title: Lieta C-219/05: Tiesas (piektā palāta) 2007. gada 19. aprīļa spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/271/EEK — Piesārņojums un kaitīgums — Komunālo notekūdeņu attīrīšana — Sueca aglomerācija, tās piekrastes un noteiktas La Ribera pašvaldības — Izvadīšana jūtīgajās zonās, neveicot attīrīšanu)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/8

         Tiesas (piektā palāta) 2007. gada 19. aprīļa spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-219/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/271/EEK - Piesārņojums un kaitīgums - Komunālo notekūdeņu attīrīšana - Sueca aglomerācija, tās piekrastes un noteiktas La Ribera pašvaldības - Izvadīšana jūtīgajās zonās, neveicot attīrīšanu)
   (2007/C 96/12)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Recchia)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji — E. Braquehai Conesa un I. del Cuvillo Contreras)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40. lpp.) 3., 4. un 5. panta 2. punkta pārkāpums — Sueca aglomerāciju, tās piekrastu un noteiktu La Ribera pašvaldību komunālie notekūdeņi — Izvadīšana jūtīgajās zonās, neveicot atbilstošu attīrīšanu
   Rezolutīvā daļa

               1)

               Nepieņemot vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu līdz 1998. gada 31. decembrimSueca aglomerāciju, tās piekrastu (El Perelló, Les Pameres, Mareny de Barraquetes, Playa del Rey un Boga de Mar), kā arī noteiktu La Ribera (Benifaió, Sollana und Almussafes) pašvaldību komunālo notekūdeņu piemērotu attīrīšanu pirms tie tiek izvadīti zonā, kas atzīta par jūtīgu, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu 3. panta 1. punkta otrā daļa un 5. panta 2. punkts, lasot šo pēdējo normu kopsakarā ar minētās direktīvas 4. panta 4. punktu;

               2)

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 182, 23.7.2005.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 12. janvārī lietā T-334/03 Deutsche Post EURO EXPRESS GmbH pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Vārdisks apzīmējums EUROPREMIUM — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               19.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/14

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 12. janvārī

      lietā T-334/03

         Deutsche Post EURO EXPRESS GmbH

      pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)
       (1)

   (Kopienas preču zīme - Vārdisks apzīmējums EUROPREMIUM - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2005/C 69/27)
   tiesvedības valoda – vācu
   Lietā T-334/03 Deutsche Post EURO EXPRESS GmbH, ko sākotnēji pārstāvēja G. Lindhofer, pēc tam – K.-U. Jonas, advokāti, kas norādījuši adresi Luksemburgā, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi; ITSB) (sākotnējie pārstāvji U. Pfleghar un G. Schneider, pēc tam – A. Von Mühlendahl un G. Schneider) par prasību pret ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2003. gada 20. jūnija lēmumu (lieta R 348/2002-4) par vārdiskā apzīmējuma EUROPREMIUM kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju, Pirmās instances tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Azizi, tiesneši M. Jaeger un O. Czúcz, sekretāre B. Pastor, 2005. gada 12. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi; ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2003. gada 20. jūnija lēmumu (lieta R 348/2002-4);

               2)

               atbildētājs atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 289, 29.11.2003.


title: Lieta C-169/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 13. aprīlī iesniedza Benelux Gerechtshof – Montis Design BV/Goossens Meubelen BV

text:
               13.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 13. aprīlī iesniedza Benelux Gerechtshof – Montis Design BV/Goossens Meubelen BV

   (Lieta C-169/15)
   (2015/C 228/04)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Benelux Gerechtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Montis Design BV

      Atbildētāja: Goossens Meubelen BV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 93/98 (1) 10. pantā norādītais aizsardzības termiņš, aplūkojot to kopsakarā ar 13. panta 1. punktu, ir piemērojams autortiesībām, kuras sākotnēji tika aizsargātas ar valsts autortiesību tiesisko regulējumu, bet formālas prasības (laicīgas) neizpildes dēļ, konkrētāk, (laicīgi) neiesniedzot atjaunošanas deklarāciju, kā paredzēts (vecā) BDML 21. panta 3. punktā, pirms 1995. gada 1. jūlija beidzās?

               2)

               Gadījumā, ja uz 1. jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši:
               Vai Direktīva 93/98 ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj valsts tiesību normu, kas nosaka, ka autortiesības uz lietišķās mākslas darbu, kas beidzās pirms 1995. gada 1. jūlija formālas prasības neizpildes dēļ, ir jāuzskata par tādām, kas ir pilnībā beigušās?

               3)

               Gadījumā, ja uz 2. jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši:
               Ja atbilstoši valsts tiesiskajam regulējuma attiecīgās autortiesības ir jāuzskata par kādā brīdī atjaunojamām vai atjaunotām, no kura brīža tas tā ir?

      (1)  Padomes 1993. gada 29. oktobra Direktīva 93/98/EEK par autortiesību un dažu blakustiesību aizsardzības termiņu saskaņošanu (OV L 290, 9. lpp.), tagad Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/116/EK par autortiesību un dažu blakustiesību aizsardzības termiņiem (kodificēta versija) (OV L 372, 12. lpp.).


title: Lietas T-65/97 izslēgšana no reģistra

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/63

         Lietas T-65/97 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 217/131)

      (tiesvedības valoda — holandiešu)

   2005. gada 16. jūnijā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-65/97 Th.H.P. Neelen/ Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 142, 10.05.1997.


title: Lieta C-680/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja

text:
               4.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja

   (Lieta C-680/15)
   (2016/C 118/06)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesarbeitsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH

      Atbildētājs: Ivan Felja

      Prejudiciālie jautājumi

   I.

               1)

               Vai Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK (1) 3. pants nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas gadījumā visi starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti un individuāli darba līgumā saskaņoti darba nosacījumi pāriet uz īpašumtiesību saņēmēju bez izmaiņām tā, it kā tas pats būtu ar darbinieku vienojies atsevišķā līgumā, ja valsts tiesībās īpašumtiesību saņēmējam ir paredzētas iespējas pielāgot darba līgumu gan savstarpēji vienojoties, gan vienpusēji?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu kopumā vai attiecībā uz darba līgumā starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku individuāli saskaņotu darba nosacījumu konkrētu grupu tiek sniegta apstiprinoša atbilde,
               vai Direktīvas 2001/23/EK 3. panta piemērošanas rezultātā konkrēti starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti saskaņoti darba līguma nosacījumi nav jāietver īpašumtiesību pārejā uz saņēmēju bez izmaiņām un ir jāpielāgo, pamatojoties tikai uz uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pāreju?

               3)

               Ja saskaņā ar Tiesas atbildēs uz pirmo un otro jautājumu minētajiem kritērijiem individuāla, atsevišķā līgumā saskaņota atsauce, pamatojoties uz kuru konkrēti darba koplīguma noteikumi dinamiski un privāti kļūst par darba līguma saturu, nepāriet uz īpašumtiesību saņēmēju neizmainītā formā:

                           a)

                           vai tas tā ir arī tad, ja ne īpašumtiesības nododošā persona, ne to saņēmējs nav darba koplīguma puse un nepieder šādai pusei, proti, ja darba koplīguma noteikumi jau pirms uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas nebūtu piemērojami darba attiecībām ar īpašumtiesības nododošo personu, ja privāti darba līgumā nebūtu saskaņota atsauces klauzula?

                           b)

                           Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša,

         vai tas tā ir arī tad, ja īpašumtiesības nododošā persona un to saņēmējs ir vienas uzņēmumu grupas uzņēmumi?
   II.
   Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pants nepieļauj saistībā ar Direktīvas 77/187/EEK (2) vai 2001/23/EK transponēšanu pieņemtu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas gadījumā darba līguma nosacījumi, ko īpašumtiesības nododošā persona ar darbinieku privāti un individuāli ir saskaņojusi pirms uzņēmuma īpašumtiesību pārejas, ir saistoši īpašumtiesību saņēmējam, it kā tas pats būtu tos saskaņojis, arī tad, ja saskaņā ar šiem nosacījumiem citādi uz darba attiecībām nepiemērojama darba koplīguma konkrēti noteikumi dinamiski kļūst par darba līguma saturu, ja valsts tiesībās īpašumtiesību saņēmējam ir paredzētas iespējas pielāgot darba līgumu gan savstarpēji vienojoties, gan vienpusēji?

      (1)  Padomes 2001. gada 12. marta Direktīva 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 82, 16. lpp.).

