title: Lieta C-108/20: Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 14. aprīļa rīkojums (Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – HR/Finanzamt Wilmersdorf (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Nodokļi – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 167. un 168. pants – Tiesības uz PVN priekšnodokļa atskaitīšanu – Atteikums – Krāpšana – Piegādes ķēde – Tiesību uz atskaitīšanu atteikums, ja nodokļa maksātājs ir zinājis vai tam būtu bijis jāzina, ka, veicot iegādi, tas piedalās ar PVN krāpšanu saistītā darbībā)

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/17

      Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 14. aprīļa rīkojums (Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – HR/Finanzamt Wilmersdorf

      (Lieta C-108/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 167. un 168. pants - Tiesības uz PVN priekšnodokļa atskaitīšanu - Atteikums - Krāpšana - Piegādes ķēde - Tiesību uz atskaitīšanu atteikums, ja nodokļa maksātājs ir zinājis vai tam būtu bijis jāzina, ka, veicot iegādi, tas piedalās ar PVN krāpšanu saistītā darbībā)
      (2021/C 289/24)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Finanzgericht Berlin-Brandenburg

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: HR

         Atbildētāja: Finanzamt Wilmersdorf

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā valsts prakse, saskaņā ar kuru tiesības uz priekšnodoklī samaksātā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atskaitīšanu atsaka tādam nodokļa maksātājam, kas ir iegādājies preces, kuras agrākā piegādes ķēdes posmā ir bijušas iesaistītas krāpšanā PVN jomā, par kuru tas zināja vai tam bija jāzina, lai arī tas nav aktīvi piedalījies šajā krāpšanā.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta C-471/20: Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 23. aprīļa rīkojums (Cour du travail de Mons (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL/FS (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 99. pants – Sociālā politika – Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība – Darba laika organizēšana – Direktīva 2003/88/EK – Maksimālais nedēļas darba laiks – Atsauces laikposms – 16. pants – Atkāpes – 17. un 18. pants – Uzraugs-audzinātājs internetā, kurš veic nakts dežūras – Kompensējošas atpūtas noteikumi)

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/18

      Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 23. aprīļa rīkojums (Cour du travail de Mons (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL/FS
      (Lieta C-471/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 99. pants - Sociālā politika - Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība - Darba laika organizēšana - Direktīva 2003/88/EK - Maksimālais nedēļas darba laiks - Atsauces laikposms - 16. pants - Atkāpes - 17. un 18. pants - Uzraugs-audzinātājs internetā, kurš veic nakts dežūras - Kompensējošas atpūtas noteikumi)
      (2021/C 289/25)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour du travail de Mons

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL

         Atbildētājs: FS

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 17. panta 3. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda audzinātāja darbs internetā, kurš ir atbildīgs par internāta audzēkņu uzraudzību naktī, ietilpst šīs tiesību normas piemērošanas jomā.

         (1)  OV C 9, 11.1.2021.


title: Lieta C-40/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 26. janvārī iesniedza Curtea de Apel Timişoara (Rumānija) – T.A.C./ANI

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/21

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 26. janvārī iesniedza Curtea de Apel Timişoara (Rumānija) – T.A.C./ANI

      (Lieta C-40/21)
      (2021/C 289/29)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Curtea de Apel Timişoara

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: T.A.C.

         Atbildētāja: ANI

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. pantā nostiprinātais sodu samērīguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams arī faktiem, kas valsts tiesībās nav formāli definēti kā noziegums, bet kas var būt uzskatāmi par “apsūdzību [..] krimināllietā” Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta izpratnē, ievērojot Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūrā izstrādātos kritērijus, it īpaši, ievērojot soda bardzības kritēriju, kā pamatlietā izskatāmajā gadījumā, kas attiecas uz interešu konflikta vērtējumu, kura rezultātā var tikt piemērots papildsods – aizliegums ieņemt vēlētus amatus valsts iestādē uz trim gadiem?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. pantā nostiprinātais sodu samērīguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu īstenojošā valsts tiesiskā regulējuma tiesību normu, saskaņā ar kuru interešu konflikta konstatējuma gadījumā personai, kura ieņem vēlētu amatu valsts iestādē, automātiski saskaņā ar likumu (ope legis) tiek piemērots papildsods – aizliegums ieņemt vēlētus amatus valsts iestādē uz trim gadiem, neparedzot iespēju uzlikt sodu, kas būtu samērīgs ar izdarīto pārkāpumu?

                  3)

                  Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 15. panta 1. punktā garantētās tiesības strādāt, kā arī Hartas 47. pantā garantētās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu ir jāinterpretē tādējādi, ka tās nepieļauj tādu īstenojošā valsts tiesiskā regulējuma tiesību normu, saskaņā ar kuru interešu konflikta konstatējuma gadījumā personai, kura ieņem vēlētu amatu valsts iestādē, automātiski saskaņā ar likumu (ope legis) tiek piemērots papildsods – aizliegums ieņemt vēlētus amatus valsts iestādē uz trim gadiem, neparedzot iespēju uzlikt sodu, kas būtu samērīgs ar izdarīto pārkāpumu?


title: Lieta C-109/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 22. februārī H.R. Participations SA iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2020. gada 16. decembra spriedumu lietā T-535/19 H.R. Participations/EUIPO – Hottinger Investment Management (“JCE HOTTINGUER”)

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/21

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 22. februārīH.R. Participations SA iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2020. gada 16. decembra spriedumu lietā T-535/19 H.R. Participations/EUIPO – Hottinger Investment Management (“JCE HOTTINGUER”)
      (Lieta C-109/21 P)
      (2021/C 289/30)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: H.R. Participations SA (pārstāvji: P. Wilhelm un J. Rossi, advokāti)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Hottinger Investment Management Ltd

      Ar 2021. gada 2. jūnija rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzības nepieļaujamību un piesprieda H.R. Participations SA segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.


title: Lieta C-181/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 23. martā iesniedza Sąd Okręgowy w Katowicach (Polija) – G/M.S.

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/22

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 23. martā iesniedza Sąd Okręgowy w Katowicach (Polija) – G/M.S.
      (Lieta C-181/21)
      (2021/C 289/31)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Okręgowy w Katowicach

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: G

         Atbildētāja: M.S.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Līguma par Eiropas Savienību (“LES”) 2. pants un 19. panta 1. punkts, kā arī Pamattiesību hartas (“Harta”) 6. panta 1. līdz 3. punkts, saistībā ar 47. pantu ir jāsaprot tādējādi, ka:

                              a)

                              par tiesību aktos noteiktu tiesu Savienības tiesību izpratnē nav uzskatāma tiesa, kuras sastāvā ir persona, kas iecelta šīs tiesas tiesneša amatā procedūrā, kurā nepiedalījās tiesnešu pašpārvaldes struktūras, kuru amatos lielākajā daļā gadījumu tiesneši ir iecelti neatkarīgi no izpildvaras vai likumdošanas varas, situācijā, kad, ņemot vērā dalībvalsts konstitucionālo mantojumu, šīm prasībām atbilstošas tiesnešu pašpārvaldes struktūras dalība tiesneša iecelšanā amatā ir obligāta, ņemot vērā institucionālo un strukturālo kontekstu, kā arī ievērojot, ka:

                                          —

                                          prasība sniegt atzinumu par personas kandidatūru tiesneša amatam bija tiesnešu asamblejām, taču tā tika tīši neņemta vērā pretēji valsts tiesību aktiem un šīs tiesu pašpārvaldes struktūras nostājai;

                                          —

                                          pašreizējā Valsts tiesu padome [Krajowa Rada Sądownictwa], kas tika iecelta pretēji Polijas konstitucionālajām un likumu normām, nav neatkarīga iestāde un tajā nav tiesnešu pārstāvju, kuri tajā būtu iecelti neatkarīgi no izpildvaras un likumdošanas varas, tādējādi valsts tiesību aktos paredzētais lūgums iecelt tiesneša amatā faktiski nav ticis iesniegts;

                                          —

                                          iecelšanas procedūras dalībniekiem nebija tiesību vērsties tiesā LES 2. panta un 19. panta 1. punkta, kā arī LES 6. panta 1. līdz 3. punkta, saistībā ar Pamattiesību hartas 47. pantu, izpratnē.

