title: Lieta C-168/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. martā iesniedza Cour du travail de Mons (Beļģija) – Sandra Nogueira, Victor Perez-Ortega, Virginie Mauguit, Maria Sanchez-Odogherty, José Sanchez-Navarro/Crewlink Ltd

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. martā iesniedza Cour du travail de Mons (Beļģija) – Sandra Nogueira, Victor Perez-Ortega, Virginie Mauguit, Maria Sanchez-Odogherty, José Sanchez-Navarro/Crewlink Ltd

   (Lieta C-168/16)
   (2016/C 191/22)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour du travail de Mons

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Sandra Nogueira, Victor Perez-Ortega, Virginie Mauguit, Maria Sanchez-Odogherty, José Sanchez-Navarro

      Atbildētāja: Crewlink Ltd

      Prejudiciālie jautājumi

   Ņemot vērā:

               —

               prasības par risinājumu paredzamību un tiesisko noteiktību, kas tika ievērotas, pieņemot tiesību normas tiesu jurisdikcijas un spriedumu izpildes civillietās un komerclietās jomā, kādas tās ir noteiktas 1968. gada 27. septembra Konvencijā par jurisdikciju un spriedumu izpildi civillietās un komerclietās (OV 1972, L 299, 32. lpp.), kas grozīta ar 1996. gada 29. novembra Konvenciju par Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanos (OV 1997, 915, 1. lpp.), sauktu par “Briseles konvenciju”, kā arī ar Padomes 2000. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.) (skat. it īpaši 2012. gada 19. jūlija spriedumu Mahamdia C-154/11, [EU:C:2012:491], 44. un 46. punkts),

               —

               ar Eiropas aeronavigācijas nozari saistītās īpatnības, kuras ietvaros personāls veic lidojumus lidsabiedrības labā, kuras juridiskā adrese atrodas vienā no Eiropas Savienības dalībvalstīm, un kurus šīs lidsabiedrības rīcībā ir nodevusi cita sabiedrība, kuras juridiskā adrese ir tajā pašā valstī, personāls, kas ik dienas veic lidojumus Eiropas Savienības teritorijā no mājas bāzes, kas var – tāpat kā šajā lietā – atrasties citā dalībvalstī,

               —

               šai lietai raksturīgo specifiskumu, kāds tas ir raksturots šī sprieduma pamatojumos,

               —

               no “mājas bāzes” jēdziena izsecināto kritēriju (kāds ir definēts Regulas (EEK) Nr. 3922/91 III pielikumā), kas izmantots Regulā Nr. 883/2004, lai noteiktu sociālā nodrošinājuma tiesību aktus, kas no 2012. gada 28. jūnija piemērojami lidojumu apkalpes un salona apkalpes locekļiem,

               —

               no Eiropas Savienības Tiesas izstrādātās judikatūras izsecināto doktrīnu spriedumos, kas citēti šī lēmuma pamatojumos,

         vai “darba līguma pastāvīgās izpildes vietas” jēdziens, kas minēts Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas Nr. 44/2001 19. panta 2. punktā, nevar tikt interpretēts kā pielīdzināms “mājas bāzei”, kas definēta Padomes 1991. gada 16. decembra Regulas Nr. 3922/91 III pielikumā kā “ekspluatanta noteikta atrašanās vieta apkalpes loceklim, no kuras apkalpes loceklis parasti sāk un kurā parasti beidz summāro darba laiku vai summāro darba laiku sēriju, un kur ekspluatants parasti neatbild par attiecīgā apkalpes locekļa izmitināšanu”, lai noteiktu līgumslēdzēju valsti (un tādējādi, tās tiesu), kuras teritorijā darba ņēmēji pastāvīgi veic savu darbu, ja šie darba ņēmēji, pildot lidojumu apkalpes locekļu pienākumus, ir nodoti saskaņā ar vienas Savienības valsts tiesībām dibinātas sabiedrības rīcībā, kas īsteno starptautiskus pasažieru pārvadājumus, izmantojot gaisa ceļus, visā Eiropas Savienības teritorijā, tāpēc, ka šis piesaistes kritērijs, kas izsecināts no “mājas bāzes”, ko saprot kā “faktisko darba attiecību centru”, ja darba ņēmēji tajā sistemātiski sāk savu darba dienu un to pabeidz šajā vietā, organizējot savu ikdienas darbu, un kuras tuvumā viņi ir apmetušies līgumattiecību laikposmā, kurā viņi ir nodoti šīs lidsabiedrības rīcībā, ir tas, kas norāda vienlaikus uz visciešāko saikni ar līgumslēdzēju valsti un garantē piemērotāko aizsardzību vājākajai līgumattiecību pusei?


title: Lieta T-10/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 17. septembra spriedums — FVB /ITSB — FVD ( FVB ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes FVB reģistrācijas pieteikums — Valsts agrāka vārdiska preču zīme FVD — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/38

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 17. septembra spriedums — FVB/ITSB — FVD (“FVB”)
   (Lieta T-10/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “FVB’ reģistrācijas pieteikums - Valsts agrāka vārdiska preču zīme “FVD’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2008/C 285/68)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH, Osnabrück (Vācija) (pārstāvis — P. Koehler, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — B. Schmidt)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: FVD Gesellschaft für Finanzplanung un Vermögensberatung Deutschland mbH, sākotnēji FVD Gesellschaft für Finanzplanung un Vorsorgemanagement Deutschland mbH, Hamburga (Vācija) (pārstāvji — sākotnēji J. Mattes un P. Heigl, advokāti)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 6. novembra lēmumu lietā R 1343/2005-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp FVD Gesellschaft für Finanzplanung un Vorsorgemanagement Deutschland mbH un FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 56, 10.3.2007.


title: lieta T-308/05: Prasība, kas celta 2005. gada 10. augustā — Itālijas Republika/Eiropas Kopienu Komisija

text:
               15.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 257/16

         Prasība, kas celta 2005. gada 10. augustā — Itālijas Republika/Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta T-308/05)
   (2005/C 257/30)
   Tiesvedības valoda –itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs(a)/(i): Itālijas Republika [Pārstāvis(ji): Antonio Čingolo [Antonio Cingolo], Avvocato dello Stato]

      Atbildētājs(a): Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja(s)/(u)s prasījumi

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas Ģenerāldirektorāta 2005. gada 7. jūnija piezīmi Nr. 05272 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — par POR Kampānija [Campania] mērķis 1 2000-2006 (Nr. CCI 1999 IT 16 1 PO 007) — Paziņojums par starpposma izdevumiem un maksājuma pieprasījums;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas Ģenerāldirektorāta 2005. gada 8. jūnija piezīmi Nr. 05453 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — par vienoto programmas dokumentu (VPD) mērķis 2 — Lacio [Lazio] 2000–2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 009) — Komisijas izmaksātā summa, kas atšķīrās no pieprasītās summas;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas Ģenerāldirektorāta 2005. gada 17. jūnija piezīmi Nr. 05726 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — par POR Pulija [Puglia] 2000–2006 (Nr. CCI 1999 IT 16 1 PO 009) — Komisijas izmaksātā summa, kas ir atšķirīga no pieprasītās summas;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas Ģenerāldirektorāta 2005. gada 17. jūnija piezīmi Nr. 05728 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — par POR Pulija [Puglia] 2000–2006 (Nr, CCI 1999 IT 16 1 PO 009) — Komisijas izmaksātā summa, kas atšķīrās no pieprasītās summas;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas Ģenerāldirektorāta 2005. gada 23. jūnija piezīmi Nr. 05952 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — par POR Pulija [Puglia] 2000–2006 (Nr, CCI 1999 IT 16 1 PO 009) — Komisijas izmaksātā summa, kas atšķīrās no pieprasītās summas;

               —

               atcelt visus saistītos un iepriekšējos dokumentus; līdz ar to piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši, kuri ir izvirzīti lietā T-345/04 Itālijas Republika/Komisija (1).

      (1)  OV C 262, 23.10.2004., 55. lpp.


title: Lieta T-694/13: Prasība, kas celta 2013. gada 31. decembrī — Ipatau /Padome

text:
               29.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/25

         Prasība, kas celta 2013. gada 31. decembrī — Ipatau/Padome
   (Lieta T-694/13)
   2014/C 93/43
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Vadzim Ipatau (Minska, Baltkrievija) (pārstāvis — M. Michalauskas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 29. oktobra Lēmumu 2013/534/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2012/642/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 29. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1054/2013, ar ko īsteno 8.a panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kuri būtībā ir identiski vai līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti saistībā ar lietu T-693/13 Mikhalchanka/Padome.


title: Lieta T-366/07: Prasība, kas celta 2007. gada 24. septembrī — Procter&Gamble /ITSB — Prestige Cosmetics ( P&G PRESTIGE BEAUTE )

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/34

         Prasība, kas celta 2007. gada 24. septembrī — Procter&Gamble/ITSB — Prestige Cosmetics (“P&G PRESTIGE BEAUTE”)
   (Lieta T-366/07)
   (2007/C 283/62)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Procter&Gamble Company, Cinicinati (Savienotās Valstis) (pārstāvis — K. Sandberg, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Prestige Cosmetics Srl, Anzola Emilia (Itālija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2007. gada 19. jūlija spriedumu lietā R 681/2006-2;

               —

               noraidīt 2000. gada 2. oktobra iebildumus Nr. B 311 318, ciktāl šie iebildumi tika apstiprināti ar Iebildumu nodaļas 2006. gada 21. marta lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus procesā Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “P&G PRESTIGE BEAUTE” attiecībā uz, citstarp, precēm, kuras ietilpst 3. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Prestige Cosmetics Srl

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiskas preču zīmes “prestige” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 3. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Kopienas Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāv sajaukšanas iespēja starp reģistrācijai pieteikto preču zīmi un agrākajām preču zīmēm, jo preces, kuras aptver preču zīmes, nav līdzīgas, un preču zīmes acīmredzami atšķiras.


title: Lieta C-196/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 22. aprīlī iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG/Hauptzollamt Bielefeld

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/37

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 22. aprīlī iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG/Hauptzollamt Bielefeld

      (Lieta C-196/10)
      (2010/C 161/56)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

         Finanzgericht Düsseldorf

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītājs: Paderborner Brauerei Haus Cramer KG

         Atbildētājs: Hauptzollamt Bielefeld

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai Kombinētā nomenklatūra ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2001. gada 6. augusta Regulu (EK) Nr. 2031/2001 (1) un Komisijas 2002. gada 1. augusta Regulu (EK) Nr. 1832/2002 (2), ir jāinterpretē tādējādi, ka prece, kas ir apzīmēta “malt beer base”, kuras spirta tilpumkoncentrācija ir apmēram 14 %, kas ir tikusi iegūta no raudzēta alus, kas ticis dzidrināts un pēc tam filtrēts, attīrot to no tādām vielām kā rūgtvielas un proteīni, ir jāklasificē pozīcijā 2208?

