title: Lieta C-266/08: Prasība, kas celta 2008. gada 19. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/35

         Prasība, kas celta 2008. gada 19. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-266/08)
   (2008/C 209/52)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Condou-Durande un E. Adsera Ribera)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/81/EK (1) par uzturēšanās atļaujām, kas izdotas tādiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri ir cilvēku tirdzniecības upuri vai bijuši iesaistīti darbībās, kas veicina nelegālo imigrāciju, kuri sadarbojas ar kompetentajām iestādēm, prasības, vai katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 17. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 2004/81/EK transponēšanai valsts tiesībās noteiktais termiņš beidzās 2006. gada 5. augustā.

      (1)  OV L 261, 19. lpp.


title: Lieta T-250/12: Prasība, kas celta 2012. gada 5. jūnijā — Uralita /Komisija

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/26

         Prasība, kas celta 2012. gada 5. jūnijā — Uralita/Komisija
   (Lieta T-250/12)
   2012/C 243/46
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Uralita, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — K. Struckmann, advokāts, un G. Forwood, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2012. gada 27. marta Lēmuma C(2012) 1965, ar ko groza 2008. gada 11. jūnija Lēmumu C(2008) 2626 par EK līguma 81. panta (jaunajā redakcijā — Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pants) un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/38.695 — NĀTRIJA HLORĀTS), 1. panta 2. punktu, ciktāl ar to prasītājai ir noteikts naudas sods EUR 4 231 000 apmērā;

               —

               atcelt Komisijas 2012. gada 27. marta Lēmuma C(2012) 1965 — Lieta COMP/38.695 — Nātrija hlorāts 2. pantu, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus alternatīvus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka lēmums noteikt naudas sodu pēc tam, kad bija beidzies Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 25. panta 1. punktā paredzētais noilguma termiņš, un saglabāt par šo summu radušos procentus bija prettiesisks.

               2)

               Ar otro pamatu pakārtoti tiek apgalvots, ka Komisija prettiesiski ieturēja ar 2012. gada 27. marta Lēmumu C(2012) 1965 uzlikto naudas sodu, ieskaitot procentus, pirms naudas sods kļuva iekasējams.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-720/16: Prasība, kas celta 2016. gada 10. oktobrī – ARFEA/Komisija

text:
               28.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 441/32

      Prasība, kas celta 2016. gada 10. oktobrī – ARFEA/Komisija
      (Lieta T-720/16)
      (2016/C 441/39)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Aziende riunite filovie ed autolinee Srl (ARFEA) (Alesandrija [Alessandria], Itālija) (pārstāvji – M. Chiti, V. Angiolini, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2016. gada 10. jūnija lēmumu par valsts atbalstu SA.38132 (2015/c) (ex 2014/NN) – papildkompensācija ARFEA par sabiedriskā pakalpojuma saistībām un, ciktāl nepieciešams, arī pārējos ar šo lēmumu saistītos un/vai no tā izrietošos aktus, kas ar šo prasību tiek vienlīdz apstrīdēti;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apstrīdētajā lēmumā par nesaderīgu ar iekšējo tirgu tiek atzīts un prasīts, lai tiktu atgūts atbalsts, ko prasītājai – privātai sabiedrībai, kas uz koncesiju pamata sniedz vietējā sabiedriskā transporta pakalpojumus un nodarbojas ar privāttransporta pakalpojumu sniegšanas saimniecisko darbību – Itālijas iestādes it kā esot piešķīrušas kā kompensāciju par sabiedriskā pakalpojuma saistību izpildi.
      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots LESD 108. panta 3. punkta pārkāpums un kļūdaina tā piemērošana.

                              —

                              Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisijas apstrīdētais pasākums neesot valsts atbalsts. Katrā ziņā neesot runa par “jaunu” atbalstu minētās normas izpratnē.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta pārkāpums un kļūdaina tā piemērošana.

                              —

                              Šajā ziņā tiek norādīts, ka apstrīdētais pasākums ir kompensācija par sabiedriskā pakalpojuma saistībām, kas ARFEA ir uzliktas, pildot likumīgā spēkā stājušos Itālijas tiesu spriedumus, nevis “valsts atbalsts” minētās LESD normas izpratnē.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots Eiropas Savienības tiesību piemērošanas principu, normu atpakaļejoša spēka neesamības un tiesiskās noteiktības vispārējo principu un šajā jomā Tiesas noteikto principu pārkāpums.

                              —

                              Šajā ziņā prasītāja sabiedrība apstrīd Regulas Nr. 1370/2007 piemērošanu lietas faktiskajiem apstākļiem, kā tas paredzēts apstrīdētajā lēmumā. Proti, lietas faktiskie apstākļi, kas saistīti ar 1997.–1998. gadā notikušiem faktiem, ietilpst citas Kopienu regulas (Regulas Nr. 1191/1969) tvērumā.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots tiesību noilguma principu pārkāpums.

                              —

                              Šajā ziņā ir norādīts, ka prasītāja sabiedrība apstrīd, ka astoņpadsmit gadus pēc lietas faktisko apstākļu rašanās vispār var pieņemt lēmumu par aplūkotā pasākuma atgūšanu.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots Tiesas judikatūrā noteikto vispārējo valsts atbalsta definēšanas principu un dalībvalstu procesuālās autonomijas principu pārkāpums.

                              —

                              Šajā ziņā tiek norādīts, ka prasītājas sabiedrības ieskatā tā ir pierādījusi, ka to skarošajos šīs lietas apstākļos ir tikuši ievēroti principi, ko Tiesa noteikusi lietā C-280/00 Altmark Trans e Regierumspräsidium Magdeburg. Turklāt šī sabiedrība apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā Komisija esot iejaukusies jautājumos, kurus vērtēt ir tikai valsts tiesu ziņā.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots valsts atbalsta tiesiskā regulējuma pārkāpums un kļūdaina tā piemērošana, ņemot vērā, ka sabiedriskā pakalpojuma saistības ir tikušas uzliktas vienpusēji.

                              —

                              Prasītāja sabiedrība apgalvo, ka Komisija neesot ņēmusi vērā, ka šīs lietas faktiskajos apstākļos Pjemontes reģions ir šai sabiedrībai uzlicis sabiedriskā pakalpojuma saistības, kas kompensējamas ar pasākumiem, kam nav nekā kopīga ar valsts atbalsta jēdzienu.

                  7.

                  Ar septīto pamatu tiek apgalvots tiesību normu pēctecības principu pārkāpums.

                              —

                              Regulas Nr. 1370/2007 piemērojamību faktiskajiem apstākļiem prasītāja sabiedrība apstrīd arī citādā ziņā, nekā jau tika aplūkots 3. punktā. Prasītāja sabiedrība apgalvo, ka Komisija neesot ņēmusi vērā, ka lietas faktiskajos apstākļos Pjemontes reģions šai sabiedrībai uzlicis sabiedriskā pakalpojuma saistības, kas kompensējamas ar pasākumiem, kam nav nekā kopīga ar valsts atbalsta jēdzienu.


title: Lieta C-114/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2016. gada 15. decembra spriedumu lietā T-808/14 Spānija/Komisija 2017. gada 3. martā iesniedza Spānijas Karaliste

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/11

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2016. gada 15. decembra spriedumu lietā T-808/14 Spānija/Komisija 2017. gada 3. martā iesniedza Spānijas Karaliste
   (Lieta C-114/17 P)
   (2017/C 129/13)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Spānijas Karaliste (pārstāve – M. J. García-Valdecasas Dorrego)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 15. decembra spriedumu lietā T-808/14, Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija;

               —

               atcelt Komisijas 2014. gada 1. oktobra lēmumu par valsts atbalstu SA.27408 (C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009)), ko Spānijas Karaliste sniegusi digitālās televīzijas zemes apraides izvēršanai attālinātos un ne tik urbanizētos Kastīlijas-Lamančas apvidos;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Kļūda tiesību piemērošanā saistībā gan ar apstrīdētā lēmuma 1. panta interpretēšanu pirms tā grozījumiem, gan ar labas pārvaldības un tiesiskās noteiktības principiem, ko Vispārējā tiesa esot pieļāvusi, uzskatīdama, ka šis pants attiecas arīdzan uz aprīkojuma piegādi un ka tajā Spānijas Karalistei nav noteiktas nekādas jaunas saistības.

               2.

               Kļūda tiesību piemērošanā saistībā ar kontroli pār to, kā dalībvalstis definē un piemēro vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu, ņemot vērā gan pirmo, gan ceturto spriedumā Altmark Trans un Regirungspräsidum Magdebrug (C-280/00, EU:C:2003:415) noteikto kritēriju.

               3.

               Kļūda tiesību piemērošanā saistībā ar tiesas kontroli pār atbalsta saderīgumu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punktu, ko Vispārējā tiesa esot pieļāvusi, strīdīgo pasākumu par nesaderīgu ar iekšējo tirgu atzīdama tehnoloģiskās neitralitātes principa neievērošanas dēļ.


title: Lieta C-625/16 P: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 2. marta rīkojums – Anikó Pint/Komisija Apelācija — Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Ungārijas valdības izdoti dokumenti, kas attiecas uz procedūru EU Pilot Nr. 8572/15 [CHAP(2015)00353 un 6874/14/JUST] par iespējamu Ungārijas izdarītu Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta pārkāpumu — Pieteikums par dokumentu izsniegšanu — Eiropas Komisijas atbildes neesamība

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/6

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 2. marta rīkojums – Anikó Pint/Komisija
   (Lieta C-625/16 P) (1)

   (Apelācija - Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Ungārijas valdības izdoti dokumenti, kas attiecas uz procedūru EU Pilot Nr. 8572/15 [CHAP(2015)00353 un 6874/14/JUST] par iespējamu Ungārijas izdarītu Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta pārkāpumu - Pieteikums par dokumentu izsniegšanu - Eiropas Komisijas atbildes neesamība)
   (2017/C 195/08)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Anikó Pint (pārstāvis – D. Lazar, Rechtsanwalt)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Anikó Pint sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 112, 10.4.2017.


title: Kritēriji lietu sadalei pa palātām

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/2

         Kritēriji lietu sadalei pa palātām
   2009/C 153/04
   2009. gada 16. jūnijā Pirmās instances tiesa noteica šādus kritērijus lietu nodošanai palātām laikā no 2009. gada 1. oktobra līdz 2010. gada 31. augustam saskaņā ar Reglamenta 12. pantu:

               1.

