title: Lieta T-384/19: Prasība, kas celta 2019. gada 20. jūnijā — Parlaments/Axa Assurances Luxembourg u.c.

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/53

      Prasība, kas celta 2019. gada 20. jūnijā — Parlaments/Axa Assurances Luxembourg u.c.
      (Lieta T-384/19)
      (2019/C 288/67)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: E. Paladini un B. Schäfer, pārstāvji, C. Point un P. Hédouin, advokāti)

         Atbildētājas: Axa Assurances Luxembourg SA (Luksemburga, Luksemburga), Bâloise Assurances Luxembourg SA (Bertrange, Luksemburga), La Luxembourgeoise SA (Leudelange, Luksemburga) un Delta Lloyd Schadenverzekering NV (Amsterdama, Nīderlande)

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  konstatēt, ka 2016. gada 27. un 30. maijā ūdens nodarītie postījumi “Konrad Adenauer” austrumu būvlaukumā ietilpst apdrošināšanas līguma “Visi ar būvniecību saistītie riski”, kas noslēgts ar atbildētājām, piemērošanas jomā;

                  —

                  līdz ar to piespriest atbildētājām atlīdzināt Eiropas Parlamentam pieprasītos izdevumus, proti, 779 902,87 EUR apmērā, un konkrēti:

                              —

                              piespriest AXA Assurances Luxembourg SA atlīdzināt 50 % no minētās summas, proti, 389 951,44 EUR;

                              —

                              piespriest Bâloise Assurances Luxembourg SA atlīdzināt 20 % no minētās summas, proti, 155 980,57 EUR;

                              —

                              piespriest La Luxembourgeoise SA atlīdzināt 20 % no minētās summas, proti, 155 980,57 EUR;

                              —

                              piespriest Delta Lloyd Schadeverzekering NV atlīdzināt 10 % no minētās summas, proti, 77 990,29 EUR;

                              —

                              un attiecīgos likumiskos nokavējuma procentus no 2017. gada 22. decembra, kuru likme atbilst procentu likmes, ko Eiropas Centrālā banka piemērojusi savās pēdējās galvenajās refinansēšanas operācijās, un vismaz septiņu procentu punktu summai;

                  —

                  pakārtoti, gadījumā, ja lūgumi saistībā ar pirmo un otro prasījumu netiek apmierināti, piespriest atbildējām solidāri atlīdzināt zaudējumus, ko izraisījusi pienākumu, kas izriet no apdrošināšanas līguma “Visi ar būvniecību saistītie riski” I.13.2. panta neizpildes, proti, 779 902,87 EUR;

                  —

                  piespriest atbildētājām atlīdzināt Eiropas Parlamentam izmaksas saistībā ar ekspertiem, proti, 16 636,00 EUR un konkrēti:

                              —

                              piespriest AXA Assurances Luxembourg SA atlīdzināt 50 % no minētās summas, proti, 8 318,00 EUR;

                              —

                              piespriest Bâloise Assurances Luxembourg SA atlīdzināt 20 % no minētās summas, proti, 3 327,20 EUR;

                              —

                              piespriest La Luxembourgeoise SA atlīdzināt 20 % no minētās summas, proti, 3 327,20 EUR;

                              —

                              piespriest Delta Lloyd Schadeverzekering NV atlīdzināt 10 % no minētās summas, proti, 1 663,60 EUR;

                              —

                              un attiecīgos likumiskos nokavējuma procentus no 2017. gada 22. decembra, kuru likme atbilst procentu likmes, ko Eiropas Centrālā banka piemērojusi savās pēdējās galvenajās refinansēšanas operācijās, un vismaz astoņu procentu punktu summai;

                  —

                  piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs, galvenokārt, izvirza vienu pamatu, kas attiecas uz tā tiesībām uz apdrošināšanas segumu apdrošināšanas gadījumā, kas iestājās 2016. gada maijā. Prasības pamatojumam prasītājs apgalvo, ka apdrošināšanas gadījuma izņēmuma klauzulas, uz ko atbildētājas atsaucas, neesot efektīvas. Šajā ziņā tas izvirza turpmāk minētos argumentus.

                  —

                  Atbildētājas esot kļūdaini interpretējušas apdrošināšanas gadījuma izņēmuma klauzulu attiecībā uz plūdiem. No konteksta un līguma noteikumiem izrietot, ka jēdziens “plūdi” nozīmē dabas katastrofu un nevis ūdens noplūdi parasti sausās vietās.

                  —

                  Apdrošināšanas gadījuma izņēmuma klauzula attiecībā uz jebkādām dabas katastrofām neesot piemērojama. Līgumā dabas katastrofas esot izsmeļoši uzskaitītas un tādas spēcīgas lietusgāzes kā 2016. gada maijā neietilpstot šajā jēdzienā.

                  —

                  Atbildētājas esot kļūdaini interpretējušas apdrošināšanas gadījuma izņēmuma klauzulu attiecībā uz kanalizācijas sistēmu nepietiekamību. Līguma noteikumos esot atsauce uz kanalizācijas sistēmu nepietiekamību tādā izpratnē kā publiskās notekūdeņu sistēmas nepietiekamība.

                  —

                  Apdrošināšanas gadījuma izņēmuma klauzula attiecībā uz parasti paredzamiem vai nenovēršamiem zaudējumiem, vai tādiem, kas radušies, neievērojot tehniskās prasības, neesot spēkā vai katrā ziņā neesot piemērojama šajā gadījumā.

                  —

                  Atbildētāju izvirzītā izņēmuma klauzula neatbilstot Luksemburgas tiesībās paredzētajam nosacījumam, saskaņā ar kuru rupjas nolaidības gadījumiem, kas ir izslēgti no apdrošināšanas seguma, ir jābūt tieši un izsmeļoši paredzētiem līgumā.

                  —

                  Faktiskie apstākļi, kas pamatojot šādas klauzulas piemērojamību, neesot pietiekami, lai pierādītu nedz zaudējumu nenovēršamību, nedz apdrošināto personu pieļauto tehnisko prasību neievērošanu.

            Sava pakārtotā lūguma pamatojumam prasītājs izvirza vienu pamatu, kas attiecas uz līgumā noteikto procedūras prasību pārkāpumu eksperta darbību ante tempore pārtraukšanas dēļ.


title: Lieta T-386/19: Prasība, kas celta 2019. gada 24. jūnijā — CQ/Revīzijas palāta

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/55

      Prasība, kas celta 2019. gada 24. jūnijā — CQ/Revīzijas palāta
      (Lieta T-386/19)
      (2019/C 288/68)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: CQ (pārstāvis: L. Levi, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Revīzijas palāta

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasību, tai skaitā tajā iekļauto iebildi par prettiesiskumu, par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  līdz ar to:

                              —

                              atcelt Revīzijas palātas ģenerālsekretāra 2019. gada 11. aprīļa lēmumu, kas paziņots 2019. gada 15. aprīlī, ar ko naudas summa 153 407,58 euro apmērā ir kvalificēta kā nepamatots maksājums un ar ko uzdots atgūt šo naudas summu 153 407,58 euro apmērā (kurai kopš 2019. gada 31. maija pieskaitāmi procenti pēc likmes 3,5 %);

                              —

                              vajadzības gadījumā atcelt divus Revīzijas palātas grāmatvedības lēmumus, kas datēti ar 2019. gada 4. un 7. jūniju;

                              —

                              attiecīgi, piespriest atbildētājai atmaksāt naudas summu 153 495,84 euro (153 407,58 euro (pamatsumma), kuriem pieskaitīti nokavējuma procenti 88,26 euro apmērā, kas attiecināmi uz prasītāju), par ko līdz pilnīgai samaksai aprēķināmi nokavējuma procenti pēc likmes 3,5 %;

                              —

                              piespriest atbildētājai tās nodarītā morālā kaitējuma atlīdzināšanu;

                              —

                              piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) veiktā izmeklēšana un tās galīgais ziņojums esot prettiesiski.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, pirmkārt, atbildētāja nav izmantojusi savu rīcības brīvību, konkrēti, kā kredītrīkotājs, otrkārt, ka nav ievērots tās pienākums pierādīt pret prasītāju izvirzītās apsūdzības un, treškārt, ka nav ievērots pienākums norādīt pamatojumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots saprātīgs termiņš.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības principi, kā arī pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts princips, ka administratīvā lieta ir jāaptur līdz krimināllietas pabeigšanai.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts 75. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV 2012, L 298, 1. lpp.) vai 94. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) 2018/1046 (2018. gada 18. jūlijs) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV 2018, L 193, 1. lpp.).


