title: Lieta C-282/15: Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 19. janvāra spriedums (Verwaltungsgericht Braunschweig (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Queisser Pharma GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Preču brīva aprite — LESD 34. – 36. pants — Pilnībā iekšēja situācija — Pārtikas produktu nekaitīgums — Regula (EK) Nr. 178/2002 — 6. pants — Risku analīzes princips — 7. pants — Piesardzības princips — Regula (EK) Nr. 1925/2006 — Dalībvalsts tiesību akti, ar ko ir aizliegts ražot un laist tirgū uztura bagātinātājus, kuros ir aminoskābes — Situācija, kurā pagaidu atkāpes no šī aizlieguma noteikšana ir valsts iestādes diskrecionārā kompetencē

text:
               6.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 70/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 19. janvāra spriedums (Verwaltungsgericht Braunschweig (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Queisser Pharma GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland

   (Lieta C-282/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Preču brīva aprite - LESD 34. – 36. pants - Pilnībā iekšēja situācija - Pārtikas produktu nekaitīgums - Regula (EK) Nr. 178/2002 - 6. pants - Risku analīzes princips - 7. pants - Piesardzības princips - Regula (EK) Nr. 1925/2006 - Dalībvalsts tiesību akti, ar ko ir aizliegts ražot un laist tirgū uztura bagātinātājus, kuros ir aminoskābes - Situācija, kurā pagaidu atkāpes no šī aizlieguma noteikšana ir valsts iestādes diskrecionārā kompetencē)
   (2017/C 070/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Braunschweig

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Queisser Pharma GmbH & Co. KG

      Atbildētāja: Bundesrepublik Deutschland

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulas (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu, 6. un 7. pants ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj tādus valsts tiesību aktus kā pamatlietā aplūkotie, kuri aizliedz ražot, apstrādāt vai laist tirgū jebkādus uztura bagātinātājus, kas satur aminoskābes, ja vien valsts iestāde, kurai šajā ziņā ir rīcības brīvība, nav piešķīrusi atkāpi, ja šie tiesību akti ir pamatoti ar risku analīzi, kas attiecas tikai uz dažām aminoskābēm, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. Katrā ziņā šie panti ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj šādus valsts tiesību aktus, ja tajos ir paredzēts, ka atkāpes no minētajos tiesību aktos paredzētā aizlieguma var tikt piešķirtas tikai uz noteiktu laiku pat gadījumā, ja kādas vielas drošums ir pierādīts.

      (1)  OV C 294, 7.9.2015.


title: Lieta T-387/10: Prasība, kas celta 2010. gada 9. septembrī — Goutier /ITSB — Eurodata ( “ARANTAX” )

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/45

         Prasība, kas celta 2010. gada 9. septembrī — Goutier/ITSB — Eurodata (“ARANTAX”)
   (Lieta T-387/10)
   ()
   2010/C 301/72
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Klaus Goutier (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvis — E. E. Happe, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Eurodata GmbH & Co. KG (Saarbrücken, Vācija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 1. jūlija lēmumu lietā R 126/2009-4 tiktāl, ciktāl ar to, atceļot apstrīdēto lēmumu, noraidīts Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums attiecībā uz šādiem pakalpojumiem:
               —   35. klase– nodokļu konsultanta, nodokļu deklarācijas sagatavošanas, grāmatvedības pakalpojumi, revidenta, uzņēmējdarbības konsultācijas, uzņēmumu konsultācijas pakalpojumi;
               —   36. klase– nodokļu atzinuma un novērtējumu sagatavošana, apvienošanās un pārņemšanu darījumi, proti, finanšu konsultācijas par uzņēmuma un vērtspapīru ieguldījumu pirkšanu vai pārdošanu;
               —   42. klase– juridiskās konsultācijas un juridiskā pārstāvniecība, izpēte juridiskos jautājumos

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ARANTAX” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpt 35., 36. un 42. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Eurodata GmbH & Co. KG.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme “ANTAX” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 36., 41., 42. un 45. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un daļēji noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 15. un 43. panta pārkāpums, jo neesot iesniegti pierādījumi par izmantošanu un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāvot konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta F-38/10: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 13. aprīļa spriedums — Vakalis /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Pensija — Grieķijā iegūto pensijas tiesību pārnešana uz Savienības ierēdņu pensiju programmu — Darba stāža aprēķināšana — Iebilde par Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta Vispārīgo īstenošanas noteikumu prettiesiskumu — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Eiro neitralitātes princips)

text:
               28.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 160/28

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 13. aprīļa spriedums — Vakalis/Komisija
   (Lieta F-38/10) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Pensija - Grieķijā iegūto pensijas tiesību pārnešana uz Savienības ierēdņu pensiju programmu - Darba stāža aprēķināšana - Iebilde par Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta Vispārīgo īstenošanas noteikumu prettiesiskumu - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Eiro neitralitātes princips)
   2011/C 160/43
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ioannis Vakalis (Luvinate, Itālija) (pārstāvis — S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Martin un J. Baquero Cruz)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Individuālo tiesību un norēķinu biroja lēmumu, ar kuru noteiktas prasītāja pensijas tiesības saistībā ar to pārnešanu uz Savienības pensiju programmu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Prasību lietā noraidīt daļēji kā nepieņemamu un pārējā daļā kā nepamatotu;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina pusi no I. Vakalis tiesāšanās izdevumiem;

               3)

               I. Vakalis sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010., 54. lpp.


title: Lieta C-477/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 27. oktobrī iesniedza High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (England and Wales) (Apvienotā Karaliste) – Pillbox 38 (UK) Limited , darbojas ar nosaukumu “Totally Wicked ” / Secretary of State for Health

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 27. oktobrī iesniedza High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (England and Wales) (Apvienotā Karaliste) – Pillbox 38 (UK) Limited, darbojas ar nosaukumu “Totally Wicked”/Secretary of State for Health

   (Lieta C-477/14)
   (2015/C 007/21)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (England and Wales)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Pillbox 38 (UK) Limited, darbojas ar nosaukumu “Totally Wicked”

      Atbildētājs: Secretary of State for Health

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 3. aprīļa Direktīvas 2014/40/ES (1) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu un ar ko atceļ Direktīvu 2001/37/EK (2), 20. pants nav spēkā pilnībā vai arī tikai attiecīgajā daļā viena no vai arī vairāku turpmāk minēto iemeslu dēļ:

               —

               šajā pantā kopumā vai arī tikai tā attiecīgajā daļā elektronisko cigarešu ražotājiem un/vai tirgotājiem ir noteikta virkne pienākumu, kas ir pretrunā samērīguma principam, skatot to kopsakarā ar tiesiskās noteiktības principu?

               —

               šo pašu vai līdzīgu iemeslu dēļ tas nav saderīgs ar vienlīdzīgas attieksmes principu un/vai ar to tiek nelikumīgi izkropļota konkurence?

               —

               tas ir pretrunā subsidiaritātes principam?

               —

               tas pārkāpj elektronisko cigarešu ražotāju un tirgotāju tiesības saskaņā ar Hartas 16. un/vai 17. pantu?

      (1)  OV L 127, 1. lpp

      (2)  OV L 194, 26. lpp.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 28. oktobrī lietā T-76/03 Herbert Meister pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Ierēdņi — Dienesta vadītāja atkārtota iecelšana amatā — Dienesta intereses — Darba līdzvērtība — Tiesības uz vārda brīvību — Pienākums sniegt padomu — Pamatojums — Tiesības tikt uzklausītam — Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/35

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 28. oktobrī
   lietā T-76/03 Herbert Meister pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Ierēdņi - Dienesta vadītāja atkārtota iecelšana amatā - Dienesta intereses - Darba līdzvērtība - Tiesības uz vārda brīvību - Pienākums sniegt padomu - Pamatojums - Tiesības tikt uzklausītam - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   (2005/C 6/68)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā T-76/03 Herbert Meister, Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) ierēdnis, ar dzīvesvietu Muchamiel (Spānija), ko pārstāv advokāts G. Vandersanden, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis O. Waelbroeck), par prasību, no vienas puses, atcelt ITSB 2002. gada 22. aprīļa lēmumu PERS-AFFECT-02-30, ar ko dienesta interesēs prasītāju ieceļ amatā par viceprezidenta juridiskajos jautājumos juridisko padomnieku, un, no otras puses, par prasību par zaudējumu atlīdzību ar procentiem, Pirmās Instances tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Azizi, tiesnesis M. Jaeger un tiesnese E. Cremona, sekretāre D.Christensen, administratore, 2004. gada 28. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) piespriež izmaksāt prasītājam summu EUR 5 000 apmērā kā zaudējumu atlīdzību par dienesta kļūdu;

               2)

               prasību noraidīt kā pārmērīgu;

               3)

               ITSB sedz savus izdevumus un piekto daļu no prasītāja izdevumiem;

               4)

               prasītājs sedz četras piektdaļas no saviem izdevumiem.

