title: Lieta T-356/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. septembrī — Pfizer /ITSB ( ISDIN 14-8.000 )

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/64

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. septembrī — Pfizer/ITSB (“ISDIN 14-8.000”)
   (Lieta T-356/07)
   (2007/C 269/117)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pfizer Ltd, Sandwich (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde, lawyers, un M. Hawkins, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Isdin, SA, Barselona (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2007. gada 28. jūnija lēmumu lietā R-565/2006-1; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “ISDIN 14-8.000” attiecībā uz precēm, kuras cita starpā ietilpst 5. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 1243633

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: Isdin, SA

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: Valsts vārdiska preču zīme “ISTIN” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 5. klasē

      Anulēšanas nodaļas lēmums: Kopienas preču zīmi daļēji atzīt par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu daļā, kurā Kopienas precu zīme pasludināta par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Prasītājas tiesību tikt uzklausītai saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 40/94 73. pantu pārkāpums un regulas 52. panta, skatot to kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta C-283/11: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 22. janvāra spriedums ( Bundeskommunikationssenat (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sky Österreich GmbH/Österreichischer Rundfunk (Direktīva 2010/13/ES — Audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšana — 15. panta 6. punkts — Spēkā esamība — Notikumi, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību un kas ir ekskluzīvu televīzijas apraides tiesību priekšmets — Televīzijas raidorganizāciju piekļuves tiesības šādiem notikumiem, lai veidotu īso ziņu reportāžas — Ekskluzīvo tiesību īpašnieka iespējamās finansiālās kompensācijas aprobežojums ar papildu izmaksām, kas radušās, sniedzot šo piekļuvi — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 16. un 17. pants — Samērīgums)

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/3

         Tiesas (virspalāta) 2013. gada 22. janvāra spriedums (Bundeskommunikationssenat (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sky Österreich GmbH/Österreichischer Rundfunk

   (Lieta C-283/11) (1)

   (Direktīva 2010/13/ES - Audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšana - 15. panta 6. punkts - Spēkā esamība - Notikumi, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību un kas ir ekskluzīvu televīzijas apraides tiesību priekšmets - Televīzijas raidorganizāciju piekļuves tiesības šādiem notikumiem, lai veidotu īso ziņu reportāžas - Ekskluzīvo tiesību īpašnieka iespējamās finansiālās kompensācijas aprobežojums ar papildu izmaksām, kas radušās, sniedzot šo piekļuvi - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 16. un 17. pants - Samērīgums)
   2013/C 71/05
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundeskommunikationssenat

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Sky Österreich GmbH

      Atbildētājs: Österreichischer Rundfunk

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundeskommunikationssenat — Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 10. marta Direktīvas 2010/13/ES par to, lai koordinētu dažus dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētus noteikumus par audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu (OV L 95, 1. lpp.), 15. panta 6. punkta saderīgums ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. un 17. pantā, kā arī Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 1. papildprotokola 1. pantā garantēto darījumdarbības brīvību un tiesībām uz īpašumu — Tiesības visām raidorganizācijām īsu ziņu reportāžu nolūkā uz piekļuvi notikumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību un kas tiek pārraidīti ekskluzīvā kārtībā — Varbūtējas finansiālas atlīdzības ierobežošana ar papildu izdevumiem, kas radušies saistībā ar šīs piekļuves nodrošināšanu — Samērīgums

      Rezolutīvā daļa:

   Izskatot uzdoto prejudiciālo jautājumu, nav konstatēts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 10. marta Direktīvas 2010/13/ES par to, lai koordinētu dažus dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētus noteikumus par audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu (Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīva), 15. panta 6. punkta spēkā esamību.

      (1)  OV C 269, 10.09.2011.


title: Lieta C-270/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 17. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Iraklis Haralambidis/Calogero Casilli

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 17. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Iraklis Haralambidis/Calogero Casilli

   (Lieta C-270/13)
   2013/C 207/51
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Iraklis Haralambidis

      Atbildētāji: Calogero Casilli

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, ņemot vērā to, ka LESD 45. panta 4. punktā paredzētais izņēmums šajā lietā [kas ir saistīta ar citas Eiropas Savienības dalībvalsts pilsoņa iecelšanu tādas ostas iestādes priekšsēdētāja amatā, kas ir juridiska persona, kura ir kvalificējama kā publisko tiesību iestāde] šķietami nav piemērojams, ciktāl tas attiecas uz nodarbinātību civildienestā (kas nav šīs lietas priekšmets), un ievērojot arī to, ka ostas iestādes priekšsēdētāja uz uzticību balstīto amatu, neraugoties uz iepriekš minēto, var uzskatīt par “nodarbinātību” plašā nozīmē, noteikums, atbilstoši kuram šī amata vieta ir rezervēta tikai un vienīgi Itālijas pilsoņiem, rada diskrimināciju pilsonības dēļ, ko LESD 45. pants aizliedz?

               2)

               Pakārtoti — vai uz to, ka kādas Itālijas ostas iestādes priekšsēdētāja amatu ieņem citas Eiropas Savienības dalībvalsts pilsonis, var attiekties LESD 49. un nākamajos pantos paredzētās tiesības veikt uzņēmējdarbību, un ja jā, vai valsts tiesiskajā regulējumā paredzētais aizliegums personām, kas nav Itālijas pilsoņi, ieņemt šo amata vietu, ir uzskatāms par diskrimināciju pilsonības dēļ vai arī LESD 51. pants izslēdz šādu secinājumu?

               3)

               Pakārtoti — vai gadījumā, ja to, ka kādas Itālijas ostas iestādes priekšsēdētāja amatu ieņem citas Eiropas Savienības dalībvalsts pilsonis, var uzskatīt par “pakalpojumu” sniegšanu Direktīvas 2006/123/EK (1) izpratnē, ostas pakalpojumu izslēgšanai no šīs direktīvas piemērošanas jomas ir nozīme šajā lietā, un gadījumā, ja nav, vai valsts tiesiskajā regulējumā paredzētais aizliegums attiecībā uz šo amata vietu ir uzskatāms par diskrimināciju pilsonības dēļ?

               4)

               Vēl pakārtotāk — ja uz to, ka kādas Itālijas ostas iestādes priekšsēdētāja amatu ieņem citas Eiropas Savienības dalībvalsts pilsonis, neattiecas neviens no iepriekš minētajiem noteikumiem, vai to — neraugoties uz iepriekš minēto — un vispārīgāk atbilstoši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 15. pantam, var uzskatīt par Kopienas pilsoņu prerogatīvām tiesībām “strādāt, izmantot tiesības veikt uzņēmējdarbību un sniegt dažādus pakalpojumus jebkurā dalībvalstī”, neraugoties uz īpašajiem “sektorālajiem” noteikumiem, kas ir ietverti LESD 45. un 49. un nākamajos pantos, kā arī Direktīvā 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū, un vai valsts tiesiskajā regulējumā paredzētais aizliegums attiecībā uz šo amata vietu līdz ar to ir nesaderīgs ar vienlīdz vispārīgo diskriminācijas aizliegumu pilsonības dēļ, kas ir noteikts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. panta 2. punktā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū (OV L 376, 36. lpp.).


title: Lieta T-406/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 18. jūnija spriedums — ICF /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Pasaules alumīnija fluorīda tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgu sadale — Pārkāpuma pierādīšana — Tiesības uz aizstāvību — Paziņojuma par iebildumiem un apstrīdētā lēmuma savstarpēja atbilstība — Naudas sodi — 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai — Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/61

         Vispārējās tiesas 2013. gada 18. jūnija spriedums — ICF/Komisija
   (Lieta T-406/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Pasaules alumīnija fluorīda tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgu sadale - Pārkāpuma pierādīšana - Tiesības uz aizstāvību - Paziņojuma par iebildumiem un apstrīdētā lēmuma savstarpēja atbilstība - Naudas sodi - 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai - Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums)
   2013/C 225/136
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Industries Chimiques du Fluor (ICF) (Tunis, Tunisija) (pārstāvji — sākotnēji M. van der Woude un T. Hennen, vēlāk P. Wytinck un D. Gillet, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — É. Gippini Fournier, K. Mojzesowicz un N. von Lingen)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 25. jūnija Lēmumu C(2008) 3043 par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.180 — Alumīnija fluorīds) attiecībā uz aizliegtu vienošanos pasaules alumīnija fluorīda tirgū par cenu noteikšanu un tirgu sadali pasaules mērogā, kā arī, pakārtoti, prasība samazināt prasītājam uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Industries chimiques du fluor sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 44, 21.2.2009.


title: Lieta C-388/10 P: Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 24. marta rīkojums — Félix Muñoz Arraiza /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 43. panta 2. punkts un 44. panta 1. punkts — Kopienas vārdiskas preču zīmes “RIOJAVINA” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas grafiskas kolektīvas preču zīmes “RIOJA” īpašnieka iebildumi — Reģistrācijas atteikums — Sajaukšanas iespēja)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/10

         Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 24. marta rīkojums — Félix Muñoz Arraiza/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja

   (Lieta C-388/10 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 43. panta 2. punkts un 44. panta 1. punkts - Kopienas vārdiskas preču zīmes “RIOJAVINA” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas grafiskas kolektīvas preču zīmes “RIOJA” īpašnieka iebildumi - Reģistrācijas atteikums - Sajaukšanas iespēja)
   2011/C 252/19
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Félix Muñoz Arraiza (pārstāvji — J. Grimau Muñoz un J. Villamor Muguerza, abogados)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo) un Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (pārstāvis — J. Martínez De Torre, abogado)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 9. jūnija spriedumu lietā T-138/09 Muñoz Arraiza/ITSB — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (“RIOJAVINA”), ar kuru Vispārējā tiesa ir noraidījusi prasību par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 29. janvāra lēmumu lietā R 721/2008-2 attiecība uz iebildumu procesu starp Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja un Félix Muñoz Arraiza

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Muñoz Arraiza k-gs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Lieta T-106/08: Prasība, kas celta 2008. gada 27. februārī — CPEM /Komisija

