title: Lieta T-327/06: Prasība, kas celta 2006. gada 22. novembrī — Altana Pharma pret ITSB — Avensa ( PNEUMO UPDATE )

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/75

         Prasība, kas celta 2006. gada 22. novembrī — Altana Pharma pret ITSB — Avensa (“PNEUMO UPDATE”)
   (Lieta T-327/06)
   (2006/C 326/154)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Altana Pharma AG, Konstanz (Vācija) (pārstāvis — H. Becker, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otras procesa Apelāciju padomē dalībniece: Avensa AG, Zug (Šveice)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 11. septembra lēmumu lietā Nr. R 668/2005–2;

               —

               uzlikt pienākumu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) noraidīt iebildumu iesniedzējas iebildumus Nr. B 575 524;

               —

               pakārtoti, uzlikt pienākumu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) izskatīt iebildumu iesniedzējas iebildumus Nr. B 575 524 atkārtoti, ņemot vērā Pirmās instance tiesas nostaju.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PNEUMO UPDATE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 5., 9., 16., 35., 38. un 41. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 2 462 049)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Avensa AG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme “Pneumo” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē, turklāt iebildumi ir tikai par reģistrāciju attiecībā uz 5. klasi

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: apstrīdētais lēmums neesot pareizi pamatots un pārkāpjot Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo starp pretstatītajām preču zīmēm nepastāv sajaukšanas iespēja. Turklāt prasītāja norāda, ka iebildumos minētā preču zīme netiek izmantota.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-19/13: Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 11. septembra spriedums ( Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ministero dell'Interno / Fastweb SpA Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiskie iepirkumi — Direktīva 89/665/EEK — 2.d panta 4. punkts — Interpretācija un spēkā esamība — Pārsūdzības procedūras publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas jomā — Līguma spēkā neesamība — Izslēgšana

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/6

         Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 11. septembra spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ministero dell'Interno/Fastweb SpA

   (Lieta C-19/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiskie iepirkumi - Direktīva 89/665/EEK - 2.d panta 4. punkts - Interpretācija un spēkā esamība - Pārsūdzības procedūras publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas jomā - Līguma spēkā neesamība - Izslēgšana)
   2014/C 409/08
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ministero dell'Interno

      Atbildētāja: Fastweb SpA

      Piedaloties: Telecom Italia SpA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot [tiesības noslēgt] piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Direktīvu 2007/66/EK, 2.d panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības ir piešķirtas bez paziņojuma par līgumu iepriekšējas publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, lai gan tas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, nav atļauts, šī tiesību norma nepieļauj atzīt šo līgumu par spēkā neesošu, ja faktiski ir izpildīti šajā tiesību normā paredzētie nosacījumi, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai;

               2)

               izvērtējot otro jautājumu, nav noskaidrots neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Direktīvas 89/665 2.d panta 4. punkta spēkā esamību.

      (1)  OV C 86, 23.3.2013.


title: Lieta T-543/08: Vispārējās tiesas 2014. gada 11. jūlija spriedums – RWE un RWE Dea /Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Parafīna vaska tirgus — Ogļu putekļu vaska tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgu sadale — Mātesuzņēmuma atbildība par tā meitasuzņēmuma un tam daļēji piederoša kopuzņēmuma izdarītiem konkurences tiesību normu pārkāpumiem — Mātesuzņēmuma īstenota izšķiroša ietekme — Pieņēmums pilnīga kapitāldaļu turējuma gadījumā — Pēctecība — Samērīgums — Vienlīdzīga attieksme — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda apmēra noteikšanai — Neierobežota kompetence

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/25

         Vispārējās tiesas 2014. gada 11. jūlija spriedums – RWE un RWE Dea/Komisija
   (Lieta T-543/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Parafīna vaska tirgus - Ogļu putekļu vaska tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgu sadale - Mātesuzņēmuma atbildība par tā meitasuzņēmuma un tam daļēji piederoša kopuzņēmuma izdarītiem konkurences tiesību normu pārkāpumiem - Mātesuzņēmuma īstenota izšķiroša ietekme - Pieņēmums pilnīga kapitāldaļu turējuma gadījumā - Pēctecība - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda apmēra noteikšanai - Neierobežota kompetence)
   2014/C 292/30
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: RWE AG (Esene, Vācija) un RWE Dea AG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji – C. Stadler, M. Röhrig un S. Budde, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Antoniadis un R. Sauer)

      Priekšmets

   Komisijas 2008. gada 1. oktobra Lēmuma C(2008) 5476, galīgā redakcija, par EK līguma 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/39.181 – Sveču vasks), kas attiecas uz aizliegtu vienošanos parafīna vaska tirgū Eiropas Ekonomikas zonā (EEZ) un Vācijas ogļu putekļu vaska tirgū, daļēja atcelšana, kā arī prasītājām noteiktā naudas soda atcelšana vai samazināšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2008. gada 1. oktobra Lēmuma C(2008) 5476, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.181 – Sveču vasks) 1. pantu, ciktāl Eiropas Komisija ir konstatējusi, ka RWE AG un RWE Dea AG bija piedalījušās pārkāpumā pēc 2002. gada 2. janvāra;

               2)

                  RWE un RWE Dea uzliktā naudas soda summa ir EUR 3 5 8 88  562;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               Komisija sedz vienu piektdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem un atlīdzina vienu piektdaļu no RWE un RWE Dea tiesāšanās izdevumiem. RWE un RWE Dea sedz četras piektdaļas savu tiesāšanās izdevumu un atlīdzina četras piektdaļas Komisijas tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 55, 7.3.2009.


title: Lieta C-95/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. februārī iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Angelika Eckert/Société Air France SA

text:
               27.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. februārī iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Angelika Eckert/Société Air France SA

   (Lieta C-95/16)
   (2016/C 232/02)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Hannover

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Angelika Eckert

      Atbildētāja: Société Air France SA

   Lieta ar Tiesas 2016. gada 19. aprīļa rīkojumu tika izslēgta no Tiesas reģistra.


title: Lieta T-323/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 17. septembra spriedums – Bankia/ITSB – Banco ActivoBank (Portugal) (“Bankia”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Bankia” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “BANKY” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               3.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 363/38

         Vispārējās tiesas 2015. gada 17. septembra spriedums – Bankia/ITSB – Banco ActivoBank (Portugal) (“Bankia”)
   (Lieta T-323/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Bankia” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “BANKY” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 363/46)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bankia, SA (Valensija, Spānija) (pārstāvis – F. De Barba, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Banco ActivoBank (Portugal), SA (Lisabona, Portugāle)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 14. februāra lēmumu apvienotajās lietās R 649/2013–2 un R 744/2013–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Banco ActivoBank (Portugal), SA un Bankia, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2014. gada 14. februāra lēmumu apvienotajās lietās daļā, ar kuru apmierināta Banco ActivoBank (Portugal), SA apelācijas sūdzība par Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādītajiem “nekustamā īpašuma pakalpojumiem”, kas ietilpst 36. klasē;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Bankia, SA un ITSB sedz katrs savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 261, 11.8.2014.


title: Lieta C-421/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. septembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia n ° 2 de Santander (Spānija) – Banco Primus S.A. / Jesús Gutiérrez García

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. septembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander (Spānija) – Banco Primus S.A./Jesús Gutiérrez García

   (Lieta C-421/14)
   2014/C 421/28
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Banco Primus S. A.

      Atbildētājs: Jesús Gutiérrez García

      Prejudiciālie jautājumi

      Pirmais jautājums:

               1)

               Vai likuma Nr. 1/2013 4. pārejas noteikums ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nevar radīt šķērsli patērētāju interešu aizsardzībai?

               2)

               Vai atbilstoši Direktīvai 93/13 (1) un it īpaši tās 6. panta 1. punktam un 7. panta 1. punktam, lai nodrošinātu patērētāju un lietotāju aizsardzību, ievērojot līdzvērtības un efektivitātes principus, patērētājam ir atļauts paziņot par negodīgu noteikumu pastāvēšanu pēc termiņa, kas paredzēts valsts tiesību normā par šādu paziņošanu, beigām tādējādi, ka valsts tiesai minētie noteikumi ir jāizvērtē?

               3)

               Vai atbilstoši Direktīvai 93/13 un it īpaši tās 6. panta 1. punktam un 7. panta 1. punktam, lai nodrošinātu patērētāju un lietotāju aizsardzību, ievērojot līdzvērtības un efektivitātes principus, valsts tiesai pēc savas ierosmes ir jāizvērtē, vai pastāv negodīgs noteikums, ar attiecīgajām sekām, lai arī iepriekš tika nospriests pretējais vai arī tā atteikusies veikt šādu vērtējumu ar spriedumu, kas atbilstoši valsts procesuālajām tiesību normām ir kļuvis galīgs?

      Otrais jautājums:

               4)

               Atbilstoši kādam kritērijam kvalitātes/cenas attiecībai var būt ietekme, pārbaudot, vai līguma noteikumi, kas nav būtiski, nav negodīgi? Vai, veicot šāda veida elementu netiešu pārbaudi, būtu jāņem vērā likumiskie ierobežojumi valsts tiesību normās noteiktajām cenām? Vai var būt tā, ka noteikumi, kas, ņemot atsevišķi, ir spēkā esoši, zaudē savu spēku tādēļ, ka darījuma cena [izrādās] ļoti augsta [salīdzinājumā ar] parasto tirgus cenu?

      Trešais jautājums:

               5)

               Vai Saistībā ar Direktīvas 93/13 4. pantu ir iespējams ņemt vērā apstākļus, kas radušies pēc līguma noslēgšanas, izvērtējot valsts tiesību normas, tas šķiet vajadzīgs?

      Ceturtais jautājums:

               6)

               Vai LEC, kas grozīts ar likumu Nr. 1/2013, 693. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nevar radīt šķērsli patērētāju interešu aizsardzībai?

               7)

               Vai atbilstoši Direktīvai 93/13 un it īpaši tās 6. panta 1. punktam un 7. panta 1. punktam, lai nodrošinātu patērētāju un lietotāju aizsardzību, ievērojot līdzvērtības un efektivitātes principus, valsts tiesai, ja tā uzskata, ka noteikums par priekšlaicīgu samaksu ir negodīgs, tas ir jāuzskata par neiekļautu līgumā un jānosaka ar to saistītās neatņemamās sekas, tostarp tad, ja pārdevējs vai piegādātājs ir nogaidījis minimālo, valsts tiesību normā noteikto laiku?

