title: Lieta C-561/07: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 11. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/23/EK — Uzņēmuma īpašnieka maiņa — Darba ņēmēju tiesību saglabāšana — Valsts tiesību akti, kas paredz nepiemērošanu uzņēmumu īpašnieku maiņai krīzes situācijā )

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/10

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 11. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (lieta C-561/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/23/EK - Uzņēmuma īpašnieka maiņa - Darba ņēmēju tiesību saglabāšana - Valsts tiesību akti, kas paredz nepiemērošanu uzņēmumu īpašnieku maiņai “krīzes situācijā”)
   2009/C 180/15
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Enegrens [J. Enegren] un L. Pinjataro [L. Pignataro])

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — R. Adams [R. Adam], pārstāvis, V. Ferante [W. Ferrante], avvocato dello Stato)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 82, 16. lpp.) pārkāpums — Valsts tiesību akti, kas paredz, ka direktīvas 3. un 4. pants netiek piemērots uzņēmumu maiņai “krīzes situācijā”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               saglabājot spēkā 1990. gada 29. decembra Likuma Nr. 428 47. panta 5. un 6. punkta noteikumus “uzņēmumu krīzes” gadījumā 1977. gada 12. augusta Likuma Nr. 675 2. panta piektās daļas c) punkta izpratnē, kā rezultātā Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā 3. panta 1., 3. un 4. punktā, kā arī 4. pantā paredzētās darbinieku tiesības netiek aizsargātas uzņēmuma, kuram ir konstatēts krīzes stāvoklis, īpašnieka maiņas gadījumā, Itālijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 64, 08.03.2008.


title: Lieta T-661/16: Prasība, kas celta 2016. gada 19. septembrī – Credito Fondiario/VNV

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/59

         Prasība, kas celta 2016. gada 19. septembrī – Credito Fondiario/VNV
   (Lieta T-661/16)
   (2016/C 402/71)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Credito Fondiario SpA (Roma, Itālija) (pārstāvji – F. Sciaudone, F. Iacovone, S. Frazzani un A. Neri, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Vienotā noregulējuma valdes pirmo un otro lēmumu;

               —

               atzīt Deleģētās regulas (ES) 2015/63 5. panta 1. punkta f) apakšpunktu, ar ko ir pamatoti apstrīdētie lēmumi, par nesaderīgu ar vienlīdzīgas attieksmes, samērīguma un tiesiskās noteiktības principiem, kas ir atzīti ES Pamattiesību hartā;

               —

               atzīt Deleģētās regulas (ES) 2015/63 I pielikumu, ar ko ir pamatoti apstrīdētie lēmumi, par nesaderīgu ar vienlīdzīgas attieksmes, samērīguma un tiesiskās noteiktības principiem, kas ir atzīti ES Pamattiesību hartā;

               —

               atzīt Deleģētās regulas (ES) 2015/63, ar ko ir pamatoti apstrīdētie lēmumi, par nesaderīgu ar darījumdarbības brīvības principu, kas ir atzīts ES Pamattiesību hartā;

               —

               piespriest Vienotajai noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir celta par Vienotās noregulējuma valdes lēmumiem 2016. gada 15. aprīļa izpildsesijā SRB/ES/SRF/2016/06 (pirmais lēmums) un 2016. gada 20. maija izpildsesijā SRB/ES/SRF/2016/13 (otrais lēmums), kuros, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, ir noteikta ex ante iemaksa, kas ir paredzēta ar Deleģēto regulu (ES) 2015/63, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka pirmais un otrais lēmums nav paziņots Credito Fondiario.

                           —

                              Banca d’Italia [Itālijas Banka] nav paziņojusi prasītājai abus minētās valdes pieņemtos lēmumus, kā prasīts 5. pantā Padomes 2014. gada 19. decembra Īstenošanas regulā (ES) 2015/81, ar ko nosaka vienādus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 piemērošanas nosacījumus attiecībā uz ex ante iemaksām vienotajā noregulējuma fondā (OV 2015, L 15, 1. lpp.), paziņodama vienīgi maksājuma apmēru un neievērodama prasītājas tiesības laikus vērsties tiesā. Valde neesot īstenojusi vajadzīgo uzraudzību attiecībā uz paziņošanu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 296. panta 2. punkts, jo nav norādīts pamatojums un nav izpildīts lēmumu par ex ante iemaksām sacīkstes pienākums.

                           —

                           Apstrīdētajos lēmumos nav ietverts pamatojums par to, kā ex ante iemaksa faktiski ir aprēķināta, apdraudot prasītājas faktisko iespēju veikt lēmuma likumības un pamatotības pārbaudi.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir kļūdaini piemērots Deleģētās regulas (ES) 2015/63 5. panta 1. punkta f) apakšpunkts.

                           —

                              Ex ante iemaksa, kas prasīta Credito Fondiario, ir nesamērīga ar šīs iestādes riska profilu un ir rezultāts kļūdainam vērtējumam par šīs iestādes saistībām.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Deleģētās regulas (ES) 2015/63 4. panta 1. punkts un 6. pants. Kļūdains vērtējums par Credito Fondiario riska profilu.

                           —

                           2014. gada 31. decembrīCredito Fondiario uzrādīja zemu riska profilu, pamatojoties uz Deleģētās regulas (ES) 2015/63 4. panta 1. punktā un 6. pantā noteiktajiem kritērijiem. Valdes aprēķinātā iemaksa patiesībā atbilst iestādēm ar augstu riska profilu, un ir rezultāts tam, ka Valde nav ņēmusi vērā minētajos pantos paredzētos riska noteikšanas un samazināšanas kritērijus.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts (ES) Pamattiesību hartas 20. un 21. pants – Vienlīdzīga attieksme.

                           —

                           Ar Deleģētās regulas (ES) 2015/63 5. panta 1. punkta f) apakšpunktu un I pielikumu ir pārkāpta vienlīdzīga attieksme, jo tajos attiecīgajā nozarē ir paredzēta diskriminējoša attieksme.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti samērīguma un tiesiskās noteiktības principi.

                           —

                           Lēmumos, neņemot vērā prasītājas samazināto riska profilu, ir noteikta ex ante iemaksa, kas atbilst iestādei ar augstu riska profilu, tādējādi pārkāpjot samērīguma un tiesiskās noteiktības principus.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts ES Pamattiesību hartas 16. pants – Darījumdarbības brīvība.

                           —

                           Ar Deleģēto regulu (ES) 2015/63 izvirzot prasības, kas ir stingrākas par prasībām, kas jau ir paredzētas Eiropas banku tiesiskajā regulējumā un Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. jūlija Regulā (ES) Nr. 806/2014, ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 225, 1. lpp.), jautājumā par iestādes riska vērtējumu, un ieviešot ex ante iemaksas aprēķināšanā diskrecionālus elementus, ir pārkāpta vienlīdzīga attieksme, tiesiskā noteiktība un darījumdarbības brīvība.


title: Lieta F-6/15: Civildienesta tiesas 2016. gada 11. jūnija rīkojums – FF/EASA

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/36

         Civildienesta tiesas 2016. gada 11. jūnija rīkojums – FF/EASA
   (Lieta F-6/15) (1)

   (2016/C 326/62)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 107, 30.3.2015., 40. lpp.


title: Lieta C-583/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. decembrī iesniedza Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Nagy / Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

text:
               23.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. decembrī iesniedza Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Nagy/Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

   (Lieta C-583/14)
   (2015/C 096/04)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Benjámin Dávid Nagy

      Atbildētājs: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 18. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību norma, kāda aplūkota pamatlietā un saskaņā ar kuru principā ceļu satiksmē uz šīs dalībvalsts ceļiem drīkst piedalīties tikai transportlīdzekļi ar šīs dalībvalsts iestāžu izsniegtu reģistrācijas apliecību un numura zīmi un ka šīs pašas dalībvalsts pastāvīgajam iedzīvotājam, kurš nav darba ņēmējs ES tiesību izpratnē un kurš vēlas atsaukties uz atkāpi no šī noteikuma, pamatojoties uz to, ka viņš izmanto transportlīdzekli, ko viņa rīcībā nodevis viņa darba devējs, kurš reģistrēts citā dalībvalstī, jāspēj policijas pārbaudes laikā uzreiz pierādīt, ka viņš šo transportlīdzekli izmanto atbilstoši attiecīgās dalībvalsts tiesiskajā regulējumā noteiktajām prasībām, pretējā gadījuma viņam nekavējoties un bez iespējas tikt no tā atbrīvotam tiek piemērots naudas sods, kura apmērs atbilst naudas sodam, kāds ir piemērojams transportlīdzekļa reģistrācijas pienākuma pārkāpumu gadījumos?