         (1)  Komisijas 2001. gada 6. augusta Regula (EK) Nr. 2031/2001 par grozījumiem Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikumā; OV L 279, 1. lpp.

         (2)  Komisijas 2002. gada 1. augusta Regula (EK) Nr. 1832/2002 par grozījumiem Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikumā; OV L 290, 1. lpp


title: Lieta T-374/07: Vispārējās tiesas 2012. gada 20. aprīļa rīkojums — Pachtitis /Komisija (Civildienests — Pieņemšana darbā — Atklāts konkurss — Lūguma saņemt pielaišanas testu jautājumu un atbilžu kopiju noraidījums — Vispārējās tiesas kompetences neesamība — Lietas nodošana Civildienesta tiesai)

text:
               16.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 174/22

         Vispārējās tiesas 2012. gada 20. aprīļa rīkojums — Pachtitis/Komisija
   (Lieta T-374/07) (1)

   (Civildienests - Pieņemšana darbā - Atklāts konkurss - Lūguma saņemt pielaišanas testu jautājumu un atbilžu kopiju noraidījums - Vispārējās tiesas kompetences neesamība - Lietas nodošana Civildienesta tiesai)
   2012/C 174/36
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Dimitrios Pachtitis (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — sākotnēji P. Giatagantzidis un V. Niagkou, vēlāk P. Giatagantzidis un S. Stavropoulou, pēc tam P. Giatagantzidis un K. Kyriazi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Curall un I. Chatzigiannis)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītāja prasījumu atbalstam: Grieķijas Republika (pārstāvji — E.-M. Mamouna un K. Boskovits), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Falk un S. Johannesson) un Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs (EDAU) (pārstāvis — H. Hijmans)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, Eiropas Personāla atlases biroja (EPSO) 2007. gada 27. jūnija lēmumu, ar kuru tiek noraidīts prasītāja lūgums saņemt piekļuvi jautājumiem, kas viņam tika uzdoti, piedaloties atklātā konkursa EPSO/AD/77/06 pārbaudījumos, un atbildēm, ko viņš sniedza uz šiem jautājumiem, un pareizo atbilžu uz minētajiem jautājumiem skalu, un, otrkārt, netieši pieņemto lēmumu noraidīt atkārtoto lūgumu par piekļuvi, ko prasītājs 2007. gada 10. jūlijā bija iesniedzis EPSO

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nodot lietu T-374/07 atpakaļ Eiropas Savienības Civildienesta tiesai;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: Lieta T-432/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Walter Parlante iesniedza 2004. gada 22. oktobrī

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/41

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Walter Parlante iesniedza 2004. gada 22. oktobrī
   (Lieta T-432/04)
   (2005/C 6/81)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 22. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Walter Parlante, ar dzīvesvietu Enghien (Beļģija), kuru pārstāv Lucas Vogel, avocat.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt iecēlējiestādes 2004. gada 5. jūlija lēmumu, ar kuru tā noraidīja prasītāja 2004. gada 26. februāra sūdzību, ar kuru viņš apstrīdēja lēmumu viņu nepaaugstināt amatā no C2 kategorijas uz C1 kategoriju 2003. gada paaugstināšanas amatā laikā;

               —

               nepieciešamības gadījumā, atcelt arī iecēlējiestādes sākotnējo 2003. gada decembra lēmumu, ar kuru viņš netika paaugstināts amatā no C2 kategorijas uz C1 kategoriju 2003. gada amatā paaugstināšanas laikā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Lai pamatotu savu prasību, prasītājs norāda uz Civildienesta noteikumu 45. panta pārkāpumu, nediskriminācijas principa pārkāpumu un acīmredzamu kļūdu novērtējumā. Pēc prasītāja domām, jaunā amatā paaugstināšanas procedūra vairs nenodrošina ierēdņu individuālo nopelnu pareizu un taisnīgu salīdzinošo novērtējumu, jo šo novērtējumu veic salīdzinot tikai viena un tā paša ģenerāldirektorāta ierēdņus.
   Prasītājs papildus apgalvo, ka Civildienesta noteikumu 45. panta vispārīgo piemērošanas noteikumu 12. pants pārkāpj Civildienesta noteikumu 45. pantu un ir diskriminējošs, jo dažiem ierēdņiem 2003. gada paaugstināšanas amatā laikā tika piešķirti papildus prioritārie punkti tikai tādēļ, ka viņi bija izvirzīti paaugstināšanai amatā 2002. gadā, bet netika paaugstināti.
   Prasītājs arī norāda uz tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu.


title: Lieta T-512/09 RENV: Vispārējās tiesas 2017. gada 25. janvāra spriedums – Rusal Armenal/Padome Dempings — Dažu veidu alumīnija folijas, kuras izcelsme ir Armēnijā, Brazīlijā un Ķīnas Tautas Republikā, imports — Galīgais antidempinga maksājums — Uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss — Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 7. punkta b) apakšpunkts un c) apakšpunkta otrais ievilkums — Importa, par ko tiek veikta antidempinga izmeklēšana, kumulatīvs novērtējums — Regulas Nr. 384/96 3. panta 4. punkta a) un b) apakšpunkts — Piedāvājums uzņemties saistības — Regulas Nr. 384/96 8. panta 3. punkts

text:
               13.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/17

         Vispārējās tiesas 2017. gada 25. janvāra spriedums – Rusal Armenal/Padome
   (Lieta T-512/09 RENV) (1)

   (Dempings - Dažu veidu alumīnija folijas, kuras izcelsme ir Armēnijā, Brazīlijā un Ķīnas Tautas Republikā, imports - Galīgais antidempinga maksājums - Uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss - Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 7. punkta b) apakšpunkts un c) apakšpunkta otrais ievilkums - Importa, par ko tiek veikta antidempinga izmeklēšana, kumulatīvs novērtējums - Regulas Nr. 384/96 3. panta 4. punkta a) un b) apakšpunkts - Piedāvājums uzņemties saistības - Regulas Nr. 384/96 8. panta 3. punkts)
   (2017/C 078/22)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rusal Armenal ZAO (Erevāna, Armēnija) (pārstāvji – B. Evtimov, E. Borovikov, advokāti, un D. O’Keeffe, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – sākotnēji S. Boelaert un J.-P. Hix, pārstāvji, vēlāk – J.-P. Hix, kam palīdz B. O’Connor, solicitor, un S. Gubel, advokāts)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji – D. Warin un A. Auersperger Matić) un Eiropas Komisija (pārstāvji – J.-F. Brakeland, M. França un A. Demeneix)

      Priekšmets

   Par prasību, kas pamatota ar LESD 263. pantu, atcelt Padomes 2009. gada 24. septembra Regulu (EK) Nr. 925/2009, ar ko piemēro galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts tādas dažu veidu alumīnija folijas importam, kuras izcelsme ir Armēnijā, Brazīlijā un Ķīnas Tautas Republikā (OV 2009, L 262, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Rusal Armenal ZAO sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā un Tiesā;

               3)

               Eiropas Parlaments un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 80, 27.3.2010.


title: Lieta C-284/15: Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 7. aprīļa spriedums (Cour du travail de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Office national de l'emploi (ONEm)/M, M/Office national de l'emploi (ONEm), Caisse auxiliaire de paiement des allocations de chômage (CAPAC) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LESD 45. un 48. pants – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 15. panta 2. punkts – Regula (EEK) Nr. 1408/71 – 67. panta 3. punkts – Sociālais nodrošinājums – Bezdarbnieka pabalsts, kas paredzēts, lai papildinātu ienākumus, kuri gūti no nepilna darba laika nodarbinātības – Šā pabalsta piešķiršana – Nodarbinātības laikposmu pabeigšana – Apdrošināšanas vai nodarbinātības laikposmu summēšana – Saskaņā ar kādas citas dalībvalsts tiesību aktiem pabeigtu apdrošināšanas vai nodarbinātības laikposmu ņemšana vērā

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/21

      Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 7. aprīļa spriedums (Cour du travail de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Office national de l'emploi (ONEm)/M, M/Office national de l'emploi (ONEm), Caisse auxiliaire de paiement des allocations de chômage (CAPAC)
      (Lieta C-284/15) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 45. un 48. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 15. panta 2. punkts - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - 67. panta 3. punkts - Sociālais nodrošinājums - Bezdarbnieka pabalsts, kas paredzēts, lai papildinātu ienākumus, kuri gūti no nepilna darba laika nodarbinātības - Šā pabalsta piešķiršana - Nodarbinātības laikposmu pabeigšana - Apdrošināšanas vai nodarbinātības laikposmu summēšana - Saskaņā ar kādas citas dalībvalsts tiesību aktiem pabeigtu apdrošināšanas vai nodarbinātības laikposmu ņemšana vērā)
      (2016/C 211/26)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour du travail de Bruxelles

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Office national de l'emploi (ONEm), M.

