title: Lieta T-179/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 24. septembra spriedums — Anvil Knitwear /ITSB — Aprile e Aprile ( Aprile ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes Aprile reģistrācijas pieteikums — Valsts agrāka vārdiska preču zīme ANVIL — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 73. un 74. pants)

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/39

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 24. septembra spriedums — Anvil Knitwear/ITSB — Aprile e Aprile (“Aprile”)
   (Lieta T-179/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Aprile’ reģistrācijas pieteikums - Valsts agrāka vārdiska preču zīme “ANVIL’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 73. un 74. pants)
   (2008/C 285/71)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Anvil Knitwear, Inc. Ņujorka (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — G. Würtenberger, R. Kunze un T. Wittmann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — S. Laitinen un O. Mondéjar Ortuño)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Aprile e Aprile Srl, Argelato (Itālija)
   Priekšmets
   Prasība, kas celta par ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 22. marta lēmumu lietā R 1076/2006-2 attiecība uz iebildumu procesu starp Anvil Knitwear, Inc. un Aprile e Aprile Srl.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Anvil Knitwear, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 170, 21.7.2007.


title: Pirmās Instances Tiesas Spriedums 2005. gada 7. jūnijā lietā T-316/03 Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Vārdisks apzīmējums “MunichFinancialServices” — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/26

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 7. jūnijā
   lietā T-316/03 Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Vārdisks apzīmējums “MunichFinancialServices” - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2005/C 193/43)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā T-316/03 Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft AG, Minhene (Vācija), ko pārstāv G. Virtenbergers [G. Würtenberger] un R. Kunce [R. Kunze], advokāti, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji — D. Šenens [D. Schennen] un G. Šneiders [G. Schneider]) par prasību par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2003. gada 26. jūnija lēmumu (lieta R 337/2002-4) attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “MinheneFinancialServices” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs M. Vilars [M. Vilaras], tiesneses E. Martinša Ribeiru [E. Martins Ribeiro] un K. Jirimēe [K. Jürimäe], sekretāre K. Kristensena [C. Kristensen], administratore, 2005. gada 7. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 289, 29.11.2003.


title: Lieta T-164/09: Prasība, kas celta 2009. gada 3. aprīlī — Kitou/Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/44

         Prasība, kas celta 2009. gada 3. aprīlī — Kitou/Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs
   (lieta T-164/09)
   2009/C 153/88
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Erasmia Kitou, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — S. Pappas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Regula Nr. 1049/2001 EK nav piemērojama;

               —

               pakārtoti, atzīt kļūdu tiesību piemērošanā, piemērojot Regulu Nr. 1049/2001/EK un Nr. 45/2001/EK kopā;

               —

               sekojoši, atcelt EDAU lēmumu 2008-0600;

               —

               atzīt, ka piekļuves dokumentam lūgums neatbilst Regulā Nr. 45/2001 noteiktajiem nosacījumiem;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja lūdz atcelt Eiropas datu aizsardzības uzraudzītāja lēmumu, ar kuru tas ir nolēmis, ka noteiktu datu par prasītājas karjeru Eiropas Kopienu Komisijā izpaušana tiesvedībā valsts tiesā nav pretēja Regulas Nr. 45/2001 (1) un Nr. 1049/2001 (2) normām.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja apgalvo, ka:

               —

               apstrīdētais lēmums nav pamatots, jo tas ir balstīts uz Regulu Nr. 1049/2001, kas šajā lietā nav piemērojama, jo piekļuves lūgums neattiecas uz dokumentu Regulas Nr. 1049/2001 izpratnē, bet gan tikai uz personas datiem;

               —

               pat pieņemot, ka Regula Nr. 1049/2001 un Nr. 45/2001 šajā lietā ir piemērojamas kopā, atbildētājs ir tās piemērojis kļūdaini, uzskatot, ka Regulā Nr. 45/2001 noteiktie nosacījumi par personas datu apstrādi ir jāizpilda tikai tad, ja ir piemērojams Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētais izņēmums, kas attiecas uz piekļuvi dokumentiem;

               —

               atbildētāja nav ievērojusi Regulas Nr. 45/2001 normas, jo piekļuves lūgums neattiecas uz dokumentu un nav balstīts ne uz vienu no Regulas Nr. 45/2001 5. pantā paredzētajiem personas datu apstrādes likumības nosacījumiem.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001, L 8, 1. lpp.)

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.)


title: Lieta T-231/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. maijā — Rocket Dog Brands /ITSB — Julius-K9 ( “JULIUS K9” )

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/27

         Prasība, kas celta 2012. gada 30. maijā — Rocket Dog Brands/ITSB — Julius-K9 (“JULIUS K9”)
   (Lieta T-231/12)
   2012/C 227/47
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rocket Dog Brands LLC (Heywood, ASV) (pārstāvis — C. Aikens, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Julius-K9 bt (Szigetszentmiklós, Ungārija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 21. marta lēmumu lietā R 1124/2011-4 tiktāl, ciktāl ar to noraidīti iebildumi attiecībā uz visām 25. klasē ietilpstošajām precēm; un

               —

               piespriest (reģistrācijas pieteikuma) iesniedzējai atlīdzināt iebildumu iesniedzējas tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “JULIUS K9” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18., 25. un 28. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 542 201

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: divas grafiskas preču zīmes, kurās attēlots suns, (sakrustoti) kauli un burtu un ciparu kombinācija “K 9” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 14., 18. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: lieta T-23/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Eric Gippini Fournier iesniedza 2005. gada 10. janvārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/37

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Eric Gippini Fournier iesniedza 2005. gada 10. janvārī
   (lieta T-23/05)
   (2005/C 82/68)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 10. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Eric Gippini Fournier, Briselē, kuru pārstāv Anouk Theissen, avocat.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt lēmumus, ar kuriem prasītājam 2003. gada paaugstināšanas amatā procedūrā nav piešķirti “DG prioritātes punkti”; noraidīta tā sūdzība par paaugstināšanu amatā atbildīgajai komitejai, ar kuru prasīta “DG prioritātes punktu” (kas apzīmēti vai nu kā “pārsūdzības” punkti vai prioritātes punkti) piešķiršana prasītājam; atteikta prioritātes punktu piešķiršana par darbu iestādes labā saskaņā ar Vispārīgo noteikumu, ar ko īsteno Civildienesta noteikumu 45. pantu, 9. pantu;

               2)

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam summu EUR 2500 apmērā kā kompensāciju par morālo kaitējumu;

               3)

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, Komisijas ierēdnis, kurš no 2002. gada 1. marta līdz 2003. gada 6. oktobrim dienesta interesēs bija norīkots uz Eiropas Kopienu Tiesu, norāda uz Vispārīgo noteikumu, ar ko īsteno Civildienesta noteikumu 45. pantu, pārkāpumu sakarā ar to, ka netika veikta tā nopelnu salīdzināšana ar citu Ģenerāldirektorātu ierēdņu nopelniem. Prasītājs arī norāda, ka lielākā daļa kategorijas punktu ir pretlikumīgi, jo tie ir pretrunā Civildienesta noteikumu 45. pantam un nediskriminācijas principam.
   Prasītājs izvirza Civildienesta noteikumu 5., 25., 43. un 45. panta, Vispārīgo noteikumu, ar ko īsteno Civildienesta noteikumu 43. pantu, 2. panta 1. punkta otrās daļas, kā arī Vispārīgo noteikumu, kas ievieš Civildienesta noteikumu 45. pantu, 2. panta 1. punkta un 6. panta 3., 4. un 5. punkta pārkāpumu. Tāpat prasītājs norāda uz samērīguma, nediskriminācijas, vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās paļāvības principu pārkāpumu. Visbeidzot prasītājs norāda uz procesuālu pārkāpumu pastāvēšanu, pilnvaru ļaunprātīgu izmantošanu, pamatojuma trūkumu un tā neinformēšanu par dažādajiem pasākumiem un lēmumiem, kā arī acīmredzamām kļūdām vērtējumā.


title: Lieta C-411/13 P: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 8. maija rīkojums – Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)/ Sanco , SA Apelācija — Kopienas preču zīme — Grafiska preču zīme, kas attēlo cāli — Valsts grafiskas preču zīmes, kas attēlo cāli, īpašnieka iebildumi — Daļējs iebildumu noraidījums

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/8

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 8. maija rīkojums – Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)/Sanco, SA

   (Lieta C-411/13 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Grafiska preču zīme, kas attēlo cāli - Valsts grafiskas preču zīmes, kas attēlo cāli, īpašnieka iebildumi - Daļējs iebildumu noraidījums)
   2014/C 261/12
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji – J. Crespo Carrillo un A. Folliard-Monguiral)

      Otra lietas dalībniece: Sanco, SA (pārstāvis – A. Segura Roda, advokāts)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.


title: Lieta T-73/08: Prasība, kas celta 2008. gada 11. februārī — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung /Komisija

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/33

         Prasība, kas celta 2008. gada 11. februārī — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Komisija
   (Lieta T-73/08)
   (2008/C 107/54)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV, Berlīne (Vācija) (pārstāve — B. Henning, Rechtsanwältin)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētājas 2007. gada 26. novembra lēmumu par naudas summas EUR 23 228,07 apmērā atmaksu “Daphne Grant Agreement JLS/DAP/2004-1/080/YC” ietvaros

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs un Komisija 2005. gada maijā noslēdza līgumu par projekta finansēšanu programmas DAPHNE II
       (1) ievaros. Ar attiecīgu 2007. gada 26. novembra paziņojumu atbildētāja pieprasīja prasītājam atmaksāt daļu no minētā līguma ietvaros pārskaitītās summas. Šī prasība ir celta pret minēto lēmumu.
   Savas prasības atbalstam prasītājs uzsver, pirmkārt, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, nav ievērots pienākums norādīt pamatojumu. Otrkārt, ir vērojams principa uz taisnīgu tiesu pārkāpums, jo prasītājam netika dots atbilstošs laiks paust nostāju un iesniegt papildu dokumentus. Visbeidzot, prasītājs uzsver, ka apstrīdētais lēmums ir pamatots ar kļūdainu faktu vērtējumu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Lēmums Nr. 803/2004/EK, ar ko pieņem Kopienas rīcības programmu (2004.–2008. gads), lai novērstu un apkarotu vardarbību pret bērniem, jauniešiem un sievietēm un aizsargātu cietušos un riska grupas (programma Daphné II) (OV L 143, 1. lpp.)


