title: Lieta C-172/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. martā iesniedza Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) – AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree/Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. martā iesniedza Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) – AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree/Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas

   (Lieta C-172/18)
   (2018/C 190/11)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree

      Atbildētāji: Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas

      Prejudiciālie jautājumi

   Apstākļos, kad uzņēmums, kurš ir dibināts un kura domicils atrodas A dalībvalstī, šajā teritorijā ir veicis pasākumus, lai tīmekļa vietnē, kas ir paredzēta komersantiem un patērētājiem B dalībvalstī, reklamētu un piedāvātu pārdošanai preces ar apzīmējumu, kas ir identisks ES preču zīmei:

               i)

               vai ES preču zīmju tiesai, kas atrodas B dalībvalstī, ir jurisdikcija izskatīt prasību par ES preču zīmes pārkāpumu saistībā ar preču reklāmu un piedāvājumu pārdošanai šajā teritorijā?

               ii)

               ja tas tā nav, kādi citi kritēriji šai ES preču zīmju tiesai ir jāņem vēra, nosakot, vai tai ir jurisdikcija izskatīt šo prasību?

               iii)

               tiktāl, ciktāl no atbildes uz ii) jautājumu izriet, ka ES preču zīmju tiesai ir jāidentificē, vai uzņēmums ir veicis aktīvus pasākumus B dalībvalstī, kādi kritēriji ir jāņem vērā, nosakot, vai uzņēmums ir veicis šādus aktīvus pasākumus?


title: Lieta T-218/18: Prasība, kas celta 2018. gada 29. martā – Deutsche Lufthansa/Komisija

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/36

         Prasība, kas celta 2018. gada 29. martā – Deutsche Lufthansa/Komisija
   (Lieta T-218/18)
   (2018/C 190/60)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutsche Lufthansa AG (Ķelne, Vācija) (pārstāvis: A. Martin-Ehlers, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 31. jūlija Lēmumu lietā SA.47969, C(2017)5289 – Flughafen Hahn;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja apgalvo, ka:

               —

               ir pieļautas procesuālās kļūdas, jo atbildētāja noslēdza “darījumu” ar Vācijas Federatīvo Republiku attiecībā uz Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH (turpmāk tekstā – “FFHG”) un Ryanair piešķirtā atbalsta novērtēšanu;

               —

               neesot ņemti vērā daži būtiski fakti, neskatoties uz to, ka atbildētāja par tiem bija pilnībā informēta apstrīdētā lēmuma pieņemšanas brīdī;

               —

               esot daļēji nepareizi izklāstīti lietas fakti;

               —

               neesot ņemts vērā cits atbalsts, kas piešķirts FFHG, kas galu galā tika nodots Ryanair kā galvenajam lidostas lietotājam.


title: Lieta T-119/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. aprīļa spriedums – Alba Aguilera u.c./SEAE (Civildienests — Ierēdņi — Pagaidu darbinieki — Līgumdarbinieki — Atalgojums — EĀDD darbinieki, kuri pilda pienākumus trešajā valstī — Civildienesta noteikumu X pielikuma 10. pants — Piemaksas par dzīves apstākļiem ikgadējs novērtējums — Lēmums, ar kuru samazina piemaksu par dzīves apstākļiem Etiopijā no 30 % uz 25 % — Civildienesta noteikumu X pielikuma 10. panta vispārīgo īstenošanas noteikumu nepieņemšana — Atbildība — Morālais kaitējums)

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/27

         Vispārējās tiesas 2018. gada 13. aprīļa spriedums – Alba Aguilera u.c./SEAE

   (Lieta T-119/17) (1)

   ((Civildienests - Ierēdņi - Pagaidu darbinieki - Līgumdarbinieki - Atalgojums - EĀDD darbinieki, kuri pilda pienākumus trešajā valstī - Civildienesta noteikumu X pielikuma 10. pants - Piemaksas par dzīves apstākļiem ikgadējs novērtējums - Lēmums, ar kuru samazina piemaksu par dzīves apstākļiem Etiopijā no 30 % uz 25 % - Civildienesta noteikumu X pielikuma 10. panta vispārīgo īstenošanas noteikumu nepieņemšana - Atbildība - Morālais kaitējums))
   (2018/C 190/47)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Ruben Alba Aguilera (Addis-Abeba, Etiopija) un 28 citi EĀDD ierēdņi un darbinieki, kuru uzvārdi ir ietverti sprieduma pielikumā (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) (pārstāvji: S. Marquardt un R. Spac, piedaloties M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire un S. Moya Izquierdo, avocats)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt EĀDD 2016. gada 19. aprīļa lēmumu, ar kuru no 2016. gada 1. janvāra tiek samazināta piemaksa par dzīves apstākļiem, ko izmaksā Eiropas Savienības personālam, kurš pilda pienākumus Etiopijā, un, otrkārt, atlīdzināt morālo kaitējumu, kas prasītājiem esot radies.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Atcelt Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) 2016. gada 19. aprīļa lēmumu, ar kuru no 2016. gada 1. janvāra tiek samazināta piemaksa par dzīves apstākļiem, ko izmaksā Eiropas Savienības personālam, kas pilda savus pienākumus Etiopijā, no 30 % uz 25 % no atsauces summas.

               2)

               Prasību pārējā daļā noraidīt.

               3)

               EĀDD atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 129, 24.4.2017.


title: Lieta C-533/17: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 15. janvāra rīkojums (Amtsgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Anja Oehlke, Wolfgang Oehlke/TUIfly GmbH

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/20

         Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 15. janvāra rīkojums (Amtsgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Anja Oehlke, Wolfgang Oehlke/TUIfly GmbH

   (Lieta C-533/17) (1)

   (2018/C 190/36)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 424, 11.12.2017.


title: Lieta T-220/18: Prasība, kas celta 2018. gada 28. martā – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (“Battistino”)

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/37

         Prasība, kas celta 2018. gada 28. martā – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (“Battistino”)
   (Lieta T-220/18)
   (2018/C 190/61)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Itālija) (pārstāvji: V. Franchini, F. Paesan un R. Bia, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Itālija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “Battistino”, starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību Nr. 1 071 387

      Informācija par procesu EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 22. janvāra lēmums lietā R 400/2017–5

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un līdz ar to noraidīt pieteikumu par apstrīdētās preču zīmes spēkā neesamības atzīšanu un

               —

               piespriest EUIPO un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī abos iepriekšējos procesos EUIPO Anulēšanas nodaļā un EUIPO Apelācijas piektajā padomē.

      Izvirzītie pamati

               —

               Regulas 2017/1001 64. panta 2. punkta, 60. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-191/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 16. martā iesniedza Supreme Court (Īrija) – KN/Minister for Justice and Equality

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 16. martā iesniedza Supreme Court (Īrija) – KN/Minister for Justice and Equality

   (Lieta C-191/18)
   (2018/C 190/12)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Supreme Court

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: KN

      Atbildētājs: Minister for Justice and Equality

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Ņemot vērā:

                           a)

                           Apvienotās Karalistes iesniegto paziņojumu saskaņā ar LES 50. pantu,

                           b)

                           nenoteiktību attiecībā uz pasākumiem, kas tiks ieviesti starp Eiropas Savienību un Apvienoto Karalisti, lai regulētu attiecības pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās, un

                           c)

                           pakārtoto nenoteiktību attiecībā uz to, cik lielā mērā KN faktiski varētu izmantot tiesības saskaņā ar Līgumiem, Hartu vai attiecīgajiem tiesību aktiem, ja viņš tiktu nodots Apvienotajai Karalistei un paliktu apcietinājumā pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās,

                     vai pieprasījuma saņēmējai dalībvalstij saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem ir jāatsakās nodot Apvienotajai Karalistei personu, par kuru ir izdots Eiropas apcietināšanas orderis un kuras nodošanai citādi būtu jānotiek saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem,

                           i)

                           visos gadījumos,

                           ii)

                           atsevišķos gadījumos, ņemot vērā katra gadījuma konkrētos apstākļus,

                           iii)

                           nevienā gadījumā?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir tā, kas minēta ii) punktā, kādi ir kritēriji vai apsvērumi, kas jāizvērtē pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesai, lai noteiktu, vai nodošana ir aizliegta?

               3)

               Saistībā ar otro jautājumu, vai pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesai ir jāatliek galīgā lēmuma pieņemšana par Eiropas apcietināšanas ordera izpildi un jāgaida lielāka skaidrība par attiecīgo tiesisko režīmu, kas jāievieš pēc attiecīgās pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts izstāšanās no Savienības,

                           i)

                           visos gadījumos,

                           ii)

                           atsevišķos gadījumos, ņemot vērā katra gadījuma konkrētos apstākļus,

                           iii)

                           nevienā gadījumā?

               4)

               Ja atbilde uz trešo jautājumu ir tā, kas minēta ii) punktā, kādi ir kritēriji vai apsvērumi, kas jāizvērtē pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesai, lai noteiktu, vai tai ir jāatliek galīgā lēmuma pieņemšana par Eiropas apcietināšanas ordera izpildi?


title: Lieta T-364/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 17. aprīļa spriedums – Bielawski/EUIPO (“HOUSE OF CARS”) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “HOUSE OF CARS” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Tiesiskā paļāvība — Tiesiskā noteiktība)

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/27

         Vispārējās tiesas 2018. gada 17. aprīļa spriedums – Bielawski/EUIPO (“HOUSE OF CARS”)
   (Lieta T-364/17) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “HOUSE OF CARS” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskā noteiktība))
   (2018/C 190/48)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Marcin Bielawski (Varšava, Polija) (pārstāvis: M. Kondrat, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Walicka)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 27. marta lēmumu lietā R 2047/2016-5 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “HOUSE OF CARS” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Marcin Bielawski atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 249, 31.7.2017.


title: Lieta C-215/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. martā iesniedza Obvodní soud pro Prahu 8(Čehijas Republika) – Libuše Králová/Primera Air Scandinavia

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. martā iesniedza Obvodní soud pro Prahu 8(Čehijas Republika) – Libuše Králová/Primera Air Scandinavia

   (Lieta C-215/18)
   (2018/C 190/17)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Iesniedzējtiesa

      Obvodní soud pro Prahu 8

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Libuše Králová

      Atbildētāja: Primera Air Scandinavia

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai starp prasītāju un atbildētāju pastāvēja līgumattiecības [Padomes] Regulas Nr. 44/2001 (1) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 1. punkta izpratnē, lai gan starp prasītāju un atbildētāju nebija noslēgts līgums un lidojums bija daļa no pakalpojumu kompleksa, kas tika piedāvāts, pamatojoties uz līgumu, kas noslēgts starp prasītāju un trešo pusi (ceļojumu aģentūru)?