               2)

               Vai LESD 20. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību norma, kāda aplūkota pamatlietā un saskaņā ar kuru principā ceļu satiksmē uz šīs dalībvalsts ceļiem drīkst piedalīties tikai transportlīdzekļi ar šīs dalībvalsts iestāžu izsniegtu reģistrācijas apliecību un numura zīmi un ka šīs pašas dalībvalsts pastāvīgajam iedzīvotājam, kurš nav darba ņēmējs ES tiesību izpratnē un kurš vēlas atsaukties uz atkāpi no šī noteikuma, pamatojoties uz to, ka viņš izmanto transportlīdzekli, ko viņa rīcībā nodevis viņa darba devējs, kurš reģistrēts citā dalībvalstī, jāspēj policijas pārbaudes laikā uzreiz pierādīt, ka viņš šo transportlīdzekli izmanto atbilstoši attiecīgās dalībvalsts tiesiskajā regulējumā noteiktajām prasībām, pretējā gadījuma viņam nekavējoties un bez iespējas tikt no tā atbrīvotam tiek piemērots naudas sods, kura apmērs atbilst naudas sodam, kāds ir piemērojams transportlīdzekļa reģistrācijas pienākuma pārkāpumu gadījumos?


title: Lieta F-28/06: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 13. decembra spriedums — Wandschneider /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — 2004. gada novērtējums — Prasība atcelt tiesību aktu — Pamatojums — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/53

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 13. decembra spriedums — Wandschneider/Komisija
   (Lieta F-28/06) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - 2004. gada novērtējums - Prasība atcelt tiesību aktu - Pamatojums - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
   (2008/C 22/100)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Paolo Sequeira Wandschneider, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — sākotnēji G. Vandersanden un C. Ronzi, advokāti, pēc tam G. Vandersanden, C. Ronzi un L. Levi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un C. Berardis-Kayser)
   Priekšmets
   Pirmkārt, atcelt prasītāja karjeras attīstības ziņojumu par 2004. gada novērtējumu, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 121, 20.5.2006., 19. lpp.


title: Lieta T-87/16: Prasība, kas celta 2016. gada 26. februārī – Eurofast/Komisija

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/40

         Prasība, kas celta 2016. gada 26. februārī – Eurofast/Komisija
   (Lieta T-87/16)
   (2016/C 136/56)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eurofast SARL (Parīze, Francija) (pārstāvis – S. A. Pappas, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2015. gada 17. decembra lēmumu par kompensāciju;

               —

               atzīt, ka Komisijas pret Eurofast saskaņā ar līgumu ASSET apgalvotais prasījums ir nepamatots;

               —

               atzīt, ka viss projektā ASSET izlietotais finansējums, t.i., EUR 507 574, ir attaisnotās izmaksas un ka Komisija apstiprina dotāciju nolīgumā (Grant Agreement) norādītā finansējuma, t.i., EUR 365 639, leģitimitāti;

               —

               dot rīkojumu Komisijai veikt maksājumu EUR 69 923,68 apmērā par EKSISTENZ līgumu, pieskaitot šai summai nokavējuma procentus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt līgumiskos zaudējumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus, kuri attiecīgi izvirzīti, lai pamatotu tās prasību atcelt Komisijas 2015. gada 17. decembra vēstulē ietverto lēmumu par kompensāciju un tās prasību konstatēt apstrīdētā līgumiskā parāda neesamību.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpti Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu, 78. un 80. pants, Septītās pamatprogrammas dotāciju nolīguma II pielikuma – Vispārīgi nosacījumi – II.21. pants, Beļģijas Civilkodeksa 1134. pantā paredzētais labas ticības princips, kā arī tiesiskās paļāvības un tiesiskās noteiktības principi.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpti ASSET subsīdiju līguma Vispārīgo nosacījumu līgumtiesību noteikumi un ka attiecībā uz noteikumiem par attaisnotajām izmaksām esot pieļauta būtiska novērtējuma kļūda.


title: Lieta C-511/07: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 5. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/38

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 5. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-511/07) (1)

   (2008/C 209/63)

      Tiesvedības valoda — franču

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 22, 26.1.2008.


title: Lieta C-512/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 3. oktobrī iesniedza Työtuomioistuin (Somija) — Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry/Terveyspalvelualan Liitto ry un Mehiläinen Oy

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 3. oktobrī iesniedza Työtuomioistuin (Somija) — Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry/Terveyspalvelualan Liitto ry un Mehiläinen Oy

   (Lieta C-512/11)
   2011/C 347/35
   Tiesvedības valoda — somu

      Iesniedzējtiesa

      Työtuomioistuin

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry

      Atbildētājas: Terveyspalvelualan Liitto ry un Mehiläinen Oy

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvai 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (1), kā arī Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvai 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (2), pretrunā ir valsts darba koplīguma noteikumi vai šo noteikumu interpretācija, saskaņā ar kuru darba ņēmējai, kura no bērna kopšanas atvaļinājuma bez samaksas saglabāšanas dodas maternitātes atvaļinājumā, netiek maksāta darba koplīgumā paredzētā samaksa par maternitātes atvaļinājuma laiku?

      (1)  OV L 204, 23. lpp.

      (2)  OV L 348, 1. lpp.


title: Lieta T-432/11: Prasība, kas celta 2011. gada 2. augustā — Makhlouf /Padome

text:
               1.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 290/13

         Prasība, kas celta 2011. gada 2. augustā — Makhlouf/Padome
   (Lieta T-432/11)
   2011/C 290/18
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rami Makhlouf (Damasa, Sīrija) (pārstāvis — E. Ruchat, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt prasītāja prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 9. maija Lēmumu 2011/273/KĀDP un vēlāk pieņemtos šī lēmuma īstenošanas lēmumus, ar kuriem prasītājs tiek atstāts iekļauts to personu sarakstā, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi, kā arī Padomes 2011. gada 9. maija Regulu (ES) Nr. 442/2011 un vēlāk pieņemtās īstenošanas regulas, ciktāl šie akti attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kas paredzētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā — “ECPAK”) 6. un 13. pantā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. un 47. pantā.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu tiktāl, ciktāl prasītājs pārmet Padomei, ka sniegtais pamatojums neizpilda pienākumu, kāds Eiropas Savienības iestādēm ir paredzēts ECPAK 6. pantā, LESD 296. pantā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētie pasākumi nepamatoti un nesamērīgi ierobežo prasītāja pamattiesības un it īpaši viņa tiesības uz īpašumu, kas paredzētas ECPAK Pirmā papildu protokola 1. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantā, viņa tiesības uz cieņas un reputācijas aizsardzību, kas paredzētas ECPAK 8. un 10. pantā, un, visbeidzot, nevainīguma prezumpcijas principu, kas paredzēts ECPAK 6. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. pantā.


title: Lieta C-306/08: Prasība, kas celta 2008. gada 9. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/36

         Prasība, kas celta 2008. gada 9. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-306/08)
   (2008/C 223/58)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un D. Kukovec)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Spānijas Karaliste,
               piešķirot tiesības īstenot kompleksās apbūves plānus saskaņā ar Valensijas novada 1994. gada 15. novembra Likumu Nr. 6/1994 par pilsētplānošanas darbību, nav izpildījusi Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvā 93/37/EEK (1) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras, un it īpaši tās 1. pantā, 6. panta 6. punktā, 11., 12. pantā, kā arī IV sadaļas 2. nodaļā (24.–29. pantā) paredzētos pienākumus,
               piešķirot tiesības īstenot kompleksās apbūves plānus saskaņā ar Valensijas pilsētplānošanas likumu Nr. 16/2005, kas ieviests ar Valensijas reģionālo 2006. gada 12. maija Dekrētu Nr. 67/2006 par teritoriālās un pilsētu plānošanas un pārvaldības noteikumu apstiprināšanu, nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK (2) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 2., 6., 24., 30. pantā, 31. panta 4. punkta a) apakšpunktā, 48. panta 2. punktā un 53. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija apgalvo, ka Valensijas novada 1994. gada 15. novembra Likumā Nr. 6/1994 par pilsētplānošanas darbību (Ley 6/1994, de 15 de noviembre, [de la Generalitat Valenciana], Reguladora de la Actividad Urbanística) (turpmāk tekstā — “LRAU”) un to aizstājošajā Valensijas pilsētplānošanas likumā Nr. 16/2005 (Ley 16/2005, Urbanística Valenciana) (turpmāk tekstā — “LUV”) paredzētais pilsētplānošanas pasākums, proti, kompleksās apbūves plānu (Programas de Actuación Integrada) (turpmāk tekstā — “PAI”) īstenošanas tiesību piešķiršana, attiecoties uz būvdarbu publiskā iepirkuma līgumiem, kuru slēgšanas tiesības piešķiramas saskaņā ar Direktīvu 93/37/EK un 2004/18/EK noteikumiem. Citiem vārdiem sakot, Komisija apgalvo, ka PAI esot būvdarbu publiskā iepirkuma līgumi, kuru slēgšanas tiesības piešķir vietējās pārvaldes iestādes un saskaņā ar kuriem vietējo pārvaldes iestāžu izraudzīti pilsētplānotāji (agentes urbanizadores) izpilda publiskā iepirkuma infrastruktūras būvdarbus.
   Komisija uzskata, ka ar LUV daudzējādā ziņā tiekot pārkāptas Kopienu direktīvas par publisko iepirkumu, cita starpā saistībā ar pirmā pretendenta privileģēto stāvokli, pretendentu pieredzi līdzīgu iepirkumu izpildē, pirmā pretendenta piedāvājumam alternatīvu piedāvājumu iesniegšanu vaļējā aploksnē, noteikumiem par variantiem, PAI līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijiem, iespēju līgumā izdarīt grozījumus pēc tā slēgšanas tiesību piešķiršanas (piemēram, iespēja paaugstināt apbūves maksas) un noteikumiem attiecībā uz gadījumiem, kad izraudzītais pretendents neizpilda līgumu pilnīgi. Daži no šiem pārkāpumiem vienlīdz attiecināmi arī uz LRAU, savukārt citi skar tikai LUV.