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/39

         Prasība, kas celta 2008. gada 27. februārī — CPEM/Komisija
   (Lieta T-106/08)
   (2008/C 107/67)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM), Marseļa (Francija) (pārstāvis — C. Bonnefoi, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt paziņojumu par parādu;

               —

               atzīt tiesības uz atlīdzību par publiski nodarītu kaitējumu organizācijas, kas darbojas vispārējo interešu aizsardzības uzdevumā, reputācijai (lēsta EUR 100 000 apmērā);

               —

               atlīdzināt advokāta honorāru un atlīdzību par juridisko palīdzību, kas bija vajadzīga un par kuru var tikt iesniegti pamatojoši dokumenti.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītājs lūdz atcelt Komisijas lēmumu, kas ietverts 2007. gada 17. decembra paziņojumā par parādu Nr. 3240912189 saistībā ar Komisijas 2007. gada 4. oktobra Lēmumu Nr. C (2007) 4645, ar ko pēc OLAF ziņojuma saņemšanas izbeigts atbalsts, ko Eiropas Sociālais fonds vispārīgas subsīdijas veidā piešķīra prasītāja veiktā pilotprojekta finansēšanai (1), un kura atcelšanu prasītājs ir lūdzis lietā T-444/07 CPME/Komisija (2).
   Savas prasības pamatojumam prasītājs galvenokārt norāda, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un pārsniegusi savas pilnvaras, jo apstrīdētais paziņojums par parādu nebija adresēts faktiskajam parādniekam. Atsaucoties uz Finanšu regulas Nr. 1605/2003 (3) 135. panta pārkāpumu, prasītājs norāda, ka paziņojums par parādu bija jāadresē tam tiesību subjektam, kas attiecīgajā projektā bija galvenais atbildīgais finansiālajā ziņā un kas faktiski saņēma Eiropas Sociālā fonda subsīdijas.
   Tāpat prasītājs norāda — tas, ka paziņojums par parādu bija adresēts viņam, ņemot vērā viņa īstenoto vispārējo interešu aizsardzības uzdevumu, ir kaitējis viņa reputācijai un uzticamībai attiecībā pret tā finanšu partneriem.

      (1)  Komisijas 1999. gada 17. augusta Lēmums Nr. C (1999) 2645, kurā grozījumi izdarīti ar 2001. gada 18. septembra Lēmumu Nr. C (2001) 2144.

      (2)  OV 2008, C 37, 29. lpp.

      (3)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam.


title: Lieta T-41/14: Prasība, kas celta 2014. gada 15. janvārī – Argo Development and Manufacturing/ITSB – Clapbanner (Reklāmas priekšmetu atveidojums)

text:
               28.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/22

         Prasība, kas celta 2014. gada 15. janvārī – Argo Development and Manufacturing/ITSB – Clapbanner (Reklāmas priekšmetu atveidojums)
   (Lieta T-41/14)
   2014/C 129/28
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Argo Development and Manufacturing Ltd (Ra'anana, Israēla) (pārstāvis – B. Brisset, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Clapbanner Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju trešās padomes 2013. gada 22. oktobra lēmumu lietā R 981/2012–3;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: preces “reklāmas priekšmeti” dizainparaugs – Reģistrācija Nr. 1684325–0001

      Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu pamatots ar novitātes (Regulas Nr. 6/2002 5. pants) un individuālas būtības (Regulas Nr. 6/2002 6. pants) neesamību

      Anulēšanas nodaļas lēmums: apstrīdēto Kopienas dizainparauga reģistrāciju atzīt par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt un pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas dizainparaugiem 4., 5. un 6. panta pārkāpums


title: Lieta C-262/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 1. jūnijā iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – GD European Land Systems – Steyr GmbH

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 1. jūnijā iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – GD European Land Systems – Steyr GmbH

   (Lieta C-262/15)
   (2015/C 294/27)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: GD European Land Systems – Steyr GmbH

      Atbildētāja: Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Kombinētās nomenklatūras (I pielikuma otrā daļa Regulā [EEK] Nr. 2658/87 (1) par tarifu un statistikas nomenklatūru un Kopējo muitas tarifu redakcijā, kas izriet no Komisijas 2013. gada 4. oktobra Īstenošanas regulas [ES] Nr. 1001/2013 (2)), 93. nodaļas 1. piezīmes c) punktā minētais izņēmums, kura teksts ir “kaujas bruņumašīnas (pozīcija 8710)”, ietver arī “to daļas”?

               2)

               Vai Kombinētās nomenklatūras XVII sadaļas 3. piezīme ir jāinterpretē tādējādi, ka “ieroču stacija (tanka kupols)” tāpēc, ka tā var tikt izmantota tankos vai “mobilās jūras transporta sistēmās” vai arī stacionārās iekārtās, ir jāklasificē pozīcijā 8710 kā tanka daļa, jo tanku ražotājs šo ieroču staciju ir ievedis, lai ražotu vai montētu tankus, un faktiski tā tiek izmantota šim mērķim?

      (1)  OV L 256, 1. lpp.

      (2)  OV L 290, 1. lpp.


title: Lieta T-599/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 15. septembra rīkojums – Souruh/Padome

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/60

         Vispārējās tiesas 2015. gada 15. septembra rīkojums – Souruh/Padome
   (Lieta T-599/14) (1)

   (2015/C 381/80)
   Tiesvedības valoda – franču
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 361, 13.10.2014.


title: Lieta T-277/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 12. jūlija spriedums — Vitakraft — Werke Wührmann pret ITSB — Johnson's Veterinary Products ( VITACOAT ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes VITACOAT reģistrācijas pieteikums — Valsts agrākas vārdiskas preču zīmes VITAKRAFT — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/38

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 12. jūlija spriedums — Vitakraft — Werke Wührmann pret ITSB — Johnson's Veterinary Products (VITACOAT)
   (Lieta T-277/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “VITACOAT” reģistrācijas pieteikums - Valsts agrākas vārdiskas preču zīmes “VITAKRAFT” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2006/C 224/82)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG, Brēmene (Vācija) (pārstāvis — U. Zanders [U. Sander], avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — H. Novaiss Gonsalvess [J. Novais Gonçalves])

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Johnson's Veterinary Products Ltd, (pārstāvis — M. Edinboro [M. Edenborough], barrister)
   Priekšmets
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 27. aprīļa lēmumu (lieta R 560/2003-1) attiecībā uz iebildumu procesu starp Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG un Johnson's Veterinary Products Ltd

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) un personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus, kas radušies procesā Pirmās instances tiesā.

      (1)  OV C 300, 04.12.2004.


title: Lieta T-258/14: Prasība, kas celta 2014. gada 24. aprīlī  – Luksemburga/Komisija

text:
               14.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/20

         Prasība, kas celta 2014. gada 24. aprīlī – Luksemburga/Komisija
   (Lieta T-258/14)
   2014/C 223/24
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvji – L. Delvaux, pārstāvis, kuram palīdz P.-E. Partsch, A. Steichen, D. Waelbroeck, advokāti, un D. Slater, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Komisijas 2014. gada 24. marta lēmumu, ar kuru Luksemburgai noteikts pienākums sniegt informāciju saistībā ar iepriekšēju lēmumu nodokļu jomā pieņemšanas praksi;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas lēmumu C (2014) 1986, galīgā redakcija, ar kuru tā prasītājai saskaņā ar Regulas Nr. 659/1999 (1) 10. panta 3. punktu nosaka pienākumu iesniegt iepriekšēju lēmumu pilnīgu sarakstu, kuri 2010., 2011. un 2012. gadā adresēti Luksemburgas uzņēmumiem, kuri ietilpst uzņēmumu grupā vai juridiskā struktūrā, kurā iesaistīts viens vai vairāki uzņēmumi, kuru atrašanās vieta ir ārpus Luksemburgas Lielhercogistes.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 659/1999 10. panta un tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ciktāl Komisijas rīcībā nebija minimālās informācijas, kas vajadzīga, lai pamatotu rīkojumā ietvertos informācijas pieprasījumus, lai gan tās izmeklēšanas pilnvaras esot pakļautas iepriekšējai, pietiekami uz faktiem balstītas un objektīvas informācijas esamībai, kas ļautu rasties saprātīgām šaubām attiecībā uz pārkāpuma esamību. Prasītāja norāda, ka Komisija tādējādi īsteno īstu “izziņas informācijas pieprasījumu”, kas ir nesaderīgs ar tās tiesībām uz aizstāvību.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots samērīguma principa pārkāpums, ciktāl i) nepastāvot saistība starp informāciju, kas jau bija Komisijas rīcībā, un prasītājai pieprasītās informācijas raksturu un apjomu un ii) rīkojums par informācijas sniegšanu esot pārsniedzis robežas, kas būtu piemērotas un nepieciešamas Komisijas sasniedzamo mērķu īstenošanā.

               3.