title: Lieta T-387/19: Prasība, kas celta 2019. gada 26. jūnijā — DF un DG/EIB

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/56

      Prasība, kas celta 2019. gada 26. jūnijā — DF un DG/EIB
      (Lieta T-387/19)
      (2019/C 288/69)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: DF un DG (pārstāves: L. Levi un A. Blot, advokātes)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

            līdz ar to:

                  —

                  atcelt lēmumu atteikt DF un DG iekārtošanās pabalstu, viņiem atgriežoties no ārvalstīs esošajiem birojiem (lēmumi, kas pieņemti attiecīgi 2018. gada 6. martā un 2019. gada 28. februārī);

                  —

                  vajadzības gadījumā atcelt 2019. gada 19. marta (attiecībā uz DF) un 2019. gada 27. marta (attiecībā uz DF) lēmumus, kuros EIB pauž uzskatu, ka nav jāuzsāk samierināšanas procedūra, jo viņu iebildumi ir “manifestly unfounded”;

                  —

                  vajadzības gadījumā atcelt 2019. gada 14. jūnija lēmumus, ar kuriem iekārtošanās pabalsta piešķiršanas atteikums ir apstiprināts;

                  —

                  piespriest atbildētājai izmaksāt katram no prasītājiem iekārtošanās pabalstu, pieskaitot nokavējuma procentus, kas aprēķināti atbilstoši Eiropas Centrālas bankas noteiktajai likmei, kura ir palielināta par diviem procentpunktiem, līdz pilnīgai samaksai;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats — EIB Personāla reglamenta VII pielikuma 5. un 17. panta neievērošana, ko Eiropas Investīciju banka (EIB) esot pieļāvusi tos interpretējot, jo jaunā šajās tiesību normās paredzētā noteikuma interpretācija neatbilstot mērķim, kas, kā tiek uzskatīts, tajā ir izvirzīts.

                  2.

                  Otrais pamats — iegūto tiesību pārkāpums, tiesiskās paļāvības pārkāpums, pārejas režīma neesamība, kā arī labas pārvaldības principa pārkāpums un rūpības pienākuma neizpilde.

                  3.

                  Trešais pamats — nediskriminācijas principa pārkāpums.

                  4.

                  Ceturtais pamats — EIB Personāla reglamenta 41. panta pārkāpums.


title: Lieta T-399/19: Prasība, kas celta 2019. gada 25. jūnijā — Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/57

      Prasība, kas celta 2019. gada 25. jūnijā — Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija
      (Lieta T-399/19)
      (2019/C 288/70)
      Tiesvedības valoda — poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varšava, Polija) (pārstāvji: E. Buczkowska un M. Trepka, radcy prawni)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas Lēmumu (2019. gada 17. aprīlis) par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 102. pantu (Lieta AT.40497 — Gāzes cenas Polijā), ar kuru ir izbeigta procedūra lietā AT.40497 atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 773/2004 (2004. gada 7. jūnijs) par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK Līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (1), 7. panta 2. punktam un ar kuru ir noraidīta prasītājas 2017. gada 9. marta sūdzība (turpmāk tekstā — “PGNiG sūdzība”).

                              —

                              Prasītāja lūdz atcelt lēmumu daļā, kura attiecas uz PGNiG sūdzībā izvirzītajiem iebildumiem par to, ka:

                                          (i)

                                          2014./2015. gada ziemas sezonā dažās Eiropas Savienības dalībvalstīs tika ierobežota gāzes piegāde patērētājiem, tai skaitā prasītājai, kā arī

                                          (ii)

                                          līguma noslēgšana ar prasītāju par gāzes papildu piegādēm tika padarīta atkarīga no ārpuslīgumisku saistību uzņemšanās, kuras tostarp attiecas uz lielāku kontroli pār Jamalas gāzes cauruļvadu.

                              —

                              Gadījumā, ja Tiesa atzītu, ka nav iespējams atcelt lēmumu tikai daļā, prasītāja lūdz atcelt lēmumu pilnībā;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija lēmumu ir pieņēmusi, pārkāpjot savas pilnvaras, jo:

                              (i)

                              Komisija lēmumu, ar kuru de facto tika konstatēts, ka LESD 102. pants nav piemērojams PJSC Gazprom un Gazprom Export LLC pretkonkurences darbībai no Krievijas Federācijas valsts tiesībām izrietošās piespiedu varas dēļ, ir pieņēmusi uz nepareiza juridiskā pamata, proti, pamatojoties uz Regulas 773/2004 7. panta 2. punktu kopsakarā ar LESD 102. pantu, nevis pamatojoties uz Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [EKL] 81. un 82. pantā (2), 10. pantu kopsakarā ar LESD 102. pantu, tas ir, it īpaši neņemot vērā Eiropas Savienības dalībvalstu nostāju,

                              (ii)

                              lieta AT.40497 tika ierosināta un vesta ar mērķi ierobežot prasītājas tiesības tikt uzklausītai procesā, kas notiek uz LESD 102. panta un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 54. panta pamata lietā AT.39816 — Augšupējais gāzes piegādes tirgus Centrāleiropā un Austrumeiropā.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija lēmumu ir pieņēmusi, acīmredzami pārkāpjot LESD 102. pantu, jo tā to ir kļūdaini interpretējusi un atzinusi, ka uzņēmums var atsaukties uz “valsts piespiedu varu”, kas izriet no tādas trešās valsts tiesībām, kura nav nedz Eiropas Savienības, nedz Eiropas Ekonomikas zonas dalībniece, kā uz apstākli, kas šo uzņēmumu atbrīvo no atbildības par pretkonkurences darbību.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot lēmumu, Komisija ir acīmredzami pārkāpusi Regulas Nr. 773/2004 7. panta 1. punktā un 8. panta 1. punktā, kā arī LESD 296. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā paredzētās prasītājas tiesības tikt informētai un uzklausītai, jo prasītājai nav tikusi pārsūtīta informācija par to, ka Komisija kā pamatu PGNiG sūdzības noraidīšanai saistībā ar jautājumu par Jamalas gāzes cauruļvadu ir ņēmusi vērā arī Krievijas Federācijas tiesības, un prasītājai nav tikuši pārsūtīti visi būtiskie dokumenti, kuri ir saistīti ar šo jautājumu — tas ir uzskatāms par būtiska procedūras noteikuma pārkāpumu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, pieņemot lēmumu, ir acīmredzami pārkāpusi Regulas Nr. 773/2004 7. panta 1. punktu un LESD 296. pantu, jo tā nav rūpīgi pārbaudījusi visus faktiskos un tiesiskos apstākļus, kurus sūdzībā norādīja PGNiG, un ir sniegusi pamatojumu, kas Tiesai neļauj veikt efektīvu pārbaudi par to, kā Komisija ir īstenojusi savu rīcības brīvību — tas ir uzskatāms par būtiska procedūras noteikuma pārkāpumu.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, pieņemot lēmumu, ir acīmredzami pārkāpusi Regulas Nr. 773/2004 7. panta 2. punktu kopsakarā ar LESD 102. pantu, jo tā ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā:

                              (i)

                              atzīstot, ka Polijas Enerģētikas regulatora priekšsēdētaja 2015. gada 19. maija lēmums (Nr. DRG-4720–2(28)/2014/2015/6154/KF) ir iemesls, kas ļauj atzīt par nepamatotu iebildumu saistībā ar ekspluatācijas vienošanās noslēgšanu attiecībā uz Jamalas gāzes cauruļvadu,

                              (ii)

                              neatbilstoši novērtējot Gazprom 2014./2015. gada ziemas sezonā veiktās gāzes piegādes ierobežojumu raksturu.

         (1)  OV L 123, 27.4.2004., 18. lpp.