                              b)

                              prasībām par neatkarīgu tiesu, kas noteikta tiesību aktos, neatbilst tāda tiesa, kuras sastāvā ir persona, kas iecelta šīs tiesas tiesneša amatā procedūrā, kura bija atkarīga no izpildvaras patvaļīgas iekaukšanās un nepiedalījās tiesnešu pašpārvaldes struktūras, kuru amatos lielākajā daļā gadījumu tiesneši ir iecelti neatkarīgi no izpildvaras vai likumdošanas varas, vai cita iestāde, kas nodrošina objektīvu kandidāta novērtēšanu, ņemot vērā to, ka tiesnešu pašpārvaldes struktūru vai tādas iestādes dalība, kas ir neatkarīga no izpildvaras un likumdošanas varas un nodrošina objektīvu kandidāta novērtēšanu tiesneša iecelšanas procedūrā, Eiropas tiesību tradīcijā, uz kuru balstās LES un Hartas noteikumi un kas veido Eiropas Savienības kā tiesiskas Savienības pamatus, ir nepieciešama, lai uzskatītu, ka valsts tiesa garantē obligāto efektīvas tiesību aizsardzības tiesā pakāpi lietās, uz kurām attiecas Savienības tiesības, tādējādi nodrošinot varas dalīšanas, varas līdzsvarošanas un tiesiskuma principus;

                  2)

                  Vai LES 2. pants un 19. panta 1. punkts, saistībā ar Hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka situācijā, kad tiesas sastāvā ir persona, kas iecelta tiesneša amatā 1. punktā aprakstītajos apstākļos:

                              a)

                              nepieļauj tādu valsts tiesību aktu piemērošanu, kuros šādas personas iecelšanas amatā likumības pārbaude ir nodota tikai tādas Sąd Najwyższy [Augstākās tiesas] palātai, ko veido vienīgi personas, kuras ir ieceltas tiesneša amatā 1. punktā aprakstītajos apstākļos, un kuros vienlaikus ir noteikts pienākums atstāt iebildumus pret personas iecelšanu tiesneša amatā bez izskatīšanas, ņemot vērā institucionālo un sistēmisko kontekstu;

                              b)

                              prasa veikt tādu valsts tiesību aktu interpretāciju, kas ļautu tiesai pēc tās iniciatīvas atstatīt šādu personu no lietas izskatīšanas, pamatojoties – pēc analoģijas – uz noteikumiem par tiesneša, kurš nav spējīgs spriest (iudex inhabilis), atstatīšanu, lai nodrošinātu Eiropas tiesību efektivitāti.


title: Lieta C-250/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 21. aprīlī iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/O. Funduszowi Inwestycyjnemu Zamkniętemu, ko pārstāv O S.A.

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/26

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 21. aprīlī iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/O. Funduszowi Inwestycyjnemu Zamkniętemu, ko pārstāv O S.A.

      (Lieta C-250/21)
      (2021/C 289/36)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

         Atbildētājs: O. Fundusz Inwestycyjny Zamknięty, ko pārstāv O S.A.

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 135. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais atbrīvojums darījumiem, kas saistīti ar kredīta piešķiršanu, kredīta starpniecību vai kredīta pārvaldi, ir piemērojams pamatlietā aprakstītajam pakārtotas līdzdalības līgumam?

         (1)  OV 2006, L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-71/18: Vispārējās tiesas 2021. gada 2. jūnija spriedums – Itālija/Komisija (Valodu lietojums – Paziņojums par atklāto konkursu administratoru pieņemšanai darbā finanšu ekonomikas un makroekonomikas jomās – Valodu zināšanas – 2. valodas izvēles ierobežošana, ļaujot izvēlēties tikai no trīs valodām – Regula Nr. 1 – Civildienesta noteikumu 1.d panta 1. punkts, 27. pants un 28. panta f) punkts – Diskriminācija valodas dēļ – Dienesta intereses – Samērīgums)

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/33

      Vispārējās tiesas 2021. gada 2. jūnija spriedums – Itālija/Komisija
      (Lieta T-71/18) (1)

      (Valodu lietojums - Paziņojums par atklāto konkursu administratoru pieņemšanai darbā finanšu ekonomikas un makroekonomikas jomās - Valodu zināšanas - 2. valodas izvēles ierobežošana, ļaujot izvēlēties tikai no trīs valodām - Regula Nr. 1 - Civildienesta noteikumu 1.d panta 1. punkts, 27. pants un 28. panta f) punkts - Diskriminācija valodas dēļ - Dienesta intereses - Samērīgums)
      (2021/C 289/49)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri, pārstāve, kam palīdz P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Vernier, G. Gattinara un D. Milanowska, pārstāvji)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvis: S. Jiménez García)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt paziņojumu par atklāto konkursu EPSO/AD/339/17, kas organizēts, lai izveidotu rezerves sarakstu administratoru (AD 7) pieņemšanai darbā šādās jomās: 1) finanšu ekonomika un 2) makroekonomika (OV 2017, C 386 A, 1. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt paziņojumu par atklāto konkursu EPSO/AD/339/17, kas organizēts, lai izveidotu rezerves sarakstu administratoru (AD 7) pieņemšanai darbā šādās jomās: 1) finanšu ekonomika un 2) makroekonomika.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Itālijas Republikas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 112, 26.3.2018.


title: Lieta T-436/17: Vispārējās tiesas 2021. gada 2. jūnija rīkojums – ClientEarth u.c./Komisija (REACH – Komisijas lēmums, ar kuru tiek piešķirta licence dažiem svina sulfohromāta dzeltenā un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkanā izmantošanas veidiem – Regulas (EK) Nr. 1907/2006 64. pants – Lēmuma par licences laišanai tirgū piešķiršanu iekšējā pārskatīšana – Regulas (EK) Nr. 1367/2006 10. pants – Intereses celt prasību zudums – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/35

      Vispārējās tiesas 2021. gada 2. jūnija rīkojums – ClientEarth u.c./Komisija
      (Lieta T-436/17) (1)

      (REACH - Komisijas lēmums, ar kuru tiek piešķirta licence dažiem svina sulfohromāta dzeltenā un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkanā izmantošanas veidiem - Regulas (EK) Nr. 1907/2006 64. pants - Lēmuma par licences laišanai tirgū piešķiršanu iekšējā pārskatīšana - Regulas (EK) Nr. 1367/2006 10. pants - Intereses celt prasību zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
      (2021/C 289/51)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: ClientEarth (Londona, Apvienotā Karaliste), Eiropas Vides birojs (EEB) (Brisele, Beļģija), The International Chemical Secretariat (Gēteborga, Zviedrija), International POPs Elimination Network (IPEN) (Gēteborga) (pārstāvis: A. Jones, solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Gattinara, R. Lindenthal un K. Mifsud-Bonnici)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Zettergren, A. Alriksson, J. Lundberg un H. Eklinder)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (pārstāvji: M. Heikkilä, W. Broere un F. Becker)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas lēmumu C(2017) 2914 final (2017. gada 2. maijs), ar kuru noraidīts pieteikums veikt iekšēju pārskatīšanu, kas iesniegts atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1367/2006 ((2006. gada 6. septembris) par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV 2006, L 264, 13. lpp.) 10. pantam, attiecībā uz Komisijas Īstenošanas lēmumu C(2016) 5644 final par licences piešķiršanu atsevišķiem svina sulfohromāta dzeltenā un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkanā lietošanas veidiem atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV 2006, L 396, 1. lpp., labojums OV 2007, L 136, 3. lpp.), 60. panta 4. punktam un, otrkārt, atcelt šo Īstenošanas lēmumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina ClientEarth, Eiropas Vides biroja (EEB), The International Chemical Secretariat un International POPs Elimination Network (IPEN) tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Zviedrijas Karaliste un Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 300, 11.9.2017.


title: Lieta T-281/21: Prasība, kas celta 2021. gada 21. maijā – Nowhere/EUIPO – Junguo Ye (“APE TEES”)

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/40

      Prasība, kas celta 2021. gada 21. maijā – Nowhere/EUIPO – Junguo Ye (“APE TEES”)
      (Lieta T-281/21)
      (2021/C 289/56)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Nowhere Co. Ltd (Tokija, Japāna) (pārstāvis: R. Kunze, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Junguo Ye (Elche, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “APE TEES” melnā un brūnā krāsā reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 319 578

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 10. februāra lēmums lietā R 2474/2017-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas padomē, kā arī Iebildumu nodaļā.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-303/21: Prasība, kas celta 2021. gada 31. maijā – FC/EASO

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/46

      Prasība, kas celta 2021. gada 31. maijā – FC/EASO

      (Lieta T-303/21)
      (2021/C 289/62)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: FC (pārstāvis: B. Christianos, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (EASO)

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ar ko ir noraidīta sūdzība, kuru prasītāja bija iesniegusi 2021. gada 26. martā atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktam, un

                  —

                  piespriest EASO atlīdzināt visus prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus pamatus:
      Apstrīdētajā lēmumā esot pieļauts procesuālās ekonomijas principa pārkāpums un pārkāptas prasītājas tiesības uz efektīvu aizsardzību tiesā, ņemot vērā šādus argumentus:

                  1.

                  prasītājas tiesību uz aizstāvību pārkāpums, jo atbildētājs joprojām nesaista disciplinārlietu ar kļūdām un pamattiesību pārkāpumiem, ko atbildētājs izdarījis agrākā posmā, t.i., disciplinārlietas sākotnējā posmā, kas rada sekas arī disciplinārlietas otrajā posmā, un

                  2.

                  prasītājas tiesību tikt uzklausītai pārkāpums.


title: Lieta T-313/21: Prasība, kas celta 2021. gada 3. jūnijā – Cargo Group u.c./Komisija

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/49

      Prasība, kas celta 2021. gada 3. jūnijā – Cargo Group u.c./Komisija
      (Lieta T-313/21)
      (2021/C 289/66)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: SAS Cargo Group A/S (Kastrup, Dānija), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Stokholma, Zviedrija), SAS AB (Stokholma) (pārstāvji: B. Creve, M. Kofmann, J. Killick un G. Forwood, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  Piespriest Eiropas Savienībai, ko pārstāv Eiropas Komisija:

                              (a)

                              izmaksāt prasītājām kompensāciju 14 438 793,21 EUR apmērā par zaudējumiem, kas radušies tādēļ, ka Komisija saskaņā ar LESD 266. panta pirmo daļu nav samaksājusi pareizo procentu summu par atmaksāto naudas sodu attiecībā uz laikposmu no 2011. gada 15. februāra līdz 2016. gada 8. martam, lai izpildītu 2015. gada 16. decembra spriedumu lietā SAS Cargo Group A/S u.c./Komisija (Lieta T-56/11), vai, pretējā gadījumā, kompensācijas summu par tādu laikposmu un ar tādu procentu likmi, ko Vispārējā tiesa atzīst par atbilstošu;

                              (b)

                              izmaksāt prasītājām procentus atbilstoši Eiropas Centrālas bankas (ECB) savām galvenajām kapitāla refinansēšanas operācijām piemērotajai likmei, pieskaitot 3,5 procentpunktus, par a) punktā minēto kompensāciju, skaitot no 2016. gada 8. marta līdz pilnīgai samaksai, līdz 2021. gada 4. februārim piemērojot parastos procentus un no 2021. gada 5. februāra – saliktos procentus, vai, pretējā gadījumā, samaksāt procentus par a) punktā minēto kompensāciju par tādu laikposmu, ar tādu procentu likmi un atbilstoši tādai aprēķina metodei (vienkāršie vai saliktie), kādu Vispārējā tiesa atzīst par atbilstošu.