               2)

               Vai šādas attiecības var uzskatīt par patērētāja attiecībām saskaņā ar [Padomes] Regulas Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 4. iedaļas 15.–17. pantu?

               3)

               Vai atbildētājai ir tiesībspēja tikt iesūdzētai, lai apmierinātu prasības, kas izriet no [Eiropas Parlamenta un Padomes] Regulas [(EK)] Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91?

      (1)  OV 2001, L 12, 1. lpp.


title: Lieta T-221/18: Prasība, kas celta 2018. gada 28. martā – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (“BATTISTINO”)

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/38

         Prasība, kas celta 2018. gada 28. martā – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (“BATTISTINO”)
   (Lieta T-221/18)
   (2018/C 190/62)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Itālija) (pārstāvji: V. Franchini, F. Paesan un R. Bia, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Itālija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: preču zīmes “BATTISTINO” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību Nr. 1 070 313

      Informācija par procesu EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 22. janvāra lēmums lietā R 402/2017–5

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un līdz ar to noraidīt pieteikumu par apstrīdētās preču zīmes spēkā neesamības atzīšanu un

               —

               piespriest EUIPO un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī abos iepriekšējos procesos EUIPO Anulēšanas nodaļā un EUIPO Apelācijas piektajā padomē.

      Izvirzītie pamati

               —

               Regulas 2017/1001 64. panta 2. punkta, 60. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-605/17: Tiesas s priekšsēdētāja 2018. gada 28. februāra rīkojums – Eiropas Komisija/Slovākijas Republika

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/21

         Tiesas s priekšsēdētāja 2018. gada 28. februāra rīkojums – Eiropas Komisija/Slovākijas Republika
   (Lieta C-605/17) (1)

   (2018/C 190/37)
   Tiesvedības valoda – slovāku
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 13, 15.1.2018.


title: Lieta T-223/18: Prasība, kas celta 2018. gada 26. martā – Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo/Komisija

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/38

         Prasība, kas celta 2018. gada 26. martā – Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo/Komisija
   (Lieta T-223/18)
   (2018/C 190/63)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo (Albano Laziale, Itālija) (pārstāvis: F. Rosi, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               galvenokārt atzīt, ka apstrīdētais lēmums ir prettiesisks, jo tas ir sagatavots angļu, nevis itāļu valodā;

               —

               apmierināt šo prasību un tādējādi atcelt Komisijas lēmumu, ciktāl tajā nav norādīts pamatojums un tas katrā ziņā nav pamatots ar drošiem izmeklēšanas faktiem;

               —

               atzīt, ka Itālijas veselības aprūpes sistēmai ir piemērojams vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma (VTNP) režīms un tādējādi principi, kas ir minēti Tiesas 2003. gada spriedumā lietā Altmark saistībā ar LESD 106. un 107. pantu valsts atbalsta piemērošanas nolūkā. Tādējādi ir jāpārbauda Lacio [Lazio] reģiona darbība saistībā ar atlīdzību publiskām struktūrām, kuram būtu bijis jāievēro iepriekš minētajās tiesību normās noteiktie principi un tādējādi maksājumi publiskām veselības aprūpes iestādēm jāierobežo ar izmaksu kompensāciju saskaņā ar spriedumā Altmark noteiktajiem kritērijiem, kas tiek piemēroti tā sauktajam vidējam uzņēmumam, pārmērīgo finansējumu atzīstot par pārmērīgu kompensāciju;

               —

               atzīt, ka reģionam ir jāmaksā prasītājai atlīdzība saskaņā ar vidēja uzņēmuma principu un tādējādi arī ņemot vērā darbaspēka izmaksu pieaugumu saistībā ar visiem darbiniekiem, kas strādāja minētajā struktūrā laikposmā no 2005. līdz 2006. gadam, nosakot šo par parametru nākamajiem gadiem;

               —

               ar visām no tā izrietošajām tiesiskajām sekām piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas ir radušies prasītājai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Komisijas 2017. gada 4. decembra Lēmumu C(2017) 7973 final, ar ko tika noraidīta prasītājas – Itālijas baznīcai piederošas slimnīcas – iesniegtā sūdzība saistībā ar iespējamo kompensāciju valsts slimnīcām Lacio reģionā. Apstrīdētajā lēmuma ir uzskatīts, ka norādītie pasākumi nav valsts atbalsts.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka angļu valoda galīgā lēmuma sagatavošanai ir izmantota kā autentiskā valoda.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts pamatojums. Komisija nav pilnībā aplūkojusi dažus būtiskus jautājuma aspektus un nav atspēkojusi dažus prasītājas izvirzītos iebildumus, kas bija pierādīti ar iesniegtajiem dokumentiem. Komisijai ir pienākums atbildēt uz visiem prasītājas uzdotajiem jautājumiem saskaņā ar pārskatāmības un labticības principiem.

               3.

               Ar trešo pamatu prasītāja apstrīd to, ka Itālijas tiesību sistēmā veselības aprūpes sistēmai ir raksturīgs veselības aprūpes universālais raksturs, proti, ka 100 % no veselības aprūpes pakalpojumiem sniedz valsts veselības aprūpes dienests. Turklāt prasītāja pārmet, ka Komisijai nav pierādījumu, ka Itālijas valsts finansētu un tātad segtu 100 % no savu pilsoņu veselības aprūpes izmaksām, un šis aspekts pilnībā neatbilst faktiskajiem apstākļiem. Prasītāja apgalvo, ka universālais raksturs nav abstrakts jēdziens, bet tas ir konkrēti jāidentificē, tam ir jābūt pārbaudāmam, uztveramam, un nevar pieņemt, ka tas pastāvētu tikai tāpēc, ka tā apgalvo Itālijas valdība.


title: Lieta C-216/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 27. martā iesniedza High Court (Īrija) – Minister for Justice and Equality/LM

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 27. martā iesniedza High Court (Īrija) – Minister for Justice and Equality/LM

   (Lieta C-216/18)
   (2018/C 190/18)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court (Ireland)

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Minister for Justice and Equality

      Atbildētājs: LM

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Neatkarīgi no Tiesas secinājumiem lietā Aranyosi un Căldăraru, ja valsts tiesa konstatē, ka pastāv būtiskas norādes, kas liecina par to, ka apcietinājuma apstākļi izsniegšanas dalībvalstī nav saderīgi ar pamattiesībām uz taisnīgu tiesu, jo izsniegšanas dalībvalsts tiesiskuma joma vairs nedarbojas saskaņā ar tiesiskuma principiem, vai izpildes tiesu iestādei ir konkrēti un precīzi jānovērtē, vai tiek apdraudētas personas pamattiesības uz taisnīgu tiesu, ja attiecīgās personas tiesāšanas laikā tiesiskuma joma vairs nedarbojas saskaņā ar tiesiskuma principiem?

               2)

               Ja pārbaudei ir jāveic īpašs novērtējums saistībā ar to, vai pastāv droša varbūtība, ka attiecīgajai personai varētu tikt liegta piekļuve tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, un ja valsts tiesa ir konstatējusi sistēmiskus tiesiskuma pārkāpumus, vai valsts tiesai kā izpildes tiesu iestādei ir jālūdz izsniegšanas tiesu iestāde sniegt nepieciešamo papildinformāciju, lai valsts tiesa varētu nepiekrist tam, ka tiek apdraudētas personas pamattiesības uz taisnīgu tiesu, un, attiecīgā gadījumā, kādas garantijas būtu nepieciešamas taisnīgai tiesai?


title: Lieta T-227/18: Prasība, kas celta 2018. gada 3. aprīlī – Microsemi Europe un Microsemi/Komisija

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/39

         Prasība, kas celta 2018. gada 3. aprīlī – Microsemi Europe un Microsemi/Komisija
   (Lieta T-227/18)
   (2018/C 190/64)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Microsemi Europe Ltd (Reading, Apvienotā Karaliste) und Microsemi Corp. (Aliso Viejo, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (Pārstāvji: D. Aulfes un J. Lenz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2018. gada 23. janvāra lēmumu (lieta AT.40529 –TSMC), kas ir pamatots ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 18. panta 3. punktu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza divpadsmit prasības pamatus.

               1.

               Pirmais prasības pamats: būtisku procedūras noteikumu pārkāpums, jo lēmuma adresāts nav norādīts pietiekami skaidri un tas nebija identificējams.

               2.

               Otrais prasības pamats: kompetences neesamība, ciktāl 2. prasītāja ir uzskatāma par pārsūdzētā lēmuma adresāti.
               Prasītājas apgalvo, ka Komisijai neesot kompetences izdot tiesību aktus, kuru tiesiskās sekas sniedzas ārpus Eiropas Savienības teritorijas, un tā nevarot noteikt pienākumu sniegt informāciju uzņēmumam ar juridisko adresi Amerikas Savienotajās Valstīs.

               3.