         (2)  OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp.


title: Lieta T-401/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. jūnijā — Brillux/EUIPO — Synthesa Chemie (“Freude an Farbe”)

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/58

      Prasība, kas celta 2019. gada 27. jūnijā — Brillux/EUIPO — Synthesa Chemie (“Freude an Farbe”)
      (Lieta T-401/19)
      (2019/C 288/71)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Vācija) (pārstāve: R. Schiffer, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Austrija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes “Freude an Farbe” dzeltenā, oranžā, sarkanā, sārtā, violetā, zilā, tirkīzā, tumši zaļā, gaiši zaļā un antracīta krāsā starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 316 673

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 29. marta lēmums lietā R 1498/2018-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-402/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. jūnijā — Brillux/EUIPO — Synthesa Chemie (“Freude an Farbe”)

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/59

      Prasība, kas celta 2019. gada 27. jūnijā — Brillux/EUIPO — Synthesa Chemie (“Freude an Farbe”)
      (Lieta T-402/19)
      (2019/C 288/72)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Vācija) (pārstāve: R. Schiffer, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Austrija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes “Freude an Farbe” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 316 404

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 29. marta lēmums lietā R 1434/2018-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-406/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Cocilovo/Parlaments

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/60

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Cocilovo/Parlaments
      (Lieta T-406/19)
      (2019/C 288/73)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Luigi Cocilovo (Roma, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītājs tika informēts ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz šo summu samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-407/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Speroni/Parlaments

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/61

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Speroni/Parlaments
      (Lieta T-407/19)
      (2019/C 288/74)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Francesco Enrico Speroni (Brusto Arsizio, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītājs tika informēts ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz šo summu samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-408/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Mezzaroma/Parlaments

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/62

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Mezzaroma/Parlaments
      (Lieta T-408/19)
      (2019/C 288/75)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Roberto Mezzaroma (Roma, Itālija) (pārstāvji: M. Merola un L. Florio, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītājs tika informēts ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz šo summu samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-409/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Di Meo/Parlaments

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/62

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Di Meo/Parlaments
      (Lieta T-409/19)
      (2019/C 288/76)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Maria Di Meo (Cellole, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītāja tika informēta ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz šo summu samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-410/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Di Lello Finuoli/Parlaments

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/63

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Di Lello Finuoli/Parlaments
      (Lieta T-410/19)
      (2019/C 288/77)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Giuseppe Di Lello Finuoli (Palermo, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītāja tika informēta ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz šo summu samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-494/19: Prasība, kas celta 2019. gada 7. jūlijā — CupoNation/EUIPO (“Cyber Monday”)

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/64

      Prasība, kas celta 2019. gada 7. jūlijā — CupoNation/EUIPO (“Cyber Monday”)
      (Lieta T-494/19)
      (2019/C 288/78)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: CupoNation GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvis: L. Ullmann, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Cyber Monday” koraļļu sarkanā un melnā krāsā reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 17 020 851

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 11. aprīļa lēmums lietā R 1798/2018-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-495/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. jūlijā — Rumānija/Komisija

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/64

      Prasība, kas celta 2019. gada 8. jūlijā — Rumānija/Komisija
      (Lieta T-495/19)
      (2019/C 288/79)
      Tiesvedības valoda — rumāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Rumānija (pārstāvji: C. Canțăr, E. Gane un R. Hațieganu)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2019/721 (2019. gada 30. aprīlis) par ierosināto pilsoņu iniciatīvu “Kohēzijas politika reģionu vienlīdzībai un reģionālo kultūru ilgtspējai”,

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir saistīts ar Regulas Nr. 211/2011 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu attiecībā uz Savienības Līgumos noteiktajām Savienības kompetencēm

                              —

                              Rumānija apgalvo, ka Līgumos nav rodams juridisks pamats, kas ļautu Komisijai iesniegt priekšlikumu Savienības tiesību aktam tādā nozīmē, kā to sagaida priekšlikuma “Kohēzijas politika reģionu vienlīdzībai un reģionālo kultūru ilgtspējai” organizatori. Minētais priekšlikums acīmredzami neietilpst Savienības iestāžu kompetencē iesniegt Savienības tiesību akta priekšlikumu Līgumu piemērošanas vajadzībām Regulas Nr. 211/2011 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē.

                  2.

                  Otrais pamats ir saistīts ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. panta otrajā daļā paredzētā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu

                              —

                              Rumānija uzskata, ka Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. panta otrajā daļā paredzētais pienākums norādīt pamatojumu nevar tikt ierobežots ar organizatoru informēšanu par elementiem, kas ir paredzēti Regulas Nr. 211/2011 4. panta 3. punktā, proti, reģistrācijas atteikuma pamatiem un visiem organizatoriem pieejamajiem tiesību aizsardzības līdzekļiem.

                              —

                              Šajā kontekstā Rumānija uzskata, ka Lēmuma (ES) 2019/721 pamatojums esot acīmredzami nepietiekams. Acīmredzami nepietiekams pamatojums ir tāds, kas neļauj ieinteresētajām personām uzzināt pilsoņu iniciatīvas reģistrācijas pamatojumu un atbilstoši reaģēt, kā arī Vispārējai tiesai veikt attiecīgā lēmuma tiesiskuma pārbaudi.


title: Lieta T-500/19: Prasība, kas celta 2019. gada 10. jūlijā — Coravin/EUIPO — Cora (“CORAVIN”)

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/65

      Prasība, kas celta 2019. gada 10. jūlijā — Coravin/EUIPO — Cora (“CORAVIN”)
      (Lieta T-500/19)
      (2019/C 288/80)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Coravin, Inc. (Vilmingtona, Delavera, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: F. Valentin, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Cora (Marne-la-Vallée, Francija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “CORAVIN” — Eiropas Savienības preču zīme Nr. 11 363 496

         Process EUIPO: Spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 12. aprīļa lēmums lietā R 2385/2016-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  grozot to, noraidīt pilnībā sabiedrības Cora2014. gada 25. novembra prasību par spēkā neesamības atzīšanu;

                  —

                  līdz ar to preču zīmi “CORAVIN”, Nr. 11 363 496, pilnībā atstāt spēkā attiecībā uz visām ar to aptvertajām precēm, kuras ietilpst 21. klasē, proti, “vīna pudeļu geizeri; vīna pudeļu atvēršanas piederumi; vīna uzglabāšanas sistēmas, mājsaimniecības vai virtuves piederumi, kas visi ir paredzēti izmantošanai saistībā ar vīnu”;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-503/19: Prasība, kas celta 2019. gada 5. jūlijā — Global Brand Holdings/EUIPO (“XOXO”)

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/66

      Prasība, kas celta 2019. gada 5. jūlijā — Global Brand Holdings/EUIPO (“XOXO”)
      (Lieta T-503/19)
      (2019/C 288/81)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Global Brand Holdings LLC (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: D. de Marion de Glatigny, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “XOXO” reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 17 086 951

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 11. aprīļa lēmums lietā R 1413/2018-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas padomē.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  vienlīdzīgas attieksmes principa un labas pārvaldības principa pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-506/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. jūlijā — Workspace Group/EUIPO — Technopolis (“UMA WORKSPACE”)

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/67

      Prasība, kas celta 2019. gada 15. jūlijā — Workspace Group/EUIPO — Technopolis (“UMA WORKSPACE”)
      (Lieta T-506/19)
      (2019/C 288/82)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Workspace Group plc (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: N. Hine, Solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa Apelācijas padomē dalībniece: Technopolis Oyj (Oulu, Somija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “UMA WORKSPACE” reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 16 443 111
      Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 13. maija lēmums lietā R 1910/2018-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  apmierināt iebildumu;

                  —

                  noraidīt apstrīdēto pieteikumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kuri radušies prasītājai.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/625 8. panta pārkāpums;

                  —

                  Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/625 27. panta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-543/17: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 8. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — LESD 258. pants — Pasākumi ātrdarbīgu elektronisko sakaru tīklu izvēršanas izmaksu samazināšanai — Direktīva 2014/61/ES — Netransponēšana un/vai transponēšanas pasākumu nepaziņošana — LESD 260. panta 3. punkts — Lūgums piespriest kavējuma naudas samaksu par kavējuma dienām — Kavējuma naudas apmēra aprēķins)

text:
               9.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/4

      Tiesas (virspalāta) 2019. gada 8. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
      (Lieta C-543/17) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - LESD 258. pants - Pasākumi ātrdarbīgu elektronisko sakaru tīklu izvēršanas izmaksu samazināšanai - Direktīva 2014/61/ES - Netransponēšana un/vai transponēšanas pasākumu nepaziņošana - LESD 260. panta 3. punkts - Lūgums piespriest kavējuma naudas samaksu par kavējuma dienām - Kavējuma naudas apmēra aprēķins)
      (2019/C 305/04)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Hottiaux, C. Cattabriga, L. Nicolae, G. von Rintelen un R. Troosters)

         Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji P. Cottin, C. Pochet, J. Van Holm un L. Cornelis, vēlāk P. Cottin un C. Pochet, pārstāvji, kuriem palīdz P. Vernet, S. Depré un M. Lambert de Rouvroit, advokāti, kā arī A. Van Acker un M. N. Lollo, eksperti)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji: sākotnēji T. Henze un S. Eisenberg, vēlāk S. Eisenberg), Igaunijas Republika (pārstāve: N. Grünberg), Īrija (pārstāvji: M. Browne, G. Hodge un A. Joyce, pārstāvji, kam palīdz G. Gilmore, BL, un P. McGarry, SC), Spānijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji A. Gavela Llopis un A. Rubio González, vēlāk A. Rubio González), Francijas Republika (pārstāvji: E. de Moustier, C. David, A.-L. Desjonquères, I. Cohen, B. Fodda un D. Colas), Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri, pārstāve, kurai palīdz S. Fiorentino, avvocato dello Stato), Lietuvas Republika (pārstāvji: sākotnēji G. Taluntytė, L. Bendoraitytė un D. Kriaučiūnas, vēlāk L. Bendoraitytė), Ungārija (pārstāvji: M. Z. Fehér, G. Koós un Z. Wagner), Austrijas Republika (pārstāvji: G. Hesse, G. Eberhard un C. Drexel), Rumānija (pārstāvji: C.-R. Canțăr, R. I. Hațieganu un L. Lițu)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Līdz 2016. gada 30. septembra argumentētajā atzinumā paredzētā termiņa, kuru pagarinājusi Komisija, beigām nepieņemot administratīvos un normatīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/61/ES (2014. gada 15. maijs) par pasākumiem ātrdarbīgu elektronisko sakaru tīklu izvēršanas izmaksu samazināšanai, un — a fortiori — šādus transponēšanas pasākumus nepaziņojot Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 13. pantā paredzētos pienākumus.

                  2)

                  Līdz Tiesas veiktās faktu pārbaudes dienai neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai attiecībā uz Galvaspilsētas Briseles reģionu tās valsts tiesībās transponētu Direktīvas 2014/61 2. panta 7.–9. un 11. punktu, 4. panta 5. punktu, kā arī 8. pantu, nedz — a fortiori — paziņojot Komisijai šādus transponēšanas pasākumus, Beļģijas Karaliste daļēji turpināja savu pienākumu neizpildi.

                  3)

                  Gadījumā, ja 2) punktā konstatētā pienākumu neizpilde vēl turpinās šī sprieduma pasludināšanas datumā, Beļģijas Karalistei ir jāmaksā Eiropas Komisijai kavējuma nauda 5 000 EUR dienā, sākot no šī datuma līdz šīs pienākumu neizpildes beigām.

                  4)

                  Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

                  5)

                  Vācijas Federatīvā Republika, Igaunijas Republika, Īrija, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Itālijas Republika, Lietuvas Republika, Ungārija, Austrijas Republika un Rumānija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 374, 6.11.2017.


title: Lieta T-181/16 RENV: Vispārējās tiesas 2019. gada 19. jūnija spriedums — L’Oréal/EUIPO — Guinot (“MASTER PRECISE”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASTER PRECISE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “MASTERS COLORS PARIS” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               9.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/38

      Vispārējās tiesas 2019. gada 19. jūnija spriedums — L’Oréal/EUIPO — Guinot (“MASTER PRECISE”)
      (Lieta T-181/16 RENV) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASTER PRECISE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “MASTERS COLORS PARIS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2019/C 305/45)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: L’Oréal (Parīze, Francija) (pārstāvji: T. de Haan un P. Péters, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Guinot (Parīze, Francija) (pārstāvis: A. Sion, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 23. februāra lēmumu lietā R 2911/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Guinot un L’Oréal.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     L’Oréal atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 222, 20.6.2016.


title: Lieta C-507/17: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 24. septembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Google LLC, kas ir Google Inc. tiesību pārņēmēja/Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Personas dati – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz šo datu apstrādi – Direktīva 95/46/EK – Regula (ES) 2016/679 – Interneta meklētājprogrammas – Tīmekļa lapās ietverto datu apstrāde – Tiesību uz atsauču atsaistīšanu teritoriālā piemērojamība)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/3

      Tiesas (virspalāta) 2019. gada 24. septembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Google LLC, kas ir Google Inc. tiesību pārņēmēja/Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)
      (Lieta C-507/17) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Personas dati - Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz šo datu apstrādi - Direktīva 95/46/EK - Regula (ES) 2016/679 - Interneta meklētājprogrammas - Tīmekļa lapās ietverto datu apstrāde - Tiesību uz atsauču atsaistīšanu teritoriālā piemērojamība)
      (2019/C 399/03)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d'État

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Google LLC, kas ir Google Inc. tiesību pārņēmēja

         Atbildētāja: Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

         Piedaloties: Wikimedia Foundation Inc., Fondation pour la liberté de la presse, Microsoft Corp., Reporters Committee for Freedom of the Press u.c., Article 19 u.c., Internet Freedom Foundation u.c., Défenseur des droits

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 12. panta b) punkts un 14. panta pirmās daļas a) apakšpunkts, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) 17. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzējs saskaņā ar šīm tiesību normām apmierina lūgumu par atsauču atsaistīšanu, tam ir pienākums veikt šo atsaistīšanu nevis visās viņa meklētājprogrammas versijās, bet gan visās dalībvalstīm paredzētajās viņa meklētājprogrammas versijās un vajadzības gadījumā tas ir jādara apvienojumā ar tiesību aktos noteiktajām prasībām atbilstošiem pasākumiem, kas ļauj faktiski liegt interneta lietotājiem – kuri veic meklēšanu pēc datu subjekta vārda no kādas dalībvalsts – ar šīs meklēšanas iznākumā iegūtā rezultātu saraksta starpniecību piekļūt saitēm, uz kurām attiecas šis lūgums, vai vismaz tos nopietni atturēt no šādas piekļūšanas.

         (1)  OV C 347, 16.10.2017.


title: Lieta C-526/17: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums – Eiropas Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – LESD 258. pants – Direktīva 2004/18/EK – Būvdarbu, piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma procedūru koordinēšana – Būvdarbu koncesijas – Spēkā esošas automaģistrāles būvniecības un apsaimniekošanas koncesijas termiņa pagarināšana, nepublicējot paziņojumu par līgumu)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/4

      Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums – Eiropas Komisija/Itālijas Republika
      (Lieta C-526/17) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - LESD 258. pants - Direktīva 2004/18/EK - Būvdarbu, piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma procedūru koordinēšana - Būvdarbu koncesijas - Spēkā esošas automaģistrāles būvniecības un apsaimniekošanas koncesijas termiņa pagarināšana, nepublicējot paziņojumu par līgumu)
      (2019/C 399/04)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Gattinara, P. Ondrůšek un A. Tokár)

         Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri, kam palīdz V. Nunziata, E. De Bonis un P. Pucciariello, avvocati dello Stato)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pagarinādama no 2028. gada 31. oktobra līdz 2046. gada 31. decembrim automaģistrāles A 12 Livorno–Čivitavekija posma, kas savieno Livorno un Čečinu (Itālija), koncesiju, nepublicējot paziņojumu par līgumu, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kuri tai ir noteikti 2. un 58. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1422/2007 (2007. gada 4. decembris).

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina trīs ceturtdaļas Itālijas Republikas tiesāšanās izdevumu. Itālijas Republika sedz vienu ceturtdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 347, 16.10.2017.


title: Lieta C-700/17: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Finanzamt Kyritz/Wolf-Henning Peters (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Direktīva 2006/112/EK – 132. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts – Atbrīvojumi – Stacionārā aprūpe un medicīniskā aprūpe – Medicīniskās aprūpes sniegšana, darbojoties medicīniskās vai paramedicīniskās profesijās – Uzticības attiecību neesamība starp aprūpes sniedzēju un pacientu)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/5

      Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Finanzamt Kyritz/Wolf-Henning Peters
      (Lieta C-700/17) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 132. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Atbrīvojumi - Stacionārā aprūpe un medicīniskā aprūpe - Medicīniskās aprūpes sniegšana, darbojoties medicīniskās vai paramedicīniskās profesijās - Uzticības attiecību neesamība starp aprūpes sniedzēju un pacientu)
      (2019/C 399/05)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesfinanzhof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Finanzamt Kyritz

         Atbildētājs: Wolf-Henning Peters

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 132. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz tādiem aprūpes pakalpojumiem kā pamatlietā, kurus sniedz klīniskajā ķīmijā un laboratorijas diagnostikā specializēts ārsts, var attiekties šīs direktīvas 132. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa tad, ja tie neatbilst visiem piemērošanas nosacījumiem, kas minēti šīs direktīvas 132. panta 1. punkta b) apakšpunktā.

                  2)

                  Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā paredzētais atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa nav pakļauts nosacījumam, ka attiecīgais pakalpojums jāsniedz uzticības attiecību ietvarā starp pacientu un aprūpes sniedzēju.