      (1)  OV L 199, 54. lpp.

      (2)  OV L 134, 114. lpp.


title: Lieta T-135/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 5. februāra spriedums – Kicktipp/ITSB – Società Italiana Calzature (“kicktipp”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “kicktipp” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “KICKERS” — Regulas (EK) Nr. 2868/95 19. noteikums — Regulas Nr. 2868/95 98. noteikuma 1. punkts — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               21.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/31

         Vispārējās tiesas 2016. gada 5. februāra spriedums – Kicktipp/ITSB – Società Italiana Calzature (“kicktipp”)
   (Lieta T-135/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “kicktipp” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “KICKERS” - Regulas (EK) Nr. 2868/95 19. noteikums - Regulas Nr. 2868/95 98. noteikuma 1. punkts - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 106/34)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kicktipp GmbH (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvis – A. Dreyer, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – I. Harrington)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Società Italiana Calzature Srl (Milāna, Itālija) (pārstāvis – G. Cantaluppi, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas padomes 2013. gada 12. decembra lēmumu lietā R 1061/2012–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Società Italiana Calzature Srl un Kicktipp GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas otrās padomes 2013. gada 12. decembra lēmumu lietā R 1061/2012–2;

               2)

               ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Kicktipp GmbH tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Società Italiana Calzature Srl sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta C-185/08: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 21. oktobra spriedums ( Rechtbank ’s-Gravenhage (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Latchways plc, Eurosafe Solutions BV/Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV (Direktīva 89/106/EEK — Būvizstrādājumi — Direktīva 89/686/EEK — Individuālās aizsardzības līdzekļi — Lēmums 93/465/EEK — CE atbilstības zīme — Ierīces aizsardzībai pret krišanu no augstuma, veicot darbus uz jumtiem — Standarts EN 795)

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/3

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 21. oktobra spriedums (Rechtbank ’s-Gravenhage (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Latchways plc, Eurosafe Solutions BV/Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV

   (Lieta C-185/08) (1)

   (Direktīva 89/106/EEK - Būvizstrādājumi - Direktīva 89/686/EEK - Individuālās aizsardzības līdzekļi - Lēmums 93/465/EEK - “CE” atbilstības zīme - Ierīces aizsardzībai pret krišanu no augstuma, veicot darbus uz jumtiem - Standarts EN 795)
   2010/C 346/05
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank ’s-Gravenhage

      Lietas dalībnieki pamata lietā

      Prasītāji: Latchways plc, Eurosafe Solutions BV

      Atbildētāji: Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Rechtbank ’s-Gravenhage — Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/106/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz būvizstrādājumiem (OV L 40, 12. lpp.), Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/686/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz individuālajiem aizsardzības līdzekļiem (OV L 399, 18. lpp.) un Padomes 1993. gada 22. jūlija Lēmuma 93/465/EEK par atbilstības novērtējuma procedūru dažādu posmu moduļiem un noteikumiem par to, kā piestiprināt CE atbilstības zīmi, ko paredzēts izmantot tehniskas saskaņošanas direktīvās (OV L 220, 23. lpp.) interpretācija — Stiprinājumierīces darbam augstumā, kuras jāpiestiprina ēkai — Eiropas standarts EN 795

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Standarta EN 795 noteikumiem par A1 klases ierīcēm aizsardzībai pret krišanu no augstuma nav piemērojama Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīva 89/686/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz individuālajiem aizsardzības līdzekļiem ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003, tās tātad nav Savienības tiesību normas un tādēļ to interpretācija neietilpst Tiesas kompetencē;

               2)

               tādām ierīcēm aizsardzībai pret krišanu no augstuma kā pamata prāvā, kas nav paredzētas turēšanai vai nēsāšanai, ko veiktu to lietotājs, nav piemērojama Direktīva 89/686, kas grozīta ar Regulu Nr. 1882/2003, — ne pašām par sevi, nedz tādēļ, ka tās ir paredzētas piestiprināšanai individuālajiem aizsardzības līdzekļiem;

               3)

               tādām ierīcēm aizsardzībai pret krišanu no augstuma kā pamata prāvā, kas ir daļa no būvēm, kurām tās ir piestiprinātas, lai nodrošinātu šīs būves jumta lietošanas vai darbības drošību, ir piemērojama Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīva 89/106/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz būvizstrādājumiem ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 1882/2003;

               4)

               “CE” atbilstības zīmes fakultatīva uzlikšana ražojumiem, kas neietilpst tās direktīvas piemērošanas jomā, saskaņā ar kuru tās uzliktas, ir pretrunā Padomes 1993. gada 22. jūlija Lēmumam 93/465/EEK par atbilstības novērtējuma procedūru dažādu posmu moduļiem un noteikumiem par to, kā piestiprināt “CE” atbilstības zīmi, ko paredzēts izmantot tehniskas saskaņošanas direktīvās, pat tad, ja šie ražojumi atbilst tajā noteiktajām tehniskajām prasībām.

      (1)  OV C 197, 02.08.2008.


title: Lieta C-240/13: Prasība, kas celta 2013. gada 29. aprīlī — Eiropas Komisija/Igaunijas Republika

text:
               29.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/11

         Prasība, kas celta 2013. gada 29. aprīlī — Eiropas Komisija/Igaunijas Republika
   (Lieta C-240/13)
   2013/C 189/21
   Tiesvedības valoda — igauņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — O. Beynet, M. Heller un L. Naaber-Kivisoo)

      Atbildētāja: Igaunijas Republika

      Komisijas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvas 2009/72/EK (1) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu 2. panta 21. punktu, 9. panta 5., 7. un 12. punktu, 10. panta 5. punktu, 11. panta 1. punkta pirmo teikumu, 11. panta 5. punkta a) un b) apakšpunktu, 16. panta 2. un 3. punktu, 26. panta 2. punkta c) apakšpunkta otro, ceturto un piekto teikumu, 36. pantu, 37. panta 1. punkta e), f), i), k) un p) apakšpunktu, 37. panta 8. punktu, 37. panta 10. punkta otro teikumu, 38. panta 3. punktu, 40. panta 3. punktu, kā arī I pielikuma 1. punkta a) apakšpunkta piekto ievilkumu un I pielikuma 1. punkta d), f), i) un j) apakšpunktu, vai katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Igaunijas Republika nav izpildījusi minētās direktīvas 49. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               noteikt kavējuma naudu EUR 5 068,80 dienā, kas saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu Igaunijas Republikai, sākot no dienas, kad Eiropas Savienības Tiesa ir pasludinājusi spriedumu, ir jāmaksā tāpēc, ka tā nav izpildījusi pienākumu paziņot par direktīvas transponēšanas pasākumiem;

               —

               piespriest Igaunijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas transponēšanas termiņš beidzās 2011. gada 3. martā.

      (1)  OV L 211, 55. lpp.


title: Lieta C-658/11: Tiesas (virspalāta) 2014. gada 24. jūnija spriedums – Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Lēmums 2011/640/KĀDP — Juridiskais pamats — Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) — LES 37. pants — Starptautisks nolīgums, kas attiecas vienīgi uz KĀDP — LESD 218. panta 6. punkta otrā daļa — Pienākums nekavējoties un pilnīgi informēt Eiropas Parlamentu — LESD 218. panta 10. punkts — Seku paturēšana spēkā

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/2

         Tiesas (virspalāta) 2014. gada 24. jūnija spriedums – Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-658/11) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Lēmums 2011/640/KĀDP - Juridiskais pamats - Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) - LES 37. pants - Starptautisks nolīgums, kas attiecas vienīgi uz KĀDP - LESD 218. panta 6. punkta otrā daļa - Pienākums nekavējoties un pilnīgi informēt Eiropas Parlamentu - LESD 218. panta 10. punkts - Seku paturēšana spēkā)
   2014/C 292/02
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – R. Passos, A. Caiola un M. Allik)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Konstantinidis, R. Troosters un L. Gussetti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – F. Naert, G. Étienne, M. Bishop un G. Marhic)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek, E. Ruffer un D. Hadroušek), Francijas Republika (pārstāvji – G. de Bergues, N. Rouam un E. Belliard), Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri, pārstāve, kam palīdz P. Gentili, avvocato dello Stato), Zviedrijas Karaliste (pārstāvis – A. Falk), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – L. Christie un A. Robinson, pārstāvji, kam palīdz D. Beard, QC, un G. Facenna, barrister)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2011. gada 12. jūlija Lēmumu 2011/640/KĀDP par to, lai parakstītu un noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Maurīcijas Republiku par nosacījumiem attiecībā uz aizdomās turētu pirātu un ar tiem saistītā atsavinātā īpašuma nodošanu no Eiropas Savienības vadītajiem jūras spēkiem Maurīcijas Republikai un par aizdomās turētu pirātu stāvokli pēc nodošanas;

