title: Apvienotās lietas no C-338/11 līdz C-347/11: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 10. maija spriedums ( Tribunal administratif de Montreuil (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Santander Asset Management SGIIC SA , kura pārstāv FIM Santander Top 25 Euro Fi (C-338/11)/ Directeur des résidents à l’étranger et des services généraux un Santander Asset Management SGIIC SA , kura pārstāv Cartera Mobiliaria SA SICAV (C-339/11), Kapitalanlagegesellschaft mbH , kura pārstāv Alltri Inka (C-340/11), Allianz Global Investors Kapitalanlagegesellschaft mbH , kura pārstāv DBI-Fonds APT n °737 (C-341/11), SICAV KBC Select Immo (C-342/11), SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH (C-343/11), International Values Series of the DFA Investment Trust Co. (C-344/11), Continental Small Co. Series of the DFA Investment Trust Co. (C-345/11), SICAV GA Fund B (C-346/11), Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH , kura pārstāv AMB Generali Aktien Euroland (C-347/11)/ Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État (LESD 63 un 65. pants — Pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi (PVKIU) — Atšķirīga attieksme attiecībā uz PVKIU nerezidentiem pārskaitītajām dividendēm, kurām piemēro nodokļa ieturējumu ienākumu gūšanas vietā, un PVKIU rezidentiem pārskaitītajām dividendēm, kurām nepiemēro šādu nodokļa ieturējumu — Nepieciešamība ņemt vērā sertifikātu turētāju situāciju, vērtējot valsts pasākuma atbilstību brīvai kapitāla apritei — Neesamība)

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/4

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 10. maija spriedums (Tribunal administratif de Montreuil (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Santander Asset Management SGIIC SA, kura pārstāv FIM Santander Top 25 Euro Fi (C-338/11)/Directeur des résidents à l’étranger et des services généraux un Santander Asset Management SGIIC SA, kura pārstāv Cartera Mobiliaria SA SICAV (C-339/11), Kapitalanlagegesellschaft mbH, kura pārstāv Alltri Inka (C-340/11), Allianz Global Investors Kapitalanlagegesellschaft mbH, kura pārstāv DBI-Fonds APT no 737 (C-341/11), SICAV KBC Select Immo (C-342/11), SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH (C-343/11), International Values Series of the DFA Investment Trust Co. (C-344/11), Continental Small Co. Series of the DFA Investment Trust Co. (C-345/11), SICAV GA Fund B (C-346/11), Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH, kura pārstāv AMB Generali Aktien Euroland (C-347/11)/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

   (Apvienotās lietas no C-338/11 līdz C-347/11) (1)

   (LESD 63 un 65. pants - Pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi (PVKIU) - Atšķirīga attieksme attiecībā uz PVKIU nerezidentiem pārskaitītajām dividendēm, kurām piemēro nodokļa ieturējumu ienākumu gūšanas vietā, un PVKIU rezidentiem pārskaitītajām dividendēm, kurām nepiemēro šādu nodokļa ieturējumu - Nepieciešamība ņemt vērā sertifikātu turētāju situāciju, vērtējot valsts pasākuma atbilstību brīvai kapitāla apritei - Neesamība)
   2012/C 194/06
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal administratif de Montreuil

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Santander Asset Management SGIIC SA, kura pārstāv FIM Santander Top 25 Euro Fi (C-338/11), Santander Asset Management SGIIC SA, kura pārstāv Cartera Mobiliaria SA SICAV (C-339/11), Kapitalanlagegesellschaft mbH, kura pārstāv Alltri Inka (C-340/11), Allianz Global Investors Kapitalanlagegesellschaft mbH, kura pārstāv DBI-Fonds APT no737 (C-341/11), SICAV KBC Select Immo (C-342/11), SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH (C-343/11), International Values Series of the DFA Investment Trust Co. (C-344/11), Continental Small Co. Series of the DFA Investment Trust Co. (C-345/11), SICAV GA Fund B (C-346/11), Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH, kura pārstāv AMB Generali Aktien Euroland (C-347/11)

      Atbildētāji: Directeur des résidents à l'étranger et des services généraux, Ministre du Budget, des Comptes publics, de la Fonction publique et de la Réforme de l’État

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal administratif de Montreuil — LESD 63. un 65. panta interpretācija — Atšķirīga nodokļu piemērošana nerezidentiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU), kuriem tiek piemērots nodoklis ienākumu gūšanas vietā, un rezidentiem uzņēmumiem, kuriem šāds nodoklis netiek piemērots — Šķērslis kapitāla brīvai apritei — Nepieciešamība ņemt vērā arī sertifikātu turētāju situāciju, vērtējot ieturējuma ienākumu gūšanas vietā atbilstību šim principam

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 63. pants un 65. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj dalībvalsts tiesisko regulējumu, kurā ir paredzēta vienas dalībvalsts izcelsmes dividenžu aplikšana ar nodokli, piemērojot nodokļa ieturējumu ienākumu gūšanas vietā, ja tās ir saņēmis pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmums, kas ir rezidents citā valstī, lai gan šādas dividendes ir atbrīvotas no nodokļa, ja tās ir saņēmis pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmums, kas ir rezidents pirmajā valstī.

      (1)  OV C 269, 10.9.2011.


title: Lieta C-12/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 14. janvārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Universal Music International Holding BV / Michael Tétreault Schilling u.c.

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 14. janvārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Universal Music International Holding BV/Michael Tétreault Schilling u.c.
   (Lieta C-12/15)
   (2015/C 089/13)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Raad der Nederlanden.

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Universal Music International Holding BV

      Atbildētāji: Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz un Josef Brož

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas Nr. 44/2001 (1) 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par “vietu, kur iestājies notikums, kas rada kaitējumu” var uzskatīt vietu tajā dalībvalstī, kur ir radies kaitējums, ja kaitējumu veido vienīgi materiālais kaitējums, kas tieši izriet no citā dalībvalstī veiktas prettiesiskas rīcības?

               2)

               Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši:

                           (a).

                           Atbilstoši kādiem kritērijiem vai nostājai valsts tiesai, pārbaudot savu jurisdikciju atbilstoši Regulas Nr. 44/2001 5. panta 3. punktam, ir jānosaka, vai konkrētajā lietā runa ir par materiālo kaitējumu, kas ir tiešais prettiesiskas rīcības rezultāts (“sākotnējais materiālais kaitējums” vai “tiešais materiālais kaitējums”), vai arī par materiālo kaitējumu, kas ir citā vietā nodarīta sākotnējā kaitējuma rezultāts, respektīvi, kaitējumu, kas izriet no citā vietā nodarīta kaitējuma (“izrietošais kaitējums” vai “atvasinātais materiālais kaitējums”)?

                           (b).

                           Atbilstoši kādiem kritērijiem vai nostājai valsts tiesai, pārbaudot savu jurisdikciju atbilstoši Regulas Nr. 44/2001 5. panta 3. punktam, ir jānosaka vieta, kurā materiālais kaitējums – tiešais vai atvasinātais materiālais kaitējums – konkrētajā gadījumā ir radies vai ir uzskatāms par radušos?

               3)

               Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši: vai Regula Nr. 44/2001 ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai, kurai ir jānovērtē, vai konkrētajā gadījumā tai atbilstoši regulai ir jurisdikcija, ir pienākums, veicot savu vērtējumu, pamatoties uz prasītāja vai attiecīgi pieteikuma iesniedzēja šajā ziņā nozīmīgiem apsvērumiem, vai arī tādējādi, ka šai tiesai ir jāvērtē arī tas, ko atbildētājs ir norādījis, lai apstrīdētu minētos apsvērumus?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.).


title: Lieta C-471/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2016. gada 14. jūnija spriedumu lietā T-789/14 Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) 2016. gada 24. augustā iesniedza Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH

text:
               5.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 454/15

      Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2016. gada 14. jūnija spriedumu lietā T-789/14 Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) 2016. gada 24. augustā iesniedza Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH

      (Lieta C-471/16 P)
      (2016/C 454/29)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (pārstāvji – O. Spuhler un M. Geitz, advokāti)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) un Meissen Keramik GmbH

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

                  —

                  atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2016. gada 14. jūnija spriedumu lietā T-789/14 un pretējās puses apelācijas tiesvedībā Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 29. septembra lēmumu apelācijas lietās R 1182/2013–4 un R 1245/2013–4;

                  —

                  pakārtoti, atcelt minēto Eiropas Savienības Vispārējās tiesas spriedumu un nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

                  —

                  piespriest pretējai pusei apelācijas tiesvedībā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

                  1.

                  Ar šo apelācijas pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja iebilst, ka pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa esot vairakkārt pārkāpusi Līgumu par Eiropas Savienību (LES) un Regulu par preču zīmi (1).

                  2.

                  Vispirms apelācijas sūdzības iesniedzēja iebilst, ka esot ticis pārkāpts lietas taisnīgas izskatīšanas princips atbilstoši LES 6. panta 1. punktam, aplūkojot kopsakarā ar Pamattiesību hartas 47. panta 2. punktu. Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā saistībā ar prasības pieteikumu iesniegtos materiālus. Ar šiem materiāliem esot vienīgi papildināts iepriekš norādītais faktu un tiesību izklāsts. Neņemšanu vērā Vispārējā tiesa tāpat neesot pamatojusi, bet esot vienīgi pārņēmusi formālu formulējumu no cita sprieduma, kas konkrētajā gadījumā neesot piemērojams.

                  3.

                  Ar to Vispārējā tiesa esot pārkāpusi apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu atbilstoši LES 6. panta 1. punktam, aplūkojot kopsakarā ar Pamattiesību hartas 47. panta 2. punktu.

                  4.

                  Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzēja iebilst, ka esot ticis pārkāpts Regulas par preču zīmi 15. panta 1. punkts, jo esot tikuši sagrozīti fakti. Vispārējā tiesa savu spriedumu pamatojot tostarp ar to, ka iesniegtajos materiālos par preču zīmes izmantošanu noteiktas preces nav norādītas. Taču īstenībā materiālos par preču zīmes izmantošanu šīs preces esot norādītas.

                  5.

                  Šādi rīkojoties, Vispārējā tiesa esot sagrozījusi tiesvedības faktisko pamatu un līdz ar to esot pārkāpusi Regulas par preču zīmi 15. panta 1. punktu.

                  6.