                  —

                  Atcelt Eiropas Komisijas 2021. gada 25. marta lēmumu, ar ko noraidīts prasītāju pieteikums ārpuslīgumisko zaudējumu kompensēšanai.

                  —

                  Piespriest Eiropas Komisijai segt savus un atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Zaudējumu atlīdzības prasības pamatošanai prasītājas izvirza vienu pamatu, apgalvojot, ka Komisija nav prasītājām samaksājusi pareizo procentu summu pēc tam, kad tika atcelts Komisijas Lēmums C(2010) 7694, galīgā redakcija, (2010. gada 9. novembris), par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanas procedūru (Lieta A.39258 – Airfreight).
      Atcelšanas prasības pamatošanai prasītājas izvirza divus pamatus:

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta tiesību kļūda, atzīstot, ka prasītāju prasības celšana sakarā ar ārpuslīgumisko atbildību saskaņā ar LESD 340. pantu bija ierobežota laikā atbilstoši Statūtu 46. pantam.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta tiesību kļūda, balstoties uz Komisijas regulas Nr. 2342/2002 85.a panta 2. punktu, lai noraidītu prasītāju kompensācijas pieteikumu situācijā, kad (i) Regula Nr. 2342/2002 attiecīgajā laikā nebija piemērojama un (ii) Regulas Nr. 1268/2012 90. panta (un mutatis mutandis – Komisijas Regulas Nr. 2342/2002 85.a panta 2. punkta) ievērošana neatbrīvo Komisiju no pienākuma samaksāt kavējuma procentus atbilstoši LESD 266. panta pirmajai daļai.


title: Lieta T-316/21: Prasība, kas celta 2021. gada 6. jūnijā – Worldwide Machinery/EUIPO – Scaip (“SUPERIOR MANUFACTURING”)

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/51

      Prasība, kas celta 2021. gada 6. jūnijā – Worldwide Machinery/EUIPO – Scaip (“SUPERIOR MANUFACTURING”)
      (Lieta T-316/21)
      (2021/C 289/69)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Worldwide Machinery Ltd (Channelview, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: B. Woltering, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Scaip SpA (Parma, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “SUPERIOR MANUFACTURING” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 11 385 333

         Process EUIPO: atcelšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 25. marta lēmums lietā R 873/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu un Anulēšanas nodaļas 2020. gada 12. marta lēmumu atcelšanas procesā Nr. 28 762 C, ciktāl ar to ir noraidīts pieteikums par Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 11 385 333 atcelšanu;

                  —

                  atcelt apstrīdēto Eiropas Savienības preču zīmi attiecībā uz šādām 12. klasē ietilpstošajām precēm: pašgājējas mašīnas naftas cauruļvadu, gāzesvadu un ūdensvadu veidošanai; sauszemes transportlīdzekļi, konkrēti, pašgājējas iekārtas cauruļu likšanai; komplekti kāpurķēžu sauszemes transportlīdzekļu pārveidošanai par sauszemes transportlīdzekļiem, kas ietver pašgājējas iekārtas cauruļu likšanai; sijāšanas kausi; piesūcekņi cēlājiem; hidrauliskas nostiprināšanas patronas; pašgājējas cauruļu liekšanas mašīnas;

                  —

                  piespriest atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta pārkāpums.


title: Lieta C-597/19: Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 17. jūnija spriedums (Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited/Telenet BVBA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Intelektuālais īpašums – Autortiesības un blakustiesības – Direktīva 2001/29/EK – 3. panta 1. un 2. punkts – Jēdziens “publiskošana” – Datnes, kura satur aizsargātu darbu, lejupielāde, izmantojot vienādranga (peer-to-peer) tīklu, un vienlaicīga šīs datnes segmentu padarīšana par pieejamiem, lai tie varētu tikt augšupielādēti – Direktīva 2004/48/EK – 3. panta 2. punkts – Pasākumu, kārtības un aizsardzības līdzekļu ļaunprātīga izmantošana – 4. pants – Personas, kas ir tiesīgas prasīt minēto pasākumu, kārtības un aizsardzības līdzekļu piemērošanu – 8. pants – Tiesības uz informāciju – 13. pants – Jēdziens “kaitējums” – Regula (ES) 2016/679 – 6. panta 1. punkta pirmās daļas f) apakšpunkts – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Apstrādes likumīgums – Direktīva 2002/58/EK – 15. panta 1. punkts – Tiesību akti, kuru mērķis ir ierobežot tiesību un pienākumu piemērošanas jomu – Pamattiesības – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pants, 17. panta 2. punkts, kā arī 47. panta pirmā daļa)

text:
               2.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/2

      Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 17. jūnija spriedums (Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited/Telenet BVBA

      (Lieta C-597/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais īpašums - Autortiesības un blakustiesības - Direktīva 2001/29/EK - 3. panta 1. un 2. punkts - Jēdziens “publiskošana” - Datnes, kura satur aizsargātu darbu, lejupielāde, izmantojot vienādranga (peer-to-peer) tīklu, un vienlaicīga šīs datnes segmentu padarīšana par pieejamiem, lai tie varētu tikt augšupielādēti - Direktīva 2004/48/EK - 3. panta 2. punkts - Pasākumu, kārtības un aizsardzības līdzekļu ļaunprātīga izmantošana - 4. pants - Personas, kas ir tiesīgas prasīt minēto pasākumu, kārtības un aizsardzības līdzekļu piemērošanu - 8. pants - Tiesības uz informāciju - 13. pants - Jēdziens “kaitējums” - Regula (ES) 2016/679 - 6. panta 1. punkta pirmās daļas f) apakšpunkts - Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi - Apstrādes likumīgums - Direktīva 2002/58/EK - 15. panta 1. punkts - Tiesību akti, kuru mērķis ir ierobežot tiesību un pienākumu piemērošanas jomu - Pamattiesības - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pants, 17. panta 2. punkts, kā arī 47. panta pirmā daļa)
      (2021/C 310/02)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Ondernemingsrechtbank Antwerpen

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited

         Atbildētāja: Telenet BVBA

         Piedaloties: Proximus NV, Scarlet Belgium NV

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 3. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka mediju datnes, kas ietver aizsargātu darbu, segmentu, kurus vienādranga (peer-to-peer) tīkla lietotājs ir iepriekš lejupielādējis, augšupielāde no šī lietotāja gala iekārtas uz citu šī tīkla lietotāju gala iekārtām, lai gan šie segmenti paši par sevi ir izmantojami, sākot vienīgi ar noteiktu lejupielādes slieksni, ir publiskošana [sabiedrībai] šīs tiesību normas izpratnē. Nav nozīmes tam, ka client-BitTorrent kopīgošanas programmatūras konfigurācijas dēļ šī programmatūra automātiski ģenerē šo augšupielādi, ja lietotājs no gala iekārtas, no kuras notiek minētā augšupielāde, ir piekritis šai programmatūrai, dodot savu piekrišanu tās izmantošanai pēc tam, kad tas ir ticis pienācīgi informēts par tās īpašībām.

                  2)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/48/EK (2004. gada 29. aprīlis) par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu ir jāinterpretē tādējādi, ka persona, kurai uz līguma pamata pieder noteiktas intelektuālā īpašuma tiesības un kura tomēr tās pati neizmanto, bet tikai izvirza prasījumus pret iespējamiem pārkāpējiem par zaudējumu atlīdzību, principā var izmantot šīs direktīvas II nodaļā paredzētos pasākumus, kārtību un aizsardzības līdzekļus, ja vien nav pierādīts, ņemot vērā tās 3. panta 2. punktā paredzēto vispārējo pienākumu un balstoties uz visaptverošu un detalizētu pārbaudi, ka tās prasījumi ir ļaunprātīgi. It īpaši, runājot par lūgumu sniegt informāciju, kas ir pamatots ar minētās direktīvas 8. pantu, tas arī ir jānoraida, ja tas ir nepamatots vai nesamērīgs, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

                  3)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) 6. panta 1. punkta pirmās daļas f) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar 15. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/58/EK (2002. gada 12. jūlijs) par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju), kurā grozījumi ir izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/136/EK (2009. gada 25. novembris), ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to principā netiek liegta nedz intelektuālā īpašuma tiesību īpašnieka, kā arī trešās personas tā labā veiktā vienādranga (peer-to-peer) tīkla lietotāju, kuru interneta pieslēgumi, iespējams, tikuši izmantoti kontrafakta darbībām, IP adrešu sistemātiska reģistrēšana, nedz arī šo lietotāju vārdu un pasta adrešu paziņošana šim īpašniekam vai trešai personai, lai ļautu tam celt prasību par zaudējumu atlīdzību civillietu tiesā attiecībā uz kaitējumu, ko, iespējams, ir radījuši šie lietotāji, tomēr ar nosacījumu, ka minētā īpašnieka vai šādas trešās personas iniciatīvas un lūgumi ir pamatoti, samērīgi un nav ļaunprātīgi un to juridiskais pamats ir valsts tiesību akts Direktīvas 2002/58, kurā grozījumi ir izdarīti ar Direktīvu 2009/136, 15. panta 1. punkta izpratnē, ar kuru ir ierobežota šīs direktīvas – redakcijā ar grozījumiem – 5. un 6. pantā paredzēto noteikumu piemērošanas joma.

