title: Lieta T-275/09: Prasība, kas celta 2009. gada 16. jūlijā — Sepracor Pharmaceuticals (Ireland)/Komisija

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/38

         Prasība, kas celta 2009. gada 16. jūlijā — Sepracor Pharmaceuticals (Ireland)/Komisija
   (Lieta T-275/09)
   2009/C 220/81
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd, Dublina (Īrija) (pārstāvji — I. Dodds-Smith, Solicitor, D. Anderson, QC, un J. Stratford, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasības pieteikumu prasītājs atbilstoši EKL 230. pantam lūdz atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru Komisija, apstiprinot Eiropas Zāļu aģentūras (EZA) cilvēkiem paredzēto zāļu komitejas lēmumu, piešķīra tirdzniecības atļauju prasītāja precei “Lunivia”, bet uzskatīja, ka “eszopiklons”, kuru tas satur, nav jauna viela saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 (1) 3. panta 2. punkta a) apakšpunktu.
   Prasītājs norāda divus pamatus savu prasījumu pamatojumam.
   Pirmkārt, prasītājs apgalvo, ka atbildētāja nav pareizi piemērojusi likumā noteiktos kritērijus jaunai aktīvai vielai, tādējādi pārkāpjot tiesību aktus, tostarp Direktīvas 2001/83 (2) 10. panta 2. punkta b) apakšpunktu un šīs pašas direktīvas I pielikuma 2. daļas C sadaļu, kā arī piemērojamās norādes, piemēram, norādes pieteikuma iesniedzējiem, it īpaši to 2.A un 3. sējumu. Tālāk prasītājs norāda, ka atbildētājas izvēlētā pieeja apstrīdētajā lēmumā attiecībā uz jaunas aktīvas viela kvalificējošo nosacījumu ir pretrunā ar tiesību aktu sistēmas mērķi un nolūku, kas tiek kvalificēta, balstoties nevis uz salīdzinošās efektivitātes “pievienoto vērtību” vai salīdzinošo efektivitāti, bet uz absolūtiem kvalitātes, drošības un efektivitātes standartiem.
   Otrkārt, prasītājs apgalvo, ka atbildētāja ir pārkāpusi tā pamata procesuālās tiesības, jo EZA saņēma un ņēma vērā trešās personas apsvērumus, par to neinformējot prasītāju un nesniedzot iespēju to komentēt.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regula (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (OV 2004, L 136, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīva 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV 2001, L 311, 67. lpp.).


title: Lieta C-83/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (septītā palāta) 2008. gada 10. decembra spriedumu lietā T-388/02 Kronoply GmbH & Co. KG un Kronotex GmbH & Co. KG /Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 25. februārī iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija, kuru atbalsta Zellstoff Stendal GmbH , Vācijas Federatīvā Republika un Saksijas-Anhaltenes federālā zeme

text:
               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/15

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (septītā palāta) 2008. gada 10. decembra spriedumu lietā T-388/02 Kronoply GmbH & Co. KG un Kronotex GmbH & Co. KG /Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 25. februārī iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija, kuru atbalsta Zellstoff Stendal GmbH, Vācijas Federatīvā Republika un Saksijas-Anhaltenes federālā zeme
   (Lieta C-83/09 P)
   2009/C 102/25
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – K. Gross un V. Kreuschitz)

      Pārējie lietas dalībnieki: Kronoply GmbH & Co. KG un Kronotex GmbH & Co. KG, Zellstoff Stendal GmbH, Vācijas Federatīvā Republika un Saksijas-Anhaltenes federālā zeme

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu tiktāl, ciktāl tajā atzīta par pieņemamu Kronoply GmbH & Co. KG un Kronotex GmbH & Co. KG prasība atcelt Komisijas 2002. gada 19. jūnija lēmumu necelt iebildumus par Vācijas atbalstu Zellstoff Stendal GmbH papīrfabrikas celtniecībai;

               —

               noraidīt kā nepieņemamu Kronoply GmbH & Co. KG un Kronotex GmbH & Co. KG prasību atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Kronoply GmbH & Co. KG un Kronotex GmbH & Co. KG atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka tiesību celt prasību pret lēmumu par valsts atbalstu attiecīgo personu labā EKL 88. panta 2. punkta izpratnē konstatēšana pārkāpj EKL 230. panta 4. punktā izvirzītos prasību pieņemamības nosacījumus. Attiecīgajām personām, kas nav valsts atbalsta procedūras dalībnieki, nebija tiesības celt prasību, kādas ir lietas dalībniekiem. Lai noteiktu to, vai tie bija individuāli skarti, esot bijusi jāizmanto Tiesas spriedumā lietā Plaumann izstrādātā formula. Tāpēc individuālas skaršanas faktu varēja konstatēt tikai tad, ja atbalsts prasītājiem būtu radījis ekonomiskas sekas.
   Pārsūdzētajā spriedumā turklāt esot nepieļaujamā veidā pārformulēti prasībā izvirzītie prasījumi. Komisija uzskata, ka Pirmās instances tiesa ir izvērtējusi tādus prasītāju argumentus par lietas būtību, ko tie nebija izvirzījuši savu apgalvoto procesuālo tiesību nodrošināšanai, kaut gan prasība bija pieņemama tikai, lai nodrošinātu apgalvotās procesuālās tiesības.
   Visbeidzot, ar pārsūdzēto spriedumu esot ieviesta Kopienu tiesībās neparedzēta iespēja jebkurai trešajai personai celt prasību par lēmumu valsts atbalsta jomā.


title: Lieta T-595/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 4. decembra spriedums – BSH /ITSB – LG Electronics  ( “compressor technology” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “compressor technology” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “KOMPRESSOR”  — Relatīvs atteikuma pamatojums — Daļējs reģistrācijas atteikums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/27

         Vispārējās tiesas 2014. gada 4. decembra spriedums – BSH/ITSB – LG Electronics (“compressor technology”)
   (Lieta T-595/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “compressor technology” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “KOMPRESSOR” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Daļējs reģistrācijas atteikums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 026/33)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvis – S. Biagosch, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – M. Fischer un A. Folliard–Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: LG Electronics, Inc. (Seula, Dienvidkoreja)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 5. septembra lēmumu lietā R 1176/2012–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp LG Electronics, Inc. un BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 39, 8.2.2014.


title: Lieta C-521/08: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 1. jūlija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/32

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 1. jūlija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija
   (Lieta C-521/08) (1)

   2009/C 282/58

      Tiesvedības valoda — angļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 32, 07.02.2009.


title: Lieta T-87/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 10. oktobra spriedums — Arranz Benitez pret Parlamentu (Ierēdņi — Darba samaksa — Bērnu faktiska dalīta uzturēšana pēc divu ierēdņu šķiršanās — Ņemšana vērā nodokļu atlaides aprēķinam)

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/12

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 10. oktobra spriedums — Arranz Benitez pret Parlamentu
   (Lieta T-87/04) (1)

   (Ierēdņi - Darba samaksa - Bērnu faktiska dalīta uzturēšana pēc divu ierēdņu šķiršanās - Ņemšana vērā nodokļu atlaides aprēķinam)
   (2006/C 310/21)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Milagros Irène Arranz Benitez (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — M. Mustapha-Pascha un L. Knudsen, pārstāvji)
   Priekšmets
   Parlamenta 2003. gada 15. aprīļa lēmuma atcelšana, ciktāl tas groza, sākot ar nākamo 1. maiju, prasītājas tiesības uz nodokļu atlaidi par apgādībā esošajiem bērniem.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.


title: Lieta T-237/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 7. jūlija rīkojums – SCA Tissue France /Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Vide — Direktīva 94/62/EK — Iepakojums un izlietotais iepakojums — Direktīva 2013/2/ES — Ar lokanu materiālu aptīti rullīši, caurulītes un cilindri — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/56

         Vispārējās tiesas 2014. gada 7. jūlija rīkojums – SCA Tissue France/Komisija
   (Lieta T-237/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Vide - Direktīva 94/62/EK - Iepakojums un izlietotais iepakojums - Direktīva 2013/2/ES - Ar lokanu materiālu aptīti rullīši, caurulītes un cilindri - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   2014/C 315/95
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: SCA Tissue France (Bois-Colombes, Francija) (pārstāvji – J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Alcover San Pedro un J.-F. Brakeland)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem (OV L 37, 10. lpp.), ciktāl Komisija ir iekļāvusi ražojumu piemēru sarakstā, kas paskaidro jēdziena “iepakojums” precizējošo kritēriju piemērošanu, ar lokanu materiālu aptītus rullīšus, caurulītes un cilindrus, izņemot tos, kas veidoti kā daļa no ražošanas iekārtas un kurus neizmanto, lai ražojumu iepakotu kā tirdzniecības vienību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               SCA Tissue France sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2004. gada 10. decembrī lietā T-261/03 Euro Style '94 Srl pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdu “GLOVE”, reģistrācijas pieteikums — Valsts un starptautiskas grafiskas un vārdiskas preču zīmes “GLOBE” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               19.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/15

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2004. gada 10. decembrī
   lietā T-261/03 Euro Style '94 Srl pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdu “GLOVE”, reģistrācijas pieteikums - Valsts un starptautiskas grafiskas un vārdiskas preču zīmes “GLOBE” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2005/C 69/30)
   tiesvedības valoda - angļu
   Lietā T-261/03 Euro Style '94 Srl., Baretta (Itālija), ko pārstāv G. Pica, avocat, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko pārstāv J. Laporta Insa un A. Folliard-Monguiral, pārstāvji, otrai pusei izskatīšanā ITSB Apelāciju padomē esot RCN-Companhia de Importaçao e Esportaçao de Texteis, LDA, Oeiras (Portugale), par prasību, kas celta pret ITSB Apelāciju otrās padomes 2003. gada 19.maija lēmumu (R 67/2001-2) par iebildumu procesu starp RCN-Companhia de Importaçao e Esportaçao de Texteis un Eurostyle '94 Srl., Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Pirrung, tiesneši N. J. Forwood un S. S. Papasavvas, sekretārs H. Jung, 2004. gada 10. decembrī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               piespriest prasītājai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 264, 01.11.2003.


title: Lieta C-458/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 19. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Andreas Grund kā SR-Tronic GmbH īpašuma maksātnespējas administrators u.c./ Nintendo Co. Ltd un Nintendo of America Inc .