         Atbildētāji: M., Office national de l'emploi (ONEm), Caisse auxiliaire de paiement des allocations de chômage (CAPAC)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  67. panta 3. punkts Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulā (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Regulu (EK) Nr. 592/2008, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tas, ka dalībvalsts liedz summēt nodarbinātības laikposmus, kas ir nepieciešams, lai iegūtu tiesības uz bezdarbnieka pabalstu, kurš paredzēts, lai papildinātu ienākumus, kuri gūti no nepilna darba laika nodarbinātības, ja pirms šīs nodarbinātības nav bijis neviena apdrošināšanas vai nodarbinātības laikposma šajā dalībvalstī;

                  2)

                  izskatot otro jautājumu, nav atklājies neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Regulas Nr. 1408/71 – redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 592/2008, – 67. panta 3. punkta spēka esamību.

         (1)  OV C 279, 24.8.2015.


title: Lieta T-549/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 14. janvāra spriedums – Francija/Komisija Lauksaimniecība — Eksporta kompensācijas — Mājputnu gaļa — Kompensācijas noteikšana EUR 0 apmērā — Pienākums norādīt pamatojumu — Komisijas iespēja norādīt tikai standarta pamatojumu — Komisijas ierastā prakse kompensāciju noteikšanas jomā — Regulas Nr. 1234/2007 164. panta 3. punkts — Paredzēto kritēriju neierobežojošais raksturs

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/16

         Vispārējās tiesas 2016. gada 14. janvāra spriedums – Francija/Komisija
   (Lieta T-549/13) (1)

   (Lauksaimniecība - Eksporta kompensācijas - Mājputnu gaļa - Kompensācijas noteikšana EUR 0 apmērā - Pienākums norādīt pamatojumu - Komisijas iespēja norādīt tikai standarta pamatojumu - Komisijas ierastā prakse kompensāciju noteikšanas jomā - Regulas Nr. 1234/2007 164. panta 3. punkts - Paredzēto kritēriju neierobežojošais raksturs)
   (2016/C 078/25)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji – G. de Bergues, D. Colas un C. Candat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Bianchi un K. Skelly)

      Priekšmets

   prasība atcelt Komisijas 2013. gada 18. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 689/2013, ar ko nosaka eksporta kompensācijas par mājputnu gaļu (OV L 196, 13. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks savus tiesāšanās izdevumus sedz pats.

      (1)  OV C 367, 14.12.2013.


title: Lieta T-301/13: Vispārējās tiesas 2013. gada 14. augusta rīkojums — Nordex Holding /ITSB — Fontana Food ( “Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE” )

text:
               12.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/11

         Vispārējās tiesas 2013. gada 14. augusta rīkojums — Nordex Holding/ITSB — Fontana Food (“Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE”)
   (Lieta T-301/13) (1)

   2013/C 298/20
   Tiesvedības valoda — angļu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 215, 27.7.2013.


title: Lieta F-44/08: Prasība, kas celta 2008. gada 8. aprīlī — Tsarnavas /Komisija

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/28

         Prasība, kas celta 2008. gada 8. aprīlī — Tsarnavas/Komisija
   (Lieta F-44/08)
   (2008/C 158/51)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Vassilios Tsarnavas, Glyfada (Grieķija) (pārstāvis — N. Lhoëst, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prāvas priekšmets un apraksts
   Prasība atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja pieteikums par tāda materiālā un morālā kaitējuma atlīdzības EUR 6 800 apmērā saņemšanu, kas esot nodarīts 1998. un 1999. gada paaugstināšanas amatā ietvaros Komisijas pieļautu atkārtotu nelikumību un kļūdu rezultātā, un piespriest Komisijai izmaksāt šo summu
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2007. gada 14. augusta lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja pieteikums par tāda materiālā un morālā kaitējuma atlīdzības EUR 6 800 apmērā saņemšanu, kas esot nodarīts 1998. un 1999. gada paaugstināšanas amatā ietvaros Komisijas pieļautu atkārtotu nelikumību un kļūdu rezultātā;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt Komisijas netieši izteiktu lēmumu noraidīt prasītāja 2007. gada 14. novembrī iesniegto sūdzību;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt atlīdzību par tādu materiālo un morālo kaitējumu EUR 6 800 apmērā, kas esot nodarīts 1998. un 1999. gada paaugstināšanas amatā ietvaros Komisijas pieļautu atkārtotu nelikumību un kļūdu rezultātā pēc 2003. gada 19. martā pasludinātā sprieduma apvienotajās lietās T-188/01 un T-189/01;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-501/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 26. marta rīkojums — PhysioNova /ITSB — Flex Equipos de Descanso ( “FLEX” )

text:
               26.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/33

         Vispārējās tiesas 2012. gada 26. marta rīkojums — PhysioNova/ITSB — Flex Equipos de Descanso (“FLEX”)
   (Lieta T-501/09) (1)

   2012/C 151/58
   Tiesvedības valoda — vācu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 37, 13.02.2010.


title: Lieta C-94/06: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 26. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Netransponēšana — Direktīva 2002/49/EK)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/19

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 26. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku
   (Lieta C-94/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Netransponēšana - Direktīva 2002/49/EK)
   (2006/C 326/38)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un B. Schima)

      Atbildētāja: Austrijas Republiku (pārstāvis — E. Riedl)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 25. jūnija Direktīvu 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību, nepieņemšana noteiktajā termiņā — Komisijas paziņojums samierināšanās komitejā par direktīvu par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību (OV L 189, 12. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu valsts tiesībās Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 25. jūnija Direktīvu 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību, attiecībā uz Burgenland, Carinthie, Haute-Autriche, Salzbourg, Styrie un Tyrol pavalstīm, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 14. panta 1. punkts;

               2)

               Austrijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 86, 08.04.2006.


title: Lieta T-554/11: Prasība, kas celta 2011. gada 18. oktobrī — Evropaïki Dynamiki /Komisija

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/28

         Prasība, kas celta 2011. gada 18. oktobrī — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-554/11)
   2011/C 370/47
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt prasītājai ar 2011. gada 8. augusta vēstuli (Ref.: C&F/2011/D/001101), kurai pievienota parādzīme, paziņoto Eiropas Komisijas lēmumu atteikties veikt maksājumus, kas pienākas prasītajai, un tā vietā atgūt naudas summu, kas jau izmaksāta, pildot līgumu EuropeAid/124378/D/SER/TN (Nr. 2007/145-464);

               —

               atcelt visus turpmākos attiecīgos atbildētājas lēmumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt juridiskos un citus izdevumus, kas prasītājai ir radušies saistībā ar šīs prasības celšanu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, izlemjot, ka prasītajai ir jāatmaksā noteikta naudas summa tā vietā, lai samaksātu tai naudas summu, kura tai pienākas par paveikto, atzinīgi novērtēto un par derīgu atzīto darbu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot nepareizi interpretējusi juridisko pamatu un savas tiesības atgūt pieprasīto naudas summu, tādējādi pārkāpdama Finanšu Regulas īstenošanas kārtības (1) 79. pantu, jo neesot apsvērusi prasītājas ekspertu apstiprinātās darba laika atskaites un viņu veikumu, kas ir atzīts par derīgu, par ko it īpaši liecina tas, ka pabeigtais darbs in tempore non suspecto nav komentēts.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi labas pārvaldības un labticības principus un tiesiskās paļāvības principu, jo

                           —

                           tā neesot samaksājusi naudas summas par darbu, kas ir atzīts par derīgu un akceptēts;

                           —

                           tā neesot savlaicīgi informējusi prasītāju par jebkādām šaubām attiecībā uz tās pienākumu samaksāt prasītājai naudas summas, kuras ir pārbaudījis revidents, un,

                           —

                           tā esot mudinājusi prasītāju turpināt darbu 12 mēnešus un sniegt pakalpojumus, pieņemot, ka par šādu darbu tiks samaksāts;

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja neesot ievērojusi pienākumu norādīt pamatojumu, kā arī prasītājas tiesības uz aizstāvību, atsakoties samaksāt tai pienākošās naudas summas un tā vietā liekot prasītajai atlīdzināt noteiktu naudas summu, savu lēmumu par attiecīgo naudas summu nekādi neanalizējot vai nepamatojot.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā lēmuma izpilde esot pilnvaru ļaunprātīga izmantošana.

      (1)  Komisijas 2002. gada 23. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 357, 1. lpp.).


title: Lieta C-466/06: Tiesas (sestā palāta) 2008. gada 6. oktobra rīkojums (Tribunal de grande instance de Nanterre (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Société Roquette Frères/Direction générale des douanes et droits indirects, Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects (Reglamenta 104. panta 3. punkts — Cukura tirgu kopīgā organizācija — Izoglukoze — Pamatdaudzumu noteikšana, kurus izmanto, piešķirot ražošanas kvotas — Izoglukoze, kas ražota kā izejviela — Regulas (EEK) Nr. 1785/81 24. panta 2. punkts — Regulas (EK) Nr. 2038/1999 27. panta 3. punkts — Regulas (EK) Nr. 2073/2000 1. pants — Regulas (EK) Nr. 1260/2001 11. panta 2. punkts — Regulas (EK) Nr. 1745/2002 1. pants — Regulas (EK) Nr. 1739/2003 1. pants — Ražošanas maksājumi — Kvotu režīma piemērošanas noteikumi — Cukura daudzuma, kas iekļauts pārveidotajos produktos, ņemšana vērā — Eksportējamā pārpalikuma noteikšana — Vidējo zaudējumu noteikšana)

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/6

         Tiesas (sestā palāta) 2008. gada 6. oktobra rīkojums (Tribunal de grande instance de Nanterre (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Société Roquette Frères/Direction générale des douanes et droits indirects, Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects
   (Lieta C-466/06) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkts - Cukura tirgu kopīgā organizācija - Izoglukoze - Pamatdaudzumu noteikšana, kurus izmanto, piešķirot ražošanas kvotas - Izoglukoze, kas ražota kā izejviela - Regulas (EEK) Nr. 1785/81 24. panta 2. punkts - Regulas (EK) Nr. 2038/1999 27. panta 3. punkts - Regulas (EK) Nr. 2073/2000 1. pants - Regulas (EK) Nr. 1260/2001 11. panta 2. punkts - Regulas (EK) Nr. 1745/2002 1. pants - Regulas (EK) Nr. 1739/2003 1. pants - Ražošanas maksājumi - Kvotu režīma piemērošanas noteikumi - Cukura daudzuma, kas iekļauts pārveidotajos produktos, ņemšana vērā - Eksportējamā pārpalikuma noteikšana - Vidējo zaudējumu noteikšana)
   (2008/C 327/10)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal de grande instance de Nanterre
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Société Roquette Frères