               Trešais pamats esot saistīts ar pienākuma norādīt pietiekamu pamatojumu pārkāpumu, jo Komisija nav ne izklāstījusi iemeslus, kas pamatotu apstrīdēto rīkojumu, ne skaidri norādījusi pieņēmumus, kurus tā plāno pārbaudīt.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots LES 4. un 5. panta pārkāpums un dalībvalstu kompetences tiešo nodokļu jomā neievērošana.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.)


title: Lieta C-221/14 P: Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 26. februāra spriedums – H/Eiropas Savienības Tiesa Apelācijas sūdzība — Eiropas Savienības Tiesas locekļu atalgojuma sistēma — Bijušais Civildienesta tiesas loceklis — Lūgums tikt apdrošinātam saskaņā ar kopīgo veselības apdrošināšanas shēmu (KVAS) — Lēmums — Atteikums — Tiesību aizsardzības līdzekļi — Novēlotība — Nepieņemamība

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/23

         Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 26. februāra spriedums – H/Eiropas Savienības Tiesa
   (Lieta C-221/14 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Eiropas Savienības Tiesas locekļu atalgojuma sistēma - Bijušais Civildienesta tiesas loceklis - Lūgums tikt apdrošinātam saskaņā ar kopīgo veselības apdrošināšanas shēmu (KVAS) - Lēmums - Atteikums - Tiesību aizsardzības līdzekļi - Novēlotība - Nepieņemamība)
   (2015/C 138/30)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: H (pārstāvis – S. Sagias, dikigoros)

      Otrs lietas dalībniece: Eiropas Savienības Tiesa (pārstāvis – A. V. Placco)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               H atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 235, 21.7.2014.


title: Lieta C-327/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums ( Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture/Soa Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione Spa (LESD 101., 102. un 106. pants — Valsts uzņēmumi un uzņēmumi, kam dalībvalstis piešķīrušas īpašas vai ekskluzīvas tiesības — Uzņēmumi, kam uzticēti pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi — Jēdzieni — Iestādes, kurām ir jāpārbauda un jāapliecina, ka uzņēmumi, kuri veic publiskos būvdarbus, ievēro likumā noteiktās prasības — LESD 49. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Ierobežojums — Pamatojums — Pakalpojumu saņēmēju aizsardzība — Sertifikācijas pakalpojumu kvalitāte)

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/15

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture/Soa Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione Spa

   (Lieta C-327/12) (1)

   (LESD 101., 102. un 106. pants - Valsts uzņēmumi un uzņēmumi, kam dalībvalstis piešķīrušas īpašas vai ekskluzīvas tiesības - Uzņēmumi, kam uzticēti pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi - Jēdzieni - Iestādes, kurām ir jāpārbauda un jāapliecina, ka uzņēmumi, kuri veic publiskos būvdarbus, ievēro likumā noteiktās prasības - LESD 49. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Ierobežojums - Pamatojums - Pakalpojumu saņēmēju aizsardzība - Sertifikācijas pakalpojumu kvalitāte)
   2014/C 52/24
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Atbildētājas: Soa Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione Spa

      Piedaloties: Associazione nazionale Società Organismi di Attestazione (Unionsoa), SOA CQOP SpA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Consiglio di Stato — LESD 101., 102. un 106. panta interpretācija — Jēdziens “valsts uzņēmumi un uzņēmumi, kam [dalībvalstis] piešķīrušas īpašas vai ekskluzīvas tiesības” un “uzņēmumi, kam uzticēti pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi” — Iestādes, kurām ir jāpārbauda un jāapliecina, ka uzņēmumi, kuri veic publiskos būvdarbus, ievēro likumā noteiktās prasības — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru šīm organizācijām nosaka saistošus minimālos tarifus

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 101., 102. un 106. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā pamatlietā aplūkotais tiesiskais regulējums, ar kuru sabiedrībām, kurām ir sertifikācijas iestāžu statuss (Società Organismi di Attestazione), obligāti jāpiemēro minimālo tarifu sistēma sertifikācijas pakalpojumiem, kas tiek sniegti uzņēmumiem, kuri vēlas piedalīties publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrās.
   Šāds tiesiskais regulējums ir brīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojums LESD 49. panta izpratnē, bet šis regulējums ir atbilstošs, lai nodrošinātu mērķa aizsargāt minēto pakalpojumu saņēmējus īstenošanu. Iesniedzējtiesai ir jāizvērtē, vai, it īpaši, ņemot vērā minimālo tarifu aprēķināšanas veidu, tostarp ņemot vērā būvdarbu, kuru veikšanai tiek izsniegts sertifikāts, kategoriju skaitu, minētais valsts tiesiskais regulējums nepārsniedz šī mērķa sasniegšanai nepieciešamo.

      (1)  OV C 295, 29.9.2012.


title: Lieta C-523/08: Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 11. februāra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2005/71/EK — Īpaša procedūra trešo valstu pilsoņu uzņemšanai zinātniskās pētniecības nolūkos — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/3

         Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 11. februāra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-523/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2005/71/EK - Īpaša procedūra trešo valstu pilsoņu uzņemšanai zinātniskās pētniecības nolūkos - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2010/C 80/05
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Condou-Durande un M.-A. Rabanal Suárez)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — B. Plaza Cruz)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2005. gada 12. oktobra Direktīvas 2005/71/EK par īpašu procedūru trešo valstu valsts piederīgo uzņemšanai zinātniskās pētniecības nolūkos (OV L 289, 15. lpp.) prasības, nepieņemšana paredzētajā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot visus normatīvos un administratīvos aktos, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2005. gada 12. oktobra Direktīvas 2005/71/EK par īpašu procedūru trešo valstu valsts piederīgo uzņemšanai zinātniskās pētniecības nolūkos prasības, Spānijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 24.01.2009.


title: Lieta C-396/06: Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 11. aprīļa rīkojums ( Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eivind F. Kramme / SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/37

         Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 11. aprīļa rīkojums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eivind F. Kramme/SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S

   (Lieta C-396/06) (1)

   (2008/C 209/58)

      Tiesvedības valoda — dāņu

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 294, 2.12.2006.


title: Lieta T-590/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. decembrī — Thesing un Bloomberg Finance/ECB

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/20

         Prasība, kas celta 2010. gada 27. decembrī — Thesing un Bloomberg Finance/ECB
   (Lieta T-590/10)
   2011/C 72/35
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Gabi Thesing un Bloomberg Finance LP (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — M.H. Stephens un R.C. Lands, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā Banka

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Centrālās Bankas lēmumu, kurš tika paziņots ar 2010. gada 17. septembra un 2010. gada 21. oktobra vēstulēm, ar kuru tika liegta prasītāju pieprasītā piekļuve dokumentiem;

               —

               pieprasīt, lai Eiropas Centrālā Banka nodrošinātu prasītājiem piekļuvi šiem dokumentiem atbilstoši Eiropas Centrālās Bankas 2004. gada 4. marta lēmumam par publisku piekļuvi Eiropas Centrālās Bankas dokumentiem (ECB/2004/3) (1); un

               —

               piespriest ECB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāji atbilstoši LESD 263. pantam vēlas panākt, lai tiktu atcelts Eiropas Centrālās Bankas lēmums, kurš tika paziņots ar 2010. gada 17. septembra un 2010. gada 21. oktobra vēstulēm, ar kuru Eiropas Centrālā Banka noraidīja prasītāju lūgumu piekļūt šādiem dokumentiem saskaņā ar Eiropas Centrālās Bankas 2004. gada 4. marta lēmumu par publisku piekļuvi Eiropas Centrālās Bankas dokumentiem (ECB/2004/3):

               i)

               ziņojumam ar nosaukumu “The impact on government deficit and debt from off–market swaps. The Greek case (SEC/GovC/X/10/88a)”;

               ii)

               otram ziņojumam ar nosaukumu “The Titlos transaction and possible existence of similar transactions impacting on the euro area government debt or deficit levels (SEC/GovC/X/10/88b)”.

         Savas prasības pamatojumam prasītāji norāda šādus pamatus:

               Pirmkārt, prasītāji apgalvo, ka Eiropas Centrālā Banka ir nepareizi interpretējusi un/vai nepareizi piemērojusi Eiropas Centrālās Bankas 2004. gada 4. marta lēmuma (ECB/2004/3) 4.1. panta a) punktu, kurā ir paredzēts izņēmums no šī lēmuma 2. punktā paredzētajām vispārējām piekļuves tiesībām, proti:

                           i)

                           Eiropas Centrālā Banka nav interpretējusi 4.1. panta a) punktu tādējādi, ka tajā ir pieprasīta sabiedrības interešu faktoru apsvēršana par labu publiskošanai;

                           ii)

                           Eiropas Centrālā Banka nav piešķīrusi pietiekamu vai atbilstošu nozīmi sabiedrības interešu faktoriem par labu pieprasīto dokumentu publiskošanai;

                           iii)

                           Eiropas Centrālā Banka ir pārvērtējusi un/vai nepareizi noteikusi sabiedrības intereses, kas nepieļauj pieprasīto dokumentu publiskošanu.

               Turklāt prasītāji apgalvo, ka Eiropas Centrālā Banka ir nepareizi interpretējusi un/vai nepareizi piemērojusi Eiropas Centrālās Bankas 2004. gada 4. marta lēmuma (ECB/2004/3) 4.2. pantu, kurā ir paredzēts izņēmums no šī lēmuma 2. punktā paredzētajām vispārējām piekļuves tiesībām, proti:

                           i)

                           Eiropas Centrālajai Bankai sabiedrības “prioritāras” intereses bija jāinterpretē kā tādas sabiedrības intereses, kuras ir pietiekami būtiskas, lai gūtu pārsvaru pār jebkādām sabiedrības interesēm, kas pamatotu atbrīvojuma saglabāšanu;

                           ii)

                           Eiropas Centrālajai Bankai bija jāsecina, ka pastāv sabiedrības prioritāras intereses šajā izpratnē, kas attaisno pieprasītās informācijas publiskošanu.

               Visbeidzot, prasītāji apgalvo, ka Eiropas Centrālā Banka ir nepareizi interpretējusi un/vai nepareizi piemērojusi Eiropas Centrālās Bankas 2004. gada 4. marta lēmuma (ECB/2004/3) 4.3. pantu, kurā ir paredzēts izņēmums no šī lēmuma 2. punktā paredzētajām vispārējām piekļuves tiesībām, proti:

                           i)

                           Eiropas Centrālajai Bankai sabiedrības “prioritāras” intereses bija jāinterpretē kā tādas sabiedrības intereses, kuras ir pietiekami būtiskas, lai gūtu pārsvaru pār jebkādām sabiedrības interesēm saglabāt atbrīvojumu;

                           ii)

                           Eiropas Centrālajai Bankai bija jāsecina, ka pastāv sabiedrības prioritāras intereses šajā izpratnē, kas attaisno pieprasītās informācijas publiskošanu;

                           iii)

                           Eiropas Centrālā Banka ir pārvērtējusi un/vai nepareizi noteikusi sabiedrības intereses, kas nepieļauj pieprasīto dokumentu publiskošanu.

      (1)  Eiropas Centrālās Bankas 2004. gada 4. marta lēmums par publisku piekļuvi Eiropas Centrālās Bankas dokumentiem (ECB/2004/3) (OV 2004, L 80, 42. lpp.).


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī OV C 260, 11.10.2008 .

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/1

         (2008/C 272/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 260, 11.10.2008.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 247, 27.9.2008.

      OV C 236, 13.9.2008.

      OV C 223, 30.8.2008.

      OV C 209, 15.8.2008.