               Apelācijas sūdzības, kas iesniegtas par Civildienesta tiesas nolēmumiem, pēc prasības pieteikuma iesniegšanas tiek nodotas apelācijas palātai, saglabājot iespēju vēlāk piemērot Reglamenta 14. un 51. pantu.

               2.

               Lietas, kas nav minētas 1. punktā, pēc prasības pieteikuma iesniegšanas tiek nodotas palātām, kurās ir trīs tiesneši, saglabājot iespēju vēlāk piemērot Reglamenta 14. un 51. pantu.
               Lietas, kas paredzētas šajā punktā, tiek sadalītas pa palātām atbilstoši trim dažādām rotācijas kārtībām, kas izstrādātas atkarībā no lietu reģistrācijas kārtības kancelejā:

                           —

                           lietas, kas attiecas uz uzņēmumiem piemērojamo konkurences normu īstenošanu, uz normām par valstu piešķirto atbalstu un uz normām par tirdzniecības aizsardzības pasākumiem;

                           —

                           lietas, kas attiecas uz intelektuālā īpašuma tiesībām, kā paredzēts Reglamenta 130. panta 1. punktā;

                           —

                           visas pārējās lietas.

                     Atbilstoši minētajai rotācijas kārtībai divas palātas, kurās ir četri tiesneši un kuras lietas izskata trīs tiesnešu sastāvā, tiks ņemtas vērā divreiz katrā trešajā rotācijas aplī.
               Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs no šīs rotācijas kārtības var atkāpties, ievērojot dažu lietu savstarpējo saistību vai nodrošinot darba slodzes līdzsvarotu sadali.


title: Lieta T-108/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – VTZ u.c./Padome Dempings — Atsevišķu Krievijas izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu imports — Galīgais antidempinga maksājums — Attiecīgā prece

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/43

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – VTZ u.c./Padome
   (Lieta T-108/13) (1)

   (Dempings - Atsevišķu Krievijas izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu imports - Galīgais antidempinga maksājums - Attiecīgā prece)
   (2016/C 048/48)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO) (Volžska, Krievija), Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Taganroga, Krievija), Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Kamenska-Uraļska, Krievija), Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Poļevskoja, Krievija) (pārstāvji – J.-F. Bellis, F. Di Gianni un G. Coppo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Boelaert un B. Driessen, kam sākotnēji palīdzēja G. Berrisch, advokāts, un B. Byrne, solicitor, vēlāk B. Byrne un, visbeidzot, E. McGovern, barrister)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – J.-F. Brakeland, B.-R. Killmann un A. Stobiecka-Kuik), ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. (Ostrava-Kunčice, Čehijas Republika), Benteler Steel/Tube GmbH (Paderborn, Vācija), Dalmine SpA (Dalmine, Itālija), Productos Tubulares, SA (Valle de Trápaga, Spānija), Rohrwerk Maxhütte GmbH (Sulzbach-Rosenberg, Vācija), ArcelorMittal Tubular Products Roman SA (Roman, Rumānija), Silcotub SA (Zalău, Rumānija), Tubos Reunidos Industrial, SL (Amurrio, Spānija), V & M Deutschland GmbH (Diseldorfa, Vācija), V & M France (Boulogne-Billancourt, Francija), Vallourec Mannesmann Oil & Gas France (Aulnoye-Aymeries, Francija) un voestalpine Tubular GmbH & Co. KG (Kindberg, Austrija) (pārstāvji – S. Gubel, avocat un B. O’Connor, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Padomes 2012. gada 21. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1269/2012, ar kuru pēc daļējas starpposma pārskatīšanas atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 3. punktam groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 585/2012, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu par konkrētu arī Krievijas izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu importu (OV L 357, 11. lpp.).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kopumā;

               2)

               Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO), Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO), Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) un Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes un ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., Benteler Steel/Tube GmbH, Dalmine SpA, Productos Tubulares, SA, Rohrwerk Maxhütte GmbH, ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Silcotub SA, Tubos Reunidos Industrial, SL, V & M Deutschland GmbH, V & M France, Vallourec Mannesmann Oil & Gas France un voestalpine Tubular GmbH & Co. K tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 114, 20.4.2013.


title: Lieta C-573/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. novembrī iesniedza High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) – Air Berlin plc/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. novembrī iesniedza High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) – Air Berlin plc/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Lieta C-573/16)
   (2017/C 022/22)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (Chancery Division)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Air Berlin plc

      Atbildētāji: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai dalībvalsts zīmognodevas uzlikšana pēc likmes 1,5 % par pārvedumu, kā minēts iepriekš, iepriekšminētajos apstākļos, ir pretrunā ar vienu vai vairākiem [noteikumiem]:

                           1)

                           Pirmās direktīvas 10. pantu vai 11. pantu (1);

                           2)

                           Otrās direktīvas 4. pantu vai 5. pantu (2), vai

                           3)

                           EK Līguma 12., 43., 48., 49. vai 56. pantu?

               2)

               Vai atbilde uz pirmo jautājumu atšķirtos apstākļos, ja akciju pārvedums klīringa pakalpojumu sniedzējam būtu bijis nepieciešams, lai sekmētu attiecīgā uzņēmuma iekļaušanu biržas oficiālajā sarakstā šajā dalībvalstī vai citā dalībvalstī?

               3)

               Vai atbilde uz pirmo jautājumu vai otro jautājumu atšķirtos apstākļos, ja dalībvalsts valsts tiesību akti būtu devuši iespēju klīringa pakalpojumu sniedzēja operatoram, kad tas saņem piekrišanu no nodokļu iestādes, izvēlēties, ka zīmognodeva nav jāmaksā par akciju pārvedumu klīringa pakalpojumu sniedzēja sistēmā, bet tās vietā tiek uzlikts SDRT par katru turpmāko akciju pārdošanu klīringa pakalpojumu sistēmā (pēc likmes 0,5 % no pārdošanas atlīdzības)?

               4)

               Vai atbilde uz trešo jautājumu atšķirtos tad, ja attiecīgā uzņēmuma izvēlētā darījumu struktūra nozīmē, ka izvēles priekšrocība nevar tikt piemērota?

      (1)  Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīva 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (OV L 249, 25. lpp.).

      (2)  Padomes 2008. gada 12. februāra Direktīva 2008/7/EK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (OV L 46, 11. lpp.).


title: Lieta C-99/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 13. februārī ierosinājuši Smanor SA , Hubert Ségaud , Monique Ségaud par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 14. decembra spriedumu lietā T-150/06, Smanor u.c./Komisija

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/9

         Apelācija, ko 2007. gada 13. februārī ierosinājuši Smanor SA, Hubert Ségaud, Monique Ségaud par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 14. decembra spriedumu lietā T-150/06, Smanor u.c./Komisija
   (Lieta C-99/07 P)
   (2007/C 170/15)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Smanor SA, Hubert Ségaud, Monique Ségaud (pārstāvji — J.P. Ekeu un L. Roques, advokāti)

      Cita lietas dalībniece: Eiropas Kopienu Komisija
   Ar 2007. gada 23. maija rīkojumu Tiesa (sestā palāta) noraidīja apelāciju un izdeva rīkojumu Smanor SA, kā arī Ségaud kungam un kundzei segt savus tiesāšanās izdevumus pašiem.


title: Tiesas rīkojums (piektā palāta) 2005. gada 26. janvārī lietā C-153/04 P Euroagri Srl pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — ELVGF — Finanšu atbalsts — Pilotprojekts un demonstrācija, kā lietot jauno tehnoloģiju, kas saucas “Endovena”, attiecībā uz augļu kokiem)

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/12

      TIESAS RĪKOJUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 26. janvārī
   lietā C-153/04 P Euroagri Srl pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Apelācija - ELVGF - Finanšu atbalsts - Pilotprojekts un demonstrācija, kā lietot jauno tehnoloģiju, kas saucas “Endovena”, attiecībā uz augļu kokiem)
   (2005/C 106/23)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-153/04 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2004. gada 23. martā iesniedza Euroagri Srl, Monte Vidon Combatte (Itālija), ko pārstāv advokāts V. Masuči [W. Massucci], citam lietas dalībniekam esot Eiropas Kopienu Komisijai, ko pārstāv pārstāvji K. Katabriga [C. Cattabriga] un L. Visadžo [L. Visaggio], Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], tiesneši J. Makarčiks [J. Makarczyk] un P. Kūris [P. Kūris], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 26. janvārī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               apelāciju noraidīt;

               2)

                  Euroagri Srl ir jāatlīdzina tiesāšanās izdevumi.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.


title: Apvienotās lietas no C-323/10 līdz C-326/10: Tiesas (astotā palāta palāta) 2011. gada 24. novembra spriedums ( Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG (C-323/10, C-324/10 un C-326/10), Doux Geflügel GmbH (C-325/10)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Regula (EEK) Nr. 3846/87 — Lauksaimniecība — Eksporta kompensācijas — Mājputnu gaļa — Izķidātas un noplūktas mājas vistas (Gallus domesticus))

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/11

      Tiesas (astotā palāta palāta) 2011. gada 24. novembra spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG (C-323/10, C-324/10 un C-326/10), Doux Geflügel GmbH (C-325/10)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      (Apvienotās lietas no C-323/10 līdz C-326/10) (1)

      (Regula (EEK) Nr. 3846/87 - Lauksaimniecība - Eksporta kompensācijas - Mājputnu gaļa - Izķidātas un noplūktas mājas vistas (Gallus domesticus))
      (2012/C 25/18)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