               2)

               paturēt spēkā Lēmuma 2011/640 sekas;

               3)

               Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas;

               4)

               Čehijas Republika, Francijas Republika, Itālijas Republika, Zviedrijas Karaliste un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, ka arī Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 58, 25.2.2012.


title: Lieta C-24/10: Tiesas (sestā palāta) 2010. gada 23. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2006/46/EK — Sabiedrību tiesības — Sabiedrību gada pārskati un konsolidētie pārskati — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/12

         Tiesas (sestā palāta) 2010. gada 23. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-24/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2006/46/EK - Sabiedrību tiesības - Sabiedrību gada pārskati un konsolidētie pārskati - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2010/C 317/22
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Karanasou Apostolopoulou un G. Braun)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvis — N. Dafniou)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Noteikumu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvu 2006/46/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 83/349/EEK attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem un 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 224, 1. lpp.), nepieņemšana noteiktajā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot noteiktajā termiņā normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvu 2006/46/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 83/349/EEK attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem un 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem, Grieķijas Republika nav izpildījusi tai šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 63, 13.03.2010.


title: Lieta C-290/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2013. gada 7. marta spriedumu lietā T-96/10 Rütgers Germany GmbH u.c./Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) 2013. gada 27. maijā iesniedza Rütgers Germany GmbH , Rütgers Belgium NV , Deza, a.s. , Koppers Denmark A/S , Koppers UK Ltd

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2013. gada 7. marta spriedumu lietā T-96/10 Rütgers Germany GmbH u.c./Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA)2013. gada 27. maijā iesniedza Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd

   (Lieta C-290/13 P)
   2013/C 252/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd (pārstāvis — K. Van Maldegem, avocat)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA)

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-96/10 un

               —

               atcelt Eiropas Ķimikāliju aģentūras (turpmāk tekstā — “ECHA”) Lēmumu ED/68/2009 (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”), ar kuru antracēna eļļa (pasta) ir apzināta kā viela, kas iekļaujama kandidātvielu sarakstā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (turpmāk tekstā — “REACH”) (1) 59. pantu, vai,

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā, lai tā lemtu par apelācijas sūdzības iesniedzēju prasību par tiesību akta atcelšanu, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus šīs tiesvedības izdevumus (ieskaitot izdevumus Vispārējā tiesā).

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka, noraidot viņu prasību par apstrīdētā lēmuma daļēju atcelšanu, Vispārējā tiesa ir pārkāpusi Kopienas tiesības. Jo īpaši apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi vairākas apelācijas sūdzības iesniedzēju situācijā piemērojamā tiesiskā regulējuma interpretācijas kļūdas. Tā rezultātā Vispārējā tiesa pieļāva vairākas kļūdas tiesību normu piemērošanā, proti:

               —

               secinot, ka uz konkrēto gadījumu attiecināmajos sarežģītajos zinātniskajos un tehniskajos faktos un secinājumā, ka antracēna eļļai (pastai) piemīt PBT vai vPvB īpašības, ņemot vērā tās sastāvdaļas, ko tā satur vismaz 0,1 % koncentrācijā, nav pieļauta acīmredzama kļūda;

               —

               secinot, ka sastāvdaļas nav atsevišķi jāidentificē kā tādas, kurām piemīt PBT vai vPvB īpašības, atsevišķā ECHA lēmumā, kas balstīts uz sīku šī jautājuma izpēti;

               —

               secinot, ka REACH 59. panta 3. punkts un XV pielikums netika pārkāpts, jo informācija par alternatīvajām vielām nebija iekļauta XV pielikumā, un

               —

               ka netika pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips.

         Minēto iemeslu dēļ apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējās tiesas spriedums lietā T-96/10 būtu jāatceļ un apstrīdētais lēmums jāatceļ.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK, OV L 396, 1. lpp.


title: Apvienotās lietas T-15/12 un T-16/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 19. februāra rīkojums — Provincie Groningen u.c./Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Subsīdiju sistēma dabas teritoriju iegādei vides aizsardzības nolūkā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu — Intereses celt prasību neesamība — Nepieņemamība)

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/26

         Vispārējās tiesas 2013. gada 19. februāra rīkojums — Provincie Groningen u.c./Komisija
   (Apvienotās lietas T-15/12 un T-16/12) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Subsīdiju sistēma dabas teritoriju iegādei vides aizsardzības nolūkā - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu - Intereses celt prasību neesamība - Nepieņemamība)
   2013/C 108/67
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Provincie Groningen (Nīderlande) un vienpadsmit citi prasītāji, kuru vārdi (nosaukumi) ir minēti rīkojuma pielikumā (pārstāvji — P. Kuypers un N. van Nuland, advokāti) (lieta T-15/12); Stichting Het Groninger Landschap (Haren, Nīderlande) un divpadsmit citi prasītāji, kuru vārdi (nosaukumi) ir minēti rīkojuma pielikumā (pārstāvji — P. Kuypers un N. van Nuland) (lieta T-16/12)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. van Vliet un P. J. Loewenthal)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — T. Henze, K. Petersen un A. Wiedmann) un Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. Wissels, J. Langer un M. Bulterman)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 13. jūlija Lēmumu C(2011) 4945, galīgā redakcija, par valsts atbalstu, ko Nīderlande ir piešķīrusi subsīdiju veidā, kas piemērojamas par zemes iegādi vides aizsardzības nolūkā (N 308/2010 — Nīderlande)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt kā nepieņemamas;

               2)

               nelemt par Landgoed Den Alerdinck II, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Landgoed Welna un Heerlijkheid Mariënwaerdt pieteikumiem par iestāšanos lietā;

               3)

               Provincie Groningen, Provincie Friesland, Provincie Drenthe, Provincie Overijssel, Provincie Gelderland, Provincie Flevoland, Provincie Utrecht, Provincie Noord-Holland, Provincie Zuid-Holland, Provincie Zeeland, Provincie Noord-Brabant, Provincie Limburg, Stichting Het Groninger Landschap, It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Landschap Overijssel, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap, Stichting Het Limburgs Landschap un Vereniging tot behoud van Natuurmonumenten in Nederland sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas, kā arī atlīdzina Eiropas Kopienas tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Vācijas Federatīvā Republika un Nīderlandes Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas;

               5)

               personas, kas iesniegušas pieteikumus par iestāšanos lietā, — Landgoed Den Alerdinck II, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Landgoed Welna un Heerlijkheid Mariënwaerdt — sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 109, 14.4.2012.


title: Lieta T-113/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 12. novembra spriedums — Spānija/Komisija (ELVGF — Garantiju nodaļa — Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma — Atbalsts olīveļļas ražošanai — Ar laukaugu platībām saistīts atbalsts)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/23

         Vispārējās tiesas 2010. gada 12. novembra spriedums — Spānija/Komisija
   (Lieta T-113/08) (1)

   (ELVGF - “Garantiju” nodaļa - Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma - Atbalsts olīveļļas ražošanai - Ar laukaugu platībām saistīts atbalsts)
   2011/C 13/44
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — M. Muñoz Pérez)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — F. Jimeno Fernández)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2007. gada 20. decembra Lēmumu 2008/68/EK, ar kuru no Kopienu finansējuma izslēgti noteikti dalībvalstu veiktie izdevumi Eiropas Lauksaimniecības Virzības un Garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas ietvaros (OV 2008, L 18, 12. lpp.), tiktāl, ciktāl tas attiecas uz zināmiem Spānijas Karalistes veiktajiem izdevumiem olīveļļas un laukaugu nozarēs

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 107, 26.04.2008.


20150731036616942015/C 270/323552011TC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150601262611Lieta T-355/11: Vispārējās tiesas 2015. gada 1. jūnija rīkojums – Segovia Bonet/ITSB – IES (“IES”) Kopienas preču zīme – Iebildumi – Iebildumu atsaukšana – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas
 ---documentbreak--- C2702015LV2610120150601LV0032261261Vispārējās tiesas 2015. gada 1. jūnija rīkojums – Segovia Bonet/ITSB – IES (“IES”)
   (Lieta T-355/11) (
         1
      )
   “Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas”2015/C 270/32Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jorge Segovia Bonet (Madride, Spānija) (pārstāvji – sākotnēji M. López Camba un J. L. Rivas Zurdo, pēc tam J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela un I. Munilla Muñoz, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: IES Insurance Engineering Services Srl (Milāna, Itālija) (pārstāvji – D. Caneva, G. Locurto un M. Lucchini, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2011. gada 29. marta lēmumu lietā R 749/2010-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Jorge Segovia Bonet un IES Insurance Engineering Services Srl

      Rezolutīvā daļa:

            1)

            izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

            2)

            prasītājs un persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī katrs atlīdzina pusi no atbildētāja tiesāšanās izdevumiem.