      OV C 197, 2.8.2008.

      OV C 183, 19.7.2008.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta C-479/10: Prasība, kas celta 2010. gada 5. oktobrī — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/24

         Prasība, kas celta 2010. gada 5. oktobrī — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste
   (Lieta C-479/10)
   ()
   2010/C 328/40
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — K. Simonsson un A. Alcover San Pedro)

      Atbildētāja: Zviedrijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, 2005., 2006. un 2007. gadā SW 2 un SW 4 zonās un 2005. un 2006. gadā SW 5 zonā pārsniedzot pieļaujamās PM10 koncentrācijas apkārtējā gaisā robežvērtības, Zviedrijas Karaliste nav izpildījusi Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīvas 1999/30/EK par robežvērtību noteikšanu sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, makrodaļiņu un svina koncentrācijai apkārtējā gaisā (1) 5. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Zviedrijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas 1999/30 5. panta 1. punktā ir paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāveic pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka PM10 makrodaļiņu koncentrācija apkārtējā gaisā III pielikuma I iedaļā norādītajos termiņos nepārsniedz tajā noteiktās robežvērtības. Šajā gadījumā attiecīgais termiņš ir 2005. gada 1. janvāris.
   No Komisijai iesniegtajiem Zviedrijas Karalistes ziņojumiem par 2005.–2007. gadu izriet, ka pieļaujamās PM10 koncentrācijas apkārtējā gaisā robežvērtības SW 2 un SW 4 zonās ir bijušas pārsniegtas visā šajā laika posmā un SW 5 zonā — 2005. un 2006. gadā.
   Tādējādi Zviedrija attiecībā uz šīm zonām un šiem gadiem nav izpildījusi Direktīvas 1999/30 5. panta 1. punktā paredzētos pienākumus.

      (1)  OV L 163, 41. lpp.


title: Lieta F-1/16: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 21. jūlija spriedums – WQ (*)/Parlaments Civildienests – Ierēdņi – Sertifikācijas procedūra – 2014. gada procedūra – Prasītāja neiekļaušana to ierēdņu sarakstā, kas ir izvēlēti dalībai apmācību programmā – Civildienesta noteikumu 45.a pants

text:
                  3.10.2016

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 364/41

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 21. jūlija spriedums –  WQ (*1)
            /Parlaments
         (Lieta F-1/16) (1)

         (Civildienests - Ierēdņi - Sertifikācijas procedūra - 2014. gada procedūra - Prasītāja neiekļaušana to ierēdņu sarakstā, kas ir izvēlēti dalībai apmācību programmā - Civildienesta noteikumu 45.a pants)
         (2016/C 364/51)
         Tiesvedības valoda – franču

            Lietas dalībnieki

            Prasītāja:  WQ (*1) (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, avocats)

            Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – D. Nessaf un M. Ecker)

            Priekšmets

         Prasība atcelt Eiropas Parlamenta lēmumu neietvert prasītāja uzvārdu to ierēdņu sarakstā, kas izvēlēti dalībai 2014. gada sertifikācijas kampaņas apmācību programmā

            Rezolutīvā daļa:

                     1)

                     prasību noraidīt;

                     2)

                      WQ (*1) sedz savus un atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

            (*1)  Informācija dzēsta vai aizstāta, ņemot vērā personas datu aizsardzību un/vai konfidencialitāti.

            (1)  OV C 111, 29.3.2016., 45. lpp.


title: Lieta T-374/10: Prasība, kas celta 2010. gada 8. septembrī — Villeroy & Boch/Komisija

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/37

         Prasība, kas celta 2010. gada 8. septembrī — Villeroy & Boch/Komisija
   (Lieta T-374/10)
   ()
   2010/C 301/62
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Villeroy & Boch AG (Mettlach, Vācija) (pārstāvji — M. Klusmann, Rechtsanwalt, un S. Thomas, Professor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               pakārtoti, atbilstoši samazināt prasītājai ar apstrīdēto lēmumu uzliktā naudas soda apmēru;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja pārsūdz Komisijas 2010. gada 23. jūnija Lēmumu C(2010) 4185, galīgā redakcija, lietā COMP/39.092 — Vannas istabu ierīces un iekārtas. Apstrīdētajā lēmumā prasītājai un vairākiem citiem uzņēmumiem tika uzlikts naudas sods par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumu. Komisija uzskata, ka prasītāja ir bijusi ilgstošas aizliegtas vienošanās vai saskaņotu darbību dalībniece vannas istabu iekārtu un ierīču tirgū Beļģijā, Vācijā, Francijā, Itālijā, Nīderlandē un Austrijā.
   Prasības pamatojumā prasītāja izvirza septiņus pamatus.
   Pirmajā pamatā prasītāja izvirza LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumu sakarā ar pieņēmumu, ka bija noticis viens ilgstošs pārkāpums. Ar šādu neieļaujamu vispārinājumu atbildētāja neesot izpildījusi savu pienākumu juridiski izvērtēt katra lēmuma adresāta individuālo rīcību un tā esot juridiski nepieļaujamā veidā tiem piedēvējusi ar tiem nesaistītu trešo personu rīcību, tādējādi pārkāpjot principu nulla poena sine lege.
   Otrajā pamatā prasītāja pakārtoti izvirza LESD 296. panta 2. punktā paredzētā pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi lēmuma individuāla pamatojuma trūkuma dēļ.
   Turpinājumā trešajā pamatā prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir atceļams, jo prasītāja neesot piedalījusies inkriminētajos pārkāpumos konkrētajos lēmumā norādītajos materiālajos un ģeogrāfiskajos tirgos un tās dalība kartelī neesot pierādīta.
   Ceturtajā pamatā prasītāja norāda, ka tai un tās meitas sabiedrībām Francijā, Beļgijā un Austrijā ir nelikumīgi uzlikts solidārs naudas sods. Šāds solidārs naudas sods esot pretrunā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 1. punktā paredzēto pamatprincipu nulla poena sine lege un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 3. punktā kopā ar 48. panta 1. punktu, kā arī Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 23. pantā noteikto principu, ka sodam ir jābūt samērīgam ar nodarījumu.
   Piektajā pamatā prasītāja sūdzas par kļūdainu naudas soda aprēķinu. Šajā ziņā tā norāda, ka atbildētāja savā aprēķinā ir ietvērusi prasītājas apgrozījumu, kas nekādā gadījumā nevar būt saistīts ar pret to izvirzītajām apsūdzībām.
   Sestajā pamatā prasītāja apgalvo, ka ļoti ilgais procesa ilgums un tā neņemšana vērā naudas soda aprēķinā esot pretrunā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu.
   Septītajā pamatā tiek izvirzīta naudas soda aprēķinā pieļauta kļūda vērtējumā, izvērtējot apgalvoto prasītājas dalību pārkāpumā. Prasītāja šajā ziņā norāda, ka, pat pieņemot, ka būtu noticis LESD 101. panta pārkāpums atbilstoši atbildētājas pieņēmumiem, naudas sods esot nepiemēroti liels un nesamērīgs. Saskaņā ar prasītājas viedokli atbildētāja esot pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 3. punktā kopā ar 48. panta 1. punktu kodificēto principu, ka sodam ir jābūt samērīgam ar nodarījumu. Atbildētāja šajā lietā arī neesot drīkstējusi piemērot lielāko sodu 10 % apmērā no koncerna apgrozījuma.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-327/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra rīkojums – Mallis un Malli /Komisija un ECB Prasība atcelt tiesību aktu — Programma Kipras stabilitātes atbalstam — Eurogrupas paziņojums par Kipras banku nozares restrukturizāciju — Kļūdaina atbildētājas norādīšana prasības pieteikumā — Nepieņemamība

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/22

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra rīkojums – Mallis un Malli/Komisija un ECB
   (Lieta T-327/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Programma Kipras stabilitātes atbalstam - Eurogrupas paziņojums par Kipras banku nozares restrukturizāciju - Kļūdaina atbildētājas norādīšana prasības pieteikumā - Nepieņemamība)
   (2014/C 448/28)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Konstantinos Mallis (Larnaka, Kipra) un Elli Konstantinou Malli (Larnaka) (pārstāvji – E. Efstathiou, K. Efstathiou un K. Liasidou, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Smulders, J.-P. Keppenne un M. Konstantinidis), un Eiropas Centrālā banka (ECB) (pārstāvji: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan un F. Athanasiou, kam palīdz de W. Bussian, W. Devroe un D. Arts, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eurogrupas 2013. gada 25. marta paziņojumu tostarp par Kipras banku sektora restrukturizāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Konstantinos Mallis un Elli Konstantinou Malli sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 31.8.2013.


title: Lieta T-386/15: Prasība, kas celta 2015. gada 10. jūlijā – Jordi Nogues/ITSB –- Grupo Osborne (“BADTORO”)

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/34

         Prasība, kas celta 2015. gada 10. jūlijā – Jordi Nogues/ITSB –- Grupo Osborne (“BADTORO”)
   (Lieta T-386/15)
   (2015/C 320/51)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jordi Nogues, SL (Barselona, Spānija) (pārstāves – M. Sanmartín Sanmartín un E. López Parés, advokātes)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Spānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “BADTORO” – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 975 027

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 17. aprīļa lēmums lietā R 2570/2013–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 17. aprīļa lēmumu lietā R 2570/2013–2;

               —

               piespriest ITSB segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75., 76. un 83. panta, tos aplūkojot kopsakarā ar šīs pašas regulas 65. panta 6. punktu, 96. pantu, 106. panta 4. un 6. punktu un 135. pantu, kā arī Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punktu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-191/14: Vispārējās tiesas 2017. gada 16. februāra spriedums – Lubrizol France/Padome Kopējais muitas tarifs — Tiesiskais regulējums par autonomo nodokļu piemērošanas apturēšanu konkrētiem lauksaimniecības un rūpniecības ražojumiem — Iebildums pret pastāvošo apturēšanu — Ražojumu līdzvērtīgums — Iebildumu izskatīšanas procedūra