         (1)  OV C 383, 11.11.2019.


title: Apvienotās lietas C-58/20 un C-59/20: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 17. jūnija spriedums (Bundesfinanzgericht (Austrija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)/Finanzamt Österreich, iepriekš - Finanzamt Linz (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 135. panta 1. punkts – Atbrīvojumi – Kopieguldījumu fondu pārvaldīšana – Ārpakalpojuma izmantošana – Trešās personas sniegti pakalpojumi)

text:
               2.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/7

      Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 17. jūnija spriedums (Bundesfinanzgericht (Austrija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)/Finanzamt Österreich, iepriekš - Finanzamt Linz

      (Apvienotās lietas C-58/20 un C-59/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 135. panta 1. punkts - Atbrīvojumi - Kopieguldījumu fondu pārvaldīšana - Ārpakalpojuma izmantošana - Trešās personas sniegti pakalpojumi)
      (2021/C 310/07)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesfinanzgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)

         Atbildētāja: Finanzamt Österreich, iepriekš - Finanzamt Linz

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 135. panta 1. punkta g) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz tādiem trešo personu sniegtiem pakalpojumiem kopieguldījumu fondu pārvaldības sabiedrībām kā nodokļu uzdevumi, proti, nodrošināt sertifikātu turētāju ienākumu no fonda aplikšanu ar nodokļiem atbilstoši valsts tiesību aktiem un piešķirt tiesības lietot programmatūru, ko izmanto, lai veiktu būtiskus aprēķinus risku pārvaldīšanai un darbības rezultātu novērtēšanai, attiecas šajā tiesību normā paredzētais atbrīvojums no nodokļa, ja tie ir cieši saistīti ar kopieguldījumu fondu pārvaldīšanas darbību un tiek sniegti tikai šādu fondu pārvaldīšanai, pat ja šo pakalpojumu sniegšanai ārpakalpojumi pilnībā netiek izmantoti.

         (1)  OV C 191, 8.6.2020.


title: Lieta C-153/20 P: Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 17. jūnija spriedums – Lietuvas Republika/Eiropas Komisija, Čehijas Republika (Apelācija – Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantijas fonds (ELVGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) – No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi – Lietuvas Republikas izdevumi – Regula (ES) Nr. 65/2011 – Administratīvā pārbaude – Pārbaudes uz vietas – Pārbaužu kvalitāte – Pieteikuma iesniedzēju statuss – Mākslīgi radīti nosacījumi – Izdevumi saistībā ar projektiem)

text:
               2.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/8

      Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 17. jūnija spriedums – Lietuvas Republika/Eiropas Komisija, Čehijas Republika
      (Lieta C-153/20 P) (1)

      (Apelācija - Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantijas fonds (ELVGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) - No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi - Lietuvas Republikas izdevumi - Regula (ES) Nr. 65/2011 - Administratīvā pārbaude - Pārbaudes uz vietas - Pārbaužu kvalitāte - Pieteikuma iesniedzēju statuss - Mākslīgi radīti nosacījumi - Izdevumi saistībā ar projektiem)
      (2021/C 310/08)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Lietuvas Republika (pārstāvji: R. Dzikovič un K. Dieninio)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Sauka un A. Steiblytė), Čehijas Republika (pārstāvji: M. Smolek, J. Pavliš un J. Vláčil)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Lietuvas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Čehijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 215, 29.06.2020.


title: Lieta C-641/20: Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 5. maija rīkojums (Tribunal du travail de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VT/Centre public d'action sociale de Líège (CPAS) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Direktīva 2008/115/EK – Trešo valstu pilsoņu, kuri uzturas nelikumīgi, atgriešana – Atgriešanas lēmums – Vēršanās tiesā – Pagaidu uzturēšanās tiesības un tiesības uz sociālo palīdzību laikā, kad tiek izskatīta apelācija)

text:
               2.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/8

      Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 5. maija rīkojums (Tribunal du travail de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VT/Centre public d'action sociale de Líège (CPAS)

      (Lieta C-641/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Direktīva 2008/115/EK - Trešo valstu pilsoņu, kuri uzturas nelikumīgi, atgriešana - Atgriešanas lēmums - Vēršanās tiesā - Pagaidu uzturēšanās tiesības un tiesības uz sociālo palīdzību laikā, kad tiek izskatīta apelācija)
      (2021/C 310/09)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal du travail de Liège

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: VT

         Atbildētājs: Centre public d'action sociale de Líège (CPAS)

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/115/EK (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, 5. un 13. pants, lasot tos Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 19. panta 2. punkta un 47. panta, kā arī šīs direktīvas 14. panta 1. punkta b) apakšpunkta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādus valsts tiesību aktus, kas nepiešķir ipso jure apturošu iedarbību pārsūdzībai, ko trešās valsts valstspiederīgais ir iesniedzis par atgriešanās lēmumu minētās direktīvas 3. panta 4. punkta izpratnē, kas attiecībā pret viņu ir ticis pieņemts pēc tam, kad kompetentā iestāde atsauca viņa bēgļa statusu, piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu, 11. pantu, un attiecīgi – viņa pagaidu uzturēšanās tiesības un tiesības uz viņa pamatvajadzību apmierināšanu, līdz tiek pieņemts lēmums par šo pārsūdzību, tādā izņēmuma gadījumā, ja šis valstspiederīgais, kurš cieš no smagas slimības, šī lēmuma izpildes gadījumā var tikt pakļauts nopietnam riskam, ka viņa veselības stāvoklis nopietni un neatgriezeniski pasliktināsies. Šajā kontekstā valsts tiesai, kurā tiek izskatīts strīds, kura iznākums ir saistīts ar atgriešanās lēmuma seku iespējamu apturēšanu, ir jāuzskata, ka pārsūdzība, kas iesniegta par šo lēmumu, ir ar ipso jure apturošu iedarbību, jo tā ietver argumentāciju, kura nešķiet acīmredzami nepamatota un kuras mērķis ir pierādīt, ka šī lēmuma izpilde pakļautu trešās valsts valstspiederīgo nopietnai un neatgriezeniskai viņa veselības stāvokļa pasliktināšanās iespējai.

         (1)  OV C 44, 8.2.2021.


title: Lieta C-699/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. decembrī iesniedza Sąd Rejonowy w Nysie (Polija) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/AP

text:
               2.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. decembrī iesniedza Sąd Rejonowy w Nysie (Polija) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/AP
      (Lieta C-699/20)
      (2021/C 310/12)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa:

         Sąd Rejonowy w Nysie

         Pamatlietas puses:

         Prasītāja: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

         Atbildētājs: AP
      Ar 2021. gada 8. jūnija rīkojumu Tiesa (sestā palāta) atzina, ka Sąd Rejonowy w Nysie, II Wydział Karny [Rajona tiesa Nisā, II krimināllietu palāta] (Polija) iesniegtais lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir acīmredzami nepieņemams.


title: Lieta T-415/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 16. jūnija spriedums – KT/EIB (Civildienests – EIB personāls – Disciplinārlieta – Atlaišana svarīga iemesla dēļ – Tiesības uz aizstāvību – Liecinieku nopratināšana – Pilnvaru deleģēšana – Apstrīdētā lēmuma sagatavošana – Saprātīgs termiņš – Objektivitāte – Personas datu aizsardzība – Samērīgums)

text:
               2.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/25

      Vispārējās tiesas 2021. gada 16. jūnija spriedums – KT/EIB
      (Lieta T-415/20) (1)

      (Civildienests - EIB personāls - Disciplinārlieta - Atlaišana svarīga iemesla dēļ - Tiesības uz aizstāvību - Liecinieku nopratināšana - Pilnvaru deleģēšana - Apstrīdētā lēmuma sagatavošana - Saprātīgs termiņš - Objektivitāte - Personas datu aizsardzība - Samērīgums)
      (2021/C 310/32)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: KT (pārstāvis: L. Levi, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji: K. Carr un M. Loizou, kam palīdz A. Duron, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un Eiropas Savienības Tiesas statūtu 50.a pantu un ar ko tiek lūgts atcelt EIB 2020. gada 24. marta lēmumu, ar kuru prasītājai kā disciplinārsods ir noteikta atlaišana svarīga iemesla dēļ bez iepriekšēja uzteikuma, bet izmaksājot atlaišanas pabalstu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  KT sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Investīciju bankas (EBI) tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 297, 7.9.2020.


title: Lieta T-198/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 8. jūnija rīkojums – Shindler u.c./Padome (Atcelšanas prasība – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības un Euratom – Padomes lēmums par izstāšanās līguma noslēgšanu – Apvienotās Karalistes valstspiederīgie – Savienības pilsonības zaudēšana – Individuāla skāruma neesamība – Nereglamentējošs akts – Nepieņemamība)

text:
               2.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/27

      Vispārējās tiesas 2021. gada 8. jūnija rīkojums – Shindler u.c./Padome
      (Lieta T-198/20) (1)

      (Atcelšanas prasība - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības un Euratom - Padomes lēmums par izstāšanās līguma noslēgšanu - Apvienotās Karalistes valstspiederīgie - Savienības pilsonības zaudēšana - Individuāla skāruma neesamība - Nereglamentējošs akts - Nepieņemamība)
      (2021/C 310/35)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Iālija) un pārējie 9 prasītāji, kuru uzvārdi norādīti rīkojuma pielikumā (pārstāvis: J. Fouchet, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer, R. Meyer un J. Ciantar)

         Priekšmets

      Prasība, kura pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts pilnā vai daļējā apmērā atcelt, pirmkārt, Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (OV 2020, L 29, 7. lpp.) un, otrkārt, Padomes Lēmumu (ES) 2020/135 (2020. gada 30. janvāris) par to, lai noslēgtu Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (OV 2020, L 29, 1. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Par Eiropas Komisijas un “British in Europe” pieteikumiem par iestāšanos lietā nav jālemj.