      (
         1
      )	OV C 269, 10.9.2011.


title: Lieta C-71/06: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 7. februārī

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/12

         Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 7. februārī
   (Lieta C-71/06)
   (2006/C 74/23)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 7. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv L. Visaggio, pārstāvis.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2003. gada 29. septembra Direktīvu 2003/85/EK (1) par Kopienas pasākumiem mutes un nagu sērgas kontrolei, ar kuru atceļ Direktīvu 85/511/EEK (2) un Lēmumus 89/531/EEK (3) un 91/665/EEK (4) un groza Direktīvu 92/46/EEK (5), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīvas 2003/85/EK 93. panta 1. punkts;

               2)

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2003/85/EK transponēšanai beidzās 2004. gada 30. jūnijā.

      (1)  OV L 306, 22.11.2003., 1. lpp.

      (2)  OV L 315, 26.11.1985., 11. lpp.

      (3)  OV L 279, 28.09.1989., 32. lpp.

      (4)  OV L 368, 31.12.1991., 19. lpp.

      (5)  OV L 268, 14.09.1992., 1. lpp.


title: Lieta F-103/05: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 23. aprīļa spriedums — Pickering /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Atalgojums — Korekcijas koeficienti — Atalgojuma daļas pārskaitīšana ārpus nodarbinātības valsts — Pensijas — Pārkāpuma procedūra — Pirmās instances tiesas Reglamenta piemērošana laikā — Darba samaksas lapas — Iebilde par prettiesiskumu — Vienlīdzīga attieksme pret ierēdņiem — Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, iegūtās tiesības, tiesiskās drošības princips un pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/38

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 23. aprīļa spriedums — Pickering/Komisija
   (Lieta F-103/05) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Atalgojums - Korekcijas koeficienti - Atalgojuma daļas pārskaitīšana ārpus nodarbinātības valsts - Pensijas - Pārkāpuma procedūra - Pirmās instances tiesas Reglamenta piemērošana laikā - Darba samaksas lapas - Iebilde par prettiesiskumu - Vienlīdzīga attieksme pret ierēdņiem - Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, iegūtās tiesības, tiesiskās drošības princips un pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2008/C 142/70)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Stephen Pickering (La Hulpe, Beļģija) (pārstāvis — N. Lhoëst, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Joris un D. Martin)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt paziņojumus par prasītāja algu 2004. gada decembrī, 2005. gada janvārī un februārī, kā arī visus turpmākos algas paziņojumus, jo ar tiem ir piemērotas iespējams prettiesiskas Regulas Nr. 723/2004, ar ko groza Civildienesta noteikumus, normas par daļēju atalgojuma pārskaitīšanu uz ierēdņa izcelsmes valsti (iepriekš lieta T-393/05).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 10, 14.1.2006., 27. lpp. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar lietas numuru T-393/05 un ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu nodota izskatīšanai Eiropas Savienības Civildienesta tiesai).


title: Lieta T-596/13: Prasība, kas celta 2013. gada 15. novembrī — Emsibeth /ITSB — Peek & Cloppenburg ( “Nael” )

text:
               8.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/21

         Prasība, kas celta 2013. gada 15. novembrī — Emsibeth/ITSB — Peek & Cloppenburg (“Nael”)
   (Lieta T-596/13)
   2014/C 39/37
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Emsibeth SpA (Verona, Itālija) (pārstāvis — A. Arpaia, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “Nael” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 9 726 894

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Peek & Cloppenburg KG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiska preču zīme«Mc Neal» attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Iebildumu nodaļas lēmumu atcelt un reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-396/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 30. maija spriedums — ultra air /ITSB — Donaldson Filtration Deutschlan ( “ultrafilter international” ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “ultrafilter international” — Absolūts atteikuma pamatojums — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Tiesību ļaunprātīga izmantošana)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/71

         Vispārējās tiesas 2013. gada 30. maija spriedums — ultra air/ITSB — Donaldson Filtration Deutschlan (“ultrafilter international”)
   (Lieta T-396/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “ultrafilter international” - Absolūts atteikuma pamatojums - Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Tiesību ļaunprātīga izmantošana)
   2013/C 225/156
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ultra air GmbH (Hildena, Vācija) (pārstāvis — C. König, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Hāna, Vācija) (pārstāvji — N. Siebertz un M. Teworte-Vey, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 18. maija lēmumu lietā R 374/2010-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp ultra air GmbH un Donaldson Filtration Deutschland GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 18. maija lēmumu lietā R 374/2010-4;

               2)

               ITSB sedz savus un atlīdzina ultra air GmbH tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Donaldson Filtration Deutschland GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 298, 8.10.2011.


title: Lieta C-321/13: Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 21. oktobra rīkojums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/30

         Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 21. oktobra rīkojums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-321/13) (1)

   2014/C 102/48
   Tiesvedības valoda – franču
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 226, 3.8.2013.


title: Lieta T-369/00 RENV: Vispārējās tiesas 2013. gada 20. februāra rīkojums — Département du Loiret /Komisija (Valsts atbalsts — Zemes gabala pārdošanas cena — Lēmums, ar kuru uzdots atgūt ar kopējo tirgu nesaderīgu atbalstu — Vienošanās, atbilstoši kurai visi atbalsta saņēmēja aktīvi tika nodoti iestādēm, kas piešķīra atbalstu — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/25

         Vispārējās tiesas 2013. gada 20. februāra rīkojums — Département du Loiret/Komisija
   (Lieta T-369/00 RENV) (1)

   (Valsts atbalsts - Zemes gabala pārdošanas cena - Lēmums, ar kuru uzdots atgūt ar kopējo tirgu nesaderīgu atbalstu - Vienošanās, atbilstoši kurai visi atbalsta saņēmēja aktīvi tika nodoti iestādēm, kas piešķīra atbalstu - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 108/65
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Département du Loiret (Francija) (pārstāvis — A. Carnelutti, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Stromsky un J. Flett)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2000. gada 12. jūlija Lēmumu 2002/14/EK par valsts atbalstu, ko Francija piešķīrusi Scott Paper SA/Kimberly-Clark (OV 2002, L 12, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Département du Loiret atlīdzina tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā un Tiesā.

      (1)  OV C 61, 24.2.2001.


title: Lieta C-227/12: Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2013. gada 23. aprīļa rīkojums ( Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV , TUI Airlines Nederland BV , kas veic darbību ar nosaukumu ArkeFly / Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/57

         Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2013. gada 23. aprīļa rīkojums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, TUI Airlines Nederland BV, kas veic darbību ar nosaukumu ArkeFly/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

   (Lieta C-227/12) (1)

   2013/C 225/114
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 250, 18.8.2012


title: Lieta T-598/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. decembrī — Biodes /ITSB — Manasul International ( “LINEASUL” )

text:
               12.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/21

         Prasība, kas celta 2010. gada 27. decembrī — Biodes/ITSB — Manasul International (“LINEASUL”)
   (Lieta T-598/10)
   2011/C 80/41
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Biodes, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis — E. Manresa Medina, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Manasul International, SL (Ponferrada, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 23. septembra lēmumu lietā R 1520/2009-1 un

               —

               piespriest atbildētājam un personām, kas, iespējams, iestāsies lietā atbildētāja prasījumu atbalstam, atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “LINEASUL”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 30. un 31. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Manasul International, SL

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “MANASUL” un “MANASUL ORO”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 30. un 31. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un atteikt pieteiktās preču zīmes reģistrāciju

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta pārkāpums, jo nepastāvot konfliktējošo preču zīmju līdzība un Apelāciju padome neesot izvērtējusi pierādījumus par agrāko preču zīmju izmantošanu

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta F-38/08: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 17. februāra spriedums — Liotti /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Novērtēšana — Karjeras attīstības ziņojums — 2006. gada novērtējums — Novērtējuma standarti, ko piemēro novērtētāji)

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/36

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 17. februāra spriedums — Liotti/Komisija
   (Lieta F-38/08) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Novērtēšana - Karjeras attīstības ziņojums - 2006. gada novērtējums - Novērtējuma standarti, ko piemēro novērtētāji)
   (2009/C 82/62)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Amerigo Liotti, Zeningerberga (Luksemburga) (pārstāvis — F. Frabetti, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Eggers un K. Herrmann)
   Priekšmets
   Prasītāja karjeras attīstības ziņojuma par 2006. gadu atcelšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               A. Liotti karjeras attīstības ziņojumu par laikposmu no 2006. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim atcelt;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 158, 21.6.2008., 26. lpp.


title: Lieta C-280/10: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 1. marta spriedums ( Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu (PVN — Direktīva 2006/112/EK — 9., 168., 169. un 178. pants — Par darījumiem, kuri veikti nolūkā īstenot saimnieciskas darbības projektu, samaksātā priekšnodokļa atskaitīšana — Zemes gabala iegāde, ko veic sabiedrības biedri — Pirms sabiedrības, kura lūdz atskaitīšanu, reģistrācijas izsniegti rēķini)

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/2

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 1. marta spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

   (Lieta C-280/10) (1)

   (PVN - Direktīva 2006/112/EK - 9., 168., 169. un 178. pants - Par darījumiem, kuri veikti nolūkā īstenot saimnieciskas darbības projektu, samaksātā priekšnodokļa atskaitīšana - Zemes gabala iegāde, ko veic sabiedrības biedri - Pirms sabiedrības, kura lūdz atskaitīšanu, reģistrācijas izsniegti rēķini)
   2012/C 118/02
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna

      Atbildētājs: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Naczelny Sąd Administracyjny — Padomes 2006. gada 8. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 9., 168. un 169. panta interpretācija — Priekšnodokļa, kas samaksāts par darījumiem, kuri ir veikti saistībā ar plānotās saimnieciskās darbības uzsākšanu, taču pirms sabiedrības reģistrācijas, atskaitīšana — Topošo sabiedrības biedru veikta zemes gabala iegāde

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 9., 168. un 169. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, kurš neļauj ne sabiedrības biedriem, ne pašai sabiedrībai izmantot tiesības atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas samaksāts kā priekšnodoklis par ieguldījuma izdevumiem, kuri šiem biedriem radušies pirms minētās sabiedrības izveides un reģistrācijas, tās saimnieciskās darbības vajadzībām un nolūkā;

               2.