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/43

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 19. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Andreas Grund kā SR-Tronic GmbH īpašuma maksātnespējas administrators u.c./Nintendo Co. Ltd un Nintendo of America Inc.
   (Lieta C-458/13)
   2013/C 344/74
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Andreas Grund kā SR-Tronic GmbH īpašuma maksātnespējas administrators, Jürgen Reiser, Dirk Seidler

      Atbildētājas: Nintendo Co. Ltd, Nintendo of America Inc.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Direktīvas 2001/29/EK (1) 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts liedz piemērot tiesību normu, ar kuru ir transponēts Direktīvas 2001/29/EK 6. panta 2. punkts, (šajā gadījumā UrhG 95.a panta 3. punkts), ja aplūkotie tehnoloģiskie pasākumi vienlaikus aizsargā ne tikai autortiesību darbus vai blakustiesību objektus, bet arī datorprogrammas?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā; OV L 167, 10. lpp.


title: Lieta C-539/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 21. oktobrī iesniedza Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Itālija) — Ottica New Line di Accardi Vincenzo/Comune di Campobello di Mazara

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 21. oktobrī iesniedza Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Itālija) — Ottica New Line di Accardi Vincenzo/Comune di Campobello di Mazara

   (Lieta C-539/11)
   2011/C 370/33
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ottica New Line di Accardi Vincenzo

      Atbildētāja: Comune di Campobello di Mazara

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Savienības tiesības brīvības veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvības jomā ir jāinterpretē tādējādi, ka primāram vispārējo interešu apsvērumam, kas saistīts ar prasību aizsargāt cilvēku veselību, atbilst valsts tiesiskais regulējums — šajā gadījumā Sicīlijas Autonomā reģiona 2004. gada likuma Nr. 12 1. pants —, kurā optikas prakšu uzņēmējdarbības veikšanai dalībvalsts teritorijā (šajā gadījumā — minētās teritorijas daļā) ir noteikti ierobežojumi attiecībā uz apdzīvotības blīvumu un attālumu starp praksēm — ierobežojumi, kas abstrakti būtu iepriekš atgādināto pamatbrīvību pārkāpums?

               2)

               Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, — vai saskaņā ar Eiropas Savienības tiesībām ierobežojums attiecībā uz apdzīvotības blīvumu (viena prakse uz astoņiem tūkstošiem pastāvīgo iedzīvotāju) un ierobežojums attiecībā uz attālumu (trīssimt metru no vienas prakses līdz citai), kuri Sicīlijas Autonomā reģiona 2004. gada likumā Nr. 12 noteikti optikas prakšu uzņēmējdarbības veikšanai reģiona teritorijā, ir uzskatāmi par piemērotiem, lai sasniegtu mērķi, kas atbilst iepriekš norādītajam primārajam vispārējo interešu apsvērumam?

               3)

               Ja atbilde uz 1) jautājumu ir apstiprinoša, — vai saskaņā ar Eiropas Savienības tiesībām ierobežojums attiecībā uz apdzīvotības blīvumu (viena prakse uz astoņiem tūkstošiem pastāvīgo iedzīvotāju) un ierobežojums attiecībā uz attālumu (trīssimt metru no vienas prakses līdz citai), kuri Sicīlijas Autonomā reģiona 2004. gada likumā Nr. 12 noteikti optikas prakšu uzņēmējdarbības veikšanai reģiona teritorijā, ir samērīgi, proti, vai tie nav pārmērīgi, lai sasniegtu mērķi, kas atbilst iepriekš norādītajam primārajam vispārējo interešu apsvērumam?


title: Lieta C-111/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 24. februārī iesniedza Tribunale di Udine (Itālija) – krimināllieta pret Giorgio Fidenato u.c.

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 24. februārī iesniedza Tribunale di Udine (Itālija) – krimināllieta pret Giorgio Fidenato u.c.
   (Lieta C-111/16)
   (2016/C 191/10)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Udine

      Lietas dalībnieks pamatlietā

      Giorgio Fidenato, Leandro Taboga un Luciano Taboga

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar Regulas Nr. 178/2002 (1) 54. panta 1. punktu Komisijai ir pienākums, ja kāda dalībvalsts tai to prasa, pat ja Komisija vērtē, ka attiecībā uz noteiktiem pārtikas produktiem vai lopbarību nav iemeslu [aizdomām par] smagu un acīmredzamu risku cilvēku, dzīvnieku veselībai vai videi, veikt ārkārtas pasākumus saskaņā ar Regulas Nr. 178/2002 53. pantu?

               2)

               Vai tad, ja Komisija paziņo prasītājai dalībvalstij savu vērtējumu, kas ir pretējs šīs dalībvalsts prasībai, – vērtējumu, kas konceptuāli neatbalsta vajadzību veikt ārkārtas pasākumus, un šāda iemesla dēļ tā neveic šīs dalībvalsts prasītos ārkārtas pasākumus saskaņā ar Regulas Nr. 1829/2003 (2) 34. pantu, prasītājai dalībvalstij ir atļauts saskaņā ar Regulas Nr. 178/2002 53. pantu veikt provizoriskus ārkārtas pasākumus?

               3)

               Vai ar piesardzības principu saistītie apsvērumi, kas pārsniedz smaga un acīmredzama riska cilvēku, dzīvnieku veselībai vai videi kāda pārtikas produkta vai lopbarības izmantošanā parametrus, var pamatot to, ka kāda dalībvalsts veic provizoriskus ārkārtas pasākumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 34. pantu?

               4)

               Ja ir skaidrs un acīmredzams, ka Eiropas Komisija ir vērtējusi, ka nav būtisku nosacījumu ārkārtas pasākumu veikšanai attiecībā uz kādu pārtikas produktu vai lopbarību, un šo vērtējumu pēc tam ir apstiprinājis EFSA zinātniskais atzinums, un minētie vērtējumi ir rakstveidā nosūtīti prasītājai dalībvalstij, vai dalībvalsts var turpināt uzturēt spēkā savus provizoriskos ārkārtas pasākumus un/vai atjaunot tādu provizorisko ārkārtas pasākumu spēkā esamību, ja ir beidzies pagaidu periods, uz kuru tie tika noteikti?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regula (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regula (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību (OV L 268, 1. lpp.).


title: Lieta C-226/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 25. marta spriedumu lietā T-378/13 Star Fruit/ITSB 2015. gada 18. maijā iesniedza Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion

text:
               3.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 254/7

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 25. marta spriedumu lietā T-378/13 Star Fruit/ITSB 2015. gada 18. maijā iesniedza Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion

   (Lieta C-226/15 P)
   (2015/C 254/10)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion (pārstāvji – T. de Haan un P. Péters, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 25. marta spriedumu lietā T-378/13, EU:T:2015:186, ciktāl ar to ir noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēju prasība, kas galvenokārt vērsta uz to, lai grozītu Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācijas ceturtās padomes 2013. gada 29. maija lēmumu lietā R 1215/2011-4;

               —

               grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācijas ceturtās padomes 2013. gada 29. maija lēmumu lietā R 1215/2011-4, nospiežot, ka apelācijas sūdzības iesniedzēju šajā Apelācijas padomē iesniegtā apelācijas sūdzība ir pamatota un ka līdz ar to ir jāapmierina apelācijas sūdzības iesniedzēju iebildumi par Kopienas preču zīmes “ENGLISH PINK” reģistrācijas pieteikuma Nr. 8610768 reģistrāciju;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju gan apelācijas tiesvedībā, gan tiesvedībā pirmajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Lai pamatotu savu apelācijas sūdzību, apelācijas sūdzības iesniedzējas izvirza šādus pamatus.
   Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējas uzskata, ka gan Vispārējā tiesa, gan Apelācijas padome, piemērojot Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (1), esot pārkāpusi res judicata spēka vispārējo tiesību principu attiecībā uz Kopienas preču zīmju tiesas galīgu nolēmumu par strīdu starp šīm pašām lietas dalībniecēm, kā arī tiesiskās noteiktības, labas pārvaldības un tiesiskās paļāvības aizsardzības vispārējos tiesību principus.
   Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējas pārmet Vispārējai tiesai, ka tā esot pārkāpusi šīs pašas regulas 65. panta 3. punktu, ITSB lēmumu atstājot spēkā negrozītu.
   Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzējas uzskata, ka, tā kā strīds ir stadijā, kurā tas var tikt izspriests, Tiesai jālūdz piemērot Tiesas statūtu 61. panta pirmo daļu.