                  3)

                  Harry Shindler un pārējie pielikumā norādītie prasītāji sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus, izņemot tos, kas saistīti ar pieteikumiem par iestāšanos lietā.

                  4)

                  Harry Shindler un pārējie pielikumā minētie prasītāji, Padome, Komisija un “British in Europe” paši sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumiem par iestāšanos lietā.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta T-565/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 14. jūnija rīkojums – TrekStor/EUIPO – Zagg (Aizsargvāciņš datoraparatūrai) (Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlots aizsargvāciņš datoraparatūrai – Spēkā neesamības pamats – Ar autortiesības reglamentējošiem dalībvalsts tiesību aktiem aizsargāta darba neatļauta izmantošana – Regulas (EK) Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta f) apakšpunkts – Pieteikums par liecinieku nopratināšanu – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               2.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/34

      Vispārējās tiesas 2021. gada 14. jūnija rīkojums – TrekStor/EUIPO – Zagg (Aizsargvāciņš datoraparatūrai)
      (Lieta T-565/20) (1)

      (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlots aizsargvāciņš datoraparatūrai - Spēkā neesamības pamats - Ar autortiesības reglamentējošiem dalībvalsts tiesību aktiem aizsargāta darba neatļauta izmantošana - Regulas (EK) Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta f) apakšpunkts - Pieteikums par liecinieku nopratināšanu - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
      (2021/C 310/45)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: TrekStor GmbH (Bensheim, Vācija) (pārstāvji: O. Spieker, A. Schönfleisch un N. Willich, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Folliard-Monguiral)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Zagg Inc. (Midvale, Jūta, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: T. Schmitz un M. Breuer, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2020. gada 17. jūnija lēmumu lietā R 297/2019-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp TrekStor un Zagg.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  TrekStor GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 378, 9.11.2020.


title: Lieta T-312/21: Prasība, kas celta 2021. gada 2. jūnijā – SY/Komisija

text:
               2.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/36

      Prasība, kas celta 2021. gada 2. jūnijā – SY/Komisija
      (Lieta T-312/21)
      (2021/C 310/48)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: SY (pārstāvis: T. Walberer, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu atbilstoši LESD 270. pantam, Civildienesta noteikumu 91. panta 1. punktam, LESD 263. pantam un 265. pantam:

                  —

                  1. atcelt konkursa EPSO/AD/374/19-1 rezerves sarakstu, lēmumus pieņemt darbā rezerves sarakstā reģistrētos kandidātus, 2021. gada 21. aprīļa un 2021. gada 14. janvāra atlases komisijas lēmumus neiekļaut prasītāju rezerves sarakstā konkurences jomā, 2020. gada 5. novembra“papildinājumu” paziņojumam par konkursu EPSO/AD/374/19-1 un 2020. gada 20. novembra uzaicinājumu prasītājam,

                  —

                  pakārtoti 1. punktā minētajam: atcelt atlases komisijas 2021. gada 21. aprīļa un 2021. gada 14. janvāra lēmumus, kas attiecas uz prasītāju, un sniegt atbildētājai spriedumā konkrētus norādījumus, kas nepieciešami, lai pienācīgi atjaunotu prasītāja tiesisko stāvokli pirms tiesību pārkāpumiem, kas ļauj atbildētājai tieši vai pēc jauna viņa snieguma novērtēšanas iekļaut prasītāju rezerves sarakstā, atcelt 2020. gada 5. novembra“papildinājumu” paziņojumam par konkursu EPSO/AD/374/19-1 un 2020. gada 20. novembra uzaicinājumu prasītājam,

                  —

                  konstatēt, ka atbildētāja ir pārkāpusi LESD 265. pantu, jo tā nav adresējusi prasītājam lēmumu par viņa 2021. gada 17. janvāra administratīvo sūdzību,

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasība ir pamatota ar četriem pamatiem.

                  1.

                  Pirmais pamats: konkursa grozīšana a posteriori ar atpakaļejošu spēku ir nelikumīga juridiska pamata trūkuma un pretrunīgu tiesību, kā arī juridiskās skaidrības, pienākuma norādīt pamatojumu un līdzdalības tiesību pārkāpuma dēļ.

                  2.

                  Otrais pamats: diskriminācijas aizliegums tika pārkāpts saistībā ar prasītāja iepriekšējo slimību, jo atbildētāja nav veikusi īpašus pasākumus, kas prasītājam būtu nepieciešami, lai nokārtotu pārbaudes.

                  3.

                  Trešais prasības pamats: prasītājs tika diskriminēts salīdzinājumā ar citiem dalībniekiem laika atšķirības dēļ elektroniskās vērtēšanas centrā.

                  4.

                  Ceturtais pamats: prasītājs tika diskriminēts salīdzinājumā ar atbildētājas personālu.


title: Lieta C-249/20 P: Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 25. novembra spriedums – Eiropas Komisija/UG (Apelācija – Civildienests – Līgumdarbinieks – Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums – Izbeigšana – Atlaišanas iemesli – Sagrozīšana – Morālais kaitējums – Pieņemamība – Viena prasījuma neizskatīšana)

text:
               31.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/9

      Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 25. novembra spriedums – Eiropas Komisija/UG
      (Lieta C-249/20 P) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Līgumdarbinieks - Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums - Izbeigšana - Atlaišanas iemesli - Sagrozīšana - Morālais kaitējums - Pieņemamība - Viena prasījuma neizskatīšana)
      (2022/C 51/10)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Mongin un L. Radu Bouyon)

         Otra lietas dalībniece: UG (pārstāvji: sākotnēji M. Richard un P. Junqueira de Oliveira, vēlāk M. Richard, advokāti)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2020. gada 2. aprīļa spriedumu UG/Komisija (T-571/17, nav publicēts, EU:T:2020:141) atcelt, ciktāl ar to ir atcelts Eiropas Komisijas 2016. gada 17. oktobra lēmums izbeigt uz nenoteiktu laiku ar UG noslēgto darba līgumu, konstatēts, ka ir pieļauti pārkāpumi, kuru rezultātā ir iestājusies šīs iestādes atbildība, un kā nepieņemams noraidīts UG prasījums par morālā kaitējuma atlīdzināšanu.

                  2)

                  Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai.

                  3)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

         (1)  OV, C 348, 19.10.2020.


title: Lieta C-96/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. februārī iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) – Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               16.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/24

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. februārī iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) – Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Lieta C-96/22)
      (2022/C 198/35)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Iesniedzējtiesa

         Supremo Tribunal Administrativo

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A.

         Atbildētāja: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai importa kvantitatīvos ierobežojumus vai pasākumus ar līdzvērtīgu iedarbību LESD 34. panta izpratnē veido kvantitatīvie ierobežojumi nodošanai patēriņam, kas paredzēti CIEC 106. pantā, ciktāl tajā ir noteikts, ka uzņēmēji katra gada pēdējā ceturksnī tirgo noteiktu cigarešu daudzumu, nepārsniedzot vidējo ikmēneša cigarešu daudzumu, kas nodots patēriņam tieši iepriekšējos divpadsmit mēnešos?

                  2)

                  Vai noteikumiem par akcīzes nodokļa uzlikšanu, kas ieviesti ar Padomes Direktīvas 2008/118/EK (1) (2008. gada 16. decembris) 7. un 9. pantu, ir pretrunā tas, ka cigarešu daudzumiem, kas pārsniedz CIEC 106. panta 2. punktā noteikto kvantitatīvo ierobežojumu attiecībā uz nodošanu patēriņam saskaņā ar šī paša panta 7. punktu, uzliek nodokli, piemērojot likmi, kas ir spēkā noslēguma deklarācijas iesniegšanas brīdī?