                  Apelācijas sūdzības iesniedzēja turklāt iebilst, ka esot ticis pārkāpts Regulas par preču zīmi 7. panta 3. punkts. Vispārējā tiesa savu spriedumu esot pamatojusi ar to, ka preču zīmes “Meissen®” gadījumā runa ir par ģeogrāfiskās izcelsmes norādi. Preču zīmi “Meissen®” pretējā puse apelācijas tiesvedībā esot reģistrējusi, pamatojoties uz iegūto atšķirtspēju atbilstoši Regulas par preču zīmi 7. panta 3. punktam. Līdz ar to pretējā puse apelācijas tiesvedībā esot ar likumīgo spēku konstatējusi, ka preču zīmes “Meissen®” gadījumā runa ir nevis par ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, bet par komerciālās izcelsmes norādi.

                  7.

                  Preču zīmi “Meissen®” reģistrējot, pamatojoties uz iegūto atšķirtspēju, pretējā puse apelācijas tiesvedībā šai preču zīmei esot piešķīrusi aizsardzību atbilstoši Regulas par preču zīmi 7. panta 3. punktam. Vispārējā tiesa preču zīmi “Meissen®” esot klasificējusi kā tīri ģeogrāfiskās izcelsmes norādi. Līdz ar to Vispārējā tiesa preču zīmei “Meissen®” faktiski atņemot tās aizsardzību.

                  8.

                  Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzēja iebilst, ka esot ticis pārkāpts Regulas par preču zīmi 8. panta 5. punkts. Vispārējā tiesa liedzot reputācijas aizsardzību atbilstoši Regulas par preču zīmi 8. panta 5. punktam, argumentējot, ka pretstatītās preces un pakalpojumi neesot līdzīgi. Saskaņā ar Regulas par preču zīmi 8. panta 5. punkta tiešo formulējumu preču vai attiecīgi pakalpojumu līdzības esamība netiekot prasīta. Līdz ar to Vispārējā tiesa ar savu nolēmumu Regulas par preču zīmi 8. panta 5. punktu apgriežot pretēji.

         (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-433/14: Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 7. aprīļa rīkojums (Tribunale di Bari (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Domenico Rosa Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Vienādi prejudiciālie jautājumi — LESD 49. un 56. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Azartspēles — Valsts tiesiskais regulējums — Koncesiju sistēmas reorganizācija, pagaidu kārtā novienādojot derīguma termiņu — Jauns iepirkums — Koncesijas, kuru derīguma termiņš ir īsāks par agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņu — Tiesību izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, nodošana bez atlīdzības — Ierobežojums — Primāri vispārējo interešu apsvērumi — Samērīgums

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/4

         Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 7. aprīļa rīkojums (Tribunale di Bari (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Domenico Rosa

   (Lieta C-433/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Vienādi prejudiciālie jautājumi - LESD 49. un 56. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Azartspēles - Valsts tiesiskais regulējums - Koncesiju sistēmas reorganizācija, pagaidu kārtā novienādojot derīguma termiņu - Jauns iepirkums - Koncesijas, kuru derīguma termiņš ir īsāks par agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņu - Tiesību izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, nodošana bez atlīdzības - Ierobežojums - Primāri vispārējo interešu apsvērumi - Samērīgums)
   (2016/C 270/04)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Bari

      Pamata kriminālprocesa dalībnieks

      Domenico Rosa

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 49. un 56. pants, kā arī vienlīdzīgas attieksmes un efektivitātes principi ir interpretējami tādējādi, ka tie pieļauj tādus valsts tiesību aktus par azartspēlēm kā pamatlietā aplūkotie, kuros ir paredzēts organizēt jaunu iepirkumu attiecībā uz koncesijām, kuru derīguma termiņš ir īsāks nekā agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņš, jo sistēma tiek reorganizēta, pagaidu kārtā novienādojot koncesiju derīguma termiņus.

               2)

               LESD 49. un 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu ierobežojošu valsts tiesību normu kā pamatlietā aplūkotā, kurā ir noteikts pienākums azartspēļu koncesionāram, pārtraucot darbību koncesijas termiņa beigu dēļ, bez atlīdzības nodot tiesības izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, ciktāl šis ierobežojums pārsniedz to, kas ir nepieciešams šajā tiesību normā faktiski izvirzītā mērķa sasniegšanai, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 448, 15.12.2014.


title: Lieta F-89/10: Prasība, kas celta 2010. gada 28. septembrī — Bovagnet /Komisija

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/61

         Prasība, kas celta 2010. gada 28. septembrī — Bovagnet/Komisija
   (Lieta F-89/10)
   ()
   2010/C 328/99
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: François-Carlos Bovagnet (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis — M. Korving, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu, ar kuru atteikts pilnībā segt izdevumus par prasītāja bērnu mācībām

      Prasītāja prasījumi:

               —

               apmierināt prasītāja sūdzību un pilnībā apmaksāt visus apstrīdētos rēķinus saistībā ar 2009./2010. mācību gadu, proti, piespriest PMO atlīdzināt naudas summu EUR 2 580 apmērā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-610/10: Prasība, kas celta 2010. gada 22. decembrī — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/12

         Prasība, kas celta 2010. gada 22. decembrī — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-610/10)
   2011/C 72/21
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Stromsky un C. Urraca Caviedes)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka neveikdama visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Tiesas 2002. gada 2. jūlija spriedumu lietā C-499/99 Komisija/Spānija (Recueil, I-603. lpp., turpmāk tekstā — “2002. gada spriedums”) par Spānijas Karalistei saskaņā ar Komisijas 1989. gada 20. decembra Lēmumu 91/1/EEK par atbalstu, ko Spānijas valdība un vairāku Spānijas Autonomo kopienu valdības piešķīrušas nerūsējošā tērauda mājsaimniecības preču un mazo mājsaimniecības elektroaparātu ražotājam Magefesa (OV 1991, L 5, 18. lpp., turpmāk tekstā — “Lēmums 91/1”) noteikto pienākumu neizpildi, Spānijas Karaliste nav izpildījusi minētajā lēmumā un LESD 260. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei maksāt Komisijai kavējuma naudu EUR 131 136 apmērā par katru 2002. gada sprieduma izpildes nokavējuma dienu laikā no dienas, kad šajā lietā pasludināts spriedums, līdz dienai, kad tiks pilnībā izpildīts 2002. gada spriedums;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei maksāt Komisijai sodanaudu, kas aprēķināma, summu EUR 14 343 par katru dienu reizinot ar pārkāpuma turpināšanās ilgumam atbilstošo dienu skaitu laikā no 2002. gada sprieduma pasludināšanas dienas līdz:

                           —

                           dienai, kad Spānijas Karaliste atgūst Lēmumā 91/1 par nelikumīgu atzīto atbalstu, ja Tiesa konstatē, ka atgūšana faktiski notikusi pirms sprieduma pasludināšanas šajā lietā;

                           —

                           dienai, kad pasludināts spriedums šajā lietā, ja līdz attiecīgajai dienai 2002. gada spriedums nav pilnībā izpildīts;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Spānijas veikto pasākumu iznākumā nav nedz tūlītēji izpildīti 2002. gada spriedums un Lēmums 91/1, nedz pilnībā un tūlītēji atgūts prettiesiskais un nesaderīgais atbalsts.
   Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru aizstāvībai pret prasību saistībā ar valsts pienākumu neizpildi dalībvalsts drīkst vienīgi izvirzīt iebildumu, ka lēmumu pienācīgi izpildīt ir bijis pilnīgi neiespējami.
   Šajā gadījumā apjomīgajā sarakstē starp Komisijas dienestiem un Spānijas iestādēm jautājumā par Lēmuma 91/1 izpildei veiktajiem pasākumiem Spānijas iestādes nav atsaukušās uz pilnīgu minētā lēmuma izpildes neiespējamību un ir vienīgi norādījušas uz nekonkrētām iekšējām grūtībām.


title: Lieta C-442/04: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 15. maija spriedums — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome (Zveja — Regula (EK) Nr. 1954/2003 — Regula (EK) Nr. 1415/2004 — Zvejas intensitātes pārvaldība — Maksimāli pieļaujamās ikgadējās zvejas intensitātes noteikšana — Atsauces periods — Kopienas zvejas apgabali un resursi — Bioloģiski jutīgi apgabali — Akts par Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas pievienošanās noteikumiem un Līgumu pielāgojumiem — Iebilde par prettiesiskumu — Pieņemamība — Nediskriminācijas princips — Pilnvaru nepareiza izmantošana)

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/2

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 15. maija spriedums — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-442/04) (1)

   (Zveja - Regula (EK) Nr. 1954/2003 - Regula (EK) Nr. 1415/2004 - Zvejas intensitātes pārvaldība - Maksimāli pieļaujamās ikgadējās zvejas intensitātes noteikšana - Atsauces periods - Kopienas zvejas apgabali un resursi - Bioloģiski jutīgi apgabali - Akts par Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas pievienošanās noteikumiem un Līgumu pielāgojumiem - Iebilde par prettiesiskumu - Pieņemamība - Nediskriminācijas princips - Pilnvaru nepareiza izmantošana)
   (2008/C 171/02)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji — E. Brakehaiss Konesa [E. Braquehais Conesa] un A. Sampols Pukuruls [A. Sampol Pucurull])

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — H. Monteiro [J. Monteiro] un F. Florindo Gižons [F. Florindo Gijón])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. van Reins [T. van Rijn] un F. Himeno Fernandess [F. Jimeno Fernández])
   Priekšmets
   1. līdz 6. panta atcelšana Padomes 2004. gada 19. jūlija Regulā (EK) Nr. 1415/2004, ar ko nosaka maksimāli pieļaujamo ikgadējo zvejas intensitāti dažiem zvejas apgabaliem un zivsaimniecības nozarēm (OV L 258, 1. lpp) — Nediskriminācijas principa pārkāpums — Pilnvaru nepareiza izmantošana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanas izdevumus pati.