         (1)  OV C 104, 19.3.2018.


title: Lieta C-11/18 P: Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 26. septembra spriedums – Oleksandr Viktorovych Klymenko/Eiropas Savienības Padome (Apelācija – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā – Trešās valsts iestādes lēmums – Padomes pienākums pārbaudīt, vai šis lēmums ticis pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/6

      Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 26. septembra spriedums – Oleksandr Viktorovych Klymenko/Eiropas Savienības Padome
      (Lieta C-11/18 P) (1)

      (Apelācija - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā - Trešās valsts iestādes lēmums - Padomes pienākums pārbaudīt, vai šis lēmums ticis pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2019/C 399/06)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Oleksandr Viktorovych Klymenko (pārstāvis: M. Phelippeau, advokāte)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. Vitro un J.-P. Hix)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 8. novembra spriedumu lietā Klymenko/Padome (T-245/15, nav publicēts, EU:T:2017:792).

                  2)

                  Attiecībā uz Oleksandr Viktorovych Klymenko atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2015/364 (2015. gada 5. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2015/357 (2015. gada 5. marts), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2016/318 (2016. gada 4. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2016/311 (2016. gada 4. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/381 (2017. gada 3. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2017/374 (2017. gada 3. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā.

                  3)

                  Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kuri radušies gan tiesvedībā pirmajā instancē, gan šajā apelācijas tiesvedībā.

         (1)  OV C 94, 12.3.2018.


title: Lieta C-32/18: Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tiroler Gebietskrankenkasse/Michael Moser (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālais nodrošinājums – Migrējoši darba ņēmēji – Regula (EK) Nr. 987/2009 – 60. pants – Ģimenes pabalsti – Tiesības saņemt starpību starp prioritāri kompetentā dalībvalstī izmaksātu vecāku pabalstu un bērna kopšanas pabalstu, kas paredzēts pakārtoti kompetentajā dalībvalstī)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/7

      Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tiroler Gebietskrankenkasse/Michael Moser
      (Lieta C-32/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālais nodrošinājums - Migrējoši darba ņēmēji - Regula (EK) Nr. 987/2009 - 60. pants - Ģimenes pabalsti - Tiesības saņemt starpību starp prioritāri kompetentā dalībvalstī izmaksātu vecāku pabalstu un bērna kopšanas pabalstu, kas paredzēts pakārtoti kompetentajā dalībvalstī)
      (2019/C 399/07)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Oberster Gerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Tiroler Gebietskrankenkasse

         Atbildētājs: Michael Moser

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, 60. panta 1. punkta otrais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais pienākums, nosakot personas tiesību uz ģimenes pabalstiem apjomu, ņemt vērā “visu ģimeni [..] tā, it kā visas attiecīgās personas būtu pakļautas attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem”, ir piemērojams gan tad, ja pabalsti ir piešķirti saskaņā ar tiesību aktiem, kas atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu 68. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) punktam ir atzīti par prioritāriem, gan tad, ja pabalsti ir izmaksājami saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem tiesību aktiem.

                  2)

                  Regulas Nr. 883/2004 68. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka darba ņēmējam saskaņā ar pakārtoti kompetentās dalībvalsts tiesību aktiem piešķiramās papildu starpības piemaksas apmērs atbilstoši šim pantam ir jāaprēķina, ņemot vērā šī darba ņēmēja nodarbinātības valstī faktiski gūtos ienākumus.

         (1)  OV C 152, 30.4.2018.


title: Lieta C-34/18: Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums (Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ottília Lovasné Tóth/ERSTE Bank Hungary Zrt (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju tiesību aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – 3. panta 1. un 3. punkts – Direktīvas 93/13/EEK pielikums – 1. punkta m) un q) apakšpunkts – Hipotekārā aizdevuma līgums – Notariāls akts – Notāra izdarīta atzīme par izpildāmību – Pierādīšanas pienākuma pāreja – 5. panta 1. punkts – Skaidri saprotams formulējums)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/8

      Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums (Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ottília Lovasné Tóth/ERSTE Bank Hungary Zrt
      (Lieta C-34/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - 3. panta 1. un 3. punkts - Direktīvas 93/13/EEK pielikums - 1. punkta m) un q) apakšpunkts - Hipotekārā aizdevuma līgums - Notariāls akts - Notāra izdarīta atzīme par izpildāmību - Pierādīšanas pienākuma pāreja - 5. panta 1. punkts - Skaidri saprotams formulējums)
      (2019/C 399/08)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Fővárosi Ítélőtábla

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Ottília Lovasné Tóth

         Atbildētāja: ERSTE Bank Hungary Zrt

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 3. panta 3. punkts kopsakarā ar šīs direktīvas pielikuma 1. punkta q) apakšpunktu ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar to līguma noteikums, kurš nav ticis atsevišķi apspriests un kura mērķis vai sekas ir patērētājam nelabvēlīgi apvērst pierādīšanas pienākumu, nav vispārīgi un bez papildu pārbaudes kvalificējams kā negodīgs.

                  2)

                  Direktīvas 93/13 3. panta 3. punkts kopsakarā ar šīs direktīvas pielikuma 1. punkta q) apakšpunktu ir jāinterpretē tādējādi, ka, pirmkārt, tas neattiecas uz noteikumu, kura mērķis vai sekas ir ļaut patērētājam tiesiski pamatoti pieņemt, ka viņam ir jāizpilda visas savas līgumiskās saistības, pat ja viņš uzskatītu, ka dažas no šīm saistībām nav jāizpilda, jo, ņemot vērā piemērojamo valsts tiesisko regulējumu, šis noteikums neietekmē patērētāja tiesisko stāvokli, un, otrkārt, tas attiecas uz noteikumu, kura mērķis vai sekas ir kavēt patērētāja iespējas celt prasību tiesā vai izmantot tiesību aizsardzības līdzekļus, ja atlikusī maksājamā summa ir noteikta ar notariālo aktu, kuram ir pierādījuma spēks, kas kreditoram ļauj vienpusēji un galīgi izbeigt strīdu.

                  3)

                  Direktīvas 93/13 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neietver prasību, ka pārdevējam vai piegādātājam būtu jāsniedz papildu informācija attiecībā uz noteikumu, kas ir formulēts skaidri, bet kam tiesiskās sekas var tikt noteiktas, vienīgi interpretējot valsts tiesību normas, par kurām līguma noslēgšanas dienā vēl nebija vienotas judikatūras.

                  4)

                  Direktīvas 93/13 3. panta 3. punkts kopsakarā ar šīs direktīvas pielikuma 1. punkta m) apakšpunktu ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neattiecas uz līguma noteikumu, ar ko pārdevējam vai piegādātājam ir atļauts vienpusēji novērtēt, vai patērētājs savas saistības ir izpildījis atbilstoši līgumam.

         (1)  OV C 240, 9.7.2018.


title: Lieta C-47/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Oberlandesgericht Wien – (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad/Stephan Riel Alpine Bau GmbH maksātnespējas procesa administratora statusā (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (ES) Nr. 1215/2012 – Jurisdikcija civillietās un komerclietās – Piemērošanas joma – 1. panta 2. punkta b) apakšpunkts – Maksātnespēja, mierizlīgumi un citas tamlīdzīgas procedūras – Izslēgšana – Prasība, kas vērsta uz prasījuma pastāvēšanas konstatēšanu, lai to reģistrētu maksātnespējas procesā – Regulas (EK) Nr. 1346/2000 piemērošana – 41. pants – Paziņojuma par prasījumu saturs – Galvenā un sekundārā maksātnespējas procedūra – Lis pendens un saistītas prasības – Regulas Nr. 1215/2012 29. panta 1. punkta piemērošana pēc analoģijas – Nepieļaujamība)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/9

      Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Oberlandesgericht Wien – (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad/Stephan Riel Alpine Bau GmbH maksātnespējas procesa administratora statusā
      (Lieta C-47/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - Jurisdikcija civillietās un komerclietās - Piemērošanas joma - 1. panta 2. punkta b) apakšpunkts - Maksātnespēja, mierizlīgumi un citas tamlīdzīgas procedūras - Izslēgšana - Prasība, kas vērsta uz prasījuma pastāvēšanas konstatēšanu, lai to reģistrētu maksātnespējas procesā - Regulas (EK) Nr. 1346/2000 piemērošana - 41. pants - Paziņojuma par prasījumu saturs - Galvenā un sekundārā maksātnespējas procedūra - Lis pendens un saistītas prasības - Regulas Nr. 1215/2012 29. panta 1. punkta piemērošana pēc analoģijas - Nepieļaujamība)
      (2019/C 399/09)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Oberlandesgericht Wien

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad

         Atbildētājs: Stephan Riel Alpine Bau GmbH maksātnespējas procesa administratora statusā

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 1. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prasība atzīt prasījumu pastāvēšanu, lai tos reģistrētu maksātnespējas procedūrā, kāda ir pamatlietā, ir izslēgta no šīs regulas piemērošanas jomas.