         (1)  Padomes Direktīva 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK (OV 2009, L 9, 12. lpp.).


title: Lieta C-61/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. februārī iesniedza Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden

text:
               30.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/22

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. februārī iesniedza Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden

      (Lieta C-61/22)
      (2022/C 213/30)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Pamatlietas puses

         Pieteicējs: RL

         Atbildētāja: Landeshauptstadt Wiesbaden

         Prejudiciālais jautājums

      Vai pienākums noņemt pirkstu nospiedumus un tos saglabāt personas apliecībā atbilstoši Regulas (ES) 2019/1157 (1) 3. panta 5. punktam ir pretrunā augstāka ranga Savienības tiesību normām, it īpaši

                  a)

                  LESD 77. panta 3. punktam,

                  b)

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pantam,

                  c)

                  Vispārīgās datu aizsardzības regulas (2)

            35. panta 10. punktam, un līdz ar to šā iemesla dēļ nav spēkā?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/1157 (2019. gada 20. jūnijs) par Savienības pilsoņu personas apliecību un Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem, kuri izmanto tiesības brīvi pārvietoties, izsniegto uzturēšanās dokumentu drošības uzlabošanu (OV 2019, L 188, 67. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV 2016, L 119, 1. lpp,).


title: Lieta T-196/20: Prasība, kas celta 2020. gada 10. aprīlī – Chanel/EUIPO – Innovative Cosmetic Concepts (“INCOCO”)

text:
               15.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/40

      Prasība, kas celta 2020. gada 10. aprīlī – Chanel/EUIPO – Innovative Cosmetic Concepts (“INCOCO”)
      (Lieta T-196/20)
      (2020/C 201/53)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Chanel (Neuilly-sur-Seine, Francija) (pārstāvis: J. Passa, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Innovative Cosmetic Concepts LLC (Clifton, Ņūdžersija, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “INCOCO” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 189 828

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 16. janvāra lēmums lietā R 194/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  labas pārvaldības principa pārkāpums.


title: Lieta T-20/20: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. aprīļa rīkojums – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis/Parlaments

text:
               15.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/56

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. aprīļa rīkojums – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis/Parlaments
      (Lieta T-20/20) (1)

      (2020/C 201/73)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 95, 23.3.2020.


title: Lieta C-803/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 31. oktobrī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – TN/WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/2

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 31. oktobrī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – TN/WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP

      (Lieta C-803/19)
      (2020/C 247/02)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: TN

         Atbildētāja: WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP

         Persona, kas iestājusies lietā: UO
      Eiropas Savienības tiesa (astotā palāta) 2020. gada 28. maijā pieņēma šādu lēmumu:
      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/83/EK (2002. gada 5. novembris) par dzīvības apdrošināšanu (OV 2002, L 345, 1. lpp.) 35. panta 1. punkts, skatot to kopsakarā ar 36. panta 1. punktu, un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/138/EK (2009. gada 25. novembris) par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) 185. panta 1. punkts, skatot kopsakarā ar 186. panta 1. punktu) ir jāinterpretē tādējādi, ka tādas valsts tiesību normas, saskaņā ar kurām vēlāka likumīga apdrošināšanas ņēmēja atteikuma no apdrošināšanas līguma gadījumā valstij samaksāto apdrošināšanas nodokli, kas ir jāmaksā apdrošināšanas ņēmējam un ko iekasē apdrošinātājs un pārskaita tālāk valstij, apdrošinājuma ņēmējs nevar atgūt no apdrošinātāja tā, ka apdrošināšanas ņēmējam ir jāatprasa apdrošināšanas nodoklis no nodokļu administrācijas vai attiecīgā gadījumā jāprasa zaudējumu atlīdzība no apdrošinātāja, nav tiem pretrunā tad, ja atbilstoši procesuālajām normām, kas piemērojamas saskaņā ar apdrošināšanas līgumam piemērojamām tiesībām, par šo summu, kas ir samaksātas kā apdrošināšanas nodoklis, atmaksu tās nav atbilstošas, lai apstrīdētu atteikuma tiesību, kas apdrošināšanas ņēmējam ir saskaņā ar Savienības tiesībām, spēkā esamību, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.


title: Lieta C-52/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 30. janvārī K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 21. novembra spriedumu lietā T-527/18 K.A. Schmersal Holding/EUIPO – Tecnium (“tec.nicum”)

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/3

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 30. janvārīK.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 21. novembra spriedumu lietā T-527/18 K.A. Schmersal Holding/EUIPO – Tecnium (“tec.nicum”)
      (Lieta C-52/20 P)
      (2020/C 247/03)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (pārstāvis: A. Haudan, advokāts)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      Ar 2020. gada 28. maija rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-83/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. februārī (pilnveidotā redakcijā 2020. gada 16. aprīlī) iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) – BPC Lux 2 Sàrl u.c./Banco de Portugal u.c.

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/4

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. februārī (pilnveidotā redakcijā 2020. gada 16. aprīlī) iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) – BPC Lux 2 Sàrl u.c./Banco de Portugal u.c.
      (Lieta C-83/20)
      (2020/C 247/06)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal Administrativo

         Pamatlietas puses

         Pārsūdzības iesniedzēji: BPC Lux 2 Sàrl, BPC UKI LP, Bennett Offshore Restructuring Fund Inc., Bennett Restructuring Fund LP, Queen Street Limited, BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP, BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP, CSS LLC, Beltway Strategic Opportunities Fund LP, EJF Debt Opportunities Master Fund LP, TP Lux HoldCo Sàrl, VR Global Partners LP, CenturyLink Inc. Defined Benefit Master Trust, City of New York Group Trust, Dignity Health, GoldenTree Asset Management Lux Sàrl, GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd, San Bernardino County Employees Retirement Association, EJF DO Fund (Cayman) LP, Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group SA

         Atbildētāji: Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Savienības tiesības – konkrēti [Eiropas Savienības Pamattiesību hartas] 17. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/59/ES (1) (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012, it īpaši tās 36., 73. un 74. pants – ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums kā iepriekš izklāstītais, kas tika piemērots, veicot noregulējuma darbības, kas izpaužas kā pagaidu iestādes izveide un aktīvu nodalīšana, un kurā, daļēji transponējot minēto direktīvu, visā tās transponēšanas termiņā,

                              a)

                              nebija paredzēts veikt objektīvu, piesardzīgu un reālistisku noregulējamās kredītiestādes aktīvu un saistību novērtējumu pirms attiecīgās darbības veikšanas;

                              b)

                              nebija paredzēts izmaksāt atlīdzību, kas, pamatojoties uz iepriekšējā a) daļā minēto novērtējumu, iespējami pienāktos noregulējamajai iestādei vai attiecīgā gadījumā akciju vai citu īpašumtiesību instrumentu īpašniekiem, tā vietā vienīgi paredzot, ka iespējamais atlikums no ieņēmumiem, kas gūti no pagaidu bankas pārdošanas, ir atmaksājams sākotnējai kredītiestādei vai tās maksātnespējas masai;

                              c)

                              nebija paredzēts, ka noregulējamās iestādes akcionāriem ir tiesības saņemt summu, kas nav mazāka par to, ko viņi būtu saņēmuši gadījumā, ja iestāde tiktu pilnībā likvidēta parastajā maksātnespējas procedūrā, taču paredzot šo aizsardzības mehānismu tikai kreditoriem, kuru prasījumi netika nodoti;

                              d)

                              nebija paredzēts veikt kādu citu, no a) daļā minētā novērtējuma nošķirtu, novērtējumu, lai noskaidrotu, vai attieksme pret akcionāriem un kreditoriem būtu bijusi labvēlīgāka gadījumā, ja attiecībā uz noregulējamo kredītiestādi būtu tikusi uzsākta parastā maksātnespējas procedūra?

                  2)

                  Vai, ņemot vērā Tiesas judikatūru, kas izriet no 1997. gada 18. decembra sprieduma Inter-Environnement Wallonie [lieta C-129/96 (2); judikatūra, ko minētā Tiesa vēlāk ir apstiprinājusi], tāds valsts tiesiskais regulējums kā šajā lietā aprakstītais, ar ko ir daļēji transponēta Direktīva 2014/59/ES, noregulējuma darbības veikšanas kontekstā iespējami būtiski apdraud minētajā direktīvā, it īpaši tās 36., 73. un 74. pantā, paredzētā rezultāta sasniegšanu?

         (1)  OV 2014, L 173, 190. lpp.

         (2)  EU:C:1997:628


title: Lieta C-97/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 24. februārī Société des produits Nestlé SA iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 19. decembra spriedumu lietā T-40/19 Amigüitos pets & life/EUIPO – Société des produits Nestlé

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/5

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 24. februārīSociété des produits Nestlé SA iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 19. decembra spriedumu lietā T-40/19 Amigüitos pets & life/EUIPO – Société des produits Nestlé

      (Lieta C-97/20 P)
      (2020/C 247/07)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Société des produits Nestlé SA (pārstāvji: A. Jaeger-Lenz, C. Elkemann un A. Lambrecht, advokāti)

         Pārējās lietas dalībnieces: Amigüitos pets & life SA (pārstāvis: N. A. Fernández Fernández-Pacheco, advokāts), Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      Ar 2020. gada 4. jūnija rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-110/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 27. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Regione Puglia/Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare u.c.

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/5

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 27. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Regione Puglia/Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare u.c.
      (Lieta C-110/20)
      (2020/C 247/08)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Regione Puglia

         Atbildētāji: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dei beni e delle attività culturali e del turismo, Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Commissione tecnica di verifica dell’impatto ambientale

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/22/EK (1994. gada 30. maijs) (1) ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā aprakstītais tiesiskais regulējums, kurā, no vienas puses, ogļūdeņražu izpētes atļaujas izsniegšanai kā optimāla teritorija ir identificēta noteiktas platības teritorija, kuru piešķir uz noteiktu laika periodu – konkrētā gadījumā 750 kvadrātkilometru teritorija uz sešiem gadiem – un, no otras puses, ir pieļauts pārsniegt minētos ierobežojumus, izsniedzot vienam subjektam vairākas blakus esošo teritoriju izpētes atļaujas, ar noteikumu, ka tās ir izdotas atsevišķu administratīvo procesu iznākumos?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/22/EK (1994. gada 30. maijs) par atļauju piešķiršanas un izmantošanas noteikumiem ogļūdeņražu meklēšanai, izpētei un ieguvei (OV 1994, L 164, 3. lpp.).


title: Lieta C-131/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 9. martā iesniedza Landesgericht Linz (Austrija) – ZK, AL/Deutsche Lufthansa AG

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/6

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 9. martā iesniedza Landesgericht Linz (Austrija) – ZK, AL/Deutsche Lufthansa AG

      (Lieta C-131/20)
      (2020/C 247/09)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

      Landesgericht Linz

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: ZK, AL

         Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG
      Ar Tiesas 2020. gada 14. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.


title: Lieta C-163/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 16. aprīlī iesniedza Bundesfinanzgericht (Austrija) – AZ/Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/7

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 16. aprīlī iesniedza Bundesfinanzgericht (Austrija) – AZ/Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln

      (Lieta C-163/20)
      (2020/C 247/11)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: AZ

         Atbildētāja: Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 18. pants un 45. panta 1. punkts, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 492/2011 (1) (2011. gada 5. aprīlis) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā 7. panta 1. un 2. punkts, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 (2) (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu 4. pants, 5. panta b) punkts, 7. pants un 67. pants, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 (3) (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, 60. panta 1. punkta otrais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tāda valsts tiesiskā regulējuma piemērošana, ar ko paredz, ka ģimenes pabalsti par bērnu, kurš nevis faktiski pastāvīgi uzturas dalībvalstī, kas izmaksā ģimenes pabalstus, bet gan faktiski uzturas citā Eiropas Savienības dalībvalstī, citā valstī, kas ir Eiropas Ekonomikas zonas līgumslēdzēja puse, vai Šveicē, ir jākoriģē, pamatojoties uz Eiropas Savienības Statistikas biroja publicēto salīdzinošo cenu līmeni par attiecīgo valsti, salīdzinot ar dalībvalsti, kas izmaksā ģimenes pabalstus?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 492/2011 (2011. gada 5. aprīlis) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā (OV 2011, L 141, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV 2004, L 166, 1. lpp.).

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 987/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV 2009, L 284, 1. lpp.).


title: Lieta T-83/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija spriedums – AL/Komisija (Civildienests – Īpašie padomdevēji – Iecelšana Savienības pārstāvja amatā starptautiskā partnerības struktūrā – Citas personas iecelšana Savienības pārstāvja amatā – Tiesiskā paļāvība – Tiesības tikt uzklausītam – Labas pārvaldības princips un rūpības pienākums – Atbildība)

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/9

      Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija spriedums – AL/Komisija
      (Lieta T-83/19) (1)

      (Civildienests - Īpašie padomdevēji - Iecelšana Savienības pārstāvja amatā starptautiskā partnerības struktūrā - Citas personas iecelšana Savienības pārstāvja amatā - Tiesiskā paļāvība - Tiesības tikt uzklausītam - Labas pārvaldības princips un rūpības pienākums - Atbildība)
      (2020/C 247/14)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: AL (pārstāvji: S. Rodrigues un A. Blot, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Vernier un I. Melo Sampaio)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt netiešo lēmumu, ar ko noraidīts prasītāja 2017. gada 19. decembrī iesniegtais lūgums par kaitējuma atlīdzību, un lēmumu, ar ko noraidīta viņa 2018. gada 12. novembra sūdzība, un, otrkārt, atlīdzināt mantisko un morālo kaitējumu, kas prasītājam esot nodarīts.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  AL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 122, 1.4.2019.


title: Lieta T-100/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija spriedums – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Savienojuma detaļas transportlīdzekļiem) (Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlota savienojuma detaļa dzesēšanas vai gaisa kondicionēšanas iekārtu savienošanai ar mehānisko transportlīdzekli – Vienīgais grozīšanas prasījums – Netiešs lūgums atcelt tiesību aktu – Pieņemamība – Spēkā neesamības pamats – Aizsardzības iegūšanas nosacījumu neievērošana – Regulas (EK) Nr. 6/2002 4. – 9. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Apjoms, kādā apelācijas padome veic pārbaudi – Apelācijas padomes nostājas formulēšana procesa gaitā par aizsardzības iegūšanas nosacījuma neievērošanu – Atšķirīgs secinājums apstrīdētajā lēmumā – Pienākums norādīt pamatojumu – Regulas (EK) Nr. 6/2002 62. pants un 63. panta 1. punkta otrais teikums)

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/10

      Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija spriedums – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Savienojuma detaļas transportlīdzekļiem)
      (Lieta T-100/19) (1)

      (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlota savienojuma detaļa dzesēšanas vai gaisa kondicionēšanas iekārtu savienošanai ar mehānisko transportlīdzekli - Vienīgais grozīšanas prasījums - Netiešs lūgums atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Spēkā neesamības pamats - Aizsardzības iegūšanas nosacījumu neievērošana - Regulas (EK) Nr. 6/2002 4. – 9. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Apjoms, kādā apelācijas padome veic pārbaudi - Apelācijas padomes nostājas formulēšana procesa gaitā par aizsardzības iegūšanas nosacījuma neievērošanu - Atšķirīgs secinājums apstrīdētajā lēmumā - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas (EK) Nr. 6/2002 62. pants un 63. panta 1. punkta otrais teikums)
      (2020/C 247/15)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: L. Oliva Torras, S.A. (Manresa, Spānija) (pārstāves: E. Sugrañes Coca un M. D. Caballero Pérez, advokātes)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Mecánica del Frío, S.L. (Cornellá de Llobregat, Spānija) (pārstāvis: J. Torras Toll, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2018. gada 19. novembra lēmumu lietā R 1397/2017-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp L. Oliva Torras un Mecánica del Frío.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas trešās padomes 2018. gada 19. novembra lēmumu lietā R 1397/2017-3.

                  2)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina L. Oliva Torras, S.A. tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  Mecánica del Frío, S.L. sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 139, 15.4.2019.


title: Lieta T-131/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija spriedums – Oosterbosch/Parlaments (Civildienests – Līgumdarbinieki – Atalgojums – Pabalsts par nepārtrauktu dienestu vai darbu maiņās – Civildienesta noteikumu 56.a pants – Tiesiskā drošība – Tiesiskuma princips – Nakts darba jēdziens)

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/10

      Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija spriedums – Oosterbosch/Parlaments
      (Lieta T-131/19) (1)

      (Civildienests - Līgumdarbinieki - Atalgojums - Pabalsts par nepārtrauktu dienestu vai darbu maiņās - Civildienesta noteikumu 56.a pants - Tiesiskā drošība - Tiesiskuma princips - Nakts darba jēdziens)
      (2020/C 247/16)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Marc Oosterbosch (Brisele, Beļģija) (pārstāve: (M. Casado García-Hirschfeld, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: M. Windisch un C. González Argüelles)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko ir lūgts atcelt prasītāja 2018. gada marta, aprīļa un jūnija paziņojumus par algu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Marc Oosterbosch atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 148, 29.4.2019.


title: Lieta T-646/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija spriedums – eSky Group IP/EUIPO – Gröpel (“e”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “e” reģistrācijas pieteikums – Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “e” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/11

      Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija spriedums – eSky Group IP/EUIPO – Gröpel (“e”)
      (Lieta T-646/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “e” reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “e” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 247/17)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: eSky Group IP sp. z o.o. (Varšava, Polija) (pārstāvis: P. Kurcman, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: L. Rampini un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Gerhard Gröpel (Passau, Vācija) (pārstāve: N. Maenz, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 24. jūlija lēmumu lietā R 223/2019-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp G. Gröpel un eSky Group IP.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  eSky Group IP sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 383, 11.11.2019.


title: Lieta T-707/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija spriedums – FF&GB/EUIPO (“ONE-OFF”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ONE-OFF” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/12

      Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūnija spriedums – FF&GB/EUIPO (“ONE-OFF”)
      (Lieta T-707/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ONE-OFF” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 247/18)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: FF&GB Srl (Mantoue, Itālija) (pārstāvis: M. Locatelli, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: M. L. Capostagno)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 12. augusta lēmumu lietā R 239/2019-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “ONE-OFF” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  FF&GB Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 413, 9.12.2019.


title: Lieta T-738/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. maija rīkojums – Dragnea/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu – Eiropas Reģionālās attīstības fonds – Rumānijas reģionālās darbības programma 2007. – 2013. gadam – OLAF ārējā izmeklēšana – OLAF gala ziņojumi un ieteikumi – Valsts lēmums, ar ko tiek uzsākta kriminālizmeklēšana – OLAF atteikums uzsākt izmeklēšanu par iepriekš veikto izmeklēšanu – Atteikums piekļūt OLAF izmeklēšanas lietai – Nepārsūdzams akts – Nepieņemamība)

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/12

      Vispārējās tiesas 2020. gada 12. maija rīkojums – Dragnea/Komisija
      (Lieta T-738/18) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Eiropas Reģionālās attīstības fonds - Rumānijas reģionālās darbības programma 2007. – 2013. gadam - OLAF ārējā izmeklēšana - OLAF gala ziņojumi un ieteikumi - Valsts lēmums, ar ko tiek uzsākta kriminālizmeklēšana - OLAF atteikums uzsākt izmeklēšanu par iepriekš veikto izmeklēšanu - Atteikums piekļūt OLAF izmeklēšanas lietai - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
      (2020/C 247/19)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Liviu Dragnea (Bukareste, Rumānija) (pārstāvji: B. O’Connor, solicitor, un S. Gubel, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J.-P. Keppenne un J. Baquero Cruz)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) 2018. gada 1. oktobra vēstuli.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Liviu Dragnea atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 65, 18.2.2019.