      (1)  OV C 101, 26.4.2003.


title: Lieta T-113/16: Prasība, kas celta 2016. gada 21. martā – Arctic Cat/EUIPO – Slazengers (Panteras attēls)

text:
               17.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/22

         Prasība, kas celta 2016. gada 21. martā – Arctic Cat/EUIPO – Slazengers (Panteras attēls)
   (Lieta T-113/16)
   (2016/C 175/26)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Arctic Cat, Inc. (Thief River Falls, Minesota, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – M. Hartmann un S. Fröhlich, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Slazengers Ltd (Bērnhama, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: starptautiska grafiskas preču zīmes (panteras attēls) reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību Nr. 941 684

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 11. janvāra lēmums lietā R 2953/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā noraidīta apelācijas sūdzība un apstiprināts daļējs atteikums piešķirt aizsardzību starptautiskajai reģistrācijai Nr. 941 684 attiecībā uz Eiropas Savienību saistībā ar precēm, kas iespējami ietilpst 25. klasē (īpašs automobiļu sporta sacensībām paredzēts apģērbs, tostarp ārēji aizsargājošs apģērbs, balaklavas un sejas maskas”);

               —

               atļaut piešķirt aizsardzību starptautiskajai reģistrācijai Nr. 941 684 attiecībā uz Eiropas Savienību arī saistībā ar precēm, kas iespējami ietilpst 25. klasē (īpašs automobiļu sporta sacensībām paredzēts apģērbs, tostarp ārēji aizsargājošs apģērbs, balaklavas un sejas maskas”);

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Slazengers Ltd atlīdzināt izdevumus saistībā ar procesiem EUIPO.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-227/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 24. oktobra rīkojums — Saobraćajni institut CIP /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus — Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Prasītāja izslēgšana no dalības šajā konkursā — Konkursa procedūras atcelšana pēc prasības celšanas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/37

         Vispārējās tiesas 2012. gada 24. oktobra rīkojums — Saobraćajni institut CIP/Komisija
   (Lieta T-227/12) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus - Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Prasītāja izslēgšana no dalības šajā konkursā - Konkursa procedūras atcelšana pēc prasības celšanas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 9/67
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Belgrada, Serbija) (pārstāvis — A. Lojpur, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Erlbacher un E. Georgieva)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, atcelt 2012. gada 3. aprīlī publicēto paziņojumu par paredzamo publisko iepirkumu, kurš attiecās uz dzelzceļa modernizēšanas projekta tehniskās dokumentācijas izstrādi, un ar kuru no dalības publiskā iepirkuma procedūrā tika izslēgts prasītājs un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina prasītāja tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 227, 28.07.2012.


title: Lieta T-289/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 9. septembra spriedums — Omnicare /ITSB — Astellas Pharma ( OMNICARE CLINICAL RESEARCH ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes OMNICARE CLINICAL RESEARCH reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme OMNICARE — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Pakalpojumu līdzība — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana)

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/41

         Vispārējās tiesas 2011. gada 9. septembra spriedums — Omnicare/ITSB — Astellas Pharma (“OMNICARE CLINICAL RESEARCH”)
   (Lieta T-289/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “OMNICARE CLINICAL RESEARCH” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “OMNICARE” - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Pakalpojumu līdzība - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana)
   2011/C 311/74
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Omnicare, Inc. (Covington, Kentuki, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — M. Edenborough, QC)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Astellas Pharma GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvji — C. Gutiérrez Martínez, M. H. Granado Carpenter un M. Polo Carreño, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 14. maija lēmumu lietā R 401/2008-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Yamanouchi Pharma GmbH un Omnicare, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Omnicare, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 244, 10.10.2009.


title: Lieta T-298/13: Prasība, kas celta 2013. gada 3. jūnijā — LemonAid Beverages /ITSB — Pret a Manger ( Europe ) ( “Lemonaid” )

text:
               27.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/16

         Prasība, kas celta 2013. gada 3. jūnijā — LemonAid Beverages/ITSB — Pret a Manger (Europe) (“Lemonaid”)
   (Lieta T-298/13)
   2013/C 215/23
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LemonAid Beverages GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvji — U. Lüken un J. Natzel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Prêt à Manger (Europe) Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2013. gada 13. marta lēmumu lietā R 276/2012-2, ar kuru ITSB Apelāciju otrā padome atstāja spēkā negrozītu Anulēšanas nodaļas lēmumu atzīt Kopienas preču zīmi Nr. 007089444 par spēkā neesošu attiecībā uz apstrīdētajām precēm, kas ietilpst 32. un 33. klasē, un atbilstošo ITSB Anulēšanas nodaļas 2011. gada 20. decembra lēmumu lietā 4123 C;

               —

               2010. gada 7. janvāra pieteikumu par Kopienas preču zīmes Nr. 007089444 spēkā neesamības atzīšanu noraidīt pilnībā un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “Lemonaid” — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 7 089 444

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu ir balstīts uz Padomes Regulas Nr. 207/2009 53. punkta 1. punkta c) apakšpunktu un 8. panta 4. punktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: atzīt apstrīdēto Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta kopsakarā ar 8. punkta 4. punktu pārkāpums


title: Lieta T-362/10: Vispārējās tiesas 2014. gada 5. novembra spriedums – Vtesse Networks /Komisija Valsts atbalsts — Atbalsts jaunās paaudzes platjoslas tīklu izvietošanai Kornvolas un Sili salu reģionā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu — LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts — Prasība atcelt tiesību aktu — Būtiskas ietekmes uz konkurences stāvokli neesamība — Tiesības celt prasību — Ieinteresēto personu procesuālās tiesības — Daļēja nepieņemamība — Šaubu, kas pamato formālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu, neesamība

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/16

         Vispārējās tiesas 2014. gada 5. novembra spriedums – Vtesse Networks/Komisija
   (Lieta T-362/10) (1)

   (Valsts atbalsts - Atbalsts jaunās paaudzes platjoslas tīklu izvietošanai Kornvolas un Sili salu reģionā - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu - LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts - Prasība atcelt tiesību aktu - Būtiskas ietekmes uz konkurences stāvokli neesamība - Tiesības celt prasību - Ieinteresēto personu procesuālās tiesības - Daļēja nepieņemamība - Šaubu, kas pamato formālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu, neesamība)
   (2014/C 448/20)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vtesse Networks Ltd (Hertford, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – H. Mercer, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Stromsky un L. Armati)

      Lietas dalībnieki, kas iestājušies lietā atbildētājas atbalstam: Polijas Republika (pārstāvji – sākotnēji M. Szpunar un B. Majczyna, vēlāk B. Majczyna), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – sākotnēji S. Behzadi-Spencer un L. Seeboruth, vēlāk L. Seeboruth, J. Beeko un L. Christie, kam sākotnēji palīdzēja K. Bacon, vēlāk S. Lee, barristers) un British Telecommunications plc (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – sākotnēji M. Nissen un J. Gutiérrez Gisbert, vēlāk M. Nissen un G. van de Walle de Ghelcke un visbeidzot G. van de Walle de Ghelcke, J. Rivas Andrés, advokāti, un J. Holmes, barrister)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 12. maija Lēmumu C(2010) 3204, ar ko ir atzīts, ka atbalsta pasākums “Cornwall & Isles of Scilly Next Generation Broadband”, kurā ir paredzēts atbalsts no Eiropas Reģionālās attīstības fonda, lai atbalstītu jaunās paaudzes platjoslas tīklu izvietošanu Kornvolas un Sili salu reģionā, ir saderīgs ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu (valsts atbalsts N 461/2009 – Apvienotā Karaliste)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Vtesse Networks Ltd sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas, kā arī British Telecommunications plc tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Polijas Republika, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 288, 23.10.2010.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 15. jūlijā lietā C-144/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 77/388/EEK — PVN — 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts — Summa, kurai uzliek nodokli — Subsīdija, kas tieši saistīta ar cenu — Regula (EK) Nr. 603/95 — Atbalstu piešķiršana žāvētās rupjās lopbarības tirgū)

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2004. gada 15. jūlijā
   lietā C-144/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 77/388/EEK - PVN - 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts - Summa, kurai uzliek nodokli - Subsīdija, kas tieši saistīta ar cenu - Regula (EK) Nr. 603/95 - Atbalstu piešķiršana žāvētās rupjās lopbarības tirgū)
   (2004/C 228/07)
   Tiesvedības valoda: vācu
   Lietā C-144/02 Eiropas Kopienu Komisija, ko pārstāv E. Traversa un K. Gross, pārstāvji, pret Vācijas Federatīvo Republiku, ko pārstāv M. Lumma, pārstāvis, kuru atbalsta Somijas Republika, ko pārstāv T. Pynnä un E. Bygglin, pārstāves, un Zviedrijas Karaliste, ko pārstāv A. Kruse, pārstāvis un A. Falk, pārstāve, par pieteikumu atzīt, ka, atturoties aplikt ar pievienotās vērtības nodokli atbalstu summas, kas izmaksātas, piemērojot Padomes 1995. gada 21. februāra Regulu (EK) Nr. 603/95 par žāvētās rupjās lopbarības tirgus kopējo organizāciju (OV L 63, 1. lpp.), Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 11. pants Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā Direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem- Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma: vienota aprēķina bāze (OV L 145, 1. lpp.), Tiesa, otrā palāta, (šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann (referents), J.-P. Puissochet un J. N. Cunha Rodrigues, un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretāre L. Hewlett, galvenā administratore) 2004. gada 15. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

               3)

               Somijas Republika un Zviedrijas Karaliste sedz savus izdevumus pašas.