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/40

         Vispārējās tiesas 2017. gada 16. februāra spriedums – Lubrizol France/Padome
   (Lieta T-191/14) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Tiesiskais regulējums par autonomo nodokļu piemērošanas apturēšanu konkrētiem lauksaimniecības un rūpniecības ražojumiem - Iebildums pret pastāvošo apturēšanu - Ražojumu līdzvērtīgums - Iebildumu izskatīšanas procedūra)
   (2017/C 104/55)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lubrizol France SAS (Rouen, Francija) (pārstāvji – R. MacLean, solicitor, B. Hartnett, barrister, un A. Bochon, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – F. Florindo Gijón un M. Balta)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji A. Caeiros un M. Clausen, vēlāk A. Caeiros un A. Lewis)

      Priekšmets

   Prasība, kas balstīta uz LESD 263. pantu, atcelt Padomes 2013. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1387/2013, ar ko aptur kopējā muitas tarifa autonomo nodokļu piemērošanu konkrētiem lauksaimniecības un rūpniecības ražojumiem un atceļ Regulu (ES) Nr. 1344/2011, 1. un 4. pantu, ciktāl ar šīm tiesību normām prasītājai ir liegtas trīs apturēšanas, kuras bija tai iepriekš piešķirtas saskaņā ar TARIC kodiem 2918 2900 80, 3811 2900 10 un 3811 9000 30

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lubrizol France SAS sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 151, 19.5.2014.


title: Lieta C-343/14 P: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 7. maija rīkojums – Adler Modemärkte AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Blufin SpA Apelācija — Tiesas Reglamenta 181. pants — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Vārdiskas preču zīmes “MARINE BLEU” reģistrācijas pieteikums — Vārdiskas preču zīmes “BLUMARINE” īpašnieka iebildumi — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespēja — Konceptuāla salīdzināšana

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/9

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 7. maija rīkojums – Adler Modemärkte AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Blufin SpA

   (Lieta C-343/14 P) (1)

   (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vārdiskas preču zīmes “MARINE BLEU” reģistrācijas pieteikums - Vārdiskas preču zīmes “BLUMARINE” īpašnieka iebildumi - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespēja - Konceptuāla salīdzināšana)
   (2015/C 320/12)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Adler Modemärkte AG (pārstāvis – J.–C. Plate, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Walicka), Blufin (pārstāvji – F. Caricato un F. Cicogna, avvocati)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Adler Modemärkte AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 351, 6.10.2014.


title: Lieta C-137/06: Prasība, kas celta  2006. gada 10. martā  — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/30

         Prasība, kas celta 2006. gada 10. martā — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju
   (Lieta C-137/06)
   (2006/C 131/55)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un D. Lawunmi)

      Atbildētāja: Īrija
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai saskaņotu valsts tiesību aktus ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 25. jūnija Direktīvu 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Īrija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 14. pants;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai iekšējā tiesību sistēmā bija 2004. gada 18. jūlijs.

      (1)  OV L 189, 12. lpp.


title: Lieta T-321/15 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 17. jūlija rīkojums – GSA un SGI/Parlaments Pagaidu noregulējums — Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Ugunsdrošība, palīdzības sniegšana personām un Eiropas Parlamenta teritorijas Briselē ārēja novērošana — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/31

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 17. jūlija rīkojums – GSA un SGI/Parlaments
   (Lieta T-321/15 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Ugunsdrošība, palīdzības sniegšana personām un Eiropas Parlamenta teritorijas Briselē ārēja novērošana - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2015/C 320/48)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Gruppo Servizi Associati SpA (GSA) (Roma, Itālija) un Security Guardian’s Institute (SGI) (Louvain-la-Neuve, Beļģija) (pārstāvis – E. van Nuffel d’Heynsbroeck, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – P. López-Carceller un B. Simon)

      Priekšmets

   Prasība būtībā apturēt, pirmkārt, 2015. gada 12. jūnija lēmuma, ar kuru Parlaments atzina par neatbilstošu piedāvājumu, kuru prasītājas bija iesniegušas, lai saņemtu iepirkuma līguma EP/DGSAFE/UIB/SER/2014-014 slēgšanas tiesības saistībā ar ugunsdrošības pakalpojumu sniegšanu, palīdzības sniegšanu personām un Eiropas Parlamenta teritorijas Briselē ārēju novērošanu, un, otrkārt, lēmuma, ar kuru šīs iepirkuma līguma slēgšanas tiesības tika piešķirtas sabiedrībai Securitas, piemērošanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               atcelt 2015. gada 25. jūnija rīkojumu lietā T-321/15 R;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-36/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 24. marta rīkojums — Internationaler Hilfsfonds/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Ar līgumu Nr LIEN 97 2011 saistītie dokumenti — Atbilde uz sākotnējo pieteikumu — Termiņš prasības celšanai — Acīmredzama nepieņemamība — Netieši izteikts piekļuves atteikums — Interese celt prasību — Tiešs lēmums, kas pieņemts pēc prasības celšanas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/21

         Vispārējās tiesas 2011. gada 24. marta rīkojums — Internationaler Hilfsfonds/Komisija

   (Lieta T-36/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Ar līgumu Nr LIEN 97 2011 saistītie dokumenti - Atbilde uz sākotnējo pieteikumu - Termiņš prasības celšanai - Acīmredzama nepieņemamība - Netieši izteikts piekļuves atteikums - Interese celt prasību - Tiešs lēmums, kas pieņemts pēc prasības celšanas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2011/C 152/38
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Vācija) (pārstāvji — sākotnēji H. Kaltenecker, pēc tam R. Bôhm, un visbeidzot H. Kaltenecker, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Costa de Oliveira un T. Scharf)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītāja prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji B. Weis Fogh un V. Pasternak Jørgensen, pēc tam V. Pasternak Jørgensen, C. Yang un S. Juul Jørgensen)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 9. oktobra un 2009. gada 1. decembra lēmumus, ar kuriem Internationaler Hilfsfonds ir pilnībā atteikta piekļuve ar līgumu Nr. LIEN 97-2011 saistītiem lietas materiāliem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību par tiesību akta atcelšanu tiktāl, ciktāl tā ir vērsta pret Komisijas 2009. gada 9. oktobra lēmumu, noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               vairs nav pamata lemt par Internationaler Hilfsfonds eV prasījumiem atcelt Eiropas Komisijas netiešo lēmumu, ar ko ir noraidīts tā 2009. gada 15. oktobra pieteikums par piekļuvi ar līgumu Nr. LIEN 97-2011 saistītiem dokumentiem;

               3)

               Internationaler Hilfsfonds sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tos, kas radušies Komisijai saistībā ar prasījumiem par tiesību akta atcelšanu, tiktāl, ciktāl tie ir vērsti pret Komisijas 2009. gada 9. oktobra lēmumu;

               4)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tos, kas radušies Internationaler Hilfsfonds saistībā ar prasījumiem par tiesību akta atcelšanu, tiktāl, ciktāl tie ir vērsti pret Komisijas 2009. gada 1. decembra lēmumu;

               5)

               Dānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 100, 17.04.2010.


title: Lieta T-12/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. jūlija rīkojums — Polimeri Europa /Komisija (Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/43

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. jūlija rīkojums — Polimeri Europa/Komisija
   (Lieta T-12/07) (1)

   (Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2008/C 223/73)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polimeri Europa SpA, Brindisi (Itālija) (pārstāvji — M. Siragusa, F. Moretti un L. Nascimbene, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci, F. Amato un V. Bottka)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Manufacture Française des Pneumatiques Michelin (pārstāvji — S. Kon un L. Farell, avocats)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 6. novembra Lēmumu COMP/F/2/1095, kas bija pieņemts EKL 81. panta piemērošanas procedūras ietvaros (lieta COMP/F/38.638-BR/ESBR), ar kuru sabiedrībai Manufacture Française des Pneumatiques Michelin, kurai tika atļauts piedalīties administratīvajā procedūrā kā trešai pusei, tika nosūtīta 2006. gada 6. aprīļa paziņojuma par iebildumiem nekonfidenciālā versija, kura bija adresēta prasītājai
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Polimeri Europa SpA sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tos, kas šajā tiesvedībā radušies Komisijai un Manufacture Française des Pneumatiques Michelin, kā arī tos, kas radušies Komisijai pagaidu noregulējuma tiesvedībā.

      (1)  OV C 56, 10.3.2007.


title: Lieta C-361/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 26. aprīļa spriedumu lietā T-21/15 Franmax/EUIPO – Ehrmann (“DINO”) 2016. gada 29. jūnijā iesniedza Franmax UAB

text:
               13.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/6

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 26. aprīļa spriedumu lietā T-21/15 Franmax/EUIPO – Ehrmann (“DINO”) 2016. gada 29. jūnijā iesniedza Franmax UAB

   (Lieta C-361/16 P)
   (2017/C 078/08)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Franmax UAB (pārstāvis – E. Saukalas, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) un Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäu

   Ar 2016. gada 8. novembra rīkojumu Tiesa (sestā palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta C-382/17: Prasība, kas celta 2017. gada 26. jūnijā – Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/27

         Prasība, kas celta 2017. gada 26. jūnijā – Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-382/17)
   (2017/C 277/40)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Costa de Oliveira un L. Nicolae)

      Atbildētāja: Portugāles Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, līdz 2012. gada 17. jūnijam neizstrādājot, neīstenojot un neuzturot kvalitātes vadības sistēmu savas administrācijas vajadzībām saistībā ar karoga valsts pienākumu operatīvo daļu, kas būtu sertificēta atbilstoši piemērojamajiem starptautiskajiem kvalitātes standartiem, Portugāles Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvas 2009/21/EK par karoga valstij noteikto prasību ievērošanu (1) 8. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas 8. panta 1. punktā ir skaidri noteikts, ka dalībvalstīm līdz 2012. gada 17. jūnijam ir jāizstrādā, jāīsteno un jāuztur minētā sertificētā kvalitātes vadības sistēma.
   2017. gada jūnijā Portugāles Republika joprojām nebija izpildījusi minētajā pantā norādītos pienākumus.
   Šādi rīkojoties, Portugāles administrācija traucē sasniegt Direktīvas mērķus, apdraudot jūras drošību un vides aizsardzību. Turklāt Portugāles administrācija rada risku, ka tiks radītas negodīgas konkurences priekšrocības Portugāles flotei, salīdzinot ar citu dalībvalstu flotēm.