               Direktīvas 2006/112 168. pants un 178. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru tādos apstākļos kā pamatlietā sabiedrība nevar atskaitīt kā priekšnodokli samaksāto pievienotās vērtības nodokli tad, ja rēķins, kas izsniegts pirms minētās sabiedrības reģistrācijas un identifikācijas pievienotās vērtības nodokļa vajadzībām, tika izrakstīts uz šīs sabiedrības biedru vārda.

      (1)  OV C 234, 28.08.2010.


title: Lieta C-167/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 15. oktobra spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/271/EEK — Komunālo notekūdeņu attīrīšana — Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde — Neizpilde — LESD 260. panta 2. punkts — Finansiālas sankcijas — Naudas sods un kavējuma nauda

text:
               7.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 406/5

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 15. oktobra spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-167/14) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/271/EEK - Komunālo notekūdeņu attīrīšana - Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde - Neizpilde - LESD 260. panta 2. punkts - Finansiālas sankcijas - Naudas sods un kavējuma nauda)
   (2015/C 406/04)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Zavvos un E. Manhaeve)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvis – E. Skandalou)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               neveicot visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu spriedumu Komisija/Grieķija (C-440/06, EU:C:2007:642), Grieķijas Republika nav izpildījusi LESD 260. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               gadījumā, ja šī 1) punktā konstatētā pienākumu neizpilde šī sprieduma pasludināšanas dienā turpinās, Grieķijas Republikai tiek piespriests samaksāt Eiropas Komisijai, ieskaitot kontā “Eiropas Savienības pašu resursi”, kavējuma naudu EUR 3 6 40  000 apmērā par katru sešu mēnešu kavējumu vajadzīgo pasākumu, lai izpildītu spriedumu Komisija/Grieķija (C-440/06, EU:C:2007:642), veikšanā, skaitot no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz sprieduma Komisija/Grieķija (C-440/06, EU:C:2007:642) pilnīgai izpildei, un tās faktiskā summa ir jāaprēķina katra sešu mēnešu laikposma beigās, kopējo summu, kas attiecas uz katru no šiem laikposmiem, samazinot procentuāli to aglomerāciju cilvēku ekvivalenta skaitam, kuru komunālo notekūdeņu savākšanas un attīrīšanas sistēmas līdz attiecīgā laikposma beigām ir tikušas pielāgotas spriedumā Komisija/Grieķija (C-440/06, EU:C:2007:642) noteiktajām prasībām, salīdzinājumā ar to aglomerāciju cilvēku ekvivalenta skaitu, kurās šī sprieduma pasludināšanas dienā nav šādu sistēmu;

               3)

               piespriest Grieķijas Republikai samaksāt Eiropas Komisijai naudas sodu EUR 10 miljonu apmērā, ieskaitot to kontā “Eiropas Savienības pašu resursi”;

               4)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 261, 11.8.2014.


title: Lieta T-308/10 P: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Komisija/ Nanopoulos (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Pienākums sniegt palīdzību — Civildienesta noteikumu 24. pants — Ārpuslīgumiskā atbildība — Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants — Saprātīgā termiņā celta prasība par kaitējuma atlīdzību — Atbildes sniegšanai noteiktais termiņš — Disciplinārlietas uzsākšana — Kritērijs, kurā tiek prasīts “pietiekami būtisks pārkāpums” — Personas datu noplūde presē — Ierēdņa pakāpei atbilstošu pienākumu nepiešķiršana — Atlīdzības apmērs)

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/17

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Komisija/Nanopoulos

   (Lieta T-308/10 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Pienākums sniegt palīdzību - Civildienesta noteikumu 24. pants - Ārpuslīgumiskā atbildība - Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants - Saprātīgā termiņā celta prasība par kaitējuma atlīdzību - Atbildes sniegšanai noteiktais termiņš - Disciplinārlietas uzsākšana - Kritērijs, kurā tiek prasīts “pietiekami būtisks pārkāpums” - Personas datu noplūde presē - Ierēdņa pakāpei atbilstošu pienākumu nepiešķiršana - Atlīdzības apmērs)
   2012/C 258/29
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, kam palīdz E. Bourtzalas un E. Antypas, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Fotios Nanopoulos (Itzig, Luksemburga) (pārstāvis — V. Christianos, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 11. maija spriedumu lietā F-30/08 Nanopoulos/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts šo spriedumu atcelt un, otrkārt, ja minētais spriedums nav atceļams, noteikt konkrētu atlīdzības apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Nanopoulos tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 274, 09.10.2010.


title: Lieta T-114/08 P: Pirmās instances tiesas 2009. gada 26. jūnija rīkojums — Marcuccio /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Saprātīgs termiņš prasības par zaudējumu atlīdzību iesniegšanai — Nokavējums — Apelācijas sūdzība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/38

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 26. jūnija rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-114/08 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Saprātīgs termiņš prasības par zaudējumu atlīdzību iesniegšanai - Nokavējums - Apelācijas sūdzība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)
   2009/C 205/70
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio, Tricase (Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un C. Berardis-Kayser, pārstāvji, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 14. decembra rīkojumu lietā F-21/07 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ar kuru tiek lūgts šo rīkojumu atcelt.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Luigi Marcuccio sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tos, kas šajā instancē radušies Eiropas Kopienu Komisijai.

      (1)  OV C 107, 26.04.2008.


title: Lieta T-44/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 25. novembra rīkojumu lietā F-11/09 Marcuccio /Komisija 2010. gada 3. februārī iesniedza Luigi Marcuccio

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/43

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 25. novembra rīkojumu lietā F-11/09 Marcuccio/Komisija 2010. gada 3. februārī iesniedza Luigi Marcuccio

   (Lieta T-44/10 P)
   2010/C 80/69
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, avvocato)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               katrā ziņā pilnībā un bez jebkādiem ierobežojumiem atcelt apstrīdēto rīkojumu;

               —

               atzīt, ka pirmajā instancē celtā prasība, kuras rezultātā tika izdots apstrīdētais rīkojums, bija pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem pieņemama;

               —

               galvenokārt: pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem apmierināt pirmajā instancē celtajā prasībā izvirzītos prasījumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējam visus izdevumus un honorārus, kuri viņam bija jāapmaksā gan pirmajā instancē, gan šajā apelācijas tiesvedībā;

               —

               pakārtoti: nodot lietu atpakaļ Civildienesta tiesai citā iztiesāšanas sastāvā, lai tā vēlreiz lemj par šo lietu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī apelācijas sūdzība ir par Civildienesta tiesas 2009. gada 25. novembra rīkojumu. Ar šo rīkojumu kā daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota tika noraidīta prasība par atbildētājas atteikumu 100 % apmērā atmaksāt apelācijas sūdzības iesniedzēja medicīniskos izdevumus.
   Savu apgalvojumu atbalstam apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda uz kļūdainu jēdziena “Eiropas Savienības iestādes izdota lēmuma pamatojums”, jēdziena “iespēja papildināt lēmuma pamatojumu”, kā arī tiesību principu par pierādījumu iesniegšanu un novērtēšanu interpretāciju un piemērošanu.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs arī atzīmē, ka kļūdaini interpretēti un piemēroti ir jēdzieni “apstrīdams akts” un “lēmums, ar ko tikai apstiprina kādu iepriekšējo lēmumu”.


title: Lieta T-322/13: Prasība, kas celta 2013. gada 14. jūnijā — Tsujimoto /ITSB — Kenzo ( “KENZO” )

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/31

         Prasība, kas celta 2013. gada 14. jūnijā — Tsujimoto/ITSB — Kenzo (“KENZO”)
   (Lieta T-322/13)
   2013/C 252/51
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japāna) (pārstāvis — A. Wenninger-Lenz, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Kenzo (Parīze, Francija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2013. gada 25. marta lēmumu lietā R 1364/2012-2;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “KENZO” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 41. un 43. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 701 286