      (1)  OV C 156, 29.6.2002.


title: Lieta T-89/11: Prasība, kas celta 2011. gada 16. februārī — Nanu-Nana Joachim Hoepp /ITSB — Vincci Hoteles ( “NANU” )

text:
               9.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/17

         Prasība, kas celta 2011. gada 16. februārī — Nanu-Nana Joachim Hoepp/ITSB — Vincci Hoteles (“NANU”)
   (Lieta T-89/11)
   2011/C 113/35
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brēmene, Vācija) (pārstāvis — A. Nordemann, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Vincci Hoteles S.A. (Alcobendas, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 25. novembra lēmumu lietā R 641/2010-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “NANU” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 4., 6., 16., 18., 20., 21., 24., 26. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6218879

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 5238704 vārdiskai preču zīmei “NAMMU” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 32. un 44. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt un līdz ar to — daļēji noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 4., 16., 21. un 35. klasē un iebildumus noraidīt attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 6., 9., 16., 18., 20., 21., 24., 26. un 35. klasē

      Apelāciju padomes lēmums: Iebildumu nodaļas lēmumu daļēji atcelt un noraidīt iebildumus attiecībā uz precēm, kas ietilpst 4., 16. un 21. klasē, pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt un apstiprināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma noraidīšanu attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 21. un 35. klasē

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini novērtējusi, ka no konkrētās sabiedrības daļas viedokļa pastāvēja sajaukšanas iespēja


title: lieta C-122/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) 2009. gada 2. aprīļa rīkojumu — Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoïkes Grammes, N.E.Lesbou, Blue Star Ferries/Ypourgos Emborikis Naftilias

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) 2009. gada 2. aprīļa rīkojumu — Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoïkes Grammes, N.E.Lesbou, Blue Star Ferries/Ypourgos Emborikis Naftilias
   (lieta C-122/09)
   2009/C 141/52
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Iesniedzējtiesa

   Symvoulio tis Epikrateias

      Lietas dalībnieki pamata procesā

   Prasītāji: Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoïkes Grammes, N.E.Lesbou, Blue Star Ferries
   Atbildētāja: Ypourgos Emborikis Naftilias

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar EKL 10. panta otro daļu un EKL 249. panta otro daļu: i) Grieķijas likumdevējam ir pienākums laikā, kad līdz 2004. gada 1. janvārim ir spēkā pagaidu izņēmums attiecībā uz Padomes 1992. gada 7. decembra (EEK) Regulas Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža) (OV L 364), piemērošanu, izņēmumam attiecībā uz Grieķiju esot paredzētam šīs pašas regulas 6. panta 3. punktā, atturēties pieņemt tādus tiesību pasākumus, kas var būtiski apdraudēt Regulas Nr. 3577/92 pilnīgu un efektīvu piemērošanu Grieķijā sākot no 2004. gada 1. janvāra un turpmākajā laikā; ii) vai privātpersonas var atsaukties uz šo regulu, lai apstrīdētu Grieķijas likumdevēja līdz 2004. gada 1. janvārim pieņemto noteikumu spēkā esamību, ja ar tiem būtiski tiek apdraudēta šīs regulas pilnīga un efektīva piemērošana Grieķijā, sākot no 2004. gada 1. janvāra?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu sniegta apstiprinoša atbilde — vai Regulas Nr. 3577/92 pilnīga piemērošana Grieķijā no 2004. gada 1. janvāra ir apdraudēta, jo Grieķijas likumdevējs pirms 2004. gada 1. janvāra ir pieņēmis tiesību noteikumus ar izsmeļošu un pastāvīgu raksturu, neparedzot to spēkā esamības beigas 2004. gada 1. janvārī, un nesaderīgi ar Regulu Nr. 3577/92?

               3)

               Ja uz pirmo un otro jautājumu sniegta apstiprinoša atbilde — vai Regulas Nr. 3577/92 1., 2. un 4. pants ļauj pieņemt valsts tiesību normas, saskaņā ar kurām kuģu īpašnieki var sniegt jūras kabotāžas pakalpojumus tikai noteiktos maršrutos, ko katru gadu nosaka kompetentā valsts iestāde un kam jāiegūst iepriekšēja administratīva atļauja saskaņā ar atļaujas izsniegšanas kārtību, kura: i) nešķirojot attiecas uz visiem ar salām saistītiem maršrutiem un ii) ļauj kompetentām valsts iestādēm izdot atļauju sniegt regulārus pakalpojumus, vienpusēji grozot pieteikuma detaļas, kas attiecas uz biežumu, pakalpojumu sniegšanas pārtraukumu un maksu, pamatojoties uz savu rīcības brīvību un iepriekš nenosakot piemērojamos kritērijus?

               4)

               Ja uz pirmo un otro jautājumu sniegta apstiprinoša atbilde — vai pakalpojumu sniegšanas brīvības nelikumīgu ierobežojumu EKL 49. panta izpratnē rada valsts tiesību noteikumi, kas paredz kuģa īpašnieka, kam administrācija ir izsniegusi atļauju reģistrēt kuģi noteiktā maršrutā (apstiprinot viņa pieteikumu iesniegtajā redakcijā, vai arī ar kuģa īpašnieka piekrišanu izdarot pieteikumā atsevišķus grozījumus), pienākumu apkalpot attiecīgo maršrutu nepārtraukti visu darbības gadu, un lai nodrošinātu šī pienākuma izpildi, pirms pakalpojumu sniegšanas uzsākšanas iesniegt garantijas vēstuli, kurā norādītā summa daļēji vai pilnībā tiktu iekasēta minētā pienākuma neizpildes vai daļējas izpildes gadījumā?


title: Lieta C-554/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 31. oktobrī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – EP Agrarhandel GmbH/Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               13.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 31. oktobrī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – EP Agrarhandel GmbH/Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

   (Lieta C-554/16)
   (2017/C 046/15)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: EP Agrarhandel GmbH

      Atbildētāja: Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Komisijas 2001. gada 20. augusta Lēmuma 2001/672/EK, ar ko paredz īpašus noteikumus liellopu pārvietošanai, kad tie izvesti vasaras ganībās kalnu apgabalos (1)(turpmāk tekstā – “Komisijas lēmums”), ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2010. gada 25. maija Lēmumu 2010/300/ES (2), 2. panta 4. punkts nepieļauj tādu valsts tiesību normu kā Verordnung des Bundesministers für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft über die Kennzeichnung und Registrierung von Rindern (Federālā lauksaimniecības un mežsaimniecības, vides un ūdenssaimniecības ministra Rīkojums par liellopu identifikāciju un reģistrāciju), BGBl II, Nr. 201/2008, 6. panta 6. punkts, saskaņā ar kuru, lai tiktu ievēroti visi šajā normā minētie termiņi – un līdz ar to arī paziņošanas par pārvietošanu uz vasaras ganībām termiņš –, galvenā nozīme ir attiecīgā paziņojuma saņemšanai?

               2)

               Kā Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulas (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (3), 117. panta otrā daļa ietekmē tiesības pretendēt uz piemaksu par liellopiem, par kuru pārvietošanu uz vasaras ganībām ir paziņots novēloti Komisijas lēmuma 2. panta 4. punkta izpratnē?

               3)

               Vai tad, ja novēlots paziņojums par pārvietošanu uz vasaras ganībām saskaņā ar Regulas Nr. 73/2009 117. panta otro daļu neizraisa tiesību pretendēt uz piemaksu zudumu, novēlotā paziņojuma dēļ ir jāpiemēro sankcijas?

      (1)  OV 2001, L 235, 23. lpp.

      (2)  OV 2010, L 127, 19. lpp.,

      (3)  OV 2009, L 030, 16. lpp.,


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 14. aprīlī lietā C-519/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Pamatnolīgums par bērna kopšanas atvaļinājumu — Bērna kopšanas atvaļinājuma aizstāšana ar grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu — Datums, no kura ir piešķirtas individuālās tiesības uz bērna kopšanas atvaļinājumu)

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/11

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 14. aprīlī
   lietā C-519/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (1)

   (Pamatnolīgums par bērna kopšanas atvaļinājumu - Bērna kopšanas atvaļinājuma aizstāšana ar grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu - Datums, no kura ir piešķirtas individuālās tiesības uz bērna kopšanas atvaļinājumu)
   (2005/C 143/13)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-519/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 12. decembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Martins [D. Martin]) pret Luksemburgas Lielhercogisti (pārstāvis — Z. Šrainers [S. Schreiner]), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: E. Borgs-Bartets [A. Borg-Barthet] (referents), kas veic trešās palātas priekšsēdētāja pienākumus, tiesneši Ž. P. Puisošē [J.-P. Puissochet], S. fon Bārs [S. von Bahr], U. Lehmuss [U. Lõhmus] un A. O'Kīfs [A. Ó Caoimh], ģenerāladvokāts A. Ticano [A. Tizzano], sekretāre M.-F. Kontē [M.-F. Contet], galvenā administratore, 2005. gada 14. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nosakot, ka tiesības uz grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu vai atvaļinājumu, lai rūpētos par adoptētu bērnu, kas radušās bērna kopšanas laikā, aizstāj šo atvaļinājumu un tas līdz ar to beidzas, un attiecīgajam no vecākiem nav iespējams atlikt to atvaļinājuma daļu, ko viņš vai viņa nav varējis izmantot, un, ierobežojot tiesības uz bērna kopšanas atvaļinājumu, attiecinot tās uz vecākiem, kuru bērni ir dzimuši pēc 1998. gada 31. decembra vai kuri bērnu adopciju ir uzsākuši pēc šī datuma, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar Padomes 1996. gada 3. jūnija Direktīvu 96/34/EK par UNICE [Eiropas Profesionālo un darba devēju konfederācijas savienības], CEEP [Uzņēmumu ar valsts kapitāla daļu un vispārējas ekonomiskas intereses uzņēmumu Eiropas centra] un EAK [Eiropas Arodbiedrību konfederācijas] noslēgto pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 35, 07.02.2004.


title: Lieta T-110/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. februārī — Iranian Offshore Engineering & Construction /Padome