      (1)  OV L 95, 29. lpp.


title: Lieta T-21/17: Prasība, kas celta 2017. gada 13. janvārī – RL/Eiropas Savienības Tiesa

text:
               27.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/14

         Prasība, kas celta 2017. gada 13. janvārī – RL/Eiropas Savienības Tiesa
   (Lieta T-21/17)
   (2017/C 095/23)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: RL (pārstāvji – C. Bernard-Glanz un A. Tymen, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Tiesas sekretāra 2016. gada 11. maija lēmumu, kura saturs tika paziņots prasītājam ar 2016. gada 20. maija vēstuli, nepaaugstināt viņu amatā AD 10 pakāpē, sākot ar 2015. gada 1. jūliju, un, ciktāl nepieciešams, atcelt Komitejas, kas atbildīga par sūdzību izskatīšanu, 2016. gada 6. oktobra lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāja 2016. gada 6. oktobra sūdzība;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājam nodarītos materiālos zaudējumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Eiropas Savienības civildienesta noteikumu 45. panta un Eiropas Savienības Tiesā piemērojamās iekšējās paaugstināšanas amatā kārtības pārkāpums.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes un Eiropas civildienesta vienotības principu pārkāpums.


title: Lieta C-366/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Supremo Tribunal Administrativo  2005. gada 6. jūlija  spriedumu lietā Optimus Telecomunicações, SA pret Fazenda Pública

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Supremo Tribunal Administrativo 2005. gada 6. jūlija spriedumu lietā Optimus Telecomunicações, SA pret Fazenda Pública
   (Lieta C-366/05)
   (2005/C 330/15)
   tiesvedības valoda — portugāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Supremo Tribunal Administrativo lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 6. jūlija spriedumu lietā Optimus Telecomunicações, SA pret Fazenda Pública un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 29. septembrī.

      Supremo Tribunal Administrativo lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai 7. panta 1. punkts Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/355/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (1), atbilstoši tā redakcijai Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīvā 85/303/EEK (2) ir interpretējams sašaurināti tādējādi, ka tas kā priekšnosacījumu pienākumam, saskaņā ar kuru dalībvalstīm jāatbrīvo no nodokļa noteikti kapitāla piesaistīšanas darījumi, paredz prasību, ka attiecīgie darījumi saskaņā ar direktīvas noteikumiem, kādi bija spēkā līdz 1985. gadam, ir atbrīvojami no nodokļa vai apliekami ar samazinātu nodokļa likmi, tas ir, tikai 4. panta 2. punktā un 8. pantā paredzētie darījumi, kuri turklāt bija tādā situācijā 1984. gada 1. jūlijā?

               2.

               Vai 7. panta 1. punkts Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/355/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, atbilstoši tā redakcijai Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīvā 85/303/EEK, un minētās direktīvas 10. pants ir interpretējami tādējādi, ka tie aizliedz zīmognovedas uzlikšanu, ko paredz tāds valsts tiesību akts kā 2001. gada 14. decembraDecreto-lei Nr. 322-B/2001, ar kuru Tabela Geral do Imposto de Selo [Vispārējā zīmognodevu tabula] papildināta ar 26. punktu — Kapitāla nodeva, akciju sabiedrībai, kas reģistrēta saskaņā ar Portugāles tiesību aktiem, kad tās pamatkapitāls tiek palielināts ar skaidras naudas iemaksu, ja 1984. gada 1. jūlijā šādu darījumu aplika ar zīmognodevu, bet tas bija no tās atbrīvots?

      (1)  OV L 249, 25. lpp.

      (2)  OV L 156, 23. lpp.


title: Lieta C-537/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 26. novembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °1 de Catarroja (Spānija) — Banco Popular Español S.A./Maria Teodolinda Rivas Quichimbo un Wilmar Edgar Cun Pérez

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 26. novembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Catarroja (Spānija) — Banco Popular Español S.A./Maria Teodolinda Rivas Quichimbo un Wilmar Edgar Cun Pérez

   (Lieta C-537/12)
   2013/C 38/14
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Catarroja

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Banco Popular Español S.A.

      Atbildētāji: Maria Teodolinda Rivas Quichimbo un Wilmar Edgar Cun Pérez

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Ņemot vērā visu iepriekš izklāstīto, vēršos pie EST, lūdzot lemt par to, vai Direktīva 93/13/EEK (1) ir interpretējama tā, ka tā nepieļauj tādu valsts normu, kura liedz tiesu iestādei, kura izskata ieķīlātā īpašuma izpirkšanas procesu, ko reglamentē 681. līdz 695. pants Spānijas Civilprocesa likumā 1/2000, kā pēc pašas ierosmes, tā arī pēc kādas puses pieteikuma izvērtēt starp profesionāli un patērētāju noslēgta līguma noteikuma negodīgo raksturu, neatkarīgi no tā, vai pēdējais minētais ir cēlis iebildumus.

               2)

               Lai kāda arī būtu atbilde uz šiem jautājumiem — apstiprinoša vai noraidoša — lūdzu EKT lemt par to, vai Direktīva 93/13/EEK ir interpretējama tā, ka tā nepieļauj tādu valsts normu, kura liedz tiesu iestādei, kura izskata ieķīlātā īpašuma izpirkšanas procesu, ko reglamentē 681. līdz 695. pants Spānijas Civilprocesa likumā 1/2000, apturēt šo procesu tad, ja vēlāk ir uzsākts deklaratīvs process, kurā tiek lūgts pasludināt starp profesionāli un patērētāju noslēgta līguma noteikuma negodīgo raksturu, ja šis līgums ir izmantots, lai uzsāktu iepriekš minēto izpirkšanas procesu.

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.).


title: Lieta T-390/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 13. septembra spriedums – Perfetti Van Melle Benelux/EUIPO – PepsiCo (“3D”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “3D” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas un grafiskas preču zīmes “3D’S” un “3D’s” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               24.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/37

         Vispārējās tiesas 2016. gada 13. septembra spriedums – Perfetti Van Melle Benelux/EUIPO – PepsiCo (“3D”)
   (Lieta T-390/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “3D” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas un grafiskas preču zīmes “3D’S” un “3D’s” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 392/47)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Perfetti Van Melle Benelux BV (Breda, Nīderlande) (pārstāvis – P. Testa, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji – J. Ivanauskas un A. Folliard Monguiral)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: PepsiCo, Inc. (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – V. von Bomhard un J. Fuhrmann, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 8. maija lēmumu lietā R 465/2014–5 attiecībā uz iebildumu procesu starp PepsiCo un Perfetti Van Melle Benelux

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Perfetti Van Melle Benelux BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 311, 21.9.2015.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 12. maijā lietā C-542/03 (Bundesfinanzhof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Hauptzollamt Hamburg-Jonas pret Milupa GmbH & Co. KG (Lauksaimniecība — Eksporta kompensācijas — Lauksaimniecības produkti, kas pārstrādāti un izmantoti precēs, kuras nav uzskaitītas EK līguma II pielikumā (pēc grozījumiem EKL I pielikums) — Nepareiza deklarācija — Sankcija)

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 12. maijā
   lietā C-542/03 (Bundesfinanzhof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Hauptzollamt Hamburg-Jonas pret Milupa GmbH & Co. KG
       (1)

   (Lauksaimniecība - Eksporta kompensācijas - Lauksaimniecības produkti, kas pārstrādāti un izmantoti precēs, kuras nav uzskaitītas EK līguma II pielikumā (pēc grozījumiem EKL I pielikums) - Nepareiza deklarācija - Sankcija)
   (2005/C 205/06)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-542/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Federālā finanšu tiesa [Bundesfinanzhof] (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 18. novembrī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 23. decembrī, tiesvedībā Hauptzollamt Hamburg-Jonas pret Milupa GmbH & Co. KG, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas] (referents), tiesneši A. La Pergola [A. La Pergola], Ž.-P. Puisošē [J.-P. Puissochet], U. Lehmuss [U. Lõhmus] un A. O'Kīfs [A. Ó Caoimh], ģenerāladvokāts F. Ležē [P. Léger], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 12. maijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   7. panta 1. punkta pirmās daļas otrais teikums, 2. punkta pirmā daļa un 5. punkts Komisijas 1994. gada 30. maija Regulā (EK) Nr. 1222/94, kura paredz kopējas sīki izstrādātas normas, piemērojot eksporta kompensāciju sistēmu atsevišķiem lauksaimniecības produktiem, ko eksportē Līguma II pielikumā neuzskaitītu preču veidā, un kritērijus šādu kompensāciju apmēru noteikšanai, kas grozīta ar Komisijas 1996. gada 7. februāra Regulu (EK) Nr. 229/96, ir jāinterpretē tādējādi — ja eksportētājs pieteikumā par eksporta kompensāciju deklarējis, ka attiecīgo preču ražošanā izmantots produkts, kas saskaņā ar šīs regulas 1. panta 2. punktu pielīdzināms A pielikumā (PG 2) minētajam sausajam vājpienam, bet faktiski izmantots cits produkts, kas saskaņā ar šo pašu noteikumu tāpat pielīdzināms sausajam vājpienam, tas var pieprasīt eksporta kompensāciju, kas vajadzības gadījumā ir koriģēta atbilstoši 11. pantam Komisijas 1987. gada 27. novembra Regulā (EK) Nr. 3665/87, ar kuru paredz kopīgus, sīki izstrādātus noteikumus, kas jāievēro, piemērojot eksporta kompensāciju sistēmu lauksaimniecības produktiem, kas grozīta ar Komisijas 1994. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 2945/94.