title: Lieta T-234/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 17. marta rīkojums – Mammoet Salvage/Komisija Prasība sakarā ar bezdarbību un par zaudējumu atlīdzību — Līgumiskā atbildība — Ārpuslīgumiskā atbildība — Iebilde par nepieņemamību — Astotais Eiropas Attīstības fonds — 74 vraku izcelšanas darbi Nouadhibou līcī — Starp prasītāju un Mauritāniju noslēgts līgums, kura finansēšanu no Savienības puses bija uzņēmusies Komisija — Līguma izpilde — Līgumā paredzētā Savienības maksājuma saistību beigu datuma pārcelšana — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji ir juridiski nepamatota

text:
               26.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/24

         Vispārējās tiesas 2015. gada 17. marta rīkojums – Mammoet Salvage/Komisija
   (Lieta T-234/14) (1)

   (Prasība sakarā ar bezdarbību un par zaudējumu atlīdzību - Līgumiskā atbildība - Ārpuslīgumiskā atbildība - Iebilde par nepieņemamību - Astotais Eiropas Attīstības fonds - 74 vraku izcelšanas darbi Nouadhibou līcī - Starp prasītāju un Mauritāniju noslēgts līgums, kura finansēšanu no Savienības puses bija uzņēmusies Komisija - Līguma izpilde - Līgumā paredzētā Savienības maksājuma saistību beigu datuma pārcelšana - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji ir juridiski nepamatota)
   (2015/C 171/29)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mammoet Salvage BV (Roterdama, Nīderlande) (pārstāvji – P. Kuypers un A. Schadd, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Van Nuffel un S. Bartelt)

      Priekšmets

   Galvenokārt, prasība, kas pamatota ar LESD 265. pantu, lai konstatētu, ka Komisija ir prettiesiski atturējusies izskatīt prasītājas lūgumu pagarināt Savienības maksājuma saistību termiņu atbilstoši līgumam par 74 vraku izcelšanas darbiem Nouadhibou līcī (Mauritānija), kas noslēgts starp prasītāju un Mauritānijas Islāma Republiku un kura finansēšanu astotā Eiropas Attīstības fonda ietvaros bija uzņēmusies Komisija, kā arī, pakārtoti, prasība piespriest Komisijai Savienības līgumiskās atbildības ietvaros samaksāt prasītājai atbilstoši iepriekš minētajam līgumam izrakstītos rēķinus, un, pakārtoti tam, prasība atzīt Savienības ārpuslīgumisko atbildību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Mammoet Salvage atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 184, 16.6.2014.


title: Lieta F-94/11: Prasība, kas celta 2011. gada 28. septembrī — ZZ /Komisija

text:
               3.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/30

         Prasība, kas celta 2011. gada 28. septembrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-94/11)
   2011/C 355/53
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — H. Mannes, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt EPAB lēmumu atsākt vispārīgo atlases procedūru EPSO/AD/26/05 un ielūgt prasītāju atkārtoti kārtot mutvārdu pārbaudījumu un atcelt lēmumu viņu izslēgt no dalības šajā atlases procedūrā neierašanās uz šo pārbaudījumu dēļ

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētājas 2011. gada 11. februāra un 12. augusta lēmumus;

               —

               atzīt par nelikumīgu 2011. gada 14. janvāra uzaicinājumu uz mutvārdu pārbaudījumu;

               —

               atzīt, ka vienīgi prasītāja pārbaudījuma atkārtošana nav piemērota, lai labotu prasītāja līdzšinējā procesa gaitā konstatētos būtiskos procesuālos pārkāpumus;

               —

               atzīt, ka atbildētāja ir tiesīga ietvert prasītāju rezerves sarakstā arī bez pārbaudījuma atkārtošanas;

               —

               atzīt, ka atbildētājai ir atbilstošā veidā jāatlīdzina prasītājam pagājušā laika dēļ radies kaitējums un jānovērš visa veida diskriminācija salīdzinājumā ar veiksmīgajiem kandidātiem;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               drošības pēc — taisīt aizmugurisku spriedumu.


title: Lieta C-200/13 P: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 21. aprīļa spriedums – Eiropas Savienības Padome/Bank Saderat Iran, Eiropas Komisija Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Cīņa pret kodolieroču izplatīšanu – Ierobežojuši pasākumi pret Irānas Islāma Republiku – Irānas bankas līdzekļu iesaldēšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Akta pieņemšanas procedūra – Acīmredzama kļūda vērtējumā

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/2

      Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 21. aprīļa spriedums – Eiropas Savienības Padome/Bank Saderat Iran, Eiropas Komisija
      (Lieta C-200/13 P) (1)

      (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Cīņa pret kodolieroču izplatīšanu - Ierobežojuši pasākumi pret Irānas Islāma Republiku - Irānas bankas līdzekļu iesaldēšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Akta pieņemšanas procedūra - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
      (2016/C 211/02)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Boelaert un M. Bishop)

         Pārējie lietas dalībnieki: Bank Saderat Iran (pārstāvji – D. Wyatt, QC, R. Blakeley, barrister, S. Jeffrey, S. Ashley un A. Irvine, solicitors), Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Gauci un M. Konstantinidis

         Persona, kas iestājusies lietā apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumu atbalstam: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – L. Christie, S. Behzadi-Spencer, pārstāvji, kuriem palīdz S. Lee, barrister)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  apelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  pretapelācijas sūdzību noraidīt;

                  3)

                  Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina Bank Saderat Iran tiesāšanās izdevumus abās instancēs, izņemot tiesāšanās izdevumus attiecībā uz pretapelācijas sūdzību;

                  4)

                  Bank Saderat Iran sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus attiecībā uz pretapelācijas sūdzību;

                  5)

                  Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas abās instancēs.

         (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta F-28/13: Prasība, kas celta 2013. gada 27. martā — ZZ /Komisija

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/57

         Prasība, kas celta 2013. gada 27. martā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-28/13)
   2013/C 207/94
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — E. Boigelot, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus izdarīt vairākus ieturējumus no prasītāja darba samaksas par 2012. gada jūniju, jūliju, augustu, septembri un oktobri

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2012. gada 6. jūlija paziņojumu, ar kuru PMO [Atalgojuma un individuālo tiesību birojs] informēja prasītāju par savu lēmumu izpildīt OLAF [Eiropas biroja krāpšanas apkarošanai] 2012. gada 30. marta ieteikumu un precizēja i) ka ir atguvis EUR 5 530 no viņa 2012. gada jūnija darba samaksas (nepamatoti izmaksātās pabalstu summas), ii) ka no viņa 2012. gada jūlija darba samaksas tiks atskaitīti EUR 3 822,80 (nokavējuma procenti par nepamatoti izmaksātajām summām), un iii) ka no viņa 2012. gada augusta darba samaksas tiks atskaitīti EUR 2 372 (medicīnisko izdevumu kompensācija) un EUR 699,20 (nokavējuma procenti);

               —

               atcelt ieturējumus, kas tika izdarīti no prasītāja darba samaksas 2012. gada jūnijā, augustā, septembrī un oktobrī, un vajadzības gadījumā visus pārējos ieturējumus, kas varētu tikt veikti, izpildot apstrīdēto lēmumu;

               —

               atcelt 2012. gada 10. jūlija paziņojumu, kurā ir prasīts ieturēt kopējo summu EUR 3 071,20 no viņa 2012. gada augusta mēneša darba samaksas, izdarot vienu vienīgu atvilkumu, vai, ja parāda summa šķiet pārāk liela, lai to ieturētu vienā reizē, sadalīt atlīdzināšanu pa vairākiem mēnešiem;

               —

               atcelt 2012. gada 20. jūlija paziņojumu, ar kuru prasītājs ir informēts, ka tā nodaļa nespēja piemērot kodus EUR 3 822,80 atgūšanai atbilstoši nokavējuma procentiem no jūlija darba samaksas un ka šī summa tiks pilnībā atgūta no 2012. gada oktobra darba samaksas pēc atmaksām, kas notiks 2012. gada augustā un septembrī;

               —

               daļēji atcelt 2012. gada 17. decembrī pieņemto un šajā pašā dienā paziņoto lēmumu, ciktāl tajā ir noraidīta prasītāja sūdzība par apstrīdētajām dienas naudām un nokavējuma pabalstiem;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt nokavējuma procentus, sākot no 2012. gada jūnija — par EUR 5 530, no 2012. gada augusta — par pirmo summu EUR 1 535,60, no 2012. gada septembra — par papildu EUR 1 535,60 un no 2012. gada oktobra — par EUR 3 822,80 līdz brīdim, kad šīs summas viņam tiks atlīdzinātas, ņemot vērā, ka, tā kā EUR 3 071,20 tika atlīdzināti vienlaikus ar 2013. gada janvāra darba samaksu, nokavējuma procenti vairs nav jāmaksā no šīs atlīdzības brīža.