         Finanzgericht Hamburg

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītājas: Gebr. Stolle GmbH & Co. KG (C-323/10, C-324/10 un C-326/10), Doux Geflügel GmbH (C-325/10)

         Atbildētāja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

         Priekšmets

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Hamburg — Komisijas 1987. gada 17. decembra Regulas (EEK) Nr. 3846/87, ar ko izveidota lauksaimniecības produktu nomenklatūra eksporta kompensācijām (OV L 366, 1. lpp.), kas grozīta ar Komisijas 1999. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 2765/1999 (OV L 338, 1. lpp.), interpretācija — Pozīcija 0207 12 90 — Noplūkti, bet ne pilnībā, kā paredzēts šajā nomenklatūras pozīcijā, izķidāti mājputni

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Komisijas 1987. gada 17. decembra Regulas (EEK) Nr. 3846/87, ar ko izveido lauksaimniecības produktu nomenklatūru eksporta kompensācijām, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2005. gada 15. decembra Regulu (EK) Nr. 2091/2005, ar kuru 2006. gadam publicē lauksaimniecības produktu nomenklatūru eksporta kompensācijām, I pielikuma apakšpozīcija 0207 12 90 ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā apakšpozīcijā ietilpstošam mājputnu liemenim ir jābūt pilnībā izķidātam tādējādi, ka ar šo tarifa klasifikāciju nav savienojams tas, ka, piemēram, daļa zarnu vai trahejas pēc iekšu izņemšanas procesa beigām joprojām nav atdalītas no liemeņa;

                  2)

                  Regulas Nr. 3846/87, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 1999. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 2765/1999, I pielikuma produkta kods 0207 1 2 90 9990 ir jāinterpretē tādējādi, ka vārdu “neregulārs sastāvs” skaidrojums nepieļauj vairāk nekā maksimāli četru no norādītajiem subproduktiem neatdalīšanu no liemeņa vienā vai vairākos eksemplāros, ja tiek ievērots kopējais skaits četri;

                  3)

                  Regulas Nr. 3846/87, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 2765/1999, apakšpozīcija 0207 12 10 jāinterpretē tādējādi, ka mājputnu liemenis, kurā viens no šajā apakšpozīcijā norādītajiem subproduktiem, proti, kakls, sirds, aknas un šķilvis, ir vairākos eksemplāros, neietilpst minētajā apakšpozīcijā;

                  4)

                  Regulas Nr. 3846/87, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 2765/1999, I pielikuma apakšpozīcija 0207 12 10 ir jāinterpretē tādējādi, ka klasifikācijas mērķiem eksporta kompensācijām šai apakšpozīcijai atbilst mājputna liemenis, uz kura pēc mehāniskās noplūkšanas vēl ir dažas nelielas kontūrspalvas, spalvas, spalvu gali un matiņi, ja šo spalvu palieku esamība ir savienojama ar cepešu cāļu raksturojumu un ar prasību par pienācīgi labu tirdzniecības kvalitāti;

                  5)

                  Regulas Nr. 3846/87, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 2765/1999, I pielikuma produkta kods 0207 1 2 90 9990 ir jāinterpretē tādējādi, ka mājputna liemenis, kurā traheja vēl nav atdalīta no kakla, neietilpst šajā produkta kodā;

                  6)

                  muitas pārbaudes laikā ar mērķi noteikt, vai eksportam paredzētās preces atbilst eksporta deklarācijā norādītajai tarifa pozīcijai, daļējas deklarēto preču pārbaudes rezultāti atbilstoši Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 70. panta 1. punktam attiecas uz visām deklarācijā minētajām precēm. Nedrīkst atzīt pieļaujamo kļūdas robežu, kas ļautu uzskatīt, ka nepilnība neietekmē kompensāciju.

         (1)  OV C 209, 31.07.2010.

         OV C 274, 09.10.2010


title: Lieta T-443/08: Prasība, kas celta 2008. gada 6. oktobrī — Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt/Komisija

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/35

         Prasība, kas celta 2008. gada 6. oktobrī — Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt/Komisija
   (Lieta T-443/08)
   (2008/C 327/63)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt (pārstāvis — U. Soltész, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               saskaņā ar EKL 231. panta 1. punktu atcelt Komisijas 2008. gada 23. jūlija lēmuma 1. pantu tiktāl, ciktāl Komisija tajā konstatē, ka

                           a)

                           Vācijas veiktie kapitāla ieguldījumu pasākumi, lai uzbūvētu jaunu dienvidu skrejceļu un tam piederošas lidostas iekārtas Leipcigas-Halles lidostā, ir valsts atbalsts EKL 87. panta 1. punkta nozīmē un

                           a)

                           šis “valsts atbalsts” ir 350 miljoni EUR;

               —

               saskaņā ar Tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktu piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājas vēršas pret Komisijas 2008. gada 23. jūlija Lēmuma C(2008) 3512, galīgā redakcija (C 48/2006, ex N 227/2006) par Vācijas atbalsta pasākumiem DHL un Leipcigas-Halles lidostai 1. panta pirmajā daļā ietverto konstatējumu, ka Vācijas kapitāla ieguldījums Leipcigas-Halles lidostā ir valsts atbalsts lidostai un šo summu veido 350 miljoni EUR.
   Prasītājas savas prasības pamatojumam izvirza šādus septiņus prasības pamatus:
   Pirmkārt, prasītājas norāda, ka atbalsta noteikumi neesot piemērojami, jo lidosta tiktāl, ciktāl runa ir par reģionālas lidostas infrastruktūru, nav uzņēmums šo noteikumu izpratnē.
   Otrkārt, Flughafen Leipzig-Halle GmbH ir valsts mērķsabiedrība (“single purpose vehicle”), kura ir izveidota atbilstoši privāttiesiskai organizācijas formai un kura tādēļ atzītu iemeslu dēļ neesot uzskatāma par atbalsta saņēmēju tiktāl, ciktāl valsts tai piešķir līdzekļus, kas ir vajadzīgi valsts uzticētu uzdevumu pildīšanai.
   Treškārt, apstrīdētais lēmums esot iekšēji pretrunīgs, jo lēmumā Flughafen Leipzig-Halle GmbH tiek vienlaicīgi raksturota kā atbalsta saņēmēja un atbalsta sniedzēja.
   Ceturtkārt, 2005. gadā publicēto vadlīniju (1) piemērošana faktiskiem apstākļiem, kas radušies pirms to publicēšanas, ir pretrunā atpakaļejoša spēka aizliegumam, tiesiskās drošības principam, tiesiskās paļāvības un vienlīdzīgas attieksmes principam. Prasītājas uzskata, ka vienīgi Komisijas 1994. gada vadlīnijas (2) bija piemērojamas.
   Prasītājas turklāt piebilst, ka jaunās vadlīnijas esot pretrunā primārām Kopienu tiesībām, jo, tā kā reģionālo lidostu pārvaldītājam nav uzņēmuma pazīmju, tās ir saturiski neatbilstošas un iekšēji pretrunīgas. 2005. gada vadlīnijās valsts atbalsta tiesību piemērošana ir paredzēta arī attiecībā uz lidostu izveidošanu, lai gan šī darbība iepriekšējās 1994. gada vadlīnijās bija skaidri izslēgta no valsts atbalsta tiesību piemērošanas jomas. Ņemot vērā jauno un veco vadlīniju diametrāli pretējo saturu, un tā kā 1994. gada tiesiskais regulējums nav atcelts, nav skaidrs, kāds ir vēlamais tiesiskais vērtējums par lidostas infrastruktūras finansējumu.
   Sestkārt, prasītājas apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi procesuālu pārkāpumu, jo tā kapitāla ieguldījumu kvalifikācijai kā valsts atbalstu nav piemērojusi Regulas (EK) Nr. 659/1999 (3) normas par esošu atbalstu.
   Septītkārt, 2005. gada vadlīnijās nav ievērota kompetences sadale starp dalībvalstīm un Komisiju, jo Komisija savu kompetenci attiecībā uz EK līgumā paredzēto ietvaru ir paplašinājusi, veicot plašāku EKL 87. panta 1. punktā paredzētā “uzņēmuma” kritērija interpretāciju, un ar šādu paplašinātu interpretāciju darbības, kuras jāizvērtē valsts iekšējām iestādēm, pakļāvusi Kopienu iestāžu kontrolei.

      (1)  Komisijas paziņojums — Kopienas vadlīnijas par lidostu finansēšanu un valsts atbalstu darbības uzsākšanai aviosabiedrībām, kas veic lidojumus no reģionālām lidostām (OV 2005, C 312, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas paziņojums — Komisijas vadlīnijas par to, kā piemērot EK Līguma 92. un 93. pantu, kā arī EEZ Līguma 61. pantu par valsts atbalstu aviācijas nozarē (OV 1994, C 350, 7. lpp.).