      Atbildētāji: Direction générale des douanes et droits indirects, Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal de grande instance de Nanterre — Regulas (EEK) Nr. 1785/81 24. panta 2. punkta, Regulas (EK) Nr. 2038/1999 27. panta 3. punkta, Regulas (EK) Nr. 2073/2000 1. panta, Regulas (EK) Nr. 1745/2002 1. panta 2. punkta un Regulas (EK) Nr. 1739/2003 1. panta spēkā esamība — Cukura tirgu kopīgā organizācija — Izoglikozes ražošanas kvotas –Izoglikozes, kas izmantota kā izejviela, (ne)iekļaušana — Regulas (EEK) Nr. 1443/82 un Regulas (EK) Nr. 314/2002 spēkā esamība — Izoglikozes ražošanas maksājumu aprēķina metode
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izvērtējot pirmo uzdoto jautājumu, netika konstatēta tādu kritēriju esamība, kuri ietekmē Padomes 1981. gada 30. ūnija Regulas (EK) Nr. 1785/81 par tirgu kopīgo organizāciju cukura nozarē 24. panta 2. punkta, Padomes 1999. gada 13. septembra Regulas (EK) Nr. 2038/1999 par tirgu kopīgo organizāciju cukura nozarē 27. panta 3. punkta, Padomes 2000. gada 29. septembra Regulas (EK) Nr. 2073/2000, ar ko 2000./2001. tirdzniecības gadam samazina garantēto daudzumu saskaņā ar cukura nozares ražošanas kvotām un paredzēto maksimālo piegāžu pieprasījumus cukura rafinācijas uzņēmumos saskaņā ar preferenciāliem ievedumiem, 1. panta, Padomes 2001. gada 19. jūnija Regulas (EK) Nr. 1260/2001 par tirgu kopīgo organizāciju cukura nozarē 11. panta 2. punktu, Komisijas 2002. gada 30. septembra Regulas (EK) Nr. 1745/2002, ar ko 2002./2003. tirdzniecības gadam samazina garantēto daudzumu saskaņā ar cukura nozares ražošanas kvotām un paredzēto maksimālo piegāžu pieprasījumus cukura rafinācijas uzņēmumos saskaņā ar preferenciāliem ievedumiem, 1. panta, un Komisijas 2003. gada 30. septembra Regulas (EK) Nr. 1739/2003, ar ko 2003./2004. tirdzniecības gadam samazina garantēto daudzumu saskaņā ar cukura nozares ražošanas kvotām un paredzēto maksimālo piegāžu pieprasījumus cukura rafinācijas uzņēmumos saskaņā ar preferenciāliem ievedumiem, 1. panta spēkā esamību.

               2)

               Izvērtējot Komisijas 1982. gada 8. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1443/82, ar ko paredz kvotu režīma piemērošanas noteikumus cukura nozarē, ko groza Komisijas 1994. gada 23. februāra Regula (EK) Nr. 392/94, 5. panta 5. punktu un Komisijas 2002. gada 20. februāra Regulas (EK) Nr. 314/2002, ar ko paredz kvotu režīma piemērošanas noteikumus cukura nozarē, ko attiecīgi groza Komisijas 2003. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 1140/2003, 6. panta 4. punktu, netika konstatēta tādu kritēriju esamība, kuri ietekmē spēkā esamību.

      (1)  OV C 154, 1.7.2006.


title: Lieta C-195/15: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 26. oktobra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SCI Senior Home, sanācijas procesā esoša sabiedrība/Gemeinde Wedemark, Hannoversche Volksbank eG Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Maksātnespējas procedūras — Regula (EK) Nr. 1346/2000 — 5. pants — “Trešo personu lietu tiesību” jēdziens — Publiska nasta, kas gulstas uz nekustamo īpašumu un nodrošina nekustamā īpašuma nodokļa iekasēšanu

text:
               9.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/14

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 26. oktobra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SCI Senior Home, sanācijas procesā esoša sabiedrība/Gemeinde Wedemark, Hannoversche Volksbank eG

   (Lieta C-195/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Maksātnespējas procedūras - Regula (EK) Nr. 1346/2000 - 5. pants - “Trešo personu lietu tiesību” jēdziens - Publiska nasta, kas gulstas uz nekustamo īpašumu un nodrošina nekustamā īpašuma nodokļa iekasēšanu)
   (2017/C 006/16)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: SCI Senior Home, sanācijas procesā esoša sabiedrība

      Atbildētāja: Gemeinde Wedemark, Hannoversche Volksbank eG

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 29. maija Regulas Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka par “lietu tiesību” šā panta izpratnē ir uzskatāms nodrošinājums, kas ir nodibināts uz tādas valsts tiesību normas pamata kā pamatlietā aplūkotā, saskaņā ar kuru uz nekustamā īpašuma nodokļa parādnieka nekustamo īpašumu ipso jure gulstas publisko tiesību nasta un šim īpašniekam ir jāpacieš pret šo nekustamo īpašumu vērsta tāda akta piespiedu izpilde, ar ko ir konstatēts šis nodokļu parāds.

      (1)  OV C 254, 3.8.2015.


title: Lieta T-357/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. septembrī — Focus Magazin Verlag /ITSB Editorial Planeta ( FOCUS Radio )

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/65

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. septembrī — Focus Magazin Verlag/ITSB Editorial Planeta (“FOCUS Radio”)
   (Lieta T-357/07)
   (2007/C 269/118)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Focus Magazin Verlag GmbH, Minhene (Vācija) (pārstāvis — B. C. Müller, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Editorial Planeta, SA, Barselona (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 30. jūlija lēmuma Nr. 1, Nr. 3 un Nr. 4 iebildumu procesā Nr. B 516 742 (Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 2 340 289);

               —

               grozīt Nr. 1 minēto apstrīdēto lēmumu, lai tiktu reģistrēts apstrīdētais Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums attiecībā uz šādām precēm un pakalpojumiem:

                           —

                           9. klase — Datori un datu apstrādes iekārtas; “atmiņas” datu apstrādes iekārtām; visu veidu mašīnlasāmie informācijas nesēji, kas satur informāciju, skaņas un attēlu ierakstu nesēji, it īpaši disketes, CD-ROM, DVD, viedkartes, magnētiskas ierakstu kartes, videokasetes, kompaktdiski un videodiski; informācijas nesējos ierakstītas informācijas apkopojumi;

                           —

                           16. klase — Iespiedmateriāli, iespiesti materiāli, periodiski izdevumi, avīzes, grāmatas, uzlīmes, kalendāri, biroju preces (izņemot mēbeles), izglītojoši un mācību materiāli (izņemot iekārtas), kas ietverti 16. klasē;

                           —

                           41. klase — Izklaide, tostarp radio izklaide; izklaides pasākumu rīkošana, “live” pasākumi, kultūras un sporta pasākumi, kas ietverti 41. klasē.

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “FOCUS Radio” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 38., 41. un 42. klasē — Reģistrācijas pieteikums Nr. 2 340 289

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Editorial Planeta, SA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “FOCUS MILENIUM”, “PLANETA FOCUS” un “PLANETA FOCUS 99” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16. un 41. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un daļēji noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nav nozīmīgas līdzības starp konfliktējošajām preču zīmēm un tādējādi nepastāv sajaukšanas iespēja.


title: Lieta C-478/13: Prasība, kas celta 2013. gada 6. septembrī — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/10

         Prasība, kas celta 2013. gada 6. septembrī — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-478/13)
   2013/C 336/22
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Bianchi un M. Owsiany-Hornung)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, valsts tiesībās neparedzot pienākumu informēt kompetentās Polijas iestādes par ģenētiski modificētu organismu (ĢMO) atrašanās vietu atbilstoši C daļai Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvā 2001/18/1EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu (1) un neizveidojot šādu ĢMO atrašanās vietu reģistru, un informāciju par minēto ĢMO atrašanās vietu nedarot zināmu sabiedrībai, Polijas Republika nav izpildījusi savus Direktīvas 2001/18/1EK 31. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīva 2001/18/EK bija jātransponē līdz 2012. gada 17. oktobrim.

      (1)  OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.


title: Lieta T-299/16: Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūnijā – Scheffler/EUIPO – Doc Generici (“docfauna”)

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/24

         Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūnijā – Scheffler/EUIPO – Doc Generici (“docfauna”)
   (Lieta T-299/16)
   (2016/C 296/32)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Manfred Scheffler (Leininingen, Vācija) (pārstāvis – T. Büttner, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Doc Generici Srl (Milāna, Itālija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “docfauna” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 660 056

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 1. aprīļa lēmums lietā R 885/2015–4

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atcelt Iebildumu nodaļās 2015. gada 6. marta lēmumu, ar ko apmierināti iebildumi Nr. B 2 354 523.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-157/12: Prasība, kas celta 2012. gada 5. aprīlī — IFP Énergies nouvelles /Komisija

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/15

         Prasība, kas celta 2012. gada 5. aprīlī — IFP Énergies nouvelles/Komisija
   (Lieta T-157/12)
   2012/C 184/27
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: IFP Énergies nouvelles (Rueil-Malmaison, Francija) (pārstāvji — É. Morgan de Rivery un A. Noël-Baron, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 29. jūnija Lēmumu Nr. C(2011) 4483, galīgā redakcijapar valsts atbalstu Nr. C 35/2008 (ex NN 11/2008), ko Francija piešķīrusi publiskajai organizācijai “Institut Français du Pétrole”;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā, jo Komisija esot pārsniegusi tai atzītās robežas valsts tiesību interpretācijā attiecībā uz valsts atbalsta tiesisko regulējumu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot pierādījusi patiesas ekonomiskas priekšrocības esamību attiecībā uz prasītāju un tās privāto tiesību meitassabiedrībām.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta pārkāpums, jo atsauce apstrīdētajā lēmumā uz 2008. gada paziņojumu par garantijām (1) neesot pietiekama, lai pierādītu ekonomiskas priekšrocības esamību.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā, nosakot apgalvoto priekšrocību un prezumēto valsts atbalsta intensitāti.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots samērīguma principa pārkāpums, pirmkārt, publiskas organizācijas, kas nodarbojas ar rūpnieciskiem un komerciāliem jautājumiem (EPIC), izveidošanu pakārtojot iepriekšējas paziņošanas pienākumam un, otrkārt, nosakot pārāk stingrus nosacījumus.

