkāpumu, jo Parlaments, pieņemot lēmumu atcelt Steeve Briois imunitāti, neesot ievērojis nedz šī noteikuma tekstu, ne garu, un tādējādi šis lēmums neesot spēkā.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz vienlīdzīgas attieksmes un labas pārvaldības principu pārkāpumu.
                  Pirmkārt, prasītājs uzskata, ka Parlaments attiecībā uz viņu ir pārkāpis vienlīdzīgas attieksmes principu, piemērojot viņam atšķirīgu attieksmi nekā deputātiem, kuri ir salīdzināmās situācijās, un Parlaments līdz ar to ir pārkāpis arī labas pārvaldības principu, kas ir saistīts ar prasību, ka attiecīgajai iestādei ir pienākums rūpīgi un objektīvi izvērtēt visus lietas nozīmīgos apstākļus.
                  Otrkārt, prasītājs uzskata, ka netiešu pierādījumu kopums ļauj secināt acīmredzamu pret viņu vērstu fumus persecutionis gadījumu.


title: Lieta T-758/18: Prasība, kas celta 2018. gada 21. decembrī– ABLV Bank/VNV

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/59

      Prasība, kas celta 2018. gada 21. decembrī– ABLV Bank/VNV
      (Lieta T-758/18)
      (2019/C 82/71)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: ABLV Bank AS (Rīga, Latvija) (pārstāvji: O. Behrends, M. Kirchner un L. Feddern, advokāti)

         Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt VNV 2018. gada 17. oktobra lēmumu attiecībā uz ABLV Bank, ciktāl tas attiecas uz VNV atteikumu pārrēķināt un atmaksāt šīs bankas ex ante iemaksas vienotajā noregulējuma fondā;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza desmit prasības pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV neesot piešķīrusi pietiekamu nozīmi fonda iemaksu pro rata temporis raksturam.

                  2.

                  Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV neesot ņēmusi vērā, ka tā pati bija atzinusi, ka fonda iemaksas ir atmaksājamas uz pro rata temporis pamata.

                  3.

                  Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV neesot ņēmusi vērā Komisijas Deleģētās regulas 2015/63 (1) 12. panta 1. punktā ietverto tiešo norādi, ka ir jāveic tikai daļējie maksājumi, ja nosacījumi ir izpildīti tikai daļā no attiecīgā gada.

                  4.

                  Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV kļūdaini esot balstījusies uz Regulas 806/2014 70. panta 4. punktu (2).

                  5.

                  Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV esot balstījusies uz Regulas 2015/63 12. panta 2. punkta kļūdainu interpretāciju.

                  6.

                  Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV esot pārkāpusi tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības principu.

                  7.

                  Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV esot pārkāpusi samērīguma principu.

                  8.

                  Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV esot pārkāpusi nemo auditur principu.

                  9.

                  Ar devīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV neesot ņēmusi vērā tās iepriekšējo darbību nozīmi.

                  10.

                  Ar desmito prasības pamatu tiek apgalvots, ka VNV esot pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. un 17. pantu.

         (1)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 225, 1. lpp.).