               Trešais prasības pamats: Līgumu un ar to piemērošanu saistītu tiesību normu pārkāpums, ciktāl 2. prasītāja ir uzskatāma par apstrīdētā lēmuma adresāti.
               Šajā ziņā tiek apgalvots, ka Komisija nevarot noteikt pienākumu uzņēmumam ar juridisko adresi Amerikas Savienotajās Valstīs un tā nedrīkstot sniegt nepareizu informāciju par iespēju uzlikt naudas sodu.

               4.

               Ceturtais prasības pamats: Līgumu un ar to piemērošanu saistītu tiesību normu pārkāpums.
               Turpinājumā prasītājas apgalvo, ka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 preambulas 23. apsvērumu Komisija nevar prasīt informāciju par visiem uzņēmumu grupas uzņēmumiem vispasaules līmenī, bet tikai to informāciju, kas attiecas uz Eiropas tirgu.

               5.

               Piektais prasības pamats: Līgumu un ar to piemērošanu saistītu tiesību normu pārkāpums.
               Turklāt tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi arī samērīguma principu, prasīdama informāciju par tirgiem ārpus Eiropas Savienības.

               6.

               Sestais prasības pamats: Līgumu un ar to piemērošanu saistītu tiesību normu pārkāpums, ciktāl 1. prasītāja ir uzskatāma par apstrīdētā lēmuma adresāti.
               Šajā ziņā tiek apgalvots, ka esot pārkāpts samērīguma princips, no meitasuzņēmuma Eiropas Savienībā prasot informāciju par mātesuzņēmumu Amerikas Savienotajās Valstīs un citiem saistītiem uzņēmumiem Eiropā.

               7.

               Septītais prasības pamats: pilnvaru nepareiza izmantošana.
               Prasītājas apgalvo, ka informācijas pieprasīšana par saistītajiem uzņēmumiem Eiropas Savienībā ir pilnvaru nepareiza izmantošana, jo informācija varēja tikt prasīta tieši no šiem uzņēmumiem.

               8.

               Astotais prasības pamats: būtisku procedūras noteikumu pārkāpums, nepietiekami pamatojot apstrīdēto lēmumu.

               9.

               Devītais prasības pamats: būtisku procedūras noteikumu pārkāpums, nepietiekami norādot informācijas pieprasījuma mērķi.

               10.

               Desmitais prasības pamats: būtisku formas prasību pārkāpums, jo ar apstrīdēto lēmumu uzdotie jautājumi esot nepieņemami.

               11.

               Vienpadsmitais prasības pamats: Līgumu un ar to piemērošanu saistītu tiesību normu pārkāpums, jo ar apstrīdēto lēmumu uzdotie jautājumi esot nenoteikti.

               12.

               Divpadsmitais prasības pamats: Līgumu un ar to piemērošanu saistītu tiesību normu pārkāpums.


title: Lieta C-236/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 29. martā iesniedza Cour de cassation (Francija) – GRDF SA/Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 29. martā iesniedza Cour de cassation (Francija) – GRDF SA/Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris

   (Lieta C-236/18)
   (2018/C 190/19)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: GRDF SA

      Atbildētājas: Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/73/EK (2009. gada 13. jūlijs) (1) un it īpaši tās 41. panta 11. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka regulatīvajai iestādei, izskatot domstarpības, ir jābūt tiesībām pieņemt lēmumu, kas attiecas uz visu tās izskatīšanai iesniegtā strīda periodu, neatkarīgi no dienas, kad domstarpības starp pusēm ir radušās, it īpaši izdarot secinājumus par līguma neatbilstību Direktīvas normām lēmumā, kurš attiecas uz visu līguma periodu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/73/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/55/EK atcelšanu (OV L 211, 94. lpp.).


title: Lieta T-229/18: Prasība, kas celta 2018. gada 4. aprīlī – Biolatte/EUIPO (“Biolatte”)

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/41

         Prasība, kas celta 2018. gada 4. aprīlī – Biolatte/EUIPO (“Biolatte”)
   (Lieta T-229/18)
   (2018/C 190/65)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Biolatte Oy (Turku, Somija) (pārstāvji: J. Ikonen, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Biolatte” – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 759 319

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 6. februāra lēmums lietā R 351/2017-1

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               izdot rīkojumu, lai tiktu reģistrēta vārdiskā preču zīme saskaņā ar Biolatte Oy pieteikumu, kas iesniegts 2016. gada 17. augustā (2016. gada 28. oktobra redakcijā).

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-185/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 9. aprīļa rīkojums – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (“MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL”) (Eiropas Savienības preču zīme — Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu — Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/28

         Vispārējās tiesas 2018. gada 9. aprīļa rīkojums – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (“MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL”)
   (Lieta T-185/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu - Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas))
   (2018/C 190/49)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Make up for ever (Parīze, Francija) (pārstāvis: C. Caron, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: S. Bonne un D. Hanf)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: L’Oréal SA (Parīze) (pārstāvis: S. Micallef, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 5. februāra lēmumu lietā R 3222/2014-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp L’Oréal un Make up for ever.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

               2)

               Make up for ever un L’Oréal SA sedz savus, kā arī katra atlīdzina pusi Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 243, 4.7.2016.


title: Lieta C-636/17: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 28. februāra rīkojums (Landesgericht Korneuburg (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Germanwings GmbH/Emina Pedić

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/21

         Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 28. februāra rīkojums (Landesgericht Korneuburg (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Germanwings GmbH/Emina Pedić

   (Lieta C-636/17) (1)

   (2018/C 190/38)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 63, 19.2.2018.


title: Lieta C-237/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 3. aprīlī iesniedza Tribunal de première instance de Liège (Beļģija) – Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb/Etat belge SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 3. aprīlī iesniedza Tribunal de première instance de Liège (Beļģija) – Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb/Etat belge SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

   (Lieta C-237/18)
   (2018/C 190/20)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de première instance de Liège

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb

      Atbildētājas: Etat belge SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

      Prejudiciālais jautājums

   Vai, 2009. gada 2. jūlija Karaliskajā dekrētā, ar kuru tiek noteikts veselības aprūpes funkcionālo profesiju saraksts, neiekļaujot psihomotoriku kā veselības aprūpes funkcionālo profesiju, lai gan Beļģijā ir izveidota bakalaura studiju programma psihomotorikā, un tādējādi ierobežojot personu brīvu pārvietošanos, brīvību izvēlēties profesiju un tiesības strādāt, ir pārkāpts Līguma par Eiropas Savienības darbību 20., 21. un 45. pants, kā arī Pamattiesību hartas 15. pants?


title: Lieta T-320/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 9. aprīļa rīkojums – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (“MAKE UP FOR EVER”) (Eiropas Savienības preču zīme — Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu — Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/28

         Vispārējās tiesas 2018. gada 9. aprīļa rīkojums – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (“MAKE UP FOR EVER”)
   (Lieta T-320/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu - Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas))
   (2018/C 190/50)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Make up for ever (Parīze, Francija) (pārstāvis: C. Caron, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: S. Bonne un D. Hanf)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: L’Oréal SA (Parīze) (pārstāvis: S. Micallef, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. marta lēmumu lietā R 985/2015-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp L’Oréal un Make up for ever.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

               2)

               Make up for ever un L’Oréal SA sedz savus, kā arī katra atlīdzina pusi Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 296, 16.8.2016.


title: Lieta C-244/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 4. aprīlī Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 1. februāra spriedumu lietā T-423/14 Larko/Komisija

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/15

         Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 4. aprīlīLarko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 1. februāra spriedumu lietā T-423/14 Larko/Komisija
   (Lieta C-244/18 P)
   (2018/C 190/21)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (pārstāvji: I. Dryllerakis, I. Soufleros, E. Triantafyllou, G. Psaroudakis, E. Rantos un N. Korogiannakis, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

               —

               apmierināt apelācijas sūdzību;

               —

               nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai, atliekot lēmuma par tiesāšanās izdevumiem šajā tiesvedībā pieņemšanu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēja ir izvirzījusi šādus četrus pamatus:

               1.

                  Pirmais pamats, ar kuru tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums saistībā ar secinājumu, ka ar pasākumu Nr. 3 apelācijas sūdzības iesniedzējai ir tikusi piešķirta priekšrocība, kļūdaini piemērojot privātā ieguldītāja principu.

               2.

                  Otrais pamats, ar kuru tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta un LESD 296. panta 2. punkta pārkāpums saistībā ar secinājumu, ka ar pasākumiem Nr. 2 un Nr. 4 apelācijas sūdzības iesniedzējai ir tikusi piešķirta priekšrocība. Saistībā ar pasākumu Nr. 2 (2008. gada garantija): laika kritērija grūtībās nonākuša uzņēmuma jēdziena ietvaros kļūdaina interpretācija. Garantijas atlīdzības kritērija kļūdaina interpretācija. Saistībā ar pasākumu Nr. 4 (2010. gada garantija): a) pamatojuma neesamība saistībā ar garantijas izsniegšanu atbilstoši ierastai praksei; b) pamatojuma neesamība saistībā ar neatgriezenisko kaitējumu, ko esot cietusi apelācijas sūdzības iesniedzēja; c) pamatojuma neesamība un LESD 107. panta 1. punkta, kā arī tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums saistībā ar garantijas nosacījumiem un komisijas maksas apmēru; d) pamatojuma neesamība saistībā ar National Bank of Greece SA (ETE) kā privātā akcionāra īpašo stāvokli.

               3.

                  Trešais pamats, ar kuru tiek apgalvots LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkta un LESD 296. panta 2. punkta pārkāpums saistībā ar secinājumu, ka pasākums Nr. 6 ir nesaderīgs ar kopējo tirgu. a) Saistībā ar 2011. gada pagaidu shēmas piemērošanu; b) saistībā ar Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu piemērošanu.

               4.