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-103/06: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2008. gada 3. aprīlī ( Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Philippe Derouin / Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne ( Urssaf ) (Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — Pašnodarbinātās personas, kas dzīvo un strādā Francijā — Papildu iemaksa sociālajā budžetā — Iemaksa sociālā parāda atlīdzināšanai — Citā dalībvalstī gūto un tajā ar nodokli apliekamo ienākumu ņemšana vērā, piemērojot konvenciju par dubultas nodokļu uzlikšanas novēršanu)

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/4

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2008. gada 3. aprīlī (Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Philippe Derouin/Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne (Urssaf)
   (Lieta C-103/06) (1)

   (Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - Pašnodarbinātās personas, kas dzīvo un strādā Francijā - Papildu iemaksa sociālajā budžetā - Iemaksa sociālā parāda atlīdzināšanai - Citā dalībvalstī gūto un tajā ar nodokli apliekamo ienākumu ņemšana vērā, piemērojot konvenciju par dubultas nodokļu uzlikšanas novēršanu)
   (2008/C 128/05)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Philippe Derouin

      Atbildētāja: Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne (Urssaf)
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris — Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp.), kas ir grozīta un aktualizēta ar Padomes 1983. gada 2. jūnija Regulu (EK) Nr. 2001/83 (OV L 230, 6. lpp.) — Ienākumu, ko pašnodarbinātā persona ir guvusi citā dalībvalstī un kuriem tajā, piemērojot konvenciju par dubultas nodokļu uzlikšanas novēršanu, ir uzliekams nodoklis, ņemšana vērā aprēķinot “papildu iemaksu sociālajā budžetā” un “iemaksu sociālā budžeta parāda segšanai”
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, kura ir grozīta un aktualizēta ar Padomes 1999. gada 8. februāra Regulu (EK) Nr. 307/1999, ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā tas, ka dalībvalsts, kuras tiesību akti sociālajā jomā kā vienīgie ir jāpiemēro rezidējošai pašnodarbinātai personai, izslēdz no papildu iemaksu sociālajā budžetā un iemaksu sociālā budžeta parāda segšanai aprēķina bāzes ienākumus, ko minētais darba ņēmējs ir guvis citā dalībvalstī, piemērojot, konkrētāk, konvenciju par dubultas nodokļu uzlikšanas ienākumiem novēršanu.

      (1)  OV C 108, 6.5.2006.


title: Lieta C-566/13: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 25. marta rīkojums ( Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jorge Ítalo Assis dos Santos / Banco de Portugal

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/25

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 25. marta rīkojums (Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jorge Ítalo Assis dos Santos/Banco de Portugal

   (Lieta C-566/13) (1)

   2014/C 184/42
   Tiesvedības valoda – portugāļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 31, 1.2.2014.


title: Lieta C-524/10: Prasība, kas celta 2010. gada 11. novembrī — Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/20

         Prasība, kas celta 2010. gada 11. novembrī — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-524/10)
   ()
   2011/C 30/33
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — M. Afonso)

      Atbildētāja: Portugāles Republika

      Prasītājas prasījumi:

   Komisija lūdz Tiesu:

               —

               atzīt, ka Portugāles Republika, lauksaimniekiem piemērodama īpašu režīmu, kas PVN direktīvā (1) noteiktajam režīmam neatbilst gan tāpēc, ka tie tiek atbrīvoti no PVN maksāšanas, gan tāpēc, ka tiek piemēroti vienotās likmes kompensācijas procenti nulles apmērā, vienlaikus veikdama būtisku negatīvu kompensāciju pašu resursos, lai izlīdzinātu PVN iekasēšanu, nav izpildījusi PVN direktīvas 296.-298. pantā noteikto;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Portugāles tiesību aktos nav paredzēta vienotas likmes kompensācija lauksaimniekiem par samaksāto PVN priekšnodokli. Portugālē 2007. gada 13. un 14. novembrī par 2004. un 2005. gadu veiktās pašu resursu pārbaudes rezultātā Portugāles iestādes norādīja, ka PVN priekšnodoklis, kuru nav atskaitījuši lauksaimnieki, uz kuriem attiecas īpašais režīms, sasniedza apmēram 5,3 % no attiecīgā apgrozījuma 2004. gadā un 7,9 % — 2005. gadā. Uzskatīdamas, ka lauksaimniecības nozarē maksātais PVN tādēļ ir pārmērīgs, Portugāles iestādes attiecībā uz 2004. gadu veica negatīvu kompensāciju apmēram 70 miljonu EUR apmērā savos pašu resursu bāzes aprēķinos. Sīki izvērtējusi lauksaimniekiem Portugālē piemērotā īpašā režīma saderīgumu ar PVN direktīvu, Komisija secināja, ka Portugāles Republika nav izpildījusi PVN direktīvas 296.-298. pantā noteiktos pienākumus. Proti, saskaņā ar PVN direktīvā paredzēto kopējo vienotās likmes režīmu jānosaka pienācīgi kompensācijas procenti, ja attiecīgā makroekonomikas statistika norāda, ka PVN apmērs, ko priekšnodoklī samaksājuši lauksaimnieki, uz kuriem attiecas šis īpašais režīms, nav bijis nulle vai tuvu nullei.
   Lai arī dalībvalstīm nav atļauts noteikt vienotās kompensāciju likmes procentus, kas pārsniegtu priekšnodoklī samaksāto PVN, ievērojot, ka šādas pārmērīgas kompensācijas būtu valsts atbalsts attiecīgajām nozarēm, no tā nav secināms, ka PVN direktīvai būtu atbilstīgi Portugāles tiesību akti, kuros nav paredzēta nekāda kompensācija lauksaimniekiem, uz kuriem attiecas īpašais režīms. Dalībvalstis nedrīkst patvaļīgi neņemt vērā makroekonomikas statistiku un gluži vienkārši nolemt, ka par priekšnodoklī samaksāto PVN nepienākas nekāda kompensācija. Šādā gadījumā dalībvalsts saviem lauksaimniekiem piemērotu īpašu režīmu, kas nolūka un mērķu ziņā būtiski atšķiras no PVN direktīvas XII sadaļas 2. nodaļā paredzētā un regulētā kopējā vienotas likmes režīma lauksaimniekiem.
   Komisija uzskata, ka ar īpašo režīmu, kas Portugāles tiesību aktos paredzēts lauksaimnieku veiktajai darbībai, netiek pareizi un saskanīgi īstenots šis kopējais režīms. Patiesībā visi tie lauksaimnieki, kuri neizvēlas parasto nodokļu režīmu, ar minētajiem tiesību aktiem tikai tiek atbrīvoti no nodokļa un tādējādi pavisam izslēgti no PVN sistēmas. Ņemot vērā, ka lauksaimnieki, uz kuriem attiecas šis režīms, joprojām pārstāv ievērojamu Portugāles lauksaimniecības nozares daļu, ar šo valsts likumdevēja izvēli tiek smagi pārkāpts nodokļa vispārējuma princips, saskaņā ar kuru PVN jāiekasē pēc iespējas vispārējāk un tam jābūt piemērojamam visos preču ražošanas un izplatīšanas, kā arī pakalpojumu sniegšanas posmos. Turklāt lauksaimnieku veiktajām darbībām piemērojama atbrīvojuma noteikšana nav paredzēta nevienā PVN direktīvas normā un ir klajā pretrunā tās 296. panta 1. punkta noteikumiem, kuros dalībvalstīm attiecībā uz lauksaimniekiem ļauts izvēlēties kādu no trijiem skaidri noteiktiem režīmiem, proti, piemērot parasto režīmu, XII sadaļas 1. nodaļā paredzēto vienkāršoto režīmu vai tās pašas sadaļas 2. nodaļā paredzēto kopējo vienotas likmes režīmu.

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.)


title: Lieta T-472/13: Prasība, kas celta 2013. gada 30. augustā — H. Lundbeck un Lundbeck /Komisija

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/47

         Prasība, kas celta 2013. gada 30. augustā — H. Lundbeck un Lundbeck/Komisija
   (Lieta T-472/13)
   2013/C 325/76
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: H. Lundbeck A/S (Valby, Dānija) un Lundbeck Ltd (Milton Keynes, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — R. Subiotto, QC, un T. Kuhn, lawyer)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmumu C(2013) 3803, galīgā redakcija, kas prasītājām izsniegts 2013. gada 21. jūnijā, lietā COMP/39226 — Lundbeck;

               —

               alternatīvi, atcelt naudassodus, kas ar šo lēmumu ir uzlikti prasītājām;

               —

               arī alternatīvi, būtiski samazināt naudassodus, kas uzlikti prasītājām atbilstīgi šim lēmumam;

               —

               katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus un citus izdevumus un izmaksas saistībā ar šo lietu un

               —

               noteikt jebkādus citus Tiesas ieskatā piemērotus pasākumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza desmit pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja aplami secināja, ka Lundbeck un pārējās sabiedrības, kas bija līgumpartneres, atbilstīgi LESD 101. panta 1. punktam bija faktiskās vai potenciālās konkurentes.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja aplami novērtēja naudas pārskaitījumu nozīmi atbilstīgi LESD 101. panta 1. punktam patentu izlīguma līgumu kontekstā.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas secinājums, ka patentu izlīguma līgumi ierobežo konkurenci atbilstīgi mērķim saskaņā ar LESD 101. panta 1. punktu, ir balstīts uz aplamu noteikto ierobežojumu atbilstoši mērķim principu piemērošanu.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas lēmums ir kļūdains un tajā trūkst pamatojuma, noraidot “Scope-of-the-Patent-Test” kā atbilstīgo standartu patentu izlīguma līgumu novērtēšanai atbilstīgi LESD 101. panta 1. punktam konkurences tiesībās.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas lēmumā tiek kļūdaini raksturotas Lundbeck darbības un nav paskaidrots, kā šīs vienpusējās darbības ir būtiskas LESD 101. panta 1. punkta pārkāpuma konstatēšanai.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav ņēmusi vērā visus līgumiem raksturīgos apstākļus un kļūdaini secinājusi, ka to iecerētais apjoms pārsniedza Lundbeck patenttiesību apjomu.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav pienācīgi pārbaudījusi iedarbību, kas rodas no līgumiem atbilstīgi LESD 101. panta 3. punktam.

               8)

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu tiek pārkāptas Lundbeck tiesības uz aizstāvību, jo atbildētāja ir grozījusi apgalvoto pārkāpumu veidojošos elementus laikposmā starp paziņojuma par iebildumiem izdošanu un lēmumu, nesniedzot Lundbeck iespēju tikt uzklausītai.