      (1)  OV 2009 L 78, p. 1.


title: Lieta T-242/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 17. decembra spriedums – SNCF/Komisija Valsts atbalsts — Atbalsts, ko Sernam SCS labā īstenojusi Francija — Atbalsts pārstrukturēšanai, rekapitalizācijai, garantijām un SNCF prasījumu pret Sernam dzēšanai — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Atbalsta ļaunprātīga izmantošana — Atgūšana — Saimnieciskā pēctecība — Privātā ieguldītāja kritērijs

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/13

         Vispārējās tiesas 2015. gada 17. decembra spriedums – SNCF/Komisija
   (Lieta T-242/12) (1)

   (Valsts atbalsts - Atbalsts, ko Sernam SCS labā īstenojusi Francija - Atbalsts pārstrukturēšanai, rekapitalizācijai, garantijām un SNCF prasījumu pret Sernam dzēšanai - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Atbalsta ļaunprātīga izmantošana - Atgūšana - Saimnieciskā pēctecība - Privātā ieguldītāja kritērijs)
   (2016/C 059/12)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Société nationale des chemins de fer français (SNCF) (Parīze, Francija) (pārstāvji – P. Beurier, O. Billard un V. Landes, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un B. Stromsky)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji – sākotnēji D. Colas un J. Gstalter, vēlāk D. Colas un J. Rossi un visbeidzot D. Colas un J. Bousin)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Mory SA, likvidācijas procesā (Pantin, Francija), un Mory Team, likvidācijas procesā (Pantin) (pārstāvji – B. Vatier un F. Loubières, avocats)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2012. gada 9. marta Lēmumu 2012/398/ES par Valsts atbalstu SA.12522 (C 37/08) – Francija – Lēmuma “Sernam 2” piemērošana (OV L 195, 19. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Société nationale des chemins de fer français (SNCF) prasību noraidīt;

               2)

               SNCF sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

               4)

               Mory un Mory Team sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 273, 8.9.2012.


title: Lieta T-392/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 26. februāra rīkojums – Lavazza/ITSB – Commercialunione prima (“LAVAZZA A MODO MIO”) Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/48

         Vispārējās tiesas 2015. gada 26. februāra rīkojums – Lavazza/ITSB – Commercialunione prima (“LAVAZZA A MODO MIO”)
   (Lieta T-392/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 138/63)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Luigi Lavazza SpA (Turin, Itālija) (pārstāvji – A. Vanzetti, M. Ricolfi, G. Sironi un C. Mezzetti, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji F. Mattina, vēlāk F. Mattina un N. Bambara un, visbeidzot, N. Bambara un P. Bullock)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Commercialunione Prima Srl (Bresso, Itālija) (pārstāvji – G. Celona un B. Dosi, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 26. jūnija lēmumu lietā R 124/2011-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Commercialunione Prima Srl un Luigi Lavazza SpA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītāja un persona, kas iestājusies lietā, sedz savus, kā arī katra atlīdzina pusi no atbildētāja tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 331, 27.10.2012.


title: Lieta C-55/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedumu apvienotajās lietās no T-200/07 līdz T-202/07 Agencja Wydawnicza Technopol /ITSB ( 222 ) 2010. gada 2. februārī iesniedza Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o.

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/18

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedumu apvienotajās lietās no T-200/07 līdz T-202/07 Agencja Wydawnicza Technopol/ITSB (“222”) 2010. gada 2. februārī iesniedza Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o.

   (Lieta C-55/10 P)
   2010/C 113/28
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (pārstāve — D. Rzążewska)

      Cits lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedumu apvienotajās lietās no T-200/07 līdz T-202/07;

               —

               nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Pirmās instances tiesā;

               —

               piespriest Birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa esot pārkāpusi Regulas par Kopienas preču zīmi (1) 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, jo tā, konstatējot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīmes nevar tikt reģistrētas, esot piemērojusi kļūdainus tiesību kritērijus.
   Pirmās instances tiesa turklāt esot pārkāpusi Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu vai 76. pantu vai arī abas šīs normas, jo tā neesot atbilstoši ņēmusi vērā Biroja praksi attiecībā uz tādu apzīmējumu reģistrāciju, kurus veido cipari vai kuri norāda uz kādas publikācijas saturu.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.), kas aizstāta ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (kodificētā redakcija) (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-529/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 17. septembra iesniedza Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Apvienotā Karaliste) — Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani/Secretary of State for the Home Department

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 17. septembra iesniedza Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Apvienotā Karaliste) — Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani/Secretary of State for the Home Department

   (Lieta C-529/11)
   2011/C 370/31
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani

      Atbildētājs: Secretary of State for the Home Department

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Lai vecāks varētu tikt kvalificēts kā “galvenais apgādnieks”, lai iegūtu uzturēšanās tiesības saistībā ar bērnu, kas sasniedzis 21 gadu vecumu un izmanto tiesības iegūt izglītību saskaņā ar Regulas Nr. 1612/68 12. pantu (skat. tagad Regulas (ES) Nr. 492/2011 10. pantu (1)), vai ir nepieciešams, ka šis bērns ir (i) atkarīgs no šāda vecāka, (ii) dzīvo šāda vecāka mājsaimniecībā un (iii) saņem emocionālo atbalstu no šāda vecāka?

               2)

               Ja, lai saņemtu šādas atvasinātas uzturēšanās tiesības, vecākam nav jāpierāda, ka ir izpildīti visi iepriekš minētie trīs nosacījumi, vai ir pietiekami pierādīt, ka ir izpildīts tikai viens vai tikai divi?

               3)

               Saistībā ar iepriekš minēto (ii) nosacījumu vai var uzskatīt, ka pilngadīgs bērns students turpina dzīvot kopējā mājsaimniecībā ar savu vecāku (vecākiem), pat ja minētais students dzīvo projām no mājām studiju laikā (izņemot brīvdienas un dažas nedēļas nogales)?

               4)

               Saistībā ar iepriekš minēto (iii) nosacījumu vai ir nepieciešams, lai vecāka sniegtais emocionālais atbalsts ir īpaša rakstura (t.i., tuvs vai fiziski tuvs) vai ir pietiekami, ka tas ietver parastas emocionālas saiknes starp vecāku un pilngadīgu bērnu?

               5)

               Ja personai ir bijušas ES uzturēšanās tiesības saskaņā ar Regulas Nr. 1612/68 12. pantu (tagad Regulas Nr. 492/2011 10. pants) uz nepārtrauktu periodu, kas ilgāks par pieciem gadiem, vai šāda uzturēšanās ir pietiekama, lai iegūtu pastāvīgas uzturēšanās atļauju saskaņā ar Direktīvas 2004/38/EK (2) (turpmāk tekstā — “Pilsoņu Direktīva”) IV nodaļu par “Pastāvīgas uzturēšanās tiesībām” un saņemtu dokumentu, ar ko apliecina pastāvīgu uzturēšanos, saskaņā ar šīs pašas direktīvas 19. pantu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 5. aprīļa Regula (ES) Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā, OV L 141, 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, OV L 158, 77. lpp.