      (3)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai.


title: Lieta T-123/08: Prasība, kas celta 2008. gada 14. martā — Spitzer /ITSB — Homeland Housewares ( Magic Butler )

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/27

         Prasība, kas celta 2008. gada 14. martā — Spitzer/ITSB — Homeland Housewares (“Magic Butler”)
   (Lieta T-123/08)
   (2008/C 116/50)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Harald Spitzer, Hörsching (Austrija) (pārstāvis — T. Schmitz, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Homeland Housewares, LLC, Los Angeles (Amerikas Savienotās Valstis)
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja — Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 7. janvāra lēmumu lietā R 1508/2006-1;

               —

               noraidīt Homeland Housewares, LLC pret reģistrācijai pieteikto vārdisko preču zīmi “Magic Butler” Nr. 4 109 906 iesniegtos iebildumus;

               —

               piespriest atbildētājam — Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs;

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Magic Butler” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. un 21. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 109 906);

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Homeland Housewares, LLC;

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “MAGIC BULLET” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 4 100 483) un vārdiska preču zīme “THE MAGIC BULLET” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 3 584 885);

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm neesot sajaukšanas iespējas.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-290/07 P: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 2. septembra spriedums — Eiropas Komisija/ Scott SA, Département du Loiret , Francijas Republika (Apelācija — Valsts atbalsts — Izdevīgāka cena labiekārtota zemes gabala iegādei — Tirgus vērtības noteikšana — Oficiālā izmeklēšanas procedūra — Regula (EK) Nr. 659/1999 — Rūpīgas un objektīvas izmeklēšanas pienākums — Komisijas rīcības brīvības apjoms — Izmaksu metode — Pārbaudes tiesā apjoms)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/6

      Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 2. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Scott SA, Département du Loiret, Francijas Republika
      (Lieta C-290/07 P) (1)

      (Apelācija - Valsts atbalsts - Izdevīgāka cena labiekārtota zemes gabala iegādei - Tirgus vērtības noteikšana - Oficiālā izmeklēšanas procedūra - Regula (EK) Nr. 659/1999 - Rūpīgas un objektīvas izmeklēšanas pienākums - Komisijas rīcības brīvības apjoms - Izmaksu metode - Pārbaudes tiesā apjoms)
      (2010/C 288/11)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvis — J. Flett)

         Otrs lietas dalībnieks: Scott SA (pārstāvji — J. Lever QC, R. Griffith, M. Papadakis, Solicitors, J. Gardner un G. Peretz, Barristers), Département du Loiret (pārstāvis — A. Carnelutti, avocat), Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues, S. Seam un F. Million))

         Priekšmets

      Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 29. marta spriedumu lietā T-366/00 Scott SA/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa atcēla Komisijas 2000. gada 12. jūlija Lēmuma 2002/14/EK par valsts atbalstu, ko Francija ir piešķīrusi Scott Paper SA/Kimberley-Clark (OV L 12, 1. lpp.), 2. pantu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz valsts atbalstu, kas piešķirts labvēlīgas zemes cenas veidā, kas norādīta lēmuma 1. pantā

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2007. gada 29. marta spriedumu lietā T-366/00 Scott/Komisija;

                  2)

                  lietu nodot atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

                  3)

                  lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

         (1)  OV C 183, 04.08.2007.


title: Lieta T-416/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. septembrī — HP Health Clubs Iberia /ITSB — Shiseido ( “ZENSATIONS” )

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/35

         Prasība, kas celta 2012. gada 20. septembrī — HP Health Clubs Iberia/ITSB — Shiseido (“ZENSATIONS”)
   (Lieta T-416/12)
   2012/C 355/73
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: HP Health Clubs Iberia, SA (Barselona, Spānija) (pārstāve — S. Serrat Viñas, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Shiseido Company Ltd (Tokija, Japāna)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 6. jūnija lēmumu lietā R 2212/2010-1;

               —

               noraidīt Shiseido Company Ltd celtos iebildumus;

               —

               nodot lietu atpakaļ ITSB, lai veiktu pieteiktās preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz visiem reģistrācijas pieteikumā norādītajiem pakalpojumiem, un

               —

               piespriest atbildētājam un otrai šajā lietā iesaistītajai dalībniecei atlīdzināt izdevumus, kas radušies prasītājai šajā tiesvedībā un procesā ITSB.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “ZENSATIONS” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 34. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 5 778 303

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Shiseido Company Ltd

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “ZEN” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 21. un 44. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrā teikuma un 76. panta 1. un 2. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 2. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-135/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. novembra rīkojums — Pieno žvaigždės /ITSB Fattoria Scaldasole ( “Iogurt.” )

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/20

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. novembra rīkojums — Pieno žvaigždės/ITSB Fattoria Scaldasole (“Iogurt.”)
   (Lieta T-135/10) (1)

   2012/C 13/42
   Tiesvedības valoda — angļu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 134, 22.05.2010.


title: Lieta C-19/06: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 15. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/36

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 15. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku
   (Lieta C-19/06) (1)

   (2006/C 294/68)

      Tiesvedības valoda — franču

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 60, 11.03.2006.


title: Lieta T-154/16: Vispārējās tiesas 2016. gada 14. decembra spriedums – Grid applications/EUIPO (“APlan”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “APlan” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/48

         Vispārējās tiesas 2016. gada 14. decembra spriedums – Grid applications/EUIPO (“APlan”)
   (Lieta T-154/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “APlan” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2017/C 030/55)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grid applications GmbH (Vīne, Austrija) (pārstāvis – M. Meyenburg, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – H. Kunz)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 15. februāra lēmumu lietā R 1819/2015–4 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “APlan” reģistrēt kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Grid applications GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 200, 6.6.2016.


title: Lieta T-636/13: Prasība, kas celta 2013. gada 26. novembrī — TrekStor /ITSB — MSI Technology ( “MovieStation” )

text:
               8.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/24

         Prasība, kas celta 2013. gada 26. novembrī — TrekStor/ITSB — MSI Technology (“MovieStation”)
   (Lieta T-636/13)
   2014/C 39/42
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: TrekStor Ltd (Honkonga, Ķīna) (pārstāvis — O. Spieker, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: MSI Technology GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 27. septembra lēmumu lietā R 1914/2012-4 tādējādi, ka pieteikuma par Kopienas preču zīmes “MovieStation” spēkā neesamības atzīšanu iesniedzējas 2011. gada 20. jūnija pieteikums tiek noraidīts, piespriežot tai segt izdevumus;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “MovieStation” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 5 743 257

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: MSI Technology GmbH

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts, lasot to kopā ar 7. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: attiecīgo preču zīmi atzīt par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums


title: lieta C-32/05: Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 31. janvārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/12

         Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 31. janvārī
   (lieta C-32/05)
   (2005/C 82/26)
   tiesvedības valoda – franču
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 31. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Sara Prado Quintillán un Joanna Hottiaux, pārstāves, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (1), prasības un, jebkurā gadījumā, nedarot Komisijai zināmus šos aktus, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesiskajā kārtībā bija 2003. gada 22. decembris.

      (1)  OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.


title: Lieta C-514/10: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 21. jūnija spriedums ( Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Wolf Naturprodukte GmbH/Sewar spol. s r.o. (Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Piemērojamība laikā — Pirms izpildes valsts pievienošanās Eiropas Savienībai pieņemta nolēmuma izpilde)

text:
               18.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 250/3

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 21. jūnija spriedums (Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Wolf Naturprodukte GmbH/Sewar spol. s r.o.

   (Lieta C-514/10) (1)

   (Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Piemērojamība laikā - Pirms izpildes valsts pievienošanās Eiropas Savienībai pieņemta nolēmuma izpilde)
   2012/C 250/04
   Tiesvedības valoda — čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší soud České republiky

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Wolf Naturprodukte GmbH

      Atbildētāja: Sewar spol. s r.o.

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nejvyšší soud České republiky — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001 L 12, 1. lpp.) 66. panta 2. punkta interpretācija — Piemērojamība laikā — Tāda sprieduma izpilde, kas pasludināts pirms valsts, kas izpilda spriedumu, pievienošanās Eiropas Savienībai

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 66. panta 2. punkts ir interpretējams tādējādi, ka, lai varētu piemērot šo regulu attiecībā uz nolēmuma atzīšanu un izpildi, ir nepieciešams, lai šī nolēmuma pieņemšanas brīdī šī regula būtu bijusi spēkā gan izcelsmes dalībvalstī, gan arī dalībvalstī, kurā lūgts atzīt un izpildīt šo nolēmumu.

      (1)  OV C 13, 15.11.2011.


title: Apvienotās lietas C-154/15, C-307/15 un C-308/15: Tiesas (virspalāta) 2016. gada 21. decembra spriedums (Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Francisco Gutiérrez Naranjo/Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Banco Popular Español SA/Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 93/13/EEK — Patērētāju līgumi — Hipotekārie aizdevumi — Negodīgi noteikumi — 4. panta 2. punkts — 6. panta 1. punkts — Atzīšana par spēkā neesošu — Valsts tiesas veikta negodīga noteikuma atzīšanas par spēkā neesošu iedarbības laikā ierobežošana

text:
               20.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 53/8

         Tiesas (virspalāta) 2016. gada 21. decembra spriedums (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Francisco Gutiérrez Naranjo/Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Banco Popular Español SA/Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15)
   (Apvienotās lietas C-154/15, C-307/15 un C-308/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 93/13/EEK - Patērētāju līgumi - Hipotekārie aizdevumi - Negodīgi noteikumi - 4. panta 2. punkts - 6. panta 1. punkts - Atzīšana par spēkā neesošu - Valsts tiesas veikta negodīga noteikuma atzīšanas par spēkā neesošu iedarbības laikā ierobežošana)
   (2017/C 053/10)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Francisco Gutiérrez Naranjo (C-154/15), Ana María Palacios Martínez (C-307/15), Banco Popular Español SA (C-308/15)

      Atbildētāji: Cajasur Banco SAU (C-154/15), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15)

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts judikatūru, ar kuru ar atlīdzināšanu saistītās sekas, kas ir saistītas ar tiesas atzinumu, ka noteikums, kas ir ietverts līgumā, kuru ar patērētāju ir noslēdzis pārdevējs vai piegādātājs, ir negodīgs šīs direktīvas 3. panta 1. punkta izpratnē, tiek ierobežotas laikā, tās attiecinot vienīgi uz summām, kuras atbilstoši šādam noteikumam ir tikušas nepamatoti samaksātas pēc tiesas nolēmuma, ar kuru ir ticis atzīts šis negodīgums, pasludināšanas.

      (1)  OV C 228, 13.7.2015.