                  Ceturtais pamats, ar kuru tiek apgalvots LESD 108. panta 2. punkta, Regulas Nr. 659/1999 (1)
                  14. panta 1. punkta un LESD 296. panta 2. punkta pārkāpums saistībā ar pasākumu Nr. 2, Nr. 4 un Nr. 6 ietvaros atgūstamās atbalsta summas aprēķinu. Runa ir par pārsūdzētajā spriedumā atzīto saistībā ar garantijas veidā piešķirta valsts atbalsta īpatnībām.

      (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 659/1999 (1999. gada 22. marts), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV 1999, L 83, 1. lpp.).


title: Lieta T-235/18: Prasība, kas celta 2018. gada 6. aprīlī – Qualcomm/Komisija

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/41

         Prasība, kas celta 2018. gada 6. aprīlī – Qualcomm/Komisija
   (Lieta T-235/18)
   (2018/C 190/66)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Qualcomm, Inc (Sandjego, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, M. Davilla un M. English, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atcelt vai, pakārtoti, būtiski samazināt naudas soda apmēru;

               —

               uzdot prasībā minētos procesa organizatoriskos vai pierādījumu vākšanas pasākumus, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļauti acīmredzami procesuāli pārkāpumi.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, tajā neesot norādīts pamatojums un esot sagrozīti pierādījumi, noraidot Qualcomm izvirzīto efektivitātes argumentu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļautas acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā un vērtējumā, atzīstot, ka ar strīdus nolēmumiem pastāvot varbūtība radīt pret konkurenci vērstu iedarbību.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā saistībā ar attiecīgo produktu tirgus definīciju un dominējošā stāvokļa konstatēšanu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļautas acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā un vērtējumā, un tajā nav norādīts pamatojums saistībā ar apgalvotā pārkāpuma ilgumu.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, īstenojot soda piemērošanas vadlīnijas, un ar to ir pārkāpts samērīguma princips.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, konstatējot Komisijas kompetenci un iedarbību uz dalībvalstu savstarpējo tirdzniecību.


title: Lieta C-252/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 6. aprīlī Grieķijas Republika iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 1. februāra spriedumu lietā T-506/15 Grieķijas Republika/Eiropas Komisija

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/16

         Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 6. aprīlī Grieķijas Republika iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 1. februāra spriedumu lietā T-506/15 Grieķijas Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta C-252/18 P)
   (2018/C 190/22)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, A. Vasilopoulou un E. Chroni)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu, atcelt Vispārējās tiesas 2018. gada 1. februāra spriedumu lietā T-506/15 atbilstoši tam, kā izklāstīts tās apelācijas sūdzībā, apmierināt Grieķijas Republikas 2015. gada 29. augustā celto prasību atbilstīgi apelācijas sūdzībā izklāstītajam, atcelt Komisijas 2015. gada 22. jūnija lēmumu 2015/1119/ES daļā, ciktāl ar to uzliek (a) vienreizēju un vienotas likmes finanšu korekciju EUR 313 483 531,71 apmērā par 2009., 2010. un 2011. pieprasījuma gadu tiešā platībatkarīgā atbalsta jomā un b) vienotas likmes 2 % finanšu korekciju attiecībā uz atbilstību 2011. pieprasījuma gadā, un piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza piecus pamatus:

               A.

               Daļā, kurā pārsūdzētajā spriedumā izskata pirmo un otro prasības pamatu attiecībā uz 25 % korekciju platībatkarīgajam atbalstam (pārsūdzētā sprieduma 48. –140. punkts).
               Pirmais apelācijas sūdzības pamats ir par Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulas (EK) Nr. 796/2004 2. panta kļūdainu interpretāciju un piemērošanu attiecībā uz ganību definīciju un LESD 296. panta nepareizu piemērošanu, kā arī nepietiekamu un nepiemērotu pārsūdzētā sprieduma pamatojumu.
               Otrais apelācijas sūdzības pamats ir par Pamatnostādņu (dokuments VI/5530/1997) kļūdainu interpretāciju un piemērošanu attiecībā uz to, vai ir izpildīti nosacījumi 25 % finanšu korekcijas piemērošanai, LESD 296. panta un Regulas Nr. 73/2009 43., 44. un 137. panta kļūdainu interpretāciju un piemērošanu, pārsūdzētā sprieduma nepietiekamu un pretrunīgu pamatojumu, pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principa pārkāpumu un kopsavilkuma ziņojuma sagrozīšanu.

               B.

               Daļā, kurā pārsūdzētajā spriedumā izskata prasības trešo pamatu par 5 % finanšu korekcijas uzlikšanu saistībā ar trūkumiem zemes gabalu identifikācijas sistēmā (ZGIS) (pārsūdzētā sprieduma 141. –162. punkts).
               Trešais apelācijas sūdzības pamats ir par likumības principa, labas pārvaldības principa, skartās personas tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, samērīguma principa pārkāpumu, LESD 296. panta kļūdainu interpretāciju un piemērošanu un nepietiekamu pamatojumu.

               C.

               Daļā, kurā pārsūdzētajā spriedumā izskata prasības ceturto pamatu par 2 % finanšu korekcijas uzlikšanu (pārsūdzētā sprieduma 163. –183. punkts).
               Ceturtais apelācijas sūdzības pamats ir par Regulas Nr. 1122/2009 31. panta 2. punkta un Regulas Nr. 796/2004 27. panta kļūdainu interpretāciju un piemērošanu, pārsūdzētā sprieduma nepietiekamu pamatojumu, kā arī prasības satura sagrozīšanu.

               D.

               Daļā, kurā pārsūdzētajā spriedumā izskata prasības piekto pamatu par atbilstības sistēmu (pārsūdzētā sprieduma 184. –268. punkts).
               Piektais apelācijas sūdzības pamats ir par Regulas Nr. 885/2006 11. panta un Regulas Nr. 1290/2005 31. panta kļūdainu interpretāciju un piemērošanu, kā arī pārsūdzētā sprieduma nepietiekamu pamatojumu.


title: Lieta T-320/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 10. aprīļa rīkojums – European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki/EIF

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/42

         Vispārējās tiesas 2018. gada 10. aprīļa rīkojums – European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki/EIF
   (Lieta T-320/17) (1)

   (2018/C 190/67)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 256, 7.8.2017.


title: Lieta T-813/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 11. aprīļa rīkojums – ABES/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Portugāles iestāžu piešķirtas subsīdijas vienībai, kas sniedz sociālos pakalpojumus gados veciem cilvēkiem — Iepriekšējas izskatīšanas procedūra — Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība — Prasība, kurā ir apšaubīta strīdīgā pasākuma pamatotība — Būtiskas ietekmes uz konkurences stāvokli neesamība — Nepieņemamība)

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/29

         Vispārējās tiesas 2018. gada 11. aprīļa rīkojums – ABES/Komisija
   (Lieta T-813/16) (1)

   ((Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Portugāles iestāžu piešķirtas subsīdijas vienībai, kas sniedz sociālos pakalpojumus gados veciem cilvēkiem - Iepriekšējas izskatīšanas procedūra - Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība - Prasība, kurā ir apšaubīta strīdīgā pasākuma pamatotība - Būtiskas ietekmes uz konkurences stāvokli neesamība - Nepieņemamība))
   (2018/C 190/51)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Abes – companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda (São Pedro de Tomar, Portugāle) (pārstāvis: N. Mimoso Ruiz, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. França un K. Herrmann)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Portugāles Republika (pārstāvji: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo un M. J. Castanheira Neves)

      Priekšmets

   Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2016. gada 9. augusta Lēmumu C(2016) 5054 final par valsts atbalstu SA.38920 (2014/NN), ar kuru iepriekšējas izskatīšanas stadijā atzīts, ka Santa Casa de Misericórdia de Tomar piešķirtā subsīdija nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

               2)

               Abes – companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

               3)

               Portugāles Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 30, 30.1.2017.


title: Lieta C-344/16: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 23. janvāra rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Die Länderbahn GmbH DLB/DB Station & Service AG

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/17

         Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 23. janvāra rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Die Länderbahn GmbH DLB/DB Station & Service AG

   (Lieta C-344/16) (1)

   (2018/C 190/23)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 428, 21.11.2016.


title: Lieta C-603/16 P: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 16. februāra rīkojums – Eiropas Savienības Padome/PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Eiropas Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/17

         Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 16. februāra rīkojums – Eiropas Savienības Padome/PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Eiropas Komisija, European Biodiesel Board (EBB)
   (Lieta C-603/16 P) (1)

   (2018/C 190/24)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 30, 31.1.2017.


title: Lieta C-604/16 P: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 16. februāra rīkojums – Eiropas Savienības Padome/PT Pelita Agung Agrindustri, Eiropas Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/18

         Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 16. februāra rīkojums – Eiropas Savienības Padome/PT Pelita Agung Agrindustri, Eiropas Komisija, European Biodiesel Board (EBB)
   (Lieta C-604/16 P) (1)

   (2018/C 190/25)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 30, 30.1.2017.


201805250591897312018/C 200/481832017TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180424383811Lieta T-183/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 24. aprīļa spriedums – Menta y Limón Decoración/EUIPO – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Reģionālā tautastērpā ģērbta vīrieša attēls) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kurā attēlots reģionālā tautastērpā ģērbts vīrietis — Agrāki valsts rūpnieciskie dizainparaugi — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 2. punkta d) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 2. punkta d) apakšpunkts) — Eiropas Savienības preču zīmes izmantošanas aizliegums saskaņā ar valsts tiesībām — EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana)
 ---documentbreak--- C2002018LV3810120180424LV0048381381Vispārējās tiesas 2018. gada 24. aprīļa spriedums – Menta y Limón Decoración/EUIPO – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Reģionālā tautastērpā ģērbta vīrieša attēls)
   (Lieta T-183/17) (
         1
      )
   “(Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kurā attēlots reģionālā tautastērpā ģērbts vīrietis — Agrāki valsts rūpnieciskie dizainparaugi — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 2. punkta d) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 2. punkta d) apakšpunkts) — Eiropas Savienības preču zīmes izmantošanas aizliegums saskaņā ar valsts tiesībām — EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana)”2018/C 200/48Tiesvedības valoda – spāņu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Menta y Limón Decoración, SL (Argame, Spānija) (pārstāvis: E. Estella Garbayo, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – sākotnēji S. Palmero Cabezas, vēlāk – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Santa Cruz de La Palma, Spānija) (pārstāvis: M. J. Sanmartín Sanmartín, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 9. janvāra lēmumu lietā R 510/2015-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Menta y Limón Decoración un Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Menta y Limón Decoración, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 151, 15.5.2017.