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta)  2006. gada 19. janvārī  lietā C-244/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 49. pants — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Uzņēmums, kas nodarbina darba ņēmējus trešo valstu pilsoņus — Uzņēmums, kas veic piegādes citā dalībvalstī — Darba atļaujas režīms)

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/5

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2006. gada 19. janvārī
   lietā C-244/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 49. pants - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Uzņēmums, kas nodarbina darba ņēmējus trešo valstu pilsoņus - Uzņēmums, kas veic piegādes citā dalībvalstī - Darba atļaujas režīms)
   (2006/C 60/10)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-244/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 8. jūnijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Brauns [G. Braun] un E. Traversa [E. Traversa]) pret Vācijas Federatīvo Republiku (pārstāvji — K. D. Kvasovskis [C.-D. Quassowski] un A. Tīmane [A. Tiemann]), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Janns [P. Jann], tiesneši N. Kolnerika [N. Colneric], H. N. Kunja Rodrigess [J. N. Cunha Rodrigues], M. Ilešičs [M. Ilešič] un E. Levits (referents), ģenerāladvokāts L. A. Hēlhuds [L. A. Geelhoed], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2006. gada 19. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               neaprobežojoties ar to, lai darba ņēmējiem — trešo valstu pilsoņiem, sniedzot pakalpojumus tās teritorijā, noteiktu prasību par vienkāršu iepriekšēju deklarāciju, ko sniedz citā dalībvalstī reģistrēts uzņēmums, kurš paredz veikt šādu darba ņēmēju norīkošanu darbā, un pieprasot, lai šie darba ņēmēji šajā uzņēmumā būtu nodarbināti vismaz vienu gadu, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 49. pants;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 228, 11.9.2004.


title: Lieta T-181/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 14. marta rīkojums – Sopra Steria Group/Parlaments Publiski pakalpojumu līgumi — Parlamenta lēmums par sarunu procedūras rīkošanu bez paziņojuma par līgumu par informātikas pakalpojumu sniegšanu publicēšanas — Tiesību akta atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/30

         Vispārējās tiesas 2016. gada 14. marta rīkojums – Sopra Steria Group/Parlaments
   (Lieta T-181/15) (1)

   (Publiski pakalpojumu līgumi - Parlamenta lēmums par sarunu procedūras rīkošanu bez paziņojuma par līgumu par informātikas pakalpojumu sniegšanu publicēšanas - Tiesību akta atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2016/C 191/40)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sopra Steria Group SA (Annecy-le-Vieux, Francija) (pārstāvji – A. Verlinden, R. Martens un J. Joossen, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – L. Tapper Brandberg un B. Simon)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Parlamenta lēmumu par sarunu procedūras PE/ITEC-NPE-15.8 rīkošanu bez paziņojuma par līgumu par informātikas pakalpojumu sniegšanu Parlamentam un citām Eiropas Savienības iestādēm un aģentūrām publicēšanas.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 262, 10.8.2015.


title: Lieta C-329/13: Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 8. maija rīkojums ( Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ferdinand Stefan / Bundesministerium für Land - und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft Reglamenta 99. pants — Direktīva 2003/4/EK — Spēkā esamība — Vides informācijas pieejamība sabiedrībai — Izņēmums no pienākuma izpaust vides informāciju, ja izpaušana varētu kaitēt jebkuras personas tiesībām uz taisnīgu tiesu — Apstāklis, ka šis izņēmums dalībvalstīm nav obligāts — LES 6. pants — Hartas 47. panta otrā daļa

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/6

         Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 8. maija rīkojums (Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ferdinand Stefan/Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

   (Lieta C-329/13) (1)

   (Reglamenta 99. pants - Direktīva 2003/4/EK - Spēkā esamība - Vides informācijas pieejamība sabiedrībai - Izņēmums no pienākuma izpaust vides informāciju, ja izpaušana varētu kaitēt jebkuras personas tiesībām uz taisnīgu tiesu - Apstāklis, ka šis izņēmums dalībvalstīm nav obligāts - LES 6. pants - Hartas 47. panta otrā daļa)
   2014/C 261/09
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Ferdinand Stefan

      Atbildētāja: Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Rezolutīvā daļa:

   Izvērtējot uzdotos jautājumus, nav tikuši konstatēti apstākļi, kas varētu ietekmēt Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvas 2003/4/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu spēkā esamību.

      (1)  OV C 21.9.2013.


title: Lieta C-64/11: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — LESD 49. pants — Ierobežojumi — Nodokļu tiesību akti — Nerealizētā kapitāla pieauguma tūlītēja aplikšana ar nodokli — Sabiedrības domicila pārcelšana, pastāvīga uzņēmuma darbības izbeigšana vai šā uzņēmuma aktīvu pārcelšana)

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/2

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-64/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - LESD 49. pants - Ierobežojumi - Nodokļu tiesību akti - Nerealizētā kapitāla pieauguma tūlītēja aplikšana ar nodokli - Sabiedrības domicila pārcelšana, pastāvīga uzņēmuma darbības izbeigšana vai šā uzņēmuma aktīvu pārcelšana)
   2013/C 171/03
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Baquero Cruz un R. Lyal)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji — A. Rubio González un M. Muñoz Pérez)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — T. Henze un K. Petersen), Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un N. Rouam), Itālijas Republika (pārstāvji — G. Palmieri, pārstāve, kam palīdz P. Gentili, avvocato dello Stato), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — M. Bulterman, C. Wissels, kā arī J. Langer), Portugāles Republika (pārstāvis — L. Inez Fernandes), Somijas Republika (pārstāve — M. Pere), Zviedrijas Karaliste (pārstāve — A. Falk), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis — L. Seeboruth)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — LESD 49. panta un EEZ līguma 31. panta pārkāpums — Nodokļu tiesību normas, saskaņā ar kurām sabiedrībām, kuras likvidē savu fiskālo domicilu Spānijā vai pārceļ savus aktīvus uz kādu citu valsti, tūlītēji ir jāmaksā izceļošanas nodoklis

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieņemdama ar 2004. gada 5. marta Karaļa likumdošanas dekrētu Nr. 4/2004 (Real Decreto Legislativo 4/2004 por el que se aprueba el Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades) apstiprinātā Likuma par uzņēmumu ienākuma nodokli pārskatītās redakcijas 17. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu, kuros noteikts, ka, pārceļot Spānijā reģistrētas sabiedrības domicilu un Spānijā esošos kāda pastāvīga uzņēmuma aktīvus uz citu dalībvalsti, nerealizētais kapitāla pieaugums tiek iekļauts taksācijas gada ar nodokli apliekamajos ienākumos, savukārt šim kapitāla pieaugumam nav nekādu tūlītēju seku nodokļu ziņā, ja šie darījumi notiek Spānijas teritorijā, Spānijas Karaliste nav izpildījusi LESD 49. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Vācijas Federatīvā Republika, Francijas Republika, Itālijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Portugāles Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 113, 9.4.2011.


title: Lieta C-494/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 5. novembrī iesniedza First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) — Dixons Retail Plc/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 5. novembrī iesniedza First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) — Dixons Retail Plc/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

   (Lieta C-494/12)
   2013/C 26/48
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Dixons Retail Plc

      Atbildētāji: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK (1) 14. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas ir piemērojams situācijā, kurā faktiska preču iegūšana ir notikusi krāpnieciski, piegādes saņēmējam samaksājot ar karti, kuru, kā viņam zināms, viņam nav atļauts lietot?

               2)

               Vai gadījumā, kad faktiska preču iegūšana ir panākta, krāpnieciski lietojot karti, ir notikusi “tiesību nodošana rīkoties ar materiālu īpašumu kā īpašniekam” 14. panta 1. punkta izpratnē?

               3)

               Vai ir jāuzskata, ka 73. pants ir piemērojams, ja preču piegādātājs ir saņēmis samaksu saskaņā ar līgumu, ar kuru trešā persona apņēmusies veikt šādus maksājumus atbilstoši ar karti veiktajām transakcijām, neskatoties uz to, ka preču saņēmējs skaidri apzinājās, ka viņam nav tiesību lietot šo karti?

               4)

               Vai maksājums, ko trešā persona ir veikusi atbilstoši ar preču piegādātāju noslēgtajam līgumam pēc tam, kad piegādātājam tika samaksāts ar tādu karti, kuru preču saņēmējam nebija atļauts lietot, ir uzskatāms par maksājumu, kas saņemts no šīs trešās personas kā “summa, kas veido atlīdzību” par preču piegādi 73. panta izpratnē?

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-162/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. novembra spriedums — Frag Comercio Internacional /ITSB — Tinkerbell Modas ( GREEN by missako ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes GREEN by missako reģistrācijas pieteikums — Valsts un Kopienas agrākas grafiskas preču zīmes MI SA KO — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/28

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. novembra spriedums — Frag Comercio Internacional/ITSB — Tinkerbell Modas (“GREEN by missako”)
   (Lieta T-162/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “GREEN by missako” reģistrācijas pieteikums - Valsts un Kopienas agrākas grafiskas preču zīmes “MI SA KO” - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   2009/C 312/46
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Frag Comercio Internacional, SL, Esparreguera (Spānija) (pārstāvis — E. Sugrañes Coca, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — W. Verburg)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Tinkerbell Modas Ltda, São Paulo (Brazīlija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 14. februāra lēmumu lietā R 1527/2006-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Tinkerbell Modas LTDA un Frag Comercio Internacional, SL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Frag Comercio Internacional, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 05.07.2008.


title: Lieta T-296/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. maijā – Buck-Chemie/EUIPO – Henkel (Tualetēm paredzētās skalošanas sistēmas attēls)

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/51

         Prasība, kas celta 2017. gada 15. maijā – Buck-Chemie/EUIPO – Henkel (Tualetēm paredzētās skalošanas sistēmas attēls)
   (Lieta T-296/17)
   (2017/C 239/64)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Buck-Chemie GmbH (Herrenberg, Vācija) (pārstāvji – C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann un C. Gehweiler, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Henkel AG & Co. KGaA (Diseldorfa, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus dizainparauga īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs Nr. 1663618-0003

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2017. gada 8. marta lēmums lietā R 2113/2015-3