      (2)  Padomes 1977. gada 14. februāra Direktīva 77/187/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 61, 26. lpp.).


title: Lieta C-54/09 P: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums — Grieķijas Republika/Eiropas Komisija (Apelācija — Lauksaimniecība — Vīna tirgus kopīgā organizācija — Atbalsts vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei — Regula (EK) Nr. 1493/1999 — Galīgā finanšu asignējumu sadalījuma dalībvalstīm noteikšana — Regula (EK) Nr. 1227/2000 — 16. panta 1. punkts — Termiņš — Saistošs raksturs)

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/5

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums — Grieķijas Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta C-54/09 P) (1)

   (Apelācija - Lauksaimniecība - Vīna tirgus kopīgā organizācija - Atbalsts vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei - Regula (EK) Nr. 1493/1999 - Galīgā finanšu asignējumu sadalījuma dalībvalstīm noteikšana - Regula (EK) Nr. 1227/2000 - 16. panta 1. punkts - Termiņš - Saistošs raksturs)
   2010/C 246/07
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grieķijas Republika (pārstāvji — I. Chalkias un M. Tassopoulou)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. Tserepa-Lacombe un F. Jimeno Fernández)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedumu lietā Grieķija/Komisija T-339/06, ar kuru Pirmās instances tiesa ir noraidījusi prasību atcelt Komisijas 4. oktobra Lēmumu 2006/669/EK, ar ko 2006. finanšu gadam nosaka galīgo finansiālo asignējumu sadalījumu dalībvalstīm par noteikta lieluma platību hektāros, ņemot vērā vīna dārzu pārstrukturēšanu un pārveidi saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1493/1999 (izziņots ar Nr. C(2006) 4348) (OV L 275, 62. lpp.), attiecībā uz sadalījumu, ko tā nosaka hektāru apmēram un galīgam finansiālajam asignējumam Grieķijai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt.

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 04.04.2009.


title: Lieta C-443/16: Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 9. februāra rīkojums (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 8 de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Francisco Rodrigo Sanz/Universidad Politécnica de Madrid Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Direktīva 1999/70/EK — UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku — 4. klauzula — Secīgi uz noteiktu laiku slēgti darba līgumi publiskajā sektorā — Universitāšu organizācijas pārstrukturēšana — Valsts tiesiskais regulējums — Koledžu profesoru iekļaušana universitāšu profesoru mācībspēkos — Nosacījums — Doktora grāda iegūšana — Pilna darba laika amata vietu pārveidošana par nepilna darba laika amata vietām — Piemērošana vienīgi pasniedzējiem, kas nodarbināti kā pagaidu ierēdņi — Nediskriminācijas princips

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/4

         Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 9. februāra rīkojums (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Francisco Rodrigo Sanz/Universidad Politécnica de Madrid

   (Lieta C-443/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Direktīva 1999/70/EK - UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku - 4. klauzula - Secīgi uz noteiktu laiku slēgti darba līgumi publiskajā sektorā - Universitāšu organizācijas pārstrukturēšana - Valsts tiesiskais regulējums - Koledžu profesoru iekļaušana universitāšu profesoru mācībspēkos - Nosacījums - Doktora grāda iegūšana - Pilna darba laika amata vietu pārveidošana par nepilna darba laika amata vietām - Piemērošana vienīgi pasniedzējiem, kas nodarbināti kā pagaidu ierēdņi - Nediskriminācijas princips)
   (2017/C 129/05)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Francisco Rodrigo Sanz

      Atbildētāja: Universidad Politécnica de Madrid

      Rezolutīvā daļa:

   1999. gada 18. martā noslēgtā Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ir ietverts Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā, 4. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, kas universitāšu organizācijas pārstrukturēšanas pasākumu kontekstā attiecīgās dalībvalsts kompetentajai administrācijai ļauj koledžu profesoru, kas pieņemti darbā kā pagaidu ierēdņi, darbalaiku samazināt uz pusi tā iemesla dēļ, ka viņiem nav doktora grāda, lai gan uz koledžu profesoriem, kuriem ir pastāvīgā ierēdņa statuss, bet kuriem arī nav doktora grāda, šis pats pasākums neattiecas.

      (1)  OV C 410, 7.11.2016.


title: Lieta C-98/08: Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja 2009. gada 21. janvāra rīkojums (Juzgado de lo Mercantil de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)/Sogecable, SA, Canal Satélite Digital SL

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/28

         Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja 2009. gada 21. janvāra rīkojums (Juzgado de lo Mercantil de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)/Sogecable, SA, Canal Satélite Digital SL
   (Lieta C-98/08) (1)

   2009/C 113/54

      Tiesvedības valoda — spāņu

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 128, 24.5.2008.


title: Lieta T-410/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 30. septembra rīkojums – Bitiqi  u.c./Komisija u.c. Prasība atcelt tiesību aktu — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Eiropas Savienības vadītā Tiesiskuma misija Kosovā (Eulex Kosovo) — Līgumdarbinieki — Misijas vadītāja lēmums nepagarināt darba līgumus — Acīmredzama kompetences neesamība

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/43

         Vispārējās tiesas 2014. gada 30. septembra rīkojums – Bitiqi u.c./Komisija u.c.
   (Lieta T-410/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Eiropas Savienības vadītā Tiesiskuma misija Kosovā (Eulex Kosovo) - Līgumdarbinieki - Misijas vadītāja lēmums nepagarināt darba līgumus - Acīmredzama kompetences neesamība)
   2014/C 421/60
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Burim Bitiqi (Londona, Apvienotā Karaliste), Arlinda Gjebrea (Pristina, Kosova), Anna Gorska (Varšava, Polija), Agim Hajdini (Londona); Josefa Martínez Estéve (Valensija, Spānija), Denis Vasile Miron (Bukareste, Rumānija), James Nicholls (Swindon, Apvienotā Karaliste), Zornitsa Popova Glodzhani (Varna, Bulgārija), Andrei Mihai Popovici (Bukareste) un Amaia San José Ortiz (Llodio, Spānija) (pārstāvji – sākotnēji A. Coolen, D. de Abreu Caldas, É. Marchal un J.-N. Louis, vēlāk D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas un J.-N. Louis, avocats)

      Atbildētāji: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Erlbacher un A.-C. Simon), Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) (pārstāvji – S. Marquardt, É. Chaboureau un M. Silva) un Eulex Kosovo (pārstāvji – B. Borchardt, piedaloties A. Fouquet Dörte, avocat)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētāju atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. Vitro un M. Bauer)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Tiesiskuma misijas, ko Eiropas Savienība vada Kosovā (Eulex Kosovo), vadītāja 2013. gada 27. maija un 2. jūlija lēmumus nepagarināt prasītāju darba līgumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Burim Bitiqi, Arlinda Gjebrea, Anna Gorska, Agim Hajdini, Josefa Martínez Estéve, Denis Vasile Miron, James Nicholls, Zornitsa Popova Glodzhani, Andrei Mihai Popovici un Amaia San José Ortiz atlīdzina Eiropas Komisijas, Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) un Eulex Kosovo tiesāšanās izdevumus,

               3)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Lieta C-570/13: Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 16. aprīļa spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Karoline Gruber/Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten, EMA Beratungs- und Handels GmbH, Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vide — Direktīva 2011/92/ES — Noteiktu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējums — Tirdzniecības centra būvniecība — Administratīvā lēmuma neveikt ietekmes uz vidi novērtējumu saistošais spēks — Sabiedrības līdzdalības neesamība

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/8

         Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 16. aprīļa spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Karoline Gruber/Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten, EMA Beratungs- und Handels GmbH, Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

   (Lieta C-570/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Direktīva 2011/92/ES - Noteiktu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējums - Tirdzniecības centra būvniecība - Administratīvā lēmuma neveikt ietekmes uz vidi novērtējumu saistošais spēks - Sabiedrības līdzdalības neesamība)
   (2015/C 198/10)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Karoline Gruber

      Atbildētāji: Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten, EMA Beratungs- und Handels GmbH, Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra Direktīvas 2011/92/ES par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu 11. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir pamatlietā, atbilstoši kuram administratīvam lēmumam, ar kuru ir konstatēts, ka projektam nav jāveic ietekmes uz vidi novērtējums, ir saistošs spēks attiecībā uz kaimiņiem, kam nebija tiesību celt prasību par minēto administratīvo lēmumu, un tas tā ir ar nosacījumu, ka šie kaimiņi, kas ir “attiecīgās sabiedrības” daļas locekļi šīs direktīvas 1. panta 2. punkta izpratnē, atbilst valsts tiesībās paredzētajiem nosacījumiem vai nu attiecībā uz “pietiekamu ieinteresētību, lai celtu prasību,” vai attiecībā uz “tiesību aizskārumu”. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai šis nosacījums ir izpildīts lietā, ko tā izskata. Ja tas tā ir, tai ir jākonstatē administratīvā lēmuma neveikt šādu vērtējumu saistošo seku attiecībā uz minētajiem kaimiņiem neesamība.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta T-572/15: Prasība, kas celta 2015. gada 25. septembrī – Aldi/ITSB – Rouard (“GOURMET”)

text:
               23.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/64

         Prasība, kas celta 2015. gada 25. septembrī – Aldi/ITSB – Rouard (“GOURMET”)
   (Lieta T-572/15)
   (2015/C 389/72)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Vācija) (pārstāvji –C. Fürsen un N. Bertram, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otrs procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieks: Pierre-André Rouard (Madride, Spānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “GOURMET” – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 509 446

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 24. jūlija lēmums lietā R 1985/2013–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 63. panta, aplūkojot kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punktu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-249/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tartu Ringkonnakohus (Igaunijas Republika) 2009. gada 7. jūlija rīkojumu — Novo Nordisk AS/Ravimiamet

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tartu Ringkonnakohus (Igaunijas Republika) 2009. gada 7. jūlija rīkojumu — Novo Nordisk AS/Ravimiamet
   (Lieta C-249/09)
   2009/C 220/44
   Tiesvedības valoda — igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Tartu Ringkonnakohus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Novo Nordisk AS

      Atbildētāja: Ravimiamet

      Prejudiciālie jautājumi

               a)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (1) (ar grozījumiem un papildinājumiem), 87. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas arī uz tādiem citātiem no medicīniskiem žurnāliem vai citiem zinātniskiem izdevumiem, kas ir iekļauti tām personām paredzētā zāļu reklāmā, kuras ir tiesīgas izrakstīt šādas zāles?

               b)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (ar grozījumiem un papildinājumiem), 87. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas aizliedz zāļu reklāmā paust izteikumus, kas ir pretrunā zāļu aprakstā minētajām ziņām, bet neprasa, lai visi zāļu reklāmā paustie izteikumi būtu iekļauti zāļu aprakstā vai arī izsecināmi no zāļu apraksta?

