title: Lieta C-354/06: Tiesas (piektā palāta) spriedums 2007. gada 27. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste (Valsts pienākumu neizpilde — Vides aizsardzība — Iespēja vērsties tiesā)

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/15

         Tiesas (piektā palāta) spriedums 2007. gada 27. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-354/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vides aizsardzība - Iespēja vērsties tiesā)
   (2007/C 297/22)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Hottiaux un F. Simonetti)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — C. Schiltz)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību aktu, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/35/EK, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK un 96/61/EK (OV L 156, 17. lpp.), nepieņemšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/35/EK, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK un 96/61/EK, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 249, 14.10.2006.


title: Lieta T–315/09: Prasība, kas celta 2009. gada 10. augustā — Hoelzer/ITSB ( SAFELOAD )

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/66

         Prasība, kas celta 2009. gada 10. augustā — Hoelzer/ITSB (“SAFELOAD”)
   (lieta T–315/09)
   2009/C 267/119
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      Oliver Hoelzer, Remscheid (Vācija) (pārstāvi — G. Rother un J. Vogtmeier, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 3. jūnija lēmumu lietā R 1157/2008–4

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot izdevumus, kas radušies apelācijas procesā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “SAFELOAD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6. un 12. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 6 330 831);

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktās preču zīmes vārda daļa neapraksta pieteikumā aptvertās preces.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV 2009, L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-180/16 P: Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 6. jūlija spriedums – Toshiba Corporation/Eiropas Komisija Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Projektu, kas saistīti ar gāzes izolācijas slēgiekārtām, tirgus — Lēmums, ko Eiropas Komisija pieņēmusi pēc tam, kad Eiropas Savienības Vispārējā tiesa daļēji atcēla sākotnējo lēmumu — Naudas sodu grozīšana — Tiesības uz aizstāvību — Pienākuma izdot jaunu paziņojumu par iebildumiem neesamība — Vienlīdzīga attieksme — Kopuzņēmums — Sākumsummas aprēķināšana — Līdzdalības pārkāpumā apmērs — Res judicata spēks

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/6

         Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 6. jūlija spriedums – Toshiba Corporation/Eiropas Komisija
   (Lieta C-180/16 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Projektu, kas saistīti ar gāzes izolācijas slēgiekārtām, tirgus - Lēmums, ko Eiropas Komisija pieņēmusi pēc tam, kad Eiropas Savienības Vispārējā tiesa daļēji atcēla sākotnējo lēmumu - Naudas sodu grozīšana - Tiesības uz aizstāvību - Pienākuma izdot jaunu paziņojumu par iebildumiem neesamība - Vienlīdzīga attieksme - Kopuzņēmums - Sākumsummas aprēķināšana - Līdzdalības pārkāpumā apmērs - Res judicata spēks)
   (2017/C 283/08)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Toshiba Corporation (pārstāvji – J. F. MacLennan, solicitor, S. Sakellariou, dikigoros, A. Schulz, Rechtsanwalt, un J. Jourdan, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvis – N. Khan)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Toshiba Corp. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 175, 17.5.2016.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 3. februārī lietā T-19/01 Chiquita Brands International, Inc. u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju (Tirgu kopīgā organizācija — Banāni — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Regula Nr. 2362/98 — Līgums par PTO izveidošanu un tam pievienotie līgumi — PTO Strīdu izšķiršanas organizācijas ieteikumi un lēmumi)

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/24

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 3. februārī
   lietā T-19/01 Chiquita Brands International, Inc. u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Tirgu kopīgā organizācija - Banāni - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Regula Nr. 2362/98 - Līgums par PTO izveidošanu un tam pievienotie līgumi - PTO Strīdu izšķiršanas organizācijas ieteikumi un lēmumi)
   (2005/C 93/47)
   tiesvedības valoda - angļu
   Lietā T-19/01 Chiquita Brands International, Inc., Trentona, Ņūdžersija (Amerikas Savienotās Valstis), Chiquita Banana co. BV, Breda (Nīderlande), Chiquita Italia, SpA, Roma (Itālija), ko pārstāv C. Pouncey, solicitor, un advokāts L. Van Den Hende, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju (ko sākotnēji pārstāvēja C. Van der Hauwaert, C. Brown, pēc tam – L. Visaggio, Brown, M. Niejahr un visbeidzot Visaggio un Brown, pārstāvji, kam palīdz N. Khan, barrister, kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību atlīdzināt zaudējumus, kas iespējams radušies sakarā ar Komisijas 1998. gada 28. oktobra Regulas (EK) Nr. 2362/98, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EEK) Nr. 404/93 par banānu importu Kopienā (OV L 293, 32. lpp.), pieņemšanu un spēkā esamību, Pirmās instances tiesa (piektā palāta paplašinātā sastāvā) šādā sastāvā: priekšsēdētāja P. Lindh, tiesneši R. García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi un tiesnese M. E. Martins Ribeiro, sekretārs J. Plingers, administrators, 2005. gada 3. februārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               piespriest prasītājai atlīdzināt savus, kā arī Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 108, 07.04.2001.


title: Lieta C-584/11 P: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 7. maija rīkojums — Dow AgroSciences Ltd , Dow AgroSciences LLC , Dow AgroSciences SAS , Dow AgroSciences Export SAS , Dow Agrosciences BV , Dow AgroSciences Hungary kft , Dow AgroSciences Italia Srl , Dow AgroSciences Polska sp. z o.o. , Dow AgroSciences Iberica, SA , Dow AgroSciences s.r.o. , Dow AgroSciences Danmark A/S , Dow AgroSciences GmbH /Eiropas Komisija (Apelācijas sūdzība — Augu aizsardzības līdzekļi — Aktīvā viela trifluralīns — Neiekļaušana Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā — Lēmums 1999/468/EK — 5. pants)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/42

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 7. maija rīkojums — Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences SAS, Dow AgroSciences Export SAS, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH/Eiropas Komisija
   (Lieta C-584/11 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Augu aizsardzības līdzekļi - Aktīvā viela trifluralīns - Neiekļaušana Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā - Lēmums 1999/468/EK - 5. pants)
   2013/C 225/72
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences, Dow AgroSciences Export, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH (pārstāvji — K. Van Maldegem un C. Mereu, avocats)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. von Rintelen un P. Ondrůšek, piedaloties J. Stuyck, advocaat)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2011. gada 9. septembra spriedumu lietā T-475/07 Dow AgroSciences u.c./Komisija, ar kuru tika noraidīta prasība atcelt Komisijas 2007. gada 20. septembra Lēmumu 2007/629/EK par trifluralīna neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju atsaukšanu, kuros ir minētā viela (izziņots ar dokumenta numuru K(2007) 4282) (OV L 255, 42. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences SAS, Dow AgroSciences Export SAS, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S un Dow AgroSciences GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 25, 28.1.2012.


title: Lieta F-85/07: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 25. februāra rīkojums — Anselmo /Padome (Civildienests — Ierēdņi — Pieņemšana darbā — Iecelšana amatā — Klasificēšana pakāpē — Iekšējā konkursa veiksmīgie kandidāti — Jauns fakts — Neesamība — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/48

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 25. februāra rīkojums — Anselmo/Padome
   (Lieta F-85/07) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Iecelšana amatā - Klasificēšana pakāpē - Iekšējā konkursa veiksmīgie kandidāti - Jauns fakts - Neesamība - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2008/C 92/96)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Anselmo, Brisele (Beļģija) un citi (pārstāvis — S. A. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Priekšmets
   Iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar kuriem ir noraidītas prasītāju — iekšējā konkursa B/277 veiksmīgo kandidātu — sūdzības, ko viņi iesnieguši tāpēc, ka ir tikuši diskriminēti salīdzinājumā ar ierēdņiem, kuriem ir tikusi piemērota apstiprinājuma procedūra, atcelšana.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007., 71. lpp.


title: Lieta T-131/09: Prasība, kas celta 2009. gada 2. aprīlī — Farmeco/ITSB — Allergan ( BOTUMAX )

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/18

         Prasība, kas celta 2009. gada 2. aprīlī — Farmeco/ITSB — Allergan (“BOTUMAX”)
   (lieta T-131/09)
   2009/C 129/32
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Farmeco SA Dermocosmetics, kas veic komercdarbību ar nosaukumu “Farmeco SA”, Atēnas (Grieķija) (pārstāvis — N. Lyberis, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Allergan, Inc., Irvine (Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 2. februāra lēmumu lietā R 60/2008-4 tiktāl, ciktāl attiecīgās Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika noraidīts attiecībā uz visām precēm, kas ietilpst 3. un 5. klasē, un noteiktām precēm, kas ietilpst 16. klasē;

               —

               noraidīt apelācijas sūdzību, ko iesniegusi otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece par Iebildumu nodaļas 2007. gada 26. oktobra lēmumu, un atļaut turpināt attiecīgās Kopienas preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz visām pieteiktajām precēm; un

               —

               piespriest ITSB un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies iebildumu un apelācijas procesā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “BOTUMAX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 16. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 218 237

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: dažādas Kopienas un valsts vārdiskās preču zīmes vai apzīmējuma “BOTOX” reģistrācijas attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas attiecīgi ietilpst 5., 16. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt attiecīgās Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu daļā