      (1)  OV 2009, L 131, 132. lpp.


title: Lieta T-107/07 P: Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. marta spriedums — Rossi Ferreras /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Karjeras attīstības ziņojums — 2003. gada novērtējums — Faktu novērtēšana — Pierādīšanas pienākums un pierādījumu sniegšana — Nepieņemama apelācijas sūdzība — Nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/25

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. marta spriedums — Rossi Ferreras/Komisija
   (Lieta T-107/07 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Karjeras attīstības ziņojums - 2003. gada novērtējums - Faktu novērtēšana - Pierādīšanas pienākums un pierādījumu sniegšana - Nepieņemama apelācijas sūdzība - Nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2008/C 107/41)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Francisco Rossi Ferreras, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvji — F. Frabetti un S. Martin, advokāti)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Joris un K. Herrmann)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 1. februāra spriedumu lietā F-42/05 Rossi Ferreras/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), lai panāktu, ka šis spriedums tiek atcelts.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Francisco Rossi Ferreras sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 129, 9.6.2007.


title: Instances tiesas spriedums 2005. gada 26. aprīlī lietā T-431/03 Liam O'Bradaigh pret Eiropas Kopienu Komisiju (Civildienests — Iekšēja konkursa atkārtota sākšana — Neiekļaušana piemēroto kandidātu sarakstā)

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/19

      INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 26. aprīlī
   lietā T-431/03 Liam O'Bradaigh pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Civildienests - Iekšēja konkursa atkārtota sākšana - Neiekļaušana piemēroto kandidātu sarakstā)
   (2005/C 171/33)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā T-431/03 Laiams O'Bradeijs [Liam O'Bradaigh], Ekonomikas un sociālo lietu komitejas (CESE) pagaidu darbinieks, ar dzīvesvietu Mehelenē [Mechelen], (Beļģija), ko pārstāv Ž.-N. Luī [J.-N. Louis], S. Orlandi [S. Orlandi], A. Kūlens [A. Coolen] un E. Maršals [E. Marchal], avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji — J. Kurals [J. Currall] un H. Krēmers [H. Kraemer], kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību atcelt atlases komisijas lēmumu iekšējā konkursā COM/TB/99, kurā prasītājs mutiskajā eksāmenā saņēma nepietiekamu novērtējumu, lai viņu iekļautu piemēroto kandidātu sarakstā, kas izveidots pēc šī konkursa, Pirmās instances tiesa šādā sastāvā: tiesnesis J. Pirungs [J. Pirrung] (vienpersoniski), sekretārs I. Natsinas [I. Natsinas], 2005. gada 26. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 47, 21.02.2004.


title: Lieta T-458/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 5. marta rīkojums – Générations futures/Komisija

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/42

         Vispārējās tiesas 2015. gada 5. marta rīkojums – Générations futures/Komisija
   (Lieta T-458/12) (1)

   (2015/C 146/56)
   Tiesvedības valoda – franču
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 389, 15.12.2012.


title: Lieta C-249/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar Cour du Travail de Liège, section de Neufchâteau 2004. gada 9. jūnija spriedumu lietā José Allard pret Valsts Sociālās apdrošināšanas institūtu pašnodarbinātām personām, saīsinājumā INASTI

text:
               24.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar Cour du Travail de Liège, section de Neufchâteau 2004. gada 9. jūnija spriedumu lietā José Allard pret Valsts Sociālās apdrošināšanas institūtu pašnodarbinātām personām, saīsinājumā INASTI
   (Lieta C-249/04)
   (2004/C 190/23)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Cour du Travail de Liège, section de Neufchâteau 2004. gada 9. jūnija spriedumu lietā José Allard pret Valsts Sociālās apdrošināšanas institūtu pašnodarbinātām personām, saīsinājumā INASTI, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 11. jūnijā.
   Cour du Travail de Liège, section de Neufchâteau lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai Padomes Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (1) 13. pants un tam sekojošie panti nepieļauj, ka tāda iemaksa kā samērošanas iemaksa, kas veicama saskaņā ar 1984. gada 31. marta A.R. Nr. 289 par atsevišķiem īslaicīgiem pasākumiem attiecībā uz pašnodarbināto personu ienākumu samērošanu, kuru mērķis ir vienādot valsts noteiktos maksājumus un saglabāt pašnodarbināto personu sociālā statusa finansiālo līdzsvaru, ir izveidota, iekļaujot ienākumos tādus, ko pašnodarbinātā persona guvusi, veicot profesionālo darbību citā dalībvalstī, nekā tajā, kura uzlikusi pienākumu maksāt nodokļus, lai arī pēc šīs iemaksas veikšanas pašnodarbinātā persona nevar prasīt nekādu sociālo pabalstu vai citu pabalstu, ko maksā šī valsts?

               2.

               Vai 1957. gada 25. marta Romas līgums par Eiropas Kopienas nodibināšanu un, jo īpaši, tā 39. un 43. pants (vecajā redakcijā - 48. un 52. pants) nav pretrunā tam, ka šādi aprēķināta iemaksa ir jāmaksā pašnodarbinātām personām, kuras izmanto savas tiesības uz brīvu pārvietošanos?

      (1)  Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) Nr. 1408/71 par par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kura grozīta un atjaunota ar Padomes 1983. gada 2. jūnija Regulu (EEK) Nr. 2001/83 (OV L 230, 6. lpp., 1. pielikums)


title: Lieta F-19/12: Prasība, kas celta 2012. gada 13. februārī — ZZ /Komisija

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/34

         Prasība, kas celta 2012. gada 13. februārī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-19/12)
   2012/C 138/79
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas paziņojumu par prasītāja administratīvo situāciju un prasība atlīdzināt zaudējumus

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt par juridiski neeksistējošu vai, pakārtoti, atcelt nedatēto paziņojumu, kura pirmās no tā divām lappusēm labās puses augšējā stūrī ir minēta atsauce “Nr. Ares(2011) 217354 — 28.02.2011” (sic) un par kuru prasītājs gan no tā būtisko aspektu, gan satura viedokļa pirmo reizi uzzināja ne agrāk kā 2011. gada 6. aprīlī;

               —

               ciktāl vajadzīgs, atcelt lēmumu — neatkarīgi no formas, kādā tas ir ticis pieņemts, — ar kuru ir noraidīta 2011. gada 15. maija sūdzība, kuru prasītājs nosūtījis Komisijai, iebilstot pret 2011. gada 28. februāra paziņojumu;

               —

               atcelt 2011. gada 14. septembra paziņojumu, kuru prasītājs bija saņēmis ne agrāk kā 2011. gada 20. oktobrī;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt zaudējumus, kurus prasītājs cietis 2011. gada 28. februāra un 2011. gada 14. septembra paziņojumu dēļ, EUR 10 000 apmērā vai lielāku vai mazāku naudas summu, kuru Civildienesta tiesa uzskatītu par atbilstošu un taisnīgu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-415/10: Prasība, kas celta 2010. gada 18. septembrī — Nexans France /Kopuzņēmums “Fusion for Energy”

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/58

         Prasība, kas celta 2010. gada 18. septembrī — Nexans France/Kopuzņēmums “Fusion for Energy”
   (Lieta T-415/10)
   ()
   2010/C 301/93
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Nexans France SAS (Clichy, Francija) (pārstāvji — J.-P. Tran Thiet un J.-F. Le Corre, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Kopuzņēmums ITER un kodolsintēzes enerģētikas attīstības vajadzībām

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt, ka tiesības noslēgt iepirkuma līgumu tika piešķirtas pēc procedūras, kuras laikā tika pārkāpti tiesiskās drošības, tiesiskās paļāvības, pārskatāmības, vienlīdzīgas attieksmes un labas pārvaldības principi;

               —

               atzīt, ka atbildētājs ir pieļāvis kļūdu tiesību piemērošanā, jo atstājis prasītāju neziņā par savu lēmumu noraidīt tā piedāvājumu, to pat neizvērtējot, un informējis to par šo tikai ar savu 2010. gada 16. jūlija vēstuli;

               —

               atzīt, ka atbildētājs ir pieļāvis kļūdu tiesību piemērošanā, noraidot prasītāja piedāvājumu, pamatojoties uz Finanšu regulas īstenošanas noteikumu 120. panta 4. punktu;

               —

               atzīt 16. jūlija lēmumu par spēkā neesošu;

               —

               atzīt 8. jūlija lēmumu par spēkā neesošu;

               —

               atzīt par spēkā neesošiem visus aktus, ko atbildētājs pieņēmis pēc 8. un 16. jūlija lēmumiem;

               —

               piešķirt prasītājam taisnīgu atlīdzību EUR 175 453 apmērā, kam pieskaitīti procenti, sākot no sprieduma pasludināšanas dienas līdz pilnīgai samaksai (ar noteikumu, ka precīzi tiek noteikta iepirkuma līguma vērtība un tiek galīgi aprēķināti izdevumi par advokāta pakalpojumiem, ko var paziņot tikai šīs tiesvedības beigās);

               —

               pakārtoti — ja izrādītos, ka sprieduma pasludināšanas brīdī ir mazticams, ka tiks izsludināts jauns uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā, — piešķirt prasītājam taisnīgu atlīdzību EUR 50 175 453 apmērā, kam pieskaitīti procenti, sākot no sprieduma pasludināšanas dienas līdz pilnīgai samaksai (ar noteikumu, ka precīzi tiek noteikta iepirkuma līguma vērtība un tiek galīgi aprēķināti izdevumi par advokāta pakalpojumiem, ko var paziņot tikai šīs tiesvedības beigās);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājs lūdz atcelt Kopuzņēmuma ITER un kodolsintēzes enerģētikas attīstības vajadzībām lēmumus, ar kuriem ir noraidīts piedāvājums, ko prasītājs iesniedzis atbilstoši uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūrai F4E-2009-OPE-18 (MS-MG) par līgumiem elektrisko iekārtu piegādei (OV 2009/S 149-218279), un ar kuriem iepirkuma līgumu slēgšanas tiesības ir piešķirtas citam pretendentam. Prasītājs turklāt lūdz atlīdzināt kaitējumu, ko esot radījuši apstrīdētie lēmumi.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda vairākus pamatus par:

               —

               tiesiskās drošības un pārskatāmības principu pārkāpumu, jo atbildētājs esot atstājis prasītāju neziņā par to, ka tā piedāvājums tiks noraidīts, to pat neizvērtējot, ja tas atteiksies parakstīt iepirkumam pievienoto līguma projektu, tādējādi neļaujot prasītājam uzzināt to pienākumu apmēru, kas tam jāpilda kā pretendentam;

               —

               tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu, jo atbildētājs bija radījis prasītājam pārliecību, ka automātiski nenoraidīs tā iesniegto piedāvājumu;

               —

               vienlīdzīgas attieksmes un kandidātu vienlīdzīgu iespēju iegūt tiesības noslēgt publiskā iepirkuma līgumu principu pārkāpumu, jo

                           —

                           uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā esot organizēts tādā veidā, lai radītu priekšrocības Consortium ICAS (iepirkuma līguma slēgšanas tiesību ieguvējs) kandidatūrai, jo termiņi, kas bija paredzēti iepirkuma līguma ietvaros, bija acīmredzami nepietiekami un nesamērīgi un faktiski tos nevarēja ievērot pretendenti, kuri nebija aprīkoti ar īpašu ražošanas līniju, kas bija tikai Consortium ICAS rīcībā;

                           —

                           pastāvēja interešu konflikts, kas radīja priekšrocības Consortium ICAS kandidatūrai, jo kāda persona, kas strādā kāda Consortium ICAS locekļa labā, esot piedalījusies piedāvājumu atlases procedūrā, un kāda cita persona, kura strādā kāda Consortium ICAS locekļa labā, esot piedalījusies uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā sagatavošanā;

                           —

                              Consortium ICAS esot saņēmis informāciju, kas tam radīja priekšrocības, ņemot vērā personas, kuru nodarbina kāds Consortium ICAS loceklis, kā ITER eksperta apmeklējumu prasītāja rūpnīcās Korejā, kā arī kabeļu rūpnīcās Ķīnā un Japānā;

               —

               labas pārvaldības principa un Finanšu regulas 84. un 94. panta pārkāpumu, jo tika īstenota novērtējuma procedūra, kaut gan bija palicis tikai viens piedāvājums, un atbildētājs nebija neko darījis pēc tam, kad prasītājs tam esot norādījis uz interešu konfliktu, kas radīja priekšrocības Consortium ICAS;

               —

               kļūdu tiesību piemērošanā, ko atbildētājs pieļāvis, noraidot prasītāja piedāvājumu, pamatojoties uz Finanšu regulas īstenošanas noteikumu 120. panta 4. punktu, jo šis pants ļauj automātiski noraidīt piedāvājumu, to pat neizvērtējot, tikai tad, ja tas neatbilst kādam būtiskam vai īpašam līguma dokumentu nosacījumam;

               —

               to, ka iespējamie tiesību normu pārkāpumi esot radījuši tiešu un konkrētu kaitējumu prasītājam, kuru tam ir pamats prasīt atlīdzināt.


title: Lietas T-263/99 izslēgšana no reģistra

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/28

         Lietas T-263/99 (1) izslēgšana no reģistra
   (2004/C 239/60)

      (Tiesvedības valoda: nīderlandiešu)

   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas otrās palātas (paplašinātais sastāvs) priekšsēdētājs 2004. gada 4. maijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-263/99 Autobedrijf Chr. Kerres B.V., ko atbalsta Nīderlandes Karaliste, pret Eiropas Kopienu Komisiju.

      (1)  OV C 6, 8.1.2000.


title: Lieta C-128/12: Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 7. marta rīkojums ( Tribunal do Trabalho do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sindicato dos Bancários do Norte, Sindicato dos Bancários do Centro, Sindicato dos Bancários do Sul e Ilhas, Luís Miguel Rodrigues Teixeira de Melo/BPN — Banco Português de Negócios SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Reglamenta 53. panta 2. punkts — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru nosaka algas samazinājumu atsevišķiem valsts sektora darbiniekiem — Savienības tiesību neieviešana — Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)

text:
               4.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/3

         Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 7. marta rīkojums (Tribunal do Trabalho do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sindicato dos Bancários do Norte, Sindicato dos Bancários do Centro, Sindicato dos Bancários do Sul e Ilhas, Luís Miguel Rodrigues Teixeira de Melo/BPN — Banco Português de Negócios SA

   (Lieta C-128/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Reglamenta 53. panta 2. punkts - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru nosaka algas samazinājumu atsevišķiem valsts sektora darbiniekiem - Savienības tiesību neieviešana - Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)
   2013/C 129/04
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

   Tribunal do Trabalho do Porto

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Sindicato dos Bancários do Norte, Sindicato dos Bancários do Centro, Sindicato dos Bancários do Sul e Ilhas, Luís Miguel Rodrigues Teixeira de Melo

      Atbildētāja: BPN — Banco Português de Negócios SA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal do Trabalho do Porto — ES Pamattiesību hartas (OV 2000 C 364, 1. lpp.) 20. panta, 21. panta 1. punkta un 31. panta 1. punkta interpretācija — Vienlīdzības principa un diskriminācijas aizlieguma principa, kā arī tiesību uz atbilstīgiem un vienlīdzīgiem darba apstākļiem ievērošana — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru paredzēts samazināt darba algu atsevišķiem valsts sektora darbiniekiem

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesai acīmredzami nav kompetences izskatīt lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, kuru ar 2012. gada 6. janvāra lēmumu iesniegusi Tribunal do trabalho do Porto (Portugāle).

      (1)  OV C 151, 26.5.2012.


title: Lieta C-501/07 P: Tiesas 2008. gada 25. novembra rīkojums — S.A.BA.R. SpA /Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasības termiņš — Termiņa sākums)

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/12

         Tiesas 2008. gada 25. novembra rīkojums — S.A.BA.R. SpA/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-501/07 P) (1)

   (Apelācija - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasības termiņš - Termiņa sākums)
   (2009/C 69/19)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: S.A.BA.R. SpA (pārstāvji — E. Coffrini un F. Tesauro, advokāti)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Righini un G. Conte)
   Priekšmets
   Apelācija, kas ierosināta par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 17. septembra rīkojumu lietā T-176/07 S.A.BA.R./Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt Komisijas 2002. gada 5. jūnija lēmumu, ar kuru par nesaderīgu ar kopējo tirgu atzīst atbalsta shēmu (C-27/99 ex NN 69/98), kura Itālijas tiesiskajā regulējumā ir paredzēta nodokļu atbrīvojumu un aizdevumu veidā, kas tiek sniegti komunālo pakalpojumu uzņēmumiem ar valsts kapitāla pārsvaru (OV L 77, 21. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  S.A.BA.R. SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 37, 9.2.2008.


title: Lieta C-420/08: Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 27. janvāra rīkojums ( Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Yasar Erdil/Land Berlin

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/8

         Tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 27. janvāra rīkojums (Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Yasar Erdil/Land Berlin

   (Lieta C-420/08) (1)

   2012/C 109/14
   Tiesvedības valoda — vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 327, 20.12.2008.


title: Lieta C-54/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedumu lietā T-339/06 Grieķijas Republika/Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 6. februārī iesniegusi Grieķijas Republika

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/21

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedumu lietā T-339/06 Grieķijas Republika/Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 6. februārī iesniegusi Grieķijas Republika
   (Lieta C-54/09 P)
   (2009/C 82/37)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grieķijas Republika (pārstāvji — I. Chalkias un M. Tassopoulou)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu;

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas spriedumu;

               —

               atzīt Grieķijas Republikas apelācijas sūdzību saskaņā ar tajā norādītajiem prasījumiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Grieķijas Republika apgalvo, ka: i) Pirmās instances tiesa, uzskatot, ka 16. panta 1. punktā paredzētais laika ierobežojums ir saistošs, pat ja tas patiesībā ir tikai norādošs — kā tas izriet no Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 2. punkta un 17. panta interpretācijas — ir kļūdaini interpretējusi Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. un 2. punktu un šīs pašas regulas 17. pantu; ii) Pirmās instances tiesa nepareizi interpretēja Līguma 10. pantu un vispārējos tiesību principus, jo Komisija, piekrītot, ka tā 23 dienas pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas zināja par labotajiem datiem, bet neņēma to vērā, un ka tā pieņēma citu dalībvalstu novēloti iesniegtos datus, bet atteicās to pašu darīt Grieķijas gadījumā, tādējādi pārkāpjot lojālas sadarbības, labas pārvaldības un vienlīdzīgas attieksmes principus; un iii) Pirmās instances tiesas spriedumā, par kuru ir iesniegta apelācijas sūdzība, ir ietverti pretrunīgs pamatojums, jo termiņa atzīšana par saistošu ir pretēja apstiprinājumam un pieņēmumam, ka Komisija pieņem iesniegto informāciju arī pēc termiņa beigām.


title: Lieta C-73/08: Tiesas (virspalāta) 2010. gada 13. aprīļa spriedums ( Cour constitutionnelle (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nicolas Bressol, Anthony Wolf, Cédric Helie, Valérie Jabot, Claude Keusterickx, Denis Wilmet, Charlène Meurou, David Bacquart, Ayhar Gabriel Arslan, Yves Busegnies, Serge Clement, Sabine Gelaes, Etienne Dubuisson, Caroline Kinet, Dominique Peeters, Robert Lontie, Yannick Homerin, Isabelle Pochet, Walid Salem, Karin Van Loon, Olivier Leduc, Annick Van Wallendael, Dorothée Van Eecke, Olivier Ducruet, Céline Hinck, Nicole Arpigny, Eric De Gunsch, Thibaut De Mesmaeker, Mikel Ezquer, Constantino Balestra, Philippe Delince, Madeleine Merche, Jean-Pierre Saliez, Véronique de Mahieu, Muriel Alard, Danielle Collard, Pierre Castelein, Dominique De Crits, André Antoine, Christine Antierens, Brigitte Debert, Véronique Leloux, Patrick Parmentier, M. Simon, Céline Chaverot, Marine Guiet, Floriane Poirson, Laura Soumagne, Elodie Hamon, Benjamin Lombardet, Julie Mingant, Anne Simon, Anaïs Serrate, Sandrine Jadaud, Patricia Barbier, Laurence Coulon, Renée Hollestelle, Jacqueline Ghion, Pascale Schmitz, Sophie Thirion, Céline Vandeuren, Isabelle Compagnion/Gouvernement de la Communauté française (Eiropas Savienības pilsonība — LESD 18. un 21. pants — Direktīva 2004/38/EK — 24. panta 1. punkts — Uzturēšanās brīvība — Nediskriminācijas princips — Pieeja augstākajai izglītībai — Studenti, kas ir kādas dalībvalsts pilsoņi un kas ir ieradušies kādā citā dalībvalstī, lai tur mācītos — Studentu, kas nav pastāvīgie iedzīvotāji, reģistrācijai augstākās izglītības studiju programmās sabiedrības veselības jomā noteiktās kvotas — Pamatojums — Samērīgums — Medicīnisko un paramedicīnisko studiju programmu kvalitātes apdraudējuma risks — Diplomēto speciālistu sabiedrības veselības jomas profesijās nepietiekamības risks)

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/3

         Tiesas (virspalāta) 2010. gada 13. aprīļa spriedums (Cour constitutionnelle (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nicolas Bressol, Anthony Wolf, Cédric Helie, Valérie Jabot, Claude Keusterickx, Denis Wilmet, Charlène Meurou, David Bacquart, Ayhar Gabriel Arslan, Yves Busegnies, Serge Clement, Sabine Gelaes, Etienne Dubuisson, Caroline Kinet, Dominique Peeters, Robert Lontie, Yannick Homerin, Isabelle Pochet, Walid Salem, Karin Van Loon, Olivier Leduc, Annick Van Wallendael, Dorothée Van Eecke, Olivier Ducruet, Céline Hinck, Nicole Arpigny, Eric De Gunsch, Thibaut De Mesmaeker, Mikel Ezquer, Constantino Balestra, Philippe Delince, Madeleine Merche, Jean-Pierre Saliez, Véronique de Mahieu, Muriel Alard, Danielle Collard, Pierre Castelein, Dominique De Crits, André Antoine, Christine Antierens, Brigitte Debert, Véronique Leloux, Patrick Parmentier, M. Simon, Céline Chaverot, Marine Guiet, Floriane Poirson, Laura Soumagne, Elodie Hamon, Benjamin Lombardet, Julie Mingant, Anne Simon, Anaïs Serrate, Sandrine Jadaud, Patricia Barbier, Laurence Coulon, Renée Hollestelle, Jacqueline Ghion, Pascale Schmitz, Sophie Thirion, Céline Vandeuren, Isabelle Compagnion/Gouvernement de la Communauté française

   (Lieta C-73/08) (1)

   (Eiropas Savienības pilsonība - LESD 18. un 21. pants - Direktīva 2004/38/EK - 24. panta 1. punkts - Uzturēšanās brīvība - Nediskriminācijas princips - Pieeja augstākajai izglītībai - Studenti, kas ir kādas dalībvalsts pilsoņi un kas ir ieradušies kādā citā dalībvalstī, lai tur mācītos - Studentu, kas nav pastāvīgie iedzīvotāji, reģistrācijai augstākās izglītības studiju programmās sabiedrības veselības jomā noteiktās kvotas - Pamatojums - Samērīgums - Medicīnisko un paramedicīnisko studiju programmu kvalitātes apdraudējuma risks - Diplomēto speciālistu sabiedrības veselības jomas profesijās nepietiekamības risks)
   2010/C 148/04
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour constitutionnelle

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Nicolas Bressol, Anthony Wolf, Cédric Helie, Valérie Jabot, Claude Keusterickx, Denis Wilmet, Charlène Meurou, David Bacquart, Ayhar Gabriel Arslan, Yves Busegnies, Serge Clement, Sabine Gelaes, Etienne Dubuisson, Caroline Kinet, Dominique Peeters, Robert Lontie, Yannick Homerin, Isabelle Pochet, Walid Salem, Karin Van Loon, Olivier Leduc, Annick Van Wallendael, Dorothée Van Eecke, Olivier Ducruet, Céline Hinck, Nicole Arpigny, Eric De Gunsch, Thibaut De Mesmaeker, Mikel Ezquer, Constantino Balestra, Philippe Delince, Madeleine Merche, Jean-Pierre Saliez, Véronique de Mahieu, Muriel Alard, Danielle Collard, Pierre Castelein, Dominique De Crits, André Antoine, Christine Antierens, Brigitte Debert, Véronique Leloux, Patrick Parmentier, M. Simon, Céline Chaverot, Marine Guiet, Floriane Poirson, Laura Soumagne, Elodie Hamon, Benjamin Lombardet, Julie Mingant, Anne Simon, Anaïs Serrate, Sandrine Jadaud, Patricia Barbier, Laurence Coulon, Renée Hollestelle, Jacqueline Ghion, Pascale Schmitz, Sophie Thirion, Céline Vandeuren, Isabelle Compagnion

      Atbildētājs: Gouvernement de la Communauté française

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Beļģijas Cour constitutionnelle (iepriekš Cour d'arbitrage) — EKL 12. panta pirmās daļas un 18. panta 1. punkta, skatot tos kopā ar EKL 149. un 150. pantu, interpretācija — Reģistrācijas kvotu sistēma studentiem, kas nav pastāvīgie iedzīvotāji, universitāšu un augstskolu pasniegtajās studiju programmās sabiedrības veselības jomā — Nediskriminācijas princips — Ierobežojošo pasākumu pamatojums un samērīgums — Plašas un demokrātiskas pieejas kvalitatīvai augstākajai izglītībai nodrošināšana attiecīgās dalībvalsts iedzīvotajiem — Diplomēto speciālistu nepietiekamības risks attiecīgajās profesionālajās jomās, kas apdraud sabiedrības veselību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 18. un 21. pants nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamata lietās, kurā ir ierobežots to studentu, kas netiek uzskatīti par Beļģijas pastāvīgajiem iedzīvotājiem, skaits, kuri var pirmo reizi reģistrēties augstākās izglītības iestāžu medicīnisko un paramedicīnisko studiju programmā, ja vien iesniedzējtiesa, izvērtējot visu kompetento iestāžu iesniegto atbilstošo informāciju, nekonstatē, ka šis tiesiskais regulējums ir pamatots, ņemot vērā sabiedrības veselības aizsardzības mērķi;

               2)

               kompetentās iestādes nevar atsaukties uz Starptautiskā pakta par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām, ko 1966. gada 16. decembrī pieņēmusi Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālā Asambleja, 13. panta 2. punkta c) apakšpunktu, ja iesniedzējtiesa konstatē, ka Franču kopienas 2006. gada 16. jūnija dekrēts, kas nosaka studentu skaitu atsevišķās augstākās izglītības pirmā posma studiju programmās, nav saderīgs ar LESD 18. un 21. pantu.

      (1)  OV C 116, 09.05.2008.


title: Lieta T-329/08: Vispārējās tiesas 2012. gada 14. februāra rīkojums — AJD Tuna /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Regula (EK) Nr. 530/2008 — Zilās tunzivs krājumu atjaunošana — KPN noteikšana 2008. gadam — Vispārpiemērojams akts — Individuālas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/11

         Vispārējās tiesas 2012. gada 14. februāra rīkojums — AJD Tuna/Komisija
   (Lieta T-329/08) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Regula (EK) Nr. 530/2008 - Zilās tunzivs krājumu atjaunošana - KPN noteikšana 2008. gadam - Vispārpiemērojams akts - Individuālas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   2012/C 109/25
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AJD Tuna Ltd (St. Paul’s Bay, Malta) (pārstāvji — J. Refalo, R. Mastroianni un M. Annoni, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — K. Banks un D. Nardi)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 12. jūnija Regulu (EK) Nr. 530/2008, ar ko nosaka ārkārtas pasākumus attiecībā uz seineriem, kas zvejo zilās tunzivis Atlantijas okeānā uz austrumiem no 45° R garuma un Vidusjūrā (OV L 155, 9. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               AJD Tuna Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: Lieta T-217/14 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 20. augusta rīkojums – Gmina Kosakowo /Komisija Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Lidostu infrastruktūra — Publisks finansējums, ko pašvaldības piešķīrušas reģionālajai lidostai — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               13.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 361/10

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 20. augusta rīkojums – Gmina Kosakowo/Komisija
   (Lieta T-217/14 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Lidostu infrastruktūra - Publisks finansējums, ko pašvaldības piešķīrušas reģionālajai lidostai - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   2014/C 361/12
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gmina Kosakowo (Polija) (pārstāvis – M. Leśny, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Grespan, S. Noë un A. Stobiecka-Kuik)

      Priekšmets

   Lūgums apturēt Komisijas 2014. gada 11. februāra Lēmuma C(2014) 759, galīgā redakcija, par pasākumu SA. 35388 (2013/C) (ex 2013/NN un ex 2012/N) izpildi – Polija – Gdiņas Kosakovas [Gdynia-Kosakowo] lidostas pārveidošana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-502/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 17. maija spriedums — Sanofi Pasteur MSD /ITSB — Mundipharma (Divu savītu sirpju atveidojums) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes, kurā attēloti divi savīti sirpji, reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un starptautiskas grafiskas preču zīmes, kurās attēloti divi savīti sirpji — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/21

         Vispārējās tiesas 2013. gada 17. maija spriedums — Sanofi Pasteur MSD/ITSB — Mundipharma (Divu savītu sirpju atveidojums)
   (Lieta T-502/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes, kurā attēloti divi savīti sirpji, reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un starptautiskas grafiskas preču zīmes, kurās attēloti divi savīti sirpji - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 189/41
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sanofi Pasteur MSD SNC (Liona, Francija) (pārstāvji — T. de Haan, P. Péters un V. Wellens, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Mundipharma AG (Bâle, Šveice) (pārstāvis — F. Nielsen, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 22. jūlija lēmumu lietā R 1904/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sanofi Pasteur MSD SNC un Mundipharma AG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Sanofi Pasteur MSD SNC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 340, 19.11.2011.