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājas izdevumus, kas radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā un procesā Apelācijas padomē.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 6/2002 62. un 63. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 6/2002 3. panta a) punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 6/2002 4. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 6/2002 5. un 6. panta pārkāpums.


title: Lieta F-103/06 REV: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 20. septembra spriedums — Saintraint /Komisija (Civildienests — Process — Pārskatīšanas pieteikums — Civildienesta tiesas Reglamenta 119. pants — Civildienesta tiesas nolēmums — Pārskatīšanas pieteikums saistībā ar rīkojumu par lietas izslēgšanu no reģistra pēc atteikšanās no prasības — Res judicata spēks — Neesamība — Nepieņemamība, ko tiesa izskata pēc savas ierosmes)

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/35

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 20. septembra spriedums — Saintraint/Komisija
   (Lieta F-103/06 REV)
   (Civildienests - Process - Pārskatīšanas pieteikums - Civildienesta tiesas Reglamenta 119. pants - Civildienesta tiesas nolēmums - Pārskatīšanas pieteikums saistībā ar rīkojumu par lietas izslēgšanu no reģistra pēc atteikšanās no prasības - Res judicata spēks - Neesamība - Nepieņemamība, ko tiesa izskata pēc savas ierosmes)
   2011/C 340/69
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Antoine Saintraint (La Paz, Bolīvija) (pārstāvji — S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz un A. Blot, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un G. Berscheid)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer un J. Herrmann)

      Priekšmets

   Prasītāja iesniegtais pieteikums pārskatīt Civildienesta tiesas pirmās palātas 2010. gada 16. septembra rīkojumu lietā F-103/06

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt pārskatīšanas pieteikumu kā nepieņemamu;

               2)

               pārskatīšanas pieteikuma iesniedzējs atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Savienības Padome — persona, kas iestājusies pārskatīšanas procesā, — sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-431/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Bīstamie atkritumi — Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/689/EEK)

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/15

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2004. gada 12. oktobrī
   lietā C-431/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (1)

   (Bīstamie atkritumi - Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/689/EEK)
   (2004/C 300/29)
   tiesvedības valoda - angļu
   Lietā C-431/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 28. novembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - X. Lewis un M. Konstantinidis) pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (pārstāvji - P. Ormond un K. Manji, kuriem palīdzēja M. Demetriou, barrister), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas, tiesneši A. Borg Barthet, F. Macken (referente), S. von Bahr un U. Lõhmus, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 12. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu pienākumus, kurus uzliek Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem (OV L 377, 20. lpp.) 1. panta 4. un 5. punkts, 2. panta 1., 2. un 4. punkts, 3. panta 1. līdz 4. punkts, 4. panta 1. līdz 3. punkts un 5. panta 2. punkts, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva un EK līgums;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina vienu piektdaļu no izdevumiem;

               4)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina četras piektdaļas no izdevumiem.

      (1)  OV C 19, 25.1.2003.


title: Lieta C-45/13: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 16. janvāra spriedums ( Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Andreas Kainz/Pantherwerke AG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Jurisdikcija civillietās un komerclietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Atbildība par produktu ar trūkumiem — Prece, ko ražo vienā dalībvalstī un pārdod citā dalībvalstī — Jēdziena “vieta, kur iestājies vai var iestāties notikums, kas rada kaitējumu” interpretācija — Kaitējumu izraisījušā notikuma iestāšanās vieta)

text:
               22.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 85/10

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 16. janvāra spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Andreas Kainz/Pantherwerke AG

   (Lieta C-45/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Jurisdikcija civillietās un komerclietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Atbildība par produktu ar trūkumiem - Prece, ko ražo vienā dalībvalstī un pārdod citā dalībvalstī - Jēdziena “vieta, kur iestājies vai var iestāties notikums, kas rada kaitējumu” interpretācija - Kaitējumu izraisījušā notikuma iestāšanās vieta)
   2014/C 85/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Andreas Kainz

      Atbildētāja: Pantherwerke AG

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu [nolēmumu] atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.) 5. panta 3. punkta interpretācija — Atbildība par produktu ar trūkumiem — Prece, ko ražo vienā dalībvalstī un pārdod citā dalībvalstī — Vieta, kur iestājies vai var iestāties notikums, kas rada kaitējumu — Situācija, kad vieta, kur ir radies kaitējums (“Erfolgsort”), atrodas preces ražošanas valstī — Jēdziena “kaitējumu izraisījušā notikuma iestāšanās vieta” (“Handlungsort”) interpretācija

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu [nolēmumu] atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka lietās saistībā ar ražotāja atbildību par produktu ar trūkumiem kaitējumu izraisījušā notikuma iestāšanās vieta ir attiecīgā produkta saražošanas vieta.

      (1)  OV C 147, 25.5.2013.


title: Lieta T-737/15: Prasība, kas celta 2015. gada 18. decembrī – Hydro Aluminium Rolled Products/Komisija

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/42

         Prasība, kas celta 2015. gada 18. decembrī – Hydro Aluminium Rolled Products/Komisija
   (Lieta T-737/15)
   (2016/C 059/49)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (Grevenbroich, Vācija) (pārstāvji – U. Karpenstein un K. Dingemann, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atbilstoši LESD 264. pantam atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 25. novembra Lēmumu (ES) 2015/1585 procedūrā Valsts atbalsts SA.33995(2013) (ex 2013/NN) – Vācija, Atbalsts atjaunojamās elektroenerģijas ražošanai un samazināta EEG piemaksa energoietilpīgiem lietotājiem, C(2014) 8786, final;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: valsts līdzekļu neesamība
               Prasītāja apgalvo, ka atbildētāja ir kļūdaini atzinusi, ka 2012. gada EEG [Gesetz für den Ausbau erneuerbarer Energien] paredzētais izņēmums attiecībā uz energoietilpīgajiem lietotājiem ietver “valsts līdzekļu” izmantošanu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē. EEG maksu maksājot tikai privātpersonas un iekasētos līdzekļus arī nevar attiecināt uz valsti, ja nav pastāvīgas kontroles un no tā izrietošas faktiskas iespējas iesaistīt iestādes.

               2.

               Otrais pamats: selektivitātes neesamība
               Prasītāja norāda, ka īpašais kompensācijas noteikums nav selektīvs – kā tas ir prasīts LESD 107. panta 1. punktā – bet ir loģisks un raksturīgs izņēmums no EEG regulējošās sistēmas.

               3.

               Trešais pamats: tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
               Šajā ziņā tiek norādīts, ka atbildētāja ir radījusi prasītājai aizsargājamu paļāvību, jo tā vairāk nekā desmit gadus nav izvērtējusi EEG – par kuru tai bija zināms – atbilstību atbalsta tiesībām. Turklāt atbildētāja neesot veikusi līdzīga atbalsta atgūšanu citās dalībvalstīs.


title: Lieta C-314/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 29. jūnijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) — UPC Telekabel Wien GmbH/Constantin Film Verleih GmbH un Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH

text:
               6.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 29. jūnijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) — UPC Telekabel Wien GmbH/Constantin Film Verleih GmbH un Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH

   (Lieta C-314/12)
   2012/C 303/23
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: UPC Telekabel Wien GmbH

      Atbildētājas: Constantin Film Verleih GmbH un Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2001/29/EK (1) (turpmāk tekstā — “Direktīva”) 8. panta 3. punkts ir interpretējams tādējādi, ka persona, kura bez tiesību īpašnieka piekrišanas internetā publisko tiesību objektus (Direktīvas 3. panta 2. punkts), izmanto to personu Access-Provider pakalpojumus, kuras piekļūst šiem tiesību objektiem?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir noliedzoša:
               Vai reproducēšana personiskai lietošanai (Direktīvas 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts) un īslaicīga un papildu reproducēšana (Direktīvas 5. panta 1. punkts) ir pieļaujama tikai tad, ja reproducēšanas paraugs ir ticis likumīgi reproducēts, izplatīts vai padarīts publiski pieejams?

               3)

               Ja uz pirmo vai otro jautājumu atbilde ir apstiprinoša un tādējādi attiecībā uz lietotāja Access-Provider atbilstoši Direktīvas 8. panta 3. punktam var izdot tiesas rīkojumus:
               Vai ar Savienības tiesībām un īpaši saskaņā ar tām nepieciešamo lietas dalībnieku pamattiesību izvērtēšanu ir saderīgi Access-Provider vispārīgi (proti, neuzdodot veikt konkrētus pasākumus) aizliegt ļaut saviem klientiem piekļūt konkrētai interneta vietnei, ciktāl tajā tiek publiskota informācija vienīgi vai lielākoties bez tiesību īpašnieku piekrišanas, ja Access-Provider var izvairīties no soda par šī aizlieguma pārkāpumu, ja tas pierāda, ka jau ir veicis visus iespējamos pasākumus?