      (1)  OV L 311, 67. lpp.


title: Lieta C-345/07: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 12. decembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/32

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 12. decembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-345/07) (1)

   (2008/C 64/49)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 211, 8.9.2007.


title: Lieta F-3/05: Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja  2006. gada 15. maija  rīkojums —  Schmit  pret Komisiju (Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Novērtējums — Sūdzības iesniegšanas termiņš — Interese celt prasību — Nepieņemamība)

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/33

         Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2006. gada 15. maija rīkojums — Schmit pret Komisiju
   (Lieta F-3/05) (1)

   (Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Novērtējums - Sūdzības iesniegšanas termiņš - Interese celt prasību - Nepieņemamība)
   (2006/C 165/65)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nadine Schmit, Ispra (Itālija) (pārstāvji — P.-P. Van Gehuchten, P. Jadoul un Ph. Reyniers, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un L. Lozano Palacios)
   Priekšmets
   Pirmkārt, lūgums atcelt 2003. gada 3. decembra lēmumu, kurā Komisija nav iekļāvusi prasītāju to ierēdņu vidū, kas paaugstināmi 2003. gadā, otrkārt, lūgums atcelt lēmumu, saskaņā ar kuru par prasītājas spējām, efektivitāti un uzvedību darbā nav sagatavots ziņojums par karjeras attīstību par 2001.—2002. gadu, treškārt, lūgums atlīdzināt kaitējumu, kas radies šo lēmumu dēļ
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               katra lietas dalībniece sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 6, 08.01.2005. (lieta, kas sākotnēji reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar numuru T-419/04 un nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai ar 15.12.2005. rīkojumu).


title: Lieta T-235/09: Prasība, kas celta 2009. gada 17. jūnijā — Komisija/Edificios Inteco

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/33

         Prasība, kas celta 2009. gada 17. jūnijā — Komisija/Edificios Inteco
   (Lieta T-235/09)
   2009/C 220/70
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — G. Valero Jordana)

      Atbildētāja: Edificios Inteco, SL, Valjadolida [Valladolid] (Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai atmaksāt prasītājai summu EUR 157 238,07 apmērā kopā ar procentiem EUR 81 686,22 apmērā, kas pienākas par laiku līdz 2009. gada 1. jūnijam, un procentiem EUR 21 737,96 apmērā par katru nokavējuma dienu laikā no 2009. gada 2. jūnija līdz parāda atmaksai pilnā apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Eiropas [Kopienu] Komisija lūdz atmaksāt daļu no summām, kas sabiedrībai Edificios Inteco, S.L. tika samaksātas avansā saskaņā ar līgumu par projektu “Energy — Comfort 2000 Phase I”, kura priekšmets bija darījumu un tirdzniecības ēkas būvniecība Valjadolidas pilsētā (Spānija) un no kura Komisija atkāpās.
   Savu prasījumu pamatošanai prasītāja apgalvo, ka atbildētāja neesot izpildījusi savas līgumsaistības.


title: Lieta C-240/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Najvyšší súd (Slovākija) 2009. gada 3. jūlija rīkojumu — Lesoochranárske zoskupenie VLK/Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Najvyšší súd (Slovākija) 2009. gada 3. jūlija rīkojumu — Lesoochranárske zoskupenie VLK/Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

   (Lieta C-240/09)
   2009/C 233/05
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Iesniedzējtiesa

   Najvyšší súd

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Atbildētāja: Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai ir iespējams atzīt, ka Orhūsas konvencijas 9. pantam, it īpaši tā 3. punktam, — saistībā ar minētā starptautiskā līguma galveno mērķi, kas ir pārveidot klasisko izpratni par tiesībām būt prasītājam tiesā, procesa dalībnieka statusu atzīstot arī sabiedrībai, proti, attiecīgajai sabiedrības daļai —, piemīt starptautisko līgumu “self-executing effect” [tieša piemērojamība], ņemot vērā, ka Eiropas Savienība pievienojās minētajai konvencijai 2005. gada 17. februārī, bet vēl nav pieņēmusi normas, ar kurām tā tiktu transponēta Kopienu tiesību sistēmā?

               2.

               Vai ir iespējams atzīt Orhūsas konvencijas 9. pantam, it īpaši tā 3. punktam, kas tagad ir ietverts Kopienu tiesību sistēmā, Kopienu tiesību tūlītēju piemērojamību vai tiešu iedarbību atbilstoši Tiesas pastāvīgajai judikatūrai?

               3.

               Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ir iespējams Orhūsas konvencijas 9. panta 3. punktu, — saistībā ar minētā starptautiskā līguma galveno mērķi, — interpretēt tādējādi, ka ar “valsts iestāžu darbību” jāsaprot arī lēmuma pieņemšana; proti, vai sabiedrības tiesības piedalīties tiesas procedūrā ietver arī tiesības apstrīdēt valsts iestādes lēmumus, kuru nelikumība ietekmē vidi?


title: Lieta C-144/14: Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 9. jūlija spriedums (Tribunalul Maramureș (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Direktīva 2006/112/EK — 273. un 287. pants — Nodokļa maksātāja pienākums pēc savas ierosmes reģistrēties kā PVN maksātājam — Veterinārijas pakalpojumu apliekamība ar nodokli — Tiesiskās noteiktības princips — Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/7

         Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 9. jūlija spriedums (Tribunalul Maramureș (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș

   (Lieta C-144/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 273. un 287. pants - Nodokļa maksātāja pienākums pēc savas ierosmes reģistrēties kā PVN maksātājam - Veterinārijas pakalpojumu apliekamība ar nodokli - Tiesiskās noteiktības princips - Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips)
   (2015/C 294/09)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunalul Maramureș

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei

      Atbildētāja: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Padomes 2009. gada 22. decembra Direktīvu 2009/162/ES, 273. panta pirmā daļa dalībvalstīm neuzliek pienākumu pēc savas ierosmes reģistrēt nodokļa maksātāju kā pievienotās vērtības nodokļa maksātāju, pamatojoties tikai uz nodokļu deklarācijām, kas nav tās, kuras attiecas uz šo nodokli, lai gan tās ļāva konstatēt, ka nodokļa maksātājs ir pārkāpis atbrīvojuma no minētā nodokļa samaksas slieksni;

               2)

               tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi pieļauj, ka valsts nodokļu administrācija nolemj, ka veterinārajiem pakalpojumiem tiek piemērots pievienotās vērtības nodoklis tādos apstākļos kā pamatlietā aplūkotie, ja šis lēmums ir pamatots ar skaidrām normām un ja šīs administrācijas prakse nav bijusi tāda, kas saprātīgam un uzmanīgam uzņēmējam varētu radīt paļāvību, ka šis nodoklis šiem pakalpojumiem netiks piemērots, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 212, 7.7.2014.


title: Lieta C-247/07: Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 4. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/35/EK — Dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrāde — Sabiedrības līdzdalība — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/3

         Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 4. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-247/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2003/35/EK - Dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrāde - Sabiedrības līdzdalība - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2009/C 19/05)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Konstantinidis un D. Lawunmi)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis — V. Jackson)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu tiesību normu, kas vajadzīgas, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvas 2003/35/EK, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK un 96/61/EK (OV L 156, 17. lpp.), prasības, nepieņemšana paredzētajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvas 2003/35/EK, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK un 96/61/EK, prasības, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 170, 21.7.2007.


title: Lieta T-479/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 14. septembra spriedums – Lotte/EUIPO – Kuchenmeister (“KOALA LAND”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “KOALA LAND” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “KOALA” — Reģistrācijas pieteikuma daļēja noraidīšana — Sajaukšanas iespēja — Faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts

text:
               24.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/39

         Vispārējās tiesas 2016. gada 14. septembra spriedums – Lotte/EUIPO – Kuchenmeister (“KOALA LAND”)
   (Lieta T-479/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “KOALA LAND” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “KOALA” - Reģistrācijas pieteikuma daļēja noraidīšana - Sajaukšanas iespēja - Faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts)
   (2016/C 392/51)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lotte Co. Ltd (Tokija, Japāna) (pārstāvji – M. Knitter un S. Schicker, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – M. Fischer)

      Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Kuchenmeister GmbH (Soest, Vācija) (pārstāvis – P. Blumenthal, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 4. jūnija lēmumu lietā R 815/2014-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kuchenmeister un Lotte

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lotte Co. Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 337, 12.10.2015.


title: Lieta T-907/16: Prasība, kas celta 2016. gada 22. decembrī – Schwenk Zement/Komisija

text:
               27.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/33

         Prasība, kas celta 2016. gada 22. decembrī – Schwenk Zement/Komisija
   (Lieta T-907/16)
   (2017/C 063/45)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Schwenk Zement KG (Ulma, Vācija) (pārstāvji – U. Soltész, M. Raible un G. Wecker, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība par tiesību akta atcelšanu ir vērsta pret Komisijas 2016. gada 10. oktobra Lēmumu C (2016) 6591, final (lieta M.7878 – HeidelbergCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia (OV 2016, C 374, 1. lpp.)).
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 1. panta, šajā gadījumā lasot kopā ar Komisijas konsolidētā jurisdikcijas paziņojuma saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 139/2004 (turpmāk tekstā – “konsolidētais jurisdikcijas paziņojums”) 147. punktu, pārkāpums.
               Pirmā prasības pamata ietvaros prasītāja norāda, ka Komisijas kompetencē neietilpa veikt apstrīdētās apvienošanās pārbaudi. Proti, ja prasītāja nebūtu atzīta par attiecīgo uzņēmumu – kas tā arī ir – tad Regulas (EK) Nr. 139/2004 1. pantā paredzētie apgrozījuma limiti nebūtu sasniegti.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots pamatojuma trūkums.
               Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka Komisija gan ir norādījusi uz konsolidētā jurisdikcijas paziņojuma 147. punktā minēto izņēmumu, taču tā neesot pierādījusi, ka tik tiešām ir izpildīti tā piemērošanas nosacījumi.

      (1)  Padomes 2004. gada 20. janvāra Regula (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (OV 2004, L 24, 1. lpp.).


title: Lieta F-30/16: Prasība, kas celta 2016. gada 17. jūnijā – ZZ u.c./EIB

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/46

         Prasība, kas celta 2016. gada 17. jūnijā – ZZ u.c./EIB
   (Lieta F-30/16)
   (2016/C 296/58)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ un citi (pārstāvis – L.-Y. Levi)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (EIB)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt 2016. gada aprīļa paziņojumos par algu ietvertos lēmumus, saskaņā ar kuriem ikgadējā atalgojuma pielāgošana ir ierobežota līdz 0,6 % par 2016. gadu, un turpmākās algas lapas, kā arī, ciktāl nepieciešams, atbildētājas informatīvās piezīmes, kuras tā nosūtīja prasītājiem 2016. gada 8. martā, un piespriest prasītājai atlīdzināt zaudējumus par apgalvoto materiālo un morālo kaitējumu.

      Prasītāju prasījumi:

               —

               prasība atcelt prasītāju 2016. gada aprīļa paziņojumos par algu ietverto lēmumu, ikgadējo pamatalgas pielāgošanu ierobežot līdz 0,6 % par 2016. gadu, un līdz ar to atcelt arī līdzīgus lēmumus, kas ietverti vēlākās algas lapās, un tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt informatīvās piezīmes, kuras atbildētāja nosūtīja prasītājiem 2016. gada 8. martā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt materiālos zaudējumus: (i) algas starpību, kas atbilst ikgadējās pielāgošanas par 2016. gadu piemērošanai, proti, palielinājumu par 2,3 % par laika periodu no 2016. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. decembrim; (ii) algas starpību, kas atbilst ikgadējās pielāgošanas piemērošanai par 2,9 % par 2016. gadu rezultātam, kāds ietekmēs algas, kas tiks izmaksātas sākot no 2016. gada janvāra; (iii) kavējuma procentus attiecībā uz algas starpību, kas maksājami līdz maksājamo [algas] summu pilnīgai samaksai, un piemērojamā kavējuma procentu likme ir jāaprēķina, pamatojoties uz Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi galvenajiem refinansēšanas darījumiem, kas piemērojama attiecīgajā periodā, to paaugstinot par 3 punktiem; (iv) zaudējumus pirktspējas zaudēšanas dēļ;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt katram prasītājam EUR 1 000 kā atlīdzību par morālo kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 14. oktobrī lietā T-255/02 H pret Eiropas Kopienu Tiesu (Ierēdņi — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Azbesta ekspozīcija — Profesionālā slimība — Zaudējumi)

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/16

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 14. oktobrī
   lietā T-255/02 H pret Eiropas Kopienu Tiesu (1)

   (Ierēdņi - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Azbesta ekspozīcija - Profesionālā slimība - Zaudējumi)
   (2004/C 314/40)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā T-255/02 H, Eiropas Kopienu Tiesas ierēdnis, ar dzīvesvietu Oetrange (Luksemburga), ko pārstāv J. Iturriagagoitia Bassas (avocat), pret Eiropas Kopienu Tiesu (pārstāvis - M. Schauss, kurš norādījis adresi Luksemburgā), par prasību par prasītājam šķietami nodarītu fizisku, morālu, profesionālu un finansiālu zaudējumu atlīdzību, Pirmās Instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs H. Legal, tiesneši V. Tiili un M. Vilaras, sekretārs galvenais administrators J. Palacio González, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               puses sedz savus izdevumus pašas.

      (1)  OV C 274, 9.11.2002.


title: Lieta T-868/16: Prasība, kas celta 2016. gada 11. decembrī – QI u.c./Komisija un ECB

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/58

         Prasība, kas celta 2016. gada 11. decembrī – QI u.c./Komisija un ECB
   (Lieta T-868/16)
   (2017/C 030/66)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: QI (Atēnas, Grieķija) un 15 citi prasītāji (pārstāvji – S. Pappas un I. Ioannidis, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija, Eiropas Centrālā banka

      Prasītāju prasījumi:

               —

               piespriest Eiropas Savienībai un/vai Eiropas Centrālo banku sistēmai (ECBS) atlīdzināt prasības pieteikumā minētās summas, kas atbilst zaudējumiem, kurus prasītāji ir cietuši no nelikumīgas dalības Grieķijas valsts parāda, kas radies kopējās rīcības klauzulu pielāgošanas dēļ, restrukturizācijā;

               —

               pakārtoti, piespriest Savienībai un/vai Eiropas Centrālajai bankai (ECB) atlīdzināt prasītājiem prasības pieteikumā minētās summas, kuras atbilst zaudējumiem, ko prasītāji ir cietuši nelikumīgas Grieķijas valsts sektora kreditoru izslēgšanas no Grieķijas valsts parāda restrukturizācijas dēļ;

               —

               katrā ziņā piespriest ECB atlīdzināt katram prasītājam prasības pieteikumā minētos zaudējumus, kas ir radušies nelikumīgi izslēdzot ECBS no Grieķijas valsts parāda restrukturizācijas;

               —

               piespriest ECB un/vai Savienībai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Savienība un/vai ECB un ECBS esot rīkojušās ultra vires un pretēji LESD 120.–126., 127. pantam un 352. panta 1. punktam.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar ECB un ECBS rīcību, it īpaši attiecībā uz ECBS izslēgšanu no restrukturizācijas, ir pārkāpts LESD 123. pants.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar Savienības un/vai ECB un ECBS rīcību ir pārkāptas prasītāju tiesības uz īpašumu, kas ir aizsargātas ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar Savienības un/vai ECB un ECBS rīcību ir pārkāpta kapitāla brīva aprite, kas ir aizsargāta ar LESD 63. pantu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ar Savienības un/vai ECB un ECBS rīcību ir pārkāptas prasītāju tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi, kas ir aizsargātas ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. pantu.


title: Lieta C-517/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. oktobrī iesniedza Sąd Apelacyjny w Gdańsku (Polija) – Stefan Czerwiński/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. oktobrī iesniedza Sąd Apelacyjny w Gdańsku (Polija) – Stefan Czerwiński/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku

   (Lieta C-517/16)
   (2017/C 022/06)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Apelacyjny w Gdańsku

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Stefan Czerwiński

      Atbildētājs: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai deklarācijā, kas iesniegta, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu 9. pantu, dalībvalsts veikta konkrēta pabalsta kvalificēšana par tādu, kas attiecas uz konkrētu sociālā nodrošinājuma jomu, kas minēta šīs regulas 3. pantā, var tikt izvērtēta valsts iestādē vai tiesā?

               2)

               Vai par vecuma pabalstu Regulas Nr. 883/2004 3. panta 1. punkta d) apakšpunkta izpratnē var uzskatīt priekšlaicīgu pensionēšanos, kas izriet no 2008. gada 19. decembra Likuma par priekšlaicīgu pensionēšanos (Dz. U., 2015. gads, 965. pozīcija ar vēlākiem grozījumiem)?