      (1)  OV C 59, 06.03.2004.


title: Lieta C-424/13: Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 23. aprīļa spriedums (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Zuchtvieh-Export GmbH/Stadt Kempten Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Lauksaimniecība — Regula (EK) Nr. 1/2005 — Dzīvnieku aizsardzība pārvadāšanas laikā — Tāls pārvadājums no dalībvalsts uz trešo valsti — 14. panta 1. punkts — Pārbaude saistībā ar pārvadājuma žurnālu, kas jāveic izbraukšanas vietas kompetentajai iestādei pirms tāliem pārvadājumiem — Šīs tiesību normas piemērojamība attiecībā uz pārvadājuma daļu, kas norisinās ārpus Eiropas Savienības teritorijas — Minētajā regulā noteikto normu piemērojamība šai pārvadājuma daļai

text:
               22.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/5

         Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 23. aprīļa spriedums (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Zuchtvieh-Export GmbH/Stadt Kempten

   (Lieta C-424/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lauksaimniecība - Regula (EK) Nr. 1/2005 - Dzīvnieku aizsardzība pārvadāšanas laikā - Tāls pārvadājums no dalībvalsts uz trešo valsti - 14. panta 1. punkts - Pārbaude saistībā ar pārvadājuma žurnālu, kas jāveic izbraukšanas vietas kompetentajai iestādei pirms tāliem pārvadājumiem - Šīs tiesību normas piemērojamība attiecībā uz pārvadājuma daļu, kas norisinās ārpus Eiropas Savienības teritorijas - Minētajā regulā noteikto normu piemērojamība šai pārvadājuma daļai)
   (2015/C 205/06)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Zuchtvieh-Export GmbH

      Atbildētāja: Stadt Kempten

      Piedaloties: Landesanwaltschaft Bayern

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2004. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā un grozījumu izdarīšanu Direktīvās 64/432/EEK un 93/119/EK un Regulā (EK) Nr. 1255/97 14. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai izbraukšanas vietas kompetentā iestāde varētu atļaut veikt pārvadājumu, kurā ietilpst zirgu dzimtas dzīvnieku, kas nav reģistrēti zirgu dzimtas dzīvnieki, un liellopu, aitu, kazu un cūku sugas mājdzīvnieku tāls pārvadājums, kurš sākas Savienības teritorijā un turpinās ārpus šīs teritorijas, pārvadājuma organizētājam ir jāiesniedz pārvadājuma žurnāls, kurš, ņemot vērā plānoto šāda pārvadājuma kārtību, atbilst reālajai situācijai un liecina par to, ka šīs regulas noteikumi tiks ievēroti arī attiecībā uz to minētā pārvadājuma daļu, kas norisināsies trešajā valstī, un, ja tas tā nav, minētajai iestādei ir tiesības pieprasīt, lai minētā kārtība tiktu mainīta tādējādi, lai minēto noteikumu ievērošana tiktu nodrošināta visā šajā pārvadājumā.

      (1)  OV C 336, 16.11.2013.


title: Lieta T-527/12: Prasība, kas celta 2012. gada 6. decembrī — DeMaCo Holland /Komisija

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/68

         Prasība, kas celta 2012. gada 6. decembrī — DeMaCo Holland/Komisija
   (Lieta T-527/12)
   2013/C 26/133
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: DeMaCo Holland BV (Langedijk, Nīderlande) (pārstāvji — L. Linders un S. Bishop, advocaten)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi

               —

               atzīt prasītājas prasījumus par pieņemamiem un pamatotiem un

               —

               tādējādi uzlikt Euratom par pienākumu nekavējoties izbeigt jebkādu pārveidota projekta, kurš saistīts ar prasītājas tiesībām, izmantošanu un, pamatojoties uz tā ārpuslīgumisko atbildību, piespriest Euratom atlīdzināt prasītājai zaudējumus, kas pagaidām lēšami EUR 100 000 apmērā;

               —

               piespriest atlīdzināt izdevumus, kas varētu rasties šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājas iesniegtās prasības mērķis ir zaudējumu, kas radušies Eiropas Atomenerģijas kopienas, ko pārstāv Eiropas Komisija, ārpuslīgumiskās atbildības rezultātā, atlīdzība, jo tā esot izmantojusi rasējumus, kuri ir prasītājas īpašums un šos rasējumus ir nodevusi tālāk ar mērķi tos izmantot Eiropas Kopuzņēmuma ITER un kodolsintēzes enerģētikas attīstības vajadzībām (Fusion for Energy) rīkotajā publiskā iepirkuma procedūrā.
   Prasības atbalstam prasītājs norāda, ka atbildētāja ir prettiesiski izmantojusi prasītājas rasējumus.
   Rasējumi, kuru autore bija vienīgi prasītāja — pārkāpjot lietas dalībnieču starpā noslēgtā līguma noteikumus — tiek izmantoti bez prasītājas piekrišanas. Turklāt atbildētāja ir ļāvusi šos rasējumus izmantot trešajām personām, proti, Fusion for Energy.

   Apzināti prettiesiskā prasītājas rasējumu izmantošana ir pārkāpums un prasītājas autortiesību aizskārums.
   Šādi atbildētāja ir ieguvusi nepamatotu ekonomisku priekšrocību, izmantojot prasītājas finansiālo un intelektuālo ieguldījumu, kas ir pretrunā godīgai komercpraksei un godīgai konkurencei.
   Ciestie zaudējumi ietver prasītājas zaudēto peļņu Fusion For Energy izsludinātā publiskā iepirkuma rezultātā, kas bija iespējams, ņemot vērā atbildētājas dalību, un atlīdzību saistībā ar prasītājas intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu.


title: Apvienotās lietas C-18/05 un C-155/05: Tiesas (piektā palāta) rīkojums 2006. gada 6. jūlijā ( Commissione tributaria provinciale di Napoli , Commissione tributaria regionale di Firenze (Itālija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Casa di cura privata Salus SpA pret Agenzia Entrate Ufficio Napoli 4 (Reglamenta 104. panta 3. punkta otrā daļa — Sestā PVN direktīva — 13. panta B daļas c) apakšpunkts — Atbrīvojumi no nodokļa — Tādu preču piegādes, kas ietekmējušas tikai darbību, uz kuru attiecas atbrīvojums no nodokļa, nepiemērojot tām tiesības uz nodokļa atskaitīšanu)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/15

         Tiesas (piektā palāta) rīkojums 2006. gada 6. jūlijā (Commissione tributaria provinciale di Napoli, Commissione tributaria regionale di Firenze (Itālija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Casa di cura privata Salus SpA pret Agenzia Entrate Ufficio Napoli 4

   (Apvienotās lietas C-18/05 un C-155/05) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkta otrā daļa - Sestā PVN direktīva - 13. panta B daļas c) apakšpunkts - Atbrīvojumi no nodokļa - Tādu preču piegādes, kas ietekmējušas tikai darbību, uz kuru attiecas atbrīvojums no nodokļa, nepiemērojot tām tiesības uz nodokļa atskaitīšanu)
   (2006/C 224/26)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesas

      Commissione tributaria provinciale di Napoli, Commissione tributaria regionale di Firenze

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Casa di cura privata Salus SpA (C-18/05), Agenzia delle Entrate — Ufficio di Firenze 1 (C-155/05)

      Atbildētājas: Agenzia Entrate Ufficio Napoli 4 (C-18/05), Villa Maria Beatrice Hospital Srl (C-155/05)
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Commissione tributaria provinciale di Napoli — Sestās PVN direktīvas 13. panta B daļas c) apakšpunkta interpretācija — Atbrīvojumi no nodokļa valsts iekšienē — Tādu preču piegāžu atbrīvojums no nodokļa, kas ietekmējušas tikai darbību, uz kuru attiecas atbrīvojums no nodokļa, vai uz ko neattiecas tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Tiešā piemērojamība
   Rezolutīvā daļa:
   13. panta B daļas c) apakšpunkta pirmā daļa Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze ir interpretējama tādā veidā, ka tajā paredzētais atbrīvojums no nodokļa attiecas vienīgi uz tādu preču atkārtotu pārdošanu, ko nodokļu maksātājs iepriekš iegādājies, lai veiktu darbību, uz kuru saskaņā ar minēto pantu attiecas atbrīvojums no nodokļa, ciktāl uz pievienotās vērtības nodokli, kas samaksāts, iepriekš iegādājoties minētās preces, nav attiecinātas tiesības uz nodokļa atskaitīšanu.

      (1)  OV C 93, 16.04.2005.

      OV C 155, 25.06.2005.


title: Lietas T-489/09, T-490/09 un T-56/10: Vispārējās tiesas 2014. gada 9. decembra spriedums – Leali un Acciaierie e Ferriere Leali Luigi /Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Stiegrojuma apaļtērauda stieņos vai ruļļos tirgus — Lēmums, kurā konstatēts EOTKL 65. panta pārkāpums pēc EOTK līguma darbības beigām, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1/2003 — Cenu un maksāšanas termiņu noteikšana — Ražošanas vai pārdošanas ierobežošana vai kontrole — Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums — Juridiskais pamats — Pilnvaru pārsniegšana un procedūras nepareiza izmantošana — Naudas sodi — Pārkāpuma ilgums — Samērīgums — Noilgums — Prasība atcelt tiesību aktu ﾀﾔ Lēmums par grozīšanu — Nepieņemamība

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/21

         Vispārējās tiesas 2014. gada 9. decembra spriedums – Leali un Acciaierie e Ferriere Leali Luigi/Komisija
   (Lietas T-489/09, T-490/09 un T-56/10) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Stiegrojuma apaļtērauda stieņos vai ruļļos tirgus - Lēmums, kurā konstatēts EOTKL 65. panta pārkāpums pēc EOTK līguma darbības beigām, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1/2003 - Cenu un maksāšanas termiņu noteikšana - Ražošanas vai pārdošanas ierobežošana vai kontrole - Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums - Juridiskais pamats - Pilnvaru pārsniegšana un procedūras nepareiza izmantošana - Naudas sodi - Pārkāpuma ilgums - Samērīgums - Noilgums - Prasība atcelt tiesību aktu - Lēmums par grozīšanu - Nepieņemamība)
   (2015/C 034/22)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Leali SpA (Odolo, Itālija) (lietas T-489/09 un T-56/10) un Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA (Brescia, Itālija) (lietas T-490/09 un T-56/10) (pārstāvis – G. Bellotti, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – lietās T-489/09 un T-490/09 sākotnēji R. Sauer un V. Di Bucci, vēlāk R. Sauer un B. Gencarelli, un visbeidzot R. Sauer un R. Striani, un lietā T-56/10 sākotnēji R. Sauer un B. Gencarelli, vēlāk R. Sauer un R. Striani, kuriem palīdz M. Moretto, advokāts)