               4)

               Ja uz trešo jautājumu atbilde ir noliedzoša:
               Vai ar Savienības tiesībām un īpaši saskaņā ar tām nepieciešamo lietas dalībnieku pamattiesību izvērtēšanu ir saderīgi Access-Provider uzlikt par pienākumu veikt noteiktus pasākumus, lai saviem klientiem apgrūtinātu piekļuvi interneta vietnei ar prettiesiski publiskotu saturu, ja šo pasākumu veikšanai nepieciešamas ievērojamas pūles, tomēr tos var viegli apiet arī bez īpašām tehniskām zināšanām?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.).


title: Apvienotās lietas C-95/07 un C-96/07: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2008. gada 8. maijā ( Commissione tributaria provinciale (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ecotrade spa / Agenzia Entrate Ufficio Genova 3 (Sestā direktīva — Apgrieztā iekasēšana — Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Noilguma termiņš — Pārkāpums grāmatvedībā un deklarāciju aizpildīšanā attiecībā uz darījumiem, uz kuriem attiecas apgrieztās iekasēšanas procedūra)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/6

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2008. gada 8. maijā (Commissione tributaria provinciale (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ecotrade spa/Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

   (Apvienotās lietas C-95/07 un C-96/07) (1)

   (Sestā direktīva - Apgrieztā iekasēšana - Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu - Noilguma termiņš - Pārkāpums grāmatvedībā un deklarāciju aizpildīšanā attiecībā uz darījumiem, uz kuriem attiecas apgrieztās iekasēšanas procedūra)
   (2008/C 158/09)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Commissione tributaria provinciale
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ecotrade spa

      Atbildētāja: Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Commissione tributaria provinciale — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 17. panta, 18. panta 1. punkta d) apakšpunkta un 21. panta 1. punkta un 22. panta interpretācija — Tiesības uz PVN atskaitīšanu — Valsts tiesību norma, kas nosaka atskaitīšanas tiesību izmantošanai divu gadu termiņu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas ir grozīta ar Padomes 2000. gada 30. marta Direktīvu 2000/17/EK, 17. pantam, 18. panta 2. un 3. punktam un 21. panta 1. punkta b) apakšpunktam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas paredz tādu atskaitīšanas tiesību izbeigšanās termiņu kā pamata prāvā aplūkotais, ja vien ir ievēroti līdzvērtības un efektivitātes principi. Efektivitātes princips netiek pārkāpts tikai tāpēc, ka nodokļu administrācijas rīcībā ir garāks termiņš, lai piedzītu nesamaksāto pievienotās vērtības nodokli, nekā termiņš, kas nodokļu maksātājiem ir piešķirts atskaitīšanas tiesību īstenošanai;

               2)

               tomēr Sestās direktīvas 77/388, kas ir grozīta ar Direktīvu 2000/17, 18. panta 1. punkta d) apakšpunktam un 22. pantam ir pretrunā labojumu izdarīšanas deklarācijās un pievienotās vērtības nodokļa piedziņas prakse, kas soda par, pirmkārt, pienākumu, kas izriet no valsts tiesiskajā regulējumā, piemērojot šo 18. panta 1. punkta d) apakšpunktu, noteiktajām formalitātēm, neievērošanu, kā tas ir noticis pamata lietās, un, otrkārt, par grāmatvedības pārkāpumu un pārkāpumu, deklarējot nodokļus, kas attiecīgi izriet no minētā 22. panta 2. un 4. punkta, atņemot atskaitīšanas tiesības apgrieztās iekasēšanas procedūras piemērošanas gadījumā.

      (1)  OV C 117, 26.5.2007.


title: Lieta T-707/13: Prasība, kas celta 2013. gada 27. decembrī — Steinbeck /ITSB — Alfred Sternjakob ( “BE HAPPY” )

text:
               1.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 61/15

         Prasība, kas celta 2013. gada 27. decembrī — Steinbeck/ITSB — Alfred Sternjakob (“BE HAPPY”)
   (Lieta T-707/13)
   2014/C 61/26
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Steinbeck GmbH (Fulda, Vācija) (pārstāvji — M. Heinrich un M. Fischer, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG (Frankenthal, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 17. oktobra lēmumu lietā R 31/2013-1;

               —

               piespriest atbildētājam — ITSB — atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot apelācijas procesā radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “BE HAPPY” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 11. un 18. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 8 666 083

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: absolūti spēkā neesamības pamati atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktam, lasot kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-585/13: Prasība, kas celta 2013. gada 8. novembrī — H.P. Gauff Ingenieure /ITSB — Gauff ( “Gauff JBG Ingenieure” )

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/27

         Prasība, kas celta 2013. gada 8. novembrī — H.P. Gauff Ingenieure/ITSB — Gauff (“Gauff JBG Ingenieure”)
   (Lieta T-585/13)
   2014/C 24/48
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG — JBG (Nürnberg, Vācija) (pārstāvis — G. Schneider-Rothhaar, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 5. septembra lēmumu lietā R 596/2013-1;

               —

               nodot lietu atpakaļ ITSB ar aicinājumu nodrošināt restitutio in integrum;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kā arī izdevumus, kas radušies procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “Gauff JBG Ingenieure”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 11., 19., 36., 37., 39., 40., 41. un 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 992 967

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Gauff GmbH & Co. Engineering KG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme un Kopienas vārdiska preču zīme “Gauff”, kā arī Vācijas grafiska preču zīme un Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “GAUFF”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 36., 37., 39., 40., 41., 42. un 44. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: pieteikumu par restitutio in integrum noraidīt un apelācijas sūdzību noraidīt kā nepieņemamu

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 81. panta pārkāpums


title: Lieta T-278/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 18. jūlijā ierosinājis Luigi Marcuccio par Civildienesta tiesas 2007. gada 11. maija rīkojumu lietā F-2/06 Luigi Marcuccio /Komisija

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/55

         Apelācija, ko 2007. gada 18. jūlijā ierosinājis Luigi Marcuccio par Civildienesta tiesas 2007. gada 11. maija rīkojumu lietā F-2/06 Luigi Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-278/07 P)
   (2007/C 211/103)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio, Tricase (Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi

               —

               katrā ziņā atcelt apstrīdēto rīkojumu;

               —

               pamatā, apmierināt prasītāja formulētos prasījumus šīs lietas pirmajā instancē;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājam visas izmaksas un tiesāšanās izdevumus, kas prasītājam radušies šajā apelācijas procesā;

               —

               pakārtoti, nosūtīt lietu Civildienesta tiesai sprieduma taisīšanai.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī apelācija ir par Civildienesta tiesas 2007. gada 11. maija rīkojumu lietā F-2/06 Marcuccio/Komisija, ar ko prasītāja celtā prasība kā nepieņemama tika noraidīta.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs balstās uz šādiem pamatiem:

               —

               Civildienesta tiesa sagrozīja faktiskos apstākļus un prasītāja apgalvojumus, ko viņš iesniedza rakstveidā pirmajā instancē. It īpaši šajā sakarā tiek uzsvērts, ka minētais lēmums procesā pirmajā instancē neapšaubāmi izriet no Komisijas 2005. gada 29. jūlija paziņojuma, kurā ir paredzēta iespēja jebkurā brīdī uzsākt jaunu izmeklēšanu jau pabeigtā lietā. Atsauce uz šo iespēju neļauj apšaubīt ne tikai to, ka pretrunīgais lēmums šajā lietā tika reāli pieņemts, bet arī to, ka tas ir ticis izpildīts;

               —

               tiesa pieļauj tiesību kļūdu, ja tā pieņem rīkojumu par acīmredzamu prasības nepieņemamību — a fortiori sabiedriskās kartības iemesla dēļ, piemēram, ka nepastāv prasītāja interesēm kaitējoša darbība lietā, kurā tiek lūgts atcelt tiesību aktu —, ja tas seko mēģinājumam panāk mierizlīgumu, un jo īpaši tad, ja nav sniegts ar lietas faktiskajiem apstākļiem tieši saistīts šāda rīkojuma pamatojums;

               —

               prasītāja tiesībām uz aizstāvību tika neatgriezeniski kaitēts ar to, ka, tā kā tas nebija informēts par procedūras gaitu, viņš nevarēja neko uzsākt savu argumentu labākai aizstāvībai. Šajā sakarā tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesas paziņojumam, ar ko tā paziņoja prasītajam par mierizlīguma panākšanas mēģinājumu, nesekoja citi paziņojumi ne rakstveidā, ne citā formā, kas attiektos uz lietas gaitu, ne arī uz mēģinājuma panākt mierizlīgumu rezultātu. Turklāt Civildienesta tiesa apstrīdēto rīkojumu pieņēma vairāk kā sešus mēnešus pēc minētā mēģinājuma. Turklāt apstrīdētajā rīkojuma nav pieminēts mēģinājums panākt mierizlīgumu;

               —

               visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka apstrīdētais rīkojums nav spēkā pamatojuma trūkuma dēļ, kā arī tāpēc, ka kļūdaini un nepareizi ir piemērots prasītājam nelabvēlīga akta jēdziens.


title: Lieta C-388/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundessozialgericht (Vācija) 2009. gada 2. oktobra rīkojumu — Joao Filipe Da Silva Martins/Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundessozialgericht (Vācija) 2009. gada 2. oktobra rīkojumu — Joao Filipe Da Silva Martins/Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

   (Lieta C-388/09)
   2009/C 312/31
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundessozialgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Joao Filipe Da Silva Martins

      Atbildētāja: Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

      Prejudiciālais jautājums

   Vai ar Eiropas Kopienu primāro un sekundāro tiesisko regulējumu attiecībā uz pārrobežu darba ņēmēju brīvu pārvietošanos un sociālo nodrošinājumu (īpaši EKL 39. un 42. pants un Regulas (EEK) Nr. 1408/71 (1) 27. un 28. pantu) ir saderīgi, ka bijušais darba ņēmējs, kurš saņem pensiju kā no bijušās nodarbinātības valsts, tā arī no savas dzīvesvietas valsts un bijušajā nodarbinātības valstī tam ir radušās tiesības saņemt aprūpes pabalstu par viņa aprūpēšanu, atgriežoties savā dzīvesvietas valstī šo aprūpes pabalstu zaudē?