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/23

         Prasība, kas celta 2012. gada 27. februārī — Iranian Offshore Engineering & Construction/Padome
   (Lieta T-110/12)
   2012/C 126/45
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Teherāna, Irāna) (pārstāvji — J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea un J. Iriarte Ángel, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes Lēmuma 2011/783/KĀDP 1. pantu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un izslēgt prasītājas nosaukumu no tā pielikuma;

               —

               atcelt Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1245/2011 1. pantu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un izslēgt prasītājas nosaukumu no tās pielikuma;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/783/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, kā arī pret Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1245/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, tiktāl, ciktāl to tiesību normās prasītāja ir minēta kā tajās paredzēto pasākumu adresāte.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt tiesību aktu pamatojumu, jo apstrīdētajās tiesību normās norādītais pamatojums ir kļūdains, kuram attiecībā uz prasītāju nav pamata.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā saistībā ar tiesību aktu pamatojumu, jo nav ievērota prasība norādīt pamatojumu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz īpašumu, jo tās ir tikušas ierobežotas bez atbilstoša pamatojuma.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips, jo attieksme pret prasītāju ir bijusi tāda pati kā pret uzņēmumiem, kuri patiešām piedalās Irānas kodolieroču izplatīšanā, un ar to prasītāja netaisnīgi ir nostādīta konkurences ziņā neizdevīgā stāvoklī salīdzinājumā ar citām valsts un ārvalstu struktūrām, kas ar to konkurē dažādos tirgos.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir nepareizi izmantotas pilnvaras, jo pastāv objektīvas, precīzas un saskaņotas norādes, kuras ļauj apgalvot, ka, nosakot naudas līdzekļu iesaldēšanas pasākumu, ir gribēts sasniegt citus mērķus, nevis Padomes norādītos.


title: Lieta T-284/07 P: Pirmās instances tiesas 2008. gada 26. novembra spriedums — ITSB/ López Teruel (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Pieņemamība — Invaliditāte — Lūgums sasaukt invaliditātes komisiju — Iecēlējinstitūcijas ierobežota kompetence)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/28

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 26. novembra spriedums — ITSB/López Teruel

   (Lieta T-284/07 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Pieņemamība - Invaliditāte - Lūgums sasaukt invaliditātes komisiju - Iecēlējinstitūcijas ierobežota kompetence)
   (2009/C 19/53)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji — I. de Medrano Caballero un E. Maurage)

      Pretējā puse procesā: Adelaida López Teruel, Guadalajara (Spānija) (pārstāvji — sākotnēji L. Levi un C. Ronzi, tad L. Levi, advokāti)
   Priekšmets
   Apelācija, kas ierosināta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 22. maija spriedumu lietā F-97/06 López Teruel/ITSB (Krājumā vēl nav publicēts), lai panāktu, ka tiek atcelts šis spriedums
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 211, 8.9.2007.


title: Lieta T-695/15: Prasība, kas celta 2015. gada 24. novembrī – BMB/ITSB – Ferrero (konfekšu trauks, paciņa)

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/70

         Prasība, kas celta 2015. gada 24. novembrī – BMB/ITSB – Ferrero (konfekšu trauks, paciņa)
   (Lieta T-695/15)
   (2016/C 038/94)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BMB sp. z o.o. (Grójec, Polija) (pārstāvis – K. Czubkowski, advokāts [radca prawny])

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Ferrero (Alba, Itālija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus dizainparauga reģistrācijas pieteikuma īpašniece: prasītāja

      Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs Nr. 826 680–0001

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas trešās padomes 2015. gada 8. septembra lēmums lietā R 1150/2012–3

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 6/2002 61. panta 1. un 2. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 6/2002 62. panta un 63. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta e) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-81/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-427/04 un T-17/05 Francijas Republika un France Télécom /Komisija 2010. gada 12. februārī iesniedza France Télécom SA

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/12

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-427/04 un T-17/05 Francijas Republika un France Télécom/Komisija 2010. gada 12. februārī iesniedza France Télécom SA

   (Lieta C-81/10 P)
   2010/C 148/19
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: France Télécom SA (pārstāvji — S. Hautbourg, L. Olza Moreno, L. Godfroid un M. van der Woude, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un Francijas Republika

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               pieņemt galīgo lēmumu pēc būtības atbilstoši Tiesas Statūtu 61. pantam un apmierināt prasījumus, ko France Télécom izvirzījusi pirmajā instancē;

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam prasītāja izvirza piecus pamatus.
   Pirmajā pamatā France Télécom atsaucas uz to, ka Vispārējā tiesa nepareizi ir piemērojusi valsts atbalsta jēdzienu, jo šajā lietā ir pieņēmusi šādu kvalifikāciju, kaut arī tā atzina, ka iespējamas priekšrocības esamība (vai neesamība) šajā gadījumā bija atkarīga nevis no attiecīgajam režīmam piemītošajām īpašībām, bet gan no faktoriem, kas nav saistīti ar pašu režīmu, kura sekas varēja konstatēt tikai vēlāk (ex post). Tādējādi Vispārējā tiesa nav ņēmusi vērā pašu LESD 107. un 108. pantā paredzētās valsts atbalsta iepriekšējas pārbaudes sistēmas raksturu, proti, ex ante sistēmas, kas ir pamatota ar objektīvu režīmiem piemītošo īpašību analīzi, pamatojoties uz iepriekšēju valsts iestāžu paziņojumu, raksturu.
   Otrajā pamatā prasītāja norāda, ka Vispārējā tiesa nepareizi ir piemērojusi priekšrocības jēdzienu, jo tā atteikusies vispārēji analizēt visus noteikumus, ko paredz nodokļu atkāpes režīms. Šis režīms, kas ieviests ar likumu Nr. 90-568, paredzēja divas īpašas nodokļu uzlikšanas kārtības, pirmkārt, “iepriekšēju maksājumu” laika posmā no 1991. līdz 1993. gadam, kā rezultātā prasītāja pārmaksāja nodokļus salīdzinājumā ar vispārējām tiesību normām, un, otrkārt, aplikšanu ar nodokļiem atbilstoši vispārējām tiesību normām laika posmā no 1994. līdz 2002. gadam, kas prasītājai radīja labvēlīgas sekas nodokļu ziņā. Atsakoties ar vispārējām tiesību normām salīdzināt nodokļu atkāpes režīma sekas saistībā ar abiem attiecīgajiem laika posmiem, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi vairākas kļūdas tiesību piemērošanā.
   Trešajā pamatā prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpts tiesiskās paļāvības princips, jo Vispārējā tiesa atteicās uzskatīt, ka Komisijas klusēšana 2005. gada 8. februāra lēmumā attiecībā uz La Poste saistībā ar ieviesto nodokļu režīmu varēja prasītājai radīt paļāvību par attiecīgo pasākumu atbilstību, ņemot vērā tiesību normas valsts atbalsta jomā. Turklāt Vispārējā tiesa nav ņēmusi vērā atsevišķus ārkārtas apstākļus, kas raksturīgi šai lietai un kas pamato tiesiskās paļāvības principa piemērošanu.
   Ceturtajā pamatā France Télécom atsaucas uz pamatojuma nenorādīšanu spriedumā, jo Vispārējā tiesa ar savu pamatojumu ir aizstājusi Komisijas pamatojumu, atbildot uz tās argumentiem, kas ir pamatoti ar atbalsta režīma noilguma principa pārkāpumu. Tādējādi prasītāja uzskata, ka desmit gadu noilguma termiņš, kas ir paredzēts 15. panta 1. punktā Regulā (EK) Nr. 659/1999 (1), bija jāaprēķina, sākot no 1990. gada 2. jūlija, kad likums Nr. 90-568 noteica attiecīgo nodokļu režīmu, nevis no dienas, kad atbalsts faktiski tika piešķirts tā saņēmējam.
   Piektajā un pēdējā pamatā prasītāja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka Komisija, nepārkāpjot tiesiskās drošības principu, atbalsta apmēru varēja noteikt atbilstoši “amplitūdai” un likt to atgūt, kaut arī nebija iespējams noteikt reālo priekšrocību, ko tā būtu varējusi saņemt. Turklāt Vispārējā tiesa nav atbildējusi uz visiem tās argumentiem, kas ir pamatoti ar tiesiskās drošības principa pārkāpumu.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV, L 83, 1. lpp.).


title: Lieta T-485/09: Vispārējās tiesas 2013. gada 11. novembra rīkojums — Francija/Komisija

text:
               18.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 15/20

         Vispārējās tiesas 2013. gada 11. novembra rīkojums — Francija/Komisija
   (Lieta T-485/09) (1)

   2014/C 15/31
   Tiesvedības valoda — franču
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 37, 13.2.2010.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 21. aprīlī apvienotajās lietās C-207/03 un C-252/03 (High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) un Cour administrative lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Novartis AG pret Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks for the United Kingdom un Ministre de l'Économie pret Millennium Pharmaceuticals Inc. (Patentu tiesības — Zāles — Papildu aizsardzības sertifikāts zālēm)

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/9

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 21. aprīlī
   apvienotajās lietās C-207/03 un C-252/03 (High Court of Justice (
         England & Wales
      ),
         Chancery Division
       (
         Patents Court
      ) un
         Cour administrative
       lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
         Novartis AG
       pret
         Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks for the United Kingdom
       un
         Ministre de l'Économie
       pret
         Millennium Pharmaceuticals Inc.