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiska preču zīme “KENZO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 18. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un pilnībā noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 76. panta 2. punkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums


title: Lieta T-752/14: Prasība, kas celta 2014. gada 12. novembrī  – Combaro /Komisija

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/39

         Prasība, kas celta 2014. gada 12. novembrī – Combaro/Komisija
   (Lieta T-752/14)
   (2015/C 034/46)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Combaro SA (Lausanne, Šveice) (pārstāvis – D. Ehle, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2014. gada 16. jūlija Lēmumu (REM 05/2013) par pieteikuma atbrīvot no ievedmuitas nodokļa EUR 4 61  415,12 apmērā noraidīšanu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja norāda, ka no vēlāk iekasētā muitas nodokļa par lina audumu importu no Latvijas 1999.–2002. gadā atbilstoši Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.) 239. pantam esot jāatbrīvo, ja pastāv īpaši apstākļi. Kā īpašus apstākļus tā min būtiskus Latvijas muitas iestāžu pienākumu pārkāpumus, būtiskus Eiropas Komisijas/OLAF pienākumu pārkāpumus, kā arī nopietnu Vācijas muitas iestāžu pārkāpumu. Prasītājas skatījumā šo apstākļu pamatā tās acīmredzamas nolaidības neesot.


title: Lieta C-486/13: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 13. marta rīkojums ( Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Caixabank SA / Antonio Galán Rodríguez

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/25

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 13. marta rīkojums (Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Caixabank SA/Antonio Galán Rodríguez

   (Lieta C-486/13) (1)

   2014/C 184/41
   Tiesvedības valoda – spāņu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 352, 30.11.2013.


title: Lieta T-305/09: Vispārējās tiesas 2014. gada 2. aprīļa rīkojums – Unicid /Komisija Valsts atbalsts — Pamatregulējums attiecībā uz Francijā atzīto lauksaimniecības starpprofesiju organizāciju pasākumiem to pārstāvēto lauksaimniecības nozaru biedru labā — Finansējums no obligātām brīvprātīgām iemaksām — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par saderīgu ar kopējo tirgu — Lēmuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/28

         Vispārējās tiesas 2014. gada 2. aprīļa rīkojums – Unicid/Komisija
   (Lieta T-305/09) (1)

   (Valsts atbalsts - Pamatregulējums attiecībā uz Francijā atzīto lauksaimniecības starpprofesiju organizāciju pasākumiem to pārstāvēto lauksaimniecības nozaru biedru labā - Finansējums no obligātām brīvprātīgām iemaksām - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par saderīgu ar kopējo tirgu - Lēmuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2014/C 253/40
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Union nationale interprofessionnelle cidricole (Unicid) (Parīze, Francija) (pārstāvji – V. Ledoux un B. Néouze, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Stromsky un C. Urraca Caviedes, vēlāk B. Stromsky un S. Thomas un visbeidzot B. Stromsky)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 10. decembra Lēmumu C(2008) 7846, galīgā redakcija, par valsts atbalstu Nr. 561/2008 par pamatregulējumu attiecībā uz Francijā atzīto lauksaimniecības starpprofesiju organizāciju pasākumiem to pārstāvēto lauksaimniecības nozaru biedru labā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 244, 10.10.2009.


title: Lieta C-89/09: Prasība, kas celta 2009. gada 2. martā — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/23

         Prasība, kas celta 2009. gada 2. martā — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-89/09)
   2009/C 113/45
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Rozet un E. Traversa)

      Atbildētāja: Francijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, ierobežojot personām, kas nav biologi, sabiedrības Société d’Exercice Libéral à Responsabilité Limitée (SELARL), kas vada biomedicīnisku analīžu laboratorijas, kapitāldaļu iegūšanu līdz vienai ceturtdaļai un līdz ar to balsstiesības, un aizliedzot piedalīties vairāk kā divu sabiedrību kapitālā, kas ir izveidotas, lai kopīgi vadītu vienu vai vairākas biomedicīnisku analīžu laboratorijas, Francijas Republika nav izpildījusi EKL 43. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija savas prasības pamatojumam izvirza divus iebildumus, kas ir saistīti ar EKL 43. panta pārkāpumu.
   Pirmajā pamatā prasītāja norāda, ka, ierobežojot līdzīpašniekiem, kas nav nozares speciālisti, dalību pamatkapitālā līdz augstākais 25 % sabiedrībā Sociétés d’Exercice Libéral à Responsabilité Limité, kas vada biomedicīnisku analīžu laboratorijas, valsts tiesību aktos tiek nepamatoti ierobežotas Līgumā garantētās tiesības veikt uzņēmējdarbību. Sabiedrības veselības aizsardzības mērķi, ko atbildētāja piemin kā attaisnojumu, ir iespējams sasniegt ar mazāk ierobežojošiem pasākumiem nekā šajā lietā. Šajā sakarā Komisija apgalvo, ka, lai gan var šķist pamatoti prasīt, lai biomedicīniskas analīzes veiktu kompetents personāls, kam ir atbilstoša profesionālā izglītība, tomēr šādu kvalifikāciju prasība attiecībā uz īpašumdaļu iegūšanu vai tiesībām vadīt biomedicīniskas laboratorijas šķiet nesamērīga ar sasniedzamo mērķi.
   Otrajā pamatā Komisija kritizē to, ka nespeciālistiem ir noteikts vispārējs aizliegums iegūt kapitāldaļas vairāk kā divās sabiedrībās, kas ir izveidotas, lai kopīgi vadītu vienu vai vairākas biomedicīnisku analīžu laboratorijas. Atbildētājas postulētais mērķis saglabāt nozares speciālistu lemtspēju un finansiālo neatkarību, kā arī nepieciešamību nodrošināt laboratoriju vienlīdzīgu sadalījumu visā valsts teritorijā nepamato ierobežojošos valsts pasākumus.


title: Lieta T-12/08 P-RENV-RX: Vispārējās tiesas 2010. gada 8. jūlija spriedums — M/EMA (Apelācija — Civildienests — Civildienesta tiesas sprieduma pārskatīšana — Strīds, kurā tiesvedības stadija ļauj taisīt galīgo spriedumu)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/31

         Vispārējās tiesas 2010. gada 8. jūlija spriedums — M/EMA

   (Lieta T-12/08 P-RENV-RX) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Civildienesta tiesas sprieduma pārskatīšana - Strīds, kurā tiesvedības stadija ļauj taisīt galīgo spriedumu)
   2010/C 234/53
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: M (Browbourne, Apvienotā Karalsite) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, avocats)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) (pārstāvji — V. Salvatore un N. Rampal Olmedo)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 19. oktobra rīkojumu lietā F-23/07 M/EMEA (Krājumā vēl nav publicēts) un kurā lūgts atcelt šo rīkojumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietu nodot atpakaļ Eiropas Savienības Civildienesta tiesai, lai tā lemtu par prasījumiem atlīdzināt M eventuāli ciesto morālo kaitējumu;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 64, 08.03.2008.


title: Lieta T-200/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. martā – SB/EUIPO

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/29

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. martā – SB/EUIPO

   (Lieta T-200/17)
   (2017/C 178/42)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: SB (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) izpilddirektora 2016. gada 2. jūnija lēmumu, ar kuru prasītājai tika atteikta līguma otrreizējā pagarināšana, kā arī EUIPO izpilddirektora 2016. gada 19. decembra lēmumu, ar kuru tika noraidīta prasītājas 2016. gada 1. septembra sūdzība;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Saistībā ar pirmo pamatu tiek apgalvots par Civildienesta noteikumu un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības pārkāpumu, piemērojot atbildētāja iekšējos noteikumus, saskaņā ar kuriem pagaidu darbinieki, kuriem ir darba līgumi uz nenoteiktu laiku, tiek pielīdzināti ierēdņiem. Turklāt, nošķirot pagaidu darbiniekus, kuriem ir darba līgumi uz noteiktu laiku, no tiem, kuriem ir uz nenoteiktu laiku noslēgti līgumi, atbildētājs ir pieļāvis Civildienesta noteikumu un, šajā konkrētajā gadījumā, vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu.

               2.

               Saistībā ar otro pamatu tiek apgalvots par pamatojuma neesamību vai prettiesisku, pretrunīgu un nepietiekamu pamatojumu.

               3.

               Saistībā ar trešo pamatu tiek apgalvots par rūpības pienākuma neievērošanu attiecībā uz darbiniekiem.

               4.