                  2)

                  Regulas Nr. 1215/2012 29. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav piemērojams, pat ne pēc analoģijas, tādai prasībai, kāda tiek aplūkota pamatlietā, kas ir izslēgta no šīs regulas piemērošanas jomas, bet ietilpst Regulas Nr. 1346/2000 piemērošanas jomā.

                  3)

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 1346/2000 (2000. gada 29. maijs) par maksātnespējas procedūrām 41. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka kreditors var maksātnespējas procedūrā iesniegt prasījumu, formāli nenorādot tā rašanās datumu, ja tās dalībvalsts tiesību aktos, kuras teritorijā ir uzsākta šī procedūra, nav paredzēts pienākums norādīt šo datumu un ja to bez grūtībām var izsecināt no šajā 41. pantā norādītajiem pamatojuma dokumentiem, un tas ir jānovērtē kompetentajai iestādei, kas nodarbojas ar prasījumu pārbaudi.

         (1)  OV C 142, 23.4.2018.


title: Lieta C-63/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 26. septembra spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vitali SpA/Autostrade per l'Italia SpA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LESD 49. un 56. pants – Publiskais iepirkums – Direktīva 2014/24/ES – 71. pants – Apakšuzņēmēji – Valsts tiesiskais regulējums, ar ko iespēja slēgt apakšuzņēmuma līgumu ir ierobežota līdz 30 % no iepirkuma kopējās summas)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/10

      Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 26. septembra spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vitali SpA/Autostrade per l'Italia SpA
      (Lieta C-63/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 49. un 56. pants - Publiskais iepirkums - Direktīva 2014/24/ES - 71. pants - Apakšuzņēmēji - Valsts tiesiskais regulējums, ar ko iespēja slēgt apakšuzņēmuma līgumu ir ierobežota līdz 30 % no iepirkuma kopējās summas)
      (2019/C 399/10)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Vitali SpA

         Atbildētāja: Autostrade per l'Italia SpA

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/2170 (2015. gada 24. novembris), ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, ar kuru līdz 30 % ir ierobežota iepirkuma summas daļa, kuru pretendents var nodot trešajām personām kā apakšuzņēmējiem.

         (1)  OV C 166, 14.5.2018.


title: Apvienotās lietas C-95/18 un C-96/18: Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sociale Verzekeringsbank/F. van den Berg (C-95/18), H.D. Giesen (C-95/18), C.E. Franzen (C-96/18) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums – Regula (EEK) Nr. 1408/71 – 13. pants – Piemērojamie tiesību akti – Dalībvalsts iedzīvotājs, uz kuru attiecas Regulas (EEK) Nr. 1408/71 piemērošanas joma – Ar vecuma apdrošināšanas sistēmu vai ģimenes pabalstiem saistīts pabalsts Dzīvesvietas dalībvalsts un nodarbinātības dalībvalsts – Atteikums)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/10

      Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sociale Verzekeringsbank/F. van den Berg (C-95/18), H.D. Giesen (C-95/18), C.E. Franzen (C-96/18)
      (Apvienotās lietas C-95/18 un C-96/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - 13. pants - Piemērojamie tiesību akti - Dalībvalsts iedzīvotājs, uz kuru attiecas Regulas (EEK) Nr. 1408/71 piemērošanas joma - Ar vecuma apdrošināšanas sistēmu vai ģimenes pabalstiem saistīts pabalsts Dzīvesvietas dalībvalsts un nodarbinātības dalībvalsts - Atteikums)
      (2019/C 399/11)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hoge Raad der Nederlanden

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Sociale Verzekeringsbank

         Atbildētāji: F. van den Berg (C-95/18), H.D. Giesen (C-95/18), C.E. Franzen (C-96/18)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  LESD 45. un 48. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tādi dalībvalsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem šajā dalībvalstī dzīvojošs migrējošs darba ņēmējs, uz kuru attiecas nodarbinātības dalībvalsts tiesību akti sociālā nodrošinājuma jomā saskaņā ar Padomes Regulas (EEK) Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 118/97 (1996. gada 2. decembris), kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1992/2006 (2006. gada 18. decembris), 13. pantu, nav apdrošināts saistībā ar šīs dzīvesvietas dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmu, lai gan saskaņā ar nodarbinātības dalībvalsts tiesību aktiem šim darba ņēmējam nav tiesību uz vecuma pensiju vai ģimenes pabalstiem.

                  2)

                  Regulas Nr. 1408/71, redakcijā ar grozījumiem un atjauninājumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 118/97, kurā izdarīti grozījumi ar Regulu Nr. 1992/2006, 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka dalībvalsts, kurā dzīvo migrējošs darba ņēmējs un kurai saskaņā ar šo pantu nav kompetences, tiesību uz vecuma pensiju šim migrējošam darba ņēmējam piešķiršanu pakļauj apdrošināšanas pienākumam, kas nozīmē, ka ir jābūt veiktām sociālās apdrošināšanas obligātajām iemaksām.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018


title: Lieta C-222/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pārrobežu veselības aprūpe – Direktīva 2011/24/ES – 3. panta k) punkts un 11. panta 1. punkts – Recepte – Jēdziens – Tādas receptes atzīšana, ko citā dalībvalstī ir izdevusi persona, kurai ir šādas tiesības – Nosacījumi – Preču brīva aprite – Pasākumu ar eksporta kvantitatīviem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību aizliegums – LESD 35. un 36. pants – Ierobežojums aptiekai izsniegt recepšu zāles – Citā dalībvalstī izdota pasūtījuma veidlapa – Attaisnojums – Cilvēku veselības un dzīvības aizsardzība – Direktīva 2001/83/EK – 81. panta otrā daļa – Dalībvalsts iedzīvotāju apgāde ar zālēm)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/11

      Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet
      (Lieta C-222/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pārrobežu veselības aprūpe - Direktīva 2011/24/ES - 3. panta k) punkts un 11. panta 1. punkts - Recepte - Jēdziens - Tādas receptes atzīšana, ko citā dalībvalstī ir izdevusi persona, kurai ir šādas tiesības - Nosacījumi - Preču brīva aprite - Pasākumu ar eksporta kvantitatīviem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību aizliegums - LESD 35. un 36. pants - Ierobežojums aptiekai izsniegt recepšu zāles - Citā dalībvalstī izdota pasūtījuma veidlapa - Attaisnojums - Cilvēku veselības un dzīvības aizsardzība - Direktīva 2001/83/EK - 81. panta otrā daļa - Dalībvalsts iedzīvotāju apgāde ar zālēm)
      (2019/C 399/12)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

         Atbildētājs: Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/24/ES (2011. gada 9. marts) par pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē 3. panta k) punkts un 11. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek aizliegts dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru šīs dalībvalsts aptiekai nav atļauts izsniegt recepšu zāles, pamatojoties uz pasūtījuma veidlapu, ja šādu pasūtījuma veidlapu ir izdevis veselības aprūpes speciālists, kam ir tiesības izrakstīt zāles un praktizēt citā dalībvalstī, lai gan zāļu izsniegšana ir atļauta, ja šo pasūtījuma veidlapu ir izdevis veselības aprūpes speciālists, kam ir tiesības praktizēt pirmajā dalībvalstī, precizējot, ka saskaņā ar šo tiesisko regulējumu šādās pasūtījuma veidlapās netiek norādīts attiecīgā pacienta uzvārds.
      LESD 35. un 36. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek aizliegts tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, ciktāl šis tiesiskais regulējums ir pamatots ar cilvēku veselības un dzīvības aizsardzības mērķi, ir piemērots, lai nodrošinātu šī mērķa sasniegšanu un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams tā sasniegšanai.