       (1)

   (Patentu tiesības - Zāles - Papildu aizsardzības sertifikāts zālēm)
   (2005/C 143/09)
   tiesvedības valoda — angļu un franču
   Apvienotajās lietās C-207/03 un C-252/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) [Augstā tiesa (Anglija un Velsa) Kancelejas nodaļa (Patentu tiesa)] (Apvienotā Karaliste, C-207/03) un Cour administrative [Administratīvā tiesa] (Luksemburga, C-252/03) iesniedza ar lēmumiem, kas pieņemti, attiecīgi, 2003. gada 6. maijā un 2003. gada 3. jūnijā un kas Tiesā reģistrēti 2003. gada 14. maijā un 2003. gada 13. jūnijā, tiesvedībās Novartis AG (C-207/03), University College London, Institute of Microbiology and Epidemiology pret Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks for the United Kingdom un Ministre de l'Économie (C-252/03) pret Millennium Pharmaceuticals Inc., agrāk saukts — Cor Therapeutics Inc., Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši K. Gulmans [C. Gulmann] (referents), Ž.-P. Puisošē [J.-P. Puissochet], R. Šintgens [R. Schintgen] un H. N. Kunja Rodrigess [J. N. Cunha Rodrigues], ģenerāladvokāts D. Ruizs-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretāre M. Mugika Arsamendi [M. Múgica Arzamendi], galvenā administratore, 2005. gada 21. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   ciktāl Šveices iestāžu izsniegtā atļauja laist zāles tirgū, kas automātiski tiek atzīta Lihtenšteinas Firstistē atbilstoši šīs valsts tiesību aktiem, ir pirmā atļauja laist šīs zāles tirgū Eiropas Ekonomikas zonas valstīs, tā veido pirmo atļauju laist [zāles] tirgū Padomes 1992. gada 18. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1768/92 par papildu aizsardzības sertifikāta izstrādi zālēm 13. panta nozīmē, lasot to Eiropas Ekonomikas zonas līguma piemērošanas nolūkā.

      (1)  OV C 158, 05.07.2003, OV C 200, 23.08.2003


title: Lieta C-343/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) 2009. gada 26. augusta rīkojumu — Afton Chemical Limited/Secretary of State for Transport

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/44

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) 2009. gada 26. augusta rīkojumu — Afton Chemical Limited/Secretary of State for Transport
   (lieta C-343/09)
   2009/C 267/76
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja:
      Afton Chemical Limited

      Atbildētājs:
      Secretary of State for Transport

      Prejudiciālie jautājumi

   Attiecībā uz noteikumiem par metālu piedevām Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/30/EK, ar ko groza Direktīvu 98/70/EK attiecībā uz benzīna, dīzeļdegvielas un gāzeļļas specifikācijām un ievieš mehānismu autotransporta līdzekļos lietojamās degvielas radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas kontrolei un samazināšanai, groza Padomes Direktīvu 1999/32/EK attiecībā uz tās degvielas specifikācijām, kuru lieto iekšējo ūdensceļu kuģos, un atceļ Direktīvu 93/12/EEK (turpmāk tekstā — “Direktīva”) (1):

               1.

               Vai, šajā sakarā atsaucoties uz 1. panta 8. punktu, kas Direktīvā 98/70 (2) ievieš jaunu 8.a panta 2. punktu, ierobežojot metilciklopentadiēnilmangāna trikarbonila izmantošanu degvielā līdz 6 mg Mn uz litru no 2011. gada 1. janvāra un līdz 2 mg no 2014. gada 1. janvāra, šādu ierobežojumu noteikšana:

                           1)

                           ir nelikumīga, jo tā ir pamatota ar acīmredzamu kļūdu vērtējumā?

                           2)

                           ir nelikumīga, jo ir pretrunā ar piesardzības principa prasībām?

                           3)

                           ir nelikumīga, jo nav samērīga?

                           4)

                           ir nelikumīga, jo ir pretrunā ar vienlīdzīgas attieksmes principu?

                           5)

                           ir nelikumīga, jo ir pretrunā ar tiesiskās drošības principu?

               2.

               Vai, šajā sakarā atsaucoties uz 1. panta 8. punktu, kas Direktīvā 98/70 ievieš jaunu 8.a panta 4. punktu, 8.a panta 5. punktu un 8.a panta 6. punktu, kuri prasa marķēt visu to degvielu, kas satur metālu piedevas, ar uzrakstu “Satur metālu piedevas”, šādas marķējuma prasības noteikšana:

                           1)

                           ir nelikumīga, jo tā ir pamatota ar acīmredzamu kļūdu vērtējumā?

                           2)

                           ir nelikumīga, jo nav samērīga?

      (1)  OV L 140, 88. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 13. oktobra Direktīva 98/70/EK, kas attiecas uz benzīna un dīzeļdegvielu kvalitāti un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/12/EEK, OV L 350, 58. lpp.


title: Tiesas Spriedums (otrā palāta) 2005. gada 15. septembrī lietā C-199/03 Īrija pret Eiropas Kopienu Komisiju (Prasība atcelt tiesību aktu — Eiropas Sociālais fonds — Kopienas finansiālā atbalsta samazināšana — Acīmredzama kļūda novērtējumā — Samērīgums — Tiesiskā drošība — Tiesiskā paļāvība)

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 15. septembrī
   lietā C-199/03 Īrija pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Eiropas Sociālais fonds - Kopienas finansiālā atbalsta samazināšana - Acīmredzama kļūda novērtējumā - Samērīgums - Tiesiskā drošība - Tiesiskā paļāvība)
   (2005/C 271/05)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā C-199/03 par prasību atcelt tiesību aktu atbilstoši EKL 230. pantam, ko 2003. gada 13. maijā cēla Īrija (pārstāvis — D. O'Hagans [D. O'Hagan], kam palīdz P. Galahers [P. Gallagher], SC, un P. Makgarī [P. McGarry], BL,) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis — L. Flinns [L. Flynn]), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta] (referente), R. Šintgens [R. Schintgen], Dž. Arestis [G. Arestis] un J. Klučka [J. Klučka], ģenerāladvokāts A. Ticano [A. Tizzano], sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], galvenā administratore, 2005. gada 15. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Īrija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 200, 23.08.2003.


title: Tiesas spriedums (sestā palāta) 2005. gada 2. jūnijā lietā C-454/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielgercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/55/EK — Pagaidu aizsardzību pārvietoto personu masveida pieplūduma gadījumā — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/18

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2005. gada 2. jūnijā
   lietā C-454/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielgercogisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/55/EK - Pagaidu aizsardzību pārvietoto personu masveida pieplūduma gadījumā - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 182/33)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-454/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 28. oktobrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. O'Reilija [C. O'Reilly] un A.-M. Rošo-Žoē [A.-M. Rochaud-Joët]) pret Luksemburgas Lielgercogisti (pārstāvis — Z. Šrainers [S. Schreiner]), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs E. Borgs Bartets [A. Borg Barthet] (referents), tiesneši A. La Pergola [A. La Pergola] un A. O'Kīfs [A. Ó. Caoimh], ģenerāladvokāts D. Ruiss-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 2. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2001. gada 20. jūlija Direktīvu 2001/55/EK par obligātajiem standartiem, lai pārvietoto personu masveida pieplūduma gadījumā sniegtu tām pagaidu aizsardzību, un par pasākumiem, lai līdzsvarotu dalībvalstu pūliņus, uzņemot šādas personas un uzņemoties ar to saistītās sekas, Luksemburgas Lielgercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2.

               Luksemburgas Lielgercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 314, 18.12.2004.


title: Lieta C-579/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 6. novembrī iesniedza Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) – Openbaar Ministerie/Daniel Adam Popławski

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 6. novembrī iesniedza Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) – Openbaar Ministerie/Daniel Adam Popławski

   (Lieta C-579/15)
   (2016/C 027/18)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Rechtbank Amsterdam

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Openbaar Ministerie

      Atbildētājs: Daniel Adam Popławski

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai dalībvalsts drīkst transponēt Pamatlēmuma 2002/584/TI (1) 4. panta 6. punktu savā tiesību sistēmā tādējādi, ka:

                           —

                           tās izpildes tiesu iestādei neapšaubāmi ir pienākums atteikt izdot sprieduma izpildei izpildes dalībvalsts pilsoni vai personu, kurai tur ir dzīvesvieta,

                           —

                           šis atteikums ipso iure pamato gatavību uzņemties šim pilsonim vai šim iedzīvotājam piespriestā brīvības atņemšanas soda izpildi,

                           —

                           bet lēmums par soda izpildes uzņemšanos tiek pieņemts tikai pēc atteikuma izdot personu sprieduma izpildei, un pozitīvs lēmums ir atkarīgs no 1) pamatojuma spēkā esošā konvencijā starp izsniegšanas dalībvalsti un izpildes dalībvalsti, 2) nosacījumiem, kas noteikti šajā konvencijā, un 3) izsniegšanas dalībvalsts līdzdalības, piemēram, attiecīga lūguma iesniegšanas,

                     kā rezultātā rodas risks, ka izpildes dalībvalsts pēc atteikuma izdot personu sprieduma izpildei nevar uzņemties soda izpildi, turklāt šis risks neietekmē pienākumu atteikt izdošanu sprieduma izpildei?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde,

                           a)

                           vai valsts tiesa var tieši piemērot Pamatlēmuma 2002/584/TI normas, kaut arī saskaņā ar 36. protokola par pārejas noteikumiem 9. pantu šis Pamatlēmums pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā paliek spēkā tikmēr, kamēr tas netiek atcelts, anulēts vai grozīts?

                           b)

                           Ja tas tiek apstiprināts, vai Pamatlēmuma 2002/584/TI 4. panta 6. punkts ir pietiekami precīzs un obligāts, lai to varētu piemērot valsts tiesa?