               9)

               Ar devīto pamatu alternatīvi tiek apgalvots, ka atbildētāja kļūdaini uzlika naudassodu Lundbeck, neraugoties uz to, ka faktiskie un juridiskie jautājumi, ko rada šī lieta, ir jauni, tādējādi pārkāpjot tiesiskās noteiktības principu.

               10)

               Ar desmito pamatu, arī alternatīvi, tiek apgalvots, ka atbildētāja ir kļūdaini aprēķinājusi Lundbeck uzliktos naudassodus.


title: Lieta T-139/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 7. maija rīkojums – Adler Mode /ITSB – Cluett ,  Peabody  ( “Fairfield” )

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/37

         Vispārējās tiesas 2014. gada 7. maija rīkojums – Adler Mode/ITSB – Cluett, Peabody (“Fairfield”)
   (Lieta T-139/12) (1)

   2014/C 194/50
   Tiesvedības valoda – angļu
   Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 165, 9.6.2012.


title: Lieta C-53/08: Tiesas (virspalāta) 2011. gada 24. maija spriedums — Eiropas Komisija/Austrijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Notāri — Pilsonības nosacījums — EKL 45. pants — Dalība valsts varas īstenošanā — Direktīva 89/48/EEK un Direktīva 2005/36/EK)

text:
               9.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 204/4

         Tiesas (virspalāta) 2011. gada 24. maija spriedums — Eiropas Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-53/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 43. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Notāri - Pilsonības nosacījums - EKL 45. pants - Dalība valsts varas īstenošanā - Direktīva 89/48/EEK un Direktīva 2005/36/EK)
   2011/C 204/06
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un H. Støvlbæk)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāve — S. Behzadi-Spencer)

      Atbildētāja: Austrijas Republika (pārstāvji — E. Riedl, M. Aufner un G. Holley)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvis — M. Smolek), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma un J. Kemper), Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un B. Messmer), Latvijas Republika (pārstāves — L. Ostrovska, K. Drēviņa un J. Barbale), Lietuvas Republika (pārstāvji — D. Kriaučiūnas un E. Matulionytė), Ungārijas Republika (pārstāvji — R. Somssich, K. Veres un M. Fehér), Polijas Republika (pārstāvji — M. Dowgielewicz, C. Herma un D. Lutostańska), Slovēnijas Republika (pārstāves — V. Klemenc un Ž. Cilenšek Bončina), Slovākijas Republika (pārstāvis — J. Čorba)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. un 45. panta pārkāpums — Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību (OV L 19, 16. lpp.), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 22. lpp.) netransponēšana attiecībā uz notāru amatu — Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru iespēja strādāt notāra amatā ir pakārtota pilsonības nosacījumam — Jēdziens “darbība, ar kuru notiek dalība valsts varas īstenošanā”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               iecelšanu notāra amatā pakārtojot pilsonības nosacījumam, Austrijas Republika nav izpildījusi EKL 43. pantā noteiktos pienākumus;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija, Austrijas Republika, Čehijas Republika, Vācijas Federatīvā Republika, Francijas Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Ungārijas Republika, Polijas Republika, Slovēnijas Republika, Slovākijas Republika un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanas izdevumus pašas.

      (1)  OV C 107, 26.04.2008.


title: Lieta C-168/07: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 11. augusta rīkojums ( Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Axa Belgium SA/État belge, Administration de la TVA, de l’enregistrement et des domaines (État belge), Administration de l'inspection spéciale des impôts, inspection de Mons 3 (État belge)

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/19

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 11. augusta rīkojums (Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Axa Belgium SA/État belge, Administration de la TVA, de l’enregistrement et des domaines (État belge), Administration de l'inspection spéciale des impôts, inspection de Mons 3 (État belge)

   (Lieta C-168/07) (1)

   2010/C 11/31

      Tiesvedības valoda — franču

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 129, 09.06.2007.


title: Lieta F-1/11: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 20. novembra spriedums — Soukup /Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Neiekļaušana rezerves sarakstā — Mutiskā pārbaudījuma novērtēšana)

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/27

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 20. novembra spriedums — Soukup/Komisija
   (Lieta F-1/11) (1)

   (Civildienests - Atklāts konkurss - Neiekļaušana rezerves sarakstā - Mutiskā pārbaudījuma novērtēšana)
   2013/C 46/50
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Zdenek Soukup (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — sākotnēji É. Boigelot un S. Woog, advokāti, vēlāk É. Boigelot, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji B. Eggers un P. Pecho, vēlāk B. Eggers)

      Priekšmets

   Civildienests — Prasība atcelt atklātā konkursa EPSO/AD/144/09 atlases komisijas lēmumu neiekļaut prasītāju rezerves sarakstā un lēmumu iekļaut šajā sarakstā citu kandidātu, kā arī atlīdzināt ciesto morālo kaitējumu un zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Z. Soukup sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 72, 05.03.2011., 36. lpp.


title: lieta T–33/01: Pirmās instances tiesas  2005. gada 15. decembra  spriedums —  Infront WM  pret Komisiju (Televīzijas apraide — Direktīva 89/552/EEK — Direktīva 97/36/EK — 3.a pants — Sabiedrībai īpaši svarīgi notikumi — Pieņemamība — Būtiski formas pārkāpumi)

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/25

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 15. decembra spriedums — Infront WM pret Komisiju
   (lieta T–33/01) (1)

   (Televīzijas apraide - Direktīva 89/552/EEK - Direktīva 97/36/EK - 3.a pants - Sabiedrībai īpaši svarīgi notikumi - Pieņemamība - Būtiski formas pārkāpumi)
   (2006/C 48/46)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Infront WM AG, agrāk KirchMedia WM AG, Cūga (Šveice), (pārstāvji — sākotnēji K. Lencs [C. Lenz], A. Bardongs [A. Bardong], advokāti, un E. Bečelors [E. Batchelor], solicitor, pēc tam Lencs, Bečelors, R. Dentons [R. Denton], solicitors, F. Karlina [F. Carlin], barrister, un M. Klouvs [M. Clough], QC)

      Atbildētāja:
   Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Benksa [K. Banks] un M. Hutunens [M. Huttunen], kam palīdz Dž. Flinns [J. Flynn], QC)
   Priekšmets
   Prasība atcelt par Komisijas lēmumu uzskatāmu aktu, kas pieņemts, piemērojot Padomes 1989. gada 3. oktobra Direktīvas 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (OV L 298, 23. lpp.), ko groza ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 30. jūnija Direktīvu 97/36/EK (OV L 202, 60. lpp.), 3.a pantu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas lēmumu, kas ietverts tās 2000. gada 28. jūlija vēstulē Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Francijas Republika, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste un Parlaments atlīdzina prasītājas izdevumus, kas saistīti ar to iestāšanos lietā;

               4)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina prasītājas tiesāšanās izdevumus, kas nav atrunāti iepriekš 3. punktā;

               5)

               personas, kas iestājušās lietā, sedz savus attiecīgos izdevumus pašas.

      (1)  OV C 134, 05.05.2001.


title: Lieta C-266/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 27. maijā iesniedza Vestre Landsret (Dānija) — Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet , kas rīkojas Frank Frandsen vārdā/ Cimber Air A/S

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 27. maijā iesniedza Vestre Landsret (Dānija) — Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet, kas rīkojas Frank Frandsen vārdā/Cimber Air A/S

   (Lieta C-266/11)
   2011/C 311/24
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Vestre Landsret

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet, kas rīkojas Frank Frandsen vārdā

      Atbildētāja: Cimber Air A/S

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes Direktīva 2000/78/EK (1) ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ietvertais visa veida diskriminācijas vecuma dēļ aizliegums nepieļauj, ka valsts tiesiskajā regulējumā tiek paturēts spēkā darba koplīgums, kas noslēgts starp aviokompāniju un minētās aviokompānijas pilotu pārstāvju organizāciju un kurā ir ietverta klauzula, saskaņā ar kuru pilotiem ir jādodas pensijā vēlākais ar 60 gadu vecuma sasniegšanu, ņemot vērā, ka šīs klauzulas, kura bija piemērojama jau pirms Direktīvas un Dānijas likuma, ar kuru tā tika transponēta, spēkā stāšanās, mērķis bija nodrošināt lidojumu drošību, vispārīgi pieņemot — un neveicot vērtējumu katrā gadījumā atsevišķi — ka ar vecumu samazinās pilotu darba spējas, taču vienlaikus saskaņā ar kuru katrs pilots var lūgt atļaut turpināt strādāt vēl vienu gadu pēc tam, kad komiteja, kas sastāv no darba devēja un darba ņēmēju pārstāvjiem, ir apstiprinājusi šo lūgumu?

      (1)  OV 2000 L 303, 16. lpp.


title: Lieta T-80/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Bell & Ross /ITSB — KIN (Rokas pulksteņa korpuss) (Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā ir attēlots rokas pulksteņa korpuss — Agrāks dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Individuāla rakstura neesamība — Atšķirīga kopējā iespaida neesamība — Informēts lietotājs — Autora brīvības pakāpe — Regulas (EK) Nr. 6/2002 4., 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Saistība ar pretpieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu — Kopienas dizainparaugu tiesa — Regulas Nr. 6/2002 91. pants)

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/26

         Vispārējās tiesas 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Bell & Ross/ITSB — KIN (Rokas pulksteņa korpuss)
   (Lieta T-80/10) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā ir attēlots rokas pulksteņa korpuss - Agrāks dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Individuāla rakstura neesamība - Atšķirīga kopējā iespaida neesamība - Informēts lietotājs - Autora brīvības pakāpe - Regulas (EK) Nr. 6/2002 4., 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Saistība ar pretpieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu - Kopienas dizainparaugu tiesa - Regulas Nr. 6/2002 91. pants)
   2013/C 171/49
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bell & Ross BV (Zoetermeer, Nīderlande) (pārstāvis — S. Guerlain, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: KIN AB (Upplands Väsby, Šveice) (pārstāvji — M. Nielsen un C. Galichet, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju trešās padomes 2009. gada 9. decembra lēmumu lietā R 1285/2008-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Klockgrossisten i Norden AB un Bell & Ross BV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Bell & Ross BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies KIN AB procesā Apelāciju padomē.