               3)

               Vai attiecībā uz pirmspensijas pabalstiem apdrošināšanas periodu summēšanas principa (Regulas Nr. 883/2004 preambulas 33. apsvērums un 66. pants) izslēgšana pilda aizsardzības funkciju sociālā nodrošinājuma jomā, kas izriet no Līguma par Eiropas Savienības darbību 48. panta a) punkta [..]?


title: Lieta C-523/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 13. oktobrī iesniedza Verwaltungsgericht Hannover (Vācija) — Laurence Prinz/Region Hannover

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 13. oktobrī iesniedza Verwaltungsgericht Hannover (Vācija) — Laurence Prinz/Region Hannover

   (Lieta C-523/11)
   2012/C 13/09
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Hannover

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Laurence Prinz

      Atbildētājs: Region Hannover

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai ar Kopienu tiesībām nepamatojams Savienības pilsoņu tiesību brīvi pārvietoties un uzturēties, kas piešķirtas ar LESD 20. un 21. pantu, ierobežojums ir tad, ja Vācijas pilsoņiem, kuru pastāvīgā dzīvesvieta ir Vācijā un kuri dodas izglītoties uz kādu no Eiropas Savienības dalībvalsts izglītības iestādēm, atbalsts izglītībai saskaņā ar Bundesausbildungsförderungsgesetz (BAföG) [Federālais likums par atbalstu izglītībai] par šīs ārvalsts izglītības iestādes apmeklējumu tiek piešķirts tikai uz vienu gadu, jo tie uzturēšanās ārvalstīs sākumā nav iekšzemē uzturējušies vismaz trīs gadus?


title: Lieta T-111/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 13. septembra spriedums — ClientEarth /Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Komisijas saņemtie pētījumi par direktīvu vides jomā transpozīciju — Daļējs piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar pārbaudes, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību — Konkrēta un individuāla pārbaude — Saderīgums ar Orhūsas konvenciju — Sevišķas sabiedrības intereses — Termiņa tieši izteikta lēmuma pieņemšanai nokavējuma sekas — Pienākuma aktīvi izplatīt vides informāciju apjoms)

text:
               26.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/21

         Vispārējās tiesas 2013. gada 13. septembra spriedums — ClientEarth/Komisija
   (Lieta T-111/11) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Komisijas saņemtie pētījumi par direktīvu vides jomā transpozīciju - Daļējs piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar pārbaudes, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību - Konkrēta un individuāla pārbaude - Saderīgums ar Orhūsas konvenciju - Sevišķas sabiedrības intereses - Termiņa tieši izteikta lēmuma pieņemšanai nokavējuma sekas - Pienākuma aktīvi izplatīt vides informāciju apjoms)
   2013/C 313/39
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ClientEarth (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — P. Kirch, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji P. Oliver un C. ten Dam, vēlāk P. Oliver un C. Zadra)

      Priekšmets

   Sākotnēji, prasība atcelt Komisijas netieši izteiktu lēmumu atteikt prasītājai piekļuvi noteiktiem dokumentiem saistībā ar dalībvalstu leģislatīvo aktu atbilstību Eiropas Savienības vides tiesībām, pēc tam — prasība atcelt vēlāko 2011. gada 30. maija tiešo lēmumu, ar kuru ir daļēji atteikta piekļuve šo dokumentu daļai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               ClientEarth un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 130, 30.4.2011.


title: Lieta T-73/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 16. septembra rīkojums – Aston Martin Lagonda/EUIPO (Automašīnas priekšā novietota režģa attēls) Eiropas Savienības preču zīme — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/45

         Vispārējās tiesas 2016. gada 16. septembra rīkojums – Aston Martin Lagonda/EUIPO (Automašīnas priekšā novietota režģa attēls)
   (Lieta T-73/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2016/C 419/59)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – D. Farnsworth, solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – H. O’Neill)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2014. gada 11. decembra lēmumu lietā R 1796/2014–2 attiecībā uz prasītājas Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Aston Martin Lagonda Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 118, 13.4.2015.


title: Lieta T-824/16: Prasība, kas celta 2016. gada 21. novembrī – Kiosked Oy/EUIPO – VRT, NV van Publiek Recht (“k”)

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/51

         Prasība, kas celta 2016. gada 21. novembrī – Kiosked Oy/EUIPO – VRT, NV van Publiek Recht (“k”)
   (Lieta T-824/16)
   (2017/C 022/69)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kiosked Oy Ab (Espoo, Somija) (pārstāvis – L. Laaksonen, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: VRT, NV van Publiek Recht (Brisele, Beļģija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes melnā un baltā krāsā, kas ietver vārdisku elementu “K”, starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību –starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 112 969

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 19. septembra lēmums lietā R 279/2016–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 21. septembra lēmumu lietā R 0279/2016–4, ar kuru apmierināti VRT, NV van Publiek Recht iebildumi un atteikta starptautiskas reģistrācijas, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. W01112969 K (grafiskā) (turpmāk tekstā – “K LOGO”) reģistrācija attiecībā uz šādiem pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē: “Reklāma, uzņēmējdarbības vadības pakalpojumi, uzņēmumu pārvaldīšana, biroja darbi” un 42. klasē: “Programmatūras projektēšana un izstrāde”, un atļaut “K LOGO” reģistrāciju attiecībā uz minētajiem pakalpojumiem;

               —

               piespriest iebildumu iesniedzējai atlīdzināt visus apelācijas sūdzības iesniedzējas izdevumus saistībā ar iebildumu procesu, tostarp tiesiskās pārstāvības izdevumus, atbilstoši izmaksu uzskaitījumam, kas apelācijas sūdzības iesniedzējai ir jāiesniedz Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi 85. pantā paredzētajā termiņā, un, ja šāds uzskaitījums netiks iesniegts, – atbilstoši piemērojamiem tiesību aktiem.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-110/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 6. septembra spriedums — Iranian Offshore Engineering & Construction /Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai — Līdzekļu iesaldēšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasījumu pielāgošanas termiņš — Pieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/19

         Vispārējās tiesas 2013. gada 6. septembra spriedums — Iranian Offshore Engineering & Construction/Padome
   (Lieta T-110/12) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai - Līdzekļu iesaldēšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasījumu pielāgošanas termiņš - Pieņemamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
   2013/C 304/32
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Teherāna, Irāna) (pārstāvji — J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea un J. Iriarte Ángel, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — P. Plaza García, V. Piessevaux un G. Ramos Ruano)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/783/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 319, 71. lpp.), un, otrkārt, Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1245/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 319, 11. lpp.), kā arī Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (OV L 88, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/783/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, ciktāl Iranian Offshore Engineering & Construction Co. nosaukums ir iekļauts Lēmuma 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP, II pielikumā;

               2)

               atcelt Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1245/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, ciktāl Iranian Offshore Engineering & Construction Co. nosaukums ir iekļauts Padomes 2010. gada 25. oktobra Regulas (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007, VIII pielikumā;

               3)

               atcelt Padomes 2012. gada 23. marta Regulas (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu IX pielikumu, ciktāl tas attiecas uz Iranian Offshore Engineering & Construction Co.;

               4)

               Lēmuma 2010/413, kas grozīts ar Lēmumu 2011/783, sekas, ciktāl tās attiecas uz Iranian Offshore Engineering & Construction Co., tiek saglabātas kopš tā stāšanās spēkā — 20. dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī —, līdz stājas spēkā daļēja Regulas Nr. 267/2012 atcelšana.

               5)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus un atlīdzina Iranian Offshore Engineering & Construction Co. tiesāšanās izdevumus šajā instancē un pagaidu noregulējuma tiesvedībā.

      (1)  OV C 126, 28.4.2012.


title: Lieta C-650/11: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 10. janvāra rīkojums (Augstākās tiesas Senāta (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ilgvars Brunovskis/Lauku atbalsta dienests (Kopējā lauksaimniecības politika — Regula (EK) Nr. 1782/2003 — Atbalsta shēmu īstenošana jaunajās dalībvalstīs — Papildu valsts tiešie maksājumi — Piešķiršanas nosacījumi — Regula (EK) Nr. 1973/2004 — Nepiemērojamība)

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/6

         Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 10. janvāra rīkojums (Augstākās tiesas Senāta (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ilgvars Brunovskis/Lauku atbalsta dienests
   (Lieta C-650/11) (1)

   (Kopējā lauksaimniecības politika - Regula (EK) Nr. 1782/2003 - Atbalsta shēmu īstenošana jaunajās dalībvalstīs - Papildu valsts tiešie maksājumi - Piešķiršanas nosacījumi - Regula (EK) Nr. 1973/2004 - Nepiemērojamība)
   2013/C 108/11
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākās tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ilgvars Brunovskis

      Atbildētājs: Lauku atbalsta dienests

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augstākās tiesas Senāts — Padomes 2003. gada 29. septembra Regulas (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 (OV L 270, 1. lpp.), 125. panta 1. punkta, ka arī Komisijas 2004. gada 29. oktobra Regulas (EK) Nr. 1973/2004, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 piemērošanai attiecībā uz šīs Regulas IV un IV a) sadaļā minētajām atbalsta shēmām un atmatā atstātas zemes izmantošanu izejvielu ražošanai (OV L 345, 1. lpp.), 102. panta 2. punkta interpretācija — Piemaksa par zīdītājgovīm — Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts, ka piemaksu piešķir par visu kalendāro gadu un tikai par tām zīdītājgovīm un telītēm, kuras atbalsttiesīgā liellopa statusu ieguvušas ne vēlāk kā attiecīgā kalendārā gada 1. jūlijā — Vai, aprēķinot piemaksu, ir jāņem vērā visas zīdītājgovis, kas bijušas attiecīgajā kalendārajā gadā?