      Priekšmets

   Lietās T-489/09 un T-490/09 – prasības atcelt Komisijas 2009. gada 30. septembra Lēmumu C(2009) 7492, galīgā redakcija, par EOTKL 65. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/37.956 – Stiegrojuma apaļtērauds, atkārtota pieņemšana) un pakārtoti – prasības samazināt prasītājām uzliktā naudas soda apmēru, un lietā T–56/10 – prasība atcelt Komisijas 2009. gada 8. decembra Lēmumu C(2009) 9912, galīgā redakcija, ar ko groza Lēmumu C(2009) 7492, galīgā redakcija

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietas T-489/09, T-490/09 un T-56/10 apvienot šī sprieduma taisīšanai;

               2)

               prasības noraidīt;

               3)

               lietā T-489/09 Leali SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               4)

               lietā T-490/09 Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               5)

               lietā T-56/10 Leali un Acciaierie e Ferriere Leali Luigi atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 37, 13.2.2010.


title: Lieta C-161/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 2. aprīlī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) — Anna Muzzio/A.S.L. Pavia u.c.

text:
               2.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 157/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 2. aprīlī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) — Anna Muzzio/A.S.L. Pavia u.c.
   (Lieta C-161/12)
   2012/C 157/09
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Anna Muzzio

      Atbildētāji: A.S.L. Pavia u.c.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai brīvības veikt uzņēmējdarbību, nediskriminācijas un konkurences aizsardzības principi, kas paredzēti LESD 49. un nākamajos pantos, pieļauj tādus valsts tiesību aktus, kas neļauj farmaceitam, kurš ir ieguvis attiecīgu kvalifikāciju un ir reģistrēts atbilstošajā profesionālajā apvienībā, bet kurš nav teritoriālajā plānā iekļautas aptiekas īpašnieks, tam piederošajā aptiekā mazumtirdzniecībā izplatīt arī zāles, kuru saņemšanai ir nepieciešama tā sauktā “baltā recepte”, proti, zāles, kuru izmaksas nesedz Servizio Sanitario Nazionale, bet pilnībā sedz to pircējs, un kuri šajā nozarē tādējādi ievieš arī aizliegumu tirgot atsevišķu kategoriju zāles un kvotu attiecībā uz to tirdzniecības vietu skaitu, kas var tikt izveidotas valsts teritorijā?


title: Apvienotās lietas C-33/12 un C-38/12: Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 6. novembra rīkojums ( Fővárosi Törvényszék, Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Bíróság (Ungārija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (C-33/12), Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (C-38/12)/ Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/17

         Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 6. novembra rīkojums (Fővárosi Törvényszék, Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Bíróság (Ungārija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (C-33/12), Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (C-38/12)/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

   (Apvienotās lietas C-33/12 un C-38/12) (1)

   2013/C 38/26
   Tiesvedības valoda — ungāru
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 126, 28.04.2012.


title: Lieta C-51/15: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 21. decembra spriedums (Oberlandesgericht Celle (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord/Region Hannover Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LES 4. panta 2. punkts — Dalībvalstu nacionālās identitātes, kas raksturīga to politiskajām un konstitucionālajām pamatstruktūrām, tostarp vietējām un reģionālajām pašvaldībām, ievērošana — Dalībvalstu iekšējs organizatorisks jautājums — Pašvaldības — Tiesību akts, ar ko tiek izveidota jauns publisko tiesību subjekts un noteikta pilnvaru un pienākumu nodošana sabiedrisko uzdevumu izpildei — Publiski līgumi — Direktīva 2004/18/EK — 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts — Jēdziens “valsts līgums”

text:
               20.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 53/5

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 21. decembra spriedums (Oberlandesgericht Celle (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord/Region Hannover

   (Lieta C-51/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LES 4. panta 2. punkts - Dalībvalstu nacionālās identitātes, kas raksturīga to politiskajām un konstitucionālajām pamatstruktūrām, tostarp vietējām un reģionālajām pašvaldībām, ievērošana - Dalībvalstu iekšējs organizatorisks jautājums - Pašvaldības - Tiesību akts, ar ko tiek izveidota jauns publisko tiesību subjekts un noteikta pilnvaru un pienākumu nodošana sabiedrisko uzdevumu izpildei - Publiski līgumi - Direktīva 2004/18/EK - 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts - Jēdziens “valsts līgums”)
   (2017/C 053/06)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Celle

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Remondis GmbH & Co. KG Region Nord

      Atbildētājs: Region Hannover

      Piedaloties: Zweckverband Abfallwirtschaft Region Hannover

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par valsts līgumu nav jāuzskata tāds nolīgums, ko ir noslēgušas divas pašvaldības, kā pamatlietā esošais, pamatojoties uz kuru tās ar statūtiem ir izveidojušas pašvaldību mērķapvienību, kas ir publisko tiesību juridiska persona, un šim jaunajam publisko tiesību subjektam ir nodevušas dažas savas pilnvaras, kas līdz šim bija pašvaldībām un kuras turpmāk ir šai pašvaldību mērķapvienībai.
   Tomēr šāda pilnvaru nodošana attiecībā uz sabiedrisko uzdevumu izpildi pastāv tikai tad, ja tā vienlaikus attiecas uz pienākumiem, kas ir saistīti ar nodotajām pilnvarām, un uz tiesībām, kas tām atbilst, un tādēļ publisko tiesību iestādei, kas ir jaunā kompetentā iestāde, ir lēmumu pieņemšanas un finansiālā autonomija, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 155, 11.5.2015.


title: Lieta C-167/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. aprīlī iesniedza Employment Tribunal Newcastle upon Tyne (Apvienotā Karaliste) — C.D./S.T.

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. aprīlī iesniedza Employment Tribunal Newcastle upon Tyne (Apvienotā Karaliste) — C.D./S.T.

   (Lieta C-167/12)
   2012/C 194/15
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Employment Tribunal Newcastle upon Tyne

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: C.D.

      Atbildētājs: S.T.

      Prejudiciālie jautājumi

   Attiecībā uz katru no turpmākajiem jautājumiem:

               a)

               vārdi “topošā māte, kuras bērns ir dzimis pēc vienošanās par bērna iznēsāšanu, ko veic surogātmāte” attiecas uz situāciju, kurā attiecīgā topošā māte ir darba ņēmēja un kura pati nevienā brīdī nav bijusi stāvoklī un nav dzemdējusi attiecīgo bērnu;

               b)

               vārds “surogātmāte” attiecas uz situāciju, kurā sieviete ir bijusi stāvoklī un dzemdējusi bērnu topošajai mātei.

                           1)

                           Vai Direktīvas 92/85/EEK (1) par strādājošām grūtniecēm 1. panta 1. punktā un/vai 2. panta c) apakšpunktā, un/vai 8. panta 1. punktā, un/vai 11. panta 2. punkta b) apakšpunktā ir piešķirtas tiesības saņemt bērna kopšanas atvaļinājumu topošajai mātei, kuras bērns ir dzimis pēc vienošanās par bērna iznēsāšanu, ko veic surogātmāte?

                           2)

                           Vai Direktīvā 92/85/EEK par strādājošām grūtniecēm ir piešķirtas tiesības saņemt bērna kopšanas atvaļinājumu topošajai mātei, kuras bērns ir dzimis pēc vienošanās par bērna iznēsāšanu, ko veic surogātmāte tādos apstākļos, kuros viņa:

                                       a)

                                       var barot ar krūti pēc dzemdībām un/vai

                                       b)

                                       baro ar krūti pēc dzemdībām?

                           3)

                           Vai tas apstāklis, ka darba devējs atsaka piešķirt bērna kopšanas atvaļinājumu topošajai mātei, kuras bērns ir dzimis pēc vienošanās par bērna iznēsāšanu, ko veic surogātmāte, ir uzskatāms par Vienlīdzīgas attieksmes direktīvas 2006/54/EK (2) (pārstrādāta redakcija) 14. panta pārkāpumu, to lasot kopsakarā ar [šīs direktīvas] 2. panta 1. punkta a) un/vai b) apakšpunktu, un/vai 2. panta 2. punkta c) apakšpunktu?

                           4)

                           Vai tas apstāklis, ka darba ņēmēju pielīdzina bērna surogātmātei un atsaka piešķirt bērna kopšanas atvaļinājumu topošajai mātei, kuras bērns ir dzimis pēc vienošanās par bērna iznēsāšanu, ko veic surogātmāte, ir potenciāls Vienlīdzīgas attieksmes direktīvas 2006/54/EK (pārstrādāta redakcija) 14. panta pārkāpums, to lasot kopsakarā ar [šīs direktīvas] 2. panta 1. punkta a) un/vai b) apakšpunktu, un/vai 2. panta 2. punkta c) apakšpunktu?

                           5)

                           Vai apstāklis, ka topošā māte tiek pielīdzināta bērna surogātmātei un topošās mātes, kuras bērns ir dzimis pēc vienošanās par bērna iznēsāšanu, ko veic surogātmāte, pakļaušana nelabvēlīgākai attieksmei ir potenciāls Vienlīdzīgas attieksmes direktīvas 2006/54/EK (pārstrādāta redakcija) 14. panta pārkāpums, to lasot kopsakarā ar [šīs direktīvas] 2. panta 1. punkta a) un/vai b) apakšpunktu, un/vai 2. panta 2. punkta c) apakšpunktu?

                           6)

                           Ja atbilde uz 4. jautājumu ir “apstiprinoša”, vai topošās mātes kā topošās mātes statuss ir pietiekams, lai viņai piešķirtu tiesības uz bērna kopšanas atvaļinājumu pamatojoties uz to, ka viņa tiek pielīdzināta bērna surogātmātei?

                           7)

                           Ja atbilde uz 1., 2., 3. un 4. jautājumu ir “apstiprinoša”:

                                       7.1.

                                       Vai Direktīva 92/85/EEK par strādājošām grūtniecēm ir tieši piemērojama attiecīgajos apstākļos, un

                                       7.2.

                                       Vai Vienlīdzīgas attieksmes direktīva 2006/54/EK (pārstrādāta redakcija) ir tieši piemērojama attiecīgajos apstākļos?