      (1)  OV C 113, 1.5.2010.


title: Lieta T-197/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 15. janvāra spriedums – MEM /ITSB ( “MONACO” ) Kopienas preču zīme — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Vārdiska preču zīme “MONACO”  — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 151. panta 1. punkts un 154. panta 1. punkts — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 2. punkts — Daļējs aizsardzības atteikums

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/32

         Vispārējās tiesas 2015. gada 15. janvāra spriedums – MEM/ITSB (“MONACO”)
   (Lieta T-197/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Vārdiska preču zīme “MONACO” - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 151. panta 1. punkts un 154. panta 1. punkts - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 2. punkts - Daļējs aizsardzības atteikums)
   (2015/C 065/44)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marques de l’État de Monaco (MEM) (Monako, Monako) (pārstāvis – S. Arnaud, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāve – V. Melgar)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 29. janvāra lēmumu lietā R 113/2012–4 attiecībā uz vārdiskas preču zīmes “MONACO” starptautisku reģistrāciju, ko attiecina uz Eiropas Kopienu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Marques de l’État de Monaco (MEM) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 156, 1.6.2013.


title: Lieta C-393/07 un C-9/08: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 30. aprīļa spriedums — Itālijas Republika/Eiropas Parlaments (Prasība atcelt tiesību aktu — Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. maija lēmums par Beniamino Donnici pilnvaru pārbaudi — Eiropas Parlamenta deputāts — Parlamenta locekļa pilnvaru pārbaude — Deputāta apstiprināšana kandidātu atteikšanās rezultātā — 1976. gada akta 6. un 12. pants)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/6

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 30. aprīļa spriedums — Itālijas Republika/Eiropas Parlaments
   (lieta C-393/07 un C-9/08) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. maija lēmums par Beniamino Donnici pilnvaru pārbaudi - Eiropas Parlamenta deputāts - Parlamenta locekļa pilnvaru pārbaude - Deputāta apstiprināšana kandidātu atteikšanās rezultātā - 1976. gada akta 6. un 12. pants)
   2009/C 153/11
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. Bragulja [I. Braguglia], R. Adams [R. Adam], pārstāvji, P. Džentili [P. Gentili], avvocato dello Stato) (C-393/07)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Latvijas Republika

      Prasītājs: Beniamino Donnici (pārstāvji — M. Sanino [M. Sanino], Dž. M. Roberti [G. M. Roberti], I. Peredžo [I. Perego] un P. Salvatore [P. Salvatore], avvocati) (C-9/08)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītāja prasījumu atbalstam: Itālijas Republika

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — H. Krīks [H. Krück], N. Lorencs [N. Lorenz] un L. Vizadžo [L. Visaggio], pārstāvji, E. Kannizaro [E. Cannizzaro], profesors)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētāja prasījumu atbalstam: Achille Occhetto (pārstāvji — P. De Katerini [P. De Caterini] un F. Paola [F. Paola], avvocati)

      Priekšmets

   Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. maija Lēmuma P6_TA-PROV(2007)0209, kas paziņots 2007. gada 28. maijā, par Beniamino Donnici [2007/2121(REG)] pilnvaru pārbaudi, atcelšana — Eiropas Parlamenta deputāts — Pilnvaru pārbaude — Deputāta iecelšana pēc kandidātu atkāpšanās

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. maija Lēmumu 2007/2121 (REG) par Benjamīno Doniči pilnvaru pārbaudi;

               2)

               Eiropas Parlaments sedz Doniči tiesāšanās izdevumus, kā arī Itālijas kā personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Itālijas Republika kā persona, kas iestājusies lietā, Latvijas Republika un Oketo sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 247, 20.10.2007.


title: Lieta C-314/09: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 30. septembra spriedums ( Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stadt Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH (Direktīva 89/665/EEK — Publiskie iepirkumi — Pārsūdzības procedūras — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Nelikumīga piešķiršana — Valsts tiesībās paredzētā atbildība, kura pamatota ar pieņēmumu par līgumslēdzējas iestādes kļūdu)

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/9

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 30. septembra spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stadt Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

   (Lieta C-314/09) (1)

   (Direktīva 89/665/EEK - Publiskie iepirkumi - Pārsūdzības procedūras - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Nelikumīga piešķiršana - Valsts tiesībās paredzētā atbildība, kura pamatota ar pieņēmumu par līgumslēdzējas iestādes kļūdu)
   2010/C 317/17
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Stadt Graz

      Atbildētāji: Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

      Piedaloties: Land Steiermark

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof — Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (OV L 395, 33. lpp.), 1. panta 1. punkta un 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta interpretācija — Tiesību slēgt publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanas saderība ar tiesas, kas izskata lietu, lēmumu, kas ir obligāts līgumslēdzējiestādei — Tiesību slēgt publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanas nelikumība valsts tiesiskā regulējuma pārkāpuma dēļ — Nosacījumi, kas prasīti prasībai atlīdzināt zaudējumus — Efektivitātes princips

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīva 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas [pārsūdzības] procedūru piemērošanu, piešķirot [tiesības noslēgt] piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām [piegādes un būvdarbu publiskā iepirkuma līgumus], kas ir grozīta ar Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvu 92/50/EEK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru tiesības saņemt zaudējumu atlīdzību, pamatojoties uz to, ka līgumslēdzēja iestāde ir pārkāpusi publiskā iepirkuma tiesības, tiek pakārtotas nosacījumam, ka ir pierādīta vaina, arī tad, ja šis tiesiskais regulējums tiek piemērots tādējādi, ka tiek pieņemta līgumslēdzējas iestādes vaina un tiek izslēgta tās iespēja atsaukties uz individuālu spēju trūkumu un tādējādi uz subjektīvas vainas neesamību šajā ziņā.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta C-159/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. martā iesniedza Augstākā tiesa (Latvija) – “Starptautiskā lidosta “Riga”” VAS/Konkurences padome

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. martā iesniedza Augstākā tiesa (Latvija) – “Starptautiskā lidosta “Riga”” VAS/Konkurences padome
   (Lieta C-159/16)
   (2016/C 191/19)
   Tiesvedības valoda – latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākā tiesa

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja:“Starptautiskā lidosta “Riga”” VAS

      Atbildētāja: Konkurences padome

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 102.pants un 107.panta 1.punkts interpretējams tādējādi, ka viena un tā pati valsts uzņēmuma darbības epizode vienlaikus var tikt vērtēta no valsts atbalsta pastāvēšanas viedokļa (kā iespējama valsts atbalsta piešķiršana tās klientam/darījumu partnerim) un no dominējoša stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas (cenu diskriminācijas) viedokļa?

               2)

               Vai šo divu analīžu starpā pastāv savstarpēja secība vai hierarhija?

               3)

               Vai iestādei un tiesai, kas izskata lietu par konkurences pārkāpumu, kas izpaudies kā diskriminējošu cenu piemērošana valsts uzņēmuma klientiem/darījumu partneriem, ir liegts konstatēt tirgus dalībnieka rīcībā Līguma par Eiropas Savienības darbību 102.panta pārkāpumu, ja pārkāpumu izraisa valsts atbalsta sniegšana, neievērojot LESD 108.panta 3.punktā paredzēto sākotnējo pārbaudes procedūru?


title: Lieta C-140/06: Prasība, kas celta  2006. gada 14. martā  — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika

text:
               6.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/14

         Prasība, kas celta 2006. gada 14. martā — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-140/06)
   (2006/C 108/23)
   Tiesvedības valoda — čehu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Walker un A. Alcover San Pedro)

      Atbildētāja: Čehijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 25. jūnija Direktīvu 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību (1), vai nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Čehijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 14. panta 1. punkts.

               —

               piespriest Čehijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 18. jūlijā.

      (1)  OV L 189, 12. lpp.


title: Lieta C-197/08: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 4. marta spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 95/59/EK — Nodokļi, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas uzlikti tabakas izstrādājumu patēriņam — 9. panta 1. punkts — Ražotāju un importētāju veikta augstākās mazumtirdzniecības cenas brīva noteikšana saviem izstrādājumiem — Valsts tiesiskais regulējumus par zemākās mazumtirdzniecības cenas noteikšanu cigaretēm — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru aizliegts pārdot tabakas izstrādājumus par īpaša piedāvājuma cenu, kas ir pretēja sabiedrības veselības mērķiem — Jēdziens valstu tiesību aktu sistēmas attiecībā uz cenu kontroli vai uzlikto cenu ievērošanu — Pamatojums — Sabiedrības veselības aizsardzība — Pasaules Veselības Organizācijas Pamatkonvencija par tabakas kontroli)

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/6

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 4. marta spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-197/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 95/59/EK - Nodokļi, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas uzlikti tabakas izstrādājumu patēriņam - 9. panta 1. punkts - Ražotāju un importētāju veikta augstākās mazumtirdzniecības cenas brīva noteikšana saviem izstrādājumiem - Valsts tiesiskais regulējumus par zemākās mazumtirdzniecības cenas noteikšanu cigaretēm - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru aizliegts pārdot tabakas izstrādājumus par īpaša piedāvājuma cenu, kas ir pretēja sabiedrības veselības mērķiem - Jēdziens “valstu tiesību aktu sistēmas attiecībā uz cenu kontroli vai uzlikto cenu ievērošanu” - Pamatojums - Sabiedrības veselības aizsardzība - Pasaules Veselības Organizācijas Pamatkonvencija par tabakas kontroli)
   2010/C 113/07
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — W. Mölls un R. Lyal)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues, S. Pilczer, J.-Ch. Gracia un B. Beaupère-Manokha)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1995. gada 27. novembra Direktīvas 95/59/EK par nodokļiem, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu (OV L 291, 40. lpp.), 9. panta 1. punkta pārkāpums — Minimālās cenas noteikšana — Šķērslis brīvai preču apritei — Sabiedrības veselības aizsardzība — Pasaules Veselības organizācijas Pamatkonvencijas par tabakas patēriņa ierobežošanu (OV 2004, L 213, 8. lpp.) atbilstība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieņemot un paturot spēkā zemāko cenu režīmu cigaretēm, kuras tiek pārdotas Francijā, kā arī aizliegumu pārdot tabakas izstrādājumus “par reklāmas cenām, kas ir pretējas sabiedrības veselības mērķiem”, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai paredzēti Padomes 1995. gada 27. novembra Direktīvas 95/59/EK par nodokļiem, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu, ko groza Padomes 2002. gada 12. februāra Direktīva 2002/10/EK, 9. panta 1. punktā;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 183, 19.07.2008.