         (1)  OV C 221, 25.6.2018.


title: Lieta C-251/18: Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums (Rechtbank Noord-Holland (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Trace Sport/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tirdzniecības politika – Antidempinga maksājumi – Velosipēdu, kas nosūtīti no Indonēzijas, Malaizijas, Šrilankas un Tunisijas, imports – Galīgā antidempinga maksājuma, ko piemēro Ķīnas izcelsmes velosipēdu importam, attiecināšana uz importu no šīm valstīm – Īstenošanas regula (ES) Nr. 501/2013 – Spēkā esamība – Pieņemamība – Prasītājas pamatlietā prasības atcelt tiesību aktu necelšana – Saistītais importētājs – Tiesības celt prasību atcelt tiesību aktu – Regula (EK) Nr. 1225/2009 – 13. pants – Apiešana – 18. pants – Sadarbības neesamība – Pierādījumi – Netiešu pierādījumu kopums)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/12

      Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums (Rechtbank Noord-Holland (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Trace Sport/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven
      (Lieta C-251/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tirdzniecības politika - Antidempinga maksājumi - Velosipēdu, kas nosūtīti no Indonēzijas, Malaizijas, Šrilankas un Tunisijas, imports - Galīgā antidempinga maksājuma, ko piemēro Ķīnas izcelsmes velosipēdu importam, attiecināšana uz importu no šīm valstīm - Īstenošanas regula (ES) Nr. 501/2013 - Spēkā esamība - Pieņemamība - Prasītājas pamatlietā prasības atcelt tiesību aktu necelšana - Saistītais importētājs - Tiesības celt prasību atcelt tiesību aktu - Regula (EK) Nr. 1225/2009 - 13. pants - Apiešana - 18. pants - Sadarbības neesamība - Pierādījumi - Netiešu pierādījumu kopums)
      (2019/C 399/13)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Rechtbank Noord-Holland

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Trace Sport

         Atbildētājs: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 501/2013 (2013. gada 29. maijs), ar ko galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 990/2011 noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes velosipēdu importam, attiecina uz tādu velosipēdu importu, kas nosūtīti no Indonēzijas, Malaizijas, Šrilankas un Tunisijas, neatkarīgi no tā, vai šiem velosipēdiem ir deklarēta Indonēzijas, Malaizijas, Šrilankas vai Tunisijas izcelsme, nav spēkā, ciktāl tā attiecas uz velosipēdu, kas nosūtīti no Šrilankas, importu, neatkarīgi no tā, vai tiem ir deklarēta šīs valsts izcelsme.

         (1)  OV C 276, 6.8.2018.


title: Lieta C-366/18: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Juzgado de lo Social no 33 de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – José Manuel Ortiz Mesonero/UTE Luz Madrid Centro (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Direktīva 2010/18/ES – Pārstrādātais pamatnolīgums par vecāku atvaļinājumu – Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru vecāku atvaļinājuma piešķiršana ir atkarīga no darba laika samazināšanas, proporcionāli samazinot darba algu – Darbs maiņās ar mainīgu darba grafiku – Darbinieka lūgums ļaut veikt darbu atbilstoši fiksētam darba grafikam, lai varētu rūpēties par saviem nepilngadīgajiem bērniem – Direktīva 2006/54/EK – Vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un darba jautājumos – Netieša diskriminācija – Daļēja nepieņemamība)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/14

      Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Juzgado de lo Social no 33 de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – José Manuel Ortiz Mesonero/UTE Luz Madrid Centro
      (Lieta C-366/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 2010/18/ES - Pārstrādātais pamatnolīgums par vecāku atvaļinājumu - Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru vecāku atvaļinājuma piešķiršana ir atkarīga no darba laika samazināšanas, proporcionāli samazinot darba algu - Darbs maiņās ar mainīgu darba grafiku - Darbinieka lūgums ļaut veikt darbu atbilstoši fiksētam darba grafikam, lai varētu rūpēties par saviem nepilngadīgajiem bērniem - Direktīva 2006/54/EK - Vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un darba jautājumos - Netieša diskriminācija - Daļēja nepieņemamība)
      (2019/C 399/15)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Juzgado de lo Social no 33 de Madrid

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: José Manuel Ortiz Mesonero

         Atbildētājs: UTE Luz Madrid Centro

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīva 2010/18/ES (2010. gada 8. marts), ar ko īsteno pārskatīto BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP un ETUC pamatnolīgumu par vecāku atvaļinājumu un atceļ Direktīvu 96/34/EK, ir interpretējama tādējādi, ka tā nav piemērojama tādam valsts tiesiskajam regulējumam kā pamatlietā aplūkotais, kurā, lai darbinieks varētu rūpēties par tā apgādībā esošiem nepilngadīgiem bērniem vai ģimenes locekļiem, ir paredzētas viņa tiesības samazināt savu parasto darba laiku, proporcionāli samazinot darba algu, taču bez iespējas strādāt atbilstoši fiksētam darba grafikam un saglabāt savu parasto darba laiku, ja parastais darba grafiks ir maiņu darbs ar mainīgu darba grafiku.

         (1)  OV C 294, 20.8.2018.


title: Lieta C-527/18: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./KIA Motors Corporation (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Mehāniskie transportlīdzekļi – Regula (EK) Nr. 715/2007 – 6. panta 1. punkta pirmais teikums – Transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācija – Transportlīdzekļa ražotāja pienākumi attiecībā uz neatkarīgajiem uzņēmumiem – Neierobežota un standartizēta piekļuve šai informācijai – Noteikumi – Diskriminācijas aizliegums)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/15

      Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./KIA Motors Corporation
      (Lieta C-527/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Mehāniskie transportlīdzekļi - Regula (EK) Nr. 715/2007 - 6. panta 1. punkta pirmais teikums - Transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācija - Transportlīdzekļa ražotāja pienākumi attiecībā uz neatkarīgajiem uzņēmumiem - Neierobežota un standartizēta piekļuve šai informācijai - Noteikumi - Diskriminācijas aizliegums)
      (2019/C 399/17)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Gesamtverband Autoteile-Handel e.V

         Atbildētāja: KIA Motors Corporation

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 715/2007 (2007. gada 20. jūnijs) par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai 6. panta 1. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to automobiļu ražotājiem nav noteikts pienākums piekļuvi informācijai par transportlīdzekļu remontu un tehnisko apkopi neatkarīgajiem uzņēmumiem sniegt formātā, kas ļauj to apstrādāt elektroniski.

                  2)

                  Regulas Nr. 715/2007 6. panta 1. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka papildu informācijas kanālu oriģinālo rezerves daļu tirdzniecībai atvēršana sertificētiem tirgotājiem un remontētājiem, ko ar informācijas pakalpojumu sniedzēja starpniecību veic automobiļu ražotājs, nav neatkarīgos uzņēmumus diskriminējoša piekļuve salīdzinājumā ar piekļuvi, kuru izmanto sertificētie tirgotāji un remontētāji šīs tiesību normas izpratnē, jo arī neatkarīgajiem uzņēmumiem ir piekļuve tādai informācijai par transportlīdzekļu remontu un tehnisko apkopi, kas nav diskriminējoša attiecībā uz sertificētajiem tirgotājiem un remontētājiem piemērotajiem noteikumiem un piešķirto piekļuvi.

         (1)  OV C 445, 10.12.2018.


title: Lieta C-556/18: Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 26. septembra spriedums – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde – Eiropas Savienības politika ūdens resursu jomā – Direktīva 2000/60/EK – 13. panta 1. un 7. punkts, kā arī 15. panta 1. punkts – Pārskatīto un koriģēto upju baseinu apsaimniekošanas plānu attiecībā uz Lansarotes, Fuerteventuras, Grankanārijas, Tenerifes, Gomēras, Palmas un Eljerro (Spānija) upju baseinu apgabaliem nepieņemšana, nepublicēšana un nepaziņošana Eiropas Komisijai – 14. pants – Sabiedrības neinformēšana un sabiedriskās apspriešanas nerīkošana jautājumā par pārskatīšanu un koriģēšanu)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/17

      Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 26. septembra spriedums – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
      (Lieta C-556/18) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - Eiropas Savienības politika ūdens resursu jomā - Direktīva 2000/60/EK - 13. panta 1. un 7. punkts, kā arī 15. panta 1. punkts - Pārskatīto un koriģēto upju baseinu apsaimniekošanas plānu attiecībā uz Lansarotes, Fuerteventuras, Grankanārijas, Tenerifes, Gomēras, Palmas un Eljerro (Spānija) upju baseinu apgabaliem nepieņemšana, nepublicēšana un nepaziņošana Eiropas Komisijai - 14. pants - Sabiedrības neinformēšana un sabiedriskās apspriešanas nerīkošana jautājumā par pārskatīšanu un koriģēšanu)
      (2019/C 399/19)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: E. Manhaeve un S. Pardo Quintillán)

         Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis: J. García-Valdecasas Dorrego)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Noteiktajā termiņā nepabeigusi sabiedrības informēšanu un sabiedrisko apspriešanu jautājumā par Lansarotes, Fuerteventuras, Grankanārijas, Tenerifes, Gomēras, Palmas un Eljerro upju baseinu apgabalu apsaimniekošanas plānu pārskatīšanu un koriģēšanu un noteiktajā termiņā nepieņēmusi, nepublicējusi un nepaziņojusi Eiropas Komisijai par šo apsaimniekošanas plānu pārskatīšanu un koriģēšanu, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes Direktīvu 2013/64/ES (2013. gada 17. decembris), 13. panta 7. punktā, lasot to kopsakarā ar tās 13. panta 1. punktu, 14. pantu un 15. panta 1. punktu.