      (1)  OV C 300, 4.12.2004.


title: Lieta C-164/07: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2008. gada 5. jūnijā ( Tribunal de grande instance de Nantes — Commission d'Indemnisation des Victimes d'infractions (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — James Wood / Fonds de Garantie des victimes des actes de Terrorisme et d'autres Infractions (EKL 12. pants — Diskriminācija pilsonības dēļ — Kompensācija, ko Garantiju fonds piešķir terorisma un citu tiesībpārkāpumu upuriem — Izslēgšana)

text:
               19.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/3

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2008. gada 5. jūnijā (Tribunal de grande instance de Nantes — Commission d'Indemnisation des Victimes d'infractions (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — James Wood/Fonds de Garantie des victimes des actes de Terrorisme et d'autres Infractions

   (Lieta C-164/07) (1)

   (EKL 12. pants - Diskriminācija pilsonības dēļ - Kompensācija, ko Garantiju fonds piešķir terorisma un citu tiesībpārkāpumu upuriem - Izslēgšana)
   (2008/C 183/05)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal de grande instance de Nantes — Commission d'Indemnisation des Victimes d'infractions
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: James Wood

      Atbildētājs: Fonds de Garantie des victimes des actes de Terrorisme et d'autres Infractions

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal de grande instance — Commission d'indemnisation des victimes d'infractions — EK Līguma [12.] panta interpretācija — Valsts tiesiskā regulējuma, kas vienīgi viņa pilsonības dēļ liedz Fonds de Garantie maksāto kaitējuma atlīdzību citas Eiropas Savienības dalībvalsts pilsonim, kas likumīgi dzīvo Francijā un ir bērna, kas ir Francijas pilsonis un kas gājis bojā ārpus valsts teritorijas, tēvs, saderība ar vispārīgo nediskriminācijas principu
   Rezolutīvā daļa:
   Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas citas dalībvalsts pilsoņiem, kuri strādā un dzīvo tās teritorijā, liedz tiesības saņemt kompensāciju, kas paredzēta kaitējuma rezultātā, kurš radies personas aizskāruma, kuru izraisījis pārkāpums, kas nav izdarīts šīs valsts teritorijā, atlīdzināšanai, pamatojoties tikai uz pilsonību, ir pretējs Kopienu tiesībām.

      (1)  OV C 129, 09.06.2007.


title: Lieta T-46/12: Prasība, kas celta 2012. gada 1. februārī — Chrysamed Vertrieb /ITSB — Chrysal International ( “Chrysamed” )

text:
               31.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/25

         Prasība, kas celta 2012. gada 1. februārī — Chrysamed Vertrieb/ITSB — Chrysal International (“Chrysamed”)
   (Lieta T-46/12)
   2012/C 98/41
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chrysamed Vertrieb GmbH (Zalcburga, Austrija) (pārstāvis — T. Schneider, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Chrysal International BV (Naarden, Nīderlande)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt prasību, atcelt Apelāciju padomes 2011. gada 22. novembra lēmumu lietā R 0064/2011-1 un noraidīt pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu iesniegtos iebildumus;

               —

               ITSB vai attiecīgi personai, kas iestājusies lietā, piespriest atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Reglamenta 87. panta 2. punktu.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Chrysamed” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē (Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6 387 071)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Chrysal International B.V.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: starptautiska vārdiska preču zīme “CHRYSAL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1., 5. un 31. klasē (preču zīme Nr. 645 337), starptautiska vārdiska preču zīme “CHRYSAL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1. klasē (preču zīme Nr. 144 634), kā arī starptautiska grafiska preču zīme “CHRYSAL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1., 3., 5. un 31. klasē (preču zīme Nr. 877 785)

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm neesot sajaukšanas iespējas


title: Lieta C-47/11: Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 14. septembra rīkojums ( Judecătoria Timișoara (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SC Volksbank România SA/Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor CRPC ARAD TIMIȘ

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/19

         Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 14. septembra rīkojums (Judecătoria Timișoara (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SC Volksbank România SA/Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor CRPC ARAD TIMIȘ

   (Lieta C-47/11) (1)

   2012/C 379/32
   Tiesvedības valoda — rumāņu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 113, 09.04.2011.


title: Lieta T-621/14: Prasība, kas celta 2014. gada 14. augustā  – Infocit /ITSB – DIN  ( “DINKOOL” )

text:
               6.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 351/26

         Prasība, kas celta 2014. gada 14. augustā – Infocit/ITSB – DIN (“DINKOOL”)
   (Lieta T-621/14)
   2014/C 351/33
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda (Luanda, Angola) (pārstāvis – A. Oliveira, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: DIN – Deutsches Institut für Normung eV (Berlīne, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2014. gada 4. jūnija lēmumu lietā R 1312/2013–2.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “DINKOOL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1.–3., 5.–7., 12., 16., 20. un 21. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 0 4 65  946

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: starptautiska preču zīmes reģistrācija Nr. 2 29  048 un agrāks nereģistrēts apzīmējums “DIN” Vācijā

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un pilnībā noraidīt apstrīdēto Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-193/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par 2009. gada 25. marta Pirmās instances tiesas (piektā palāta) spriedumu lietā T-402/07 Kaul GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 1. jūnijā iesniedzis Bayer AG

text:
               15.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/8

         Apelācijas sūdzība, ko par 2009. gada 25. marta Pirmās instances tiesas (piektā palāta) spriedumu lietā T-402/07 Kaul GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 1. jūnijā iesniedzis Bayer AG
   (Lieta C-193/09 P)
   2009/C 193/08
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Kaul GmbH (pārstāvji — R. Kunze, advokāts un Solicitor, G. Würtenberger, advokāts)

      Citi lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Bayer AG

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās Instances Tiesas 2009. gada 25. marta spriedumu lietā T-402/07 Kaul GmbH/ITSB-Bayer (pārsūdzētais spriedums), ar kuru Pirmās Instances tiesa noraidīja prasību, kas celta par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2007. gada 1. augusta lēmumu, ar ko atstāts spēkā Iebildumu nodaļas lēmums, ar kuru noraidīti iebildumi pret Kopienas preču zīmes “ARCOL” reģistrācijas pieteikumu Nr. 000 195 370;

               —

               pēc rakstveida procesa pabeigšanas noteikt mutvārdu procesu Tiesā;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja apgalvo, ka ar Pirmās Instances Tiesas nolēmumu pārkāpti atbilstošie Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) noteikumi un ar to turklāt pārkāpti procesuālie pamatprincipi. Tādejādi apelācijas sūdzība par Pirmās Instances Tiesas 2009. gada 29. marta spriedumu ir pamatota ar to, ka:

               —

               Pirmās Instances Tiesa esot nepareizi interpretējusi Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 74. panta 2. punktu un tādējādi, pasludinādama pārsūdzēto spriedumu, to pārkāpusi;

               —

               Pirmās Instances Tiesa pārsūdzētais spriedums, saskaņā ar kuru tiesības tikt uzklausītam nebija būtiskas procesa iznākumam, ir prettiesisks, un ar tiek pārkāpts Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 61. panta 2. punkts un 73. pants; un

               —

               Pirmās Instances Tiesa esot kļūdījusies, apstiprinādama Apelāciju padomes vērtējumu par sajaukšanas iespējas kritērijiem atbilstoši Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-469/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 28. septembrī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD)/Administración del Estado

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/32

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 28. septembrī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD)/Administración del Estado

   (Lieta C-469/10)
   ()
   2010/C 346/52
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD)

      Atbildētāja: Administración del Estado

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (1) 7. panta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to nav pieļauts valsts tiesiskais regulējums, ar kuru, lai atļautu datu subjekta personas datu apstrādi, kas nepieciešama, lai īstenotu atbildīgās personas vai trešo personu, kurām šie dati tiek paziņoti, leģitīmās intereses, gadījumā, ja datu subjekts nav devis savu piekrišanu, papildus datu subjekta pamattiesību un pamatbrīvību ievērošanai tiek prasīts, lai dati būtu ietverti publiski pieejamajos avotos?

               2)

               Vai minētais 7. panta f) apakšpunkts atbilst Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā paredzētajiem kritērijiem, lai tiktu atzīts, ka tam ir tiešā iedarbība?

      (1)  OV L 281, 31. lpp.


title: Lieta F-138/11: Prasība, kas celta 2011. gada 22. decembrī — ZZ /Komisija

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/24

         Prasība, kas celta 2011. gada 22. decembrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-138/11)
   2012/C 65/47
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — L. Levi un A. Blot, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu par pensijas tiesību, kas iegūtas pirms stāšanās amatā Komisijā, pārskaitīšanu, pamatojoties uz PMO pārrēķināto priekšlikumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 11. maija lēmumu, ar kuru ir atcelts un aizstāts 2009. gada 22. oktobra lēmums;

               —

               konstatēt vienošanās par prasītāja pensijas tiesību pārskaitīšanu, pamatojoties uz apstiprināto piedāvājumu saskaņā ar 2009. gada 22. oktobra lēmumā veikto aprēķinu, spēkā esamību;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt 2011. gada 12. septembra lēmumu, ar kuru skaidri ir noraidīta prasītāja sūdzība;

               —

               pakārtoti, atzīt nodarīto kaitējumu un piešķirt prasītājam summu EUR 6 207,71 apmērā kā zaudējumu atlīdzību, kam jāpieskaita nokavējuma procenti atbilstoši Eiropas Centrālās bankas noteiktajai likmei, kas palielināta par diviem punktiem;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Tiesnešu sadalījums pa palātām

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/2

      Tiesnešu sadalījums pa palātām
      (2010/C 288/04)
      2010. gada 14. septembrī Vispārējā tiesa nolēma uz laika posmu no 2010. gada 14. septembra līdz 2013. gada 31. augustam izveidot astoņas palātas piecu tiesnešu sastāvā un astoņas palātas trīs tiesnešu sastāvā un 2010. gada 20. septembrī uz laika posmu no 2010. gada 20. septembra līdz dienai, kad amatā stāsies tiesnesis no Bulgārijas, tiesnešus tajās sadalīja šādi:

            I palāta paplašinātā sastāvā, kurā ir pieci tiesneši
         :
      Palātas priekšsēdētājs J. Azizi, tiesneši M. Vilars [M. Vilaras], E. Kremona [E. Cremona], I. Labucka un S. Frimods Nilsens [S. Frimodt Nielsen].

            1. palāta, kurā ir trīs tiesneši
         :

                  J. Azizi, palātas priekšsēdētājs;

                  E. Kremona, tiesnese;

                  S. Frimods Nilsens, tiesnesis.

            II palāta paplašinātā sastāvā, kurā ir pieci tiesneši
         :
      Palātas priekšsēdētājs N. Dž. Forvuds, tiesneši F. Deuss [F. Dehousse], I. Višņevska-Bjalecka [I. Wiszniewska-Białecka], M. Preks [M. Prek], V. Čuke [V. Ciucă] un J. Švarcs [J. Schwarcz].