201805250521897062018/C 200/642492018TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180416505011Lieta T-249/18: Prasība, kas celta 2018. gada 16. aprīlī – Saab Halabi/Padome
 ---documentbreak--- C2002018LV5010120180416LV0064501501Prasība, kas celta 2018. gada 16. aprīlī – Saab Halabi/Padome
   (Lieta T-249/18)2018/C 200/64Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Tarek William Saab Halabi (Venecuēla) (pārstāvji: L. Giuliano un F. Di Gianni, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/90 (2018. gada 22. janvāris), ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2017/2074 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Venecuēlā, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2018/88 (2018. gada 22. janvāris), ar ko īsteno Regulu (ES) 2017/2063 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Venecuēlā, ciktāl šo tiesību aktu normas attiecas uz prasītāju, un

            —

            piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza divus pamatus.

            1.

            Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padome neesot ievērojusi labas pārvaldības principu un ir pārkāpusi prasītāja tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, jo tā saprātīgā termiņā nav ļāvusi piekļūt pierādījumiem, kas, kā tiek apgalvots, pamatojot viņa iekļaušanu sarakstā.

            2.

            Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome neesot pierādījusi, ka pastāvēja apstākļi prasītāja iekļaušanai sarakstā, un esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo tā nav pierādījusi, ka prasītājs, pildot ģenerālprokurora funkcijas un iepriekšējās funkcijas kā ombuds un Republikas Morāles padomes priekšsēdētājs, ir apdraudējis demokrātiju un tiesiskumu Venecuēlā.


201806080301931522018/C 221/372252018TC22120180625LV01LVINFO_JUDICIAL20180401313221Lieta T-225/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. aprīlī – Manéa/Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centrs
 ---documentbreak--- C2212018LV3110120180401LV0037311322Prasība, kas celta 2018. gada 1. aprīlī – Manéa/Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centrs
   (Lieta T-225/18)2018/C 221/37Tiesvedības valoda – franču
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Camelia Manéa (Ehternaha, Luksemburga) (pārstāvis: M.-A. Lucas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centrs (CdT)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atcelt Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra direktores 2017. gada 29. maija lēmumu nepagarināt, sākot ar 2015. gada 12. novembri, prasītājas kā pagaidu darbinieces uz noteiktu laiku noslēgto darba līgumu, kurš līdz ar to beidzās 2016. gada 31. janvārī;

            —

            uzdot atjaunot prasītāju Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra pagaidu darbinieces amatā, sākot ar 2019. gada 1. janvāri, vai, – gadījumā, ja tas nav iespējams, – piespriest atbildētāju atlīdzināt prasītājai mantisko un morālo kaitējumu, kas tai ir nodarīts saistībā ar pastāvīgu darba attiecību zaudēšanu, izmaksājot kompensāciju tādā apmērā, kas atbilst atlīdzībai, ko prasītāja būtu saņēmusi, turpinot četru gadu garumā strādāt CdT, no šīs summas nepieciešamības gadījumā atskaitot no citiem avotiem prasītājai izmaksāto atlīdzību vai pabalstus, un ieskaitīt atbilstošas iemaksas Kopienas pensiju sistēmā;

            —

            piespriest CdT atlīdzināt prasītājai mantisko un morālo kaitējumu, kas tai ir nodarīts ar 2015. gada 12. novembra lēmumu, izmaksājot prasītājai 11136 EUR kā atlīdzinājumu par morālo kaitējumu, 12000 EUR kā zaudēto peļņu un 9674 EUR kā izdevumus par saņemto palīdzību;

            —

            piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

            1.

            Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts pienākums atjaunot prasītājas tiesisko stāvokli, kāds bija spēkā pirms atsauktā tiesību akta, un esot pieļautas kļūdas gan faktos, gan acīmredzamas kļūdas vērtējumā vai nepietiekama pamatojuma norādīšanā, un neesot ņemtas vērā dienesta intereses, jo jaunais lēmums, ar kuru no 2016. gada 31. janvāra ar prasītāju vairs netiek turpinātas darba attiecības, esot balstīts uz apstākļiem, kuri, pretēji prasītājas uzskatītajam, neesot pastāvējuši viņas darba attiecību atjaunošanas brīdī 2015. gada novembrī.

            2.

            Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, pirmkārt, neesot ievērota [CdT] valdes noteiktā personāla politika, jo lēmumā par darba attiecību neturpināšanu ir uzskatīts, ka pagaidu darbinieku aizstāšana ar līgumdarbiniekiem esot politika, kas tiekot īstenota dienesta interesēs. Otrkārt, ar šo pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta gan kļūda vērtējumā, jo ir uzskatīts, ka prasītājas aizstāšana ar līgumdarbinieku esot pamatota ar Tulkošanas atbalsta departamenta reorganizāciju, gan, treškārt, kļūda faktos, jo tas esot uzskatīts par pierādītu.

            3.

            Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, acīmredzama kļūda vērtējumā un/vai nepietiekama pamatojuma norādīšanā, jo ar atpakaļejošu spēku, pamatojoties vienīgi uz dienesta interesēm, esot nolemts nevis prasītājai piešķirt kompensāciju, bet gan neturpināt ar viņu darba attiecības, lai gan, prasītājas ieskatos, atsauktā lēmuma labošana bija, ja ne neiespējama, tad vismaz ļoti apgrūtināta. Turklāt, šis lēmums nevarot tikt uzskatīts par nepieciešamu izvirzīto mērķu sasniegšanai, ar to netiekot pilnībā pārskatīti konkrētās lietas apstākļi un tas esot pretrunā tiesiskai paļāvībai, un no tā izrietot pienākums atlīdzināt kaitējumu, kas ir radies sākotnējā lēmumā pieļauto pārējo pārkāpumu rezultātā.


201806150681955372018/C 231/256262016TC23120180702LV01LVINFO_JUDICIAL20180516212222Lieta T-626/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 16. maija spriedums – Troszczynski/Parlaments (Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām — Parlamentārās palīdzības piemaksa — Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana — Ģenerālsekretāra kompetence — “Electa una via” — Tiesības uz aizstāvību — Pierādīšanas pienākums — Pienākums norādīt pamatojumu — Politiskās tiesības — Vienlīdzīga attieksme — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Deputātu neatkarība — Kļūda faktos — Samērīgums)
 ---documentbreak--- C2312018LV2120120180516LV0025212222Vispārējās tiesas 2018. gada 16. maija spriedums – Troszczynski/Parlaments
   (Lieta T-626/16) (
         1
      )
   “(Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām — Parlamentārās palīdzības piemaksa — Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana — Ģenerālsekretāra kompetence — “Electa una via” — Tiesības uz aizstāvību — Pierādīšanas pienākums — Pienākums norādīt pamatojumu — Politiskās tiesības — Vienlīdzīga attieksme — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Deputātu neatkarība — Kļūda faktos — Samērīgums)”2018/C 231/25Tiesvedības valoda – franču
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mylène Troszczynski (Noyon, Francija) (pārstāvji: sākotnēji M. Ceccaldi, vēlāk F. Wagner, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: G. Corstens un S. Seyr)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2016. gada 23. jūnija lēmumu piedzīt no prasītājas EUR 56554, kas nepamatoti samaksāti kā parlamentārās palīdzības piemaksa, kā arī atcelt ar to saistīto paziņojumu par parādu.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Mylène Troszczynski sedz ne tikai savus, bet arī atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus, tostarp saistībā ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (
         1
      )	OV C 383, 17.10.2016.


201806150441954822018/C 231/182622018CJC23120180702LV01LVINFO_JUDICIAL20180416141632Lieta C-262/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 16. aprīlī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 5. februāra spriedumu lietā T-216/15 Dôvera zdravotná poist'ovňa, a.s./Komisija
 ---documentbreak--- C2312018LV1420120180416LV0018142163Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 16. aprīlī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 5. februāra spriedumu lietā T-216/15 Dôvera zdravotná poist'ovňa, a.s./Komisija
   (Lieta C-262/18 P)2018/C 231/18Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. J. Loewenthal un F. Tomat)

      Pārējie lietas dalībnieki: Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s., Slovākijas Republika, Union zdravotná poist'ovňa a.s.