               3)

               Ja uz pirmo jautājumu un uz otrā jautājuma b) apakšjautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde, vai dalībvalsts, kuras valsts tiesību aktos, lai varētu uzņemties ārvalstī piespriesta brīvības atņemšanas soda izpildi, tiek prasīts pamatojums atbilstīgā konvencijā, drīkst transponēt savā tiesību sistēmā Pamatlēmuma 2002/584/TI 4. panta 6. punktu tādējādi, ka jau Pamatlēmuma 2002/584/TI 4. panta 6. punktā tiek sniegts prasītais konvencijā esošais pamatojums, lai novērstu nesodāmības risku, kas saistīts ar valsts prasību pēc konvencijā esošā pamatojuma (skat. pirmo jautājumu)?

               4)

               Ja uz pirmo jautājumu un uz otrā jautājuma b) apakšjautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde, vai Pamatlēmuma 2002/584/TI 4. panta 6. punktu dalībvalsts drīkst transponēt savā tiesību sistēmā tādējādi, ka, lai varētu atteikt izdot sprieduma izpildei personu ar dzīvesvietu izpildes dalībvalstī un citas dalībvalsts pilsonību, tā paredz nosacījumu, ka izpildes dalībvalstij ir jurisdikcija pār Eiropas apcietinājuma orderī minētajiem noziedzīgajiem nodarījumiem un ka izpildes dalībvalstī nav reālu šķēršļu tās iedzīvotāja (iespējamai) kriminālvajāšanai par šiem noziedzīgajiem nodarījumiem (piemēram, nav izsniegšanas dalībvalsts atteikuma nodot krimināllietas materiālus izpildes dalībvalstij), bet šādu nosacījumu tā neparedz atteikumam izdot sprieduma izpildei izpildes dalībvalsts pilsoni?

      (1)  Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV L 190, 1. lpp.).


title: Lieta F-70/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. augustā — Hidalgo /Eiropas Parlaments

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/75

      Prasība, kas celta 2010. gada 27. augustā — Hidalgo/Eiropas Parlaments
      (Lieta F-70/10)
      ()
      (2010/C 288/143)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: José Manuel Hidalgo (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Strīda priekšmets un apraksts

      Prasītāja paziņojuma par algu koriģējumu par laika posmu no 2009. gada jūlija līdz decembrim un paziņojumus par algu, kas ir izdoti sākot no 2010. gada 1. janvāra, ar ko koriģē ierēdņu un pārējo darbinieku ikgadējo atalgojumu un pensijas atbilstoši Padomes (ES, Euratom) 2009. gada 23. decembra Regulai Nr. 1296/2009, atcelšana, kā arī prasība par zaudējumu atlīdzību

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  atzīt, ka Padomes (ES, Euratom) 2009. gada 23. decembra Regula Nr. 1296/2009 nav piemērojama;

                  —

                  atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2010. gada 4. jūnija lēmumu, ar kuru tiek noraidīta prasītāja sūdzība par viņa paziņojumu par algu koriģēšanu par laika posmu no 2009. gada jūlija līdz decembrim un viņa paziņojumiem par algu, kas ir izdoti pēc 2010. gada 1. janvāra, piemērojot Padomes (ES, Euratom) 2009. gada 23. decembra Regulu Nr. 1296/2009;

                  —

                  ciktāl nepieciešams atcelt Eiropas Parlamenta lēmumus par viņa paziņojumu par algas koriģēšanu par laika posmu no 2009. gada jūlija līdz decembrim un viņa paziņojumiem par algu, kas ir izdoti pēc 2010. gada 1. janvāra, piemērojot Padomes (ES, Euratom) 2009. gada 23. decembra Regulu Nr. 1296/2009;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam samaksāt prasītājam neizmaksātās darba algas parādu, kurš tam pienākas, pieskaitot nokavējuma procentus, kurus aprēķina sākot no neizmaksātās algas parāda termiņa pēc ECB noteiktās likmes galvenajiem refinansēšanas darījumiem, pieskaitot divus punktus;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam samaksāt prasītājam simboliski vienu euro kā atlīdzību par pieļautajām dienesta kļūdām un piespriest atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-107/11 P: Vispārējās tiesas 2013. gada 4. decembra spriedums — ETF/Schuerings (Apelācija — Civildienests — Pagaidu darbinieki — Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums — Lēmums izbeigt līgumu — Civildienesta tiesas kompetence — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. un 47. pants — Rūpības pienākums — Dienesta interešu jēdziens — Aizliegums pārsniegt prasījuma robežas — Tiesības uz aizstāvību)

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/18

         Vispārējās tiesas 2013. gada 4. decembra spriedums — ETF/Schuerings

   (Lieta T-107/11 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Pagaidu darbinieki - Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums - Lēmums izbeigt līgumu - Civildienesta tiesas kompetence - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. un 47. pants - Rūpības pienākums - Dienesta interešu jēdziens - Aizliegums pārsniegt prasījuma robežas - Tiesības uz aizstāvību)
   2014/C 24/31
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Izglītības fonds (ETF) (pārstāve — L. Levi, advokāte)

      Atbildētāja apelācijā: Gisela Schuerings (pārstāvis — N. Lhoëst, advokāts)

      Personas, kas iestājušās lietā apelācijas sūdzības iesniedzēja atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin); Eiropas zāļu aģentūra (EMA) (pārstāvji — sākotnēji V. Salvatore, pēc tam — T. Jabłoński); Eiropas Vides aģentūra (EVA) (pārstāvis — O. Cornu); Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA) (pārstāvis — P. Goudou, advokāts); Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūra (ENISA) (pārstāvis — E. Maurage); Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centrs (CdT) (pārstāvji — J. Rikkert un M. Garnier); Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) (pārstāvis — M. Sprenger); Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvis –M. Heikkilä) un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) (pārstāvis — D. Detken)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 9. decembra spriedumu lietā F-87/08 Schuerings/ETF (Krājumā vēl nav publicēts), ar ko tiek lūgts šo spriedumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 9. decembra spriedumu lietā F-87/08 Schuerings/ETF, ar kuru tika atcelts Eiropas Izglītības fonda (ETF) 2007. gada 23. oktobra lēmums izbeigt uz nenoteiktu laiku noslēgto darba līgumu ar pagaidu darbinieci Gisela Schuerings un līdz ar to viņas prasība par zaudējumu atlīdzību tika noraidīta kā priekšlaicīga;

               2)

               pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt;

               3)

               lietu nosūtīt Civildienesta tiesai atkārtotai izskatīšanai;

               4)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 139, 7.5.2011.


title: Lieta T-24/14: Prasība, kas celta 2014. gada 7. janvārī — NCG Banco/Komisija

text:
               1.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 61/19

         Prasība, kas celta 2014. gada 7. janvārī — NCG Banco/Komisija
   (Lieta T-24/14)
   2014/C 61/35
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: NCG Banco, SA (Akoruņa, Spānija) (pārstāvji — J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero un A. Lamadrid de Pablo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tajā viss pasākumu kopums, kas Komisijas ieskatā esot tā dēvētā Spānijas finanšu līzinga sistēma, tiek kvalificēts kā jauns un ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts,

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 1. un 4. pantu, kurā Saimniecisko interešu konsorciju [Agrupaciones de Interés Económico — AIEs] ieguldītāji ir identificēti kā apgalvotā atbalsta saņēmēji un kā vienīgie, pret ko vēršams atgūšanas rīkojums,

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 4. pantu, ciktāl tajā ir uzdots apgalvoto atbalstu atgūt,

               —

               atcelt apstrīdētā lēmuma 4. pantu, ciktāl tajā ir spriests par ieguldītāju un citu subjektu starpā noslēgto privāttiesisko līgumu tiesiskumu, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Tiek izvirzīti tādi paši pamati un galvenie argumenti kā lietā T-700/13 Bankia/Komisija jau izklāstītie.


title: Lieta T-435/13: Prasība, kas celta 2013. gada 20. augustā — Triarii /Komisija

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/21

         Prasība, kas celta 2013. gada 20. augustā — Triarii/Komisija
   (Lieta T-435/13)
   2013/C 304/37
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Triarii BV (Hāga, Nīderlande) (pārstāvis — G. Verhellen, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2013. gada 20. jūnija lēmumu (Re.: ENER B 1/IMMR(2013) ENER. B.1.2638778), lai prasītājas piedāvājums tiktu iekļauts publiskā iepirkuma procedūrā;

               —

               gadījumā, ja lūgtais Tiesas nolēmums tiek pieņemts pēc publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas citam pretendentam:

                           —

                           atcelt pašreizējo publiskā iepirkuma procedūru Nr. ENER/B1/2013–371, lai dotu iespēju prasītājai atkārtoti tajā piedalīties;

                           —

                           atcelt Eiropas Komisijas pieņemamo lēmumu par publiskā iepirkuma līguma Nr. ENER/B1/2013–371 slēgšanas tiesību piešķiršanu citam pretendentam; un/vai

                           —

                           piespriest atlīdzināt zaudējumus, kas radušies no zaudētās iespējas, prasītāju izslēdzot no publiskā iepirkuma procedūras Nr. ENER/B1/2013–371.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējai tiesai ir kompetence izskatīt šo lietu saskaņā ar LESD 263. pantu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar savu rīcību Komisija radīja tiesisku paļāvību, ka piedāvājums tai tika iesniegts paredzētajā termiņā.


title: Lieta C-446/14 P: Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 18. februāra spriedums – Vācijas Federatīvā Republika/Eiropas Komisija Apelācija — Valsts atbalsts — Dzīvnieku kaulu un kautuvju atkritumu iznīcināšanas pakalpojumi — Kapacitātes rezerves uzturēšana epizootijas gadījumam — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Kompensācija saistībā ar sabiedriskā pakalpojuma saistībām — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               25.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/9

         Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 18. februāra spriedums – Vācijas Federatīvā Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta C-446/14 P) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Dzīvnieku kaulu un kautuvju atkritumu iznīcināšanas pakalpojumi - Kapacitātes rezerves uzturēšana epizootijas gadījumam - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Kompensācija saistībā ar sabiedriskā pakalpojuma saistībām - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 145/10)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze un J. Möller, pārstāvji, T. Lübbig un M. Klasse, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un C. Egerer)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 409, 17.11.2014.


title: Lieta T-257/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedums — Itālija/Komisija (Valsts atbalsts — Uzņēmuma dibināšana noteiktās trešās valstīs — Aizdevumi ar pazeminātām procentu likmēm — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots to atgūt — Lēmums, kas pieņemts pēc tam, kad Vispārējā tiesa atcēlusi sākotnējo lēmumu attiecībā uz to pašu procesu — Res judicata spēks — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/24

         Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-257/10) (1)

   (Valsts atbalsts - Uzņēmuma dibināšana noteiktās trešās valstīs - Aizdevumi ar pazeminātām procentu likmēm - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots to atgūt - Lēmums, kas pieņemts pēc tam, kad Vispārējā tiesa atcēlusi sākotnējo lēmumu attiecībā uz to pašu procesu - Res judicata spēks - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2012/C 355/52
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji — P. Gentili un M. Fiorilli, avvocati dello Stato)

      Atbildētāja: Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci un D. Grespan)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 24. marta Lēmumu 2011/134/ES par valsts atbalstu C 4/03 (ex NN 102/02), ko Itālija piešķīrusi uzņēmumam Wam SpA (OV 2011, L 57, 29. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 221, 14.08.2010.


title: Lieta T-831/16: Prasība, kas celta 2016. gada 28. novembrī – Kabushiki Kaisha Zoom/EUIPO – Leedsworld (“ZOOM”)

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/57

         Prasība, kas celta 2016. gada 28. novembrī – Kabushiki Kaisha Zoom/EUIPO – Leedsworld (“ZOOM”)
   (Lieta T-831/16)
   (2017/C 022/76)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kabushiki Kaisha Zoom (Tokija, Japāna) (pārstāvis – M. de Arpe Tejero, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Leedsworld, Inc. (New Kensington, Pensilvānija, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ZOOM” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 766 111

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 7. septembra lēmums lietā R 1235/2015-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               noraidīt pilnībā Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 11 766 111 “ZOOM” reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē;

               —

               piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-85/07: Prasība, kas celta 2007. gada 15. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/21

         Prasība, kas celta 2007. gada 15. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-85/07)
   (2007/C 95/38)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un D. Recchia)

      Atbildētāja: Itālijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka attiecībā uz galveno Serchio upes baseina apgabalu un austrumu Alpu, ziemeļu, centrālo un dienvidu Apenīnu upju baseina apgabaliem Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 5. panta 1. punkts un 15. panta 2. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvā 2000/60/EK (1), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, jo tā:

                           —

                           neiesniedza kopsavilkuma ziņojumus par 5. pantā noteiktām analīzēm, ko prasa Direktīvas 2000/60/EK 15. panta 1. punkts, un

                           —

                           neveica analīzes un pārskatu, ko prasa šīs Direktīvas 5. panta 1. punkts;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīva 2000/60/EK Itālijas tiesībās tika transponēta ar 2006. gada 3. aprīļa likumdošanas dekrētu Nr. 152. Tā kā dekrēta 64. pantā ir norāde uz astoņiem upes baseina apgabaliem, proti, austrumu Alpu, Padano, ziemeļu Apenīnu upju baseinu apgabalu, galveno Serchio upes baseina apgabalu, centrālo Apenīnu un dienvidu Apenīnu upju baseina apgabalu, Sardīnijas un Sicīlijas upju baseinu apgabalu.
   Direktīva stājās spēkā 2000. gada 22. decembrī. Līdz ar to analīzes un pārskati, kas noteikti Direktīvas 5. panta 1. punktā, attiecībā uz visiem astoņiem upju baseinu apgabaliem bija jāpabeidz līdz 2004. gada 22. decembrim.
   Turklāt kopsavilkuma ziņojumu par 5. pantā noteiktajām analīzēm par katru upes baseina apgabalu, kā to nosaka Direktīvas 15. panta 2. punkts, bija jāiesniedz Komisijai līdz 2005. gada 22. martam.
   Tomēr no Itālijas iestāžu saņemto paziņojumu analīzes skaidri izriet, ka attiecībā uz pieciem no astoņiem upju baseinu apgabaliem pieprasītā informācija ir vai nu nepilnīga, vai tās nav vispār.
   Itālijas Republika iesniegusi kopsavilkuma ziņojumu par 5. pantā noteiktajām analīzēm un pārskatu attiecībā uz galveno Serchio upes baseina apgabalu vai austrumu Alpu, ziemeļu, centrālo un dienvidu Apenīnu upju baseinu apgabaliem. Attiecīgi, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīvas 2000/60/EK 15. panta 2. punkts.
   Visbeidzot, tā kā nav pierādīts pretējais, Komisija uzskata, ka Itālijas Republika nav izpildījusi arī pienākumu veikt līdz noteiktā termiņā beigām Direktīvas 2000/60/EK 5. panta 1. punktā paredzētās analīzes un pārskatu, atbilstoši šīs Direktīvas II un III pielikumā noteiktajām tehniskām specifikācijām attiecībā uz iepriekšējā rindkopā minētajiem upes baseina apgabaliem.

      (1)  OV L 327, 1. lpp.


title: lieta C-363/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 30. jūlija Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi anastolon) lēmumu prāvā Michaniki AE pret Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon, ko atbalsta Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon un Efkleidis ATE

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 30. jūlija Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi anastolon) lēmumu prāvā Michaniki AE pret Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon, ko atbalsta Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon un Efkleidis ATE
   (lieta C-363/04)
   (2004/C 284/14)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 3. jūlija Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi anastolon) (Grieķija) lēmumu prāvā Michaniki AE pret Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon, ko atbalsta Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon un Efkleidis ATE, un kuru Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 20. augustā.
   Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi anastolon) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai 30. panta 4. punkts Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvā 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras (1), ir interpretējams tā, ka līgumslēdzējai iestādei, piemērojot līgumu piešķiršanas procedūru ar nodomu izsludināt konkursu, kāds aprakstīts šī lēmuma pamatojumā (Uzaicinājuma vēstules bez paskaidrojumiem par konkrētām atlaidēm atsevišķām cenu grupām un pārbaude, vai atsevišķas atlaides ir piešķirtas pienācīgi), ir pienākums ietvert konkrētus noteikumus dokumentā, ar kuru minētā iestāde uzaicina pretendentu iesniegt paskaidrojumus par piedāvājumu, kas tiek uzskatīts par nesamērīgi lētu attiecībā pret robežvērtību, kura aprēķināta pēc matemātiskas metodes, kas līdzīga tai, kura aplūkota lēmuma pamatojumā?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša – vai Direktīvas 93/37/EEK iepriekšminētās normas izpildei pietiek minētajā dokumentā norādīt konkrētu atlaidi, ko pretendents piedāvā attiecībā uz vienu vai vairākām tādām cenu grupām, kuras līgumslēdzēja iestāde uzskata par problemātiskām, vai arī līgumslēdzējai iestādei ir jānorāda arī iemesli, kādēļ tā uzskata šādu atlaidi par problemātisku, sniedzot pamatotu novērtējumu par maksimālajām izmaksām attiecīgo būvdarbu veikšanai?

      (1)  OV L 199, 9.8.1993., 54. lpp.


title: Lieta C-219/09: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 15. aprīļa rīkojums ( Tribunale di Milano (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Vitra Patente AG/High Tech Srl

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/20

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 15. aprīļa rīkojums (Tribunale di Milano (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Vitra Patente AG/High Tech Srl

   (Lieta C-219/09) (1)

   2011/C 211/38
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 205, 29.08.2009.


title: Lieta T-90/09: Prasība, kas celta 2009. gada 27. februārī – Mojo Concerts un Amsterdam Music Dome Exploitati e/Komisija

text:
               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/31

         Prasība, kas celta 2009. gada 27. februārī – Mojo Concerts un Amsterdam Music Dome Exploitatie/Komisija
   (Lieta T-90/09)
   2009/C 102/46
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Mojo Concerts BV, Delft (Nīderlande), un Amsterdam Music Dome Exploitatie BV, Delft (Nīderlande) (pārstāvis – S. Beeston, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājas lūdz atcelt Komisijas 2008. gada 21. oktobra Lēmumu par Roterdamas pašvaldības ieguldījumu Ahoy kompleksā (Valsts atbalsts C 4/2008 (iepriekš N 97/2007, iepriekš CP 91/2007).
   Kā uzskata prasītājas, Komisijas pamatojums apstrīdētajā lēmumā parāda acīmredzami kļūdainu vērtējumu un argumentācijas posmi ir nepareizi un/vai nepilnīgi pamatoti.
   Prasītājas pirmkārt norāda uz to, ka noteiktā īres vērtība un daļu cena Ahoy neatbilst tirgus vērtībai. Turklāt, tās norāda, ka tikai tāds ieguldījums, kas rada vērtības saglabāšanu, var radīt priekšrocību. Kā arī, nosakot īres un daļu vērtību, netika ņemts vērā ieguldījums. Kā uzskata prasītājas, līgumiskie ierobežojumi starp pašvaldību un tirgus dalībnieku turklāt neliedz to, ka ieguldījumam ir pievienotā vērtība. Visbeidzot, peļņas sadales regulējums nesniedz papildu garantiju darījumu atbilstībai tirgum.
   Prasītājas arī norāda uz procesuāliem, kā arī pamatojuma pārkāpumiem, jo viņu iesniegtos argumentus apstrīdētajā lēmumā Komisija neņēma vērā vai ņēma vērā daļēji, daļa no lietas materiāliem kļūdaini tika klasificēta kā konfidenciāla, prasītājas netika informētas par visiem lietas materiāliem, kas ir tiesību tikt uzklausītam pārkāpums.


title: Lieta F-138/11: Civildienesta tiesas 2016. gada 28. janvāra rīkojums – Schwander/Komisija

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/62

         Civildienesta tiesas 2016. gada 28. janvāra rīkojums – Schwander/Komisija
   (Lieta F-138/11) (1)

   (2016/C 098/81)
   Tiesvedības valoda – franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 65, 3.3.2012., 24. lpp.


title: Lieta T-561/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 27. oktobra rīkojums — Bactria un Gutknecht /Komisija

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/39

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 27. oktobra rīkojums — Bactria un Gutknecht/Komisija
   (Lieta T-561/08) (1)

   2010/C 11/74

      Tiesvedības valoda — angļu

   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu lietu daļēji izslēgt no reģistra.