      Rezolutīvā daļa:

   Savienības tiesības un it īpaši Padomes 2003. gada 29. septembra Regulas (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001, kas grozīta ar Padomes 2004. gada 22. marta Lēmumu 2004/281/EK, 143.c pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir aplūkots pamatlietā, kurā ir noteikts, ka atsevišķi papildu valsts tiešie maksājumi ir saistīti ar zīdītājgovju esamību ganāmpulkā, un kā nosacījums to piešķiršanai paredzēts, ka pieteikums ir jāiesniedz līdz attiecīgā gada 1. jūlijam un govis, kas kļuvušas par zīdītājgovīm pēc šī datuma, nevar tikt ņemtas vērā.

      (1)  OV C 49, 18.2.2012.


title: Lieta T-207/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Itālijas Republika iesniedza 2004. gada 4. jūnijā

text:
               7.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/23

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Itālijas Republika iesniedza 2004. gada 4. jūnijā
   (Lieta T-207/04)
   (2004/C 201/46)
   Tiesvedības valoda: itāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 4. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Itālijas Republika, kuru pārstāv Antonio Cingolo, avvocato dello Stato.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Eiropas Komisijas 2004. gada 25. marta Notu Nr. E2/LP D(2004) 712, kas izdota 2004. gada 26. martā un kurā Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts izsludināja lēmumu, saskaņā ar kuru summas, kas saistītas ar attiecīgo avansu maksājumiem (maksājumiem, ko veic atbalsta shēmās attiecībā uz visām programmām, kuras saistītas ar 1. un 2. mērķi), ir skaidri jānorāda turpmākajās maksājumu deklarācijās saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti komisāra Barnier vēstulē, kā arī visos saistītajos tiesību aktos un tiesību aktos, uz kuriem balstīts apstrīdētais tiesību akts;

               —

               pakārtoti tam un, ciktāl nepieciešams, atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 10. marta Regulu (EK) 448/2004, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1685/2000, kas nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz izdevumu piemērotību, izmantojot struktūrfondus;

               —

               jebkurā gadījumā atzīt par spēkā neesošiem visus saistītos tiesību aktus un tiesību aktus, uz kuriem balstīts apstrīdētais tiesību akts;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Itālijas Republika apstrīdēja Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā Eiropas Komisijas 2004. gada 25. marta Notu Nr. E2/LP D(2004) 712 par avansu maksājumiem atbalsta shēmās (MDP zinātniskajiem pētījumiem, tehnoloģijas attīstībai un augstākajai izglītībai), kā arī, ciktāl nepieciešams, Komisijas 2004. gada 10. marta Regulu (EK) 448/2004 (1) par izdevumu piemērotību, izmantojot struktūrfondus.
   Savu secinājumu pamatojumam attiecībā uz 2004. gada 25. marta Notu, prasītāja norāda uz

               —

               būtisku formu pārkāpumu sakarā ar pilnīgu pamatojuma trūkumu, kā arī piemērotas juridiskās bāzes trūkumu un iekšējos procesa noteikumos paredzētās procedūras neievērošanu, atbildētājai pieņemot apstrīdētos tiesību aktus;

               —

               Komisijas Regulas (EK) Nr. 438/2001 (2) 9. panta pārkāpumu sakarā artajā ietverto grāmatvedības noteikumu neievērošanu;

               —

               Pamatregulas (3) 32. panta un Komisijas Regulas Nr. 448/04 pārkāpumiem, kurās noteikts, ka avansu maksājumi ir atkarīgi tikai no pierādījuma, ka valsts, kas ir “galīgā ieguvēja”, ir izmaksājusi ar to saistītās summas galīgajiem ieguldījumu saņēmējiem;

               —

               Regulas Nr. 448/04 pārkāpumu tādā ziņā, ka nav ievērots ne vienlīdzības princips, ne tiesiskās drošības princips, kā arī sakarā ar apstrīdētās notas pretrunīgumu.

         Attiecībā uz Regulu Nr. 448/04 prasītāja norāda, ka ir pārkāpti

               —

               Pamatregulā ietvertie noteikumi par izdevumu piemērotību;

               —

               noteikumi, kas reglamentē finanšu kontroli (kuri neparedz Komisijas norādītās saistības);

               —

               samērīguma princips, jo Komisija bez tiem pierādījumiem, kas ir paredzēti un kas ir nepieciešami, pieprasa papildu pierādījumus;

               —

               atpakaļejošā spēka nepieļaujamības princips, jo Regulā Nr. 448/04 ir ietverti noteikumi ar atpakaļejošu spēku, kuri attiecas uz laika posmu, kas ilgāks par 44 mēnešiem pirms Regulas pieņemšanas; tas nekādi nav pieļaujams, ņemot vērā normatīvo aktu izdošanas vispārējos principus.

      (1)  Komisijas 2004. gada 10. marta Regula (EK) Nr. 448/2004, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1685/2000, kas nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz izdevumu piemērotību Struktūrfondu līdzfinansētās darbībās, un atceļ Regulu (EK) Nr. 1145/2003 (OV L 72, 11.03.2004., 66. lpp.).

      (2)  Komisijas 2001. gada 2. marta Regula (EK) Nr. 438/2001, ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz vadības un kontroles sistēmām, ko piemēro no struktūrfondiem piešķirtajai palīdzībai (OV L 63, 03.03.2001., 21. lpp.).

      (3)  Padomes 1999. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 1260/1999, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem (OV L 161, 26.06.1999., 1. lpp.).


title: Lieta T-433/16: Prasība, kas celta 2016. gada 3. augustā – Pometon/Komisija

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/17

         Prasība, kas celta 2016. gada 3. augustā – Pometon/Komisija
   (Lieta T-433/16)
   (2016/C 371/20)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pometon SpA (Martellago, Itālija) (pārstāvji – E. Fabrizi, V. Veneziano un A. Molinaro, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               galvenokārt, atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               pakārtoti, atcelt vai samazināt Pometon piemēroto sodu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt summas, ko prasītāja, izpildot apstrīdēto lēmumu, varbūtēji ir samaksājusi tiesvedības laikā, kā arī atmaksāt visus citus izdevumus, kuri prasītājai radušies, izpildot šo pašu apstrīdēto lēmumu;

               —

               katrā ziņā piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un visus citus prasītājas izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Komisijas 2016. gada 25. maija Lēmumu C(2016) 3121 final (lieta AT.39792 – Steel Abrasives) par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”).
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots taisnīgas tiesas nodrošināšanas principa, nevainīguma prezumpcijas principa un tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ciktāl atbildētāja ir piedēvējusi Pometon noteiktu rīcību saistībā ar 2014. gada 2. aprīļa Lēmumu C(2014) 2074 final (turpmāk tekstā – “izlīguma lēmums”), kas tika pieņemts attiecībā uz Ervin Industries Inc. un Ervin Amasteel, Winoa SA un WHA Holding SAS, Metalltechnik Schmidt GmbH & Co. KG un Eisenwerk Würth GmbH (turpmāk tekstā – “puses”), un tādējādi ir pieņēmusi apstrīdēto lēmumu, nepastāvot iespējai objektīvi un bez ārējas ietekmes izvērtēt Pometon nostāju un tās aizstāvībai izvirzītos argumentus.

                           —

                           izlīguma lēmumā – un tātad pirms Pometon bija iespēja sevi aizstāvēt – Komisija ir tieši piedēvējusi prasītājai to pašu rīcību kā tā, kuru tā bija inkriminējusi citām pusēm, kurām šajā pašā izlīguma lēmumā tieši iepriekš minētās rīcības dēļ tika inkriminēts konkrēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums. Tas esot nenovēršami un neizbēgami samazinājis Komisijas spēju veikt patiesi objektīvu novērtējumu attiecībā uz prasītāju.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums un kļūdaina piemērošana, kā arī nepietiekams un pretrunīgs pamatojums, tiesību uz aizstāvību un pierādīšanas pienākuma principa pārkāpums, ciktāl atbildētāja, nepastāvot pierādījumiem, ir inkriminējusi prasītājai dalību apgalvotajā aizliegtajā vienošanās, kurā tā patiesībā nav piedalījusies.