      (1)  OV L 149, 2. lpp.


title: Lieta C-86/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju)

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/4

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-86/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Direktīva 2006/112/EK - 9. un 11. pants - Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju)
   2013/C 171/06
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — R. Lyal)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — S. Hathaway, pārstāvis, kam palīdz M. Hall, QC)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek un T. Müller), Dānijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji C. Vang, vēlāk V. Pasternak Jørgensen), Īrija (pārstāvji — D. O’Hagan, pārstāvis, kam palīdz G. Clohessy, SC, un N. Travers, BL), Somijas Republika (pārstāvji — H. Leppo un M. S. Hartikainen)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 9. un 11. panta pārkāpums — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem atļauts ar PVN apliekamo personu grupā iekļaut personas, kas nav nodokļa maksātāji

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Īrija un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 145, 14.5.2011.


title: lieta T-459/05: Prasība, kas celta  2005. gada 30. decembrī  —  MPDV Mikrolab  pret ITSB

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/47

         Prasība, kas celta 2005. gada 30. decembrī — MPDV Mikrolab pret ITSB
   (lieta T-459/05)
   (2006/C 60/88)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MPDV Mikorlab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Vācija) (pārstāvis — W. Göpfert, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2005. gada 19. oktobra lēmumu lietā R 1059/2004-2 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “manufacturing score card” attiecībā uz 9., 35. un 42. klasē ietilpstošām precēm un pakalpojumiem — pieteikums Nr. 3 334 596

      Pārbaudītāja lēmums: pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums — pieteiktā preču zīme ir reģistrējama, jo tas, ka pieteiktās preču zīmes kombinācijas elementiem katram pašam par sevi vai citā savienojumā, iespējams, varētu būt aprakstošs saturs, nav pietiekams, lai atteiktu aizsardzību.
   Regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo kopējā kombinācija attiecībā uz pieteiktajām precēm un pakalpojumiem ir iztēles bagāta un tai ir vienkāršas vārdu viena aiz otra izkārtošanas pārsniedzoša neskaidra un nenoteikta nozīme.


title: Lieta C-512/12: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums ( Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Octapharma France SAS / Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM) , Ministère des affaires sociales et de la santé Tiesību aktu tuvināšana — Direktīva 2001/83/EK — Direktīva 2002/98/EK — Piemērošanas joma — Labilie asins produkti — Atbilstoši rūpnieciskam procesam pagatavota plazma — Vienlaicīga vai ekskluzīva konkrēto direktīvu piemērošana — Dalībvalstu tiesības paredzēt stingrākus noteikumus attiecībā uz plazmu, nekā zālēm

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/9

         Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Octapharma France SAS/Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM), Ministère des affaires sociales et de la santé

   (Lieta C-512/12) (1)

   (Tiesību aktu tuvināšana - Direktīva 2001/83/EK - Direktīva 2002/98/EK - Piemērošanas joma - Labilie asins produkti - Atbilstoši rūpnieciskam procesam pagatavota plazma - Vienlaicīga vai ekskluzīva konkrēto direktīvu piemērošana - Dalībvalstu tiesības paredzēt stingrākus noteikumus attiecībā uz plazmu, nekā zālēm)
   2014/C 135/09
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

   Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Octapharma France SAS

      Atbildētājas: Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM), Ministère des affaires sociales et de la santé

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu jautājumu – Conseil d'État (Francija) – Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta direktīvu (OV L 136, 4. lpp.), 2. panta 2. punkta interpretācija – Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvas 2002/98/EK, ar kuru nosaka kvalitātes un drošības standartus attiecībā uz cilvēka asins un asins komponentu savākšanu, testēšanu, apstrādi, uzglabāšanu un izplatīšanu, kā arī groza Direktīvu 2001/83/EK (OV L 33, 30. lpp.), 4. panta 2. punkta un LESD 168. panta interpretācija – Labili asins produkti – Plazma, kas pagatavota, izmantojot rūpniecisku procesu – Vienlaicīga divu direktīvu normu piemērošana, vai tikai Direktīvas 2001/83/EK normu piemērošana tādēļ, ka Direktīvā 2002/98/EK ir noteiktas vieglāk izpildāmas prasības – Iespēja dalībvalstij pieņemt vai paturēt spēkā tādu valsts tiesisko regulējumu, ar ko plazmai, kuras pagatavošanai izmantots rūpniecisks process, tiek piemērots stingrāks regulējums nekā tas, ko piemēro zālēm – Faktiska Direktīvas 2001/83/EK normu nepiemērošana attiecībā uz nosacījumu par iepriekšēju tirdzniecības atļaujas saņemšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīva 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/27/EK, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīva 2002/98/EK, ar kuru nosaka kvalitātes un drošības standartus attiecībā uz cilvēka asins un asins komponentu savākšanu, testēšanu, apstrādi, uzglabāšanu un izplatīšanu, kā arī groza Direktīvu 2001/83/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka plazmai no nesadalītām asinīm, kura pagatavota rūpnieciskā procesā un kura ir paredzēta asins pārliešanai, saskaņā ar Direktīvas 2001/83 109. pantu, var piemērot Direktīvas 2002/98 noteikumus attiecībā uz tās savākšanu un testēšanu un Direktīvas 2001/83, kas grozīta ar Direktīvu 2004/27, noteikumus attiecībā uz tās apstrādi, uzglabāšanu un izplatīšanu, ar nosacījumu, ka tā atbilst zāļu definīcijai saskaņā ar šis direktīvas 1. panta 2. punktu;

               2)

               Direktīvas 2002/98 4. panta 2. punkts, lasot to kopā ar LESD 168. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to ir atļauts paturēt spēkā vai ieviest tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā plazmai, kura pagatavota rūpnieciskā procesā, tiek piemērots stingrāks regulējums nekā tas, ko piemēro zālēm, tikai attiecībā uz tās savākšanu un testēšanu.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta T-37/08: Prasība, kas celta 2008. gada 23. janvārī — Walton /Komisija

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/33

         Prasība, kas celta 2008. gada 23. janvārī — Walton/Komisija
   (Lieta T-37/08)
   (2008/C 92/68)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Robert Walton, Oksforda (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — D. Beard, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt, ka Komisijas lēmums par EUR 36,551,58 ieskaitu pret summu, kas Voltonam [Walton] pienācās saskaņā ar Pirmās instances tiesas spriedumu lietā T-144/02, bija prettiesisks; vai

               —

               atzīt, ka Komisijas lēmums par EUR 36,551,58 ieskaitu pret summu, kas Voltonam pienācās saskaņā ar Pirmās instances tiesas spriedumu lietā T-144/02, bija daļēji prettiesisks; vai

               —

               atzīt, ka Komisijas EUR 36,551,58 ieskaits pret summu, kas Voltonam pienācās saskaņā ar Pirmās instances tiesas spriedumu lietā T-44/02, ir jāpārrēķina tā, lai atceltu Komisijas procentu likmes ieturējumu; un/vai

               —

               piespriest, ka a) saņemamā summa ir EUR 13,104,14 apmērā plus nokavējuma procenti; un/vai b) saņemamā summa EUR 13,815,16 apmērā plus nokavējuma procenti ir jāatceļ; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus; un

               —

               noteikt turpmākos vai citus pasākumus, kurus Pirmās instances tiesa varētu uzskatīt par taisnīgiem un objektīviem.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar savu 2007. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-144/02 Richard J. Eagle u.c./Komisija, Krājumā vēl nav publicēts, Pirmās instances tiesa piesprieda Komisijai izmaksāt prasītājam atlīdzību noteiktas summas apmērā.
   Ar 2007. gada 16. novembrī veikto maksājumu Komisija izmaksāja mazāku summu, veicot EUR 36 551,58 ieskaitu. Prasītājs apstrīd Komisijas lēmumu šajā apmērā samazināt summu, kas viņam pienākas.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda, ka Komisija pieļāva tiesību kļūdu, jo lēmums izpaudās kā procesa ļaunprātīga izmantošana tāpēc, ka Komisija atsauca savu prasību par summas ieskaitu Pirmās instances tiesas procesa laikā un tādēļ šajā sakarā nevarēja vienpusēji rīkoties.
   Turklāt prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais lēmums bija pretrunā saistošai prasītāja tiesiskai paļāvībai, jo Komisija bija akceptējusi prasītāja aprēķinus sarakstē, kas sekoja Pirmās instances tiesas spriedumam.
   Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka debeta paziņojumi, uz kuriem bija balstīts apstrīdētais lēmums, nebija atbilstošs tiesiskais pamats lēmuma pieņemšanai un tādēļ attiecībā uz pieprasīto procentu likmi lēmums ir balstīts uz būtisku kļūdu aprēķinos.