title: Lieta T-564/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 11. oktobra rīkojums – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu – Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta ietvaros sniegtā finansiālā palīdzība – Nepārsūdzams akts – Sagatavojošs tiesību akts – Nepieņemamība

text:
               5.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 454/26

      Vispārējās tiesas 2016. gada 11. oktobra rīkojums – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Komisija
      (Lieta T-564/15) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta ietvaros sniegtā finansiālā palīdzība - Nepārsūdzams akts - Sagatavojošs tiesību akts - Nepieņemamība)
      (2016/C 454/46)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis – P. Glazener, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāves – J. Hottiaux un J. Samnadda)

         Priekšmets

      Prasība, kas celta, pamatojoties uz LESD 263. pantu, un kurā lūgts atcelt lēmumu, kas esot ietverts Inovācijas un tīklu izpildaģentūras (INEA) 2015. gada 17. jūlija elektroniskā pasta vēstulē par piedāvājumu, ko prasītāja iesniegusi, atbildot uz uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus saistībā ar Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu (EISI) saskaņā ar daudzgadu darba programmu, kas 2014. gadā apstiprināta ar Komisijas 2014. gada 26. marta Īstenošanas lēmumu C(2014) 1921 final, ar ko izveido Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) 2014. gada daudzgadu darba programmu finansiālās palīdzības sniegšanai transporta nozarē 2014.–2020. gadā

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt kā nepieņemamu;

                  2)

                  Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 398, 30.11.2015.


title: Lieta C-187/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. aprīlī iesniedza Verwaltungsgericht Düsseldorf (Vācija) – Joachim Pöpperl/Land Nordrhein-Westfalen

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. aprīlī iesniedza Verwaltungsgericht Düsseldorf (Vācija) – Joachim Pöpperl/Land Nordrhein-Westfalen

   (Lieta C-187/15)
   (2015/C 245/06)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Joachim Pöpperl

      Atbildētājs: Land Nordrhein-Westfalen

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 45. pants ir interpretējams tādējādi, ka ar to ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram persona, kas bijusi ierēdnis dalībvalstī, savas civildienesta darba attiecību laikā iegūtās atliktās pensijas tiesības (pabalstu summas) zaudē, jo tā [oriģ. 2. lpp.], uzsākot jaunas darba attiecības citā dalībvalstī ir atbrīvota no darba civildienestā pēc pašas vēlēšanās, ja valsts tiesībās ir arī paredzēts, ka šī persona tiek arī kompensējoši apdrošināta valsts pensiju apdrošināšanas shēmā, par pamatu ņemot civildienesta darba attiecībās maksāto atalgojumu, bet no tās izrietošās pensijas tiesības ir zemākas par zaudētajām atliktajām pensijas tiesībām?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu – attiecībā uz visiem vai noteiktiem ierēdņiem – atbilde ir apstiprinoša: vai LESD 45. pants ir interpretējams tādējādi, ka, ja valsts tiesību aktos nav noteikts citādi, iestādei, kurā attiecīgais ierēdnis bija nodarbināts iepriekš, tam vai nu ir jāizmaksā pensija, par pamatu ņemot darba attiecību civildienestā laikā uzkrāto pensijas aprēķinā izmantojamo darba stāžu un atskaitot no kompensējošās apdrošināšanas izrietošās pensijas tiesības, vai arī citādā veidā finansiāli jākompensē pensijas samazinājums, kaut arī saskaņā ar valsts tiesībām var izvēlēties tikai saskaņā ar šīm tiesībām paredzētos pensijas maksājumus?


title: Lieta T-343/10: Prasība, kas celta 2010. gada 18. augustā — Etimine un Etiproducts/ECHA

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/49

      Prasība, kas celta 2010. gada 18. augustā — Etimine un Etiproducts/ECHA

      (Lieta T-343/10)
      ()
      (2010/C 288/93)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Etimine SA (Betemburga, Luksemburga) un Ab Etiproducts Oy (Espoo, Somija) (pārstāvji — K. Van Maldegem un C. Mereu, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA)

         Prasītāju prasījumi:

                  —

                  atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  atcelt apstrīdēto aktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz borskābi un dinātrija tetraborātiem;

                  —

                  atzīt par prettiesisku Komisijas 2009. gada 10. augusta Regulu (EK) Nr. 790/2009 (1) tiktāl, ciktāl tā attiecas uz borskābi un dinātrija tetraborātiem; un

                  —

                  piespriest ECHA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasītāji saskaņā ar LESD 263. pantu lūdz atcelt Eiropas Ķimikāliju aģentūras lēmumu par borskābes un dinātrija tetraborātu iekļaušanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (2) 59. pantu izveidotajā apzināto vielu sarakstā. Papildus prasītāji saskaņā ar LESD 277. pantu lūdz atzīt par prettiesisku Komisijas 2006. gada 10. augusta Regulu (EK) Nr. 790/2009 tiktāl, ciktāl tā attiecas uz borskābi un dinātrija tetraborātiem.
      Savas prasības pamatojumam prasītāji izvirza šādus pamatus:

                  Pirmkārt, apstrīdētais akts tika pieņemts, pārkāpjot būtiskas procesuālās prasības un pieļaujot kļūdu tiesību piemērošanā, jo, to pieņemot, nav izpildītas Regulas (EK) Nr. 1907/2006 59. panta un XV pielikuma prasības.

                  Otrkārt, apstrīdētā akta pamatā ir acīmredzama kļūda vērtējumā un ar to tiek pārkāpta Regula (EK) Nr. 1907/2006, jo ECHA nav iesniegusi pierādījumus un nav pierādījusi, ka bora vielas “atbilst kritērijiem”, lai tās klasificētu kā 2. kategorijas reproduktīvajai funkcijai toksiskas vielas saskaņā ar Direktīvu 67/548 (3).

                  Turklāt, pieņemot apstrīdēto aktu, ECHA ir pārkāpusi ES tiesībās noteikto samērīguma principu.

                  Visbeidzot, apstrīdētais akts ir pamatots ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 790/2009, kura pati par sevi ir prettiesiska.

         (1)  Komisijas 2009. gada 10. augusta Regula (EK) Nr. 790/2009 par grozījumiem, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (OV L 235, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 1. lpp.).

         (3)  Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīva 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (OV 196, 1. lpp.).


title: Lieta T-136/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 20. janvāra rīkojums — M/EMA (Prasība par zaudējumu atlīdzību — Vispārējās tiesas kompetences neesamība — Lietas nodošana izskatīšanai Civildienesta tiesai)

text:
               19.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/17

         Vispārējās tiesas 2011. gada 20. janvāra rīkojums — M/EMA

   (Lieta T-136/10) (1)

   (Prasība par zaudējumu atlīdzību - Vispārējās tiesas kompetences neesamība - Lietas nodošana izskatīšanai Civildienesta tiesai)
   2011/C 89/39
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: M (Broxbourne, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — C. Thomann, barrister, un I. Khawaja, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) (pārstāvji — V. Salvatore un N. Rampal Olmedo)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 268. un 340. pantam atlīdzināt zaudējumus par kaitējumu, kas esot radies sakarā ar nelaimes gadījumu darbā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nodot lietu izskatīšanai Eiropas Savienības Civildienesta tiesai;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 148, 05.06.2010.


title: Lieta T-364/12: Prasība, kas celta 2012. gada 8. augustā — Harper Hygienics /ITSB Clinique Laboratories ( “CLEANIC Kindii” )

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/28

         Prasība, kas celta 2012. gada 8. augustā — Harper Hygienics/ITSB Clinique Laboratories (“CLEANIC Kindii”)
   (Lieta T-364/12)
   2012/C 355/60
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Harper Hygienics S.A. (Varšava, Polija) (pārstāvis — R. Rumpel, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Clinique Laboratories LLC (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 17. maija lēmumu lietā R 1135/2011-2, ar kuru tika noraidīts Kopienas preču zīmes “CLEANIC Kindii” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 16. klasē, reģistrācijas pieteikums;

               —

               apstrīdēto lēmumu grozīt tādējādi, ka preču zīme ir jāreģistrē attiecībā uz visām reģistrācijas pieteikumā norādītajām precēm un pakalpojumiem;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme ar vārdisku elementu “CLEANIC Kindii” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 16. klasē.