      (1)  OV C 55, 07.03.2009.


title: Lieta T-376/09: Prasība, kas celta 2009. gada 25. septembrī — Glenton España /ITSB — Polo/Lauren ( POLO SANTA MARIA )

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/57

         Prasība, kas celta 2009. gada 25. septembrī — Glenton España/ITSB — Polo/Lauren (“POLO SANTA MARIA”)
   (Lieta T-376/09)
   2009/C 282/107
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Glenton España, SA, Madride (Spānija) (pārstāvji — E. Armijo Chávarri un A. Castán Pérez-Gómez, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece:
      The Polo/Lauren Company L.P., Ņujorka (Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pieņemt prasību izskatīšanai;

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 18. jūnija lēmumu lietā R 594/2008-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “POLO SANTA MARIA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 18., 25., 36., 41. un 43. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Beniluksā reģistrētā grafiska preču zīme “Polo spēlētāja silueta attēls” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz visām strīdīgajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini secinājusi, ka pastāv attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja


title: Lieta C-248/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2012. gada 6. marta rīkojumu lietā T-453/10 Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development /Eiropas Komisija 2012. gada 22. maijā iesniedza Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/9

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2012. gada 6. marta rīkojumu lietā T-453/10 Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Eiropas Komisija 2012. gada 22. maijā iesniedza Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development

   (Lieta C-248/12 P)
   2012/C 200/17
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (pārstāvji — K.J. Brown, Departmental Solicitor's office, D. Wyatt, QC, V. Wakefield, Barristers)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas rīkojumu;

               —

               atzīt par pieņemamu DARD prasību par tiesību akta atcelšanu un nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā, lai tā prasību par tiesību akta atcelšanu varētu izskatīt pēc būtības;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt DARD tiesāšanās izdevumus, kas radušies šīs tiesvedības laikā, kā arī tos, kas radušies pirmajā instancē, izskatot iebildi par nepieņemamību, un

               —

               atlikt lēmuma par pārējiem tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

      Pamati un galvenie argumenti

      Pirmais pamats attiecas uz to, ka Vispārējā tiesa nav noteikusi un piemērojusi pareizos juridiskos kritērijus, proti, spriedumi lietā Piraiki-Patraiki u.c./Komisija un Dreyfus/Komisija ir vienīgi tāda plašāka tiesību principa piemērs, saskaņā ar kuru Savienības pasākums tieši skar tās personas, kuru tiesisko stāvokli tas ietekmē, ja šī pasākuma sekas ir “nepārprotami saistošas”, vai ja jebkāda cita iespēja ir “tīri teorētiska” vai ir “acīmredzams”, ka noteiktā veidā tiks īstenota diskrecionārā vara. Šis princips ir jāpiemēro katras lietas apstākļiem.

      Otrais pamats attiecas uz to, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un rīkojusies pretēji tiesiskās drošības principam, ierobežojot spriedumu lietā Piraiki-Patraiki u.c./Komisija un Dreyfus/Komisija piemērojamību (it īpaši ierobežojot pirmā sprieduma piemērojamību, attiecinot to uz gadījumiem, kuros Savienība ir veikusi pasākumu, atbildot uz dalībvalsts lūgumu, un, ierobežojot otrā sprieduma piemērojamību, attiecinot to uz gadījumiem ar “ļoti īpašiem faktiskajiem apstākļiem”).

      Trešais pamats attiecas uz to, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, ierobežojot kritēriju attiecībā uz tiesībām celt prasību LESD 263. panta izpratnē. Tas ir pretrunā pareizai LESD 263. panta, kas grozīts ar Lisabonas līgumu, interpretācijai, it īpaši ņemot vērā tā mērķus un efektīvas tiesību aizsardzības tiesā principu.

      Ceturtais pamats attiecas uz to, ka, ja Vispārējā tiesa būtu piemērojusi pareizos tiesību principus, DARD būtu atzīts par “tieši skartu”. Proti, konstitucionālā nostāja Apvienotajā Karalistē ir tāda, ka reģionālā iestāde — šajā gadījumā DARD — tieši sedz izmaksas saistībā ar finansējuma atteikumu. Cēloņsakarība ir tieša un automātiska. Kompetenču sadale Apvienotajā Karalistē ir stingri noteikta (skat. 2009. gada 16. jūlija spriedumu lietā C-428/07 Horvath, Krājums, I-6355. lpp.) un jebkurš arguments, saskaņā ar kuru to piemērojamība nav “nepārprotami saistoša” ir jānoraida.


title: Lieta C-237/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 14. maija Tribunale de Cagliari rīkojumu lietā Enirisorse SpA pret Sotacarbo SpA

text:
               7.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 14. maija Tribunale de Cagliari rīkojumu lietā Enirisorse SpA pret Sotacarbo SpA
   (Lieta C-237/04)
   (2004/C 201/22)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 14. maija Tribunale de Cagliari (Itālija) rīkojumu lietā Enirisorse SpA pret Sotacarbo SpA un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 7. jūnijā.
   Tribunale de Cagliari lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               Vai Likuma Nr. 240/02 33. pantā ietvertais noteikums ir valsts atbalsts, kas sniegts Sotacarbo SpA un kas nav savienojams ar EKL 87. pantu, un vai tas turklāt ir nelikumīgs atbalsts, jo par to netika paziņots saskaņā ar EKL 88.panta 3. punktu?

               2)

               Vai augstāk minētais noteikums ir pretrunā ar EKL 43., 44., 48., 49. un turpmākajiem pantiem, kuri attiecas uz brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību?


title: Lieta C-505/16 P: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 6. jūlija rīkojums – Olga Stanislavivna Yanukovych, Viktor Viktorovych Yanukovych mantinieces statusā/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija Apelācija — Tiesas Reglamenta 181. pants — Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā — To personu, vienību un organizāciju saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Prasītāja uzvārda iekļaušana — Prasījumu pielāgošana — Mirušā prasītāja vārdā un labā iesniegts procesuālais raksts

text:
               11.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/8

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 6. jūlija rīkojums – Olga Stanislavivna Yanukovych, Viktor Viktorovych Yanukovych mantinieces statusā/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija
   (Lieta C-505/16 P) (1)

   (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - To personu, vienību un organizāciju saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja uzvārda iekļaušana - Prasījumu pielāgošana - Mirušā prasītāja vārdā un labā iesniegts procesuālais raksts)
   (2017/C 300/10)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Olga Stanislavivna Yanukovych, Viktor Viktorovych Yanukovych mantinieces statusā (pārstāvis – T. Beazley, QC)

      Citi lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – P. Mahnič Bruni un M. J.-P. Hix), Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji S. Bartelt un J. Norris-Usher, vēlāk E. Paasivirta un J. Norris-Usher)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Olga Stanislavivna Yanukovych sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 441, 28.11.2016.


title: Lieta C-298/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 16. jūnijā iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) — Land Berlin/Alexander Mai

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 16. jūnijā iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) — Land Berlin/Alexander Mai

   (Lieta C-298/10)
   ()
   2010/C 260/04
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesarbeitsgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Land Berlin

      Atbildētājs: Alexander Mai

      Prejudiciālais jautājums

   Vai tāda civildienesta darbinieku darba koplīgumā paredzēta darba samaksas sistēma, kurā pamatatalgojumi atsevišķās atalgojuma grupās tiek aprēķināti atkarībā no vecuma kategorijas, kā ir paredzēts Bundes-Angestelltentarifvertrag [Federācijas civildienesta darbinieku darba koplīguma] 27. pantā, skatot to kopā ar Vergütungstarifvertrag Nr. 35 zum Bundes-Angestelltentarifvertrag [35. darba koplīgumu par atalgojumu attiecībā uz Federācijas civildienesta darbinieku darba koplīgumu], ņemot vērā arī primārajās tiesībās garantētās darba koplīguma pušu tiesības uz kolektīvām sarunām (tagad — [Eiropas Savienības] Pamattiesību hartas 28. pants), pārkāpj primārajās tiesībās noteikto diskriminācijas vecuma dēļ aizliegumu (tagad — [Eiropas Savienības] Pamattiesību hartas 21. panta 1. punkts), kas ir precizēts Direktīvā 2000/78/EK (1)?

      (1)  Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju; OV L 303, 16. lpp.