      (1)  Komisijas paziņojums par [LESD 107.] un [108.] panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā (OV 2008, C 155, 10. lpp.).


title: Tiesas rīkojums (ceturtā palāta) 2004. gada 29. oktobrī lietā C-18/04 P Grégoire Krikorian u.c. pret Eiropas Parlamentu, Eiropas Savienības Padomi, Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Acīmredzami daļēji nepieņemama un acīmredzami daļēji nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               22.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/10

      TIESAS RĪKOJUMS

   (ceturtā palāta)
   2004. gada 29. oktobrī
   lietā C-18/04 P Grégoire Krikorian u.c. pret Eiropas Parlamentu, Eiropas Savienības Padomi, Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Apelācija - Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Acīmredzami daļēji nepieņemama un acīmredzami daļēji nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2005/C 19/20)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā C-18/04 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2004. gada 16. janvārī iesniedza Grégoire Krikorian, Bouc-Bel-Air (Francija), Suzanne Krikorian, pirmslaulības uzvārds Tatoyan, Bouc-Bel-Air (Francija), Euro-Arménie ASBL, Marseille (Francija), ko pārstāv P. Krikorian, advokāts, otrai pusei tiesvedībā esot: Eiropas Parlamentam (pārstāvji – A. Baas un R. Passos), Eiropas Savienības Padomei (pārstāve – S. Kyriakopoulou un pārstāvis - G. Marhic), Eiropas Kopienu Komisijai (pārstāvji - C. Ladenburger un F. Dintilhac), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lenaerts, tiesnese N. Colneric (referente) un tiesnesis J. N. Cunha Rodrigues, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretārs R. Grass, 2004. gada 29. oktobrī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               noraidīt apelācijas sūdzību;

               2)

               apelācijas sūdzības iesniedzēji atlīdzina šīs instances tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 94, 17.4.2004.


title: Lieta T-323/10: Prasība, kas celta 2010. gada 3. augustā — Chabou /ITSB — Chalou Kleiderfabrik ( “CHABOU” )

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/42

      Prasība, kas celta 2010. gada 3. augustā — Chabou/ITSB — Chalou Kleiderfabrik (“CHABOU”)
      (Lieta T-323/10)
      ()
      (2010/C 288/81)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Chickmouza Chabou (Rheine, Vācija) (pārstāvis — K.-J. Triebold, Rechtsanwalt)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Chalou Kleiderfabrik GmbH (Herschweiler-Pettersheim, Vācija)

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  atcelt vai grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 1165/2009-1 un noraidīt iebildumus

         Pamati un galvenie argumenti

         Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

         Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CHABOU” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

         Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Chalou Kleiderfabrik GmbH

         Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “Chalou”, kas reģistrēta kā valsts un starptautiska preču zīme, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

         Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

         Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

         Izvirzītie pamati: apstrīdētajā lēmumā neesot ņemti vērā šīs lietas īpašie apstākļi, bet attiecībā uz jautājumiem par apzīmējumu un aizsargāto preču un pakalpojumu līdzību saistībā ar sajaukšanas iespēju izstrādātie principi esot piemēroti tikai formāli un shematiski, turklāt pietiekami neņemot vērā konkrētos lietas aspektus un nepieciešamo visu apstākļu izvērtēšanu


title: Lieta T-81/12: Prasība, kas celta 2012. gada 15. februārī — Beco /Komisija

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/30

         Prasība, kas celta 2012. gada 15. februārī — Beco/Komisija
   (Lieta T-81/12)
   2012/C 118/50
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beco Metallteile-Handels GmbH (Spaichingen, Vācija) (pārstāvis — T. Pfeiffer, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2011. gada 13. decembra Lēmumu C(2011) 9112, galīgā redakcija;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt nepieciešamos tiesāšanās izdevumus atbilstoši Tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktam.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja apgalvo, ka tās iesniegums par antidempinga nodevas atmaksāšanu, kas tika noraidīts ar Komisijas 2011. gada 13. decembra lēmumu, pretēji Komisijas uzskatam neesot iesniegts nokavēti un līdz ar to esot pieņemams.
   Šajā ziņā prasītāja paskaidro, ka atbilstoši Padomes 1995. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, (1) 11. panta 8. punktam iesniegums ir jāiesniedz sešu mēnešu termiņā. Atbilstoši Regulas Nr. 384/96 11. panta 8. punkta tekstam atmaksāšanas iesnieguma nosacījums ir, ka pieteikuma iesniedzējs ir samaksājis noteikto nodevu. Pretēji Komisijas uzskatam sešu mēnešu termiņš, kas noteikts Regulas Nr. 384/96 11. panta 8. punktā, nevar beigties jau pirms atmaksāšanas iesniegums ir kļuvis pieņemams.
   Arī atbilstoši Komisijas 2002. gada 29. maija paziņojumam par antidempinga nodevu atmaksāšanu (2) atmaksāšanas iesniegumi varēja tikt iesniegti tikai attiecībā uz importu, par kuru antidempinga nodevas ir pilnībā samaksātas (2.1. punkta b) apakšpunkts). Šajā paziņojumā turklāt ir skaidri noteikts, ka kompensāciju var pieteikt tikai tas importētājs, kurš “var pierādīt, ka viņš tieši vai netieši ir samaksājis antidempinga maksājumus par noteiktu importu” (2.2. punkta a) apakšpunkts).
   Prasītāja tālāk apgalvo, ka ar 2011. gada 13. decembra lēmumu tiekot pārkāpta tiesiskā paļāvība, kas prasītājai esot radusies atbilstoši Komisijas 2002. gada 29. maija paziņojumam, kā arī labas ticības princips.
   Turpinājumā prasītāja iebilst, ka 2011. gada 13. decembra lēmums pārkāpjot tiesiskās drošības principu.

      (1)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 56, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2002. gada 29. maija Paziņojums (2002 C 127/06) par antidempinga nodevu atmaksāšanu (OV C 127, 10. lpp.).


title: Lieta T-233/14: Prasība, kas celta 2014. gada 14. aprīlī – Intesa Sanpaolo /ITSB ( “NEXTCARD” )

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/21

         Prasība, kas celta 2014. gada 14. aprīlī – Intesa Sanpaolo/ITSB (“NEXTCARD”)
   (Lieta T-233/14)
   2014/C 235/28
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Intesa Sanpaolo SpA (Turīna, Itālija) (pārstāvji – P. Pozzi, G. Ghisletti un F. Braga, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju piektās padomes 2014. gada 10. februāra lēmumu lietā R 1807/2013-5;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un honorārus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “NEXTCARD” attiecība uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9. un 36. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 1 3 79  931

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 75. punkta pārkāpums


title: Lieta F-92/06: Prasība, kas celta 2006. gada 11. augustā — Antas pret Padomi

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/21

         Prasība, kas celta 2006. gada 11. augustā — Antas pret Padomi
   (Lieta F-92/06)
   (2006/C 237/37)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Magdalena Antas, Varšava (Polija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes lēmumu, ar kuru noraidīts prasītājas lūgums atlīdzināt zaudējumus, kas viņai nodarīti vairāku šīs iestādes pieļautu kļūdu rezultātā;

               —

               noteikt lietas dalībniekiem termiņu, kurā tiem jāvienojas par taisnīgu atlīdzību par prasītājai nodarīto kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja sāka strādāt Padomes ģenerālsekretariātā palīgdarbinieces statusā 2003. gada 1. novembrī, un viņas līgums beidzās 2005. gada 31. martā. Kopš 2005. gada 1. janvāra, respektīvi, pēdējos trīs nodarbinātības mēnešos, Padome viņu apdrošināja Beļģijas obligātā sociālā nodrošinājuma sistēmā. Vēlāk Padome viņu informēja par viņas apdrošināšanu minētajā sistēmā ar atpakaļejošu spēku kopš viņas darba sākuma. Tomēr saskaņā ar prasītājas teikto novēlotās apdrošināšanas dēļ viņa vairs neatbilda nosacījumiem, kas Beļģijas bezdarbnieku pabalsta saņemšanai paredzēti 1991. gada 25. novembra Karaliskajā dekrētā par bezdarba regulējumu (1). Šī iemesla dēļ viņa nevarēja pierādīt, ka viņai bija pietiekami līdzekļi, lai iegūtu uzturēšanās atļauju Beļģijas teritorijā ilgāk par trim mēnešiem saskaņā ar Direktīvas 2004/38/EK (2) 7. pantu. Turklāt novēlotā apdrošināšana viņai liedza Polijas pievienošanās līguma Eiropas Savienībai XII pielikuma piemērošanu, kas viņai būtu devis pieeju Beļģijas darba tirgum.
   Savas prasības pamatojumā prasītāja vispirms apgalvo, ka ir pārkāpts Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 70. pants, kurā iestādēm ir noteikts pienākums piesaistīt palīgdarbiniekus obligātās sociālās nodrošināšanas shēmai un veikt darba devēja sociālās iemaksas, ko paredz spēkā esošie tiesību akti.
   Prasītāja turklāt apgalvo, ka ir pārkāpts Beļģijas 2002. gada 5. novembra Karaliskā dekrēta, ar ko izveidota tūlītēja nodarbinātības deklarācija (3), 4. un 8. pants.
   Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpts pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses.