title: Lieta T-526/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 20. maija rīkojums – Nord Stream 2/Parlaments un Padome (Prasība atcelt tiesību aktu – Enerģētika – Dabasgāzes iekšējais tirgus – Direktīva (ES) 2019/692 – Direktīvas 2009/73/EK piemērošana gāzes pārvades līnijām uz trešajām valstīm un no tām – Tieša skāruma neesamība – Nepieņemamība – Prettiesiski iegūto dokumentu iesniegšana)

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/13

      Vispārējās tiesas 2020. gada 20. maija rīkojums – Nord Stream 2/Parlaments un Padome
      (Lieta T-526/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Enerģētika - Dabasgāzes iekšējais tirgus - Direktīva (ES) 2019/692 - Direktīvas 2009/73/EK piemērošana gāzes pārvades līnijām uz trešajām valstīm un no tām - Tieša skāruma neesamība - Nepieņemamība - Prettiesiski iegūto dokumentu iesniegšana)
      (2020/C 247/20)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Nord Stream 2 AG (Cūga, Šveice) (pārstāvji: L. Van den Hende, J. Penz-Evren, advokāti, un M. Schonberg, solicitor-advocate)

         Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji: L. Visaggio, J. Etienne un I. McDowell) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. Lo Monaco, S. Boelaert un K. Pavlaki)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2019/692 (2019. gada 17. aprīlis), ar ko groza Direktīvu 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu (OV 2019, L 117, 1. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Izņemt no lietas materiāliem dokumentus, kurus Nord Stream 2 AG iesniegusi kā A.14. un O.20. pielikumu, un neņemt vērā prasības pieteikuma un pielikumu teksta daļas, kurās ir sniegti izvilkumi no šiem dokumentiem.

                  2)

                  Pārējā daļā Eiropas Savienības Padomes iesniegto pieteikumu par procesa jautājumu noraidīt.

                  3)

                  Izņemt no lietas materiāliem dokumentus, kurus Nord Stream 2 iesniegusi kā M.26. un M.30. pielikumu.

                  4)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  5)

                  Nav jālemj par pieteikumiem par iestāšanos lietā, kurus iesniedza Igaunijas Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Polijas Republika un Eiropas Komisija.

                  6)

                  Nord Stream 2 atlīdzina Eiropas Parlamenta un Padomes tiesāšanās izdevumus, izņemot tos, kas saistīti ar pieteikumiem par iestāšanos lietā.

                  7)

                  Nord Stream 2, Parlaments un Padome, kā arī Igaunijas Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Polijas Republika un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumiem par iestāšanos lietā paši.

         (1)  OV C 305, 9.9.2019.


title: Lieta T-530/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 20. maija rīkojums – Nord Stream/Parlaments un Padome (Prasība atcelt tiesību aktu – Enerģētika – Dabasgāzes iekšējais tirgus – Direktīva (ES) 2019/692 – 49.a panta, kas attiecas uz lēmumu piešķirt atkāpes no dažiem direktīvas noteikumiem pieņemšanu, pievienošana Direktīvai 2009/73/EK – Direktīvas 2009/73 piemērošana gāzes pārvades līnijām uz trešajām valstīm un no tām – Līdz 2020. gada 24. maijam noteiktā termiņa, lai piešķirtu atkāpes no Direktīvā 2009/73 paredzētajiem pienākumiem, apstrīdēšana – Tieša skāruma neesamība – Individuāla skāruma neesamība – Nepieņemamība)

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/14

      Vispārējās tiesas 2020. gada 20. maija rīkojums – Nord Stream/Parlaments un Padome
      (Lieta T-530/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Enerģētika - Dabasgāzes iekšējais tirgus - Direktīva (ES) 2019/692 - 49.a panta, kas attiecas uz lēmumu piešķirt atkāpes no dažiem direktīvas noteikumiem pieņemšanu, pievienošana Direktīvai 2009/73/EK - Direktīvas 2009/73 piemērošana gāzes pārvades līnijām uz trešajām valstīm un no tām - Līdz 2020. gada 24. maijam noteiktā termiņa, lai piešķirtu atkāpes no Direktīvā 2009/73 paredzētajiem pienākumiem, apstrīdēšana - Tieša skāruma neesamība - Individuāla skāruma neesamība - Nepieņemamība)
      (2020/C 247/21)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Nord Stream AG (Cūga, Šveice) (pārstāvji: M. Raible, C. von Köckritz un J. von Andreae, advokāti)

         Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji: L. Visaggio, J. Etienne un I. McDowell), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. Lo Monaco un S. Boelaert)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2019/692 (2019. gada 17. aprīlis), ar ko groza Direktīvu 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu (OV 2019, L 117, 1. lpp.).

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Nav jālemj par pieteikumiem par iestāšanos lietā, kurus iesniedza Igaunijas Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Polijas Republika un Eiropas Komisija.

                  3)

                  Nord Stream AG atlīdzina Eiropas Parlamenta un Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus, izņemot tos, kas saistīti ar pieteikumiem par iestāšanos lietā.

                  4)

                  Nord Stream, Parlaments un Padome, kā arī Igaunijas Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Polijas Republika un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumiem par iestāšanos lietā paši.

         (1)  OV C 312, 16.9.2019.


title: Lieta T-797/19 R-II: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 15. aprīļa rīkojums – Anglo Austrian AAB un Belegging-Maatschappij “Far-East”/ECB (Pagaidu noregulējums – Regula (ES) Nr. 1024/2013 – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Lēmums par kredītiestādes licences anulēšanu – Jauns pieteikums – Reglamenta 160. pants)

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/15

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 15. aprīļa rīkojums – Anglo Austrian AAB un Belegging-Maatschappij “Far-East”/ECB
      (Lieta T-797/19 R-II)
      (Pagaidu noregulējums - Regula (ES) Nr. 1024/2013 - Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība - Lēmums par kredītiestādes licences anulēšanu - Jauns pieteikums - Reglamenta 160. pants)
      (2020/C 247/22)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Anglo Austrian AAB AG, iepriekš Anglo Austrian AAB Bank AG (Vīne, Austrija), Belegging-Maatschappij “Far-East” BV (Velp, Nīderlande) (pārstāvji: M. Fischer, J. Willheim, M. Ketzer un O. H. Behrends, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: C. Hernández Saseta, E. Yoo un V. Hümpfner, pārstāvji)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt izpildi Eiropas Centrālās bankas 2019. gada 14. novembra lēmumam Nr. ECB-SSM-2019-AT-8, WHD-2019-0009 par Anglo Austrian AAB Bank AG licences anulēšanu šā lēmuma paziņošanas dienā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

                  2)

                  Lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem atlikt.


title: Lietas T-163/20 R un T-163/20 R II: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 25. maija rīkojums – Isopix/Parlaments (Pagaidu noregulējums – Publiski pakalpojumu līgumi – Fotopakalpojumu sniegšana – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Pamatprasības acīmredzama daļēja nepieņemamība – Nepieņemamība – Steidzamība – Fumus boni juris – Interešu izsvēršana)

text:
               27.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/15

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 25. maija rīkojums – Isopix/Parlaments
      (Lietas T-163/20 R un T-163/20 R II)
      (Pagaidu noregulējums - Publiski pakalpojumu līgumi - Fotopakalpojumu sniegšana - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Pamatprasības acīmredzama daļēja nepieņemamība - Nepieņemamība - Steidzamība - Fumus boni juris - Interešu izsvēršana)
      (2020/C 247/23)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Isopix SA (Ixelles, Beļģija) (pārstāvji: P. Van den Bulck un J. Fahner, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: K. Wójcik un E. Taneva)

         Priekšmets

      Prasības, kas pamatotas ar LESD 278. un 279. pantu un ar kurām tiek lūgts: lietā T-163/20 R – apturēt tā Parlamenta 2020. gada 24. marta akta izpildi, ar kuru prasītāja informēta, ka tās piedāvājums publiskajā iepirkumā COMM/DG/AWD/2019/854 nav izraudzīts un ka līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam, kā arī, lai Vispārējā tiesa liek Parlamentam iesniegt piedāvājumu analīzes ziņojumu, un lietā T-163/20 R II – apturēt tā Parlamenta 2020. gada 17. aprīļa akta izpildi, ar kuru tā informēta, ka tās piedāvājums publiskajā iepirkumā COMM/DG/AWD/2019/854 ir noraidīts ar pamatojumu, ka tas neatbilst atlases kritērijiem attiecībā uz finansiālām un saimnieciskām spējām.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apturēt Eiropas Parlamenta 2020. gada 24. marta lēmuma izpildi, ar kuru Isopix SA informēta, ka tās piedāvājums publiskajā iepirkumā COMM/DG/AWD/2019/854 nav izraudzīts un ka līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam.

                  2)

                  Parlamentam tiek uzdots nosūtīt Isopix piedāvājumu analīzes ziņojumu nekonfidenciālajā versijā.

                  3)

                  Noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu lietā T-163/20 R II kā nepieņemamu.

                  4)

                  Atcelt 2020. gada 3. aprīļa rīkojumu Isopix/Parlaments (T-163/20 R) un 2020. gada 22. aprīļa rīkojumu Isopix/Parlaments (T-163/20 R II).

                  5)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.