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

            —

            atcelt Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 5. februāra spriedumu lietā T-216/15 Dôvera/Komisija;

            —

            nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā;

            —

            pakārtoti, izmantot tās pilnvaras atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas statūtu 61. panta pirmās daļas otrajam teikumam pieņemt galīgo spriedumu attiecīgā lietā, un

            —

            atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu šajā lietā, ja tā nodos lietu atpakaļ Vispārējai tiesai, vai piespriest Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s. un Union zdravotná poist'ovňa a.s. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja tā pieņems galīgo spriedumu attiecīgā lietā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar pārsūdzēto spriedumu Vispārējā tiesa atcēla Komisijas Lēmumu (ES) 2015/248 (2014. gada 15. oktobris) par Slovākijas Republikas īstenotajiem pasākumiem SA.23008 (2013/C) (ex 2013/NN) attiecībā uz Spoločná zdravotná poisťovňa a.s. (SZP) un Všeobecná zdravotná poist'ovňa a.s. (VZP) (OV 2015, L 41, 25. lpp.).
   Apelācijas sūdzības par pārsūdzēto spriedumu pamatojumam Komisija ir izvirzījusi trīs pamatus.
   Pirmkārt, Komisija uzskata, ka Vispārējā tiesa nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši Tiesas Statūtu 36. pantam un 53. panta pirmajai daļai. No pārsūdzētā sprieduma izriet, ka Vispārējā tiesa ir atcēlusi apstrīdēto lēmumu, atbalstot prasītāja pirmajā instancē izvirzīto otro pamatu, proti, to, ka Komisija ir kļūdaini secinājusi, ka Slovākijas obligātā veselības apdrošināšanas sistēma galvenokārt ir balstīta uz solidaritāti. Tomēr tiesiskais standarts, ko tā faktiski piemēroja šī lēmuma atcelšanai, ir standarts, ko bija piedāvājis prasītājs atbilstoši savam pirmajā instancē izvirzītajam pirmajam pamatam, proti, tas, ka jebkādu ar saimniecisko darbību saistītu iezīmju esamība vien jau pārveido veselības apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanu par saimniecisku darbību. Tā kā tiesiskais standarts atbilstoši prasītāja izvirzītajam pirmajam un otrajam pamatam bija savstarpēji izslēdzošs, Komisijai nav saprotams, uz kāda pamata apstrīdētais lēmums ir ticis atcelts.
   Otrkārt, Komisija uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, kļūdaini interpretējot uzņēmuma jēdzienu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē. Pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa pievienojās Komisijas secinājumam, ka Slovākijas obligātā veselības apdrošināšanas sistēma galvenokārt ir balstīta uz solidaritāti, kā arī tās skaidrojumam, ka minētās sistēmas ar saimniecisko darbību saistītās iezīmes tika ieviestas, lai nodrošinātu tās sociālo un ar solidaritāti saistīto mērķu sasniegšanu. Tā tomēr secināja, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā, secinādama, ka atbilstoši Slovākijas obligātās veselības apdrošināšanas sistēmai veiktajai veselības apdrošinātāju darbībai nav saimnieciska rakstura. Tā nonāca pie šī secinājuma, uzsvērdama apdrošinātāju spēju realizēt, izmantot un sadalīt to peļņas daļu un starp apdrošinātājiem pastāvošo konkurenci par klientiem un pakalpojumu kvalitāti. Turpinājumā tā secināja, ka tikai tas vien, ka Slovākijā pastāv apdrošinātāji, kas darbojas peļņas gūšanas nolūkā, plašākās ietekmes izplatīšanās rezultātā pārveido SZP un VZP par uzņēmumiem LESD 107. panta 1. punkta izpratnē. Izdarot šādu secinājumu, Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā judikatūru, saskaņā ar kuru veselības apdrošināšanas sistēmai, kura galvenokārt ir balstīta uz solidaritāti un kuras ar saimniecisko darbību saistītās iezīmes tika ieviestas, lai nodrošinātu sistēmas turpinātību un tās pamatā esošo sociālo un ar solidaritāti saistīto mērķu sasniegšanu, nav saimnieciska rakstura, un tādējādi veselības apdrošināšanas pakalpojumu sniedzēji, kas darbojas šajā sistēmā, nav uzskatāmi par uzņēmumiem.
   Treškārt, Komisija uzskata, ka Vispārējā tiesa ir sagrozījusi tai pirmajā instancē iesniegtos pierādījumus, secinot, ka starp veselības apdrošināšanas pakalpojumu sniedzējiem Slovākijā pastāvēja “intensīva un kompleksa konkurence”, lai arī lietas materiālos bija norādes tikai par ļoti ierobežotu konkurences apjomu saistībā ar fakultatīvo pabalstu bezmaksas sniegšanu.


title: Lieta C-118/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 14 februārī Hochmann Marketing GmbH, agrāk – Bittorrent Marketing GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 12. decembra spriedumu lietā T-771/15: Hochmann Marketing/EUIPO

text:
201808030342049932018/C 294/181182018CJC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180214131422Lieta C-118/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 14 februārīHochmann Marketing GmbH, agrāk – Bittorrent Marketing GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 12. decembra spriedumu lietā T-771/15: Hochmann Marketing/EUIPO

 ---documentbreak--- C2942018LV1320120180214LV0018132142Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 14 februārīHochmann Marketing GmbH, agrāk – Bittorrent Marketing GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 12. decembra spriedumu lietā T-771/15: Hochmann Marketing/EUIPO

   (Lieta C-118/18 P)2018/C 294/18Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Hochmann Marketing GmbH, agrāk – Bittorrent Marketing GmbH (pārstāvis: C. Hoppe, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
   Ar 2018. gada 28. jūnija rīkojumu Tiesa (devītā palāta) ir atzinusi apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


201808030202050072018/C 294/514072018CJC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180621373822Lieta C-407/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 21. jūnijā iesniedza Višje sodišče v Mariboru (Slovēnija) – Aleš Kuhar, Jožef Kuhar/Addiko Bank d.d.

 ---documentbreak--- C2942018LV3720120180621LV0051372382Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 21. jūnijā iesniedza Višje sodišče v Mariboru (Slovēnija) – Aleš Kuhar, Jožef Kuhar/Addiko Bank d.d.

   (Lieta C-407/18)2018/C 294/51Tiesvedības valoda – slovēņu
      Iesniedzējtiesa

      Višje sodišče v Mariboru

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Aleš Kuhar un Jožef Kuhar

      Atbildētāja: Addiko Bank d.d.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai, ņemot vērā Eiropas Savienības tiesību efektivitātes principu, Padomes Direktīva 93/113/EEK (
         1
      ) ir jāinterpretē tādējādi, ka izpildu tiesvedībā izpildes tiesai pēc savas ierosmes ir jāatsaka izpilde tādēļ, ka tieši izpildāmā notariālā aktā (izpildes rīkojumā) ir iekļauts negodīgs noteikums, tādā gadījumā kā šajā lietā, kurā dalībvalsts procesuālajos tiesību aktos izpildes tiesai nav piešķirta faktiska iespēja pārtraukt vai apturēt izpildi (pēc parādnieka lūguma vai savas ierosmes) līdz galīgam spriedumam pēc būtības par noteikuma negodīgumu, kas taisīts tiesvedībā pēc būtības, ko uzsācis parādnieks kā patērētājs?
   (
         1
      )	Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.).


201808030252049692018/C 294/075642016CJC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL201806286611Lieta C-564/16 P: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 28. jūnija spriedums – Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)/Puma SE (Apelācija – Eiropas Savienības preču zīme – Regula (EK) Nr. 207/2009 – 8. panta 5. punkts – 76. pants – Iebildumu process – Relatīvi atteikuma pamati – Regula (EK) Nr. 2868/95 – 19. noteikums – 50. noteikuma 1. punkts – Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) agrāku lēmumu, ar kuriem atzīta agrākās preču zīmes reputācija, esamība – Labas pārvaldības princips – Šo lēmumu ņemšana vērā vēlākos iebildumu procesos – Pienākums norādīt pamatojumu – EUIPO apelācijas padomju procesuālie pienākumi)
 ---documentbreak--- C2942018LV610120180628LV00076161Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 28. jūnija spriedums – Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)/Puma SE

   (Lieta C-564/16 P) (
         1
      )
   “(Apelācija — Eiropas Savienības preču zīme — Regula (EK) Nr. 207/2009 — 8. panta 5. punkts — 76. pants — Iebildumu process — Relatīvi atteikuma pamati — Regula (EK) Nr. 2868/95 — 19. noteikums — 50. noteikuma 1. punkts — Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) agrāku lēmumu, ar kuriem atzīta agrākās preču zīmes reputācija, esamība — Labas pārvaldības princips — Šo lēmumu ņemšana vērā vēlākos iebildumu procesos — Pienākums norādīt pamatojumu — EUIPO apelācijas padomju procesuālie pienākumi)”2018/C 294/07Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji: D. Botis un D. Hanf)

      Otrs lietas dalībnieks: Puma SE (pārstāvis: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokāts)

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Apelācijas sūdzību noraidīt.

            2)

            Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 86, 20.3.2017.


201808030052049982018/C 294/293562018CJC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180531222211Lieta C-356/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 31. maijā iesniedza Landesgericht Salzburg (Austrija) – Christian Gmoser/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

 ---documentbreak--- C2942018LV2210120180531LV0029221221Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 31. maijā iesniedza Landesgericht Salzburg (Austrija) – Christian Gmoser/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

   (Lieta C-356/18)2018/C 294/29Tiesvedības valoda – vācu
      Iesniedzējtiesa

      Landesgericht Salzburg

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Christian Gmoser

      Atbildētāja: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Vai Direktīvas 90/619/EEK (Otrā dzīvības apdrošināšanas direktīva) (
                  1
               ), kurā grozījumi ir izdarīti ar Direktīvu 92/96/EEK (Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva) (
                  2
               ), 15. panta 1. punkts, skatīts kopā ar Direktīvas 92/96/EEK, 31. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka paziņojumā par atteikuma iespēju ir jābūt arī norādei, ka par atteikumu var paziņot jebkādā formā?

            2)

            Vai par atteikumu kļūdainas informēšanas par atteikuma tiesībām dēļ apdrošinājuma ņēmējs var paziņot vēl arī pēc dzīvības apdrošināšanas līguma izbeigšanas uzteikuma (un atpirkuma) rezultātā?

      (
         1
      )	Padomes Direktīva 90/619/EEK (1990. gada 8. novembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu (dzīvības apdrošināšanu) un par pasākumiem, kas veicina brīvu pakalpojumu faktisku sniegšanu, kā arī par grozījumiem Direktīvā 79/267/EEK; OV 1990, L 330, 50. lpp.

   (
         2
      )	Padomes Direktīva 92/96/EEK (1992. gada 10. novembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo dzīvības apdrošināšanu un par grozījumiem Direktīvā 79/267/EEK un Direktīvā 90/619/EEK (Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva); OV 1992, L 360, 1. lpp.