               Saistībā ar ceturto pamatu tiek apgalvots par diskrimināciju vecuma dēļ, atbildētājai piemērojot personāla politiku, kas vērsta uz darbinieku vidējā vecuma samazināšanu.


title: Lieta T-161/12: Prasība, kas celta 2012. gada 11. aprīlī — Free /ITSB — Conradi + Kaiser ( “FreeLounge” )

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/22

         Prasība, kas celta 2012. gada 11. aprīlī — Free/ITSB — Conradi + Kaiser (“FreeLounge”)
   (Lieta T-161/12)
   2012/C 194/37
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Free (Parīze, Francija) (pārstāvis — Y. Coursin, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Conradi + Kaiser GmbH (Kleinmaischeid, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               daļēji atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 25. janvāra lēmumu lietā R 437/2011-2;

               —

               nospriest, ka apstrīdētās preču zīmes reģistrācijas pieteikums ir jānoraida pilnībā, pamatojoties uz Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu un

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā un izdevumus procesā ITSB.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “FreeLounge” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 35. un 41. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 8442832

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Francijas grafiska preču zīme “free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX” Nr. 99785839 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9. un 38. klasē; Francijas vārdiska preču zīme “FREE” Nr. 1734391 attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 38. klasē; firma “FREE”, kas tiek izmantota komercdarbībā Francijā; domēna nosaukums “FREE.FR”, kas tiek izmantots komercdarbībā

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: lieta C-351/05: Prasība pret Igaunijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. septembrī

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/12

         Prasība pret Igaunijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. septembrī
   (lieta C-351/05)
   (2005/C 281/23)
   tiesvedības valoda — igauņu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 22. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Igaunijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv B. Šima [B. Schima] un E. Randvere [E. Randvere], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvu 2003/55/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 98/30/EK atcelšanu (1), un, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Igaunijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Igaunijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 1. jūlijā.

      (1)  OV L 176, 15.07.2003., 57. lpp.


title: Lieta C-331/14: Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 9. jūlija spriedums (Vrhovno sodišče (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma/Slovēnijas Republika Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis — Sestā direktīva 77/388/EEK — 2. panta 1. punkts un 4. panta 1. punkts — Aplikšana ar nodokli — Darījumi ar nekustamo īpašumu — Fiziskas personas, kas ir individuāls komersants, privātīpašumā esošu zemes gabalu pārdošana — Nodokļu maksātājs, kas kā tāds rīkojas

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/13

         Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 9. jūlija spriedums (Vrhovno sodišče (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma/Slovēnijas Republika
   (Lieta C-331/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis - Sestā direktīva 77/388/EEK - 2. panta 1. punkts un 4. panta 1. punkts - Aplikšana ar nodokli - Darījumi ar nekustamo īpašumu - Fiziskas personas, kas ir individuāls komersants, privātīpašumā esošu zemes gabalu pārdošana - Nodokļu maksātājs, kas kā tāds rīkojas)
   (2015/C 294/17)
   Tiesvedības valoda – slovēņu

      Iesniedzējtiesa

      Vrhovno sodišče

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma

      Atbildētāja: Slovēnijas Republika

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 2. panta 1. punkts un 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos kā pamatlietā aplūkotie, kuros nodokļu maksātājs ir iegādājies zemes gabalus, no kuriem daži ietilpst viņa privātīpašumā, bet citi – viņa uzņēmuma īpašumā un uz kuriem kopā viņš kā nodokļu maksātājs ir uzbūvējis tirdzniecības centru, ko pēc tam ir pārdevis, tāpat kā zemes gabalus, uz kuriem šī būve tika uzcelta, šī nodokļu maksātāja privātīpašumā ietilpstošo zemes gabalu pārdošana ir jāapliek ar pievienotās vērtības nodokli, ņemot vērā, ka minētais nodokļu maksātājs šī darījuma laikā kā tāds ir rīkojies.

      (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 23. septembrī lietā C-297/02 Itālijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju (Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonds — Uzskaites pārbaude — Publiska alkohola uzglabāšana — Atbalsts olīveļļas ražošanā — 1997., 1998. un 1999. finanšu gads — Lēmums 2002/523/EK)

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2004. gada 23. septembrī
   lietā C-297/02 Itālijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonds - Uzskaites pārbaude - Publiska alkohola uzglabāšana - Atbalsts olīveļļas ražošanā - 1997., 1998. un 1999. finanšu gads - Lēmums 2002/523/EK)
   (2004/C 284/03)
   tiesvedības valoda - itāļu
   Lietā C-297/02 par prasību atcelt tiesību aktu atbilstoši EKL 230. pantam, ko 2002. gada 21. augustā cēla Itālijas Republika (pārstāvji - I. M. Braguglia, kam palīdz M. Fiorilli) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis - A. Aresu), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: trešās palātas priekšsēdētāja p.i. A. Rosas, tiesnesis R. Schintgen un tiesnese N. Colneric (referente), ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 23. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 247, 12.10.2002.


title: Lieta T-167/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2012. gada 8. februāra spriedumu lietā F-23/11 AY /Padome 2012. gada 4. aprīlī iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2012. gada 8. februāra spriedumu lietā F-23/11 AY/Padome 2012. gada 4. aprīlī iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta T-167/12 P)
   2012/C 184/31
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bauer un A.-F. Jensen)

      Otrs lietas dalībnieks: AY (Bousval, Beļģija)

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 8. februāra spriedumu lietā F-23/11 AY/Padome;

               —

               nosūtīt lietu atpakaļ Civildienesta tiesai;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā pirmajā instancē un apelācijas tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesas argumentācijā, ko tā ir paudusi, pārbaudot pirmajā instancē izvirzīto pamatu, kurš bija balstīts uz Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 24.a panta un 45. panta 1. punkta pārkāpumu, jo Padome, veicot nopelnu un konkrētāk kvalifikācijas celšanas salīdzinošo izvērtējumu, neesot ņēmusi vērā, ka ieinteresētā persona ir nokārtojusi pārbaudījumus atbilstoši mācību programmai, kas AST funkciju grupas ierēdņu sertifikācijas programmas ietvaros ir paredzēta, lai varētu piekļūt AD funkciju grupai (pārsūdzētā sprieduma 23.–32. punkts), ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā. Padome norāda, ka sprieduma 28. punktā izdarītais secinājums, ka AST funkciju grupas ierēdņu sertifikācija pēc definīcijas ir uzskatāma par kvalifikācijas celšanu, ir juridiski nepareizs vai vismaz neprecīzs.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir sagrozīti fakti un pierādījumi (pārsūdzētā sprieduma 33.–37. punktā), jo Civildienesta tiesa lietas materiālos nevarēja rast nekādu pamatojumu tam, lai pārsūdzētā sprieduma 35. punktā secinātu, ka “pirms to AST 8 pakāpes ierēdņu saraksta sagatavošanas, kas paaugstināti AST 9 pakāpē 2010. gada paaugstināšanas amatā ietvaros, iecēlējinstitūcija, veicot ierēdņu nopelnu salīdzinošo izvērtējumu, nav ņēmusi vērā viņu sertifikāciju”.


title: Lieta C-150/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 29. martā iesniedza Högsta domstolen (Zviedrija) — Eva-Marie Brännström un Rune Brännström/Ryanair Holdings plc

text:
               2.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 157/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 29. martā iesniedza Högsta domstolen (Zviedrija) — Eva-Marie Brännström un Rune Brännström/Ryanair Holdings plc
   (Lieta C-150/12)
   2012/C 157/06
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

   Högsta domstolen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Eva-Marie Brännström un Rune Brännström

      Atbildētājs: Ryanair Holdings plc

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai gaisa pārvadātāja atbildība par zaudējumiem, kas radušies kavējuma Monreālas konvencijas 19. panta izpratnē dēļ, ietver arī gadījumus, kad pasažieru ierašanās galamērķī ir aizkavējusies lidojuma neveikšanas dēļ? Vai kāda nozīme ir tam, kādā posmā lidojums ir ticis atcelts, piemēram, pēc piereģistrēšanās?

               2)

               Vai lidostā pastāvoša tehniska problēma, kuras dēļ — atsevišķi vai kopā ar laika apstākļiem — nav bijis iespējams veikt nolaišanos, var tikt atzīta par “ārkārtēju apstākli” Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Vai, izvērtējot to, kas ir atzīstams par šādu apstākli, nozīme var būt tam, ka lidsabiedrībai jau iepriekš bija zināms par šo tehnisko problēmu?

               3)

               Ja atbilde uz otrā jautājuma pirmo daļu ir apstiprinoša, kādi pasākumi lidsabiedrībai ir jāveic, lai tai neiestātos pienākums samaksāt kompensāciju atbilstoši regulas 5. panta 3. punktam?

                           —

                           vai var prasīt — un, ja jā, tad ar kādiem nosacījumiem un kādā apmērā —, lai lidsabiedrības rīcībā būtu papildu resursi, piemēram, gaisa kuģi vai apkalpe, kas būtu gatava veikt lidojumu, kurš pretējā gadījumā būtu bijis jāatceļ, vai lai veiktu lidojumu atceltā lidojuma vietā?

                           —

                           vai no lidsabiedrības var prasīt piedāvāt pasažieriem maršruta maiņu atbilstoši regulas 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam? Kādi pienākumi šādā gadījumā pastāv, piemēram, attiecībā uz izlidošanas laiku un vēršanos pie citiem pārvadātājiem?

               4)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai pastāv kāda atšķirība starp pasākumiem, kas lidsabiedrībai ir jāveic, lai neiestātos tās pienākums samaksāt kompensāciju atbilstoši regulas 5. panta 3. punktam, un pasākumiem, kuri tai ir jāveic, lai neiestātos tās atbildība par zaudējumiem atbilstoši Monreālas konvencijas 19. pantam?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).