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini konstatējusi, ka pastāv attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja attiecībā uz identiskām vai ļoti līdzīgām precēm, neraugoties uz atšķirībām starp divu apzīmējumu vizuālo un fonētisko uztveri; Padomes Regulas 40/94 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini uzskatījusi, ka bija izpildīti minētā panta piemērošanas nosacījumi


title: Tiesas spriedums (2015. gada 23. septembris) lietā E-23/14 – Kimek Offshore AS pret EBTA Uzraudzības iestādi (Prasība par atcelšanu – Valsts atbalsts – Oficiālās izmeklēšanas procedūras neuzsākšana – Pieņemamība – Tiesiskā interese – Ieinteresētās personas statuss – Bažas vai nopietnas grūtības – Vispārīgi pasākumi – Atbalsta shēma)

text:
               17.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 422/6

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2015. gada 23. septembris)
   lietā E-23/14

      Kimek Offshore AS pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Prasība par atcelšanu – Valsts atbalsts – Oficiālās izmeklēšanas procedūras neuzsākšana – Pieņemamība – Tiesiskā interese – Ieinteresētās personas statuss – Bažas vai nopietnas grūtības – Vispārīgi pasākumi – Atbalsta shēma)
   (2016/C 422/05)
   Lietā E-23/14 Kimek Offshore AS pret EBTA Uzraudzības iestādi – attiecībā uz PRASĪBU atcelt EBTA Uzraudzības iestādes 2014. gada 18. jūnija Lēmumu Nr. 225/14/COL par Norvēģijas reģionāli diferencētu sociālās apdrošināšanas maksājumu sistēmas atbilstību Līgumam par Eiropas Ekonomikas zonu Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis referents), 2015. gada 23. septembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Ar šo Tiesa:

               1)

               anulē EBTA Uzraudzības iestādes 2014. gada 18. jūnija Lēmumu Nr. 225/14/COL par Norvēģijas reģionāli diferencētu sociālās apdrošināšanas maksājumu sistēmas atbilstību Līgumam par Eiropas Ekonomikas zonu, ciktāl tā pabeidza sākotnējo izmeklēšanu attiecībā uz Norvēģijas Parlamenta 2013. gada 5. decembra Lēmuma Nr. 1482 1. nodaļas 4. punktu par nodokļu likmju noteikšanu utt. saskaņā ar Valsts apdrošināšanas aktu 2014. gadam;

               2)

               piespriež EBTA Uzraudzības iestādei segt savus un atlīdzināt prasības iesniedzēja tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-336/12: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 10. oktobra spriedums ( Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser/Manova A/S (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiskie iepirkumi — Direktīva 2004/18/EK — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Slēgta procedūra — Paziņojums par paredzamo publisko iepirkumu — Prasība iekļaut pieteikuma materiālos jaunāko publicēto bilanci — Šādas bilances neesamība noteiktu pretendentu pieteikumu materiālos — Līgumslēdzējas iestādes tiesības prasīt pretendentiem tai nosūtīt minēto bilanci pēc pieteikumu iesniegšanai noteiktā termiņa beigām)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/34

         Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 10. oktobra spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser/Manova A/S

   (Lieta C-336/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiskie iepirkumi - Direktīva 2004/18/EK - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Slēgta procedūra - Paziņojums par paredzamo publisko iepirkumu - Prasība iekļaut pieteikuma materiālos jaunāko publicēto bilanci - Šādas bilances neesamība noteiktu pretendentu pieteikumu materiālos - Līgumslēdzējas iestādes tiesības prasīt pretendentiem tai nosūtīt minēto bilanci pēc pieteikumu iesniegšanai noteiktā termiņa beigām)
   2013/C 344/59
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Østre Landsret

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser

      Atbildētāja: Manova A/S

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Østre Landsret — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu [būvdarbu, piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.), II B pielikuma interpretācija — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Līgumslēdzējas iestādes nosacījums iesniegt jaunāko bilanci, ko tā ir noteikusi pretendentiem iepriekšējās atlases procedūrā — Līgumslēdzējas iestādes prasība, adresēta pretendentiem, kuri savam iepriekšējas atlases procedūrā iesniegtajam pieteikumam nav pievienojuši jaunāko bilanci, tai iesniegt iztrūkstošās bilances, neskatoties uz to, ka ir beidzies termiņš pieteikumu iesniegšanai iepriekšējās atlases procedūrā

      Rezolutīvā daļa:

   Vienlīdzīgas attieksmes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj, ka līgumslēdzēja iestāde pēc pieteikuma dalībai publiskā iepirkuma procedūrā iesniegšanas termiņa beigām prasa pretendentam iesniegt tā situāciju raksturojošus dokumentus, piemēram, publicētu bilanci, kuras pastāvēšana pirms pieteikuma iesniegšanas termiņa beigām var tikt objektīvi pārbaudīta, ciktāl minētās procedūras dokumentos nav skaidri prasīts tos nosūtīt, pretējā gadījumā nepieņemot pieteikumu izskatīšanai. Šāds lūgums nedrīkst nepamatoti radīt priekšrocības vai nelabvēlīgu situāciju pretendentam vai pretendentiem, kuriem tas ir adresēts.

      (1)  OV C 287, 22.9.2012.


title: Lieta T-639/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Psara/Parlaments

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/53

         Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Psara/Parlaments
   (Lieta T-639/15)
   (2016/C 048/61)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maria Psara (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis – N. Pirc Musar, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2015. gada 16. septembra Lēmumu A(2015)8602 C, ar ko tika noraidīts prasītājas atkārtotais pieteikums par piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kas attiecas uz informāciju par Eiropas Parlamenta locekļu ceļa izdevumiem, komandējuma dienas naudu, piemaksām par vispārējiem izdevumiem un personāla organizēšanas izmaksām;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. un 140. pantam, tostarp jebkuras personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 (2) 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo pieprasītie personas dati neesot aizsargājami personas dati saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo piekļuve pieprasītajai informācijai tika atteikta, lai gan datu izpaušanas nosacījumi esot bijuši izpildīti.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots vispārējā pienākuma atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam, skatot tos kopsakarā ar Regulas Nr. 1049/2001 6. panta 3. punktu, pārbaudīt katru konkrēto dokumentu pārkāpums.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta pārkāpums, jo atteikums piešķirt daļēju piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem neesot pamatots.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu, kā noteikts Regulas Nr. 1049/2001 7. panta 1. punktā un 8. panta 1. punktā, pārkāpums, jo Parlaments neesot izvērtējis visus prasītājas argumentus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001 L 8, 1. lpp.).


title: Lieta C-503/14: Prasība, kas celta 2014. gada 11. novembrī – Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/20

      Prasība, kas celta 2014. gada 11. novembrī – Eiropas Komisija/Portugāles Republika
      (Lieta C-503/14)
      (2015/C 016/30)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Braga da Cruz un W. Roels)

         Atbildētāja: Portugāles Republika

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atzīt, ka, pieņemot un atstājot spēkā CIRS [Código do imposto sobre o rendimento das pessoas singulares (Fizisko personu ienākuma nodokļa kodekss)] 10. un 38. panta noteikumus, saskaņā ar kuriem nodokļu maksātājam, kurš 1) maina kapitāldaļas un pārceļ savu dzīvesvietu uz ārvalsti vai 2) nodod ar savu individuālo darbību saistītos aktīvus un pasīvus apmaiņā pret kapitāldaļām sabiedrībā, kas nav rezidente, pirmajā gadījumā, – saistībā ar aplūkotajām darbībām – pēdējā nodokļu gada, kad tas vēl tika uzskatīts par rezidējošu nodokļu maksātāju, nodokļa bāzē ir jāiekļauj visi neierēķinātie ienākumi, savukārt, otrajā gadījumā nodokļu maksātājs saistībā ar aplūkotajām darbībām nekādus nodokļu atvieglojumus negūst, Portugāles Republika nav izpildījusi LESD 21., 45. un 49. pantā un Eiropas Ekonomiskās zonas līguma 28. un 31. pantā paredzētos pienākumus;

                  —

                  piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

         Pamati

                  1.

                  Pirmkārt, saskaņā ar CIRS 10. panta 9. punkta a) apakšpunktu, ja akcionārs/dalībnieks vairs nav Portugāles rezidents, tad kapitāla pieaugums, kas izriet no kapitāldaļu maiņas, tiek iekļauts tā gada, kurā notikusi rezidences maiņa, apliekamajos ienākumos. Atbilstoši minētajai tiesību normai kapitāla pieauguma vērtība atbilst starpībai starp saņemto kapitāldaļu patieso vērtību un iepriekšējo kapitāldaļu atsavināšanas vērtību. Turpretī, ja akcionārs/dalībnieks saglabā savu rezidenci Portugālē, tad saņemto kapitāldaļu vērtība atbilst nodoto kapitāldaļu vērtībai, neskarot ieturēto nodokli par naudas summu, kas tika piešķirta par nodotajām kapitāldaļām. Citiem vārdiem, gadījumā, ja tiek saglabāta rezidence Portugālē, tad kapitāldaļu maiņa gūto kapitāla pieauguma tūlītēju aplikšanu ar nodokli ietekmē tikai tad, ja ir veikts maksājums naudā un šī maksājuma apmērā. Ja šāda veida maksājums netiek veikts, tad kapitāla pieaugums tiek aplikts ar nodokli tikai tad, kad saņemtās kapitāldaļas tiek galīgi atsavinātas. Saskaņā ar CIRS 10. panta 10. punktu tāda pati nodokļu sistēma ir piemērojama gadījumā, ja daļas, kvotas vai akcijas tiek iegūtas uzņēmuma apvienošanās vai sadales gadījumā, kad ir piemērojams IRC [Código do imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas (Uzņēmumu ienākuma nodokļa kodekss)] 74. pants.

                  2.

                  Otrkārt, saskaņā ar CIRS 38. panta 1. punkta a) apakšpunktu aktīvu un pasīvu, kas saistīti ar fiziskas personas saimnieciskās vai profesionālās darbības veikšanu, nodošana sabiedrībai apmaiņā pret kapitāldaļām nodošanas brīdī ir atbrīvota no nodokļa, ja, papildus citiem nosacījumiem, juridiskās personas, kurai tika nodoti aktīvi un pasīvi, juridiskā adrese vai faktiskā vadība atrodas Portugālē. Šādā gadījumā nodoklis tiktu ieturēts tikai tad, ja juridiskā persona, kurai aktīvi un pasīvi ir nodoti, tos atsavinātu. Tomēr šāda nodokļu sistēma nav piemērojama, ja juridiskās personas, kurai tika nodoti aktīvi un pasīvi, juridiskā adrese vai faktiskā vadība neatrodas Portugālē. Šādā gadījumā kapitāla pieaugums tiek nekavējoties aplikts ar nodokli.

         Galvenie argumenti:

                  1.

                  Saistībā ar pirmo pamatu Komisija norāda, ka šāda aplikšana ar nodokli nelabvēlīgi ietekmē personas, kuras vēlas pamest Portugāli, tādējādi atšķirīgi izturoties pret šādām personām, salīdzinājumā ar personām, kuras paliek Portugālē. Komisija uzskata, ka nodokļu atvieglojumu saņemšana saistībā ar ienākumiem, kas gūti, mainot kapitāldaļas, nevar tikt piemērota tikai gadījumos, kad nodokļu maksātājs joprojām saglabā savu rezidenci Portugālē, atšķirībā no gadījumiem, kad nodokļu maksātājs pārceļ savu rezidenci uz citu dalībvalsti vai EEZ valsti. Attiecīgi, ar CIRS 10. pantu radītās atšķirības ir pretrunā LESD 21., 45. un 49. pantam un EEZ līguma 28. un 31. pantam. Turklāt aizsardzība pret nodokļu ieturējumu, kas izriet no šobrīd vēl negūtajiem ienākumiem, ir jānodrošina atbilstoši Tiesas judikatūrā noteiktajam samērīguma principam. Šajā tiesvedībā Komisija uzskata, ka Portugāles tiesību akti pārsniedz mērķa – nodokļu sistēmas efektivitāte – sasniegšanai nepieciešamo, jo Portugāles tiesiskajā regulējumā šis noteikums ir jāpiemēro vienādi, neatkarīgi no tā, vai fiziskā persona savu rezidenci Portugālē saglabā vai nesaglabā.

                  2.

                  Saistībā ar otro pamatu Komisija uzskata, ka priekšrocības, kas tiek paredzētas saskaņā ar CIRS 38. pantu, ņemot vērā LESD 49. pantu un EEZ līguma 31. pantu, nevar tikt piešķirtas tikai gadījumā, ja sabiedrības, kas saņem aktīvus, juridiskā adrese vai faktiskā vadība ir Portugālē. Komisija uzskata, ka Portugālei šis noteikums ir jāpiemēro vienādi, neatkarīgi no tā, vai juridiskās personas, kurai tika nodoti aktīvi un pasīvi, juridiskā adrese vai faktiskā vadība ir Portugālē vai ārpus tās. To pašu iemeslu dēļ, kas tika minēti saistībā ar pirmo pamatu, Komisija uzskata, ka CIRS 38. pants pārsniedz mērķa – nodokļu sistēmas efektivitāte – sasniegšanai nepieciešamo. Komisijas skatījumā nodokļu maksātāju ienākumus, kuri izmanto ar brīvību veikt uzņēmējdarbību saistītās tiesības, pārceļot aktīvus un pasīvus uz citu valsti, apmaiņā pret sabiedrības nerezidentes kapitāldaļām, nevar aplikt ar nodokli agrāk kā tos, kuri šādas darbības ir veikuši ar Portugālē rezidējošiem uzņēmumiem.


title: Lieta T-333/16: Prasība, kas celta 2016. gada 15. jūnijā – Colgate-Palmolive/EUIPO (“360°”)

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/33

         Prasība, kas celta 2016. gada 15. jūnijā – Colgate-Palmolive/EUIPO (“360o”)
   (Lieta T-333/16)
   (2016/C 296/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Colgate-Palmolive Co. (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – M. Zintler un A. Stolz, lawyers)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “360o” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 042 188

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 14. aprīļa lēmums lietā R 2287/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus..

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta, 2. un 3. punkta, kā arī tiesību normu saistībā ar to piemērošanu atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 65. panta 2. punktam.


title: Lieta T-707/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 14. septembra rīkojums – Souruh/Padome

text:
               7.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 410/35

         Vispārējās tiesas 2016. gada 14. septembra rīkojums – Souruh/Padome
   (Lieta T-707/15) (1)

   (2016/C 410/60)
   Tiesvedības valoda – franču
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 59, 15.2.2016.


title: Lieta T-154/07: Prasība, kas celta 2007. gada 8. maijā — ThyssenKrupp Liften /Komisija

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/35

         Prasība, kas celta 2007. gada 8. maijā — ThyssenKrupp Liften/Komisija
   (Lieta T-154/07)
   (2007/C 155/64)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ThyssenKrupp Liften BV, Krimpen aan den IJssel (Nīderlande) (pārstāvji — O. W. Brouwer un A. C. E. Stoffer, advocaten)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tas skar prasītāju;

               —

               pakārtoti, samazināt prasītājai uzliktā naudas soda summu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apstrīd Komisijas Lēmumu C(2007)512 final (Lieta COMP/E-1/38.823 — PO Lifti un eskalatori).
   Prasības atbalstam prasītāja norāda uz līdzīgiem pamatiem, kas norādīti lietā T-144/07 ThyssenKrupp Liften Ascenseurs/Komisija.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka, atturošā nolūkā palielinot naudas soda pamata apjomu par 100 %, Komisija pārkāpa Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 23. panta 1. punktu, Pamatnostādnes (vadlīnijas) soda naudas (naudas soda) noteikšanai (2), kas pamatotas uz šiem noteikumiem, vienlīdzības principu, kā arī samērīguma principu. Prasītāja arī apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi pamatnostādnes (vadlīnijas) soda naudas (naudas soda) noteikšanai un Regulas Nr. 1/2003 23. panta 1. punktu, piemērojot naudas soda palielinājumu par 50 % par atkārtotu pārkāpumu.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas paziņojums: Pamatnostādnes [vadlīnijas] sodanaudas [naudas soda] noteikšanai, piemērojot regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu (OV 1998, C 9, 3. lpp.).


title: Lieta F-27/09: Prasība, kas celta 2009. gada 27. martā — Ingo Hanschmann/Eiropols

text:
               18.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 167/25

         Prasība, kas celta 2009. gada 27. martā — Ingo Hanschmann/Eiropols
   (Lieta F-27/09)
   2009/C 167/46
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ingo Hanschmann, Hāga (Nīderlande) (pārstāvis — P. de Casparis, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Eiropols)

      Strīda priekšmets un apraksts

   2008. gada 12. jūnija lēmuma, ar kuru prasītājs ir informēts par nespēju piedāvāt viņam pastāvīgu amatu, kā arī 2009. gada 7. janvāra lēmuma, ar kuru ir noraidīta sūdzība par pirmo lēmumu, atcelšana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2008. gada 12. jūnija lēmumu, ar kuru atbildētājs ir prasītājam norādījis, ka nespēj viņam piedāvāt pastāvīgas darba tiesiskās attiecības, kā arī 2009. gada 7. janvāra lēmumu par sūdzību, kurā norādīts, ka iebildumi, kurus prasītājs ir izvirzījis pret 2008. gada 12. jūnija lēmumu, nav pamatoti;

               —

               piespriest Eiropolam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-213/12: Prasība, kas celta 2012. gada 23. maijā — Elitaliana / Eulex Kosovo un Starlite Aviation Operations

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/20

         Prasība, kas celta 2012. gada 23. maijā — Elitaliana/Eulex Kosovo un Starlite Aviation Operations

   (Lieta T-213/12)
   2012/C 200/40
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Elitaliana SpA (Roma, Itālija) (pārstāvis — R. Colagrande, advokāts)

      Atbildētāji: Eulex Kosovo — European Union Rule of Law Mission (Pristina, Kosovas Republika) un Starlite Aviation Operations (Dublina, Īrija)

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eulex pasākumus, kuru saturs un datums prasītājam nav zināmi, par sabiedrībai Starlite Aviation Operations piešķirtām līguma “EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo (PROC/272/11)” slēgšanas tiesībām un kurus Eulex paziņoja ar 2012. gada 29. marta vēstuli (šajā pašā dienā tā tika saņemta pa elektronisko pastu), kā arī visus citus pieņemtos sekojošos un/vai ar to saistītos tiesību aktus un it īpaši, ja nepieciešams, 2012. gada 17. aprīļa paziņojumu 2012-DAS-0392, ar kuru Eulex atteica prasītājam piekļuvi 2012. gada 2. aprīlī pieprasītajiem līguma slēgšanas tiesību dokumentiem;

               —

               piespriest Eulex atlīdzināt prasītājam zaudējumus (īpašā veidā vai proporcionālu summu) iepriekš 37. un turpmākajos punktos minētajā apmērā;

               —

               piespriest Eulex atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība pamatā ir par Eulex pasākumiem, ar kuriem sabiedrībai Starlite Aviation Operations tika piešķirtas līguma “EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo (PROC/272/11)” slēgšanas tiesības, kā arī jebkuriem sekojošiem un/vai ar to saistītiem tiesību aktiem. Prasītājs šajā sakarā lūdz atlīdzināt no tā izrietējušos zaudējumus.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda vienīgo pamatu par 2011. gada 18. oktobrī publicētā paziņojuma [par konkursu] pārkāpumu un/vai nepareizu tā piemērošanu, atsaucoties arī uz Direktīvas 18/2004/EK (1) 46. un turpmākajiem pantiem; par vispārējo pārskatāmības, samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principu, kā tie ir noteikti “Savienības Ārējo darbību līguma slēgšanas procedūru praktiskajās vadlīnijās” (Prāga), uz kurām balstījās līguma slēgšanas tiesību piešķiršana, pārkāpumu; kā arī par vispārējo efektīvas konkurences nodrošināšanas principa pārkāpumu saistībā ar standartiem, kuri ir noteikti pakalpojumiem, par kuriem tiks slēgts līgums.
   Šajā sakarā tiek norādīts, ka līguma slēgšanas tiesības tika piešķirtas konkurentam, kuram neesot paziņojumā pieprasītās tehniskās kapacitātes.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu, piegādes valsts [publiskā iepirkuma] līgumu un pakalpojumu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru.


title: Lieta C-521/13 P: Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 11. septembra rīkojums – Think Schuhwerk GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 207/2009 — 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Atšķirtspējas neesamība — Sarkani apavu auklu gali — Vispārējās tiesas Reglamenta 122. pants — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/6

         Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 11. septembra rīkojums – Think Schuhwerk GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)
   (Lieta C-521/13 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 207/2009 - 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Atšķirtspējas neesamība - Sarkani apavu auklu gali - Vispārējās tiesas Reglamenta 122. pants - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2014/C 431/10)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Think Schuhwerk GmbH (pārstāvis – M. Gail, Rechtsanwalt)

      Otra lietas dalībniece: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – G. Schneider)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Think Schuhwerk GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 344, 23.11.2013.


title: Lieta T-49/07: Prasība, kas celta 2007. gada 20. februārī — Fahas /Padome

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/43

         Prasība, kas celta 2007. gada 20. februārī — Fahas/Padome
   (Lieta T-49/07)
   (2007/C 95/90)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Sofiane Fahas, Milkendorf, Vācija (pārstāvis — F. Zillmer, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2002. gada 28. oktobra Lēmumu 2002/848/EK, ar ko īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 un atceļ Lēmumu 2002/460/EK, ar kuru Padome izveidoja to personu, grupu un organizāciju precizētu sarakstu, kurām piemērojama šī regula un visus [pārējos] lēmumus, ko Eiropas Savienības Padome pieņēmusi kopš minētā lēmuma, tostarp pašlaik spēkā esošo 2006. gada 21. decembra Lēmumu 2006/1008/EK, ciktāl tie skar prasītāju;

               —

               atzīt visus iepriekš minētos lēmumus, to skaitā 2006. gada 21. decembra Lēmumu 2006/1008/EK, par nepiemērojamiem attiecībā uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt prasītājam nodarīto kaitējumu; summa nosakāma pēc Tiesas ieskatiem, bet ne mazāk par EUR 2 000;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasības pieteikumā prasītājs apstrīd Lēmumu 2006/1008/EK (1) un visus iepriekšējos lēmumus kopš Lēmuma 2002/848/EK (2), ciktāl tas nepārprotami ir minēts apstrīdētajā tiesību aktā.
   Prasības pamatojumam prasītājs norāda, ka ir pārkāptas tā tiesības uz aizstāvību un uz efektīvu tiesisko aizsardzību. Papildus minētajam, Lēmums 2006/1008/EK nav pamatots un tādējādi ar to ir pārkāpts EKL 253. pants.

      (1)  Padomes 2006. gada 21. decembra Lēmums 2006/1008/EK, ar ko īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām (OV L 379, 123. lpp.).

      (2)  Padomes 2002. gada 28. oktobra Lēmums 2002/848/EK, ar ko īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un atceļ Lēmumu 2002/460/EK (OV L 295, 12. lpp.).


title: Lieta T-525/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 8. septembra spriedums — MIP Metro /ITSB — Metronia ( METRONIA ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes METRONIA reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme METRO — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               15.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/6

         Vispārējās tiesas 2011. gada 8. septembra spriedums — MIP Metro/ITSB — Metronia (“METRONIA”)
   (Lieta T-525/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “METRONIA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “METRO” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 305/07
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvji — J.-C. Plate un R. Kaase, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Metronia, SA (Madride, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 8. oktobra lēmumu lietā R 1315/2006-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG un Metronia, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 27.03.2010.


title: Lieta T-103/14: Prasība, kas celta 2014. gada 17. februārī – Frucona Košice /Komisija

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/53

         Prasība, kas celta 2014. gada 17. februārī – Frucona Košice/Komisija
   (Lieta T-103/14)
   2014/C 112/69
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovākija) (pārstāvji – K. Lasok, QC, B. Hartnett, Barrister, O. Geiss, advokāts, un J. Holmes, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2013. gada 16. oktobra Lēmumu lietā C (2013) 6261 par valsts atbalstu Nr. SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) Slovākijas Republikai un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot pieņemts, pārkāpjot tiesības uz aizstāvību.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija apstrīdētā lēmuma 83. apsvērumā esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu faktu vērtējumā un tiesību piemērošanā, secinot, ka Slovākijas nodokļu iestādēm būtu izdevīgāk uzsākt likvidācijas ar tiesas nolēmumu procedūru (apstrīdētā lēmuma 88.-119. apsvērums).

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu, secinot, ka nodokļu piedziņas procedūra būtu radījusi lielākus ieņēmumus nekā izlīguma procedūra.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta)  2005. gada 20. oktobrī  Lietā C-247/04 (Beroep voor het bedrijfsleven lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Transport Maatschappij Traffic BV pret Staatssecretaris van Economische Zaken (Kopienas Muitas kodekss — Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu atmaksāšana vai atlaišana — Jēdziens  pēc likuma maksājams )

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/8

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 20. oktobrī
   Lietā C-247/04 (Beroep voor het bedrijfsleven lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Transport Maatschappij Traffic BV pret Staatssecretaris van Economische Zaken (1)

   (Kopienas Muitas kodekss - Ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu atmaksāšana vai atlaišana - Jēdziens “pēc likuma maksājams”)
   (2006/C 86/13)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-247/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 28. maijā un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 11. jūnijā, tiesvedībā Transport Maatschappij Traffic BV pret Staatssecretaris van Economische Zaken, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši J. Makarczyk (referents), C. Gulmann, R. Schintgen un J. Klučka, ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretāre L. Hewlett, galvenā administratore, 2005. gada 20. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Atbilstoši 236. panta 1. punkta pirmajai daļai Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi ievedmuitas nodokļi vai izvedmuitas nodokļi pēc likuma ir maksājami, tiklīdz ir radies muitas parāds, ievērojot minētās regulas VII sadaļas 2. nodaļā paredzētos nosacījumus, un tiklīdz šo nodokļu summu var noteikt, piemērojot Eiropas Kopienu muitas tarifu atbilstoši minētās regulas II sadaļas noteikumiem;
   Ievedmuitas nodokļu vai izvedmuitas nodokļu summa Regulas Nr. 2913/92 236. panta 1. punkta pirmās daļas nozīmē pēc likuma ir maksājama pat tad, ja šī summa nav bijusi paziņota parādniekam atbilstoši šīs pašas regulas 221. panta 1. punktam.

      (1)  OV C 217, 28.08.2004.


title: Lieta C-274/12 P: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 19. decembra spriedums — Telefónica SA /Eiropas Komisija (Apelācija — Prasība atcelt tiesību aktu — LESD 263. panta ceturtā daļa — Tiesības celt prasību — Prasības tiesība — Fiziskas vai juridiskas personas — Tiesību akts, kas šīs personas skar individuāli — Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem — Lēmums, ar kuru valsts atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/12

         Tiesas (virspalāta) 2013. gada 19. decembra spriedums — Telefónica SA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-274/12 P) (1)

   (Apelācija - Prasība atcelt tiesību aktu - LESD 263. panta ceturtā daļa - Tiesības celt prasību - Prasības tiesība - Fiziskas vai juridiskas personas - Tiesību akts, kas šīs personas skar individuāli - Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem - Lēmums, ar kuru valsts atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
   2014/C 52/19
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Telefónica SA (pārstāvji — J. Ruiz Calzado un J. Domínguez Pérez, abogados, kā arī M. Núñez Müller, Rechtsanwalt)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Němečková un C. Urraca Caviedes)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2012. gada 21. marta rīkojumu lietā T-228/10 Telefónica/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa kā nepieņemamu noraidīja prasību atcelt Komisijas 2009. gada 28. oktobra Lēmuma 2011/5/EK par nemateriālās vērtības norakstīšanu nodokļu vajadzībām saistībā ar kapitāla daļu iegādi ārvalstīs C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), ko īstenojusi Spānija (OV 2011, L 7, 48. lpp.), 1. panta 1. punktu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Telefónica SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 227, 28.7.2012.


title: Lieta C-516/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 3. oktobrī iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen./Agrarmarkt Austria

text:
               12.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 3. oktobrī iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen./Agrarmarkt Austria

   (Lieta C-516/16)
   (2016/C 462/13)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen.

      Atbildētāja: Agrarmarkt Austria

      Prejudiciālie jautājumi

               I.1.

               Vai atbilstoši Komisijas 2007. gada 21. decembra Regulas (EK) Nr. 1580/2007 (1), ar ko nosaka Regulu (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 1182/2007 īstenošanas noteikumus augļu un dārzeņu nozarē, 65., 66. un 69. pantam, kā arī (kopš 2011. gada 23. jūnija) Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011 (2), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari, 64., 65. un 68. pantam lēmums par darbības programmas un fondu summas apstiprināšanu vai šī lēmuma grozījums, kā arī lēmums par “apstiprinātā atbalsta apjomu” ir jāpieņem ne tikai kā paziņojums, bet gan formāli kā (vismaz īslaicīgi) saistošs lēmums, kuru pieteikuma iesniedzējs varētu apstrīdēt jau iepriekš, proti, neatkarīgi no galīgā lēmuma (atbilstoši Regulas 1580/2007 70. pantam vai Regulas 543/2011 69. pantam) par pieteikumu par atbalsta izmaksu (no kura ir veikts galīgais atskaitījums) apstrīdēšanas?

               I.2.

               Vai I.1. prejudiciālajā jautājumā minētās Savienības tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka, pieņemot šos lēmumus, (lēmuma normatīvajā daļā) ir saistoši jānosaka arī pārdotās produkcijas vērtība?

               I.3.

               Vai Savienības tiesības, it īpaši Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari, 69. un 70. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesai, kurai ir jālemj par sūdzību par administratīvās iestādes lēmumu, kurā attiecībā uz konkrētu darbības programmas gadu ir galīgi lemts par pieteikumu par finansiālā atbalsta izmaksu saistībā ar darbības programmu atbilstoši Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulas (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”), redakcijā, kas ietverta Padomes 2008. gada 14. aprīļa Regulā (EK) Nr. 361/2008, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula), 103.g panta 5. punktam, ir liegts, ņemot vērā jau pieņemtu spēkā esošu lēmumu par darbības programmas un fondu summas apstiprināšanu, kā arī lēmumu par “apstiprināto atbalsta apjomu”, pārbaudīt jautājumu par pārdotās produkcijas vērtības aprēķina kā atbalsta maksimālās robežas bāzes likumību?

               I.4.

               Ja uz I.1., I.2. vai I.3. prejudiciālo jautājumu tiek atbildēts noliedzoši: vai Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”), it īpaši tās I pielikuma IX daļa (“Augļi un dārzeņi”, it īpaši “KN kods [..] ex 0709 [..] Svaigi vai atdzesēti citi dārzeņi [..]”) un X daļa (“Augļu un dārzeņu pārstrādes produkti”, “KN kods ex 0710 Saldēti dārzeņi”) ir jāinterpretē tādējādi, ka dārzeņu produkti, kas rodas pēc ražas novākšanas veikto darbību, kas ietver tīrīšanu, griešanu, blanšēšanu un sasaldēšanu, kopuma, ir jāuzskata nevis par produktiem I pielikuma IX daļas izpratnē, bet gan par produktiem I pielikuma X daļas izpratnē?

               I.5.

               Ja uz I.4. prejudiciālo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši: vai Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulas (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”), redakcijā, kas ietverta Padomes 2008. gada 14. aprīļa Regulā (EK) Nr. 361/2008, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula), 103.d panta 2. punktā izmantotais jēdziens “pārdotās produkcijas vērtība” ir jāinterpretē tādējādi, ka šī vērtība ir jāaprēķina tādējādi, ka ir jānoskaidro tikai produkta vērtība, taču atskaitot vērtību, kas rodas pārstrādes stadijā, tādējādi, ka tiek atskaitīta attiecīgā procesa vērtība, kas izpaužas kā novākto, notīrīto, sagriezto un blanšēto dārzeņu pārstrāde par ātri sasaldētiem dārzeņiem?

               I.6.

               Vai Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari, 51. panta 7. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ražotāju organizācija, kas ir iesniegusi tādu darbības programmu attiecībā uz 2010.–2014. gadu, kas ir tikusi apstiprināta pirms 2010. gada 20. janvāra, taču attiecībā uz kuru vēlāk (2013. gada 13. decembrī) ir ticis izsniegts grozīts apstiprinājums, jo programmā tika izmantota cita pārdotās produkcijas vērtības aprēķina metode, saistībā ar pārdotās produkcijas vērtības aprēķina veidu arī pēc šiem darbības programmas grozījumiem (tātad attiecībā uz 2014. gadā izmaksājamo atbalstu) vēl var atsaukties uz “2008. gadā spēkā esošajiem tiesību aktiem”?

               I.7.

               Ja uz I.5. un I.6. prejudiciālo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši: vai Komisijas 2007. gada 21. decembra Regulas (EK) Nr. 1580/2007, ar ko nosaka Regulu (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 1182/2007 īstenošanas noteikumus augļu un dārzeņu nozarē, 52. panta 6. punkta a) apakšpunkts un 21. panta 1. punkta i) apakšpunkts nav spēkā tiktāl, ciktāl tādējādi pārdotās produkcijas vērtības aprēķinā tiek ņemtas vērā novākto dārzeņu pārstrādes stadijas, kurās šie dārzeņi tiek pārstrādāti “citā produktā, kas norādīts EK līguma I pielikumā”?

               I.8.

               Ja uz I.6. prejudiciālo jautājumu tiek atbildēts noliedzoši (un neatkarīgi no atbildēm uz pārējiem jautājumiem): vai Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari, 50. panta 3. punkta d) apakšpunkts ir spēkā neesošs?

               II.1.

               Vai Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulas (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”), redakcijā, kas ietverta Padomes 2008. gada 14. aprīļa Regulā (EK) Nr. 361/2008, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula), 103.c pants ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar “darbības programmu augļu un dārzeņu nozarē” ir pieļaujams atbalsts tikai tādu produktu ražošanai, kas var tikt uzskatīti par produktiem I pielikuma IX daļas izpratnē, taču ne arī atbalsts ieguldījumiem šādu produktu pārstrādē?

               II.2.

               Ja uz II.1. prejudiciālo jautājumu tiek atbildēts noliedzoši: ar kādiem nosacījumiem un kādā apmērā atbilstoši Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulas (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”), redakcijā, kas ietverta Padomes 2008. gada 14. aprīļa Regulā (EK) Nr. 361/2008, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula), 103.c pantam ir pieļaujams šāds atbalsts ieguldījumiem pārstrādē?

               II.3.

               Vai Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari, 60. panta 7. punkts ir spēkā neesošs?

               III.1.

               Vai Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari, IX pielikuma 23. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbalsta aizliegums izriet tikai no ģeogrāfiskās atrašanās vietas uz sveša zemesgabala?

               III.2.

               Ja uz III.1. jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši: vai Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari, IX pielikuma 23. punkts ir spēkā neesošs?

               III.3.

               Ja uz III.1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde un uz III.2. jautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde: vai tiesiskā regulējuma saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011 IX pielikuma 23. punktu gadījumā runa ir par precīzu, konkrētāk, viennozīmīgu tiesību normu tiktāl, ciktāl nav aizsargāta tāda uzņēmēja tiesiskā paļāvība, kurš ir saņēmis atbalstu darbībām, kas ir tikušas veiktas uz sveša zemesgabala, bet kas pieder pie viņa uzņēmuma, neraugoties uz valsts iestāžu solījumiem vai lēmumu, kas ir ticis pieņemts, tām zinot lietas apstākļus?

               IV.

               Vai apstākļa, ka Tiesa nav par labu skartajai personai ierobežojusi sprieduma sekas (LESD 264. panta otrās daļas izpratnē) saistībā ar spriedumu, kuram ir juridiski negatīvas sekas attiecībā uz skarto personu, ņemot vērā jaunu Savienības tiesību interpretāciju vai līdz tam brīdim par spēkā esošu uzskatīta Savienības tiesību akta atzīšanu par spēkā neesošu, sekas ir tādas, ka šai skartajai personai ir aizliegts valsts tiesā konkrētā gadījumā atsaukties uz tiesiskās noteiktības principu, ja ir pierādīta viņa rīkošanās labā ticībā?

      (1)  OV L 350, 1. lpp.

      (2)  OV L 157, 1. lpp.


title: Apvienotās lietas no C-401/15 līdz C-403/15: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 15. decembra spriedums (Cour administrative (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Noémie Depesme, Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15), Maxime Lefort (C-403/15)/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Personu brīva pārvietošanās — Darba ņēmēju tiesības — Vienlīdzīga attieksme — Sociālās priekšrocības — Finansiāls atbalsts augstākās izglītības iegūšanai — Nosacījums par izcelšanos — Jēdziens “bērns” — Laulātā vai partnera reģistrētās partnerattiecībās bērns — Ieguldījums šī bērna uzturēšanā

text:
               13.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/6

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 15. decembra spriedums (Cour administrative (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Noémie Depesme, Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15), Maxime Lefort (C-403/15)/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

   (Apvienotās lietas no C-401/15 līdz C-403/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Personu brīva pārvietošanās - Darba ņēmēju tiesības - Vienlīdzīga attieksme - Sociālās priekšrocības - Finansiāls atbalsts augstākās izglītības iegūšanai - Nosacījums par izcelšanos - Jēdziens “bērns” - Laulātā vai partnera reģistrētās partnerattiecībās bērns - Ieguldījums šī bērna uzturēšanā)
   (2017/C 046/07)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour administrative

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Noémie Depesme, Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15), Maxime Lefort (C-403/15)

      Atbildētāja: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 45. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 5. aprīļa Regulas (ES) Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā 7. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par pārrobežu darba ņēmēja bērnu, kurš var netieši saņemt šajā tiesību normā norādītās sociālās priekšrocības, piemēram, dalībvalsts piešķirtu studiju finansējumu to darba ņēmēju bērniem, kas ir nodarbināti vai ir bijuši nodarbināti šajā valstī, ir jāuzskata ne tikai bērns, kam ir izcelšanās saites ar šo darba ņēmēju, bet arī minētā darba ņēmēja laulātā vai partnera reģistrētās partnerattiecībās bērns, ja šis darba ņēmējs nodrošina šī bērna uzturu. Šī pēdējā minētā prasība izriet no faktiskas situācijas, kas ir jāizvērtē iestādei un, vajadzības gadījumā, valsts tiesai, bet tām nav nedz jānosaka šīs līdzdalības iemesli, nedz skaitliski jānosaka tās konkrētais apmērs.

      (1)  OV C 302, 14.9.2015.


title: Lieta C-250/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums ( Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — AB Lietuvos geležinkeliai/Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Preču ievešana, tās atbrīvojot no ievedmuitas nodokļiem un PVN — Degviela, kas atrodas sauszemes mehānisko transportlīdzekļu standarttvertnēs — Jēdziens “mehāniskais ceļu transportlīdzeklis” — Lokomotīves — Ceļu transports un dzelzceļa transports — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Neitralitātes princips)

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/12

         Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums (Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — AB Lietuvos geležinkeliai/Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

   (Lieta C-250/11) (1)

   (Preču ievešana, tās atbrīvojot no ievedmuitas nodokļiem un PVN - Degviela, kas atrodas sauszemes mehānisko transportlīdzekļu standarttvertnēs - Jēdziens “mehāniskais ceļu transportlīdzeklis” - Lokomotīves - Ceļu transports un dzelzceļa transports - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Neitralitātes princips)
   2012/C 295/20
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: AB Lietuvos geležinkeliai

      Atbildētāji: Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės — Padomes 1983. gada 28. marta Regulas (EEK) Nr. 918/83, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem (OV L 105, 1. lpp.) 112. panta un Padomes 2009. gada 16. novembra Regulas (EK) Nr. 1186/2009, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem (OV L 324, 23. lpp.), 107. panta 1. panta a) apakšpunkta interpretācija — Padomes 1983. gada 28. marta Direktīvas 83/181/EEK, kas nosaka Direktīvas 77/388/EEK 14. panta 1. punkta d) apakšpunkta darbības jomu attiecībā uz atbrīvošanu no pievienotās vērtības nodokļa sakarā ar noteiktu preču galīgo ievešanu (OV L 105, 38. lpp.), 82. panta 1. punkta un Padomes 2009. gada 19. oktobra Direktīvas 2009/132/EK, kas nosaka Direktīvas 2006/112/EK 143. panta b) un c) punkta darbības jomu attiecībā uz atbrīvošanu no pievienotās vērtības nodokļa sakarā ar noteiktu preču galīgo importu (OV L 292, 5. lpp.), 84. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretācija — Degvielas, kas ir importēta mehānisko ceļu transportlīdzekļu standarta degvielas tvertnēs, imports ar atbrīvojumu no ievedmuitas un PVN — Sabiedrība, kas iepildījusi dīzeļdegvielu tās lokomotīvju standarta degvielas tvertnēs trešās valsts teritorijā — Mehāniska ceļu transportlīdzekļa jēdziens

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1983. gada 28. marta Regulas (EEK) Nr. 918/83, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem, kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes 1988. gada 3. maija Regulu (EEK) Nr. 1315/88, 112. panta 1. punkta a) apakšpunkts, Padomes 2009. gada 16. novembra Regulas (EK) Nr. 1186/2009, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem, 107. panta 1. punkta a) apakšpunkts, Padomes 1983. gada 28. marta Direktīvas 83/181/EEK, kas nosaka Direktīvas 77/388/EEK 14. panta 1. punkta d) apakšpunkta darbības jomu attiecībā uz atbrīvošanu no pievienotās vērtības nodokļa sakarā ar noteiktu preču galīgo ievešanu, kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes 1988. gada 13. jūnija Direktīvu 88/331/EEK, 82. panta 1. punkta a) apakšpunkts un Padomes 2009. gada 19. oktobra Direktīvas 2009/132/EK, kas nosaka Direktīvas 2006/112/EK 143. panta b) un c) punkta darbības jomu attiecībā uz atbrīvošanu no pievienotās vērtības nodokļa sakarā ar noteiktu preču galīgo importu, 84. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nav piemērojami lokomotīvēm.

      (1)  OV C 226, 30.07.2011.


title: Lieta C-421/09: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 9. decembra spriedums ( Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Humanplasma GmbH /Austrijas Republika (EKL 28. un 30. pants — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko aizliedz asins produktu importu, kas iegūti no asins donoru ziedojumiem, kuri nav veikti pilnībā bez atlīdzības)

text:
               19.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/13

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 9. decembra spriedums (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Humanplasma GmbH/Austrijas Republika
   (Lieta C-421/09) (1)

   (EKL 28. un 30. pants - Valsts tiesiskais regulējums, ar ko aizliedz asins produktu importu, kas iegūti no asins donoru ziedojumiem, kuri nav veikti pilnībā bez atlīdzības)
   2011/C 55/22
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Humanplasma GmbH

      Atbildētāja: Austrijas Republika

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — EKL 28. un 30. panta interpretācija — Saderība ar valsts tiesiskā regulējuma normām, ar kurām ir aizliegts cilvēku asiņu, kuras iegūtas no asins ziedojumiem pret atlīdzību, imports

      Rezolutīvā daļa:

   EKL 28. pants kopsakarā ar EKL 30. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru ir noteikts, ka citas dalībvalsts izcelsmes asins vai asins komponentu imports ir likumīgs tikai ar nosacījumu, kurš ir spēkā arī attiecībā uz šiem produktiem valstī, ka asins ziedojumi, no kuriem izstrādā iepriekš minētos produktus, ir veikti, ne tikai pilnībā nesaņemot atlīdzību, bet arī nesaņemot tādu izdevumu atlīdzināšanu, kas radušies, lai veiktu šādus ziedojumus.

      (1)  OV C 24, 30.1.2010.


title: Lieta C-216/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-118/10 Acron OAO /Eiropas Savienības Padome 2013. gada 23. aprīlī iesniedza Acron OAO

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/24

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-118/10 Acron OAO/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 23. aprīlī iesniedza Acron OAO

   (Lieta C-216/13 P)
   2013/C 171/47
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Acron OAO (pārstāvji — B. Evtimov, E. Borovikov, advokāti, D. O'Keeffe, Solicitor)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Fertilizers Europe

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-118/10 Aron OAO/Eiropas Savienības Padome;

               —

               pieņemt galīgo spriedumu par lietu pēc būtības un atcelt Padomes 2009. gada 18. decembra īstenošanas Regulu (ES) Nr. 1251/2009, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1911/2006, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu tādu urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumu importam, kuru izcelsme ir, inter alia, Krievijā (1), ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā un Vispārējā tiesā, ieskaitot apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus abās instancēs;

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā — Fertilizers Europe, segt savus tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā, kā arī savus tiesāšanās izdevumus gadījumā, ja tā iestājas lietā Tiesā, un atlīdzināt visus apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus, kas radušies sakarā ar tās iestāšanos lietā(-s).

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa:

               —

               esot nepareizi interpretējusi Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta 1. apakšpunkta pirmo teikumu un līdz ar to arī atbilstošo Vienošanās par 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību, kas ir pievienota Līguma par Pasaules Tirdzniecības organizācijas (“PTO”) izveidošanu I A pielikumā, VI panta īstenošanu 2.2.1.1. panta 1. apakšpunktu;

               —

               esot apstiprinājusi kļūdainu juridisko interpretāciju un Antidempinga pamatregulas 2. panta 3. punkta pārkāpumu, un tādējādi arī atbilstošā (Līguma par) PTO 2.2. panta pārkāpumu;

               —

               neesot sniegusi pareizu juridisku novērtējumu saiknei starp Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta otro teikumu un 2. panta 7. punkta b) apakšpunktu, un tā rezultātā esot atbalstījusi kļūdainu Regulas (EK) Nr. 1972/2002 (2) preambulas 3. un 4. apsvēruma, un līdz ar to arī 2. panta 5. punkta 1. apakšpunkta, juridisku interpretāciju, kā arī neesot nodrošinājusi pēdējās minētās interpretācijas/normas atbilstību (Līgumam par) PTO;

               —

               esot apstiprinājusi Antidempinga pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunkta pārkāpumu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

      (1)  OV L 338, 5. lpp.

      (2)  Padomes 2002. gada 5. novembra Regula (EK) Nr. 1972/2002, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 305, 1. lpp.).


title: Lieta C-169/11: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 7. jūlija rīkojums ( Tribunale di Frosinone (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Procura della Repubblica/Patrick Conteh

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/39

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 7. jūlija rīkojums (Tribunale di Frosinone (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Procura della Repubblica/Patrick Conteh

   (Lieta C-169/11) (1)

   2011/C 269/84
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 173, 11.06.2011.


title: Lieta F-71/07: Prasība, kas celta 2007. gada 16. jūlijā — Karatzoglou / EAR

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/70

         Prasība, kas celta 2007. gada 16. jūlijā — Karatzoglou/EAR

   (Lieta F-71/07)
   (2007/C 269/128)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Georgios Karatzoglou, Preveza (Grieķija) (pārstāvis — S. A. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Rekonstrukcijas Aģentūra (ERA)
   Prasītāja prasījumi:

               —

               piespriest ERA samaksāt EUR 348 965,96 kā atlīdzību par zaudējumiem, kas nodarīti, neizpildot Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 23. februāra spriedumu lietā T-471/04 Georgios Karatzoglou/Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (1);

               —

               piespriest ERA samaksāt EUR 100 000 kā atlīdzību morālo kaitējumu, kas nodarīts, neizpildot spriedumu lietā T-471/04;

               —

               piespriest ERA samaksāt EUR 100 000 kā atlīdzību par morālo kaitējumu, kas nodarīts ERA iekšējās kārtības noteikumu neievērošanas dēļ, jo tā atteicās veikt īpašus pasākumus, lai izpildītu spriedumu lietā T-471/04;

               —

               piespriest ERA samaksāt procentus par iepriekš minēto summu 3 % apmērā kopš sprieduma pasludināšanas dienas;

               —

               piespriest ERA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs norāda, ka ERA ir pārkāpusi EKL 233. pantu, jo nav veikusi pasākumus, lai izpildītu iepriekš minēto Pirmās instances tiesas spriedumu.

      (1)  OV C 96, 22.4.2006., 13. lpp.


title: Lieta T-126/09: Prasība, kas celta 2009. gada 24. martā — Itālija/Komisija

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/18

         Prasība, kas celta 2009. gada 24. martā — Itālija/Komisija
   (lieta T-126/09)
   2009/C 129/31
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt paziņojumus par konkursu (AD 5) EPSO/AD/144/09 (veselības aizsardzība), EPSO/AD/145/09 (pārtikas drošība — politika un tiesiskais regulējums) un EPSO/AD/146/09 (pārtikas drošība — revīzija, pārbaude un izvērtēšana), kas tika izsludināti, lai no Bulgārijas, Kipras, Čehijas, Igaunijas, Ungārijas, Latvijas, Lietuvas, Maltas, Polijas, Rumānijas, Slovākijas un Slovēnijas pilsoņiem izveidotu 35, 40 un 55 administratoru (AD 5) rezerves sarakstu veselības aizsardzības jomā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-166/07 Itālija/Komisija.


title: Lieta T-77/03: Pirmās instances tiesas 2007. gada 25. oktobra spriedums — Feralpi Siderurgica /Komisija (Aizliegtas vienošanās — Betona stiegru ražotāji — Lēmums, ar kuru atzīts EOTK 65. panta pārkāpums — Ar EOTK līgumu pamatots lēmums pēc minētā līguma darbības beigām — Komisijas kompetences neesamība)

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/37

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 25. oktobra spriedums — Feralpi Siderurgica/Komisija
   (Lieta T-77/03) (1)

   (Aizliegtas vienošanās - Betona stiegru ražotāji - Lēmums, ar kuru atzīts EOTK 65. panta pārkāpums - Ar EOTK līgumu pamatots lēmums pēc minētā līguma darbības beigām - Komisijas kompetences neesamība)
   (2007/C 297/75)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Feralpi Siderurgica SpA, Brescia (Itālija) (pārstāvji — G. M. Roberti, A. Franchi un I. Perego, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Pignataro-Nolin un A. Whelan, pārstāvji, kam palīdz P. Manzini, advokāts)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju: Itālijas Republika (pārstāvis — I. Braguglia)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas 2002. gada 17. decembra lēmumu C(2002)5087 final par OT 65. panta piemērošanas procedūru (COMP/37.956 — betona stiegras)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Atcelt Komisijas 2002. gada 17. decembra lēmumu C(2002)5087 final par EOTK 65. panta piemērošanas procedūru (COMP/37.956 — betona stiegras) daļā par Feralpi Siderurgica SpA.

               2)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Feralpi Siderurgica tiesāšanās izdevumus.

               3)

               Itālijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 112, 10.5.2003.


title: Lieta T-579/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 8. novembra spriedums – For Tune/EUIPO – Gastwerk Hotel Hamburg (“fortune”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “fortune” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Vācijas vārdiska preču zīme “FORTUNE-HOTELS” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               9.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/36

         Vispārējās tiesas 2016. gada 8. novembra spriedums – For Tune/EUIPO – Gastwerk Hotel Hamburg (“fortune”)
   (Lieta T-579/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “fortune” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Vācijas vārdiska preču zīme “FORTUNE-HOTELS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 006/44)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: For Tune sp. z o.o. (Varšava, Polija) (pārstāvis – K. Popławska, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – L. Rampini)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Gastwerk Hotel Hamburg GmbH & Co. KG (Hamburga, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas padomes 2015. gada 7. augusta lēmumu lietā R 2808/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Gastwerk Hotel Hamburg un For Tune

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               For Tune sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 398, 30.11.2015.


title: Lieta C-240/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 14. maijā iesniedza Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) — Cathy Schulz-Delzers, Pascal Schulz/Finanzamt Stuttgart III

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 14. maijā iesniedza Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) — Cathy Schulz-Delzers, Pascal Schulz/Finanzamt Stuttgart III

   (Lieta C-240/10)
   ()
   2010/C 221/29
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Baden-Württemberg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Cathy Schulz-Delzers, Pascal Schulz

      Atbildētāja: Finanzamt Stuttgart III

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

                           a)

                           Vai Einkommensteuergesetz [Likums par ienākuma nodokli] 3. panta 64. punkts redakcijā, kas bija spēkā 2005. un 2006. gadā, ir saderīgs ar darba ņēmēju pārvietošanās brīvību atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību konsolidētās redakcijas [turpmāk tekstā — “LESD”] 45. pantu (Eiropas Kopienas dibināšanas līguma — turpmāk tekstā — “EKL” — 39. pantu)?

                           b)

                           Vai Einkommensteuergesetz 3. panta 64. punktā redakcijā, kas bija spēkā 2005. un 2006. gadā, ir ietverta slēpta diskriminācija pilsonības dēļ LESD 18. panta (EKL 12. panta) izpratnē?

               2.

               Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir noliedzoša, vai Einkommensteuergesetz 3. panta 64. punkts redakcijā, kas bija spēkā 2005. un 2006. gadā, ir saderīgs ar Savienības pilsoņu pārvietošanās brīvību atbilstoši LESD 21. pantam (EKL 18. pantam)?


title: Lieta T-203/12: Prasība, kas celta 2012. gada 16. maijā — Alchaar /Padome

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/24

         Prasība, kas celta 2012. gada 16. maijā — Alchaar/Padome
   (Lieta T-203/12)
   2012/C 217/52
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mohamad Nedal Alchaar (Alep, Sīrija) (pārstāvis — A. Korkmaz, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt šos aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju:

                           —

                           2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu Nr. 1244/2011;

                           —

                           Lēmumu 2011/782/KĀDP ar grozījumiem un papildinājumiem līdz šai dienai, tostarp ar Īstenošanas lēmumu 2012/37/KĀDP, Lēmumu 2012/122/KĀDP, Īstenošanas lēmumu 2012/172/KĀDP un Lēmumu 2012/206/KĀDP;

                           —

                           Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 ar grozījumiem un papildinājumiem līdz šai dienai, tostarp ar Īstenošanas regulu Nr. 55/2012, Regulu Nr. 168/2012 un Īstenošanas regulu Nr. 266/2012;

                           —

                           visus nākotnes tiesību aktus par Lēmuma 2011/782/KĀDP un Regulas (ES) Nr. 36/2012 grozījumiem vai papildinājumiem;

               —

               atcelt Padomes lēmumu, kas ietverts tās 2012. gada 16. marta prasītājam adresētajā vēstulē, ciktāl prasītāja uzvārds tiek saglabāts strīdīgajos sarakstos;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas pamattiesības un procesuālās garantijas, it īpaši tiesības uz aizstāvību, pienākums norādīt pamatojumu un efektīvas tiesiskās aizsardzības princips, ciktāl prasītājs neesot saņēmis oficiālu paziņojumu par viņa iekļaušanu sodīto personu sarakstā un ciktāl apstrīdētajos tiesību aktos norādītie viņa iekļaušanas iemesli neesot pietiekami, lai attaisnotu sodus.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz īpašumu un ekonomisko brīvību.


title: Lieta C-102/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden 2007. gada 21. februāra rīkojumu — Adidas AG un Adidas Benelux B.V. pret Marca Mode , C&A Nederland , H&M Hennes&Mauritz Netherlands B.V. un Vendex KBB Nederland B.V.

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden2007. gada 21. februāra rīkojumu — Adidas AG un Adidas Benelux B.V. pret Marca Mode, C&A Nederland, H&M Hennes&Mauritz Netherlands B.V. un Vendex KBB Nederland B.V.

   (Lieta C-102/07)
   (2007/C 82/48)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hoge Raad der Nederlanden
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Adidas AG un Adidas Benelux B.V.

      Atbildētājas: Marca Mode, C&A Nederland, H&M Hennes&Mauritz Netherlands B.V. un Vendex KBB Nederland B.V.

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, nosakot kādas preču zīmes, kas tikusi veidota no zīmes, aizsardzības apjomu, kurai sākotnēji nav nekādas atšķirtspējas, vai no apzīmējuma, kas atbilst Direktīvas (1) 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta aprakstam, kas tomēr tirgū ir iekļuvis kā preču zīme un kā tāds ir ticis reģistrēts, ir jāņem vērā vispārējās intereses, kas izpaužas kā noteikto zīmju pieejamības citiem ekonomikas dalībniekiem, kuri piedāvā līdzīgas preces vai pakalpojumus, nepamatota ierobežošana (prasība būt pieejamam)?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai šajā sakarā kaut ko maina tas, ka apskatāmās zīmes, uz kuru attiecas prasība būt pieejamai, attiecīgā sabiedrības daļa uzskata par preces atšķirības zīmi vai arī tikai par preces dekorāciju?

               3)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai šajā sakarā ir kaut ko maina tas, ka preču zīmes īpašnieka apstrīdētajai zīmei nav atšķirtspējas Direktīvas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē vai arī ka tai ir apzīmējums Direktīvas 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē?

      (1)  Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmā direktīva (89/104/EEK), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV 1989, L 40, 1. lpp.).


title: Lieta T-416/10: Prasība, kas celta 2010. gada 15. septembrī — Yoshida Metal Industry /ITSB — Pi-Design un citi (ar melniem apļiem pārklāta virsma)

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/32

         Prasība, kas celta 2010. gada 15. septembrī — Yoshida Metal Industry/ITSB — Pi-Design un citi (ar melniem apļiem pārklāta virsma)
   (Lieta T-416/10)
   ()
   2010/C 328/56
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Yoshida Metal Industry Co., Ltd (Niigata, Japāna) (pārstāvji — S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Pārējie procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieki: Pi-Design AG (Triengen, Šveice), Bodum France SA (Neuilly sur Seine, Francija), Bodum Logistics A/S (Bilunda, Dānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 1237/2008-1;

               —

               apstiprināt Anulēšanas nodaļas 2008. gada 15. jūlija lēmumu attiecībā uz Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 1372580;

               —

               apstiprināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas Nr. 1372580 spēkā esamību;

               —

               piespriest atbildētājam un pārējiem procesa Apelāciju padomē dalībniekiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme, kurā ir attēlota ar melniem apļiem pārklāta virsma, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 8. un 21. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 1372580

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībnieki, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: pārējie procesa Apelāciju padomē dalībnieki

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: lietas dalībnieki, kas lūdz atzīt [preču zīmi] par spēkā neesošu, savu pieteikumu pamato ar absolūtajiem atteikuma pamatojumiem atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. pantam

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu atcelt un Kopienas preču zīmes reģistrāciju atzīt par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) ievilkuma pārkāpums, jo, secinot, ka apstrīdētajai Kopienas preču zīmei šī panta noteikumi ir piemērojami, Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu


title: Lieta C-6/09: Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 6. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2005/60/EK — Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un teroristu finansēšana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/15

         Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 6. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-6/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2005/60/EK - Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un teroristu finansēšana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2009/C 282/28
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Peere un P. Dejmek)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — D. Haven)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Visu tādu aktu nepieņemšana vai nepaziņošana noteiktajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (OV L 309, 15. lpp.), prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai, prasības, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: Lieta T-199/04: Vispārējās tiesas 2011. gada 27. septembra spriedums — Gul Ahmed Textile Mills /Padome (Dempings — Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas imports — Kaitējums — Cēloņsakarība)

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/15

         Vispārējās tiesas 2011. gada 27. septembra spriedums — Gul Ahmed Textile Mills/Padome
   (Lieta T-199/04) (1)

   (Dempings - Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas imports - Kaitējums - Cēloņsakarība)
   2011/C 331/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (Karachi, Pakistāna) (pārstāvis — L. Ruessmann, avocat, kas norādīja adresi Luksemburgā (Luksemburga))

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-P. Hix un B. Driessen, piedaloties G. Berrisch, avocat)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2004. gada 2. marta Regulu (EK) Nr. 397/2004, ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu attiecībā uz Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas importu (OV L 66, 1. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2004. gada 2. marta Regulu (EK) Nr. 397/2004, ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu attiecībā uz Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas importu, ciktāl tā attiecas uz Gul Ahmed Textile Mills Ltd;

               2)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Gul Ahmed Textile Mills [Ltd] tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 217, 28.08.2004.


title: Lieta T-639/11: Prasība, kas celta 2011. gada 14. decembrī — Heads! /ITSB ( “HEADS” )

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/29

         Prasība, kas celta 2011. gada 14. decembrī — Heads!/ITSB (“HEADS”)
   (Lieta T-639/11)
   2012/C 49/53
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Heads! GmbH & Co. KG (Minhene, Vācija) (pārstāvji — A. Jaeger-Lenz un T. Bösling, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 11. oktobra lēmumu lietā R 2348/2010-1 tiktāl, ciktāl ar to ir noraidīts preču zīmes “HEADS” reģistrācijas pieteikums Nr. 8 327 926 attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē: “vadība; uzņēmuma pārvalde; personāla un vadības konsultāciju pakalpojumi; personāla mārketings; speciālistu un vadības darbinieku iekārtošana darbā; speciālistu un vadības darbinieku nodrošināšana uz noteiktu laiku (vadība uz noteiktu laiku)”;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “HEADS” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību daļēji noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo attiecīgā kopienas preču zīme esot atšķirtspējīga un jo Apelāciju padome attiecībā uz Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzēto atteikuma pamatojumu, uz kuru tā balstīja savu lēmumu, neesot izdarījusi konkrētus secinājumus, tā savu novērtējumu neatļauti esot balstījusi uz vārdu kombinācijām, kuras nav reģistrācijas pieteikuma priekšmets, kļūdaini esot atsaukusies uz Bundespatentgericht [Federālās Patentu tiesas] nolēmumu un secinājumi, kurus tā ir izdarījusi no apgalvotās konkrētās sabiedrības daļas uztveres, esot neatbilstoši


title: Lieta T-269/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITBS), ko IDOM, SA iesniedza 2004. gada 29. jūnijā

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/38

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITBS), ko IDOM, SA iesniedza 2004. gada 29. jūnijā
   (Lieta T-269/04)
   (2004/C 217/67)
   Tiesvedības valoda: spāņu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 29. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (ITBS), ko cēla IDOM, SA, ar juridisko adresi Bilbao (Spānija), ko pārstāv Tatiana Villate Consonni, abogado, kas piesaistīta Ilustre Colegio de Madrid (Madrides advokātu kolēģija).
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja otrās Apelāciju padomes 2004. gada 27. aprīļa lēmumu lietā R-153/2003-2;

               —

               atcelt lēmumu 3707/2002 iebildumu procesā B282733, ciktāl tas noraida IDOM, SA celto iebildumu un ļauj iesniegt pieteikumu apstrīdētās preču zīmes reģistrēšanai attiecībā uz 37. klasi un daļu 42. klases;

               —

               atzīt apelācijas iesniedzēja iesniegtos apsvērumus, kas prasa, lai Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Iebildumu nodaļa pilnībā noraidītu apskatāmās preču zīmes reģistrācijas pieteikumu;

               —

               ja Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs prāvu zaudē, piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt izdevumus, kas radušies saistībā ar šo tiesvedības procesu.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

               Idom Incorporated

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Grafiskā zīme ''IDOM'', pieteikums Nr. 1 185 800, attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 37. un 42. klasē (uzņēmuma pārvaldīšana, konsultanta pakalpojumi un informātika)

               Iebildumu procesā pretnostatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Prasītājs

               Pretnostatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Kopienas grafiskā zīme IDOM (Nr. 847 236), Spānijā reģistrētas grafiskās zīmes IDOM (Nr. 789 822, 789 823, 1 195 931, 2 052 591, 2 052 592, 2 052 593) un Spānijā reģistrētā vārdiskā zīme IDOM (Nr. 217 244) attiecībā uz pakalpojumiem 37. un 42. klasē.

               Iebildumu nodaļas lēmums:

               Iebildums pieņemts attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē, un uz ko attiecas abas preču zīmes; iebildums noraidīts attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 37. un 42. klasē.

               Apelācijas padomes lēmums:

               Apelācija noraidīta.

               Izvirzītie pamati:

               Nepareiza Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 4. punkta interpretācija.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 1. martā lietā T-258/03 Andreas Mausolf pret Eiropas Policijas biroju (Eiropols) (Pagaidu darbinieks — Eiropola personāls — Darba līguma nepagarināšana)

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/24

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 1. martā
   lietā T-258/03 Andreas Mausolf pret Eiropas Policijas biroju (Eiropols) (1)

   (Pagaidu darbinieks - Eiropola personāls - Darba līguma nepagarināšana)
   (2005/C 106/55)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā T-258/03 Andreass Mauzolfs [Andreas Mausolf], ar dzīvesvietu Leidenē (Nīderlande), ko pārstāv F. Baltusens [F. Baltussen], P. de Kasparis [P. de Casparis] un D. K. Kopēns [D. C. Coppens], pret Eiropas Policijas biroju (Eiropols), kas atrodas Hagā (Nīderlande) (pārstāvji — D. Heimans [D. Heimans] un K. Henesī-Masaro [K. Hennessy-Massaro], kā arī tiesas sēdes laikā — N. Urbans [N. Urban]), par lūgumu atcelt Eiropola lēmumu nepagarināt prasītāja darba līgumu, kā arī atlīdzināt kaitējumu, Pirmās Instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Pirungs [J. Pirrung], tiesneši A. V. H. Meijs [A. W. H. Meij] un I. Pelikānova [I. Pelikánova], sekretārs J. Plingers [J. Plingers], administrators, 2005. gada 1. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katra puse sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 213, 06.09.2003.