201808030692050792018/C 294/604022017TC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180703454622Lietas T-402/17 un T-403/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 3. jūlija spriedums – Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (“Vienna House” un “VIENNA HOUSE”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Vienna House” un grafiskas preču zīmes “VIENNA HOUSE” reģistrācijas pieteikumi – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts))
 ---documentbreak--- C2942018LV4520120180703LV0060452462Vispārējās tiesas 2018. gada 3. jūlija spriedums – Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (“Vienna House” un “VIENNA HOUSE”)
   (Lietas T-402/17 un T-403/17) (
         1
      )
   “(Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Vienna House” un grafiskas preču zīmes “VIENNA HOUSE” reģistrācijas pieteikumi — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts))”2018/C 294/60Tiesvedības valoda – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vienna International Hotelmanagement AG (Vīne, Austrija) (pārstāvis: E. Zrzavy, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

      Priekšmets

   Divas prasības par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 25. aprīļa lēmumiem lietā R 333/2016-4 un lietā R 332/2016-4 attiecībā uz pieteikumiem reģistrēt, pirmkārt, vārdisku apzīmējumu “Vienna House” un, otrkārt, grafisku apzīmējumu “VIENNA HOUSE” kā Eiropas Savienības preču zīmes.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Lietas T-402/17 un T-403/17 apvienot sprieduma taisīšanai.

            2)

            Prasības noraidīt.

            3)

            Vienna International Hotelmanagement AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 277, 21.8.2017.


201808030752050992018/C 294/764132018TC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180704616111Lieta T-413/18: Prasība, kas celta 2018. gada 4. jūlijā – Portigon/SRB

 ---documentbreak--- C2942018LV6110120180704LV0076611611Prasība, kas celta 2018. gada 4. jūlijā – Portigon/SRB

   (Lieta T-413/18)2018/C 294/76Tiesvedības valoda – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portigon AG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvji: D. Bliesener un V. Jungkind, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atcelt atbildētājas 2018. gada 12. aprīļa lēmumu par ex ante iemaksām vienotajā noregulējuma fondā par 2018. gadu (SRB/ES/SRF/2018/03), ciktāl šis lēmums attiecas uz prasītāju;

            —

            piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kādi ir izvirzīti lietā T-420/17, Portigon/SRB (
         1
      ).
   (
         1
      )	OV 2017, C 277, 56. lpp.


201808030632050822018/C 294/774152018TC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180704626321Lieta T-415/18: Prasība, kas celta 2018. gada 4. jūlijā – Silgan Closures un Silgan Holdings/Komisija
 ---documentbreak--- C2942018LV6210120180704LV0077621632Prasība, kas celta 2018. gada 4. jūlijā – Silgan Closures un Silgan Holdings/Komisija
   (Lieta T-415/18)2018/C 294/77Tiesvedības valoda – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Silgan Closures GmbH (Minhene, Vācija) un Silgan Holdings Inc. (Stemforda, Konektikuta, ASV) (pārstāvji: D. Seeliger, Y. Gürer, R. Grafunder un V. Weiss)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

            —

            atcelt 2018. gada 6. aprīļa Pārbaudes lēmumu C(2018) 2173 final, kas paziņots 2018. gada 24. aprīlī;

            —

            atcelt visus pasākumus, kas veikti, pamatojoties uz šo pārbaudi, kura ir īstenota uz šī prettiesiskā lēmuma pamata;

            —

            it īpaši piespriest Komisijai atdot atpakaļ visu dokumentu kopijas, kuras tika sagatavotas un paņemtas līdzi pārbaudes gaitā, neizpildes gadījumā paredzot, ka Vispārējā tiesa atcels Komisijas nākotnē pieņemamo lēmumu, un

            —

            piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza šādus pamatus:

            1.

            Būtisku procesuālo principu un tiesību uz aizstāvību pārkāpums
            Pirmajā pamatā prasītājas it īpaši apgalvo, ka Bundeskartellamt (Federālais karteļu birojs) ir izpaudis Komisijai informāciju, kuru prasītājas sadarbojoties ir sniegušas valsts procedūrā Bundeskartellamt, kas norit kopš 2014. gada, un kura tādēļ, veicot informācijas apmaiņu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (
                  1
               ) 12. pantu, nedrīkstēja tikt izpausta.

            2.

            Pārbaudes lēmuma kļūdains pamatojums un pārmērīgi plašs un vispārīgs pārbaudes priekšmetu apraksts (“fishing expedition”), kā arī pietiekamu netiešo pierādījumu neesamība.

            3.

            Samērīguma principa pārkāpums
            Šajā ziņā prasītājas apgalvo, ka noteikt pārbaudi, pamatojoties uz Bundeskartellamt izmeklēšanu un procedūras stadiju, nav bijis nedz nepieciešami, nedz samērīgi.

            4.

            Pilnvaru nepareiza izmantošana
            Ceturtajā pamatā tiek norādīts, ka pārbaude ir noteikta, pamatojoties uz nesaistītiem apsvērumiem. Jautājums esot par nolūkam neatbilstošu Bundeskartellamt un Komisijas sadarbību, lai ļautu Komisijai sodīt uzņēmumus, kas likumu nepilnību dēļ valsts mērogā, iespējams, nebūtu varējis notikt.

            5.

            Komisijas kompetences neesamība un subsidiaritātes principa pārkāpums
            Šajā ziņā prasītājas sūdzas par to, ka nav konstatējams nedz tas, ka būtu bijis neatbilstoši, ja Bundeskartellamt pienācīgi izbeigtu tajā izskatāmo procedūru, nedz arī tas, kādēļ šo procedūru tās apjoma vai iedarbības dēļ labāk būtu bijis īstenot tik vēlu Savienības mērogā.

      (
         1
      )	Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).


201808030242050482018/C 294/303572018CJC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180531232311Lieta C-357/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 31. maijā iesniedza Landesgericht Salzburg (Austrija) – Bettina Plackner/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

 ---documentbreak--- C2942018LV2310120180531LV0030231231Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 31. maijā iesniedza Landesgericht Salzburg (Austrija) – Bettina Plackner/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

   (Lieta C-357/18)2018/C 294/30Tiesvedības valoda – vācu
      Iesniedzējtiesa

      Landesgericht Salzburg

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Bettina Plackner

      Atbildētāja: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

      Prejudiciālais jautājums

            1)

            Vai Direktīvas 90/619/EEK (Otrā dzīvības apdrošināšanas direktīva) (
                  1
               ), kurā grozījumi ir izdarīti ar Direktīvu 92/96/EEK (Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva) (
                  2
               ), 15. panta 1. punkts, skatīts kopā ar Direktīvas 92/96/EEK, 31. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka paziņojumā par atteikuma iespēju ir jābūt arī norādei, ka par atteikumu var paziņot jebkādā formā?

            2)

            Vai par atteikumu kļūdainas informēšanas par atteikuma tiesībām dēļ apdrošinājuma ņēmējs var paziņot vēl arī pēc dzīvības apdrošināšanas līguma izbeigšanas uzteikuma (un atpirkuma) rezultātā?

      (
         1
      )	Padomes Direktīva 90/619/EEK (1990. gada 8. novembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu (dzīvības apdrošināšanu) un par pasākumiem, kas veicina brīvu pakalpojumu faktisku sniegšanu, kā arī par grozījumiem Direktīvā 79/267/EEK; OV 1990, L 330, 50. lpp.

   (
         2
      )	Padomes Direktīva 92/96/EEK (1992. gada 10. novembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo dzīvības apdrošināšanu un par grozījumiem Direktīvā 79/267/EEK un Direktīvā 90/619/EEK (Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva); OV 1992, L 360, 1. lpp.


201808030162050392018/C 294/443872018CJC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180612323211Lieta C-387/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 12. jūnijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Polija) – Delfarma Sp. z o.o./Prezesowi Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

 ---documentbreak--- C2942018LV3210120180612LV0044321321Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 12. jūnijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Polija) – Delfarma Sp. z o.o./Prezesowi Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

   (Lieta C-387/18)2018/C 294/44Tiesvedības valoda – poļu
      Iesniedzējtiesa

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Delfarma Sp. z o.o.

      Atbildētājs: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Savienības tiesības, it īpaši Līguma par Eiropas Savienības darbību 34. un 36. pants ir pretrunā valsts tiesiskajam regulējumam, saskaņā ar kuru atļauja paralēli importēto zāļu izplatīšanai dalībvalstī nevar tikt piešķirta tikai tādēļ, ka zāles, kas ir paralēlā importa priekšmets, ir atļautas eksportētājā dalībvalstī kā ģenēriskās zāles atsauces zālēm, t.i., pamatojoties uz kopsavilkuma dokumentāciju, bet importētājā dalībvalstī šādas zāles ir atļauts laist apgrozībā kā atsauces ārstniecisko līdzekli, t.i., pamatojoties uz pilnīgu dokumentāciju, turklāt šāds lēmums par atteikumu tiek pieņemts bez abu zāļu terapeitiska identiskuma pārbaudes pēc būtības un bez valsts iestādes pieprasījuma, neskatoties uz šādu iespēju, saņemt dokumentāciju no attiecīgās eksportētājas dalībvalsts iestādes?


201808030432049872018/C 294/313592018CJC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180601232422Lieta C-359/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 1. jūnijā Eiropas Zāļu aģentūra iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2018. gada 22. marta spriedumu lietā T-80/16 Shire Pharmaceuticals Ireland/EMA

 ---documentbreak--- C2942018LV2320120180601LV0031232242Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 1. jūnijā Eiropas Zāļu aģentūra iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2018. gada 22. marta spriedumu lietā T-80/16 Shire Pharmaceuticals Ireland/EMA

   (Lieta C-359/18 P)2018/C 294/31Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Zāļu aģentūra (pārstāvji: S. Marino, A. Spina, S. Drosos un T. Jabłoński)

      Otra lietas dalībniece: Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd, Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

            —

            apmierināt EMA apelācijas sūdzību un atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-80/16;

            —

            noraidīt kā nepamatotu prasību atcelt tiesību aktu, un

            —

            piespriest prasītājai pirmajā instancē atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajās tiesvedībās (tostarp tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā).