      (1)  1991. gada 31. decembraMoniteur belge, 29888. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 77. lpp.).

      (3)  2002. gada 20. novembraMoniteur belge, 51778. lpp.


title: Lieta C-244/15: Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 26. maija spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Kapitāla brīva aprite — LESD 63. pants — EEZ līguma 40. pants — Mantojuma nodoklis — Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts atbrīvojums no mantojuma nodokļa par galveno dzīvesvietu ar nosacījumu, ka mantinieks pastāvīgi dzīvo šajā dalībvalstī — Ierobežojums — Attaisnojums

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/9

         Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 26. maija spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-244/15) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Kapitāla brīva aprite - LESD 63. pants - EEZ līguma 40. pants - Mantojuma nodoklis - Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts atbrīvojums no mantojuma nodokļa par galveno dzīvesvietu ar nosacījumu, ka mantinieks pastāvīgi dzīvo šajā dalībvalstī - Ierobežojums - Attaisnojums)
   (2016/C 260/11)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Triantafyllou un W. Roels)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāves – M. Tassopoulou un V. Karrá)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieņemot un atstājot spēkā tiesību aktus, kuros paredzēts tāds atbrīvojums no mantojuma nodokļa attiecībā uz galveno dzīvesvietu, kas tiek piemērots tikai attiecībā uz tiem Eiropas Savienības pilsoņiem, kuru dzīvesvieta atrodas Grieķijā, Grieķijas Republika nav izpildījusi LESD 63. pantā un 1992. gada 2. maija Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 40. pantā noteiktos pienākumus;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 228, 13.7.2015.


title: Lieta C-316/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Corte suprema di cassazione (Itālija) 2008. gada 15. jūlija rīkojumu — Latex srl / Agenzia delle Entrate, Amministrazione dell'Economia e delle Finanze

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Corte suprema di cassazione (Itālija) 2008. gada 15. jūlija rīkojumu — Latex srl/Agenzia delle Entrate, Amministrazione dell'Economia e delle Finanze

   (Lieta C-316/08)
   (2008/C 260/09)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Corte Suprema di Cassazione
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Latex srl

      Atbildētāji: Agenzia delle Entrate, Amministrazione dell'Economia e delle Finanze

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, ņemot vērā PVN sistēmas neitralitāti, saskaņā ar Sestās direktīvas (1) 18. panta 4. punktu dalībvalstis var pilnībā liegt atskaitīšanas tiesības arī pēc tam, kad ir pagājuši attiecīgie gadi, un paredzēt tikai nodokļa atmaksu?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai saskaņā ar [Sestās direktīvas] 18. panta 4. punktu un Kopienu tiesību sistēmā paredzēto efektīvas tiesību aizsardzības principu dalībvalstīm ir pienākums vienmēr nodrošināt, ka atmaksa tiek veikta saprātīgā termiņā?

      (1)  Direktīva 388/77/EEK, OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta T-15/05: Pirmās instances tiesas  2006. gada 31. maija  spriedums —  De Waele  pret ITSB (desas forma) (Kopienas preču zīme — Trīsdimensiju preču zīme — Desas forma — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/32

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 31. maija spriedums — De Waele pret ITSB (desas forma)
   (Lieta T-15/05) (1)

   (Kopienas preču zīme - Trīsdimensiju preču zīme - Desas forma - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2006/C 178/58)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Wim De Waele, Brige (Beļģija) (pārstāvji — P. Mājārts [P. Maeyaert], S. Hranata [S. Granata] un R. Fermeire [R. Vermeire], avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — V. Verburgs [W. Verburg])
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās palātas 2004. gada 16. novembra lēmumu (lieta R 820/2004-1) par trīsdimensiju preču zīmes desas formā reģistrāciju kā Kopienas preču zīmi
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 57, 05.03.2005.


title: Lieta T-88/11: Prasība, kas celta 2011. gada 18. februārī — BIA Separations /Komisija

text:
               2.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/27

         Prasība, kas celta 2011. gada 18. februārī — BIA Separations/Komisija
   (Lieta T-88/11)
   2011/C 103/47
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BIA Separations d.o.o. (Ļubļana, Slovēnija) (pārstāvji — G. Berrisch, lawyer, un N. Chesaites, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas netieši izteiktu 2010. gada 10. decembra lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītājas atkārtots lūgums piešķirt pieeju Komisijas lēmumam attiecībā uz sadarbības nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Eiropas Investīciju banku par riska dalīšanas finanšu mehānismu (C(2008) 2181) un Komisijas lēmumprojektam, ar kuru tiek grozīts sadarbības nolīgums starp Eiropas Kopienu un Eiropas Investīciju banku par riska dalīšanas finanšu mehānismu (C(2008) 8058);

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza tikai vienu pamatu, ar kuru apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 296. pantu, nesniedzot atbildi uz prasītājas atkārtotu lūgumu piešķirt pieeju informācijai termiņā, kāds noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (1) 8. panta 1. un 2. punktā.

      (1)  OV 2001, L 145, 43. lpp.


title: Lieta T-714/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 9. februāra rīkojums – Asolo/EUIPO – Red Bull (“FLÜGEL”) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības pasludināšanas process — Apstrīdētā lēmuma atsaukšana — Tiesvedība izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               18.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/34

         Vispārējās tiesas 2017. gada 9. februāra rīkojums – Asolo/EUIPO – Red Bull (“FLÜGEL”)
   (Lieta T-714/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības pasludināšanas process - Apstrīdētā lēmuma atsaukšana - Tiesvedība izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2017/C 121/51)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Asolo LTD (Limassol, Kipra) (pārstāvis – W. Pors, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – A. Folliard-Monguiral un M. Capostagno)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austrija) (pārstāvis – A. Renck, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 29. jūlija lēmumu lietā R 282/2015–5 attiecībā uz spēkā neesamības pasludināšanas procesu starp Red Bull un Asolo

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) pats sedz savus, kā arī atlīdzina Asolo LTD un Red Bull GmbH tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 462, 12.12.2016.


title: Tiesas spriedums (virspalāta) 2005. gada 15. februārī lietā C-12/03 P Eiropas Kopienu Komisija pret Tetra Laval BV (Apelācija — Konkurence — Regula (EEK) Nr. 4064/89 — Lēmums, ar kuru “konglomerāta” tipa koncentrāciju pasludina par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Sviras efekts — Tiesas kontroles ietvari — Vērā ņemami fakti — Saistības par rīcību)

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (virspalāta)
   2005. gada 15. februārī
   lietā C-12/03 P Eiropas Kopienu Komisija pret Tetra Laval BV (1)

   (Apelācija - Konkurence - Regula (EEK) Nr. 4064/89 - Lēmums, ar kuru “konglomerāta” tipa koncentrāciju pasludina par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Sviras efekts - Tiesas kontroles ietvari - Vērā ņemami fakti - Saistības par rīcību)
   (2005/C 82/02)
   tiesvedības valoda - angļu
   Lietā C-12/03 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 49. pantam, ko 2003. gada 8. janvārī iesniedza Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – M. Petite, A. Whelan un P. Hellström), otrai pusei tiesvedībā esot Tetra Laval BV, Amsterdama (Nīderlande) (pārstāvji – A. Vandencasteele, D. Waelbroeck un M. Johnsson, A. Weitbrecht un S. Völcker, avocats), Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: priekšsēdētāja pienākumu izpildītājs, pirmās palātas priekšsēdētājs P. Jann, palātas priekšsēdētāji C.W.A. Timmermans un A. Rosas (referents), tiesneši C. Gulmann, J.-P. Puissochet un R. Schintgen, tiesnese N. Colneric un tiesneši S. von Bahr un J. Cunha Rodrigues, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretāre L. Hewlett, galvenā administratore, 2005. gada 15. februārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 70, 22.03.2003.


title: Lieta F-73/08: Prasība, kas celta 2008. gada 25. augustā — Marcuccio /Komisija

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/51

         Prasība, kas celta 2008. gada 25. augustā — Marcuccio/Komisija
   (Lieta F-73/08)
   (2008/C 272/100)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio, Tricase (Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Tiesvedības priekšmets un apraksts
   Prasība atcelt dažādus Komisijas lēmumus, ar kuriem noraidīti prasītāja lūgumi 100 % apmērā atmaksāt tam radušos medicīniskos izdevumus, un uzlikt Komisijai pienākumu izmaksāt attiecīgo summu.
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu par prasītāja lūguma, kas datēts ar 2007. gada 27. jūniju un nosūtīts 2007. gada 28. jūnijā, noraidīšanu;

               —

               atcelt lēmumu par prasītāja lūguma, kas datēts ar 2007. gada 29. jūniju un nosūtīts tajā pašā dienā, noraidīšanu;

               —

               atcelt lēmumu par prasītāja lūguma, kas datēts ar 2007. gada 30. jūniju un nosūtīts 2007. gada 2. jūlijā, noraidīšanu;

               —

               atcelt lēmumu par prasītāja lūguma, kas datēts ar 2007. gada 2. jūliju un nosūtīts tajā pašā dienā, noraidīšanu;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt 2008. gada 29. aprīļa ziņojumu;

               —

               uzlikt Komisijai pienākumu kā medicīnisko izdevumu atmaksu 100 % apmērā izmaksāt prasītājam EUR 4 747,29 vai arī mazāku summu, kādu tiesa uzskatītu par atbilstošu, kā arī procentus ar likmi 10 % gadā, sākot no 2007. gada 7. novembra, ar ikgadēju kapitalizāciju, vai arī ar tādu likmi un kapitalizāciju, kā arī no tāda datuma, kādu tiesa uzskatītu par atbilstošu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-141/08 P: Apelācijas sūdzība, ko 2008. gada 7. aprīlī cēlusi Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd par Pirmās instances tiesas (sestā palāta) 2008. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-206/07 Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware /Eiropas Savienības Padome