            2. palāta, kurā ir trīs tiesneši
         :
      N. Dž. Forvuds, palātas priekšsēdētājs;

                  a)

                  F. Deuss un V. Čuke, tiesneši;

                  b)

                  F. Deuss un J. Švarcs, tiesneši;

                  c)

                  V. Čuke un J. Švarcs, tiesneši.

            III palāta paplašinātā sastāvā, kurā ir pieci tiesneši
         :
      Palātas priekšsēdētājs O. Cūcs, tiesneši M. Vilars, E. Kremona, I. Labucka un S. Frimods Nilsens.

            3. palāta, kurā ir trīs tiesneši
         :

                  O. Cūcs, palātas priekšsēdētājs;

                  M. Vilars, tiesnesis;

                  I. Labucka, tiesnese.

            IV palāta paplašinātā sastāvā, kurā ir pieci tiesneši
         :
      Palātas priekšsēdētāja I. Pelikānova, tiesneši V. Vadapals [V. Vadapalas], K. Jirimēe [K. Jürimäe], K. O’Higinss [K. O’Higgins] un M. van der Vaude [M. Van der Woude].

            4. palāta, kurā ir trīs tiesneši
         :

                  I. Pelikānova, palātas priekšsēdētāja;

                  K. Jirimēe, tiesnese;

                  M. van der Vaude, tiesnesis.

            V palāta paplašinātā sastāvā, kurā ir pieci tiesneši
         :
      Palātas priekšsēdētājs S. Papasavs, tiesneši M. Vadapals, K. Jirimēe, K. O’Higinss un M. van der Vaude.

            5. palāta, kurā ir trīs tiesneši
         :

                  S. Papasavs, palātas priekšsēdētājs;

                  M. Vadapals, tiesnesis;

                  K. O’Higinss, tiesnesis.

            VI palāta paplašinātā sastāvā, kurā ir pieci tiesneši
         :
      Palātas priekšsēdētājs E. Moavero Milanezi, tiesneši M. E. Martinša Ribeiru [M. E. Martins Ribeiro], N. Vāls [N. Wahl], S. Soldevila Fragoso [S. Soldevila Fragoso] un H. Kanninens [H. Kanninen].

            6. palāta, kurā ir trīs tiesneši
         :

                  E. Moavero Milanezi, palātas priekšsēdētājs;

                  N. Vāls, tiesnesis;

                  S. Soldevila Fragoso, tiesnesis.

            VII palāta paplašinātā sastāvā, kurā ir pieci tiesneši
         :
      Palātas priekšsēdētājs A. Ditrihs, tiesneši F. Deuss, I. Višņevska-Bjalecka, M. Preks, V. Čuke un J. Švarcs.

            7. palāta, kurā ir trīs tiesneši
         :

                  A. Ditrihs, palātas priekšsēdētājs;

                  I. Višņevska-Bjalecka, tiesnese;

                  M. Preks, tiesnesis.

            VIII palāta paplašinātā sastāvā, kurā ir pieci tiesneši
         :
      Palātas priekšsēdētājs L. Trišo, tiesneši M. E. Martinša Ribeiru, N. Vāls, S. Soldevila Fragoso un H. Kanninens.

            8. palāta, kurā ir trīs tiesneši
         :

                  L. Trišo, palātas priekšsēdētājs;

                  M. E. Martinša Ribeiru, tiesnese;

                  H. Kanninens, tiesnesis.

            Laika posmam no 2010. gada 20. septembra līdz dienai, kad amatā stāsies tiesnesis no Bulgārijas, tiesneši, kas lietu izskata kopā ar tādas palātas priekšsēdētāju, kurā ir četri tiesneši, lai veidotu palātu paplašinātā sastāvā, ir divi citi tiesneši no sākotnējā sastāva, ceturtais šīs palātas tiesnesis un tiesnesis no palātas, kurā ir trīs tiesneši un kas nav viena no to palātu pāra, kurās ir trīs tiesneši un kuras ir jāpapildina, lai veidotu palātu paplašinātā sastāvā. Piektais tiesnesis uz vienu gadu atbilstoši rotācijas kārtībai tiek izraudzīts saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 6. pantā paredzēto kārtību.
      Laika posmam no 2010. gada 20. septembra līdz dienai, kad amatā stāsies tiesnesis no Bulgārijas, tiesneši, kas lietu izskata kopā ar tādas palātas priekšsēdētāju, kurā ir trīs tiesneši un kura nav viena no to palātu pāra, kurās ir trīs tiesneši un kuras ir jāpapildina, lai veidotu palātu paplašinātā sastāvā, – nolūkā veidot palātu paplašinātā sastāvā – ir divi tiesneši no sākotnējā sastāva un divi tiesneši no sastāva, ko veido četri tiesneši, kas izraudzīti saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 6. pantā paredzēto kārtību.


title: Lieta T-33/06: Prasība, kas celta  2006. gada 19. janvārī  —  Zenab  pret Komisiju

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/30

         Prasība, kas celta 2006. gada 19. janvārī — Zenab pret Komisiju
   (Lieta T-33/06)
   (2006/C 74/56)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Zenab SPRL (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — J. Windey un P. de Bandt, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2005. gada 9. novembra Lēmumu ar atsauci Nr. 648599;

               —

               atzīt Kopienu ārpuslīgumsiko atbildību un piespriest Komisijai samaksāt prasītājam (i) kompensāciju 36 707 EUR apmērā par izdevumiem, kas radušies sakarā ar uzaicinājumu izteikt piedāvājumus un (ii) atlīdzināt morālo kaitējumu neslavas celšanas dēļ un materiālos zaudējumus, kas radušies Projekta Euro VOD nokavējuma izpildes rezultātā, un nozīmēt ekspertu šo zaudējumu novērtēšanai, kādus parasti novērtē Pirmās instances tiesas iecelts eksperts;

               —

               jebkurā gadījumā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šīs prasības mērķis ir atcelt Komisijas 2005. gada 9. novembra lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītājas iesniegtais pieteikums Kopienas finanšu atbalsta saņemšanai programmas MEDIA Plus ietvaros (uzaicinājums izteikt piedāvājumus INFSO/MEDIA/04/05) un atlīdzināt tai iespējami nodarīto kaitējumu apstrīdētā lēmuma pieņemšanas dēļ.
   Prasītājs pamato savu prasību par atcelšanu ar diviem pamatiem. Pirmais attiecas uz iespējami prettiesisko Komisijas pilnvaru nodošanu tehnisko konsultāciju grupai, kam bija jālemj par prasītāja pieteikumu sniegt finanšu atbalstu.
   Otrajā prasības pamatā prasītājs apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, kas pēc tā domām ir pamats apstrīdētā lēmuma atcelšanai. Pakātoti prasītājs apgalvo, ka apstrīdētā lēmuma pamatojums ir nepietiekams un pretrunīgs un neļauj saprast priekšlikuma noraidīšanas iemeslus.
   Ar prasību par kaitējuma atlīdzināšanu prasītāja, atsaucoties uz Kopienas ārpuslīgumsiskās atbildības principu, lūdz atlīdzināt iespējamo kaitējumu, kas nodarīts tai kļūdaini novērtējot sniegto piedāvājumu attiecīgā uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus ietvaros. Prasītājs apgalvo, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu pieteikumus izskatīt rūpīgi, kā arī labas pārvaldības pienākumu, un šāda rīcība ir raksturīgs Kopienu tiesību pārkāpums, kas ir pamats Kopienas atbildībai.


title: lieta T-364/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Grieķijas Republika iesniedza 2004. gada 9. septembrī

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/20

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Grieķijas Republika iesniedza 2004. gada 9. septembrī
   (lieta T-364/04)
   (2004/C 314/51)
   tiesvedības valoda - grieķu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 9. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Grieķijas Republika, kuru pārstāv Ioannis Chalkias un Eleni Svolopoulou, Valsts Juridiskā dienesta pilnvarotie juridiskie konsultanti.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt vai grozīt apstrīdēto lēmumu E 2004/561/E.K./16.7.2004 (1).

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar apstrīdēto lēmumu Komisija, veicot grāmatojumu noskaidrošanu atbilstoši Regulai (EEK) Nr. 729/70 (2), izslēdza no Kopienas finansējuma dažādus Grieķijas Republikas izdevumus dārzeņu un dzīvnieku prēmiju sektorā, kā rezultātā tie netiek atzīti par likumīgiem Kopienas izdevumiem un gulstas uz Grieķijas Republiku.
   Konkrēti, daži no šiem izdevumiem attiecas uz persiku pārstrādātāju ražošanas atbalsta sistēmu atbilstoši Regulai Nr. 2201/96 (3), no kuras tika izslēgta viena summa sakarā ar minimālās cenas neievērošanu. Grieķijas Republika apgalvo, ka attiecībā uz minētajiem izdevumiem tika nepareizi interpretēti Regulas Nr. 2201/96 un Regulas Nr. 504/97 (4) noteikumi, pārkāpts samērīguma princips un nepareizi novērtēti faktiskie apstākļi.
   Turpinājumā ar šo pašu lēmumu tika izslēgti izdevumi, kas attiecas uz tomātu pārstrādes ražošanas atbalstu, pamatojoties uz to, ka atbalsts tika izmaksāts tieši tomātu ražotāju apvienībām, nevis pārstrādes uzņēmumiem. Kas attiecas uz šīm pozīcijām, Grieķijas Republika atsaucas uz neparastiem apstākļiem, tas ir uz pārstrādes uzņēmumu bankrotu un nopietnām maksājumu grūtībām, un apgalvo, ka Kopienai nav radušies finansiālie zaudējumi. Bez tam tā atsaucas uz nepareizo faktisko apstākļu novērtējumu un samērīguma principa pārkāpumu, kā arī Regulas Nr. 1258/1999 (5) 7. panta un Regulas Nr. 1663/95 (6) 8. panta pārkāpumu.
   Cita izslēgto izdevumu daļa attiecas uz dzīvnieku prēmiju izdevumiem. Grieķijas Republika lūdz apstrīdētā lēmuma atcelšanu arī attiecībā uz šīm pozīcijām un apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu attiecībā uz faktiem, nepareizi novērtēja faktiskos apstākļus, neievēroja būtiskus viedokļus un nepietiekami pamatoja savu lēmumu. Bez tam tā atsaucas uz samērīguma principa pārkāpumu.

      (1)  Oficiālais Vēstnesis, L 250, 16.7.2004., 21. lpp.

      (2)  Padomes 1970. gada 21. aprīļa Regula (EEK) Nr. 729/70 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, OV L 94, 28.4.1970., 13. – 18. lpp.