                           —

                           Komisija savu apgalvojumu pamatojumam esot balstījusies uz neprecīziem, pretrunīgiem, neskaidriem un nepietiekamiem pierādījumiem, lai pierādītu Pometon dalību apgalvotajā pārkāpumā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums un kļūdaina piemērošana, kļūdas vērtējumā, izmeklēšanas neveikšana un acīmredzams loģikas trūkums, ciktāl atbildētāja ir uzskatījusi, ka Pometon pārmestās rīcības mērķis ir bijis konkurences ierobežošana.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums un kļūdaina piemērošana, pamatojuma neesamība un izmeklēšanas neveikšana, pierādīšanas pienākuma pārkāpums saistībā ar prasītājas šķietamās dalības apgalvotajā pārkāpumā ilgumu un līdz ar to – Regulas Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punkta un 25. panta 1. un 5. punkta pārkāpums, kā arī tiesiskās noteiktības principa pārkāpums, ciktāl Komisija ir piemērojusi prasītājai naudas sodu, neraugoties uz iestājušos noilgumu.

                           —

                              Pometon šķietamās dalības apgalvotajā pārkāpumā, kas tai ir tikusi inkriminēta apstrīdētajā lēmumā, beigu datums, prasītājas ieskatā, nekādā ziņā nevar sakrist ar Komisijas noteikto datumu, bet labākajā gadījumā tikai ar ļoti senu datumu, kā rezultātā ir uzskatāms, ka attiecībā uz Komisijas pilnvarām piemērot naudas sodu ir iestājies noilgums.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots absolūts pamatojuma trūkums, kā arī samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principu pārkāpums, nosakot naudas soda apmēru saistībā ar pamatsummas izmaiņām Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu, 37. punkta izpratnē.

                           —

                           Komisija esot acīmredzami diskriminējošā veidā piemērojusi Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punktu, Pometon gadījumā piemērojot soda samazināšanas likmi, kas ir ievērojami mazāka nekā pārējām pusēm piemērotā.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2003, L 1, 1. lpp.).


title: Lietas C- 538/03 izslēgšana no reģistra

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/35

         Lietas C- 538/03 (1) izslēgšana no reģistra
   (2004/C 228/78)
   Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 24. jūnijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C- 538/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku.

      (1)  OV C 71, 20.03.2004.


title: Lieta T-108/08: Prasība, kas celta 2008. gada 27. februārī — Zino Davidoff /ITSB — Clifarm i. Kleinakis & SIA ( GOOD LIFE )

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/24

         Prasība, kas celta 2008. gada 27. februārī — Zino Davidoff/ITSB — Clifarm i. Kleinakis & SIA (“GOOD LIFE”)
   (Lieta T-108/08)
   (2008/C 116/44)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zino Davidoff SA, Fribourg (Šveice) (pārstāvji — H. Kunz-Hallstein un R. Kunz-Hallstein, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Clifarm i. Kleinakis & SIA OE, Glyfada (Grieķija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes lēmumu lietā R 298/2007-2;

               —

               piespriest ITSB vai personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “GOOD LIFE” attiecībā uz precēm 3. klasē – Nr. 1709641

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Clifarm i. Kleinakis & SIA OE

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas un valsts vārdiskas preču zīmes “GOOD LIFE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 16. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt iebildumu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un nodot lietu atpakaļ Iebildumu nodaļai tālākai izskatīšanai

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 43., 73. un 74. panta pārkāpums un Komisijas Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma pārkāpums, cita starpā tādēļ, ka Apelāciju padome ir ņēmusi vērā preces, par kurām reģistrācijai pieteiktā preču zīme nepieprasa aizsardzību un uz kurām iebildums netika balstīts; ka Apelāciju padomei nebija jāņem vērā Clifarm i. Kleinakis & SIA OE iesniegtie pierādījumi par tās preču zīmju izmantošanu; un tāpēc, ka Apelāciju padome ņēmusi vērā pierādījumus, ko prasītāja nevarēja novērtēt.


title: Lieta T-488/09: Prasība, kas celta 2009. gada 4. decembrī — Jager & Polacek /ITSB — RT Mediasolutions ( REDTUBE )

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/42

         Prasība, kas celta 2009. gada 4. decembrī — Jager & Polacek/ITSB — RT Mediasolutions (“REDTUBE”)
   (Lieta T-488/09)
   2010/C 37/59
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Jager & Polacek GmbH, Vīne (Austrija) (pārstāvji — A. Renck, V. von Bomhard, T. Dolde, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: RT Mediasolutions s.r.o., Brno (Čehijas Republika)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 29. septembra lēmumu lietā R 442/2009-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja:
      RT Mediasolutions s.r.o.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “REDTUBE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 38. un 41. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 6 096 309)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: nereģistrēta preču zīme “Redtube”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus uzskatīt par neiesniegtiem

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas (EK) Nr. 216/96 (1) 8. panta 2. punkta, to aplūkojot kopsakarā ar Regulas (EK) Nr. 207/2009 (2) 63. panta 2. punktu, pārkāpums, jo prasītājai nav bijusi iespējas iesniegt savus iebildumus;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 80. panta 1. un 2. punkta pārkāpums, jo lēmums par iebildumu pieņemamību nebija atcelts likumīgi;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 83. panta un it īpaši tiesiskās paļāvības principa, tos aplūkojot kopsakarā ar tās pašas regulas 41. panta 3. punktu, Regulas (EK) Nr. 2868/95 (3) 17. noteikuma 1 punktu un Regulas (EK) Nr. 2869/95 (4) 8. panta 3. punkta a) un b) apakšpunktu, pārkāpums, jo prasītāja varēja likumīgi pamatoties uz apstākli, ka iebildumu nodevas novēlotu saņemšanu var izlabot ar papildu maksājumu noteiktajos termiņos.

      (1)  Komisijas 1996. gada 5. februāra Regula (EK) Nr. 216/96, ar ko paredz Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācijas padomes procesuālos noteikumus (OV L 28, 11. lpp.).

      (2)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu Nr. 40/94 (OV L 303, 1. lpp.).

      (4)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2869/95 par maksām, kas jāmaksā Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (OV L 303, 33. lpp.).


title: Lieta T-87/09: Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. novembra rīkojums — Andersen /Komisija (Valsts atbalsts — Atbalsts Danske Statsbaner — Sabiedrisko pakalpojumu pienākumi — Lēmums uzsākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru — Nepieņemamība)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/54

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. novembra rīkojums — Andersen/Komisija
   (Lieta T-87/09) (1)

   (Valsts atbalsts - Atbalsts Danske Statsbaner - Sabiedrisko pakalpojumu pienākumi - Lēmums uzsākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru - Nepieņemamība)
   2010/C 24/96
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jørgen Andersen, Ballerup (Dānija) (pārstāvji — M. Nissen, J. Rivas de Andrés un J. Gutiérrez Gisbert, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Martenczuk un C. Urraca Caviedes)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 10. septembra lēmumu C(2008) 5776, galīgā redakcija, par EKL 88. panta 2. punktā paredzētās procedūras uzsākšanu attiecībā uz valsts atbalstu C41/2008 (ex N 35/2008), ko Dānijas Karaliste piešķīra Danske Statsbaner

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Jørgen Andersen atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 113, 16.05.2009.


title: Lieta T-178/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 7. jūlija rīkojums – Khwanda /Padome

text:
               22.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/25

         Vispārējās tiesas 2014. gada 7. jūlija rīkojums – Khwanda/Padome
   (Lieta T-178/12) (1)

   2014/C 329/36
   Tiesvedības valoda – angļu
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 174, 16.6.2012.


title: Lieta T-75/06: Prasība, kas celta  2006. gada 27. februārī  —  Bayer CropScience  u.c. pret Komisiju

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/31

         Prasība, kas celta 2006. gada 27. februārī — Bayer CropScience u.c. pret Komisiju
   (Lieta T-75/06)
   (2006/C 96/50)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Bayer CropScience AG (Manheima pie Reinas, Vācija), Makteshim-Agan Holding BV (Amsterdama, Nīderlande), Teko AE (Atēnas, Grieķija) un Aragonesas Agro SA (Madride, Spānija) (Pārstāvji — C. Mereu un K. van Maldegem, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 2. decembra Lēmumu 2005/864/EK (1) par endosulfāna neiekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atļauju atsaukšanu attiecībā uz šo vielu saturošajiem augu aizsardzības līdzekļiem; un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Padomes Direktīvā 91/414 (2) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (pazīstama kā “augu aizsardzības līdzekļu direktīva” vai “AALD”) ir noteikts, ka dalībvalstis nevar atļaut produktu, ja vien tas nav iekļauts Direktīvas I pielikumā. Prasītāji, kuri ir endosulfāna ražotāji, pieprasa atcelt apstrīdēto Lēmumu, ar kuru tiek noraidīta endosulfāna iekļaušana šajā pielikumā.
   Pamatojot savu prasību, vispirms tie izvirza virkni procesuālo noteikumu pārkāpumu, proti, ka apstrīdētā lēmuma vērtējums ir balstīts uz citiem kritērijiem, kā tiem, kas ir minēti Direktīvā 91/414, tas ir nepilnīgs un tajā prasītāju iesniegtie dati tiek izmantoti tikai izlases kārtā; ka Komisijas ieviestās jaunās vadlīnijas un noteiktie kritēriji tika piemēroti ar atpakaļejošu spēku pēc prasītāja paziņojuma un datu iesniegšanas; un ka Komisija atteicās sniegt ieteikumus un konsultēties ar prasītājiem sakarā ar mainīgajiem vērtējuma kritērijiem un politiku.
   Prasītāji tālāk apgalvo, ka, [raugoties] no materiālo tiesību viedokļa, ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts EKL 95. panta 3. punkts un Direktīvas 91/414 5. panta 1. punkts. Tie uzskata, ka Komisija nav izpildījusi savu pienākumu saskaņā ar šiem noteikumiem — izvērtēt aktīvas vielas un iekļaut tās I pielikumā, ņemot vērā pastāvošo zinātnisko un tehnisko pieredzi, un attiecināt uz tām tikai 5. pantā minētās prasības.
   Turpinot, tie izvirza virkni Kopienu tiesību vispārējo principu, proti: samērīguma principa, tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības principa, pienākuma veikt rūpīgi un objektīvi novērtējumu, tiesību uz taisnīgu lietas izskatīšanu (tiesības uz aizstāvēšanos un taisnīgu tiesas spriešanu), principa par zinātniska atzinuma pārākumu un neatkarību, vienlīdzīgas attieksmes principa, principa par to, lex specialis prevalē pār vispārīgām normām un visbeidzot estoppel principa [saskanīgas rīcības princips], pārkāpumu.