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/11

         Apelācijas sūdzība, ko 2008. gada 7. aprīlī cēlusi Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd par Pirmās instances tiesas (sestā palāta) 2008. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-206/07 Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-141/08 P)
   (2008/C 158/16)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd (pārstāvji — J.-F. Bellis, advokāts, G. Vallera, barrister)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Kopienu Komisija, Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA, Colombo New Scal SpA, Itālijas Republika
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               apmierināt prasījumus, kas formulēti procesā, kas notika Pirmās instances tiesā lietā T-206/07, proti, atcelt Regulu (EK) Nr. 452/2007 (1), ciktāl tā ir piemērojama apelācijas sūdzības iesniedzējai;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies Pirmās instances tiesā un Tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja savas apelācijas pamatojumam izvirza divus pamatus.
   Ar savu pirmo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet Pirmās instances tiesai to, ka tā nav atbildējusi uz tās izvirzīto pirmo pamatu tiesību akta atcelšanai, to noraidot, pamatojoties uz lietas materiāliem acīmredzami pretēju atzinumu, ka sarunām par pamatregulas (2) 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta un Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. novembra sprieduma lietā T-138/02 Nanjing Metalink/Padome (Krājums, II-4347. lpp.) 44. punkta interpretāciju nav nozīmes. Kā pati Padome atzīmēja aizstāvības rakstā, tieši tādēļ, ka Komisija ir uzskatījusi, ka netika izpildīti sākotnēji izvēlētā risinājuma mainīšanai vajadzīgie nosacījumi, kas izklāstīti iepriekš minētajā spriedumā, tā nonāca pie galīga secinājuma, piešķirot prasītājai uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusu. Tādejādi Pirmās instances tiesa savu argumentāciju balstīja uz nepareiziem atzinumiem, kā arī nesprieda par pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta interpretāciju un jautājumu par to, vai šajā pantā ir pieļauts, ka Komisija procesa laikā atgriežas pie savas sākotnējās nostājas attiecībā uz uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusa piešķiršanu.
   Ar savu otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa kļūdaini secināja, ka tās tiesību uz aizstāvību pārkāpuma, ko šī tiesa tomēr pierādīja un atzina, rezultātā nav jāatceļ apstrīdētā regula, jo nav nekādas iespējas, ka administratīvais process būtu varējis sniegt citādu rezultātu. Sarunām par pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta un iepriekš minētā sprieduma lietā Nanjing Metalink 44. punkta interpretāciju noteikti būtu noteicoša loma administratīvajā procesā, un, ja Komisija būtu ievērojusi pamatregulas 20. panta 5. punkta procesuālās prasības, prasītāja lietderīgi varētu sniegt savu pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta interpretāciju.

      (1)  Padomes 2007. gada 23. aprīļa Regula (EK) Nr. 452/2007 par galīgā antidempinga maksājuma uzlikšanu Ķīnas Tautas Republikas un Ukrainas izcelsmes gludināmo dēļu importam un tam noteiktā pagaidu maksājuma galīgo iekasēšanu (OV L 109, 12. lpp.).

      (2)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 1996, L 56, 1. lpp.).


title: Lieta C-256/15: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 15. decembra spriedums (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Drago Nemec/Republika Slovenija Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2000/35/EK — Maksājumu kavējumu novēršana — Tiesas kompetence — Pirms Slovēnijas Republikas pievienošanās Eiropas Savienībai noslēgts darījums — Piemērošanas joma — Jēdziens “komercdarījums” — Jēdziens “uzņēmums” — Nokavējuma procentu maksimālais apmērs

text:
               13.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/4

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 15. decembra spriedums (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Drago Nemec/Republika Slovenija

   (Lieta C-256/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2000/35/EK - Maksājumu kavējumu novēršana - Tiesas kompetence - Pirms Slovēnijas Republikas pievienošanās Eiropas Savienībai noslēgts darījums - Piemērošanas joma - Jēdziens “komercdarījums” - Jēdziens “uzņēmums” - Nokavējuma procentu maksimālais apmērs)
   (2017/C 046/05)
   Tiesvedības valoda – slovēņu

      Iesniedzējtiesa

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Drago Nemec

      Atbildētāja: Republika Slovenija

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/35/EK par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos 2. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka fiziska persona, kurai ir atļauja veikt darbību neatkarīga individuālā darba veicēja statusā, ir uzskatāma par “uzņēmumu” šīs tiesību normas izpratnē un tās noslēgtais darījums par “komercdarījumu” šīs pašas tiesību normas izpratnē, ja, lai gan šis darījums nav saistīts ar minētajā atļaujā paredzēto darbību, tas ir daļa no neatkarīgas strukturētas un pastāvīgas saimnieciskās vai profesionālās darbības veikšanas, ko, ievērojot visus šajā lietā pastāvošos apstākļus, ir jāizvērtē iesniedzējtiesai;

               2)

               Direktīva 2000/35 ir jāinterpretē tādējādi, ka tā pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā Obligacijski zakonik (Saistību tiesību kodekss) 376. pants, kurā ir paredzēts, ka nokavējuma procentu apmērs beidz pieaugt, kad uzkrāto un nesamaksāto procentu apmērs ir sasniedzis parāda pamatsummas apmēru.

      (1)  OV C 302, 14.9.2015.


title: Lieta T-170/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 10. oktobra spriedums — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener un Shanghai Prime Machinery /Padome (Dempings — Dažu Ķīnas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu imports — Uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss — Lemuma par šo statusus pieņemšanas termiņš — Labas pārvaldības princips — Pierādīšanas pienākums — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunkts un 10. punkts (tagadējie Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunkts un 10. punkts))

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/30

         Vispārējās tiesas 2012. gada 10. oktobra spriedums — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener un Shanghai Prime Machinery/Padome
   (Lieta T-170/09) (1)

   (Dempings - Dažu Ķīnas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu imports - Uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss - Lemuma par šo statusus pieņemšanas termiņš - Labas pārvaldības princips - Pierādīšanas pienākums - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunkts un 10. punkts (tagadējie Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunkts un 10. punkts))
   2012/C 366/56
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Shanghai Biaowu High-Tensile Fasteners Co. Ltd (Baoshan, Ķīna) un Shanghai Prime Machinery Co. Ltd (Shanghai, Ķīna) (pārstāvji — sākotnēji K. Adamantopoulos un Y. Melin, vēlāk Y. Melin, V. Akritidis un F. Crespo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — sākotnēji J.-P. Hix, pārstāvis, kam palīdz G. Berrisch un G. Wolf, avocats, vēlāk J.-P. Hix un B. Driessen, pārstāvji, kam palīdz G. Berrisch, advokāts)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. van Vliet un C. Clyne) un European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — sākotnēji J. Bourgeois, Y. van Gerven un E. Wäktare, vēlāk J. Bourgeois, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Padomes 2009. gada 26. janvāra Regulu (EK) Nr. 91/2009, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam (OV L 29, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Shanghai Biaowu High-Tensile Fasteners Co. Ltd un Shanghai Prime Machinery Co. Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes un European Industrial Fasteners Institute AISBL tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 153, 04.07.2009.


title: Lieta T-134/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 28. jūnija spriedums — Basile un I Marchi Italiani /ITSB — Osra ( “B. Antonio Basile 1952” ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiska preču zīme “B. Antonio Basile 1952” — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “BASILE” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Ierobežojumi akcepta rezultātā — Regulas (EK) Nr. 40/94 53. panta 2. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 54. panta 2. punkts) — Sajaukšanas iespēja — Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkts)

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/15

         Vispārējās tiesas 2012. gada 28. jūnija spriedums — Basile un I Marchi Italiani/ITSB — Osra (“B. Antonio Basile 1952”)
   (Lieta T-134/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas grafiska preču zīme “B. Antonio Basile 1952” - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “BASILE” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Ierobežojumi akcepta rezultātā - Regulas (EK) Nr. 40/94 53. panta 2. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 54. panta 2. punkts) - Sajaukšanas iespēja - Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkts)
   2012/C 243/26
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Antonio Basile (Giugliano in Campania, Itālija) un I Marchi Italiani Srl (Neapole, Itālija) (pārstāvji — G. Militerni, L. Militerni un F. Gimmelli, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji A. Sempio, vēlāk P. Bullock)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Osra SA (Rovereta, Saint-Marin) (pārstāvji — A. Masetti Zannini de Concina, R. Cartella un G. Petrocchi, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 9. janvāra lēmumu R 1436/2007-2 par spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Osra SA un Antonio Basile

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               svītrot otrās prasītājas I Marchi Italiani Srl nosaukumu no prasītāju uzskaitījuma lietā T-134/09;

               2)

               prasību noraidīt;

               3)

               Antonio Basile k-gs atlīdzina tiesāšanās izdevumus, izņemot tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar atteikšanos no prasības;

               4)

               I Marchi Italiani Srl sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 141, 20.06.2009.


title: Lieta C-450/08: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 12. marta rīkojums ( Landgericht Tübingen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/Notar Gerhard Schwenkel , piedaloties Präsidentin des Landgericht Tübingen

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/22

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 12. marta rīkojums (Landgericht Tübingen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/Notar Gerhard Schwenkel, piedaloties Präsidentin des Landgericht Tübingen

   (Lieta C-450/08) (1)

   2010/C 148/35

      Tiesvedības valoda — vācu

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: Lieta T-178/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste iesniedza 2005. gada 5. maijā

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/30

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste iesniedza 2005. gada 5. maijā
   (Lieta T-178/05)
   (2005/C 155/58)
   tiesvedības valoda — angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 5. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kuru pārstāv K. Džeksone [C. Jackson], pārstāve, kurai palīdz M. Hoskins [M. Hoskins], barrister.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               apvienot šo prasības pieteikumu vienā tiesvedībā ar Apvienotās Karalistes 2005. gada 11. aprīļa prasības pieteikumu, kurā atbilstoši EKL 230. pantam lūgts atcelt Komisijas 2005. gada 1. februāra vēstulē ietverto atteikumu izskatīt grozījumus valsts sadales plānā;