      (3)  Padomes 1996. gada 28. oktobra Regula (EK) Nr. 2201/96 par augļu un dārzeņu pārstrādes produktu tirgus kopīgo organizāciju, OV L 297, 21.11.1996., 29. – 48. lpp.

      (4)  Komisijas 1997. gada 19. marta Regula (EK) Nr. 504/97, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 2201/96 attiecībā uz augļu un dārzeņu pārstrādes produktu ražošanas atbalsta regulējumu, OV L 78, 20.3.1997., 14. – 23. lpp.

      (5)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, OV L 160, 26.6.1999., 103. – 112. lpp.

      (6)  Komisijas 1995. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 1663/95, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EEK) Nr. 729/70 attiecībā uz ELVGF Garantiju nodaļas grāmatojumu noskaidrošanas procedūru, OV L 158, 8.7.1995., 6. -12. lpp.


title: Lieta C-545/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Sofiyski gradski sad (Bulgārija) 2007. gada 4. decembra rīkojumu — Apis-Hristovich EOOD / Lakorda AD

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/35

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Sofiyski gradski sad (Bulgārija) 2007. gada 4. decembra rīkojumu — Apis-Hristovich EOOD/Lakorda AD

   (Lieta C-545/07)
   (2008/C 51/57)
   Tiesvedības valoda — bulgāru
   Iesniedzējtiesa
   Sofiyski gradski sad
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Apis-Hristovich EOOD

      Atbildētājs: Lakorda AD

   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Kā ir interpretējami un nodalāmi jēdzieni “pastāvīga pārvietošana” un “īslaicīga pārvietošana”, lai:

                           —

                           konstatētu, vai ir notikusi iegūšana no elektroniski pieejamas datubāzes Direktīvas 96/9/EK (1) 7. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē,

                           —

                           kurš brīdis ir jāņem vērā, lai konstatētu, ka ir notikusi iegūšana no elektroniski pieejamas datubāzes Direktīvas 96/9/EK 7. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē,

                           —

                           kāda nozīme iegūšanas izvērtēšanai ir tam, ja šādi iegūtais datubāzes saturs ir kalpojis jaunas un savādākas datubāzes izveidošanai?

               2.

               Kāds kritērijs ir piemērojams, interpretējot jēdzienu “kvantitatīvi nozīmīgas daļas iegūšana”, ja datubāzes ir sadalītas atsevišķās apakšgrupās un tiek izmantotas šajās apakšgrupās, kas ir patstāvīgi tirgus produkti? Vai ir jāizmanto datubāzu apjoma kritērijs kopējā tirgus produktā vai datubāzu apjoms attiecīgajā apakšgrupā?

               3.

               Vai, interpretējot jēdzienu “kvalitatīvi nozīmīga daļa”, ir jāizmanto tāds kritērijs, ka iespējami no ražotāja iegūto datu noteikts veids ir iegūts no avota, kas nav brīvi pieejams, un tādēļ šo datu iegūšana ir bijusi iespējama tikai no šī paša ražotāja datubāzēm?

               4.

               Kādi kritēriji ir piemērojami, lai konstatētu, vai ir notikusi iegūšana no elektroniski pieejamas datubāzes? Vai par norādi, ka iegūšana ir notikusi, var uzskatīt to, ka ražotāja datubāzē ir specifiska struktūra, piezīmes, norādes, rīkojumi, lauki, hipersaites un redakcijas teksti un šie elementi ir arī tā autora datubāzē, kurš, iespējams, ir pārkāpis likumu? Vai šī novērtējuma ietvaros nozīme ir abu salīdzināmo datubāzu organizācijas atšķirīgām oriģinālstruktūrām?

               5.

               Vai iegūšanas konstatēšanas ietvaros nozīme ir datubāzes pārvaldīšanas datorprogrammai/sistēmai, kas nav datubāzes daļa?

               6.

               Tā kā atbilstoši Direktīvai 96/9/EK un EK Tiesas judikatūrai “datubāzes kvantitatīvi un kvalitatīvi nozīmīgas daļas” iegūšana, pārbaude vai noformēšana ir saistīta ar būtiskiem ieguldījumiem: kā ir interpretējami šie jēdzieni saistībā ar brīvi pieejamiem tiesību aktiem un valsts dienestu izdotiem individuāli piemērojamiem aktiem, to oficiālajiem tulkojumiem un judikatūru?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 11. marta Direktīva 96/9/EK par datubāzu tiesisko aizsardzību (OV L 77, 20. lpp.).


title: Lieta C-296/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — PVN — Direktīva 2006/112/EK — 306.-310. pants — Īpašs režīms ceļojumu aģentūrām — Atšķirības valodu versijās — Valsts tiesību akti, kuros ir paredzēta īpaša režīma piemērošana personām, kas nav ceļotāji — Jēdzieni “ceļotājs” un “klients” )

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/8

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-296/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - PVN - Direktīva 2006/112/EK - 306.-310. pants - Īpašs režīms ceļojumu aģentūrām - Atšķirības valodu versijās - Valsts tiesību akti, kuros ir paredzēta īpaša režīma piemērošana personām, kas nav ceļotāji - Jēdzieni “ceļotājs” un “klients”)
   2013/C 344/10
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Lozano Palacios un C. Soulay)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un J.-S. Pilczer)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek, T. Müller un J. Očková), Grieķijas Republika (pārstāve — E.-M. Mamouna), Spānijas Karaliste (pārstāvis — S. Centeno Huerta), Polijas Republika (pārstāvji — M. Szpunar un B. Majczyna), Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes un R. Laires) un Somijas Republika (pārstāvis — J. Heliskoski)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 306.-310. panta pārkāpums — Valsts tiesību akti, kuros ir paredzēts piemērot īpašu nodokļu režīmu ceļojumu aģentūrām par darījumiem, ko tās veic par labu citām personām, nevis ceļotājiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina Francijas Republikas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Čehijas Republika, Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Polijas Republika, Portugāles Republika un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 252, 27.8.2011.


title: Lieta T-524/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 12. novembra spriedums – Volvo Trademark /ITSB – Hebei Aulion Heavy Industries  ( “LOVOL” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “LOVOL” reģistrācijas pieteikums — Kopienas vārdiska un grafiska un agrākas valsts grafiskas preču zīmes “VOLVO”  — Relatīvs atteikuma pamats — Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts

text:
               22.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/20

         Vispārējās tiesas 2014. gada 12. novembra spriedums – Volvo Trademark/ITSB – Hebei Aulion Heavy Industries (“LOVOL”)
   (Lieta T-524/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “LOVOL” reģistrācijas pieteikums - Kopienas vārdiska un grafiska un agrākas valsts grafiskas preču zīmes “VOLVO” - Relatīvs atteikuma pamats - Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)
   (2014/C 462/31)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Volvo Trademark Holding AB (Gēteborga, Zviedrija) (pārstāvis – M. Treis, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Zangjiaku, Ķīna) (pārstāvis – A. Alejos Cutuli, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 19. jūlija lēmumu lietā R 1870/2010–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Volvo Trademark Holding AB un Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Volvo Trademark Holding AB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 355, 3.12.2011.


title: Lieta C-205/03 P: Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 11. jūlijā — Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN) , agrāk Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica , Médica , Técnica y Dental pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Konkurence — Spānijas valsts veselības aizsardzības sistēmas vadošās organizācijas — Aprūpes pakalpojumi — Jēdziens uzņēmums — Medicīnas preču piegādātājiem noteiktie samaksas nosacījumi)

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/1

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 11. jūlijā — Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), agrāk Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta C-205/03 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Spānijas valsts veselības aizsardzības sistēmas vadošās organizācijas - Aprūpes pakalpojumi - Jēdziens “uzņēmums” - Medicīnas preču piegādātājiem noteiktie samaksas nosacījumi)
   (2006/C 212/02)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), agrāk Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (pārstāvji — H. R. Garsija-Gajardo Hils-Furnjē [J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier] un D. Domingess Peress [D. Domínguez Pérez], advokāti)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Kastiljo de la Tore [F. Castillo de la Torre un V. Vilss [W. Wils], pārstāvji, H. Rivass de Andress [J. Rivas de Andrés] un H. Gutjeress Gisberts [J. Gutiérrez Gisbert], advokāti)

      Personas, kas iestājušās apelācijā prasītājas atbalstam: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — M. Bezels [M. Bethell], pārstāvis, kam palīdz Dž. Barlings [G. Barling], QC), Spānijas Karaliste (pārstāvji — N. Diasa Abada [N. Díaz Abad], L. Fragasa Gadeja [L. Fraguas Gadea], un F. Diess Moreno [F. Díez Moreno])
   Priekšmets
   Apelācija pret Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (pirmās palātas paplašinātā sastāvā) 2003. gada 4. marta spriedumu lietā T-319/99 FENIN/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasītājas prasību atcelt Komisijas 1999. gada 26. augusta lēmumu (SG (99) D/7.040) par Spānijas valsts veselības aizsardzības sistēmas vadošām organizācijām attiecībā uz samaksas nosacījumiem, ko noteica šīs organizācijas saviem medicīnas preču piegādātājiem, kā arī attiecībā uz citām minēto organizāciju darbībām, kas, iespējams, ir pret konkurenci vērstas — Jēdziens “uzņēmums”
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelāciju noraidīt;

               2)

                  Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN) atlīdzina tiesāšanās izdevumus šajā instancē;

               3)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kā arī Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 184, 02.08.2003.


title: Lieta T-296/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 22. maija rīkojums – Erbslöh/Komisija Valsts atbalsts — Pasākumi, ko Vācija īstenojusi par labu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un energoietilpīgiem lietotājiem — Lēmums par LESD 108. panta 2. punktā paredzētās procedūras uzsākšanu — Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/24

         Vispārējās tiesas 2015. gada 22. maija rīkojums – Erbslöh/Komisija
   (Lieta T-296/14) (1)

   (Valsts atbalsts - Pasākumi, ko Vācija īstenojusi par labu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un energoietilpīgiem lietotājiem - Lēmums par LESD 108. panta 2. punktā paredzētās procedūras uzsākšanu - Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 245/28)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Erbslöh AG (Velbert, Vācija) (pārstāvji – T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme un T. Wielsch, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un R. Sauer, pārstāvji, kam palīdz A. Luke un C. Maurer, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 18. decembra Lēmumu C (2013) 4424 final uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru par pasākumiem, ko Vācijas Federatīvā Republika īstenojusi par labu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un energoietilpīgiem lietotājiem [Valsts atbalsts SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               par EBTA Uzraudzības iestādes iesniegto pieteikumu par iestāšanos lietā nav jālemj;