                  2)

                  Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 381, 22.10.2018.


title: Lieta C-600/18: Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 26. septembra spriedums (Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UTEP 2006. SRL/Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pārvadājumi ar autotransportu – LESD 91. un 92. pants – Regula (ES) Nr. 165/2014 – 32. panta 3. punkts, 33. panta 1. punkts un 41. panta 1. punkts – Tahogrāfu lietošanas noteikumu pārkāpums – Dalībvalstu pienākums paredzēt efektīvas, preventīvas un nediskriminējošas sankcijas – Mazie un vidējie uzņēmumi rezidenti un nerezidenti – Atšķirīga attieksme)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/18

      Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 26. septembra spriedums (Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UTEP 2006. SRL/Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály
      (Lieta C-600/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pārvadājumi ar autotransportu - LESD 91. un 92. pants - Regula (ES) Nr. 165/2014 - 32. panta 3. punkts, 33. panta 1. punkts un 41. panta 1. punkts - Tahogrāfu lietošanas noteikumu pārkāpums - Dalībvalstu pienākums paredzēt efektīvas, preventīvas un nediskriminējošas sankcijas - Mazie un vidējie uzņēmumi rezidenti un nerezidenti - Atšķirīga attieksme)
      (2019/C 399/20)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: UTEP 2006. SRL

         Atbildētājs: Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 165/2014 (2014. gada 4. februāris) par tahogrāfiem autotransportā, ar kuru atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, 41. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tāda dalībvalsts administratīva prakse, saskaņā ar kuru atšķirībā no autopārvadājumu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem nerezidentiem tiem autopārvadājumu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kuri ir reģistrēti šajā dalībvalstī, par tāda paša smaguma pirmreizēju Regulas Nr. 165/2014 normu pārkāpumu var noteikt vieglāku sankciju, proti, brīdinājumu administratīva naudas soda vietā.

         (1)  OV C 436, 3.12.2018.


title: Apvienotās lietas C-662/18 un C-672/18: Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AQ (C-662/18), DN (C-672/18)/Ministre de l'Action et des Comptes publics (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiešie nodokļi – Direktīva 90/434/EEK – Direktīva 2009/133/EK – 8. pants – Kapitāla pieaugums saistībā ar vērtspapīru maiņas darījumu – Maiņas rezultātā saņemto vērtspapīru pārvešana – Kapitāla pieauguma aplikšanas ar nodokli atlikšana – Nodokļa uzlikšana akcionāriem – Aplikšana ar nodokli, pamatojoties uz atšķirīgiem nodokļu bāzes noteikumiem un atšķirīgām likmēm – Nodokļu bāzes atlaides, ņemot vērā vērtspapīru turējuma laikposmu)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/18

      Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 18. septembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AQ (C-662/18), DN (C-672/18)/Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Apvienotās lietas C-662/18 un C-672/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiešie nodokļi - Direktīva 90/434/EEK - Direktīva 2009/133/EK - 8. pants - Kapitāla pieaugums saistībā ar vērtspapīru maiņas darījumu - Maiņas rezultātā saņemto vērtspapīru pārvešana - Kapitāla pieauguma aplikšanas ar nodokli atlikšana - Nodokļa uzlikšana akcionāriem - Aplikšana ar nodokli, pamatojoties uz atšķirīgiem nodokļu bāzes noteikumiem un atšķirīgām likmēm - Nodokļu bāzes atlaides, ņemot vērā vērtspapīru turējuma laikposmu)
      (2019/C 399/21)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d'État

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: AQ (C-662/18), DN (C-672/18)

         Atbildētājs: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2009/133/EK (2009. gada 19. oktobris) par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, daļējai sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai, kā arī SE vai SCE juridiskās adreses pārcelšanai no vienas dalībvalsts uz citu, 8. panta 1. un 6. punkts un Padomes Direktīvas 90/434 (1990. gada 23. jūlijs) par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai, 8. panta 1. punkts un 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka vērtspapīru maiņas darījumā saskaņā ar tiem kapitāla pieaugumam saistībā ar maiņas rezultātā saņemtajiem vērtspapīriem, kam ir piemērota aplikšanas ar nodokli atlikšana, kā arī kapitāla pieaugumam, kas izriet no apmaiņā saņemto vērtspapīru pārvešanas, ir jāpiemēro tas pats nodokļu režīms, lai attiecībā uz nodokļa likmi un nodokļa atlaides piemērošanu tiktu ņemts vērā vērtspapīru turējuma ilgums, kā tas, kas tiktu piemērots kapitāla pieaugumam, kāds tiktu gūts to vērtspapīru pārvešanas brīdī, kādi pastāvēja pirms maiņas darījuma, ja šāds darījums nebūtu noticis.

         (1)  OV C 4, 7.1.2019.

         OV C 25, 21.1.2019.


title: Lieta C-728/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 22. novembrī EM Research Organization, Inc. iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 25. septembra spriedumu lietā T-180/17 EM Research Organization/EUIPO – Christoph Fischer u.c.

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/19

      Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 22. novembrī EM Research Organization, Inc. iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 25. septembra spriedumu lietā T-180/17 EM Research Organization/EUIPO – Christoph Fischer u.c.
      (Lieta C-728/18 P)
      (2019/C 399/22)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: EM Research Organization, Inc. (pārstāvji: J. Liesegang, N. Lang, advokāti)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Christoph Fischer GmbH, Ole Weinkath, Multikraft Productions- und Handels GmbH, Phytodor AG

      Ar 2019. gada 25. septembra rīkojumu Tiesa (septītā palāta) nolēma apelācijas sūdzību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami nepamatotu un nosprieda, ka EM Research Organization, Inc. sedz savus tiesāšanas izdevumus pati.


title: Lieta C-293/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 10. aprīlī Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 12. februāra spriedumu lietā T-231/18 Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam/EUIPO – Lupu (“Djili”)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/20

      Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 10. aprīlī Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 12. februāra spriedumu lietā T-231/18 Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam/EUIPO – Lupu (“Djili”)
      (Lieta C-293/19 P)
      (2019/C 399/23)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (pārstāvji: C.-R. Romițan, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      Ar 2019. gada 2. oktobra rīkojumu Tiesa (astotā palāta) nolēma apelācijas sūdzību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami nepamatotu un nosprieda, ka Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam pats sedz savus tiesāšanas izdevumus.


title: Lieta C-351/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 30. aprīlī Bruno Gollnisch iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 28. februāra rīkojumu lietā T-375/18 Gollnisch/Parlaments

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/20

      Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 30. aprīlī Bruno Gollnisch iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 28. februāra rīkojumu lietā T-375/18 Gollnisch/Parlaments
      (Lieta C-351/19 P)
      (2019/C 399/24)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Bruno Gollnisch (pārstāvis: B. Bonnefoy-Claudet, advokāts)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments
      Ar 2019. gada 3. oktobra rīkojumu Tiesa (astotā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja.


title: Lieta T-176/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 19. septembra spriedums – WhiteWave Services/EUIPO – Fernandes (“VeGa one”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “VeGa one” reģistrācijas pieteikums – Agrāka vārdiska starptautiska reģistrācija “Vegas”, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/41

      Vispārējās tiesas 2019. gada 19. septembra spriedums – WhiteWave Services/EUIPO – Fernandes (“VeGa one”)
      (Lieta T-176/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “VeGa one” reģistrācijas pieteikums - Agrāka vārdiska starptautiska reģistrācija “Vegas”, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2019/C 399/48)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: WhiteWave Services, Inc. (Broomfield, Kolorado, Amerikas Savienotās Valstis), kurai ir atļauts aizstāt Sequel Naturals ULC (pārstāvis: H. Lindström, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: P. Sipos)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Carlos Fernandes (Groß-Umstadt, Vācija) (pārstāvis: T. Stein, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 9. janvāra lēmumu lietā R 2466/2015-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp C. Fernandes un Sequel Naturals.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atļaut WhiteWave Services, Inc. aizstāt Sequel Naturals ULC kā prasītāju.

                  2)

                     Prasību noraidīt.

                  3)

                     WhiteWave Services sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                     Carlos Fernandes sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 144, 8.5.2017.