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīme Nr. 54 429 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 14., 25. un 42. klasē, Kopienas preču zīme Nr. 2 294 429 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 35. un 42. klasē, un valsts (Polijas) preču zīme Nr. 51 732 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo ir konstatēts, ka preču zīmes esot savstarpēji līdzīgas un pastāvot iespēja maldināt sabiedrību, un šīs regulas 8. panta 5. punkta pārkāpums

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-383/10: Prasība, kas celta 2010. gada 7. septembrī — Continental Bulldog Club Deutschland /ITSB ( “CONTINENTAL” )

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/43

         Prasība, kas celta 2010. gada 7. septembrī — Continental Bulldog Club Deutschland/ITSB (“CONTINENTAL”)
   (Lieta T-383/10)
   ()
   2010/C 301/69
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Continental Bulldog Club Deutschland eV (Berlīne, Vācija) (pārstāve – S. Vollmer, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 23. jūnija lēmumu lietā R 300/2010-1;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 44. klasē;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CONTINENTAL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 31. un 44. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo attiecīgajai Kopienas preču zīmei esot atšķirtspēja un tā neesot aprakstoša

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-333/07: Prasība, kas celta 2007. gada 7. septembrī — Entrance Services /Parlaments

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/54

         Prasība, kas celta 2007. gada 7. septembrī — Entrance Services/Parlaments
   (Lieta T-333/07)
   (2007/C 269/97)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Entrance Services NV, Vilvoorde (Beļģija) (pārstāvji — A. Delvaux un V. Bertrand, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītājas prasījumi:

               —

               pasludināt prasību par atcelšanu par pieņemamu;

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru Parlaments noraidīja prasītājas piedāvājumu un piešķīra iepirkumu citam pretendentam; lēmums prasītājai darīts zināms 2007. gada 14. augustā;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt 2007. gada 14. augusta Parlamenta lēmumu, ar kuru konkursa procedūras ietvaros par līguma noslēgšanu attiecībā uz automātisko iekārtu, galdniecības rīku un Eiropas Parlamenta Briseles ēkām piemēroto iekārtu uzturēšanu un apkopi [(līgums par pakalpojuma sniegšanu 2007-2010) (konkursa procedūra Nr. IFIN-BATIBRU-JLD-S0765-00)] (1) tika noraidīts tā piedāvājums.
   Savas prasības pamatošanai prasītāja vispirms atsaucās uz administratīvo klauzulu 10. pantu un Finanšu regulas (2) 93. panta1. punkta pārkāpumu, tā kā Parlaments pieņēma tāda pretendenta piedāvājumu, kurš pēc prasītājas domām saskaņā ar administratīvo klauzulu 10. pantu pēc Komisijas izmeklēšanas ir izslēdzams no līdzdalības iepirkumu piešķiršanas procedūrā.
   Otrkārt, prasītāja uzsvēra, ka Parlaments ir pārkāpis Finanšu regulas 97. un 98. pantu, kā arī Izpildes regulas (3) 137. pantu, prasot pretendentiem pierādīt to tehnisko kapacitāti izpildīt līgumu ar citu pierādījumu palīdzību, nekā to, kuri norādīti minētajās normās.
   Treškārt, prasītāja atsaucās uz Finašu regulas 97. un 98. panta, kā arī Izpildes regulas 135. panta 5. punkta pārkāpšanas pamatu, jo Parlaments prasīja, lai pretendenti pierāda savas ekonomisko un finanšu kapacitāti izpildīt līgumu ar pierādījumiem, kas nav paredzēti minētajās normās, un tā kā tas noraidīja prasītājas piedāvājumu, pamatojoties uz to, ka tā nav sniegusi prasītos pierādījumus.
   Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums būtu jāatceļ, pamatojoties uz vienlīdzības principa, ko paredz Finašu regulas 89. panta 1. punkts, pārkāpumu, tā kā Parlaments noraidīja viņas piedāvājumu un piešķīra iepirkumu citam pretendentam, lai gan tas attiecībā uz apliecinājumu, ko prasa administratīvo klauzulu 11. pants, neuzrādīšanu atradās tādā pat situācijā kā prasītāja.

      (1)  Paziņojums par paredzamo publisko iepirkumu publicēts: OV 2006/S 148-159062.

      (2)  2002. gada 25. jūnija Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.).

      (3)  2002. gada 23. decembra Komisijas Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, ar grozījumiem (OV L 357, 1. lpp.).


title: Lieta T-505/09: Prasība, kas celta 2009. gada 16. decembrī — Carlyle /ITSB — Mascha & Regner Consulting ( CAFE CARLYLE )

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/36

         Prasība, kas celta 2009. gada 16. decembrī — Carlyle/ITSB — Mascha & Regner Consulting (“CAFE CARLYLE”)
   (Lieta T-505/09)
   2010/C 51/70
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Carlyle, LLC (St. Louis, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — E. Cornu, E. De Gryse un D. Moreau, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Mascha & Regner Consulting KEG (Vīne, Austrija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 8. oktobra lēmumu lietā R 239/2009-4 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atcelt: vārdiska preču zīme “CAFE CARLYLE”, attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 42. klasē

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: prasītāja

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atcelt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      ITSB Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumupar atcelšanu noraidīt

      ITSB Apelāciju padomes lēmums: attiecīgo Kopienas preču zīmi atcelt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) un e) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini novērtējusi prasītājas sniegtos absolūtos atteikuma pamatojumus; Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot norādījusi iemeslus, kādēļ tā noraidīja atcelšanas pamatu saskaņā ar minētās regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu; Padomes Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot pilnībā noteikusi preču zīmes īpašības, uz kuru attiecas pieteikums par atzīšanu par spēkā neesošu, un neesot ņēmusi vērā noteiktas šīs preču zīmes īpašības


title: Lieta T-375/05: Prasība, kas celta  2005. gada 7. oktobrī  — Azienda Agricola Le Canne/Komisija

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/37

         Prasība, kas celta 2005. gada 7. oktobrī — Azienda Agricola Le Canne/Komisija
   (Lieta T-375/05)
   (2005/C 296/75)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Azienda Agricola “Le Canne” S.r.l. (Porto Viro [Porto Viro], Itālija) (pārstāvji — Džuzepe Karraio [Giuseppe Carraio] un Frančeska Maconetto [Francesca Mazzonetto], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Eiropas Komisijas 2005. gada 26. jūlija Lēmumu Nr. C(2005)2939 daļā, ar kuru ir samazināts atbalsts, kas piešķirts Azienda Agricola Le Canne s.r.l. ar 1990. gada 30. oktobra Lēmumu Nr. C(90)1923/99 atbilstoši Regulai (EEK) Nr. 4028/86;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus vismaz tādā apmērā, kas vienāds ar līdz šim nepārskaitīto subsīdiju daļu un procentiem, kas prasītājai pienāktos saskaņā ar banku aprēķiniem, no visas atlikušās parāda summas saskaņā ar 1990. gada 30. oktobra Lēmumu Nr. C(90)1923/99 no lēmuma atcelšanas dienas — 1995. gada 27. oktobra — līdz parāda atbalsta summas pilnīgai nomaksai;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasībā tiek lūgts ir atcelt Eiropas Komisijas 2005. gada 26. jūlija Lēmumu Nr. C(2005)2939, kas ir prasītājai paziņots 2005. gada 3. augustā, un ar kuru samazināts atbalsts, kas Azienda Agricola Le Canne s.r.l. tika piešķirts ar 1990. gada 30. oktobra Lēmumu Nr. C(90)1923/99 atbilstoši Regulai (EEK) Nr. 4028/86, projekta “Ražošanas vienības akvakultūrā modernizācija Rosolina (Rosolīnā) Venēcijā” ietvaros. Prasītāja savu prasījumu pamatojumam izvirza četrus pamatus:

               1.

               Kā pirmais pamats tiek izvirzīta noilguma iestāšanās attiecībā uz Komisijas apgalvoto nelikumību ir administratīvajā procesā, lai samazinātu līdzfinansējumam piešķirto atbalstu. Šajā sakarā prasītāja norāda uz 3. panta 1. punkta pārkāpumu 1995. gada 18. decembra Regulā (EK, Euratom) Nr. 2988 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (1).

               2.

               Savā otrajā pamatā prasītāja norāda, ka Komisija nav ievērojusi pienākumu izpildīt 2002. gada 5. martā (2) pasludināto spriedumu, ar kuru atcelts tiesību akts; jo, lai gan jaunajā lēmumā, kar kuru aizstāts atceltais 2000. gada 11. jūlija lēmums, Komisija varētu no jauna izskatīt visus lietas apstākļus, tai bija jāievēro tie ietvari un procesuālie noteikumi, kas izrietēja no 1999. gada 23. novembra vēstules, kas sakarā ar minētā lēmuma atcelšanu joprojām nav izskatīta. Toties Komisija nevarēja izvirzīt jaunus iebildumus, kuri nebija iesniegti pirms šīs dienas.
               Turklāt, lai gan Komisija bija netieši atzinusi, ka tā faktiski bija parādā lielāko daļu atbalsta, kas bija atcelts par spēkā neesošu atzītajā lēmumā par subsīdiju samazināšanu, tā tomēr neatzina, ka tā paliek parādā nokavējuma procentus par prettiesiski ieturētām summām.

               3.

               Trešajā pamatā ir norādīts, ka Regulas Nr. 4028/86 44. panta 1. punktā starp izsmeļoši uzskaitītajiem atbalsta samazinājuma nosacījumiem nav minētas apstrīdētajā lēmumā prasītājai inkriminētās prettiesiskās darbības, proti tas, ka atbalsta ietvaros veikto būvdarbu izpildes laikā apakšuzņēmējs piedalījās atbalsta saņēmēja kapitālā.

               4.

               Ar savu ceturto pamatu, kurā ir norādīts uz vienlīdzības, samērīguma un pamatotības, kā arī kapitāla brīvas aprites principa pārkāpumu, prasītājs pakārtoti norāda uz Komisijas apstrīdētā samazinājuma aprēķināšanā piemērotais kritērijs ir patvaļīgs: faktiski Komisija nešķirojot visiem attiecīgajiem laikposmiem piemēroja vienādu samazinājumu, neņemot vērā apstākli, ka apakšuzņēmēja daļa atbalsta saņēmējas sabiedrības kapitālā laika gaitā pakāpeniski mainījās.

      (1)  OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.