               3)

               Erbslöh AG sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus saistībā ar pagaidu noregulējuma procedūru;

               4)

               EBTA Uzraudzības iestāde sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Lieta T-143/11: Prasība, kas celta 2011. gada 9. martā — Consorzio vino Chianti Classico/ITSB — Fédération française de rugby (Emblēma ar gaiļa attēlu)

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/24

         Prasība, kas celta 2011. gada 9. martā — Consorzio vino Chianti Classico/ITSB — Fédération française de rugby (Emblēma ar gaiļa attēlu)
   (Lieta T-143/11)
   2011/C 152/44
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Consorzio vino Chianti Classico (Radda in Chianti, Itālija) (pārstāvji — S. Corona un G. Ciccone, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Fédération française de rugby (Parīze, Francija)

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 10. janvāra lēmumu lietā R 43/2010-4 un atzīt, ka Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 5713888 ir jānoraida no iebildumu iesniegšanas datuma;

               —

               pakārtoti, grozīt minēto lēmumu un noraidīt pieteikumu par apstrīdētā apzīmējuma reģistrāciju attiecībā uz vīniem, kas ietilpst 33. klasē, un

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei segt pašai savus izdevumus un atlīdzināt prasītājas izdevumus, tostarp tos, kas radušies procesos Iebildumu nodaļā un Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “F.F.R” ar aprakstu “oranžs un dzeltens: PMS numurs 1235C; zelts: PMS numurs 145C; sarkans: PMS numurs 1795C” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē, — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 5713888

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītājs

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Itālijas grafiskās (kolektīvās) preču zīmes “CONSORZIO VINO CHIANTI CLASSICO — CHIANTI CLASSICO” reģistrācijas pieteikums Nr. FI2007C00984 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē; Itālijā reģistrēta kolektīva grafiska preču zīme Nr. 856049 “CHIANTI CLASSICO — CONSORZIO DEL MARCHIO STORICO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē; Itālijā reģistrēta kolektīva grafiska preču zīme Nr. 856219 “CHIANTI CLASSICO — CHIANTI CLASSICO — CONSORZIO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē; Itālijā reģistrēta kolektīva grafiska preču zīme Nr. 1006311 “CHIANTI CLASSICO — SINCE 1716” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē; Itālijā reģistrēta kolektīva grafiska preču zīme Nr. 856048 “CHIANTI CLASSICO — CONSORZIO DEL MARCHIO STORICO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē; Apvienotajā Karalistē reģistrēta grafiska preču zīme Nr. 1215633 “CONSORTIO VINO CHIANTI CLASSICO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē; Vācijā un Francijā plaši pazīstama preču zīme “CHIANTI CLASSICO — CONSORZIO VINO CHIANTI CLASSICO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē, un nereģistrēta preču zīme “CHIANTI CLASSICO — CONSORZIO VINO CHIANTI CLASSICO”, ko izmanto komercdarbībā Vācijā un Francijā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un pilnībā noraidīt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome i) esot kļūdaini secinājusi, ka nepastāv sajaukšanas iespēja starp apstrīdēto apzīmējumu un prasītāja preču zīmēm, un neesot pienācīgi ņēmusi vērā prasītāja preču zīmju augsto atšķirtspēju, ii) neesot ņēmusi vērā kaitējumu prasītāja preču zīmēm un netaisnīgu labumu, ko apstrīdētais apzīmējums gūtu, ja būtu atļauta tā reģistrācija, un iii) neesot ņēmusi vērā šīs lietas īpatnības, proti, to, ka prasītāja preču zīme ir kolektīva preču zīme, kurai piemīt publiska funkcija, kas to padara par vienu no attiecīgās dalībvalsts atšķirības zīmēm


title: Lieta T-890/16: Prasība, kas celta 2016. gada 12. decembrī – Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija

text:
               27.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/31

         Prasība, kas celta 2016. gada 12. decembrī – Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija
   (Lieta T-890/16)
   (2017/C 063/42)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Scandlines Danmark ApS (Kopenhāgena, Dānija), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāve – L. Sandberg-Mørch, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2016. gada 30. septembra lēmumu (apstrīdētais lēmums) par noteiktiem valsts atbalsta pasākumiem, kas piešķirti noteiktām trešajām personām saistībā ar Fehmarn Belt Fixed Link Project plānošanas, būvniecības un ekspluatācijas finansēšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza desmit pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka iespējamā maksu pārmērīgā kompensēšana ir pastāvošs atbalsts, kas atļauts ar Būvniecības lēmumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka valsts īpašuma bezatlīdzības lietošana ir pastāvošs atbalsts, kas atļauts ar Būvniecības lēmumu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka valsts galvojums attiecīgajai trešajai personai ir pastāvošs atbalsts, kas atļauts ar Plānošanas lēmumu.

               4.

               Ceturtā pamata ietvaros ir norādīts, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka kapitāla iepludināšana ir pastāvošs atbalsts, kas atļauts ar Plānošanas lēmumu.

               5.

               Piektajā pamatā ir teikts, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka valsts aizdevums ir pastāvošs atbalsts, kas atļauts ar Plānošanas lēmumu.

               6.

               Sestajā pamatā ir norādīts, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka valsts atbalsts, kas pārsniedz Plānošanas lēmumā norādīto apmēru, ir pastāvošs atbalsts.

               7.

               Septītā pamata ietvaros tiek norādīts, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka nodokļu priekšrocības ir pastāvošs atbalsts, kas atļauts ar Plānošanas lēmumu.

               8.

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka apstrīdētie atbalsta pasākumi plānošanas posmam ir tikuši atļauti ar Būvniecības lēmumu.

               9.

               Devītajā pamatā ir teikts, ka Komisija nav izpildījusi tās pienākumu uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru.

               10.

               Desmitā pamata ietvaros tiek norādīts, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu.


title: lieta C-523/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums (Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ir uzsācis A (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Jurisdikcija, spriedumu atzīšana un izpilde laulības lietās un lietās par vecāku atbildību — Regula (EK) Nr. 2201/2003 — Materiālā piemērošanas joma — Jēdziens civillietas — Lēmums par bērnu nodošanu aprūpē un izvietošanu ārpus ģimenes — Bērna pastāvīgā dzīvesvieta — Aizsardzības pasākumi — Jurisdikcija)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/14

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums (Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ir uzsācis A
   (lieta C-523/07) (1)

   (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Jurisdikcija, spriedumu atzīšana un izpilde laulības lietās un lietās par vecāku atbildību - Regula (EK) Nr. 2201/2003 - Materiālā piemērošanas joma - Jēdziens “civillietas” - Lēmums par bērnu nodošanu aprūpē un izvietošanu ārpus ģimenes - Bērna pastāvīgā dzīvesvieta - Aizsardzības pasākumi - Jurisdikcija)
   2009/C 141/22
   Tiesvedības valoda — somu

      Iesniedzējtiesa

   Korkein hallinto-oikeus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: A

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Korkein hallinto-oikeus — Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 1. lpp.) 1. panta 2. punkta d) apakšpunkta, 8. panta 1. punkta, 13. panta 1. punkta un 20. panta 1. punkta interpretācija — Vienota lēmuma, atbilstoši kuram bērns tiek nekavējoties nodots aprūpē un ievietots [aprūpes iestādē] ārpus ģimenes, kas pieņemts, pamatojoties uz publisko tiesību normām par bērnu tiesību aizsardzību, izpilde — Situācija, kad bērns, kuram ir pastāvīgā dzīvesvieta vienā dalībvalstī, atrodas citā dalībvalstī, kur viņam nav noteiktas dzīvesvietas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “civillietas” šīs tiesību normas izpratnē ir attiecināms uz lēmumu, ar ko tiek uzdota bērna tūlītēja nodošana aprūpē un ievietošana [aprūpes iestādē] ārpus savas ģimenes, ja šis lēmums ir pieņemts saistībā ar publiskajām tiesībām par bērnu aizsardzību;

               2)

               “pastāvīgās dzīvesvietas” jēdziens Regulas Nr. 2201/2003 8. panta 1. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka šī dzīvesvieta atbilst vietai, ko raksturo bērna zināma integrācija sociālajā un ģimenes vidē. Šajā sakarā vērā it īpaši ir jāņem ilgums, regularitāte, apstākļi, uzturēšanās dalībvalsts teritorijā, kā arī ģimenes pārcelšanās šajā valstī iemesli, bērna pilsonība, izglītošanas vieta un apstākļi, valodu zināšanas, kā arī bērna ģimenes un sociālie sakari minētajā valstī. Bērna pastāvīgā dzīvesvieta ir jānosaka valsts tiesai, ņemot vērā visus katrā konkrētā gadījumā pastāvošos faktiskos apstākļus;

               3)

               aizsardzības pasākumu, tādu kā bērnu nodošana aprūpē, valsts tiesa atbilstoši Regulas Nr. 2201/2003 20. pantam var noteikt tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

                           —

                           šim pasākumam ir jābūt steidzamam;

                           —

                           tam jābūt noteiktam attiecībā uz konkrētajā dalībvalstī esošajām personām, un

                           —

                           tam jābūt pagaidu rakstura pasākumam.

                     Minētā pasākuma īstenošana, kā arī tā saistošais raksturs tiek noteikts atbilstoši valsts tiesību aktiem. Pēc aizsardzības pasākuma noteikšanas valsts tiesai nav pienākuma nodot lietu piekritīgajai citas dalībvalsts tiesai. Tomēr tiktāl, ciktāl to prasa bērna interešu aizsardzība, valsts tiesai, kura ir noteikusi pagaidu vai aizsardzības pasākumus, tieši vai ar atbilstoši Regulas Nr. 2201/2003 53. pantam izraudzītās centrālās iestādes starpniecību par to jāinformē piekritīgā citas dalībvalsts tiesa;

               4)

               dalībvalsts tiesai, ja tai vispār nav jurisdikcijas, pēc savas iniciatīvas jāatzīst, ka tai nav piekritības, bet tai nav pienākuma nodot lietu citai tiesai. Tomēr tiktāl, ciktāl to prasa bērna interešu aizsardzība, valsts tiesai, kas pēc savas iniciatīvas atzinusi, ka tai nav piekritības, tieši vai ar atbilstoši Regulas Nr. 2201/2003 53. pantam izraudzītās centrālās iestādes starpniecību par to ir jāinformē piekritīgā citas dalībvalsts tiesa.