      (1)  Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu darba drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (desmitā atsevišķā direktīva saskaņā ar Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punktu) (OV L 348, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīva 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta redakcija) (OV L 204, 23. lpp.).


title: Lieta T-501/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 23. septembra spriedums — NEC Display Solutions Europe /ITSB — C More Entertainment ( see more ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes see more reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes CMORE — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/14

         Vispārējās tiesas 2011. gada 23. septembra spriedums — NEC Display Solutions Europe/ITSB — C More Entertainment (“see more”)
   (Lieta T-501/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “see more” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “CMORE” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 319/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: NEC Display Solutions Europe GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvis — P. Munzinger, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — W. Verburg)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: C More Entertainment AB (Stokholma, Zviedrija) (pārstāvis — R. Almaraz Palmero, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 28. augusta lēmumu lietā R 1388/2007-4 par iebildumu procesu starp C More Entertainment AB un NEC Display Solutions Europe GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               NEC Display Solutions Europe GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 24.01.2009.


title: Lieta C-353/05: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 28. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/54/EK — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/17

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 28. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-353/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2003/54/EK - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 294/28)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Schima un F. Simonetti)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — S. Schreiner)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvu 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu, nepieņemšana noteiktajā termiņā — Paziņojums par atkritumu klasificēšanu un apsaimniekošanu (OV L 176, 37. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvu 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu prasības, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005.


title: Lieta T-291/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 8. aprīļa rīkojums — Martin /Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Netieši izteikts piekļuves atteikums — Tiešs lēmums, kas pieņemts pēc prasības celšanas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               18.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/15

         Vispārējās tiesas 2011. gada 8. aprīļa rīkojums — Martin/Komisija
   (Lieta T-291/10) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Netieši izteikts piekļuves atteikums - Tiešs lēmums, kas pieņemts pēc prasības celšanas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2011/C 179/27
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Anne Martin (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — U. O’Dwyer, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Costa de Oliveira un C. ten Dam)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītāja prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvis — S. Juul Jørgensen)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 20. aprīļa netiešo lēmumu, ar kuru prasītājai ir atteikts piešķirt piekļuvi dokumentiem, kas ir iekļauti lietā par valsts atbalstu N 654/2008 Short Brothers plc. interesēs, kuru Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste paziņoja 2008. gada 19. decembrī

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Anne Martin tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Dānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 234, 28.08.2010.


title: Tiesas Spriedums (ceturtā palāta) 2005. gada 8. septembrī lietā C-462/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/40/EK — Tādu lēmumu savstarpēja atzīšana, kas attiecas uz trešo valstu valstspiederīgo personu izraidīšanu — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/10

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 8. septembrī
   lietā C-462/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/40/EK - Tādu lēmumu savstarpēja atzīšana, kas attiecas uz trešo valstu valstspiederīgo personu izraidīšanu - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 271/19)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-462/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 29. oktobrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. O'Reilija [C. O'Reilly] un E. di Maršs [E. de March]) pret Itālijas Republiku (pārstāvis — I. M. Bragulja [I. M. Braguglia], kam palīdz advokāts A. Čingolo [A. Cingolo]), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [K. Lenaerts], tiesneši H. N. Kunja Rodrigess [J. N. Cunha Rodrigues] un M. Ilešičs [M. Ilešič] (referents), ģenerāladvokāts M. Pojarešs Maduru [M. Poiares Maduro], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 8. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2001. gada 28. maija Direktīvu 2001/40/EK par tādu lēmumu savstarpēju atzīšanu, kas attiecas uz trešo valstu valstspiederīgo personu izraidīšanu, izņemot tās 7. pantu, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 6, 08.01.2005.


title: Lieta T-95/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. februārī – United Phosphoru s/Komisija

text:
               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/32

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. februārī – United Phosphorus/Komisija
   (Lieta T-95/09)
   2009/C 102/48
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: United Phosphorus, Warringthon (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – C. Mereu un K. Van Maldegem, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               veikt citus vai turpmākus pasākumus, kurus Pirmās instances tiesa uzskatītu par nepieciešamiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Iesniedzot šo prasības pieteikumu, prasītājs saskaņā ar EKL 230. pantu lūdz atcelt Komisijas 2008. gada 7. novembra Lēmumu 2008/902/EK par napropamīda neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju atsaukšanu, kuros ir minētā viela (izziņots ar dokumenta numuru K(2008) 6281). (1) Apstrīdētie pasākumi stāsies spēkā 2009. gada 7. maijā.
   Prasītājs savu prasījumu pamatojumam izvirza trīs pamatus.
   Pirmkārt, prasītājs uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā. Prasītājs uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā ietvertajiem secinājumiem nav pietiekama zinātniska pamatojuma un ka Komisija nav ņēmusi vērā visus pieejamos zinātniskos pierādījumus, tādējādi pārkāpjot Direktīvas 91/414 (2) 5. pantu un Regulas Nr. 1490/2002 (3) 11. panta 2. punktu.
   Otrkārt, prasītājs norāda, ka Komisija ir pārkāpusi būtiskas procesuālās prasības, piemēram, Regulas Nr. 1490/2002 11. pantu, jo tās, iespējams, pretrunīgā uzvedība liedza prasītājam izmantot tiesības atteikties no vielas izmantošanas, pretī saņemot ilgāku samazināšanas laikposmu, kamēr tiek atkārtoti iesniegti lietas dokumenti. Turklāt prasītājs uzskata, ka Komisija nav pieņēmusi apstrīdēto lēmumu piemērojamā procesuālā termiņa ietvaros un līdz ar to ir pārkāpusi Regulas Nr. 1490/2002 11. panta 4. punktu.
   Treškārt, prasītājs uzskata, ka Komisija ir pārkāpusi tādus Kopienu tiesību pamatprincipus kā tiesiskās paļāvības principu un tiesību uz lietas taisnīgu izskatīšanu principu, kā arī prasītāja tiesības uz aizstāvību, kā arī EKL 5. pantā noteikto samērīguma principu, jo prasītājs uzskata, ka Komisija varēja pagarināt piemērojamos termiņus, lai Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (turpmāk tekstā – “EPNI”) dotu vairāk laika izvērtēt prasītāja iesniegto informāciju un datus. Prasītājs arī norāda, ka Komisija nav sniegusi pienācīgu argumentāciju, lai pamatotu, kāpēc tā nepiekrīt dalībvalsts, kas ir iesniegusi ziņojumu, un EPNI vērtējumam, un līdz ar to ir pārkāpusi tai EKL 253. pantā noteiktos pienākumus.

      (1)  OV L 326, 35. lpp.

      (2)  Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV L 230, 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 2002. gada 14. augusta Regula (EK) Nr. 1490/2002, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, kā īstenot trešo posmu darba programmā, kura minēta Padomes Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 451/2000 (OV L 224, 23. lpp.).


title: Tiesas spriedums (2016. gada 19. aprīlis) lietā E-14/15 – Holship Norge AS pret Norsk Transportarbeiderforbund (EEZ 31., 53. un 54. pants – Konkurences tiesības – Koplīgumi – Kolektīva rīcība – Brīvība veikt uzņēmējdarbību)

text:
               2.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 33/7

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2016. gada 19. aprīlis)
   lietā E-14/15

      Holship Norge AS pret Norsk Transportarbeiderforbund

   (EEZ 31., 53. un 54. pants – Konkurences tiesības – Koplīgumi – Kolektīva rīcība – Brīvība veikt uzņēmējdarbību)
   (2017/C 33/06)
   Lietā E-14/15 Holship Norge AS pret Norsk Transportarbeiderforbund -Norvēģijas Augstākās Tiesas (Norges Høyesterett) LŪGUMS Tiesai saskaņā ar Nolīguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi 34. pantu par to, kā interpretēt EEZ līgumu, jo īpaši tā 31.,53. un 54. pantu, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher un tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis referents), 2016. gada 19. aprīlī pasludināja spriedumu, kura rezolutīva daļa ir šāda:

               1.

               Tāds atbrīvojums no EEZ konkurences noteikumiem, kas piemērojams koplīgumiem, neattiecas uz prioritāru iesaistīšanās likuma novērtējumu, vai boikota pielietošanu pret ostas lietotāju, lai panāktu koplīguma pieņemšanu, ja šāda pieņemšana paredz to, ka ostas lietotājam, pērkot iekraušanas un izkraušanas pakalpojumus, ir jādod priekšroka, piemēram, tādam atsevišķam uzņēmumam kā administratīvais birojs, tā vietā, lai izmantotu savus darbiniekus tam pašam darbam.

               2.

               EEZ 53. un 54. pantu sistēmai, kāda ir aplūkota pamatlietā, var piemērot atsevišķi vai kopā.

               3.

               Ja šāda osta nav uzskatāma par EEZ teritorijas būtisku daļu, ir jāņem vērā identiskas vai attiecīgas administratīvās biroja sistēmas, kuras pastāv citās ostās, lai noteiktu, vai dominējošais stāvoklis aptver EEZ līguma teritoriju vai būtisku tā daļu.

               4.

               Tāds boikots, kura mērķis ir panākt koplīguma pieņemšanu, piedāvājot sistēmu, kura ietver prioritātes klauzulu, attur vai pat novērš uzņēmumu dibināšanu no citām EEZ valstīm, un tādējādi ierobežo brīvību veikt uzņēmējdarbību saskaņā ar EEZ līguma 31. pantu.

               5.

               Novērtēšanā nav nozīmes tam, vai ierobežojums pastāv, ja uzņēmuma iekraušanas un izkraušanas pakalpojumu vajadzības ir ierobežotas un/vai neregulāras.

               6.

               Tādā situācijā kā pamatlietā, lai novērtētu ierobežojuma likumību, nav nozīmes tam, ka uzņēmums, kurā ir noteikts boikots, piemēro citu koplīgumu attiecībā uz saviem ostas darbiniekiem.


title: Lieta C-94/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 23. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Rafael Ramón Escobedo Cortés/Banco de Sabadell S.A.

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 23. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Rafael Ramón Escobedo Cortés/Banco de Sabadell S.A.