      (2)  Pirmās instances tiesas 2002. gada 5. marta spriedums lietā T-241/00 Le Canne/Komisija, Recc. 2002, II-1251. lpp.


title: Lieta T-102/17: Prasība, kas celta 2017. gada 17. februārī – Cantina e oleificio sociale di San Marzano/EUIPO – Miguel Torres (“SANTORO”)

text:
               18.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/40

         Prasība, kas celta 2017. gada 17. februārī – Cantina e oleificio sociale di San Marzano/EUIPO – Miguel Torres (“SANTORO”)
   (Lieta T-102/17)
   (2017/C 121/59)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cantina e oleificio sociale di San Marzano (San Marzano di San Giuseppe, Itālija) (pārstāvji – F. Jacobacci un E. Truffo, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “SANTORO” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 282 141

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 1. decembra lēmums lietā R 2018/2015-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums [un] ar aplūkojamajiem jautājumiem saistītās judikatūras nepareiza piemērošana;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums un pierādījumu sagrozīšana.


title: Lieta T-469/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 8. septembra spriedums – Generics (UK)/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Antidepresantu, kas satur aktīvo farmaceitisko sastāvdaļu citalopramu, tirgus — Konkurences ierobežojuma mērķa dēļ jēdziens — Potenciāla konkurence — Ģenēriskās zāles — No patentu pastāvēšanas izrietošas barjeras iekļūšanai tirgū — Līgumi, kurus noslēdzis patenta īpašnieks un ģenērisko zāļu uzņēmums — Kļūda tiesību piemērošanā — Kļūda novērtējumā — Tiesības uz aizstāvību — Naudassodi

text:
               17.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 383/11

         Vispārējās tiesas 2016. gada 8. septembra spriedums – Generics (UK)/Komisija
   (Lieta T-469/13) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Antidepresantu, kas satur aktīvo farmaceitisko sastāvdaļu citalopramu, tirgus - Konkurences ierobežojuma mērķa dēļ jēdziens - Potenciāla konkurence - Ģenēriskās zāles - No patentu pastāvēšanas izrietošas barjeras iekļūšanai tirgū - Līgumi, kurus noslēdzis patenta īpašnieks un ģenērisko zāļu uzņēmums - Kļūda tiesību piemērošanā - Kļūda novērtējumā - Tiesības uz aizstāvību - Naudassodi)
   (2016/C 383/15)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Generics (UK) Ltd (Potters Bar, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – I. Vandenborre un T. Goetz, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji J. Bourke, F. Castilla Contreras un T. Vecchi, vēlāk F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin un C. Vollrath, kuriem palīdz S. Kingston, barrister)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmumu C(2013) 3803 final par [LESD] 101. panta un EEZ nolīguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta AT/39226 – Lundbeck) un samazināt naudassoda, kas prasītājai uzlikts ar šo lēmumu, summu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Generics (UK) Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Tiesas spriedums (sestā palāta)  2006. gada 12. janvārī  lietā C-139/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Apkārtējā gaisa kvalitāte — Robežvērtību noteikšana)

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2006. gada 12. janvārī
   lietā C-139/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Apkārtējā gaisa kvalitāte - Robežvērtību noteikšana)
   (2006/C 60/08)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-139/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 15. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Valero Jordana un R. Amorosi) pret Itālijas Republiku (pārstāvis — I. M. Braguglia), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: P. Puissochet, kas pilda sestās palātas priekšsēdētāja pienākumus, tiesneši S. von Bahr un A. Borg Barthet (referents), ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2006. gada 12. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Nesniedzot Eiropas Kopienu Komisijai visu prasīto informāciju par 2001. gadu attiecībā uz vielām, kuras reglamentētas Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīvā 1999/30/EK par robežvērtību noteikšanu sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, makrodaļiņu un svina koncentrācijai apkārtējā gaisā, kā tas paredzēts Padomes 1996. gada 27. septembra Direktīvas 96/62/EK par apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanu un pārvaldību 11. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) un ii) punktā, kā arī b) apakšpunktā, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīvas 96/62 11. pants saistībā ar šīs direktīvas 4. panta 1. punktu, kā arī saistībā ar Direktīvu 1999/30 un Komisijas 2001. gada 8. novembra Lēmumu 2001/839/EK, ar ko izveidota aptauja, kas izmantojama ikgadējai deklarācijai par apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanu saskaņā ar Direktīvu 96/62 un Direktīvu 1999/30.

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.4.2004.


title: lieta T-295/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén iesniedza 2004. gada 22. jūlijā

text:
               9.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/27

         Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén iesniedza 2004. gada 22. jūlijā
   (lieta T-295/04)
   (2004/C 251/49)
   tiesvedības valoda – spāņu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 22. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén ar adresi Haenā (Spānija) un kuru pārstāv José Francisco Vázquez Medina, advokāts, Haenas advokātu kolēģijas loceklis.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atzīt par ipso iure spēkā neesošu Padomes Regulas Nr. 864/04 (EK) 1. panta 7. punktu;

               —

               atlikt lēmuma par izdevumiem pieņemšanu.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs apstrīd iepriekšminēto noteikumu, ciktāl tas, lai noteiktu tiešo atbalstu ražotājiem, tikai attiecībā uz olīveļļu pievieno 1999./2000. gada sezonu trim sezonām, kas attiecas uz visiem lauksaimniecības sektoriem (2000./2001., 2001./2002. un 2002./2003. gada sezonas).
   Savu prasījumu pamatojumam prasītājs apgalvo, ka papildus tam, ka apstrīdētais noteikums nav pamatots un tādējādi nav ticis izpildīts pamatošanas pienākums, tas arī diskriminē noteiktus reģionus un daudzus zemniekus, ņemot vērā to, ka 1999./2000. gada sezonā raža bija ļoti slikta Andalūzijā un jo īpaši Haenā. Tādējādi ar to vien, ka aprēķinos tiek ņemta vērā šī sezona, Haenas, Kordovas un Grenādas olīveļļas ražotājiem tiek nodarīts nopietns ekonomisks kaitējums un viņi tādējādi tiek diskriminēti.
   Visbeidzot, prasītājs uzskata, ka notikusi pilnvaru pārsniegšana.


title: Tiesas Spriedums (trešā palāta)  2005. gada 22. septembrī  lietā C-221/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/676/EEK — Daļēja transpozīcija — Ūdeņu aizsardzība pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti — Piesārņoto ūdeņu vai ūdeņu, ko varētu ietekmēt piesārņojums, neidentificēšana — Jutīgo zonu nepareiza vai nepietiekoša noteikšana — Labas lauksaimniecības prakses kodekss — Trūkumi — Rīcības programma — Trūkumi un daļēja piemērošana)

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 22. septembrī
   lietā C-221/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/676/EEK - Daļēja transpozīcija - Ūdeņu aizsardzība pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti - Piesārņoto ūdeņu vai ūdeņu, ko varētu ietekmēt piesārņojums, neidentificēšana - Jutīgo zonu nepareiza vai nepietiekoša noteikšana - Labas lauksaimniecības prakses kodekss - Trūkumi - Rīcības programma - Trūkumi un daļēja piemērošana)
   (2005/C 296/02)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-221/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 22. maijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Valero Hordana [G. Valero Jordana], kam palīdz M. van der Vaude [M. van der Woude] un T. Čelingsvērts [T. Chellingsworth], advokāti) pret Beļģijas Karalisti (pārstāves — A. Snūksa [A. Snoecx], pēc tam E. Dominkovica [E. Dominkovits]), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas [A. Rosas], tiesneši E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], S. fon Bārs [S. von Bahr], J. Malenovskis [J. Malenovský] un A. O'Kīfs [A. Ó Caoimh], ģenerāladvokāts L. A. Hēlhuds [L. A. Geelhoed], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 22. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nenosakot: attiecībā uz Flandrijas reģionu pasākumus, kas vajadzīgi, lai pilnīgi un pareizi ieviestu Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, 4. pantu, beidzoties 1998. gada 23. novembra argumentētajā atzinumā noteiktajam termiņam, un, pasākumus, kas vajadzīgi, lai pilnīgi un pareizi ieviestu tās 3. panta 1. un 2. punktu, 5. un 10. pantu, beidzoties 1999. gada 9. novembra argumentētajā atzinumā noteiktajam termiņam, un

                           —

                           attiecībā uz Valonijas reģionu pasākumus, kas vajadzīgi, lai pilnīgi un pareizi ieviestu šīs direktīvas 3. panta 1. un 2. punktu un 5. pantu, beidzoties 1999. gada 9. novembra argumentētajā atzinumā noteiktajam termiņam,

                           —

                           Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar šo direktīvu;

               2)

               tiktāl, ciktāl savas prasības pieteikumā Eiropas Kopienu Komisija norāda uz iebildumiem, kas, salīdzinot ar argumentētajos atzinumos izteiktajiem, ir jauni, prasība ir nepieņemama;

               3)

               iebilduma par Direktīvas 91/676 5. panta, lasot to kopā ar tās III pielikumu, pārkāpumu daļa, saskaņā ar kuru Flandrijas reģiona rīcības programma tiek piemērota šajā reģionā tikai daļēji, īpaši attiecībā uz maksimālajiem lopkopības mēslojuma daudzumiem, ko jutīgajās zonās var iestrādāt gada laikā, nav pamatota;

               4)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 19.07.2003.


title: Lieta T-599/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 7. maija spriedums – Cosmowell/ITSB – Haw Par (“GELENKGOLD”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “GELENKGOLD” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme, kurā attēlots tīģeris — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Izmaiņas agrākās preču zīmes atšķirtspējā — Apzīmējumu līdzība no fonētiskā viedokļa — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               22.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/30

         Vispārējās tiesas 2015. gada 7. maija spriedums – Cosmowell/ITSB – Haw Par (“GELENKGOLD”)
   (Lieta T-599/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “GELENKGOLD” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme, kurā attēlots tīģeris - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Izmaiņas agrākās preču zīmes atšķirtspējā - Apzīmējumu līdzība no fonētiskā viedokļa - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 205/39)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Austrija) (pārstāvis – J. Sachs, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Walicka)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Haw Par Corp. Ltd (Singapūra, Singapūra) (pārstāvji – C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann un C. Gehweiler, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2013. gada 5. septembra lēmumu lietā R 2013/2012–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Haw Par Corp. Ltd un Cosmowell GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas ceturtās padomes 2013. gada 5. septembra lēmumu lietā R 2013/2012–4 atcelt;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina pusi Cosmowell GmbH tiesāšanās izdevumu gan Vispārējā tiesā, gan Apelācijas padomē;

               4)

               Haw Par Corp. Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina pusi Cosmowell tiesāšanās izdevumu gan Vispārējā tiesā, gan Apelācijas padomē.

      (1)  OV C 39, 8.2.2014.