      (1)  OV C 22, 26.01.2008.


title: Lieta T-68/09: Vispārējās tiesas 2014. gada 10. oktobra spriedums – Soliver /Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Automašīnu stikla Eiropas tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Nolīgumi par tirgu sadali un apmaiņa ar komerciāli sensitīvu informāciju — Regula (EK) Nr. 1/2003 — Vienots un turpināts pārkāpums — Līdzdalība pārkāpumā

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/27

         Vispārējās tiesas 2014. gada 10. oktobra spriedums – Soliver/Komisija
   (Lieta T-68/09) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Automašīnu stikla Eiropas tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Nolīgumi par tirgu sadali un apmaiņa ar komerciāli sensitīvu informāciju - Regula (EK) Nr. 1/2003 - Vienots un turpināts pārkāpums - Līdzdalība pārkāpumā)
   2014/C 421/36
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Soliver NV (Roulers, Beļģija) (pārstāvji – H. Gilliams, J. Bocken un T. Baumé, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Bouquet, M. Kellerbauer un F. Ronkes Agerbeek)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmumu C(2008) 6815, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.125 – Automašīnu stikls), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2009. gada 11. februāra Lēmumu C(2009) 863, galīgā redakcija, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un pakārtoti samazināt tai ar šo lēmumu uzliktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt 1. panta d) punktu un 2. panta d) punktu Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmumā C(2008) 6815, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.125 – Automašīnu stikls), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2009. gada 11. februāra Lēmumu C(2009) 863, galīgā redakcija, ciktāl, pirmkārt, tajos ir tikusi konstatēta Soliver NV līdzdalība laikposmā no 2001. gada 19. novembra līdz 2003. gada 11. martam prettiesiskas aizliegtas vienošanās automašīnu stikla tirgū Eiropas Ekonomikas zonā (EEZ) norisē un, otrkārt, tai tāpēc ir ticis uzlikts naudas sods EUR 4 3 96  000 apmērā;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 90, 18.4.2009.


title: Lieta T-23/13: Prasība, kas celta 2013. gada 16. janvārī — Senz Technologies /ITSB — Impliva (lietussargi)

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/19

         Prasība, kas celta 2013. gada 16. janvārī — Senz Technologies/ITSB — Impliva (lietussargi)
   (Lieta T-23/13)
   2013/C 101/42
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Senz Technologies BV (Delft, Nīderlande) (pārstāvji — W. Hoyng un C. Zeri, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Impliva BV (Amsterdama, Nīderlande)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju trešās padomes 2012. gada 26. septembra lēmumu lietā R 2459/2010-3;

               —

               apmierināt Vispārējā tiesā celtos argumentus un atzīt Kopienas dizainparauga reģistrāciju Nr. 000579032-0002 par spēkā esošu;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) segt savus izdevumus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: dizainparaugs “lietussargi” — Kopienas dizainparauga reģistrācija Nr. 000579032-0002

      Kopienas dizainparauga īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu: Impliva BV

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu ir balstīts uz Padomes Regulas Nr. 6/2002 4. un 9. pantu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: apmierināt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 6/2002 7. panta 1. punkta un 6. panta kopsakarā ar 25. panta 1. punkta b) apakšpunktu pārkāpums


title: Lieta F-28/16: Prasība, kas celta 2016. gada 2. jūnijā – ZZ/Komisija

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/45

         Prasība, kas celta 2016. gada 2. jūnijā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-28/16)
   (2016/C 296/57)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – J.-N. Louis un N. de Montigny, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu saprātīgā termiņā nepieņemt pasākumus sprieduma lietā F-96/13 izpildei un 2015. gada 22. decembra lēmuma atcelšanai, kurš, tā kā ar to prasītājs ar atpakaļejošu spēku tika pārcelts amatā no delegācijas Jordānas Rietumkrastā un Gazas joslā, Austrumjeruzālemē, uz ĢD Mobilitāte un transports, MOVE/ENER Kopējo resursu direkciju Briselē, apstiprina lēmumu par minētā sprieduma izpildes atteikumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu nepieņemt sprieduma lietā F-96/13 izpildes pasākumus, kā arī 2015. gada 22. decembra lēmumu ar atpakaļejošu spēku no 2013. gada 1. janvāra pārcelt prasītāju darbā no Eiropas Savienības delegācijas Jordānas Rietumkrastā un Gazas joslā (Austrumjeruzāleme) uz Ģenerāldirekciju Mobilitāte un transports (MOVE), Briselē; kurš ir tikai apstiprinošs un jau gandrīz 3 gadus izpildīts lēmums;

               —

               piespriest Komisija atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-111/07: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 12. decembra rīkojums — Kerelov /Komisija (Ierēdņi — Acīmredzama nepieņemamība — Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/64

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 12. decembra rīkojums — Kerelov/Komisija
   (Lieta F-111/07)
   (Ierēdņi - Acīmredzama nepieņemamība - Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2008/C 64/106)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Georgi Kerelov, Pazardzhik (Bulgārija) (pārstāve — A. Kerelov, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Priekšmets
   Prasība, pirmkārt, atcelt EPSO 2006. gada 14. decembra lēmumu neaicināt prasītāju aizpildīt kandidatūras dokumentus, lai to pielaistu konkursam, un, otrkārt, prasība atlīdzināt ciestos zaudējumus
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.


title: Lieta T-89/09: Prasība, kas celta 2009. gada 25. februārī — Pollmeier Massivholz/Komisija

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/14

         Prasība, kas celta 2009. gada 25. februārī — Pollmeier Massivholz/Komisija
   (lieta T-89/09)
   2009/C 129/25
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG, Creuzburg (Vācija) (pārstāvji –J. Heithecker un F. von Alemann, Rechtsanwälte)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 21. oktobra lēmumu lietā “valsts atbalsts N 512/2007 — Vācija, Abalon Hardwood Hessen GmbH”;

               —

               atzīt par spēkā neesošu Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 15. decembra lēmumu lietā “CP 195/2007 — Abalon Hardwood Hessen GmbH”;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja vēršas pret Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 21. oktobra lēmumu valsts atbalsta lietā N 512/2007 — Vācija, Abalon Hardwood Hessen GmbH, ar kuru Komisija nav cēlusi iebildumus pret vairākiem atbalsta pasākumiem jaunas kokzāģētavas ierīkošanai uzņēmumā Abalon Hardwood Hessen GmbH, kas ir prasītājas tieša konkurente, kā arī pret Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 15. decembra lēmumu, ar kuru Komisija ir apturējusi šajā sakarā tajā ierosināto pārsūdzības procesu CP 195/2007.
   Prasītāja savas prasības pamatojumam izvirza septiņus pamatus.
   Pirmkārt, apstrīdētie lēmumi esot pretrunā EKL 88. panta 2. un 3. punktam, kā arī Regulai (EK) Nr. 659/1999 (1), jo atbildētāja paziņotā atbalsta pasākuma novērtējumā ir izmantojusi nepareizu tiesisko situāciju atbalsta pasākuma atļaušanas laikā un tādējādi sasniegusi rezultātu, kas neesot saderīgs ar objektīvajām tiesībām.
   Otrkārt, gadījumā, ja Tiesa noraida pirmo pamatu, prasītāja pakārtoti apgalvo, ka atbildētāja esot pārkāpusi EKL 88. panta 3. punktu un Regulu Nr. 659/1999, jo tā ir izmantojusi procedūru par paziņotiem valsts atbalstiem saskaņā ar Regulas Nr. 659/1999 4. pantu, lai gan attiecīgais valsts atbalsts jau bija piešķirts.
   Treškārt, atbildētāja esot pārkāpusi EKL 88. panta 2. un 3. punktu, jo tā, neskatoties uz nopietnām novērtējuma grūtībām, nav ierosinājusi formālo izmeklēšanas procedūru.
   Ceturtkārt, atbildētāja neesot izpildījusi rūpīgas un neaizspriedumainas pārbaudes pienākumu, jo atbildētāja acīmredzami vispār neesot izvērtējusi virkni būtisku prasītājas argumentu.
   Piektkārt, apstrīdētajos lēmumos esot pieļautas kļūdas pamatojumā.
   Sestkārt, atbildētāja esot pārkāpusi prasītājas tiesības uz pienācīgu dalību procedūrā, jo tā neesot informējusi prasītāju par izvēlētās procedūras veidu.
   Septītkārt, atbildētāja esot pārkāpusi EKL 87. panta 1. punktu un 88. panta 3. punktu, nepareizi aprēķinādama galvojumu atbalsta vērtību.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai.


title: Lieta T-429/15: Prasība, kas celta 2015. gada 27. jūlijā – Monster Energy/ITSB – Mad Catz Interactive (“MAD CATZ”)

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/37

         Prasība, kas celta 2015. gada 27. jūlijā – Monster Energy/ITSB – Mad Catz Interactive (“MAD CATZ”)
   (Lieta T-429/15)
   (2015/C 320/54)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Monster Energy (Corona, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – P. Brownlow, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Mad Catz Interactive, Inc. (San Diego, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “MAD CATZ” – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 11 390 846

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas cetrurtās padomes 2015. gada 21. maija lēmums lietā R 2176/2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atcelt Iebildumu nodaļas 2014. gada 23. jūnija lēmumu iebildumu procesā Nr. 2 182 312;

               —

               noraidīt pretstatīto preču zīmi attiecībā uz visām 25. klasē ietilpstošajām precēm;

               —

               piespriest ITSB segt savus un atlīdzināt prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-52/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 19. aprīļa spriedums — Aecops /Komisija (ESF — Izglītības pasākums — Sākotnēji piešķirtā finanšu atbalsta samazināšana — Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 — Noilgums — Tiesiskā noteiktība — Tiesības uz aizstāvību — Saprātīgs termiņš — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/39

         Vispārējās tiesas 2013. gada 19. aprīļa spriedums — Aecops/Komisija
   (Lieta T-52/11) (1)

   (ESF - Izglītības pasākums - Sākotnēji piešķirtā finanšu atbalsta samazināšana - Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 - Noilgums - Tiesiskā noteiktība - Tiesības uz aizstāvību - Saprātīgs termiņš - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2013/C 156/70
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (Lisabona, Portugāle) (pārstāvji — sākotnēji J. da Cruz Vilaça un L. Pinto Monteiro, vēlāk L. Pinto Monteiro, P. Farinha Alves un N. Morais Sarmento, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Guerra e Andrade un D. Recchia)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 27. oktobra lēmumu, kurā ir noteikta galīgā kāda izglītības pasākuma (Lieta 89 0979 P3) pieļaujamo izdevumu summa, kas var tikt finansēta no Eiropas Sociālā fonda (ESF) atbalsta, kas ar 1989. gada 22. marta Lēmumu Nr. C(89) 570 prasītājai piešķirts izglītības pasākumiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 139, 7.5.2011.


title: Lieta C-138/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 15. martā iesniedza Administrativen Sad Varna (Bulgārija) — “Rusedespred” ООD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

text:
               26.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 15. martā iesniedza Administrativen Sad Varna (Bulgārija) — “Rusedespred” ООD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite
   (Lieta C-138/12)
   2012/C 151/38
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen Sad Varna

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: “Rusedespred” ООD

      Atbildētājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, ņemot vērā nodokļu neitralitātes principu, nodokļu maksātājam ir tiesības līdz paredzētā noilguma termiņa beigām pieprasīt atmaksāt rēķinā kļūdas pēc norādītu PVN, kas nodokļu maksātājam nebija jāmaksā, ja atbilstoši valsts tiesiskajam regulējumam darījums, par ko nodoklis ir aprēķināts, nav apliekams ar nodokli, nodokļu ieņēmumu apdraudējums ir novērsts un valsts likumā rēķinu koriģēšanai paredzētais regulējums nav piemērojams?