      (1)  OV L 317, 3.12.2005., 25. lpp.

      (2)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.


title: Lieta T-183/16: Prasība, kas celta 2016. gada 22. aprīlī – L’Oréal/EUIPO – Guinot (“MASTER DRAMA”)

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/29

         Prasība, kas celta 2016. gada 22. aprīlī – L’Oréal/EUIPO – Guinot (“MASTER DRAMA”)
   (Lieta T-183/16)
   (2016/C 222/36)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: L’Oréal (Parīze, Francija) (pārstāvji – T. de Haan un P. Péters, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Guinot SAS (Parīze, Francija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MASTER DRAMA” – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 566 544

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 23. februāra lēmums lietā R 2500/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājai radušies procesā EUIPO Apelācijas piektajā padomē.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar tās 75. pantu, pārkāpums.


title: Lieta C-279/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Thomas Kiehl/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/36

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Thomas Kiehl/TUIfly GmbH

   (Lieta C-279/17)
   (2017/C 239/45)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Hannover

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Thomas Kiehl

      Atbildētāja: TUIfly GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

               3)

               Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

               4)

               Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).


title: Lieta T-283/13 P: Vispārējās tiesas 2013. gada 14. novembra rīkojums — Marcuccio /Komisija (Apelācija — Civildienests — Pirmajā instancē celtās prasības kā acīmredzami nepieņemamas noraidīšana — Pa faksu iesniegts prasības pieteikuma un vēlāk iesniegta oriģināla neidentiskums — Oriģināla iesniegšana ārpus termiņa — Novēlota prasība — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               18.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 15/18

         Vispārējās tiesas 2013. gada 14. novembra rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-283/13 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Pirmajā instancē celtās prasības kā acīmredzami nepieņemamas noraidīšana - Pa faksu iesniegts prasības pieteikuma un vēlāk iesniegta oriģināla neidentiskums - Oriģināla iesniegšana ārpus termiņa - Novēlota prasība - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2014/C 15/26
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Trikase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Berardis-Kayser un G. Gattinara)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 11. marta rīkojumu lietā F-131/12 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ar ko šo rīkojumu lūdz atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Luigi Marcuccio sedz savus tiesāšanās izdevumus pats, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta T-400/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 9. marta spriedums – Maximum Play/EUIPO (“MAXPLAY”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MAXPLAY” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/20

         Vispārējās tiesas 2017. gada 9. marta spriedums – Maximum Play/EUIPO (“MAXPLAY”)
   (Lieta T-400/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MAXPLAY” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2017/C 129/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maximum Play, Inc. (Sanfrancisko, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – M. Graf, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – E. Zaera Cuadrado)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 26. maija lēmumu lietā R 2273/2015–4 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “MAXPLAY” reģistrēt kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Maximum Play, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 371, 10.10.2016.


title: Lieta C-642/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 15. decembrī iesniedza Administrativen Sad-Varna (Bulgārija) — EOOD Stroy Trans/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” -Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia po Prihodite

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 15. decembrī iesniedza Administrativen Sad-Varna (Bulgārija) — EOOD Stroy Trans/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”-Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia po Prihodite

   (Lieta C-642/11)
   2012/C 80/12
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen Sad-Varna

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: EOOD Stroy Trans

      Atbildētājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”-Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia po Prihodite

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK (1) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 203. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pievienotās vērtības nodoklis, kuru persona ir norādījusi rēķinā, ir jāmaksā neatkarīgi no tā, vai pastāv iemesli tā norādīšanai (piegādes vai pakalpojuma, vai maksājuma neesamība), kā arī tādējādi, ka struktūras, kuras pārbauda Zakon za danak varhu dobavenata stoynost (likuma “Par pievienotās vērtības nodokli”) piemērošanu, pamatojoties uz valsts tiesību normu, saskaņā ar kuru rēķinu var koriģēt tikai tā izsniedzējs, nav tiesīgas koriģēt nodokli, kuru persona ir norādījusi?

               2)

               Vai ar administratīvo un tiesu praksi tiek pārkāpti nodokļu neitralitātes, samērīguma un tiesiskās paļāvības principi, saskaņā ar kuriem darījuma pusei (rēķinā minētajam [preces] pircējam vai [pakalpojuma] saņēmējam) ar lēmumu par nodokļu revīziju tiek liegtas tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu, tajā pašā laikā otrai darījuma pusei (rēķina izsniedzējam) — atkal ar lēmumu par nodokļu revīziju –norādītais pievienotās vērtības nodoklis netiek koriģēts, un, konkrēti, šādos gadījumos:

                           —

                           rēķinu izsniedzējs tā sabiedrībā veiktās nodokļu revīzijas ietvaros nav iesniedzis nekādus dokumentus;

                           —

                           rēķinu izsniedzējs nodokļu revīzijas procedūrā ir iesniedzis dokumentus, tomēr tā piegādātāji nav snieguši pierādījumus vai uz iesniegto pierādījumu pamata nav bijis iespējams konstatēt, ka faktiski preces ir tikušas piegādātas vai pakalpojumi ir tikuši sniegti;

                           —

                           rēķinu izsniedzēja nodokļu revīzijas procedūrā attiecīgās piegādes secīgi nav tikušas pārbaudītas?

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: Lieta C-315/07: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gads 30. maija rīkojums ( Landesgericht Klagenfurt (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — A-Punkt Schmuckhandels GmbH /Claudia Schmidt

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/11

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gads 30. maija rīkojums (Landesgericht Klagenfurt (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — A-Punkt Schmuckhandels GmbH/Claudia Schmidt
   (Lieta C-315/07) (1)

   (2008/C 247/20)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta C-121/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 29. februārī iesniedza Tribunale civile e penale di Cagliari (Itālija) – Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 29. februārī iesniedza Tribunale civile e penale di Cagliari (Itālija) – Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio

   (Lieta C-121/16)
   (2016/C 200/08)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale civile e penale di Cagliari

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Salumificio Murru SpA

      Atbildētājs: Autotrasporti di Marongiu Remigio

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 101. pants, kopsakarā ar LES 4. panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds paredzēts Dekrētlikuma Nr. 112/2008 83.a panta 10. punktā, daļā, kurā cena par preču autopārvadājumu pakalpojumiem trešo personu vārdā nedrīkst būt zemāka par minimālajām to veikšanas izmaksām, ko izstrādājusi Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, un tā nav brīvi jānosaka līgumslēdzējiem?

               2)

               Vai, ņemot vērā Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti valsts varas iestādes raksturu, konkurences noteikumi iekšējā tirgū var tikt ierobežoti ar valsts tiesisko regulējumu, lai sasniegtu ceļu satiksmes drošības aizsardzības mērķi?


title: Lieta T-537/11: Prasība, kas celta 2011. gada 10. oktobrī — Hultafors Group /ITSB — Società Italiana Calzature ( “Snickers” )

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/20

         Prasība, kas celta 2011. gada 10. oktobrī — Hultafors Group/ITSB — Società Italiana Calzature (“Snickers”)
   (Lieta T-537/11)
   2011/C 362/30
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hultafors Group AB (Bollebygd, Zviedrija) (pārstāvji — A. Rasmussen un T. Swanstrøm, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Società Italiana Calzature SpA (Milāna, Itālija)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 9. augusta lēmumu lietā R 2519/2010-4; un

               —

               piespriest atbildētājam segt savus, kā arī atlīdzināt trešās personas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas tai radušies apelācijas procesā un iebildumu procesā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: melnbalta grafiska preču zīme “Snickers” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 8., 9. un 25. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 3740719

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Itālijā reģistrēta vārdiska preču zīme Nr. 348149 “KICKERS” attiecība uz precēm, kas ietilpst 3., 14., 16., 18., 24., 25., 28., 32. un 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus attiecībā uz visām apstrīdētajām precēm apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini uzskatīja, ka starp reģistrācijai pieteikto un pretstatīto preču zīmi pastāv sajaukšanas iespēja