title: Lieta C-336/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 10. aprīļa spriedumu lietā T-671/11 IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH /Eiropas Komisija 2013. gada 19. jūnijā iesniedza Eiropas Komisija

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/25

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 10. aprīļa spriedumu lietā T-671/11 IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH/Eiropas Komisija 2013. gada 19. jūnijā iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta C-336/13 P)
   2013/C 260/43
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Dintilhac, G. Wilms un G. Zavvos)

      Otrs lietas dalībnieks: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 10. aprīļa spriedumu lietā T-671/11;

               —

               noraidīt IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH2011. gada 22. decembrī pret Komisiju celto prasību;

               —

               piespriest IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pārsūdzētajā spriedumā vairāku iemeslu dēļ esot pieļautas kļūdas tiesību piemērošanā:

               a)

               tajā esot ignorēta Tiesas judikatūra par to, ka kompensācijas procenti ir paredzēti inflācijas kompensācijai;

               b)

               pretēji Tiesas judikatūrai, tajā nav nošķirti kompensācijas procenti un nokavējuma procenti un abas procentu likmes ir noteiktas Eiropas Centrālās bankas (ECB) galvenajām refinansēšanas operācijām noteiktās procentu likmes apmērā, palielinot to par diviem procentiem;

               c)

               tajā ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, kapitalizējot kompensācijas procentus un nokavējuma procentus aprēķinot no 2011. gada 15. aprīļa;

               d)

               apstrīdētais lēmums un Vispārējās tiesas spriedums lietā T-297/05 (1) tajā esot interpretēti nepareizi un fakti esot tikuši sagrozīti;

               e)

               tas neesot pienācīgi pamatots: no tā neesot iespējams secināt pamatojumu procentu aprēķinam un nokavējuma procentu aprēķina sākuma datumam un pamatojumā esot iekšējas pretrunas;

               f)

               tas esot pretrunā Savienības tiesību principiem par nepamatotu maksājumu atgūšanu.

      (1)  2011. gada 15. aprīļa spriedums, Krājums II 1859. lpp.


title: Lieta T-169/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko Société Calliope S.A iesniedza 2004. gada 12. maijā

text:
               10.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/14

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko Société Calliope S.A iesniedza 2004. gada 12. maijā
   (Lieta T-169/04)
   (2004/C 179/28)
   Tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 12. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko cēla Societe Calliope S.A, kura veic uzņēmējdarbību Mourenx (Francija), kuru pārstāv Stephanie Legrand, avocat, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   BASF A.G. arī bija puse Apelācijas padomē.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Pirmās Apelācijas padomes 2004. gada 4. marta lēmumu, ar kuru tika noraidīta apelācija Nr. R289/2003-I;

               —

               uzlikt Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam par pienākumu reģistrēt kopienas preču zīmi “CARPOVIRUSINE” Nr. 1 422 641 uz precēm, kuras paredzētas reģistrēt;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti:

               Kopienas preču zīmes pieteicējs:

               Prasītāja

               Preču zīme:

               Vārdiska preču zīme “CARPOVIRUSINE” – pieteikuma Nr. 1 422 641, kas iesniegts 5. (insekticīdi, utt.) klases precēm

               Preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks, kas ir iebildis, iesniedzot protestu:

               BASF A.G.

               Apstrīdētā preču zīme vai apzīmējums zīme “CARPO” 5. klases precēm:

               Vārdiska nacionāla un starptautiska preču

               Protestu izskatīšanas nodaļas lēmums:

               reģistrācijas atteikums

               Apelācijas padomes lēmums:

               apelācijas noraidīšana

               Piemērotās tiesību normas:

               Regulas Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta kļūdaina piemērošana

      (1)   Padomes 1993. gada 20. decembra Regula Nr. 40/94 par kopienas preču zīmi, OV L 011, 14.1.1994., 1. –36. lpp.


               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/2

         Tiesneša, kas aizstāj Civildienesta tiesas priekšsēdētāju pagaidu noregulējuma tiesneša statusā, nozīmēšana
   2010/C 260/02
   2010. gada 8. septembrī Civildienesta tiesa atbilstoši Reglamenta 103. panta 2. punktam nolēma, ka laika posmā no 2010. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim otrās palātas priekšsēdētājs, tiesnesis H. TAGARAS, aizstās Civildienesta tiesas priekšsēdētāju pagaidu noregulējuma tiesneša statusā priekšsēdētāja prombūtnes laikā vai, ja viņš nevar piedalīties tiesas sēdē.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī OV C 294, 2.12.2006 .

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/34

         (2006/C 310/70)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 294, 2.12.2006.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 281, 18.11.2006.

      OV C 261, 28.10.2006.

      OV C 249, 14.10.2006.

      OV C 237, 30.9.2006.

      OV C 224, 16.9.2006.

      OV C 212, 2.9.2006.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 179, 10.7.2004.

text:
               24.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/20

         (2004/C 190/33)
   Tiesas pēdējā publikācija
         Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 179, 10.7.2004.

   Iepriekšējās publikācijas:

      OV C 168, 26.6.2004.

      OV C 156, 12.6.2004.

      OV C 106, 30.4.2004.

   Šie teksti pieejami arī:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Lieta C-490/06: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 10. maija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/30

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 10. maija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-490/06) (1)

   (2007/C 183/57)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Apvienotās lietas T-425/07 un T-426/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedums — Agencja Wydawnicza Technopol /ITSB ( 100 un 300 ) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafisku preču zīmju 100 un 300 reģistrācijas pieteikums — Paziņojums attiecībā uz aizsardzības apjomu — Regulas (EK) Nr. 40/94 38. panta 2. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 37. panta 2. punkts) — Atšķirtspējas neesamība)

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/24

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedums — Agencja Wydawnicza Technopol/ITSB (“100” un “300”)
   (Apvienotās lietas T-425/07 un T-426/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafisku preču zīmju “100” un “300” reģistrācijas pieteikums - Paziņojums attiecībā uz aizsardzības apjomu - Regulas (EK) Nr. 40/94 38. panta 2. punkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 37. panta 2. punkts) - Atšķirtspējas neesamība)
   2010/C 11/46
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o., Čenstohova [Częstochowa] (Polija) (pārstāve — D. Žonževska [D. Rzążewska], advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — O. Montalto [O. Montalto] un K. Zajferte [K. Zajfert])

      Priekšmets

   Par divām prasībām par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 3. septembra lēmumiem lietās R 1274/2006-4 un R 1275/2006-4 attiecībā uz pieteikumiem grafiskas preču zīmes “100” un “300” reģistrēt kā Kopienas preču zīmes.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 22, 26.01.2008.


title: Lieta T-392/07: Prasība, kas celta 2007. gada 12. oktobrī — Strack /Komisija

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/46

         Prasība, kas celta 2007. gada 12. oktobrī — Strack/Komisija
   (Lieta T-392/07)
   (2007/C 297/93)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Guido Strack, Ķelne (Vācija) (pārstāvis — H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas lēmumus, kas pieņemti procedūrā saistībā ar prasītāja 2007. gada 20. jūnija pieteikumu par piekļuvi dokumentiem un otro šādu pieteikumu, kas datēts ar 2007. gada 23. jūliju, pakārtoti, saistībā ar 2007. gada 15. augustā iesniegto atkārtoto pieteikumu, un kuri pieņemti faktiski vai ar likumīgas noraidījuma fikcijas palīdzību saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1049/2001 8. panta 3. punktu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt prasītājam viņam šī pieteikuma izskatīšanas sakarā radušos morālo un nemateriālo kaitējumu pienācīgā apmērā, katrā ziņā, vismaz simboliski EUR 1 apmērā;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs lūdza, pirmkārt, piekļuvi atsevišķiem dokumentiem saistībā ar atkārtotajiem pieteikumiem, ko Komisija pilnībā vai daļēji bija noraidījusi, par piekļuvi dokumentiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 (1) un, otrkārt, arī dokumentiem, kuri ir saistīti ar lietu T-110/04. Piekļuve šiem dokumentiem prasītājam tika vai nu liegta vai netika nodrošināta tam paredzētajos termiņos.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda uz to, ka atbildētāja ir pārkāpusi kā EKL 255. pantu, tā arī Regulas Nr. 1049/2001 2. panta 1., 4. un 6. punktu un turpmākos pantus. Turklāt prasītājs it īpaši norāda uz labas pārvaldības principa pārkāpumu, kā arī Pamattiesību hartas 41. un 42. panta pārkāpumu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).