   (Lieta C-94/17)
   (2017/C 151/25)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Rafael Ramón Escobedo Cortés

      Atbildētāja: Banco de Sabadell S.A.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar Direktīvas 93/13 (1) 3. pantu, aplūkojot to kopsakarā ar [pielikuma 1. punkta e) apakšpunktu], un 4. panta 1. punktu nav saderīga judikatūra, kurā ir atzīts, ka aizdevuma līguma noteikums par nokavējuma procentu likmi, kas ir noteikta lielāka par 2 % no līgumā paredzētajiem ikgadējiem aizdevuma lietošanas procentiem, ir nesamērīgi augsta kompensācija, kas jāmaksā patērētājam, kurš ir kavējis sava maksāšanas pienākuma izpildi, un tādējādi tas ir negodīgs?

               2)

               Vai ar Direktīvas 93/13 3. pantu, aplūkojot to kopsakarā ar [pielikuma 1. punkta e) apakšpunktu], un 4. panta 1. punktu nav saderīga judikatūra, kurā, lemjot par aizdevuma līguma noteikuma, ar kuru ir noteikta nokavējuma procentu likme, negodīgumu, kā negodīguma pārbaudes priekšmets tiek identificēts sods, ko ietver minētie procenti salīdzinājumā ar aizdevuma lietošanas procentiem, jo tā ir “nesamērīgi liela kompensācija, kas ir jāmaksā patērētājam savu saistību nepildīšanas dēļ”, un kurā ir noteikts, ka negodīguma atzīšanai ir jāizraisa pilnīga minētā soda atcelšana tādējādi, ka līdz aizdevuma atmaksāšanas brīdim ir jāmaksā tikai aizdevuma lietošanas procenti?

               3)

               Ja atbilde uz otro jautājumu būtu noraidoša: vai gadījumā, ja noteikums, ar kuru nosaka nokavējuma procentu likmi, ir atzīts par spēkā neesošu, ir jānosaka citas sekas, lai tā būtu saderīga ar Direktīvu 93/13, piemēram, pilnīga procentu (gan aizdevuma lietošanas, gan nokavējuma procentu) atcelšana, ja aizņēmējs nepilda savu pienākumu veikt aizdevuma maksājumus līgumā paredzētajos termiņos, vai arī likumisko procentu atmaksāšana?

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).


title: Lieta T-29/17: Prasība, kas celta 2017. gada 17. janvārī – RQ/Komisija

text:
               27.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/15

         Prasība, kas celta 2017. gada 17. janvārī – RQ/Komisija
   (Lieta T-29/17)
   (2017/C 095/24)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: RQ (pārstāvis – É. Boigelot, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               līdz ar to atcelt Eiropas Komisijas 2016. gada 2. marta Lēmumu C(2016)1449 final par pieprasījumu atcelt imunitāti, kas paziņots 2016. gada 11. martā un ar kuru prasītājs iepazinies 2016. gada 14. martā, atgriežoties no komandējuma;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt 2016. gada 5. oktobra lēmumu ar atsauces numuru Ares(2016)5814495 – 07/10/2016, kas paziņots 2015. gada 7. oktobrī, ar ko iecēlējinstitūcija noraidījusi prasītāja sūdzību, kuru tas bija iesniedzis 2016. gada 10. jūnijā, ar atsauces numuru R/317/16;

               —

               katrā ziņā piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 1. punktam un 135. pantam.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) un konkrēti to 23. panta pārkāpums, kā arī 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 17. panta pārkāpums, un principa, atbilstoši kuram administrācija drīkst pieņemt lēmumu, balstoties tikai uz juridiski pieļaujamiem, proti, atbilstošiem pamatiem, kuros nav pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, pārkāpums.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Civildienesta noteikumu un konkrēti to 24. panta pārkāpums un pienākuma ņemt vēra ierēdņu intereses neizpilde.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvota pienākuma noradīt pamatojumu neizpilde, īpaši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta trešā ievilkuma, Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. panta, Civildienesta noteikumu 25. panta pārkāpums un sabiedrības interešu pārkāpums.

               4.

               Ceturtais pamats ir saistīts ar tiesiskās paļāvības pārkāpumu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

               5.

               Piektais pamats ir saistīts ar tiesību uz aizstāvību efektīvas izmantošanas, īpaši tiesību tikt uzklausītam, pārkāpumu, objektivitātes pienākuma neizpildi un nevainīguma prezumpcijas neievērošanu, kā arī rūpības trūkumu, tostarp saprātīga termiņa neievērošanu.


title: Lieta C-26/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2016. gada 9. novembra spriedumu lietā T-579/14 Birkenstock Sales GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) 2017. gada 19. janvārī iesniedza Birkenstock Sales GmbH

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/14

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2016. gada 9. novembra spriedumu lietā T-579/14 Birkenstock Sales GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) 2017. gada 19. janvārī iesniedza Birkenstock Sales GmbH

   (Lieta C-26/17 P)
   (2017/C 151/20)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Birkenstock Sales GmbH (pārstāvji – C. Menebröcker un V. Töbelmann, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 9. novembra spriedumu lietā T-579/14 daļā, kurā noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzējas prasība;

               —

               apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumus, kuri formulēti tiesvedībā pirmajā instancē Vispārējā tiesā un attiecas uz precēm, saistībā ar kurām prasība ir tikusi noraidīta;

               —

               piespriest Birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā Tiesā un Vispārējā tiesā un procesā EUIPO Apelācijas padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz, pirmkārt, lai Vispārējās tiesas 2016. gada 9. novembra spriedums lietā T-579/14 par starptautisko preču zīmi Nr. 1132742 tiktu atcelts daļā, kurā ir noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzējas prasība, un, otrkārt, lai tiktu apmierināti prasījumi, kuri formulēti tiesvedībā pirmajā instancē Vispārējā tiesā un attiecas uz precēm, saistībā ar kurām prasība ir tikusi noraidīta.

               2.

               Apelācijas sūdzības iesniedzēja vispirms atsaucas uz Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu, ciktāl Vispārējā tiesa ir neprecīzi piemērojusi strīdus starptautiskajai preču zīmei principus, kuri attiecas uz trīsdimensiju preču zīmēm. Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Vispārējā tiesa, vērtējot starptautisko preču zīmi saskaņā ar trīsdimensiju preču zīmēm piemērojamiem principiem, nav noteikusi “nozares standartus un prakses” attiecībā uz strīdus precēm. Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet Vispārējai tiesai, ka tā, vērtējot kopējo iespaidu, kuru rada starptautiskā preču zīme, ir piemērojusi striktākus kritērijus nekā tie, kuri paredzēti Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā.

               3.

               Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda uz pretrunām pirmās instances tiesas sprieduma argumentācijā, ciktāl Vispārējā tiesa, šajā spriedumā konstatējot, ka apzīmējuma atšķirtspēja ir jāvērtē, balstoties uz pašu apzīmējumu, tomēr savā vērtējumā ir ņēmusi vērā jautājumus saistībā ar izmantošanu un ir arī atsaukusies uz saviem agrākajiem spriedumiem attiecībā uz to, vai saistībā ar apzīmējumu ir iespējams ņemt vērā izmantošanu vienlaikus gan divās, gan trijās dimensijās.

               4.

               Tāpat apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda uz faktu sagrozīšanu, ciktāl Vispārējā tiesa pārsūdzētajā spriedumā uzskata, ka, tā kā Biroja Apelācijas padome ir balstījusies uz faktiem, kuri izriet no praktiskās pieredzes, kas galvenokārt iegūta, pārdodot attiecīgās preces, un kuri ir var būt zināmi ikvienam, tai nebija jāpamato savs viedoklis, saskaņā ar kuru starptautiskā preču zīme būtiski neatšķiras no nozarē ierastās izmantošanas prakses.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Eiropas Savienības preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-264/05: Tiesas (piektā palāta) spriedums 2006. gada 15. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/19/EK — Diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēja atzīšana — Medicīnas māsa, zobārsts, veterinārārsts, vecmāte, arhitekts, farmaceits un ārsts — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/6

         Tiesas (piektā palāta) spriedums 2006. gada 15. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku
   (Lieta C-264/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/19/EK - Diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēja atzīšana - Medicīnas māsa, zobārsts, veterinārārsts, vecmāte, arhitekts, farmaceits un ārsts - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 190/10)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Manville un H. Støvlbæk, pārstāvji)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvis — C. Schulze-Bahr, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīvas 2001/19/EK, ar kuru groza Padomes Direktīvu 89/48/EEK un Padomes Direktīvu 92/51/EEK par vispārēju sistēmu profesionālo kvalifikāciju atzīšanai, kā arī Padomes Direktīvas 77/452/EEK, 77/453/EEK, 78/686/EEK, 78/687/EEK, 78/1026/EEK, 78/1027/EEK, 80/154/EEK, 80/155/EEK, 85/384/EEK, 85/432/EEK, 85/433/EEK un 93/16/EEK attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu, zobārstu, veterinārārstu, vecmāšu, arhitektu, farmaceitu un ārstu profesijām (OV L 206, 1. lpp.) netransponēšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot noteiktajā termiņā normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīvas 2001/19/EK, ar kuru groza Padomes Direktīvu 89/48/EEK un Padomes Direktīvu 92/51/EEK par vispārēju sistēmu profesionālo kvalifikāciju atzīšanai, kā arī Padomes Direktīvas 77/452/EEK, 77/453/EEK, 78/686/EEK, 78/687/EEK, 78/1026/EEK, 78/1027/EEK, 80/154/EEK, 80/155/EEK, 85/384/EEK, 85/432/EEK, 85/433/EEK un 93/16/EEK attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu, zobārstu, veterinārārstu, vecmāšu, arhitektu, farmaceitu un ārstu profesijām pilnīgu transpozīciju, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 205, 20.08.2005.


title: Lieta T-465/13: Prasība, kas celta 2013. gada 30. augustā — Comunidad Autónoma de Cataluña un CTTI /Komisija

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/26

         Prasība, kas celta 2013. gada 30. augustā — Comunidad Autónoma de Cataluña un CTTI/Komisija
   (Lieta T-465/13)
   2013/C 304/45
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Comunidad Autónoma de Cataluña (Katalonija, Spānija) un Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (Katalonija, Spānija) (pārstāvji — J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, M. Muñoz de Juan un M. Reverter Baquer, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt šajā prasībā izvirzītos atcelšanas pamatus par pieņemamiem un pamatotiem;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, konkrēti, tā 1. pantu, ciktāl tajā ir konstatēta ar iekšējo tirgu nesaderīga valsts atbalsta esamība;

               —

               tā rezultātā atcelt lēmuma 3. un 4. pantā izklāstītos rīkojumus par maksājumu atgūšanu; un;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā apstrīdēts tiek tas pats lēmums, kas lietā T-462/13 Comunidad Autónoma del País Vasco un Itelazpi/Komisija.
   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza iepriekš minētajā lietā jau izklāstītos pamatus.


title: Lietas C-549/03 izslēgšana no reģistra

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/22

         Lietas C-549/03 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 106/51)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2004. gada 16. decembrī Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-549/03 Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome, ko atbalsta Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste un Īrija.