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 12. aprīļa Lēmumu C(2005) 1081 par ierosinātajiem grozījumiem siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu valsts sadales plānā, ko Apvienotā Karaliste paziņoja saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK; un

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt Apvienotajai Karalistei tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   2004. gada 30. aprīlī saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK (1), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, Apvienotā Karaliste paziņoja Komisijai tās valsts sadales pagaidu plānu.
   2004. gada 7. jūlijā Komisija saskaņā ar direktīvas 9. panta 3. punktu attiecībā uz Apvienotās Karalistes iesniegto plānu pieņēma Lēmumu C(2004)2515/4.
   Pabeigusi valsts sadales pagaidu plānā minētās darbības, Apvienotā Karaliste 2004. gada 10. novembrī paziņoja Komisijai savu vēlmi izdarīt grozījumus valsts sadales pagaidu plānā, iekļaujot šī darba rezultātus.
   Apstrīdētajā lēmumā Komisija atzina, ka ierosinātie grozījumi valsts sadales plānā, ko Apvienotā Karaliste Komisijai paziņoja 2004. gada 10. novembrī un kurā grozījumi pēdējoreiz bija veikti 2005. gada 18. februārī, ietverot emisijas kvotu palielināšanu par 19,8 miljoniem tonnu CO2, nebija pieņemami.
   Apvienotā Karaliste uzskata, ka šāds atzinums par nepieņemamību ir kļūdains no tiesiskā viedokļa un ir jāatceļ.
   Apvienotā Karaliste apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir kļūdains no tiesiskā viedokļa šādu iemeslu dēļ:

               —

               ņemot vērā valsts sadales plāna skaidro formulējumu, Komisijai apstrīdētajā lēmumā nebija tiesības uzskatīt Apvienotās Karalistes valsts sadales pagaidu plānu par galīgu;

               —

               Komisijai bija pienākums pēc iespējas ātrāk izskatīt Apvienotās Karalistes grozījumus valsts sadales plānā, lai Apvienotā Karaliste varētu ievērot pienākumus, ko tai uzliek direktīva;

               —

               Komisijas Lēmums C(2004)2515/4 nevar kavēt vai ierobežot sabiedrības viedokļa ievērošanu, ko paredz direktīvas III pielikuma 9. punkts un 11. panta 1. punkts, un dalībvalstij ir jābūt iespējai ieteikt grozījumus, kas izrādījušies vajadzīgi pēc sabiedriskās apspriešanas;

               —

               saskaņā ar Komisijas Lēmuma C(2004)2515/4 3. pantu Apvienotā Karaliste var Komisijai paziņot visus grozījumus, ieskaitot grozījumus, ar kuriem tiek palielināts piešķirto kvotu daudzums.

      (1)  OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.


title: Lieta T-409/06: Vispārējās tiesas 2010. gada 4. marta spriedums — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory /Padome (Dempings — Tādu Ķīnas un Vjetnamas izcelsmes apavu imports, kuriem ir ādas virsa — Uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss — Atlase — Sadarbības neesamība — Tiesības uz aizstāvību — Kaitējums — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/38

         Vispārējās tiesas 2010. gada 4. marta spriedums — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory/Padome
   (Lieta T-409/06) (1)

   (Dempings - Tādu Ķīnas un Vjetnamas izcelsmes apavu imports, kuriem ir ādas virsa - Uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss - Atlase - Sadarbības neesamība - Tiesības uz aizstāvību - Kaitējums - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2010/C 113/59
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Corp. Ltd (Hui Yang City, Ķīna) (pārstāvji — I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC, un K. Beal, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-P. Hix, kam palīdz G. Berrisch, advokāts)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. van Vliet un T. Scharf), Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn un S. Verhulst, vēlāk — P. Vlaemminck un A. Hubert, advokāti), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas (Monte Urano, Itālija) un 16 citas personas, kuras iestājušās lietā un kuru nosaukumi ir norādīti sprieduma pielikumā (pārstāvji — G. Celona, P. Tabellini un C. Cavaliere, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Padomes 2006. gada 5. oktobra Regulu (EK) Nr. 1472/2006, ar kuru uzliek galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, ko piemēro tādu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Vjetnamas izcelsmes apavu importam, kuriem ir ādas virsa (OV L 275, 1. lpp.), tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Corp. Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas un 16 citas personas, kuras iestājušās lietā un kuru nosaukumi ir norādīti pielikumā, savus tiesāšanās izdevumus sedz pašas.

      (1)  OV C 42, 24.02.2007.


title: Lieta F-92/07: Prasība, kas celta 2007. gada 17. septembrī — Evraets /Komisija

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/44

         Prasība, kas celta 2007. gada 17. septembrī — Evraets/Komisija
   (Lieta F-92/07)
   (2007/C 283/79)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Pascal Evraets, Lambusart (Beļģija) (pārstāvis — N. Lhoëst, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, kas ietverts 2006. gada amatā paaugstināšanas kārtas AST 4 pakāpē paaugstināmo ierēdņu saraksta publikācijā, ciktāl Komisija tajā nav ņēmusi vērā, ka prasītājs atbilst paaugstināšanas prasībām 2006. gada amatā paaugstināšanas kārtā, un ciktāl paaugstināto ierēdņu sarakstā nav ietverts prasītāja uzvārds;

               —

               ciktāl vajadzīgs, atcelt Komisijas tieši izteikto 2007. gada 6. jūnija lēmumu, kurā noraidīta prasītāja 2007. gada 16. februāra sūdzība, kas iesniegta saskaņā ar Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā — “Civildienesta noteikumi”) 90. panta 2. punktu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, agrākais pagaidu darbinieks, kas kopš 2004. gada 16. aprīļa pēc veiksmīgas piedalīšanās iekšējā konkursā iecelts par ierēdni AST 3 pakāpē, tika uzskatīts par nepiemērotu paaugstināšanai 2006. gada amatā paaugstināšanas kārtā, jo viņš nebija pierādījis spējas strādāt trešajā valodā saskaņā ar Civildienesta noteikumu 45. panta 2. punktu.
   Prasības pamatojumā prasītājs izvirza trīs pamatus, no kuriem pirmais ir par Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkta pārkāpumu un Civildienesta noteikumu 45. panta vispārīgo īstenošanas noteikumu (turpmāk tekstā — “īstenošanas noteikumi”) 10. panta 5. punkta nelikumību. Prasītājs apgalvo, ka saskaņā ar Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punktu, kurā prasīts divu gadu darba stāžs, lai ierēdni varētu paaugstināt, viņu varēja paaugstināt 2006. gada 16. aprīlī, proti, pirms stājās spēkā prasība pierādīt spējas strādāt trešajā valodā. Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 11. pantā esot paredzēts, ka Civildienesta noteikumu 45. panta 2. punkts nav piemērojams paaugstināšanai, kas notiek pirms 2006. gada 1. maija. Pieprasot, lai prasītājs varētu strādāt trešajā valodā, tāpēc, ka viņa paaugstināšana, piemērojot īstenošanas noteikumu 10. panta 5. punktu, stātos spēkā tikai 2006. gada 1. maijā, Komisija esot pārkāpusi Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punktu.
   Otrais pamats ir par, pirmkārt, Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 11. panta un, otrkārt, Komisijas 2006. gada 19. jūlijā pieņemtā Kopējā regulējuma, kurā noteikti Civildienesta noteikumu 45. panta 2. punkta piemērošanas noteikumi, 1. panta 1. punkta izraisīto nevienlīdzīgo attieksmi un nelikumību. Prasītājs īpaši apgalvo, ka ierēdņi, kas pieņemti darbā laikā no 2004. gada 15. aprīļa līdz 2004. gada 30. aprīlim, tika pieņemti darbā saskaņā ar tiem pašiem civildienesta noteikumiem kā ierēdņi, kas pieņemti darbā pirms 2004. gada 15. aprīļa, proti, pirms Civildienesta noteikumu 45. panta 2. punkta stāšanās spēkā. Tādējādi, piemērojot ierēdņiem, kas pieņemti darbā no 2004. gada 15. aprīļa līdz 30. aprīlim, stingrākus paaugstināšanas amatā nosacījumus nekā tiem, kas pieņemti darbā pirms 2004. gada 15. aprīļa, Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 11. pantā un Kopējā regulējuma 1. panta 1. punktā tiek radīta diskriminācija. Turklāt prasītājs uzsver, ka saskaņā ar Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 3. punktu trešās valodas zināšanas nav prasītas to ierēdņu pirmajai paaugstināšanai amatā, kas pieņemti darbā pēc 2004. gada 1. maija, bet iepriekš ir bijuši pagaidu darbinieki. Izvirzīt trešās valodas zināšanas prasības ierēdņiem, kas kā prasītājs ir iecelti amatā pirms minētā datuma, esot nelikumīgi.
   Trešais pamats ir par labas pārvaldības, efektivitātes un tiesiskās paļāvības principu pārkāpumu. Prasītājs īpaši apgalvo, ka, īstenojot Civildienesta noteikumu 45. panta 2. punktu, Komisija neesot izrādījusi pietiekamu rūpību un neesot ievērojusi to ierēdņu, kam ir tiesības tikt paaugstinātiem amatā 2006. gada amatā paaugstināšanas kārtā, tiesisko paļāvību. Komisija neesot pieņēmusi piemērotus pārejas noteikumus un laicīgi veikusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai prasītājs varētu apgūt trešo valodu un tādējādi atbilstu paaugstināšanas prasībām.


title: Lieta T-105/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 11. oktobra rīkojums — Grieķija/Komisija

text:
               1.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 373/13

         Vispārējās tiesas 2012. gada 11. oktobra rīkojums — Grieķija/Komisija
   (Lieta T-105/12) (1)

   2012/C 373/25
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 133, 05.05.2012.