               2)

               Vai kopējā PVN sistēma, kā arī neitralitātes, efektivitātes un nediskriminācijas principi nepieļauj to, ka kompetentā ieņēmumu iestāde, pamatojoties uz valsts tiesību normu, ar ko transponēts Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības sistēmu (1) 203. pants, var atteikties atmaksāt rēķinā norādīto PVN, ja šis nodoklis nav bijis jāmaksā tādēļ, ka darījums nav apliekams ar nodokli, bet tas kļūdas pēc tomēr norādīts rēķinā, aprēķināts un samaksāts, ja ar galīgo nodokļu revīzijas lēmumu pircēja vai pakalpojumu saņēmēja tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu par šo pašu darījumu jau ir noraidītas ar pamatojumu, ka piegādātājs vai pakalpojumu sniedzējs nodokli ir aprēķinājis prettiesiski?

               3)

               Vai nodokļu maksātājs var tieši atsaukties uz kopējo PVN sistēmu reglamentējošiem pamatprincipiem, konkrēti, uz nodokļu neitralitātes un efektivitātes principu, lai vērstos pret valsts tiesisko regulējumu vai tā piemērošanu nodokļu iestādēs vai tiesās, respektīvi, norādot uz valsts tiesiskā regulējuma neesamību, kas ir iepriekš minēto principu pārkāpums?

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta F-53/09: Prasība, kas celta 2009. gada 20. maijā — J /Komisija

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/64

         Prasība, kas celta 2009. gada 20. maijā — J/Komisija
   (lieta F-53/09)
   2009/C 180/119
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: J, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Lēmuma, ar kuru noraidīta prasītāja prasība slimību, ar kur viņš sirgst, atzīt par arodslimību, un lēmuma par to, ka viņam jāsedz sevis nozīmētā ārsta darba samaksa un izmaksas, un puse no ārstu komisijas trešā ārsta darba samaksas un papildu izmaksām, atcelšana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja prasība slimību, ar kuru viņš sirgst un kas viņam liedz pildīt savus darba pienākumus, atzīt par arodslimību Civildienesta noteikumu 73. panta izpratnē;

               —

               atcelt Komisijas lēmumu par to, ka viņam jāsedz sevis nozīmētā ārsta darba samaksa un izmaksas, un puse no ārstu komisijas trešā ārsta darba samaksas un papildu izmaksām;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam simbolisku summu viena EUR apmērā kā atlīdzību par nodarīto morālo kaitējumu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-268/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 15. marta spriedumu lietā F-120/07 Strack /Komisija 2011. gada 26. maijā iesniedza Eiropas Komisija

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/31

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 15. marta spriedumu lietā F-120/07 Strack/Komisija 2011. gada 26. maijā iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta T-268/11 P)
   2011/C 232/56
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Curral un B. Eggers)

      Otrs lietas dalībnieks: Guido Strack (Ķelne, Vācija)

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2011. gada 15. marta spriedumu lietā F-120/07 Strack/Komisija;

               —

               piespriest abiem lietas dalībniekiem segt katram savus tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē un apelācijas instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Savienības tiesību pārkāpums, interpretējot Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā — “Civildienesta noteikumi”) V pielikuma 4. pantu.
               Pirmkārt, Civildienesta tiesa, pārkāpjot Savienības tiesības un pastāvīgo judikatūru, ir interpretējusi Civildienesta noteikumu V pielikuma 4. panta pirmo daļu tādējādi, ka tas nereglamentējot atvaļinājuma prasījumu pārcelšanu ilgas slimības gadījumā.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Savienības tiesību pārkāpums, no tiesību viedokļa kļūdaini nosakot Civildienesta noteikumu 1.e panta 2. punkta piemērošanas jomu un tiesiskās sekas.
               Otrkārt, tā, pārkāpjot Savienības tiesības, un bez pamatojuma ir kļūdaini interpretējusi arī Civildienesta noteikumu 1.e panta 2. punkta piemērošanas jomu tādējādi, ka iestādēm ir vispārējs pienākums nodrošināt darbiniekiem attiecībā uz darba apstākļiem saistībā ar veselības aizsardzību vismaz direktīvās, kas izdotas atbilstoši LESD 153. pantam, noteiktos standartus. 1.e panta 2. punkta, kas tika ieviests saistībā ar 2004. gada reformu, mērķis ir vienīgi novērst robu, ko radīja tehnisko noteikumu par darbinieku veselības un drošības nodrošināšanu iestādēs neesamība Civildienesta noteikumos (piem., ugunsdrošība, bīstamas vielas, ventilācija, ergonomija u.c.). Tagad Civildienesta noteikumi ļauj piemērot minimālos tehniskos standartus, kas paredzēti direktīvās vai, attiecīgi, valsts tiesībās transponētajās to normās. Tiesību norma var attiekties uz darba nosacījumiem, ko izsmeļoši ir reglamentējis Civildienesta noteikumu izdevējs attiecībā uz atvaļinājuma pārcelšanu un kompensāciju par neizmantoto atvaļinājumu, bet tai tas nav obligāti. Izdarot šādu secinājumu, Civildienesta tiesa ir pārkāpusi ne tikai attiecīgās Civildienesta noteikumu normas un Vispārējās tiesas judikatūru, bet arī tiesiskās drošības principu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvota procesuāla kļūda.
               Treškārt, Civildienesta tiesa esot pārkāpusi procesuālās tiesību normas, pēc savas iniciatīvas pirmo izvērtējot prasības pamatu par Civildienesta noteikumu 1.e panta 2. punkta pārkāpumu un de facto atņemot spēku Civildienesta normai, lai gan netika izvirzīts iebildums par prettiesiskumu un Eiropas Savienības Padomei un Parlamentam nebija iespējas iestāties lietā.


title: Lieta T-80/09 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 12. jūlija spriedums — Komisija/ Q (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Pretapelācija — Psiholoģiska vardarbība — Civildienesta noteikumu 12.a pants — Paziņojums Komisijai par politiku psiholoģiskās vardarbības jomā — Administrācijas pienākums sniegt palīdzību — Civildienesta noteikumu 24. pants — Apjoms — Lūgums sniegt palīdzību — Pagaidu pārcelšanas pasākumi — Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses — Atbildība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Neierobežota kompetence — Īstenošanas nosacījumi — Karjeras attīstības ziņojums — Prasība atcelt tiesību aktu — Interese celt prasību)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/32

         Vispārējās tiesas 2011. gada 12. jūlija spriedums — Komisija/Q

   (Lieta T-80/09 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Pretapelācija - Psiholoģiska vardarbība - Civildienesta noteikumu 12.a pants - Paziņojums Komisijai par politiku psiholoģiskās vardarbības jomā - Administrācijas pienākums sniegt palīdzību - Civildienesta noteikumu 24. pants - Apjoms - Lūgums sniegt palīdzību - Pagaidu pārcelšanas pasākumi - Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses - Atbildība - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Neierobežota kompetence - Īstenošanas nosacījumi - Karjeras attīstības ziņojums - Prasība atcelt tiesību aktu - Interese celt prasību)
   2011/C 252/75
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Joris, D. Martin un B. Eggers)

      Otra lietas dalībniece: Q (Domsjö, Zviedrija) (pārstāvji — S. Rodrigues un Y. Minatchy, advokāti)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 9. decembra spriedumu lietā F-52/05 Q/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), kurā ir lūgts šo spriedumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 9. decembra spriedumu lietā F-52/05 Q/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) atcelt tiktāl, ciktāl rezolutīvās daļas 2) punktā Eiropas Kopienu Komisijai ir piespriests samaksāt Q zaudējumu atlīdzību EUR 500 apmērā, kā arī summu EUR 15 000 apmērā, tiktā, ciktāl tajā ir paredzēts atlīdzināt morālo kaitējumu, kas ir nodarīts Q tādēļ, ka esot notikusi kavēšanās, uzsākot administratīvo izmeklēšanu, un tiktāl, ciktāl, lai rezolutīvās daļas 3) punktā noraidītu pirmajā instancē iesniegto prasību pārējā daļā, pamatojuma daļas 147.–189. punktā ir lemts par “iebildumu par psiholoģisko vardarbību, ko cēlusi [Q],” un pamatojuma daļas 230. punktā ir atzīts, ka nav jālemj par prasījumiem atcelt karjeras attīstības ziņojumus, kas uz viņu attiecas un kas sagatavoti attiecīgi par laika posmiem no 2003. gada 1. janvāra līdz 31. oktobrim un no 1. novembra līdz 31. decembrim;

               2)

               pamata apelācijas sūdzību un preatpelācijas sūdzību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               lietu nodot atpakaļ Civildienesta tiesai, lai tā lemj par prasījumiem atcelt iepriekš minētos karjeras attīstības ziņojumus, kā arī par summu, kas Komisijai ir jāmaksā Q tikai kā atlīdzība par morālo kaitējumu, kuru izraisījis tās atteikums veikt pagaidu pārcelšanas pasākumu;

               4)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 102, 01.05.2009.