      (1)  OV C 47, 21.02.2004.


title: Lieta T-415/09: Prasība, kas celta 2009. gada 14. oktobrī — New Yorker SHK Jeans /ITSB — Vallis K — Vallis A ( FISHBONE )

text:
               5.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/32

         Prasība, kas celta 2009. gada 14. oktobrī — New Yorker SHK Jeans/ITSB — Vallis K — Vallis A (“FISHBONE”)
   (Lieta T-415/09)
   2009/C 297/49
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      New Yorker SHK Jeans GmbH, Braunschweig (Vācija) (pārstāvji — A. Gaul, T. Golda, S. Kirschstein-Freund un V. Spitz, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece:
      Vallis K — Vallis A & Co. OE, Atēnas (Grieķija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 30. jūlija lēmumu lietā R 1051/2008-1 un nospriest, ka apelācijas sūdzība ir pamatota un iebildumi ir noraidāmi attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē;

               —

               pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 30. jūlija lēmumu lietā R 1051/2008-1, daļā, kurā ir noraidīta apelācijas sūdzība un apstiprināts reģistrācijas pieteikuma noraidījums attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājai radušies procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “FISHBONE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 25. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Grieķijas preču zīmes reģistrācija preču zīmei “FISHBONE BEACHWEAR” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; agrāks apzīmējums “Fishbone” (vārds un attēls), kas tiek izmantots tirdzniecībā Grieķijā attiecībā uz “apģērbiem kopumā, apaviem un galvas segām”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji apmierināt apelācijas sūdzību un pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. punkta un 74. panta 2. punkta (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009) 42. panta 2. punkts un 76. panta 2. punkts) pārkāpums, kā arī Komisijas Regulas Nr. 2868/95 (1) 22. noteikuma 2. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini secinājusi, ka tā varēja ņemt vērā 2007. gada 15. janvārī iesniegtos katalogus; Padomes Regulas Nr. 40/94 73. panta (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009 75. pants) pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot norādījusi pamatojumu, kādēļ tā ņēma vērā 2007. gada 15. janvārī iesniegtos katalogus; Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 5. punkta, kā arī 15. panta 1. punkta un 2. punkta a) apakšpunkta (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 5. punkts un 15. panta 1. punkta pirmais un otrais apakšpunkts) pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini norādījusi, ka bija pierādīta pretnostatītās preču zīmes faktiskā izmantošana; Padomes Regulas Nr. 40/94 (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini pieņēma, ka pastāvēja attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja

      (1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 1. lpp.).


title: Lieta C-412/04: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 21. februāra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Būvdarbu, piegāžu un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Direktīvas 92/50/EEK, 93/36/EEK, 93/37/EEK un 93/38/EEK — Pārskatāmība — Vienlīdzīga attieksme — Līgumu vērtības dēļ no šo direktīvu piemērošanas jomas izslēgti līgumi)

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/2

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 21. februāra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-412/04) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Būvdarbu, piegāžu un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Direktīvas 92/50/EEK, 93/36/EEK, 93/37/EEK un 93/38/EEK - Pārskatāmība - Vienlīdzīga attieksme - Līgumu vērtības dēļ no šo direktīvu piemērošanas jomas izslēgti līgumi)
   (2008/C 92/02)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — X. Lewis, K. Wiedner un G. Bambara, avvocato)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. Braguglia un M. Fiorilli)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju: Francijas Republika (pārstāvis — G. de Bergues), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — H. G. Sevenster un M. de Grave) un Somijas Republika (pārstāve — A. Guimaraes-Purokoski)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/36/EEK, ar ko koordinē piegāžu [publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūras (OV L 199, 1. lpp.), Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu [publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūras (OV L 199, 54. lpp.), Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/38/EEK, ar ko koordinē [publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (OV L 199, 84. lpp.), un Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru koordinēšanu] (OV L 209, 1. lpp.) pārkāpums — EKL 43. un 49. panta pārkāpums — Pārskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes principu pārkāpums
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieņemdama:

                           —

                           1994. gada 11. februāra Likuma Nr. 109 “Pamatlikums par valsts būvdarbiem” (legge quadro in materia di lavori pubblici), kas grozīts ar 2002. gada 1. augusta Likumu Nr. 166, 2. panta 1. punktu, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvu 92/50/EEK par [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru koordinēšanu], Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvu 93/36/EEK, ar ko koordinē piegāžu [publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūras, un Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvu 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu [publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūras, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 13. oktobra Direktīvu 97/52/EK;

                           —

                           šī likuma (grozījumu redakcijā) 2. panta 5. punktu, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar Direktīvu 93/37 grozījumu redakcijā, un

                           —

                           šī likuma (grozījumu redakcijā) 27. panta 2. punktu un 28. panta 4. punktu, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar Direktīvu 92/50 un Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvu 93/38/EEK, ar ko koordinē [publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija un Itālijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas;

               4)

               Francijas Republika, Nīderlandes Karaliste un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 300, 4.12.2004.


title: Labojums Oficiālajā Vēstnesī publicētajā paziņojumā lietā T-232/16 P (OV C 63, 27.2.2017.)

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/47

         Labojums Oficiālajā Vēstnesī publicētajā paziņojumā lietā T-232/16 P
   (
         “Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” C 63, 2017. gada 27. februāris
      )
   (2017/C 195/62)
   Paziņojumu lietā T-232/16 P Komisija/Frieberger un Vallin lasīt šādi:

      Vispārējās tiesas 2017. gada 19. janvāra spriedums – Komisija/Frieberger un Vallin

      (Lieta T-232/16 P) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Civildienesta noteikumu reforma - Pensionēšanās vecuma palielināšana - Lēmums, ar kuru atteikta iegūto pensijas tiesību pārrēķināšana - Ne ultra petita princips - Kļūda tiesību piemērošanā - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2017/C 063/39)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Berscheid un G. Gattinara)

         Pārējie lietas dalībnieki: Jürgen Frieberger (Woluwe-Saint-Lambert, Beļģija), Benjamin Vallin (Saint-Gilles, Beļģija) (pārstāvji – J.-N. Louis un N. de Montigny, advokāti)

         Priekšmets

      Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 2. marta spriedumu Frieberger un Vallin/Komisija (F-3/15, EU:F:2016:26) ar mērķi šo spriedumu atcelt

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 2. marta spriedumu Frieberger un Vallin/Komisija (F-3/15, EU:F:2016:26);

                  2)

                  noraidīt prasību, ko lietā F-3/15 Civildienesta tiesā iesnieguši Jürgen Frieberger un Benjamin Vallin;

                  3)

                  katrs lietas dalībnieks sedz savus apelācijas tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus pats;

                  4)

                  J. Frieberger un B. Vallin atlīdzina saistībā ar tiesvedību Civildienesta tiesā radušos tiesāšanās izdevumus, tostarp Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

                  5)

                  Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši gan saistībā ar tiesvedību Civildienesta tiesā, gan šajā instancē.

      (1)  OV C 243, 4.7.2016.


title: Lieta F-83/15: Prasība, kas celta 2015. gada 28. maijā – ZZ/Eiropas Globālās satelītu navigācijas sistēmas uzraudzības iestāde (GSA)

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/60

         Prasība, kas celta 2015. gada 28. maijā – ZZ/Eiropas Globālās satelītu navigācijas sistēmas uzraudzības iestāde (GSA)
   (Lieta F-83/15)
   (2015/C 279/76)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – T. Bontinck un A. Guillerme, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Globālās satelītu navigācijas sistēmas uzraudzības iestāde

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt novērtējuma ziņojumu par prasītāja pārbaudes laiku un sekojošo atbildētājas izpilddirektora lēmumu atlaist viņu no darba pēc pārbaudes laika.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt novērtējuma ziņojumu par prasītāja pārbaudes laiku un līdz ar to,

               —

               atcelt 2014. gada 15. oktobra lēmumu atlaist prasītāju no darba pārbaudes laika beigās, kas ir apstiprināts ar 2014. gada 30. oktobra lēmumu;

               —

               piespriest Eiropas Globālās satelītu navigācijas sistēmas uzraudzības iestādei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-68/07: Prasība, kas celta 2007. gada 6. jūlijā — Gering /Eiropols

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/42

         Prasība, kas celta 2007. gada 6. jūlijā — Gering/Eiropols
   (Lieta F-68/07)
   (2007/C 247/69)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Radolf Gering, Hāga (Nīderlande) (pārstāvis — P. de Casparis, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Eiropols)
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, kas par sūdzību pieņemts 2007. gada 5. aprīlī un izsniegts 2007. gada 10. aprīlī, un, ja nepieciešams, atcelt arī 2007. gada 24. aprīļa līgumu, ciktāl tas attiecas uz klasificēšanu;

               —

               piespriest Eiropolam

                           —

                           galvenokārt, pārskaitīt prasītājam darba algu, kas atbilst 4.2 pakāpei vai, ja Civildienesta tiesa uzskatītu par nepieciešamu, 4.1 pakāpei, kopš 2003. gada 1. augusta;

                           —

                           pakārtoti, pārskaitīt prasītājam darba algu, kas atbilst 4.6 pakāpei, kopš 2004. gada 1. augusta, darba algu, kas atbilst 4.8 pakāpei, kopš 2005. gada 1. augusta, un darba algu, kas atbilst 4.9 pakāpei, kopš 2007. gada 1. augusta;

               —

               piespriest Eiropolam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs apstrīd Eiropola 2007. gada 5. aprīļa lēmumu, kā arī sava darba līguma 2007. gada 24. aprīļa pielikumu, ciktāl šajos aktos viņa klasifikācija 4. pakāpes 2. līmenī ir veikta no 2004. gada 1. decembra, nevis 2003. gada 1. augusta, dienas, kad viņš tika pieņemts darbā.
   Prasītājs apgalvo, ka Eiropolam, nosakot darbinieku atalgojumu un klasifikāciju, bija jāievēro vienlīdzības princips. Saskaņā ar Eiropola viedokli lēmums prasītāju klasificēt augstākā pakāpē no 2004. gada 1. decembra, nevis no 2003. gada 1. augusta esot pamatots ar to, ka tikai no minētā datuma prasītājs esot sācis pildīt darbības, kuras atbilst 4. pakāpē klasificēto nodaļu vadītāju darbam un ietver līdzīgu atbildību. Prasītājs šo apgalvojumu apstrīd un apgalvo, ka Eiropols neesot paskaidrojis, kā uzdevumi un atbildība, kas viņam bija laikā no 2003. gada 1. augusta līdz 2004. gada 1. decembrim, atšķīrās no citu nodaļu vadītāju uzdevumiem un atbildības. Turklāt Eiropols neesot pierādījis faktus un apstākļus, kas liecinātu, ka prasītāja darbība bija mazāk intensīva un/vai ietvēra mazāku atbildību nekā citu nodaļu vadītāju darbība.