      OV C 279, 24.8.2015.


title: Lieta C-328/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Juzgado de lo Mercantil No. 3, Barcelona (Spānija) 2006. gada 27. jūlija rīkojumu — Alfredo Nieto Nuño pret Leonci Monlleó Franquet

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Juzgado de lo Mercantil No. 3, Barcelona (Spānija) 2006. gada 27. jūlija rīkojumu — Alfredo Nieto Nuño pret Leonci Monlleó Franquet

   (Lieta C-328/06)
   (2006/C 237/13)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Iesniedzējtiesa
   Juzgado de lo Mercantil No. 3, Barcelona
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Alfredo Nieto Nuño

      Atbildētājs: Leonci Monlleó Franquet

   Prejudiciālais jautājums
   Tiesai uzdotais jautājums ir par to, vai Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK (1), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 4. pantā izmantotais dalībvalstī “plaši pazīstamu” preču zīmju jēdziens jāattiecina tikai un vienīgi uz pazīstamību un iesakņošanos kādā Eiropas Savienības dalībvalstī vai kādā ievērojamā valsts daļā, vai arī preču zīmes plašā pazīstamība var būt saistīta ar kādu teritoriālu mērogu, kas sakrīt nevis ar valsts, bet gan ar kāda autonomā novada, apgabala, apriņķa [comarca] vai pilsētas teritoriju, ņemot vērā preci vai pakalpojumu, ko aizsargā ar preču zīmi, un preču zīmes faktisko mērķauditoriju, vārdu sakot — ņemot vērā preču zīmes izplatības tirgu.

      (1)  OV L 40, 1. lpp.


title: Lieta C-579/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 15. novembrī iesniedza Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) — P/Commissie Sociale Zekerheid Breda, S/College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 15. novembrī iesniedza Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) — P/Commissie Sociale Zekerheid Breda, S/College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

   (Lieta C-579/13)
   2014/C 24/14
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Centrale Raad van Beroep

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: P

      Atbildētāja: Commissie Sociale Zekerheid Breda

   &

      Prasītāja: S

      Atbildētāja: College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2003/109/EK (1) mērķis un tvērums vai tās 5. panta 2. punkts un/vai 11. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, pamatojoties uz valsts tiesisko regulējumu, trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem ir pastāvīgā iedzīvotāja statuss, noteikts pienākums integrēties, paredzot sodu sistēmu, nav ar tiem saderīgs?

               2)

               Vai, atbildot uz 1. jautājumu, nozīme ir tam, ka pienākums integrēties ir noteikts pirms pastāvīgā iedzīvotāja statusa saņemšanas?

      (1)  Padomes 2003. gada 25. novembra Direktīva par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji (OV 2004, L 16, 44. lpp.).


title: Lieta T-415/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — Irish Music Rights Organisation /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Ģeogrāfiskā tirgus sadale — Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām — Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences — Pierādījumi — Nevainīguma prezumpcija)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/30

         Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — Irish Music Rights Organisation/Komisija
   (Lieta T-415/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Ģeogrāfiskā tirgus sadale - Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām - Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences - Pierādījumi - Nevainīguma prezumpcija)
   2013/C 156/51
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Irish Music Rights Organisation Ltd (Dublina, Īrija) (pārstāvji — M. Favart, advokāts, un D. Collins, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un J. Bourke)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francija) (pārstāvji — J.-F. Bellis un K. Van Hove, advokāti) un European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Šveice) (pārstāvji — D. Waelbroeck, advokāts, un D. Slater, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmumu C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmuma C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) 3. pantu, ciktāl tas attiecas uz Irish Music Rights Organisation Ltd;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 313, 6.12.2008.


title: Lieta T-571/17: Prasība, kas celta 2017. gada 22. augustā – UG/Komisija

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/25

         Prasība, kas celta 2017. gada 22. augustā – UG/Komisija
   (Lieta T-571/17)
   (2017/C 357/33)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: UG (pārstāvji – M. Richard un P. Junqueira de Oliveira, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 18. maija lēmumu (Nr. R/40/17) un visus tā pamatā esošus lēmumus;

               —

               likt atjaunot darbā prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai samaksāt nesaņemto algu un zaudējumu atlīdzību EUR 40 000 apmērā;

               —

               atcelt prettiesiskos ieturējumus no algas;

               —

               atmaksāt EUR 6 818,81 kā pārmaksātos prettiesiskos ieturējumus no algas;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus un tiesāšanās izdevumus, kā arī segt advokāta izmaksas, kas pagaidām tiek aplēstas EUR 10 000 apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka tikušas pārkāptas tiesības tikt uzklausītam, jo Komisija esot sarīkojusi tikai šķietamu procedūru pirms atlaišanas.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļautas kļūdas pēc būtības, jo pamati, uz kuriem tā balstījusies, neesot precīzi, pastāvoši vai nopietni.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārsniegtas pilnvaras, jo Komisija prasītāju esot atlaidusi tā funkciju arodbiedrībā dēļ un tādēļ, ka ticis izmantots vecāku atvaļinājums.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Civildienesta noteikumu 42. pants, Padomes 2010. gada 8. marta Direktīvā 2010/18/ES, ar ko īsteno pārskatīto BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP un ETUC pamatnolīgumu par vecāku atvaļinājumu un atceļ Direktīvu 96/34/EK (OV 2010, L 68, 13. lpp.), paredzētā Pamatnolīguma par vecāku atvaļinājumu 5.4. punkts, Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvas 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā – Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Kopīgā deklarācija par darbinieku pārstāvību (OV 2002, L 80, 29. lpp.), 7. pants, kā arī Civildienesta noteikumu IX pielikums, jo neesot ievērota disciplinārlietu procedūra.

               5.

               Piektais pamats attiecas uz soda nesamērīgumu.


title: lieta C-25/05 P: Apelācija, ko 2005. gada 26. janvārī (fakss – 24.01.05.) ierosināja August Storck KG, par 2004. gada 10. novembra Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) spriedumu lietā T-402/02 August Storck KG pret Iekšēja tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi; ITSB)

text:
               19.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/10

         Apelācija, ko 2005. gada 26. janvārī (fakss – 24.01.05.) ierosināja August Storck KG, par 2004. gada 10. novembra Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) spriedumu lietā T-402/02 August Storck KG pret Iekšēja tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi; ITSB)
   (lieta C-25/05 P)
   (2005/C 69/21)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 26. janvārī (fakss – 24.01.05.) izskatīšanai ir iesniegta apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2004. gada 10. novembra spriedumu lietā T-402/02 August Storck KG pret Iekšēja tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza August Storck KG, kuru pārstāv advokāti Ilse Rohr, Dr. Heidi Wrage-Molkenthin un Dr. Tim Reher, CMS Hasche Sigle, Stadthausbrücke 1-3, D-20355 Hamburga.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2004. gada 10. novembra (1) spriedumu lietā T-402/02;

               2)

               atzīt pirmajā instancē pieteiktos prasījumus un galīgi izlemt lietu; alternatīvi – nosūtīt lietu jaunai izskatīšanai Pirmās instances tiesā;

               3)

               piespriest ITSB atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   1.   Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums
   Pirmās instances tiesa pieļāva tiesību kļūdu, nosakot, ka pieteiktajai preču zīmei ir būtiski jāatšķiras no citām salīdzināmām preču zīmēm attiecīgajā preču sektorā. Preču zīmes atšķirtspēja tomēr ir jāvērtē kā tādu, neatkarīgi no iespējamām līdzīgām preču zīmēm tirgū.
   Jebkurā gadījumā, Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta ietvaros nav jāņem vērā vispārējās intereses vai zīmes paturēšanu vispārējai lietošanai. Preču zīmes monopolizācija ir preču zīmju tiesību mērķis, tajās nav norāžu uz nepamatotu monopolizāciju.
   Birojs nav norādījis citus reģistrācijas atteikuma pamatojumus, sakarā ar ko būtu jāņem vērā vispārējās intereses; jo īpaši tas nav norādījis atteikuma pamatojumus atbilstoši Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta d) – j) apakšpunktam.
   Pieteiktajai preču zīmei sākotnēji ir atšķirtspēja. Tas, ka patērētājs atpazīst preču zīmi kā konfekšu iepakojumu, neietekmē tās vienlaicīgi pastāvošo izcelsmes norādes funkciju. Formas un krāsas preču zīmei signāla un atpazīšanas loma ir tieši tajā jomā, kurā – kā saldumu tirgū - patērētājam ir ļoti liela izvēle.
   2.   Regulas Nr. 40/94 74. panta 1. punkta pirmā teikuma pārkāpums
   Pretēji Pirmās instances tiesas uzskatam, birojam būtu jāizmeklē un jānorāda tas, kādas līdzīgas vai identiskas preču zīmes saskaņā ar tā apgalvojumu ir tirgū, gadījumā, ja birojs ar to vēlas pamatot preču zīmes reģistrācijas atteikumu. Birojs par lēmuma pamatu nevar izmantot nekādus faktus, kas nav tā rīcībā un ko tas vienīgi nojauš. Ja birojs - pretēji apelācijas iesniedzējas izpratnei – uzskata par nepieciešamu vērtēt preču zīmes atšķirtspēju, salīdzinot ar tirgū esošo konfekšu iepakojumu, tad tam ir jāizpēta tirgus stāvoklis.
   3.   Regulas Nr. 40/94 73. panta pārkāpums
   Nolūkā pamatot atšķirtspējas trūkumu birojs esot izmantojis līdzīgus tirgū atrodamus konfekšu iepakojumus. Apelācijas iesniedzējai nebija iespējas izteikt savu viedokli attiecībā uz tirgū esošajiem konfekšu iepakojumiem, jo apelācijas iesniedzējai birojs tos neiesniedza.
   Tādēļ tika pārkāptas tās tiesības tikt uzklausītai.
   4.   Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkta pārkāpums
   Pieteiktā preču zīmes ir ieguvusi atšķirtspēju, vismaz pamatojoties uz tās plašu lietošanu Kopienā. Pārdošanas apjomu pierādījumi un reklāmas izdevumi precēm, ko preču zīme apzīmē, būtu jāievēro arī bez biroja pieprasītajiem salīdzinājuma datiem par kopējo konfekšu tirgu.
   Pretēji biroja un Pirmās instances tiesas viedoklim, izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas pierādījumi nav jāsniedz par visām Kopienas dalībvalstīm. Ņemot vērā visu Kopienas dalībvalstu viena kopējā tirgus veidošanas mērķi, pieteiktās preču zīmes izplatība un pazīstamība Kopienas teritorijā ir jāapskata, neņemot vērā valstu robežas. Tādēļ apelācijas iesniedzējas sniegtie izmantošanas pierādījumi ir pietiekami, lai konstatētu preču zīmes atšķirtspēju Kopienā.

      (1)  OV C 19, 22.01.2005.


title: Lieta C-233/07: Tiesas (septītā palāta) spriedums 2008. gada 8. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Direktīva 91/271/EEK — Komunālo notekūdeņu attīrīšana — Lēmums 2001/720/EK — Atkāpe attiecībā uz Eštorilas krasta aglomerācijas komunālo notekūdeņu attīrīšanu — Minētā lēmuma 2., 3. un 5. panta pārkāpums)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/7

         Tiesas (septītā palāta) spriedums 2008. gada 8. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-233/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 91/271/EEK - Komunālo notekūdeņu attīrīšana - Lēmums 2001/720/EK - Atkāpe attiecībā uz Eštorilas krasta aglomerācijas komunālo notekūdeņu attīrīšanu - Minētā lēmuma 2., 3. un 5. panta pārkāpums)
   (2008/C 158/10)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un P. Andrade)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Fernandes un M. J. Lois)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Komisijas 2001. gada 8. oktobra Lēmuma, ar kuru Portugālei tiek piešķirta atkāpe attiecībā uz Eštorilas krasta aglomerācijas komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 269., 14. lpp.), 2., 3. un 5. panta pārkāpums
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Portugāles Republika,

                           —

                           peldsezonas laikā neveikdama Eštorilas krasta aglomerācijas komunālo notekūdeņu progresīvu sākotnējo attīrīšanu, kā arī attīrīšanu pirms to izvadīšanas jūrā atbilstoši Lēmuma 2001/720/EK, ar kuru Portugālei tiek piešķirta atkāpe attiecībā uz Eštorilas krasta aglomerācijas komunālo notekūdeņu attīrīšanu, 2. pantam,

                           —

                           ārpus peldsezonas neveikdama Eštorilas krasta aglomerācijas komunālo notekūdeņu progresīvu sākotnējo attīrīšanu pirms to izvadīšanas šī Lēmuma 2001/720/EK 3. pantam,

                           —

                           pieļaujot, ka Eštorilas krasta aglomerācijas komunālo notekūdeņu izvadīšana izmaina vidi,

                     nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Lēmuma 2., 3. un 5. pants;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 170, 21.7.2007.


title: Lieta C-224/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunale di Bolzano (Itālija) 2009. gada 19. jūnija rīkojumu — kriminālprocess pret Martha Nussbaumer

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunale di Bolzano (Itālija) 2009. gada 19. jūnija rīkojumu — kriminālprocess pret Martha Nussbaumer

   (Lieta C-224/09)
   2009/C 205/42
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Bolzano

      Lietas dalībniece pamata procesā

      Martha Nussbaumer

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai ar tādu valsts tiesību aktu, kāds ir 2008. gada 9. aprīļa Likumdošanas dekrēts Nr. 81, it īpaši kopsakarā ar noteikumu, kurš iekļauts 90. panta 11. punktā, — daļā, kurā šajā tiesību aktā ir paredzēta atkāpe no pasūtītāja vai projekta vadītāja pienākuma jebkuram būvlaukumam, kurā darbojas vairāk nekā viens uzņēmums, iecelt sagatavošanas koordinatoru saskaņā ar tās pašas normas 3. punktu, privātiem darbiem, kuriem nav vajadzīga būvniecības atļauja, neizvērtējot, kāds ir darbu raksturs un īpašie riski, kuri uzskaitīti Direktīvas II pielikumā, — ir pārkāpts regulējums, kas paredzēts 1992. gada 24. jūnija Direktīvas 92/57/EEK (1) 3. pantā?

               2)

               Vai ar valsts tiesību aktu, kāds ir 2008. gada 9. aprīļa Likumdošanas dekrēts Nr. 81, it īpaši ar noteikumu, kurš iekļauts 90. panta 11. punktā, ir pārkāpts regulējums, kas paredzēts 1992. gada 24. jūnija Direktīvas 92/57/EEK 3. pantā saistībā ar pasūtītāja vai projekta vadītāja pienākumu katrā gadījumā iecelt koordinatoru projekta izpildes laikā būvlaukumos, neatkarīgi no darbu veida, tātad arī tādu privātu darbu gadījumā, kuriem nav vajadzīga būvniecības atļauja, kuri var ietvert Direktīvas II pielikumā minētos riskus?

               3)

               Vai ar noteikumu, kurš iekļauts ar 2008. gada 9. aprīļa Likumdošanas dekrēta Nr. 81 90. panta 11. punktu, — daļā, kurā ir paredzēts izpildes koordinatora pienākums izstrādāt darba drošības plānu vienīgi tad, ja privātu darbu gadījumā, kuriem nav vajadzīga būvniecības atļauja, projekta gaitā līdzās pirmajam uzņēmumam, kuram darbi uzdoti sākotnēji, projektā iesaistās citi uzņēmumi, — ir pārkāpts 1992. gada 24. jūnija Direktīvas 92/57/EEK 3. pants, kurā ikvienā gadījumā ir noteikts pienākums iecelt izpildes koordinatoru, neatkarīgi no darbu veida, un kurā nav pieļauta atkāpe no pienākuma izstrādāt darba drošības un veselības aizsardzības plānu gadījumā, ja attiecīgie darbi ir saistīti ar īpašiem riska veidiem, kādi uzskaitīti Direktīvas II pielikumā?

      (1)  OV L 245, 6. lpp.


title: Lieta T-192/07: Vispārējās tiesas 2012. gada 9. marta spriedums — Comité de défense de la viticulture charentaise /Komisija (Konkurence — Lēmums noraidīt sūdzību — Kopienas interešu neesamība — Sūdzības apmērs — Akta autora kompetence — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/11

         Vispārējās tiesas 2012. gada 9. marta spriedums — Comité de défense de la viticulture charentaise/Komisija
   (Lieta T-192/07) (1)

   (Konkurence - Lēmums noraidīt sūdzību - Kopienas interešu neesamība - Sūdzības apmērs - Akta autora kompetence - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2012/C 126/21
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Comité de défense de la viticulture charentaise (Sainte-Sévère, Francija) (pārstāvis — C.-E. Gudin, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji F. Arbault un V. Bottka, pēc tam V. Bottka un L. Malferrari)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 3. aprīļa Lēmumu Nr. SG-Greffe (2007) D/202076, ar kuru noraidīta sūdzība lietā COMP/38.863/B2-MODEF par EK līguma pārkāpumiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Comité de défense de la viticulture charentaise sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 170, 21.07.2007.


title: Lieta F-15/10: Prasība, kas celta 2010. gada 26. februārī — Andres u.c./ECB

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/54

         Prasība, kas celta 2010. gada 26. februārī — Andres u.c./ECB
   (Lieta F-15/10)
   2010/C 134/91
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Carlos Andres u.c. (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvji — M. Vandenbussche un L. Levi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā Banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Pirmkārt, prasība atcelt prasītāju paziņojumus par algu par 2009. gada jūniju, kā arī visus vēlākos un turpmākos paziņojumus par algu, tiktāl, ciktāl ar šiem paziņojumiem tiek īstenota 2009. gada 4. maijā pieņemtā pensiju shēmas reforma. Otrkārt, prasība atlīdzināt prasītāju ciestos zaudējumus.

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt paziņojumus par algu par 2009. gada jūniju tiktāl, ciktāl ar šiem paziņojumiem attiecībā uz prasītajiem tiek sākts īstenot ECB Padomes 2009. gada 4. maijā pieņemto pensiju shēmas reformu, kā arī tādā pašā apmērā atcelt visus vēlākos un turpmākos paziņojumus par algu;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt lēmumus noraidīt pārskatīšanas (“administrative review”) lūgumus un iekšējās sūdzības (“grievance procedure”), kas attiecīgi datēti ar 2009. gada 28. augustu un 17. decembri;

               —

               līdz ar to piespriest atbildētājai atlīdzināt starpību starp atalgojumu un pensiju, kas izriet no iepriekš minētā ECB Padomes 2009. gada 4. maija lēmuma, un no agrākās pensiju shēmas izrietošo; šī atalgojuma un pensijas starpība ir jāpalielina par nokavējuma procentiem, sakot ar 2009. gada 15. jūniju un tad — katra mēneša 15. datumā — līdz pilnīgai samaksai, izmantojot ECB procentu likmi, kas palielināta par trīs punktiem;

               —

               atbildētājai atlīdzināt zaudējumus par kaitējumu, kas radies sakarā ar pirktspējas zudumu, šo kaitējumu novērtējot ex aequo et bono un pagaidām to nosakot 1 % apmērā no katra prasītāja ikmēneša atalgojuma;

               —

               piespriest Eiropas Centrālajai Bankai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-158/14: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 14. marta spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A, B, C, D/Minister van Buitenlandse Zaken Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) — Īpaši ierobežojoši pasākumi, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām — Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP — Pamatlēmums 2002/475/TI — Regula (EK) Nr. 2580/2001 — 2. panta 3. punkts — Organizācijas “Tamililamas atbrīvošanas tīģeri (TAT)” iekļaušana terorisma aktos iesaistīto personu, grupu un organizāciju sarakstā — Prejudiciāls jautājums par šīs iekļaušanas spēkā esamību — Atbilstība starptautiskajām humanitārajām tiesībām — Jēdziens “terora akts” — Bruņoto spēku darbības bruņota konflikta laikā

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/2

         Tiesas (virspalāta) 2017. gada 14. marta spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A, B, C, D/Minister van Buitenlandse Zaken

   (Lieta C-158/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) - Īpaši ierobežojoši pasākumi, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām - Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP - Pamatlēmums 2002/475/TI - Regula (EK) Nr. 2580/2001 - 2. panta 3. punkts - Organizācijas “Tamililamas atbrīvošanas tīģeri (TAT)” iekļaušana terorisma aktos iesaistīto personu, grupu un organizāciju sarakstā - Prejudiciāls jautājums par šīs iekļaušanas spēkā esamību - Atbilstība starptautiskajām humanitārajām tiesībām - Jēdziens “terora akts” - Bruņoto spēku darbības bruņota konflikta laikā)
   (2017/C 151/02)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: A, B, C, D

      Atbildētājs: Minister van Buitenlandse Zaken

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               judikatūras, kas balstīta uz 1994. gada 9. marta spriedumu TWD Textilwerke Deggendorf (C-188/92, EU:C:1994:90) un 2001. gada 15. februāra spriedumu Nachi Europe (C-239/99, EU:C:2001:101), izpratnē nav acīmredzams, ka būtu pieņemamas prasības atcelt tiesību aktu, ko Eiropas Savienības Vispārējā tiesā celtu personas, kuras ir tādā situācijā, kādā ir apelācijas sūdzības iesniedzēji pamatlietā, par Padomes 2010. gada 12. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 610/2010, ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 un ar kuru atceļ Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1285/2009, vai Savienības tiesību aktiem pirms šīs īstenošanas regulas par organizācijas “Tamililamas atbrīvošanas tīģeri (TAT)” iekļaušanu Padomes 2001. gada 27. decembra Regulas (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, 2. panta 3. punktā paredzētajā sarakstā;

               2)

               tā kā Padomes 2001. gada 27. decembra Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu un Regula Nr. 2580/2001 neaizliedz uzskatīt, ka bruņoto spēku darbības bruņota konflikta laikā starptautisko humanitāro tiesību izpratnē ir “terora akti” šo Savienības tiesību aktu izpratnē, tas, ka organizācijas “Tamililamas atbrīvošanas tīģeri (TAT)” darbības varētu būt šādas darbības, neietekmē Īstenošanas regulas Nr. 610/2010, kā arī Savienības tiesību aktu par 1) punktā norādīto iekļaušanu sarakstā pirms šīs īstenošanas regulas spēkā esamību.

      (1)  OV C 194, 24.6.2016.


title: Lieta C-32/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Alicante (Spānija) 2008. gada 28. janvāra rīkojumu — Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA) / Cul de Sac Espacio Creativo S.L. un Acierta Product & Position S.A.

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante (Spānija) 2008. gada 28. janvāra rīkojumu — Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA)/Cul de Sac Espacio Creativo S.L. un Acierta Product & Position S.A.

   (Lieta C-32/08)
   (2008/C 92/25)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Iesniedzējtiesa
   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA)

      Atbildētājas: Cul de Sac Espacio Creativo S.L. un Acierta Product & Position S.A.

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai RKDP [Padomes 2001. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem (1)] 14. panta 3. punkts interpretējams tādējādi, ka tajā paredzēti tikai Kopienas dizainparaugi, kas radīti darba attiecībās, kurās modelētājam–autoram ir saistošs darba attiecību līgums, kam piemīt padotības un nepiederīguma iezīmes? vai

               2)

               RKDP 14. panta 3. punkta jēdzieni “darbinieks” un “darba devējs” jāinterpretē plašā izpratnē, lai ietvertu no darba attiecībām atšķirīgus gadījumus, kā, piemēram, tādus, kuros saskaņā ar civiltiesisku/komerctiesisku līgumu (un līdz ar to nepastāvot padotībai, nepiederībai un sistemātiskumam) kāda persona (autors) apņemas citai personai izgatavot skici/modeli (dizainparaugu) par noteiktu atlīdzību, un tā rezultātā uzskatāms, ka tas pieder personai, kas to pasūtījusi, ja vien līgumā nav noteikts citādi?

               3)

               Vai gadījumā, ja atbilde uz otro jautājumu ir noliedzoša, par atšķirīgām faktiskām situācijām uzskatot dizainparaugus, kas radīti darba attiecībās, un dizainparaugus, kas radīti attiecībās, kas nav darba attiecības,

                           a)

                           jāpiemēro RKDP 14. panta 1. punkta vispārīgais noteikums, un līdz ar to uzskatāms, ka tie pieder autoram, ja vien līgumā līdzēji nevienojas par pretējo? vai

                           b)

                           Kopienas dizainparaugu tiesai saskaņā ar RKDP 88. panta 2. punkta atsauci jāpiemēro valsts tiesības, kas regulē dizainparaugus?

               4)

               Vai gadījumā, ja jāatsaucas uz valsts tiesībām un ja tajās dizainparaugi, kas radīti darba attiecībās (kas pieder darba devējam, ja vien nav nolīgts citādi), tiek pielīdzināti (kā tas ir Spānijas tiesībās) dizainparaugiem, kas radīti pēc pasūtījuma (kas pieder līdzējam, kas tos pasūta, ja vien nav nolīgts citādi), ir iespējams piemērot valsts tiesības?

               5)

               Vai gadījumā, ja atbilde uz ceturto jautājumu ir apstiprinoša, šāds iznākums ([ka dizainparaugi] pieder līdzējam, kas tos pasūta, ja vien nav nolīgts citādi) nebūtu pretrunā noliedzošajai atbildei uz otro jautājumu?

      (1)  OV 2002, L 3, 1. lpp.


title: lieta T-150/09: Prasība, kas celta 2009. gada 10. aprīlī — Ningbo Yonghong Fasteners/Padome

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/53

         Prasība, kas celta 2009. gada 10. aprīlī — Ningbo Yonghong Fasteners/Padome
   (lieta T-150/09)
   2009/C 141/109
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (pārstāvji — F. Graafsma un J. Cornelis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Regulu (EK) Nr. 91/2009, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam un

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja lūdz atcelt Padomes 2009. gada 26. janvāra Regulu (EK) Nr. 91/2009, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam (1), apgalvodama, ka ir noticis Regulas (EK) Nr. 384/96 (2) 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums un ir pieļauta acīmredzama kļūda, vērtējot faktus, kad ir ticis noraidīts prasītājas Market Economy Treatment (turpmāk tekstā — “MET”) pieprasījums.
   Prasītāja apgalvo, ka, pirmkārt, Komisija nav pieņēmusi lēmumu MET Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta otrajā daļā paredzētajā termiņā. Tā uzskata, ka, pieņemot lēmumu par MET pēc visas antidempinga anketā pieprasītās informācijas saņemšanas, Komisija ir pārkāpusi tai iepriekš minētajā normā paredzēto pienākumu, kura mērķis ir nodrošināt, ka jautājums par to, vai ražotājs atbilst MET kritērijiem, nav izlemjams, pamatojoties uz tā ietekmi uz dempinga starpības aprēķinu.
   Otrkārt, prasītāja norāda, ka Padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, secinot, ka prasītājas galvenās izejvielas — tērauda velmētās stieples — būtībā neatspoguļoja tirgus vērtību atbilstoši Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 7. punkta c) apakšpunktam. Tiek norādīts, ka šī acīmredzamā kļūda vērtējumā ir saistāma ar to, ka Komisija un Padome nav izpildījušas pietiekamas rūpības un labas pārvaldības pienākumus, rūpīgi un neatkarīgi izvērtējot visus tām iesniegtos pierādījumus.
   Visbeidzot, prasītāja norāda, ka Padomes veiktā Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta interpretācija ir nepieņemama un tādējādi — minētas normas pārkāpums. Prasītāja turklāt apgalvo, ka Padomes veiktajā 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta interpretācijā ne tikai tiek ignorēts fakts, ka MET izvērtējumā jāņem vērā uzņēmuma specifika, bet Padomes interpretācija paredz arī nesaprātīgu pienākumu nastu. Turklāt prasītāja uzskata, ka ar Padomes interpretāciju tiek atņemta jēga iespējai pielāgot ražošanas izmaksas, kuras ietekmējusi īpaša tirgus situācija, atbilstoši Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 5. punktam, un kā tāda tā ir pretrunā ar pienākumu interpretēt Kopienu tiesību normas atbilstoši to saturam un mērķim.

      (1)  OV L 29, 1. lpp.

      (2)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 56, 1. lpp.).


title: Lieta T-288/08: Prasība, kas celta 2008. gada 25. jūlijā — Cadila Healthcare /ITSB — Novartis ( ZYDUS )

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/18

         Prasība, kas celta 2008. gada 25. jūlijā — Cadila Healthcare/ITSB — Novartis (“ZYDUS”)
   (Lieta T-288/08)
   (2008/C 247/35)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cadila Healthcare Ltd, Ahmedabad (Indija) (pārstāvji — S. Bailey, J. Juaristi un F. Potin, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Novartis AG, Bāzele (Šveice)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 7. maija lēmumu lietā R 1092/2007-2; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelāciju padomē.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ZYDUS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 10. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 277 662

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas reģistrācija Nr. 2 356 964 preču zīmei “ZIMBUS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz daļu no iebildumos norādītajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Apelācijas padome ir pieļāvusi kļūdu savā lēmumā, uzskatot, ka pastāvēja sajaukšanas iespēja starp agrāko preču zīmi un reģistrācijai pieteikto preču zīmi, pārkāpjot preču zīmju tiesību vispārējos principus un, konkrētāk, Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu.


title: Lieta C-208/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 5. maijā iesniedza Kúria (Ungārija) – Stock ’94 Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 5. maijā iesniedza Kúria (Ungārija) – Stock ’94 Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)
   (Lieta C-208/15)
   (2015/C 236/37)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Kúria

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Stock ’94 Szolgáltató Zrt.

      Atbildētājs: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK (1) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (turpmāk tekstā – “PVN direktīva”) 1. panta 1. punkts, 2. panta 1. punkta a) un c) apakšpunkts, 14. panta 1. punkts, 24. panta 1. punkts, 73. pants, 78. panta b) punkts un 135. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču piegāde un aizdevuma piešķiršana, balstoties uz līgumu, kas noslēgts starp integrētāju un integrēto subjektu, ir atsevišķi un autonomi (distinct and independent) darījumi attiecībā pret aplikšanu ar PVN, vai tādējādi, ka tie šajā ziņā ir uzskatāmi par vienotu (single) darījumu, kura nodokļa bāzē papildus pretizpildījuma vērtībai par piegādātajām precēm ietilpst procenti par piešķirto aizdevumu?

               2)

               Gadījumā, ja PVN direktīvai ir atbilstoša šī pēdējā interpretācija, vai PVN direktīvu saistībā ar vienoto (single) darījumu, kurā ir ietverta gan preču piegāde, kurai piemēro PVN, gan pakalpojumu sniegšana, kura ir atbrīvota no PVN, var interpretēt tādējādi, ka attiecīgais darījums ir izņēmums no PVN vispārējas piemērojamības principa? Šādā gadījumā, kādi ir izpildāmie kritēriji?

               3)

               Vai atbildi uz iepriekš minētajiem jautājumiem ietekmē un ja tā, kādā veidā, fakts, ka integrētājs saskaņā ar līgumu var sniegt integrētajam subjektam papildu pakalpojumus pēc tā lūguma vai arī pirkt lauksaimniecības preces, kuras ir saražojis integrētais subjekts?

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: lieta T-200/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Michael Cwik iesniedza 2005. gada 12. maijā

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/32

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Michael Cwik iesniedza 2005. gada 12. maijā
   (lieta T-200/05)
   (2005/C 193/54)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 12. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Mihaels Kviks [Michael Cwik], ar dzīvesvietu Tervūrenā [Tervuren] (Beļģija), kuru pārstāv Nikolass Lojests [Nicolas Lhoëst], avocat, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt ĢD ECFIN ģenerāldirektora 2004. gada 25. jūnija lēmumu, ar kuru tas bez grozījumiem apstiprina prasītāja karjeras attīstības ziņojumu (KAZ) par laikposmu no 2003. gada 1. janvāra līdz 2003. gada 31. decembrim;

               2)

               atcelt, ciktāl tas ir vajadzīgs, Komisijas 2005. gada 24. janvāra lēmumu, ar kuru tiek noraidīta prasītāja sūdzība (R/970/04);

               3)

               piespriest atbildētājai samaksāt simbolisku zaudējumu atlīdzību EUR 1 apmērā;

               4)

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti, uz kuriem prasītājs atsaucas par ierēdņu jauno novērtējuma sistēmu, ir līdzīgi tiem, kas izvirzīti lietā T-96/04. Turklāt prasītājs apgalvo, ka jaunā sistēma noved pie pilnvaru nepareizas izmantošanas, ciktāl piešķirtais nopelnu punktu skaits ir atkarīgs no paredzētajām paaugstināšanām. Visbeidzot prasītājs apgalvo, ka strīdīgais ziņojums ir zaudējis spēku dēļ acīmredzamām kļūdām vērtējumā.


title: Lieta T-368/06: Prasība, kas celta 2006. gada 8. decembrī — Rath pret ITSB — Sanorell Pharma ( Immunocell )

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/29

         Prasība, kas celta 2006. gada 8. decembrī — Rath pret ITSB — Sanorell Pharma (“Immunocell”)
   (Lieta T-368/06)
   (2007/C 56/58)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Matthias Rath, Keiptauna (Dienvidāfrika) (pārstāvji — S. Ziegler, Rechtsanwältin, C. Kleiner un F. Dehn, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Sanorell Pharma GmbH & Co.
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 3. oktobra lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Immunocell” attiecībā uz 5., 16. un 41. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem (reģistrācijas pieteikums Nr. 1065903)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Sanorell Pharma GmbH & Co.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “IMMUNORELL” attiecībā uz 5. klasē ietilpstošajām precēm (Kopienas preču zīme Nr. 808014), turklāt iebildumi attiecas tikai uz reģistrāciju 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt, reģistrāciju daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: ar apstrīdēto lēmumu tiekot pārkāpts Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, jo starp pretstatītajām preču zīmēm nepastāvot nekāda sajaukšanas iespēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta F-28/05: Civildienesta tiesas 2009. gada 17. septembra rīkojums — Callewaert /Komisija

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/82

         Civildienesta tiesas 2009. gada 17. septembra rīkojums — Callewaert/Komisija
   (Lieta F-28/05) (1)

   2010/C 24/158

      Tiesvedības valoda — franču

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 193, 06.08.2005., 29. lpp. (sākotnēji lieta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā bija reģistrēta ar numuru T-192/05 un nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai ar 15.12.2005. rīkojumu).


title: Lieta T-150/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 22. jūnija rīkojums — Sahlstedt u.c. pret Komisiju (Padomes Direktīva 92/43/EEK — Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība — Komisijas Lēmums 2005/101/EK — Kopienas nozīmes teritoriju saraksts boreālajam bioģeogrāfiskajam reģionam — Prasība atcelt tiesību aktu — Nepieņemamība)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/45

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 22. jūnija rīkojums — Sahlstedt u.c. pret Komisiju
   (Lieta T-150/05) (1)

   (Padomes Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība - Komisijas Lēmums 2005/101/EK - Kopienas nozīmes teritoriju saraksts boreālajam bioģeogrāfiskajam reģionam - Prasība atcelt tiesību aktu - Nepieņemamība)
   (2006/C 224/96)
   Tiesvedības valoda — somu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Marku Sālsteds [Markku Sahlstedt] (Karkila, Somija), Juha Kankunens [Juha Kankkunnen] (Laukaa, Somija), Miko Tanners [Mikko Tanner] (Vihti, Somija), Toini Tanners [Toini Tanner] (Helsinki, Somija), Līza Tannere [Liisa Tanner] (Helsinki), Ēva Jokinena [Eeva Jokinen] (Helsinki), Aili Oksanens [Aili Oksanen] (Helsinki), Olli Tanners [Olli Tanner] (Lohja, Somija), Lēna Tannere [Leena Tanner] (Helsinki), Aila Putonena [Aila Puttonen] (Ristiina, Somija), Risto Tanners [Risto Tanner] (Espoo, Somija), Toms Jērvinens [Tom Järvinen] (Espoo), Runo K. Kurko [Runo K. Kurko] (Espoo), sabiedrība Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry (Helsinki) un MTK:n säätiö (Helsinki) (pārstāvis — K. Martinens [K. Marttinen], advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. van Beek un M. Huttunen)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Somijas Republika (pārstāvji — A. Guimaraes-Purokoski un J. Himmanen)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 13. janvāra Lēmumu 2005/101/EK, ar ko atbilstīgi Padomes Direktīvai 92/43/EEK pieņem Kopienas nozīmes teritoriju sarakstu boreālajam bioģeogrāfiskajam reģionam (OV L 40. 1. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasītāji sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 143, 11.06.2005.


title: Lieta C-317/10 P P: Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 16. jūnija spriedums — Union Investment Privatfonds GmbH/UniCredito Italiano SpA un Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Vārdiskas preču zīmes “UNIWEB” un “UniCredit Wealth Management” — Valsts vārdisku preču zīmju “UNIFONDS” un “UNIRAK” , kā arī valsts grafiskas preču zīmes “UNIZINS” īpašnieka iebildumi — Sajaukšanas iespējas vērtējums — Asociācijas iespēja — Preču zīmju sērija vai saime)

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/9

         Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 16. jūnija spriedums — Union Investment Privatfonds GmbH/UniCredito Italiano SpA un Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-317/10 P P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vārdiskas preču zīmes “UNIWEB” un “UniCredit Wealth Management” - Valsts vārdisku preču zīmju “UNIFONDS” un “UNIRAK”, kā arī valsts grafiskas preču zīmes “UNIZINS” īpašnieka iebildumi - Sajaukšanas iespējas vērtējums - Asociācijas iespēja - Preču zīmju sērija vai saime)
   2011/C 232/15
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Union Investment Privatfonds GmbH (pārstāvji — J. Zindel un C. Schmid, Rechtsanwälte)

      Pārējie Lietas dalībnieki: UniCredito Italiano SpA (pārstāvis — G. Floridia, avvocato) un Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Bullock)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 27. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās T-303/06 un T-337/06 UniCredito Italiano/ITSB — Union Investment Privatfonds, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja Union Investisment Privatfonds GmbH pieteikumus saistībā ar prasībām par diviem ITSB Apelāciju otrās padomes lēmumiem: 2006. gada 5. septembra lēmumu (apvienotās lietas R 196/2005-2 un R 211/2005-2) un 2006. gada 25. septembra lēmumu (apvienotās lietas R 456/2005-2 un R 502/2005-2) attiecībā uz iebildumu procesiem starp Union Investment Privatfonds GmbH un UniCredito Italiano SpA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2010. gada 27. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās T-303/06 un T-337/06 UniCredito Italiano/ITSB — Union Investment Privatfonds (“UNIWEB”);

               2)

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

               3)

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

      (1)  OV C 146, 11.09.2010.


title: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojums 2004. gada 19. novembrī lietā T-316/04 R Wam SpA pret Eiropas Kopienu Komisiju (Valsts atbalsts — Aizdevumi ar zemāko likmi, kas ļauj uzņēmumam nodibināties dažās trešajās valstīs — Atgūšanas pienākums — Pagaidu noregulējums — Izpildes apturēšana — Steidzamība — Trūkums)

text:
               5.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/22

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA RĪKOJUMS

   2004. gada 19. novembrī
   lietā T-316/04 R Wam SpA pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Valsts atbalsts - Aizdevumi ar zemāko likmi, kas ļauj uzņēmumam nodibināties dažās trešajās valstīs - Atgūšanas pienākums - Pagaidu noregulējums - Izpildes apturēšana - Steidzamība - Trūkums)
   (2005/C 31/44)
   tiesvedības valoda - itāliešu
   Lietā T-316/04 R Wam SpA, Cavezzo di Modena (Itālija), ko pārstāv E. Giliani, advokāts, pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko pārstāv V. Di Bucci un E. Righini, pārstāvji, par lūgumu apturēt Komisijas 2004. gada 19. maija Lēmuma C 4/2003 (ex NN 102/2002) par valsts atbalstu [C(2004) 1812 final], Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 19. novembrī ir izdevis rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               lūgumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               atlikt lēmumu par izdevumiem.