      Pamati un galvenie argumenti

      EMA izvirza divus apelācijas sūdzības pamatus.

            1)

            Pirmais apelācijas sūdzības pamats ietver divas daļas. Šī pirmā apelācijas sūdzības pamata pirmās daļas ietvaros EMA norāda, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pārsūdzētā sprieduma 50. punktā nospriežot, ka Regulas par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai (
                  1
               ) 5. panta 1. punkts ir aplūkojams neatkarīgi no 5. panta 2. punkta. Ar šo interpretāciju tiekot pārkāpts 5. panta 1. punkts, jo tā apdraudot šīs normas efektivitāti.
            Pirmā apelācijas sūdzības pamata otrās daļas ietvaros EMA norāda, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pārsūdzētā sprieduma 64. punktā nospriežot, ka EMA ir jāpamatojas uz zāļu jēdzienu, tai 5. panta 1. punkta vajadzībām nosakot, vai pieteikums par zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusu un iepriekš iesniegts pieteikums par tirdzniecības atļaujas piešķiršanu pārklājas.

            2)

            Otrā apelācijas sūdzības pamata ietvaros EMA norāda, ka Vispārējā tiesa ir balstījusies uz nepareizu Direktīvas 2001/83/EK (
                  2
               ) 1. panta 2. punktā paredzētā zāļu jēdziena interpretāciju, tai nospriežot, ka divu zāļu aktīvo vielu un lietošanas kārtības atšķirības padara tās par atšķirīgām Regulas par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai 5. panta 1. punkta vajadzībām.

      (
         1
      )	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 141/2000 (1999. gada 16. decembris) par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai (OV 2000, L 18, 1. lpp.).
   (
         2
      )	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/83/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV 2001, L 311, 67. lpp.).


201808030812050762018/C 294/784212018TC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180710636311Lieta T-421/18: Prasība, kas celta 2018. gada 10. jūlijā – Bauer Radio/EUIPO – Weinstein (“MUSIKISS”)
 ---documentbreak--- C2942018LV6310120180710LV0078631631Prasība, kas celta 2018. gada 10. jūlijā – Bauer Radio/EUIPO – Weinstein (“MUSIKISS”)
   (Lieta T-421/18)2018/C 294/78Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bauer Radio Ltd (Peterborough, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: G. Messenger, Barrister)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Simon Weinstein (Vīne, Austrija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MUSIKISS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 317 616

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 14. marta lēmums lietā R 510/2017–1

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atcelt apstrīdēto lēmumu;

            —

            piespriest EUIPO un otram procesa dalībniekam segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

            —

            Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


201808030822050902018/C 294/623412018TC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180531474821Lieta T-341/18: Prasība, kas celta 2018. gada 31. maijā – NEC Corporation/Komisija
 ---documentbreak--- C2942018LV4710120180531LV0062471482Prasība, kas celta 2018. gada 31. maijā – NEC Corporation/Komisija
   (Lieta T-341/18)2018/C 294/62Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: NEC Corporation (Tokija, Japāna) (pārstāvji: R. Bachour, Solicitor, O. Brouwer un A. Pliego Selie, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi:

            —

            atcelt Komisijas Lēmumu C(2018) 1768 final (2018. gada 21. marts) par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta AT.40136 – Kondensatori), ciktāl ar to prasītāja tiek vainota LESD 101. panta/EEZ līguma 53. panta pārkāpumā;

            —

            pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to prasītājai ir noteikts naudas sods, un/vai

            —

            papildus pakārtoti, ņemot vērā divos pirmajos pamatos izvirzītos argumentus, īstenot tās neierobežoto kompetenci koriģēt naudas sodu līdz līmenim, kāds ir saderīgs ar likumā noteikto un ar termina “recidīvisms” kā atbildību pastiprinoša apstākļa, kas ir pamats naudas soda palielinājumam, pamatojumu, un kāds ir samērīgs, un

            —

            piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

            1.

            Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā un vērtējumā, un tam trūkst pamatojuma attiecībā uz recidīva kā atbildību pastiprinoša apstākļa piemērošanu, nosakot NEC Corporation naudas sodu, un ka NEC Corporation uzliktais naudas sods pārkāpj samērīguma principu.

            2.

            Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums pārkāpj prasītājas tiesības uz aizstāvību, jo tā 1. pantā ir apgalvots, ka prasītāja pati ir piedalījusies konstatētajā pārkāpumā, lai gan paziņojumā par iebildumiem tas nav norādīts vai pat izteikts kā pieņēmums. Turklāt šāds secinājums esot juridiski un faktiski nepareizs un ietverot pretrunīgu secinājumu un pamatojumu, jo tajā vienlaicīgi ir atzīts (bet kvalificēts kā neatbilstošs), ka NEC Corporation nav zinājusi par pārkāpumu, bet arī ir skaidri norādīts, ka NEC Corporation kā mātessabiedrība ir atbildīga par (kā tiek apgalvots) kontroli, ko tā noteiktu laikposmu ir īstenojusi pār Tokin Corporation.

            3.

            Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nepiemēroja Tokin Corporation to pašu naudas soda pamatsummas samazinājumu kādu tā piemēroja NEC Corporation uzliktā naudas soda pamatsummai, un turklāt tai, nosakot naudas sodu, esot bijis jāpiemēro arī vidējā pārdošanas vērtība, nevis jāpaļaujas uz pārdošanas vērtību identificētā pārkāpuma pēdējā gadā, kas nav reprezentatīva. Šīs nepilnības noved pie kļūdām naudas soda aprēķinā un/vai nesamērīga naudas soda apmēra (kā arī pie pietiekama pamatojuma neesamības pirmajam elementam, jo apstrīdētā lēmuma pamatojumā nav norādīts, kāpēc, kā tas ir acīmredzams, tāds pats samazinājums nav piemērots NEC Corporation uzliktā naudas soda pamatsummai).


201808030422049862018/C 294/323642018CJC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180604242411Lieta C-364/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 4. jūnijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) – Eni SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

 ---documentbreak--- C2942018LV2410120180604LV0032241241Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 4. jūnijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) – Eni SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

   (Lieta C-364/18)2018/C 294/32Tiesvedības valoda – itāļu
      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Eni SpA

      Atbildētāji: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

      Prejudiciālais jautājums

   Vai noteikumiem, kas ietverti Direktīvas 94/22/EK (
         1
      ) 6. panta 1. punktā un preambulas sestajā apsvērumā, ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas it īpaši ietverts 1996. gada Leģislatīvā dekrēta Nr. 625 19. panta 5.bis punktā, kurš saskaņā ar Consiglio di Stato spriedumā Nr. 290/2018 sniegto interpretāciju ļauj royalties iemaksu jomā noteikt, ka ir jāizmanto QE parametrs, kas balstīts uz naftas un cita veida kurināmā kotācijām, un nevis Pfor indekss, kas piesaistīts gāzes cenai īstermiņa tirgū?
   (
         1
      )	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/22/EK (1994. gada 30. maijs) par atļauju piešķiršanas un izmantošanas noteikumiem ogļūdeņražu meklēšanai, izpētei un ieguvei (OV L 164, 3. lpp.).


201808030772050862018/C 294/794232018TC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL20180706646411Lieta T-423/18: Prasība, kas celta 2018. gada 6. jūlijā – Fissler/EUIPO (“vita”)
 ---documentbreak--- C2942018LV6410120180706LV0079641641Prasība, kas celta 2018. gada 6. jūlijā – Fissler/EUIPO (“vita”)
   (Lieta T-423/18)2018/C 294/79Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fissler GmbH (Idāra-Oberšteina, Vācija) (pārstāvji: G. Hasselblatt un K. Middelhoff, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “vita” – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 857 188

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 28. marta lēmums lietā R 1326/2017-5

      Prasītājas prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atcelt apstrīdēto lēmumu;

            —

            piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati

            —

            Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


201808030452050172018/C 294/086352016CJC29420180820LV01LVINFO_JUDICIAL201806287711Lieta C-635/16 P: Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 28. jūnija spriedums – Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV/Eiropas Komisija (Apelācija – Prasība atcelt tiesību aktu – Pieņemamība – Strīda priekšmeta noteikšana – Finansiālā palīdzība Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) jomā – Transporta nozare 2014. – 2020. gada laikposmā – Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus – Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA) – Elektroniskā pasta vēstule, kurā prasītāja informēta par tās piedāvājuma noraidīšanu – Vēlāks Eiropas Komisijas lēmums par atlasīto piedāvājumu saraksta izveidošanu – Efektīva tiesību aizsardzība tiesā)
 ---documentbreak--- C2942018LV710120180628LV00087171Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 28. jūnija spriedums – Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV/Eiropas Komisija
   (Lieta C-635/16 P) (
         1
      )
   “(Apelācija — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Strīda priekšmeta noteikšana — Finansiālā palīdzība Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) jomā — Transporta nozare 2014. – 2020. gada laikposmā — Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus — Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA) — Elektroniskā pasta vēstule, kurā prasītāja informēta par tās piedāvājuma noraidīšanu — Vēlāks Eiropas Komisijas lēmums par atlasīto piedāvājumu saraksta izveidošanu — Efektīva tiesību aizsardzība tiesā)”2018/C 294/08Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV (pārstāvis: Y. De Vries, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāves: J. Samnadda un J. Hottiaux)

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2016. gada 11. oktobra rīkojumu Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Komisija (T-564/15, nav publicēts, EU:T:2016:611).

            2)

            Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai.

            3)

            Atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

      (
         1
      )	OV C 70, 6.3.2017.