20150731031616772015/C 270/152162015CJC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150512131422Lieta C-216/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 12. maijā iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH/Ruhrlandklinik gGmbH

 ---documentbreak--- C2702015LV1320120150512LV0015132142Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 12. maijā iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH/Ruhrlandklinik gGmbH

   (Lieta C-216/15)2015/C 270/15Tiesvedības valoda – vācu
      Iesniedzējtiesa

      Bundesarbeitsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH

      Atbildētāja: Ruhrlandklinik gGmbH

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīvas 2008/104/EK par pagaidu darba aģentūrām (
         1
      ) 1. panta 1. un 2. punkts ir piemērojams asociācijas biedra norīkošanai citam uzņēmumam darba izpildei saskaņā ar šī uzņēmuma funkcionālajām un organizatoriskajām instrukcijām, ja biedrs pēc pievienošanās asociācijai ir uzņēmies visu savu darba laiku būt pieejamam arī trešām personām, par ko viņš no asociācijas saņem ikmēneša atalgojumu, kuru aprēķina saskaņā ar konkrētajai darbībai piemērojamajiem parastajiem kritērijiem, un asociācija apmaiņā pret norīkošanu saņem kompensāciju par asociācijas biedra personāla izmaksām un vienotu administratīvo izmaksu maksājumu?
   (
         1
      )	OV L 327, 9. lpp.


20150731049616802015/C 270/232862015CJC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150612181921Lieta C-286/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 12. jūnijā iesniedza Augstākā tiesa (Latvija) – SIA “Latvijas propāna gāze”/Valsts ieņēmumu dienests
 ---documentbreak--- C2702015LV1810120150612LV0023181192Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 12. jūnijā iesniedza Augstākā tiesa (Latvija) – SIA “Latvijas propāna gāze”/Valsts ieņēmumu dienests
   (Lieta C-286/15)2015/C 270/23Tiesvedības valoda – latviešu
      Iesniedzējtiesa

   Augstākā tiesa

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SIA “Latvijas propāna gāze”

      Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Vai Komisijas 2008. gada 19. septembra regulas Nr. 1031/2008 (
                  1
               ), ar ko groza I pielikumu regulā Nr. 2658/87, un Komisijas 2009. gada 30. septembra regulas Nr. 948/2009 (
                  2
               ), ar ko groza I pielikumu regulā Nr. 2658/87, vispārīgās interpretācijas 2.noteikuma “b” apakšpunkts un 3.noteikuma “b” apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka, ja preces – sašķidrinātās naftas gāzes – pamatīpašības nodrošina visas gāzes maisījuma komponentes kopā un nevar izdalīt nevienu pamatīpašības nosakošo gāzes sastāvdaļu, tad jāpieņem, ka preces pamatīpašības vispārīgās interpretācijas 3.noteikuma “b” apakšpunkta izpratnē nosaka tā viela, kas maisījumā procentuāli ir visvairāk?

            2)

            Vai no Komisijas 1993. gada 2. jūlija regulas Nr. 2454/93 (
                  3
               ), ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes regulai Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, 218.panta pirmās daļas “d” apakšpunkta izriet preces – sašķidrinātās naftas gāzes – deklarētāja pienākums precīzi norādīt maisījumā vairākumā esošās vielas procentuālo daudzumu?

            3)

            Vai gadījumā, ja preces deklarētājs nav precīzi norādījis gāzes maisījumā vairākumā esošo vielu procentuālo daudzumu, gāzei, kuras sastāvā 0,32 % ir metāna, etāna un etilēna summa, 58,32 % ir propāna un propilēna summa un ne vairāk kā 39,99 % ir butāna un butilēna summa, ir piemērojams preces deklarētāja šajā lietā piemērotais Eiropas Savienības Kombinētās nomenklatūras kods 2711 19 00 vai arī Valsts ieņēmumu dienesta piemērotais kods 2711 12 97?

      (
         1
      )	Komisijas 2008. gada 19. septembra Regula (EK) Nr. 1031/2008, ar ko groza I pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 291, 1. lpp).
   (
         2
      )	Komisijas 2009. gada 30. septembra Regula (EK) Nr. 948/2009, ar ko groza I pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 287, 1. lpp).
   (
         3
      )	OV L 253, 1. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 2 nod., 6. sēj., 3 lpp.


title: Lieta C-298/09: Tiesas (sestā palāta) 2010. gada 16. jūnija rīkojums ( Fővárosi Bíróság Gazdasági Kollégiuma (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — RANI Slovakia s.r.o./Hankook Tire Magyarország Kft (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Pievienošanās Eiropas Savienībai — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Direktīva 96/71/EK — Darba ņēmēju norīkošana darbā saistībā ar pakalpojumu sniegšanu — Pagaidu darba aģentūra — Prasība par juridisko adresi tās dalībvalsts teritorijā, kurā tiek sniegts pakalpojums)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/14

      Tiesas (sestā palāta) 2010. gada 16. jūnija rīkojums (Fővárosi Bíróság Gazdasági Kollégiuma (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — RANI Slovakia s.r.o./Hankook Tire Magyarország Kft

      (Lieta C-298/09) (1)

      (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Pievienošanās Eiropas Savienībai - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Direktīva 96/71/EK - Darba ņēmēju norīkošana darbā saistībā ar pakalpojumu sniegšanu - Pagaidu darba aģentūra - Prasība par juridisko adresi tās dalībvalsts teritorijā, kurā tiek sniegts pakalpojums)
      (2010/C 288/22)
      Tiesvedības valoda — ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Fővárosi Bíróság Gazdasági Kollégiuma

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāja: RANI Slovakia s.r.o.

         Atbildētāja: Hankook Tire Magyarország Kft

         Priekšmets

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Fővárosi Bíróság — EKL 3. panta c) punkta, 49., 52. un 54. panta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvas 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā (OV 1997, L 18, 1. lpp., [OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 5. nod., 2. sēj. 431. lpp.]) interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram pagaidu darba aģentūru darbību drīkst veikt tikai sabiedrības, kuru juridiskā adrese atrodas valsts teritorijā

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  EKL 49.-54. pantu nevar interpretēt tādējādi, ka dalībvalsts tiesiskais regulējums par pagaidu darba aģentūru darbību, kas ir spēkā dienā, kad šī valsts pievienojas Eiropas Savienībai, paliek spēkā, kamēr Eiropas Savienības Padome nav pieņēmusi vai nu programmu, kurā būtu noteikti šā pakalpojumu sniegšanas veida liberalizācijas nosacījumi, vai tās noteikumu īstenošanai paredzētās direktīvas;

                  2)

                  nedz Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvas 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā preambulas 19. apsvērumu, nedz tās 1. panta 4. punktu nevar interpretēt tādējādi, ka dalībvalsts varētu ļaut pagaidu darba aģentūru darbību veikt tikai sabiedrībām, kuru juridiskā adrese atrodas valsts teritorijā, vai arī konkrētās darbības atļaušanas ziņā pret šīm pēdējām attiekties labvēlīgāk nekā pret kādā citā dalībvalstī reģistrētiem uzņēmumiem;

                  3)

                  EKL 49.-54. pants jāinterpretē tādējādi, ka tajos netiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā pamata prāvā aplūkotais, atbilstoši kuram pagaidu darba aģentūru darbību drīkst veikt tikai uzņēmumi, kuru juridiskā adrese atrodas valsts teritorijā.

         (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta C-610/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 18. novembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Stichting Brein/Ziggo BV un XS4All Internet BV

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 18. novembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Stichting Brein/Ziggo BV un XS4All Internet BV

   (Lieta C-610/15)
   (2016/C 048/21)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Stichting Brein

      Atbildētājas: Ziggo BV, XS4All Internet BV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai interneta vietnes uzturētājs ir veicis izziņošanu sabiedrībai Direktīvas 2001/29 (1) 3. panta 1. punkta izpratnē, ja šajā interneta vietnē pašā nav ar autortiesībām aizsargāti darbi, bet tā piedāvā [..] sistēmu, kurā tās lietotājiem tiek indeksēta un sistematizēta aizsargātu darbu, kas saglabāti lietotāju datoros, metainformācija, ar kuras palīdzību lietotāji var atrast šos aizsargātos darbus, kā arī tos augšupielādēt un lejupielādēt?

               2)

               Ja atbilde uz šo jautājumu ir noliedzoša: vai Direktīvas 2001/29 8. panta 3. punkts un Direktīvas 2004/48 (2) 11. pants var būt pamats pieprasīt pret starpnieku vai vidutāju vērstu rīkojumu šo normu izpratnē, kurš vai kuri atvieglo trešajām personām pirmajā jautājumā aprakstītā veidā izdarīt tiesību pārkāpumus?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.)

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/48/EK par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu