title: Lieta T-475/07: Vispārējās tiesas 2011. gada 9. septembra spriedums — Dow AgroSciences u.c./Komisija (Augu aizsardzības līdzekļi — Darbīgā viela trifluralīns — Neiekļaušana Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā — Prasība atcelt tiesību aktu — Novērtējuma procedūra — Jauns pētījums un papildu pētījums — Termiņi — Riska un apdraudējuma jēdzieni — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Pārskata ziņojuma projekts — Direktīvas vai lēmuma projekts — Termiņi — Varbūtējas neievērošanas sekas — Tiesiskā paļāvība — Samērīguma princips — Lēmums 1999/468/EK, saukts arī par komitoloģijas lēmumu — Regula (EK) Nr. 850/2004 — 3. panta 3. punkts — Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/35

         Vispārējās tiesas 2011. gada 9. septembra spriedums — Dow AgroSciences u.c./Komisija
   (Lieta T-475/07) (1)

   (Augu aizsardzības līdzekļi - Darbīgā viela trifluralīns - Neiekļaušana Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā - Prasība atcelt tiesību aktu - Novērtējuma procedūra - Jauns pētījums un papildu pētījums - Termiņi - “Riska” un “apdraudējuma” jēdzieni - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pārskata ziņojuma projekts - Direktīvas vai lēmuma projekts - Termiņi - Varbūtējas neievērošanas sekas - Tiesiskā paļāvība - Samērīguma princips - Lēmums 1999/468/EK, saukts arī par “komitoloģijas” lēmumu - Regula (EK) Nr. 850/2004 - 3. panta 3. punkts - Iebilde par prettiesiskumu)
   2011/C 311/61
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Apvienotā Karaliste) un 20 citi prasītāji, kuru nosaukumi ir iekļauti sprieduma pielikumā (pārstāvji — C. Mereu un K. Van Maldegem, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Parpala un B. Doherty, piedaloties J. Stuyck, avocat)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 20. septembra Lēmumu 2007/629/EK par trifluralīna neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju atsaukšanu, kuros ir minētā viela (OV L 255, 42. lpp.),

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Dow AgroSciences Ltd un 20 citi prasītāji, kuru nosaukumi ir norādīti pievienotajā pielikumā, sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 51, 23.02.2008.


title: Lieta C-339/07: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 12. februāra spriedums ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rechtsanwalt Christopher Seagon als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Frick Teppichboden Supermärkte GmbH / Deko Marty Belgium NV (Tiesu sadarbība civillietās — Maksātnespējas procedūras — Tiesa, kurai ir piekritība)

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/4

         Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 12. februāra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rechtsanwalt Christopher Seagon als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Frick Teppichboden Supermärkte GmbH/Deko Marty Belgium NV

   (Lieta C-339/07) (1)

   (Tiesu sadarbība civillietās - Maksātnespējas procedūras - Tiesa, kurai ir piekritība)
   (2009/C 82/07)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Christopher Seagon als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Frick Teppichboden Supermärkte GmbH

      Atbildētājs: Deko Marty Belgium NV

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesgerichtshof — Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām (OV L 160, 1. lpp.) 3. panta 1. punkta un Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001 L 12, 1. lpp.) 1. panta 2. punkta b) apakšpunkta interpretācija — Dalībvalsts, kuras teritorijā atrodas parādnieka galveno interešu centrs, tiesas jurisdikcija pieņemt nolēmumus, kas tieši izriet no maksātnespējas procedūras un ir cieši ar to saistīti — Prasība atmaksāt parādnieka maksājumu (Insolvenzanfechtungsklage) sabiedrībai, kuras juridiskā adrese ir citā dalībvalstī
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām 3. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tās dalībvalsts tiesām, kuras teritorijā ir tikusi uzsākta maksātnespējas procedūra, ir piekritīga ar maksātnespēju pamatota atcelšanas prasība, kas celta pret atbildētāju, kura juridiskā adrese ir citā dalībvalstī.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta T-426/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 6. februāra spriedums — Maharishi Foundation /ITSB ( “MÉDITATION TRANSCENDANTALE” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “MÉDITATION TRANSCENDANTALE” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Apelāciju padomes lēmums, ar ko lieta nodota atpakaļ Pārbaudes nodaļā — Regulas (EK) Nr. 207/2009 65. panta 4. punkts — Pieņemamība — Aprakstošs raksturs — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Konkrētā sabiedrības daļa)

text:
               16.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/17

         Vispārējās tiesas 2013. gada 6. februāra spriedums — Maharishi Foundation/ITSB (“MÉDITATION TRANSCENDANTALE”)
   (Lieta T-426/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “MÉDITATION TRANSCENDANTALE” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Apelāciju padomes lēmums, ar ko lieta nodota atpakaļ Pārbaudes nodaļā - Regulas (EK) Nr. 207/2009 65. panta 4. punkts - Pieņemamība - Aprakstošs raksturs - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Konkrētā sabiedrības daļa)
   2013/C 79/30
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maharishi Foundation Ltd (Saint-Hélier, Džērsija) (pārstāvis — A. Meijboom, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2011. gada 6. aprīļa lēmumu lietā R 1294/2010-2 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “MÉDITATION TRANSCENDANTALE” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Maharishi Foundation Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 24.9.2011.


title: Lieta C-224/08: Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 10. februāra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2006/100/EK — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/7

         Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 10. februāra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-224/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2006/100/EK - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2009/C 82/13)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Huvelin, V. Peere un H. Støvlbæk)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un B. Messmer)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Pasākumu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvu 2006/100/EK, ar ko pielāgo dažas direktīvas personu pārvietošanās brīvības jomā saistībā ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos (OV L 363, 141. lpp.), nepieņemšana vai nepaziņošana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvas 2006/100/EK, ar ko pielāgo dažas direktīvas personu pārvietošanās brīvības jomā saistībā ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos prasības, Francijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 2. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 5.7.2008.


title: Lieta T-217/09: Vispārējās tiesas 2013. gada 18. marta rīkojums — Mitteldeutsche Flughafen un Flughafen Dresden /Komisija

text:
               18.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/26

         Vispārējās tiesas 2013. gada 18. marta rīkojums — Mitteldeutsche Flughafen un Flughafen Dresden/Komisija
   (Lieta T-217/09) (1)

   2013/C 141/48
   Tiesvedības valoda — vācu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 180, 1.8.2009.


title: Lieta C-61/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 10. februārī iesniedza Corte di Appello di Trento (Itālija) — kriminālprocess pret El Dridi Hassen alias Karim Soufi

text:
               9.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 10. februārī iesniedza Corte di Appello di Trento (Itālija) — kriminālprocess pret El Dridi Hassen alias Karim Soufi

   (Lieta C-61/11)
   2011/C 113/16
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte di Appello di Trento

      Lietas dalībnieks pamata procesā

      El Dridi Hassen alias Karim Soufi

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai, ņemot vērā lojālas sadarbības principu, kura nolūks ir nodrošināt direktīvas mērķu sasniegšanu, kā arī soda samērīguma, atbilstības un saprātīguma principu, Direktīvas 2008/115/EK (1) 15. un 16. pants nepieļauj:

               1)

               iespēju, ka par administratīvās atgriešanas procedūras starpposma pārkāpumu pirms attiecīgās procedūras noslēgšanas var tikt piemērots kriminālsods, piemērojot visstingrāko administratīvo piespiedu līdzekli no visiem pieejamajiem?

               2)

               iespēju piemērot brīvības atņemšanas sodu līdz pat četriem gadiem tikai par to, ka attiecīgā persona ir atteikusies sadarboties izraidīšanas procedūras laikā, un it īpaši, ja nav ticis izpildīts pirmais administratīvās iestādes izdotais izbraukšanas rīkojums?

      (1)  OV L 348, 98. lpp.


title: Lieta T-11/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 7. jūnija rīkojums – De Masi/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Apstiprinoša lēmuma neesamība — Piekļuves lūgums pamatojoties uz starpiestāžu sadarbību atbilstoši LESD 230. pantam — Dokumenti, kas attiecas uz grupas “Rīcības kodekss (uzņēmējdarbības nodokļi)” darbiem — Nepārsūdzams akts — Acīmredzama nepieņemamība

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/15

         Vispārējās tiesas 2017. gada 7. jūnija rīkojums – De Masi/Komisija
   (Lieta T-11/16) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Apstiprinoša lēmuma neesamība - Piekļuves lūgums pamatojoties uz starpiestāžu sadarbību atbilstoši LESD 230. pantam - Dokumenti, kas attiecas uz grupas “Rīcības kodekss (uzņēmējdarbības nodokļi)” darbiem - Nepārsūdzams akts - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2017/C 269/21)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fabio De Masi (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – A. Fischer-Lescano, profesors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Erlbacher, J. Baquero Cruz un A. Buchet)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota uz LESD 263. pantu, atcelt, pirmkārt, lēmumu, kas esot ietverts Komisijas 2015. gada 9. decembra vēstulē, ar ko tika atbildēts uz lūgumu piekļūt grupas “Rīcības kodekss (uzņēmējdarbības nodokļi)” dokumentiem, ko prasītājs iesniedza, balstoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.), un, otrkārt, lēmumu, kas esot ietverts Komisijas 2015. gada 9. novembra vēstulē, ar kuru tika atbildēts uz lūgumu piekļūt tiem pašiem dokumentiem, ko iesniedza Eiropas Parlamenta Īpašās komitejas nodokļu nolēmumu un rakstura vai ietekmes ziņā līdzīgu pasākumu jautājumos priekšsēdētājs

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               Fabio de Masi sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 78, 29.2.2016.


title: Lieta T-61/07: Prasība, kas celta 2007. gada 26. februārī — Itālija/Komisija

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 26. februārī — Itālija/Komisija
   (Lieta T-61/07)
   (2007/C 95/99)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji — P. Gentili, Avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 14. decembra notu Nr. 12244 par Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apjoma. Skat. Programma DOCUP Lazio (Nr. CCI 2000 IT 162 DO 009);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 19. decembra notu Nr. 12528 par Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apjoma. Skat. Programma DOCUP Piemonte (Nr. CCI 2000 IT 162 DO 007);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 20. decembra notu Nr. 12558 par Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apjoma. Skat. Programma POR Puglia (Nr. CCI 1999 IT 161 PO 009);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2007. gada 16. janvāra notu Nr. 00321 par Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apjoma. Skat. Programma DOCUP Lazio (Nr. CCI 2000 IT 162 DO 009);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2007. gada 16. janvāra notu Nr. 00322 par Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apjoma. Skat. Programma DOCUP Veneto Ob. 2 2000-2006 (Nr. CCI 2000 IT 162 DO 005);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2007. gada 16. janvāra notu Nr. 00324 par Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apjoma. Skat. Programma POR Sardegna 2000-2006 (Nr. CCI 1999 IT 161 PO 010);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2007. gada 16. janvāra notu Nr. 00325 par Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apjoma. Skat. Programma POR Campania 2000-2006 (Nr. CCI 1999 IT 161 PO 007);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2007. gada 18. janvāra notu Nr. 00425 par Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apjoma. Skat. Programma DOCUP Toscana Ob. 2 (Nr. CCI 1999 IT 162 DO 001);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2007. gada 18. janvāra notu Nr. 00427 par Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apjoma. Skat. Programma POR Puglia (Nr. CCI 1999 IT 161 PO 009);

               —

               atcelt visus saistītos un iepriekš pieņemtos tiesību aktus un piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas izvirzīti lietā T-345/04 Itālijas Republika/Komisija (1).

      (1)  OV C 262, 23.10.04., 55. lpp.


title: Lieta C-375/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 3. jūlijā iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) — Harald Kolassa / Barclays Bank PLC

text:
               21.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 3. jūlijā iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) — Harald Kolassa/Barclays Bank PLC

   (Lieta C-375/13)
   2013/C 274/12
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Handelsgericht Wien

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Prasītājs: Harald Kolassa

      Atbildētāja: Barclays Bank PLC

      Prejudiciālie jautājumi

                  A.

                  Regulas (EK) Nr. 44/2001
                   (1)
                  (Briseles l regula) 15. panta 1. punkts:

                           1)

                           Vai formulējums “lietās saistībā ar līgumiem, ko persona — patērētājs — noslēgusi mērķiem, kurus var uzskatīt par nesaistītiem ar viņa arodu vai profesiju” Regulas (EK) Nr. 44/2001 15. panta 1. punktā ir jāinterpretē tādējādi, ka

                                       1.1.

                                       prasītājs, kurš kā patērētājs sekundārajā tirgū ir iegādājies obligāciju un tagad pret emitenti izvirza prasījumus saistībā ar atbildību, ko uzliek emisijas prospekts un kuras pamatā ir informācijas un uzraudzības pienākumu pārkāpums, un saistībā ar obligāciju noteikumiem, var atsaukties uz šo jurisdikcijas pamatu, ja prasītājs ar vērtspapīra iegādi no trešās personas ir atvasināti iestājies līgumiskajās attiecībās starp emitenti un sākotnējo obligācijas parakstītāju?

                                       1.2.

                                       (Ja uz 1.1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:) vai prasītājam ir atļauts atsaukties uz minētās regulas 15. pantā paredzēto jurisdikcijas pamatu arī tad, ja trešā persona, no kuras patērētājs ir iegādājies obligāciju, šo obligāciju pirms tam ir iegādājusies mērķiem, kurus var uzskatīt par saistītiem ar šīs personas arodu vai profesiju, un tātad prasītājs pārņem ar obligāciju saistītās attiecības no personas, kas nav patērētājs?

                                       1.3.

                                       (Ja uz 1.1. un 1.2. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:) vai patērētājs, kurš ceļ prasību, var atsaukties uz minētās regulas 15. pantā attiecībā uz patērētājiem paredzēto jurisdikciju arī tad, ja obligācijas īpašnieks ir nevis viņš pats, bet gan trešā persona, kurai prasītājs ir uzdevis iegādāties vērtspapīrus un kura pati nav patērētājs, kura šos vērtspapīrus saskaņā ar vienošanos fiduciāri glabā patērētājam uz sava vārda un šim patērētājam piešķir tikai no saistību tiesībām izrietošas tiesības pieprasīt nodošanu?

                           2)

                           (Ja uz 1.1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:) vai Regulas (EK) Nr. 44/2001 15. panta 1. punkts pamato arī tiesas, kurā celta prasība saistībā ar līgumiskiem prasījumu pamatiem, kuri izriet no obligāciju iegādes, papildu jurisdikciju attiecībā uz prasījumiem, kas izriet no delikta saistībā ar šo pašu obligāciju iegādi?

                  B.

                  Regulas (EK) Nr. 44/2001 (Briseles l regula) 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts:

                           1)

                           Vai formulējums “lietās, kas attiecas uz līgumiem” Regulas (EK) Nr. 44/2001 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā ir jāinterpretē tādējādi, ka

                                       1.1.

                                       prasītājs, kurš sekundārajā tirgū ir iegādājies obligāciju un tagad pret emitenti izvirza prasījumus saistībā ar atbildību, ko uzliek emisijas prospekts un kuras pamatā ir informācijas un uzraudzības pienākumu pārkāpums, un saistībā ar obligāciju noteikumiem, var atsaukties uz šo jurisdikcijas pamatu, ja prasītājs ar vērtspapīra iegādi no trešās personas ir atvasināti iestājies līgumiskajās attiecībās starp emitenti un sākotnējo obligācijas parakstītāju?

                                       1.2.

                                       (Ja uz 1.1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:) vai prasītājs var atsaukties uz minētās regulas 5. pantā 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto jurisdikcijas pamatu arī tad, ja obligācijas īpašnieks ir nevis viņš pats, bet gan trešā persona, kurai prasītājs ir uzdevis iegādāties vērtspapīrus, kura šos vērtspapīrus saskaņā ar vienošanos fiduciāri glabā patērētājam uz sava vārda un šim patērētājam piešķir tikai no saistību tiesībām izrietošas tiesības pieprasīt nodošanu?

                           2)

                           (Ja uz 1.1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:) vai Regulas (EK) Nr. 44/2001 5. panta 1. punkts a) apakšpunkts pamato arī tiesas, kurā celta prasība saistībā ar līgumiskiem prasījumu pamatiem, kuri izriet no obligāciju iegādes, papildu jurisdikciju attiecībā uz prasījumiem, kas izriet no delikta saistībā ar šo pašu obligāciju iegādi?

                  C.

                  Regulas (EK) Nr. 44/2001 (Briseles l regula) 5. panta 3. punkts:

                           1)

                           Vai ar kapitāla tirgus tiesībām saistīti prasījumi par atbildību, ko uzliek prospekts, un prasījumi par aizsardzības un informācijas sniegšanas pienākumu pārkāpumu saistībā ar obligācijas emisiju ir prasījumi, kas izriet no neatļautas darbības vai kvazidelikta Regulas (EK) Nr. 44/2001 5. panta 3. punkta izpratnē?

                                       1.1.

                                       (Ja uz 1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:) vai tas tā ir arī tad, ja persona, kura gan pati nav obligācijas īpašniece, taču tai pret īpašnieku, kurš tai fiduciāri glabā vērtspapīrus, ir no saistību tiesībām izrietošas tiesības uz izsniegšanu, izvirza šos prasījumus pret emitenti?

                           2)

                           Vai formulējums “vietas [..], kur iestājies vai var iestāties notikums, kas rada kaitējumu” (EK) Nr. 44/2001 5. panta 3. punktā ir jāinterpretē tādējādi, ka, iegādājoties vērtspapīru uz tīši kļūdainas informācijas pamata,

                                       2.1.

                                       par vietu, kur radies kaitējums, ir jāatzīst zaudējumus cietušās personas domicils kā viņa mantisko attiecību centrs?

                                       2.2.

                                       (Ja uz 2.1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:) vai tā tas ir tad, ja uzdevums veikt iegādi un naudas līdzekļu pārvedums ir atsaucami līdz darījuma pabeigšanai un šī pabeigšana notika kādu laiku pēc atskaitīšanas no zaudējumus cietušās personas konta citā dalībvalstī?

                  D.

                  Jurisdikcijas pārbaude, dubultas nozīmes fakti

                           1)

                           Vai tiesai jurisdikcijas pārbaudē saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 44/2001 25. un 26. pantu ir jāveic plašs pierādījumu iegūšanas process par strīdīgajiem faktiem, kas ir svarīgi gan jautājumā par jurisdikciju, gan attiecībā uz izvirzītā prasījuma esamību (“dubultas nozīmes fakti”), vai tomēr, lemjot jautājumu par jurisdikciju, ir jāpamatojas uz prasītāja apgalvojumu pareizību?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.).


title: Lieta T-274/17: Prasība, kas celta 2017. gada 10. maijā – Monster Energy/EUIPO – Bösel (“MONSTER DIP”)

text:
               10.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/36

         Prasība, kas celta 2017. gada 10. maijā – Monster Energy/EUIPO – Bösel (“MONSTER DIP”)
   (Lieta T-274/17)
   (2017/C 221/51)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Monster Energy Company (Corona, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – P. Brownlow, Solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Marco Bösel (Bad Fallingbostel, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “MONSTER DIP” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 118 211

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 10. februāra lēmums lietā R 1062/2016-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atcelt Iebildumu nodaļas 2016. gada 19. aprīļa lēmumu, kas ir pieņemts iebildumu lietā B 2433681;

               —

               noraidīt preču zīmi, pret kuru ir izvirzīti iebildumi, attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, 8. panta 4. punkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-295/09: Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 25. februāra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2006/43/EK — Sabiedrību tiesības — Gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/9

         Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 25. februāra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-295/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2006/43/EK - Sabiedrību tiesības - Gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2010/C 100/13
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un E. Adsera Ribera)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — F. Díez Moreno)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu pasākumu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 17. maija Direktīvas 2006/43/EK, ar ko paredz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas, groza Padomes Direktīvu 78/660/EEK un Padomes Direktīvu 83/349/EEK un atceļ Padomes Direktīvu 84/253/EEK (OV L 157, 87. lpp.), prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               paredzētajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Direktīvas 2006/43/EK, ar ko paredz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas, groza Padomes Direktīvu 78/660/EEK un Padomes Direktīvu 83/349/EEK un atceļ Padomes Direktīvu 84/253/EEK, prasības, Spānijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 256, 24.10.2009.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 28. jūnijā lietā T-301/03 Canali Ireland Ltd pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Grafiska preču zīme “CANAL JEAN CO. NEW YORK” — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “CANALI” īpašnieka iebildumi — Sajaukšanas iespēja)

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/36

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 28. jūnijā
   lietā T-301/03 Canali Ireland Ltd pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Grafiska preču zīme “CANAL JEAN CO. NEW YORK” - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “CANALI” īpašnieka iebildumi - Sajaukšanas iespēja)
   (2005/C 217/81)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā T-301/03 Canali Ireland Ltd, Dublina (Īrija), ko pārstāv K. Gīlens [C. Gielen] un O. Šmutcers [O. Schmutzer], advokāti, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāves — A. Apostolakis [A. Apostolakis] un S. Laitinena [S. Laitinen]) otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā —
         Canal Jean Co. Inc.
      , Ņujorka, (ASV), ko pārstāv M. Kovers [M. Cover], solicitor, par prasību par ITSB Apelāciju otrās padomes 2003. gada 17. jūnija lēmumu (lieta R 103/2002-2) iebildumu procesā Nr. 78859 starp Canali SpA un Canal Jean Co. Inc. Pirmās instances tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs Dž. D. Kuks [J. D. Cooke], tiesneses I. Labucka un V. Trstenjaka [V. Trstenjak], sekretāre B. Pastora [B. Pastor], sekretāra palīdze, 2005. gada 28. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 275, 15.11.2003.


title: lieta T-302/05: Prasība, kas celta 2005. gada 2. augustā — Torijano Montero/Padome

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/23

         Prasība, kas celta 2005. gada 2. augustā — Torijano Montero/Padome
   (lieta T-302/05)
   (2005/C 281/43)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Havjers Torihano Montero [Javier Torijano Montero], Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigess [S. Rodrigues], avocat, A. Žoma [A. Jaume], avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītāja prasījumi
   Prioritāri:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja sūdzība, kas pieņemts vienlaicīgi ar iecēlējinstitūcijas 2004. gada 20. oktobra lēmumu par iecelšanu, ciktāl prasītāja amata pakāpe piešķirta, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punktu;

               —

               norādīt iecēlējinstitūcijai apstrīdēto lēmumu atcelšanas sekas, un proti prasītāja pārcelšanu A*8 kategorijā ar atpakaļejošu spēku no 2004. gada 16. oktobra — datuma, ar kuru stājās spēkā 2004. gada 20. oktobra lēmums;

         Pakārtoti:

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt kaitējumu, ko prasītājs cietis tāpēc, ka viņš netika iecelts amatā, vismaz A*8 pakāpē, sākot no 2004. gada 16. oktobra — datuma, ar kuru stājās spēkā 2004. gada 20. oktobra lēmums;

         Jebkurā gadījumā:

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja izvirzītie pamati un galveni argumenti ir lielākajā daļā identiski tiem, kas ir izvirzīti lietā T-207/05 Schulze/Komisija (1). Prasītājs arī norāda, ka ir pārkāpti noteikumi par atbilstību starp tipiskajiem amatiem, no vienas puses, un kategorijām un pakāpēm, no otras puses.

      (1)  OV C 193, 06.08.2005., 36. lpp.


title: Lieta T-363/16: Prasība, kas celta 2016. gada 7. jūlijā – Zoetis Belgium/Komisija

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/50

         Prasība, kas celta 2016. gada 7. jūlijā – Zoetis Belgium/Komisija
   (Lieta T-363/16)
   (2016/C 305/68)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zoetis Belgium (Ottignies-Louvain-la-Neuve, Beļģija) (pārstāvji – H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers un N. Baeten, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 11. janvāra lēmumu par valsts atbalsta shēmu, ko veido virspeļņas atbrīvošana no nodokļiem SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ko ieviesusi Beļģijas Karaliste;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 2.–4. pantu;

               —

               jebkurā gadījumā piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, identificējot apgalvoto atbalsta pasākumu un to kvalificējot par atbalsta shēmu Padomes Regulas Nr. 2015/1589 (1) 1. panta d) punkta un LESD 107. panta izpratnē, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, uzskatot, ka Beļģijas virspeļņas tiesiskais regulējums ir valsts atbalsta pasākums, Komisija ir pārkāpusi LESD 107. pantu, nav norādījusi pamatojumu, kā arī ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, uzdodot atgūt apgalvoto atbalstu, Komisija ir pārkāpusi Padomes Regulas Nr. 2015/1589 16. panta 1. punktu, kā arī vispārējos tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principus.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, izmantojot valsts atbalsta noteikumus, lai aizliegtu Beļģijas virspeļņas tiesību sistēmu, Komisija ir pārkāpusi LESD 2. panta 6. punktu un vienlīdzīgas attieksmes principu, kā arī nepareizi izmantojusi savas pilnvaras.

      (1)  Padomes 2015. gada 13. jūlija Regula (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.).


title: Lieta T-96/06: Prasība, kas celta  2006. gada 17. martā  —  Tsakiris-Mallas A.E . pret ITSB

text:
               6.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/29

         Prasība, kas celta 2006. gada 17. martā — Tsakiris-Mallas A.E. pret ITSB
   (Lieta T-96/06)
   (2006/C 108/52)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tsakiris-Mallas A. E., Argyroupoli Attikis (Grieķija) (pārstāvis — Kharalambos Samaras, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: “LATE EDITIONS LIMITED”, Leighton Buzzard (Apvienotā Karaliste)
   Prasītājas prasījums:

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2006. gada 11. janvāra lēmumu lietā R 1127/2004-2

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “exé” attiecībā uz precēm 18. un 25. klasē — pieteikums Nr. 2190015

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:“LATE EDITIONS LIMITED”

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts preču zīme “EXE” attiecībā uz precēm 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: Iebildumus pieņemt attiecībā uz noteiktām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: Apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-527/12: Vispārējās tiesas 2017. gada 8. marta rīkojums – DeMaCo Holland/Komisija

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/60

         Vispārējās tiesas 2017. gada 8. marta rīkojums – DeMaCo Holland/Komisija
   (Lieta T-527/12) (1)

   (2017/C 144/82)
   Tiesvedības valoda – holandiešu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta F-141/07: Prasība, kas celta 2007. gada 20. decembrī — Maniscalco /Komisija

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 20. decembrī — Maniscalco/Komisija
   (Lieta F-141/07)
   (2008/C 92/100)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Daniele Maniscalco, Roma (Itālija) (pārstāvji — C. Cardarello un F. D'amora, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   Atcelt lēmumu par prasītāja pieņemšanu darbā IV pienākumu grupas 13. pakāpes 1. ešelonā.
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu ADMIN.B.2/OG/jmt/D(07)23504;

               —

               atzīt par pamatotu prasību par pieņemšanu darbā augstākā pakāpē un par no tā izrietošo darba samaksu no dienas, kad tika pieņemts ziņojums, ar kuru prasītāju pieņem darbā 16. pakāpē;

               —

               izdot rīkojumu Personāla un administrācijas ģenerāldirektorātam — Direktorāts A — Personāls un karjera izmaksāt parāda summu, pieskaitot procentus un izmaksas, kas atbilst starpībai starp 13. pakāpes darba samaksu un 16. pakāpes darba samaksu, uz kuru tika atzītas prasītāja tiesības;

               —

               nozīmēt prasītāju nākotnē darbam 16. pakāpē kā līgumdarbinieku attiecīgajā ešelonā, ņemot vērā viņa profesionālās pieredzes gadu skaitu.


title: Uzaicinājums pieteikt kandidatūras — Protokola un apmeklējumu direkcijas direktors (AD 14 vai AD 15 pakāpe)

text:
               9.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               CA 130/1

         Uzaicinājums pieteikt kandidatūras
   Protokola un apmeklējumu direkcijas direktors (AD 14 vai AD 15 pakāpe)
   (2009/C 130 A/01)
   Tuvākajā laikā būs brīvs Eiropas Kopienu Tiesas Protokola un apmeklējumu direkcijas direktora amats (AD 14 vai AD 15 pakāpe). Iecelšana šajā amatā notiks saskaņā ar Civildienesta noteikumu 29. panta 2. punktu.
   Pienākumi
   Persona, kas tiks iecelta šajā amatā, Tiesas sekretāra tiešā pārraudzībā būs atbildīga par Protokola un apmeklējumu direkcijas vadību, darba organizēšanu un koordinēšanu.
   Protokola un apmeklējumu direkcijas direktoram ir jāveic Tiesas protokola vadītāja pienākumi un tādējādi jāpārrauga augstu amatpersonu oficiālo apmeklējumu organizēšana Tiesā, kā arī jāorganizē svinīgās tiesas sēdes un citi oficiāli pasākumi.
   Šī persona ir atbildīga arī par apmeklējumu dienestu, kura pienākumos ietilpst:

               —

               mācību un informācijas iegūšanas apmeklējumu organizēšana (aptuveni 15 000 apmeklētāju gadā),

               —

               valsts tiesnešu sanāksmju organizēšana Tiesā.

         Protokola un apmeklējumu direkcijas direktoram ir jānodrošina šīs direkcijas personāla laba pārvaldība; īpaši ir jāatbalsta personāla motivācija, mācības un pielāgošanās dienesta prasībām. Šai personai būs jāvelta spējas direkcijas darba metožu uzlabošanai, kā arī optimālā veidā jāizmanto tās rīcībā esošie resursi un līdzekļi. Visbeidzot, kā personai ar deleģētām pilnvarām tai būs jānodrošina tās rīcībā esošo naudas līdzekļu laba pārvaldība.
   Nepieciešamā kvalifikācija

               —

               Universitātes izglītība, ko apliecina diploms,

               —

               padziļinātas zināšanas un profesionālā pieredze direkcijas atbildībā esošajās jomās,

               —

               spēja vadīt struktūrvienību,

               —

               labas angļu un franču valodas zināšanas.

         Kandidatūru pieteikšana
   Kandidatūras uz šo amatu ir jāpiesaka Tiesā, izmantojot vienīgi elektronisko pastu un nosūtot attiecīgos dokumentus uz adresi DIR-PV-CURIA@curia.europa.eu vēlākais līdz 2009. gada 27. jūnijam plkst. 13.00. Kandidatūru pieteikumiem ir jāpievieno detalizēts curriculum vitae un citi vajadzīgie dokumenti.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī OV C 20, 27.1.2007 .

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/1

         (2007/C 42/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 20, 27.1.2007.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 331, 30.12.2006.

      OV C 326, 30.12.2006.

      OV C 310, 16.12.2006.

      OV C 294, 2.12.2006.

      OV C 281, 18.11.2006.

      OV C 261, 28.10.2006.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta T-364/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 7. jūlija spriedumu lietā F-39/08 Lebedef /Komisija 2009. gada 21. septembrī iesniedzis Giorgio Lebedef

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/52

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 7. jūlija spriedumu lietā F-39/08 Lebedef/Komisija 2009. gada 21. septembrī iesniedzis Giorgio Lebedef

   (Lieta T-364/09 P)
   2009/C 282/99
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs:
      Giorgio Lebedef, Senningerberg (Luksemburga) (pārstāvis — F. Frabetti, avocat)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2009. gada 7. jūlija spriedumu lietā F-39/08, Giorgio LEBEDEF, ar dzīvesvietu 4, Neie Wee, L-1670, Senningerberg, Luksemburga, Eiropas Komisijas ierēdnis, kam palīdz un ko pārstāv Frédéric Frabetti, 5 rue Jean Bertels, L-1230, Luksemburga, kura birojs ir norādīta kā dzīvesvieta, pret Eiropas Kopienu Komisiju, kuru pārstāv tās pārstāvji, kas norādījuši dzīvesvietu Luksemburgā, par prasību atcelt 2007. gada 29. maija, 2007. gada 20. jūnija, 2007. gada 28. jūnija, 2007. gada 6. jūlija lēmumus, kā arī divus — 2007. gada 26. jūlija un 2007. gada 2. augusta — lēmumus par 32 dienu atskaitīšanu no apelācijas sūdzības iesniedzēja ikgadējā atvaļinājuma 2007. gadā;

               —

               pieņemt apelācijas sūdzības iesniedzēja apsvērumus, kas izvirzīti pirmajā instancē;

               —

               pakārtoti — nosūtīt lietu atpakaļ izskatīšanai Civildienesta tiesai;

               —

               lemt par tiesāšanās izdevumiem un piespriest Eiropas Komisijai tos atlīdzināt.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo apelācijas sūdzību apelācijas sūdzības iesniedzējs lūdz atcelt Civildienesta tiesas 2009. gada 7. jūlija spriedumu lietā F-39/08 Lebedef/Komisija, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēja prasība atcelt vairākus lēmumus attiecībā uz 32 dienu atskaitīšanu no viņa ikgadējā atvaļinājuma 2007. gadā.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs savā apelācijas sūdzībā izvirza deviņus jaunus pamatus:

               —

               Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu II pielikuma 1. panta sestās daļas neievērošana attiecībā uz cita starpā personāla komisijas sastāvu un tās darbības kārtības noteikumiem, kā arī ietvarlīguma, kas noslēgts starp Komisiju un arodbiedrību un profesionālo nozaru biedrībām, 1. panta 2. punkta neievērošanu;

               —

               “biedrošanās brīvības”, jēdziena, kas pamatots ar Civildienesta noteikumu 24. b pantu, kļūdaina interpretācija un piemērošana;

               —

               Komisijas 2004. gada 28. aprīļa lēmuma III c punkta par “daļēja laika darbu medicīnisku iemeslu dēļ”, kurā paredzētas tiesību normas, kuras piemēro prombūtnes gadījumā slimības dēļ vai negadījuma, it īpaši — lēmuma punkts, kurā teikts, ka “iespējami izmantotās ikgadējā atvaļinājuma dienas ir jāsaskaita kā pilnas dienas”;

               —

               apelācijas sūdzības iesniedzēja veselības stāvokļa neņemšana vērā;

               —

               jēdzienu “piedalīšanās darba ņēmēju pārstāvēšanā”, “arodbiedrības norīkojums” un “arodbiedrības uzdevums” kļūdaina interpretācija un piemērošana;

               —

               apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvojumu un apstākļu sagrozīšana un kropļošana, kā arī Civildienesta tiesas novērtējuma būtiska neprecizitāte, attiecībā uzkas attiecas uz “prettiesiskas prombūtnes” reģistrāciju SysPer2;

               —

               Civildienesta tiesas pieļauta kļūda tiesību piemērošanā attiecībā uz jēdziena “prombūtne” skaidrojumu, atbilstoši tā definīcijai Civildienesta noteikumu 57., 59. un 60. pantā;

               —

               Civildienesta tiesas pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, piemērojot Civildienesta noteikumu 60. pantu; un

               —

               pamatojuma nesniegšana attiecībā uz Civildienesta tiesas vērtējumiem, kas veikti saistībā ar pirmajiem astoņiem pamatiem.


title: Lieta C-8/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. janvārī iesniedza Juzgado de Primera Instancia (Spānija) – Unnim Banc, S.A. / Diego Fernández Gabarro u.c.

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. janvārī iesniedza Juzgado de Primera Instancia (Spānija) – Unnim Banc, S.A./Diego Fernández Gabarro u.c.
   (Lieta C-8/14)
   2014/C 102/18
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Unnim Banc, S.A.

      Atbildētāji: Diego Fernández Gabarro, Pedro Penalva López un Clara López Durán

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai viena mēneša termiņš, kas noteikts Likumā Nr. 1/2013 par pasākumiem, lai stiprinātu hipotekārā kredīta parādnieku aizsardzību, parāda pārstrukturēšanu un sociālo īri, ir pretrunā Direktīvas 93/13/EEK (1) 6. un 7. pantam?

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.).


title: Lieta T-420/11 un T-56/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 22. janvāra spriedums – Ocean Capital Administration  u.c./Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai — Līdzekļu iesaldēšana — Res judicata spēks — Ierobežojošo pasākumu atcelšanas sekas vienībai, kura pieder vai kuru kontrolē organizācija, kas ir atzīta par iesaistītu kodolieroču izplatīšanā — Tiesību akta atcelšanas seku pielāgojamība laikā

text:
               9.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 81/12

         Vispārējās tiesas 2015. gada 22. janvāra spriedums – Ocean Capital Administration u.c./Padome
   (Lieta T-420/11 un T-56/12) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai - Līdzekļu iesaldēšana - Res judicata spēks - Ierobežojošo pasākumu atcelšanas sekas vienībai, kura pieder vai kuru kontrolē organizācija, kas ir atzīta par iesaistītu kodolieroču izplatīšanā - Tiesību akta atcelšanas seku pielāgojamība laikā)
   (2015/C 081/15)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Ocean Capital Administration GmbH (Hamburga, Vācija) un citi prasītāji, kuru vārdi ir minēti spriedumapielikumā (lieta T-420/11), IRISL Maritime Training Institute (Teherāna, Irāna), Kheibar Co. (Teherāna), Kish Shipping Line Manning Co. (Kish Island, Irāna), IRISL Multimodal Transport Co. (Teherāna) (lieta T-56/12) (pārstāvji – F. Randolph, QC, M. Taher, solicitor, un M. Lester, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bishop un lietā T-420/11: P. Plaza García, lietā T-56/12: M.-M. Joséphidès)

      Priekšmets

   Lietā T-420/11 – prasība atcelt Padomes 2011. gada 23. maija Lēmumu 2011/299/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 136, 65. lpp.), Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 503/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 136, 26. lpp.), un Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (OV L 88, 1. lpp.) tiktāl, ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītājiem, un lietā T-56/12 – prasība atcelt Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/783/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 319, 71. lpp.), Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1245/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 319, 11. lpp.), un Regulu Nr. 267/2012 tiktāl, ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītājiem.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               tiktāl, ciktāl tie attiecas uz Ocean Capital Administration GmbH un citiem prasītājiem, kuru vārdi ir uzskaitīti šī sprieduma pielikumā, atcelt:

                           —

                           Padomes 2011. gada 23. maija Lēmumu 2011/299/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu;

                           —

                           Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 503/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu;

                           —

                           Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu;

               2)

               tiktāl, ciktāl tie attiecas uz IRISL Maritime Training Institute, Kheibar Co., Kish Shipping Line Manning Co. un IRISL Multimodal Transport Co., atcelt:

                           —

                           Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/783/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu;

                           —

                           Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1245/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu;

                           —

                           Regulu Nr. 267/2012;

               3)

               Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmuma 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP, ko groza ar Lēmumiem 2011/29 un 2011/783, sekas paliek spēkā attiecībā uz, pirmkārt, Ocean Capital Administration un citiem prasītājiem, kuru vārdi ir uzskaitīti šī sprieduma pielikumā, un, otrkārt, attiecībā uz IRISL Maritime Training Institute, Kheibar, Kish Shipping Line Manning un IRISL Multimodal Transport tik ilgi, kamēr stājas spēkā Regulas Nr. 267/2012 atcelšana;

               4)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina, pirmkārt, Ocean Capital Administration un 35 citu prasītāju, kuru vārdi ir uzskaitīti šī sprieduma pielikumā, un, otrkārt, IRISL Maritime Training Institute, Kheibar, Kish Shipping Line Manning un IRISL Multimodal Transport tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 290, 1.10.2011.


title: Autonomy Capital (Jersey) LP un Eaton Vance Management 2016. gada 20. decembrī iesniegtā prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi (Lieta E-20/16)

text:
               9.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/22

      Autonomy Capital (Jersey) LP un Eaton Vance Management2016. gada 20. decembrī iesniegtā prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Lieta E-20/16)
   (2017/C 73/12)

      Autonomy Capital (Jersey) LP un Eaton Vance Management, ko pārstāv Pétur Örn Sverrisson hrl. un Halldór Backman hrl., Morrison & Foerster (UK) LLP, Citypoint, One Ropemaker Street, London EC2Y 9AW, 2016. gada 20. decembrī EBTA Tiesai iesniedza prasību pret EBTA Uzraudzības iestādi.
   Prasītāji EBTA Tiesai pieprasa:

               1)

               pasludināt par spēkā neesošu atbildētāja 2016. gada 23. novembra lēmumu, ar ko tiek izbeigta prasītāju sūdzība pret Islandi; kā arī

               2)

               piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

         Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats:

               —

               Prasītāji norāda, ka Likums Nr. 37/2016, ko pieņēmis Islandes Parlaments, rada diskrimināciju valstspiederības dēļ, nosakot papildu prasības un sodus par šo saistību neievērošanu kronas turētājiem ārzonā, kuri galvenokārt nav Islandes rezidenti, bet nenosakot līdzvērtīgas prasības kronas turētājiem iekšzemē.

               —

               Prasītāji uzskata, ka EBTA Uzraudzības iestāde ir balstījusies uz EEZ līguma 43. pantu, lai pamatotu apgalvojumu, ka Islandei bija un joprojām ir atļauts atkāpties no pienākuma ievērot pamatbrīvības, kas noteikts EEZ līgumā.

               —

               Prasītāji apgalvo, ka EBTA Uzraudzības iestāde nav pareizi novērtējusi 43. panta piešķirto rīcības brīvību EEZ/EBTA valstīm, un līdz ar to Islande nav izpildījusi 43. panta 4. punktā noteikto prasību.

               —

               Turklāt prasītāji apgalvo, ka, neatkarīgi no scenārija jebkurai atkāpei no pienākuma saskaņā ar EEZ līgumu ir jābūt saskaņā ar samērīguma principu, un tā nedrīkst būt plašāka nekā nepieciešams, lai novērstu pēkšņus sarežģījumus, kas varētu būt radušies. Prasītāji apgalvo, ka kontrole, kas noteikta saskaņā ar Likumu Nr. 37/2016, ir nesamērīga un nenovērš Islandes valdības izteiktās bažas, turklāt Islandes iestādes nav izskatījušas mazāk ierobežojošos variantus, kas tām tika ieteikti.


title: Lieta T-284/16: Vispārējās tiesas 2016. gada 29. novembra rīkojums – Gulli/EUIPO – Laverana (“Lybera”)

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/60

         Vispārējās tiesas 2016. gada 29. novembra rīkojums – Gulli/EUIPO – Laverana (“Lybera”)
   (Lieta T-284/16) (1)

   (2017/C 022/81)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 270, 25.7.2016.


title: Lieta F-123/06: Prasība, kas celta 2006. gada 23. oktobrī — Timmer pret Revīzijas palātu

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/84

         Prasība, kas celta 2006. gada 23. oktobrī — Timmer pret Revīzijas palātu
   (Lieta F-123/06)
   (2006/C 326/170)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marianne Timmer, Saint Sauves d'Auvergne (Francija) (pārstāvis — F. Rollinger, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Revīzijas palāta
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt visus novērtējuma ziņojumus, ko L. ir sagatavojis attiecībā uz prasītāju;

               —

               atcelt saistītos un/vai turpmākos lēmumus, to skaitā lēmumu par L. iecelšanu amatā;

               —

               piespriest atlīdzināt materiālo kaitējumu to zaudēto ienākumu apmērā, ko prasītāja būtu guvusi gadījumā, ja viņa būtu bijusi paaugstināta amatā ikreiz, kad viņa teorētiski varēja tikt paaugstināta laika posmā, kad viņa strādāja L. pakļautībā;

               —

               piespriest samaksāt EUR 250 000 kā atlīdzību par morālo kaitējumu un prasītājas veselības problēmām, ko radīja iepriekš minētie pārkāpumi;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītāja vispirms norāda, ka viņas karjera ir tikusi kavēta, izslēdzot viņu no dienesta, lai viņas priekšnieks varētu turpināt nelikumīgi pildīt viņas pienākumus. Prasība tika iesniegta ar nokavēšanos, jo to, ka lēmumi par prasītājas karjeru ir pretlikumīgi, viņa uzzināja tikai pēc tam, kad viņai bija kļuvuši zināmi daži jauni fakti, kas ietekmē viņas novērtējuma ziņojumu spēkā esamību, proti, i) viņas priekšnieks divas reizes nav ievērojis Civildienesta noteikumu 11.a pantu; ii) viņas priekšniekam iecelšanas laikā ir bijis nepietiekams darba stāžs; iii) konkursā CC/LA/18/82 ir pieļauti pārkāpumi; iv) amatā, ko varēja ieņemt prasītāja, pretlikumīgi bija iecelta cita persona; v) viņas priekšnieku personīga ieinteresētība; vi) disciplināro pasākumu nepiemērošana.
   Turklāt prasītāja norāda, ka, pirmkārt, lēmumos, ko attiecībā uz viņu ir pieņēmis Revīzijas palātas ģenerālsekretārs, nav norādīts nekāds pamatojums un, otrkārt, minētā ģenerālsekretāra īstenotajās lēmuma pieņemšanas procedūrās ir pieļauti pārkāpumi.


title: Lieta T-389/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. jūlija spriedums – AIA/EUIPO – Casa Montorsi (“MONTORSI F. & F.”) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MONTORSI F. & F.” — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “Casa Montorsi” — Relatīvs spēkā neesamības pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Vienošanās par preču zīmju līdzāspastāvēšanu — Tvērums — Regulas Nr. 207/2009 53. panta 3. punkts

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/43

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. jūlija spriedums – AIA/EUIPO – Casa Montorsi (“MONTORSI F. & F.”)
   (Lieta T-389/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MONTORSI F. & F.” - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “Casa Montorsi” - Relatīvs spēkā neesamības pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vienošanās par preču zīmju līdzāspastāvēšanu - Tvērums - Regulas Nr. 207/2009 53. panta 3. punkts)
   (2017/C 283/65)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Agricola italiana alimentare SpA (AIA) (San Martino Buon Albergo, Itālija) (pārstāvis – S. Rizzo, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – L. Rampini)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Casa Montorsi Srl (Vignola, Itālija) (pārstāvji – S. Verea, K. Muraro un M. Balestriero, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 28. aprīļa lēmumu lietā R 1239/2014-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Casa Montorsi un AIA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Agricola italiana alimentare SpA (AIA) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 335, 12.9.2016.


title: Lieta F-93/06: Prasība, kas celta 2006. gada 16. augustā — Dethomas pret Komisiju

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/22

         Prasība, kas celta 2006. gada 16. augustā — Dethomas pret Komisiju
   (Lieta F-93/06)
   (2006/C 237/38)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bruno Dethomas, Rabat (Maroka) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 11. janvāra lēmumu, ar kuru prasītājs ir iecelts par Eiropas Kopienu Komisijas pārbaudāmo ierēdni “Ārējo attiecību” ģenerāldirektorātā kā Komisijas delegācijas Marokā vadītājs, ciktāl viņš ar to ir iecelts A*14 pakāpes 2. līmenī;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Laikā, kad prasītājs strādāja kā pagaidu darbinieks, kas iecelts A*14 pakāpes 8. līmenī, viņš pieteica savu kandidatūru paziņojumā par vakanci COM/229/04 paredzētajam vadītāja amatam Komisijas delegācijai Marokā (1). Tā kā prasītājs tika izraudzīts par veiksmīgo kandidātu, viņš tika iecelts par pārbaudāmo A*14 pakāpes 2. līmenī.
   Prasības pieteikumā prasītājs uzsver, ka tiktāl, ciktāl viņš tika iecelts par ierēdni tajā pašā pakāpē un tūlīt pēc tam, kad viņš bija strādājis kā pagaidu darbinieks, Komisijai viņu vajadzēja klasificēt A*14 pakāpes 8. līmenī atbilstoši Civildienesta noteikumu 32. panta 3. punktam. Tā kā viņam netika nodrošinātas tiesības, ko paredz minētie noteikumi, Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu juridisku kļūdu.

      (1)  OV C 246 A, 05.10.2004., 1. lpp.


title: Lieta T-410/16: Prasība, kas celta 2016. gada 31. jūlijā – Makhlouf/Padome

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/13

         Prasība, kas celta 2016. gada 31. jūlijā – Makhlouf/Padome
   (Lieta T-410/16)
   (2016/C 371/15)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rami Makhlouf (Damaska, Sīrija) (pārstāvis – E. Ruchat, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasītāja prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               līdz ar to atcelt 2016. gada 27. maija Lēmumu (KĀDP) 2016/850 un tam sekojošos izpildes aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kuras ir paredzētas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECTK”) 6. un 13. pantā, Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā – “LESD”) 215. pantā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. un 47. pantā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, jo ar Padomes sniegto pamatojumu neesot izpildīts pienākums, kas Eiropas Savienības iestādēm ir paredzēts ECTK 6. pantā, LESD 296. pantā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā, ko Padome esot pieļāvusi attiecībā uz prasītāja piedalīšanos Sīrijas režīma finansēšanā.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētie pasākumi nepamatoti un nesamērīgi ierobežo prasītāja pamattiesības un it īpaši tā īpašumtiesības, kas ir paredzētas ECTK pirmā papildprotokola 1. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantā, tā tiesības uz reputācijas aizsardzību, kas ir paredzētas ECTK 8. pantā un 10. panta 2. punktā, nevainīguma prezumpcijas principu, kas ir paredzēts ECTK 6. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. pantā, tā uzskatu brīvību, kas ir paredzēta ECTK 10. pantā, kā arī tās tiesības uz brīvu pārvietošanos, kas ir paredzētas ECTK 4. protokola 2. panta 2. punktā.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas Padomes 2005. gada 2. decembra Vadlīnijas attiecībā uz ierobežojošu pasākumu (sankciju) īstenošanu un novērtēšanu Eiropas Savienības kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā (Padomes 2005. gada 2. decembra dokuments 15114/05).


title: Lieta C-139/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 7. martā iesniedza Audiencia Provincial de Burgos (Spānija) – Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba un Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, S.A.

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 7. martā iesniedza Audiencia Provincial de Burgos (Spānija) – Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba un Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, S.A.

   (Lieta C-139/16)
   (2016/C 200/09)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial sección no 3 de Burgos

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba un Rodrigo Moreno Benavente

      Atbildētāja: Abadía Retuerta, S.A.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai var uzskatīt, ka viens no Direktīvas 2008/95 (1) 3. panta 1. punkta c) apakšpunktā noteiktajiem aizliegumiem ir aizliegums lietot apzīmējumu, kas attiecas uz tādu preču vai pakalpojumu īpašību, kurus lielā daudzveidībā var atrast vienā un tajā pašā vietā un kuriem piemīt augsta kvalitāte un vērtība?

               2)

               Vai var uzskatīt, ka šo īpašību apzīmējums ir ģeogrāfiskās izcelsmes apzīmējums, ciktāl preces vai pakalpojumi vienmēr tiks koncentrētas konkrētā fiziskā telpā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV 2008, L 299, 25. lpp.).


title: Lieta T-14/06: Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. decembra rīkojums — K-Swiss pret ITSB (paralēlas strīpas uz kurpes) (Kopienas preču zīme — Procesa jautājumi — Iebilde par nepieņemamību — Apelāciju padome lēmuma paziņošana — Apelācijas termiņš)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/43

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. decembra rīkojums — K-Swiss pret ITSB (paralēlas strīpas uz kurpes)
   (Lieta T-14/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Procesa jautājumi - Iebilde par nepieņemamību - Apelāciju padome lēmuma paziņošana - Apelācijas termiņš)
   (2006/C 331/96)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: K-Swiss, Inc., West Lake Village, Kalifornija (Savienotās valstis) (pārstāvji — H. Hübner, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — Ó. Mondéjar)
   Priekšmets
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 26. septembra lēmumu (lieta R 1109/2004-1) par preču zīmes, kas attēlota kā piecas paralēlas strīpas uz kurpes attēla sāniem, reģistrēšanu kā Kopienas preču zīmi
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 86, 8.4.2006.


title: Lieta T-356/16: Prasība, kas celta 2016. gada 4. jūlijā – Brita/EUIPO – Aquis Wasser-Luft-Systeme (“maxima”)

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/50

         Prasība, kas celta 2016. gada 4. jūlijā – Brita/EUIPO – Aquis Wasser-Luft-Systeme (“maxima”)
   (Lieta T-356/16)
   (2016/C 305/67)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Brita GmbH (Taunusstein, Vācija) (pārstāvis – S. Maaßen, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Aquis Wasser-Luft-Systeme GmbH (Rebstein, Šveice)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību Nr. 1 128 639

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 3. maija lēmums lietā R 99/2015–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apstrīdēto lēmumu, kā arī Iebildumu nodaļas 2014. gada 11. novembra lēmumu atcelt un grozīt tādējādi, lai iebildumi tiktu apmierināti un starptautiskās reģistrācijas IR 1128639 “MAXIMA” attiecināšana uz Eiropas Savienību netiktu atļauta;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un apelācijas procesā radušos izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 43. panta 2. un 3. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-54/06: Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 1. februārī

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/10

         Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 1. februārī
   (Lieta C-54/06)
   (2006/C 74/19)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 1. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Beļģijas Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv J. Hottiaux un F. Simonetti, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija Direktīvu 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu (1), Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minēto direktīvu;

               2)

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2001/42/EK transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 21. jūlijā. Beļģijas Karaliste joprojām nav veikusi visus pasākumus, kas ir Flandrijas reģiona un federālās valdības kompetencē, vai, jebkurā gadījumā, nav darījusi šos pasākumus zināmus Komisijai.

      (1)  OV L 197, 21.7.2001., 30. lpp.


title: Lieta T-666/16 P: Vispārējās tiesas 2017. gada 3. jūlija rīkojums – De Nicola/EIB Apelācija — EIB personāls — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — 2013. gada novērtējuma ziņojums — Prasība atcelt Pārsūdzību izskatīšanas komitejas lēmumu un lēmumu nepaaugstināt amatā prasītāju — Psiholoģiska vardarbība — Prasība par zaudējumu atlīdzību

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/50

         Vispārējās tiesas 2017. gada 3. jūlija rīkojums – De Nicola/EIB
   (Lieta T-666/16 P) (1)

   (Apelācija - EIB personāls - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - 2013. gada novērtējuma ziņojums - Prasība atcelt Pārsūdzību izskatīšanas komitejas lēmumu un lēmumu nepaaugstināt amatā prasītāju - Psiholoģiska vardarbība - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2017/C 283/77)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis – G. Ferabecoli, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka (EIB) (pārstāvji – T. Gilliams un G. Faedo, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 21. jūlija spriedumu De Nicola/EIB (F-100/15, EU:F:2016:167), lai panāktu šī sprieduma atcelšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Carlo De Nicola sedz pats savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Investīciju bankas (EIB) tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 410, 7.11.2016.


title: Marine Harvest ASA 2016. gada 20. septembra prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi (Lieta E-12/16)

text:
               15.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 467/25

      Marine Harvest ASA2016. gada 20. septembra prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Lieta E-12/16)
   (2016/C 467/12)

      Marine Harvest ASA, ko pārstāv advokāti Thomas Nordby un Kjetil Raknerud no Advokatfirmaet PricewaterhouseCoopers AS, Sandviksbodene 2A, P.O. Box 3984 Sandviken, NO-5835 Bergen, 2016. gada 20. septembrī EBTA Tiesā iesniedza prasību pret EBTA Uzraudzības iestādi.
   Prasības iesniedzējs lūdz EBTA Tiesu paziņot, ka:

               1)

               EBTA Uzraudzības iestādes 2016. gada 27. jūlija lēmums Lietā Nr. 79116 ir balstīts uz būtisku tiesību aktu avotu kļūdainu interpretāciju un tāpēc nav spēkā;

               2)

               EBTA Uzraudzības iestādei ir kompetence un pienākums veikt valsts atbalsta zivsaimniecības nozarei uzraudzību saskaņā ar EEZ līguma 9. protokola 4. panta 1. punktu, un tādēļ tai ir jāizvērtē prasības iesniedzēja 2016. gada 2. maijā iesniegtajā oficiālajā sūdzībā ietvertās prasības;

               3)

               EBTA Uzraudzības iestāde sedz tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats

               —

               Prasības iesniedzējs lūdz atcelt EBTA Uzraudzības iestādes 2016. gada 27. jūlija Lēmumu lietā Nr. 79116.

               —

                  Marine Harvest uzskata, ka EUI ir nepieciešamā kompetence, lai pārskatītu to, vai atbalsts zivsaimniecības un akvakultūras produktu ražošanai un tirdzniecībai ir saderīgs ar EEZ līgumu, un veiktu pārraudzību saskaņā ar EEZ līguma 62. pantu (sal. ar EEZ līguma 26. protokolu), un arī to, ka EUI pienākums ir veikt šādu pārskatīšanu saskaņā ar minēto pantu.

               —

               Būtisks elements ir Nolīguma 26. protokola interpretācija; šajā protokolā ir izklāstītas EBTA Uzraudzības iestādes pilnvaras, bet nav konkrēti minētas zivsaimniecības un akvakultūras nozares. Saskaņā ar EUI lēmumu iepriekš minētais saraksts būtu uzskatāms par izsmeļošu.

               —

               Prasības uzskata, ka šāda interpretācija pievieno 26. protokolam tādu niansi, kas neatbilst līguma mērķiem un pamatnoteikumiem, kuri uzskaitīti protokolā.


title: Lieta F-85/12: Civildienesta tiesas 2016. gada 29. augusta rīkojums – Roest/Komisija

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/34

         Civildienesta tiesas 2016. gada 29. augusta rīkojums – Roest/Komisija
   (Lieta F-85/12) (1)

   (2016/C 371/40)
   Tiesvedības valoda – franču
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 295, 29.9.2012., 35. lpp.


title: Lieta T-256/17: Prasība, kas celta 2017. gada 2. maijā – Labiri/EESK

text:
               3.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/34

         Prasība, kas celta 2017. gada 2. maijā – Labiri/EESK
   (Lieta T-256/17)
   (2017/C 213/46)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vassiliki Labiri (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – J. N. Louis un N. de Montigny, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas lēmumu par to, ka pušu izlīguma 3. punkts nav labprātīgi izpildāms;

               —

               piespriest Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai izmaksāt prasītājai summu EUR 250 000;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Saistībā ar pirmo pamatu tiek apgalvots par LESD 266. panta pārkāpumu, tā kā apstrīdētais lēmums, saskaņā ar kuru atbildētājai neesot iespējams izpildīt vienošanos, kas izlīguma ietvaros noslēgta lietā F-33/15, Labiri/EESK, esot vērtējams kā Eiropas Savienības tiesas sprieduma neizpilde. Šāda prettiesiska atturēšanās izpildīt noslēgto vienošanos turklāt esot vērtējama kā rūpības pienākuma attiecībā uz prasītāju pārkāpums, LES 4. panta 3. punktā noteiktā lojālas sadarbības pienākuma pārkāpums, pušu brīvprātīgi noslēgto vienošanos labprātīgas izpildes principa pārkāpums, kā arī Civildienesta noteikumu 24. pantā ietvertā labas pārvaldības principa un palīdzības sniegšanas pienākuma pārkāpums.

               2.

               Saistībā ar otro pamatu tiek apgalvots par pilnvaru nepareizu izmantošanu, kas konkrēti izpaudusies kā procedūras pārkāpums, jo atbildētājai nekad neesot bijis nolūks godprātīgi izpildīt pušu vienošanos un tā tikusi parakstīta tikai tāpēc, lai panāktu prasītāja atteikšanos no prasības lietā F-33/15.


title: lieta C-136/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Areios Pagos (Grieķija) 2009. gada 10. aprīļa rīkojumu — Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon/DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/32

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Areios Pagos (Grieķija) 2009. gada 10. aprīļa rīkojumu — Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon/DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia
   (lieta C-136/09)
   2009/C 141/56
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Iesniedzējtiesa

   Areios Pagos

      Lietas dalībnieki pamata procesā

   Prasītājs: Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon
   Atbildētāja: DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

      Prejudiciālais jautājums

   Vai televizoru novietošana viesnīcu numuros, ko veic viesnīcnieks, un to savienošana ar viesnīcā uzstādītu centrālo antenu, kas notiek bez viesnīcnieka iejaukšanās, starpniecības vai citām darbībām, ir uzskatāma par darba pārraidīšanu sabiedrībai Direktīvas 2001/29/EK 3. panta 1. punkta izpratnē un it īpaši vai saskaņā ar iepriekš minēto Tiesas 2006. gada 7. decembra spriedumu lietā C-306/05 Sociedad General de Autores y Editores de Espana/Rafael Hoteles SA tas attiecas arī uz signāla pārraidīšanu viesnīcas numuros esošiem klientiem, izmantojot televizorus, ko viesnīcnieks veic ar tehnisku iejaukšanos?


title: Lieta C-317/09 P: Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 18. novembra spriedums — Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) /Eiropas Komisija (Apelācija — Parādu, uz kuriem attiecas dažādas tiesību sistēmas, ieskaits — Lūgums atmaksāt avansa summas — Princips litis denuntiatio — Tiesības uz aizstāvību un tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/13

         Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 18. novembra spriedums — Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES)/Eiropas Komisija
   (Lieta C-317/09 P) (1)

   (Apelācija - Parādu, uz kuriem attiecas dažādas tiesību sistēmas, ieskaits - Lūgums atmaksāt avansa summas - Princips litis denuntiatio - Tiesības uz aizstāvību un tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu)
   2011/C 13/21
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) (pārstāvis — P.-P. Van Gehuchten, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — E. Manhaeve un S. Delaude)

      Priekšmets

   Apelācija par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2009. gada 10. jūnija spriedumu apvienotajās lietās T-396/05 un T-397/05 ArchiMEDES/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja apelācijas sūdzības iesniedzējas prasības, ar kurām bija lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas lēmumu par avansa maksājumu, kas pārskaitīti saskaņā ar līgumu, kas to saista ar prasītāju, atgūšanu un abpusēju parādu ieskaitu un, otrkārt, piespriest Komisijai samaksāt šajā pašā līgumā paredzētās subsīdijas atlikumu — Principa litis denuntiatio piemērojamības neesamība — Pieteikuma par līgumslēdzēju pušu solidārās atbildības iestāšanos noraidīšana — Tiesību uz aizstāvību un tiesību uz lietas taisnīgu izskatīšanu pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) atlīdzina tiesāšanas izdevumus.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta F-25/12: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 5. februāra spriedums — Presset /Komisija (Civildienests — Atalgojums — Dienas nauda — Piešķiršanas nosacījums)

text:
               16.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/33

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 5. februāra spriedums — Presset/Komisija
   (Lieta F-25/12) (1)

   (Civildienests - Atalgojums - Dienas nauda - Piešķiršanas nosacījums)
   2013/C 79/55
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Paul-Henri Presset (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — P. Pradal, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un G. Gattinara)

      Priekšmets

   Civildienests — Prasība atcelt lēmumu, ar kuru prasītājam tika atteikta dienas naudas piešķiršana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               P.-H. Presset sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 138, 12.05.2012, 36. lpp.


title: Lieta T-321/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. jūlijā — Ciudad de la Luz un Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana /Komisija

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/32

         Prasība, kas celta 2012. gada 20. jūlijā — Ciudad de la Luz un Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana/Komisija
   (Lieta T-321/12)
   2012/C 287/61
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Ciudad de la Luz, SA (Alikante, Spānija) un Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana, SA (Alikante) (pārstāvji — J. Buendía Sierra, N. Ruiz García un J. Belenguer Mula, advokāti, un M. Muñoz de Juan, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               pieņemt prasībā izklāstītos atcelšanas pamatus un apmierināt prasību;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2012. gada 8. maija Lēmumu C(2012) 3025, galīgā redakcija, par valsts atbalstu SA.22.668 (C 8/2008 — ex NN 4/2008), ko Spānija piešķīrusi uzņēmumam Ciudad de la Luz SA, konkrēti — šā lēmuma 1. panta 1. punktu, ciktāl tajā ir atzīts, ka ieguldījums uzņēmumā Ciudad de la Luz SA (turpmāk tekstā — “CDL”) ietverot nesaderīga valsts atbalsta elementus, un prasīts to atgūt;

               —

               atzīt par spēkā neesošu vai, pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu, konkrēti — šā lēmuma 1. panta 1. punktu, ciktāl tajā ir atzīts, ka nesaderīgu atbalstu esot saņēmuši kādi CDL telpās filmējušie producenti;

               —

               līdz ar to atcelt apstrīdētā lēmuma 2. pantā esošos rīkojumus to atgūt, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus.

               1)

               Kļūda tiesību piemērošanā, secinot, ka uzņēmumam CDL ir piešķirts valsts atbalsts (privātā ieguldītāja principa kļūdaina piemērošana). LESD 107. panta 1. punkta un 345. panta pārkāpums

                           —

                           Prasītāju ieskatā Komisija kļūdās, vērtēdama privātā ieguldītāja principu un secinādama valsts atbalsta esamību. Generalitat Valenciana (Valensijas autonomās kopienas valdība) ieguldījumus uzņēmumā CDL ir veikusi divos atšķirīgos brīžos, proti, 2000. un 2004. gadā, un abi lēmumi par ieguldījumu veikšanu ir pieņemti pēc tam, kad bija sagatavoti abi attiecīgie darbības plāni, kuros tika konstatēta projekta paredzamā rentabilitāte. Piemērojot privātā ieguldītāja principu, Komisija rentabilitātes ziņā šo projektu salīdzina ar tādiem projektiem un subjektiem, kuri sava vēriena dēļ nav salīdzināmi, tādējādi pretrunā LESD 107. panta 1. punktam un 345. pantam atņemdama šim principam jēgu.

                           —

                           Savā juridiskajā un ekonomiskajā vērtējumā Komisija turklāt neņem vērā apstākli, ka līdztekus kinostudiju projektam pastāvēja arī projekts tirdzniecības un viesnīcu zonas attīstīšanai SPTCV īpašumam pieguļošajos zemesgabalos. Ņemot vērā abus šos projektus, uzņēmumā CDL veiktais ieguldījums esot bijis vēl rentablāks.

               2)

               Kļūda tiesību piemērošanā, vērtējot CDL projekta saderīgumu, un pamatojuma nesniegšana

                           —

                           Pēc prasītāju domām Komisija neuzskata, ka, ņemot vērā CDL atrašanos Alikantē, projekts varēja pretendēt uz reģionālā atbalsta saņemšanu. Tā kā šis ir liels ieguldījumu projekts, CDL pēc Spānijas iestāžu domām būtu varējusi pretendēt uz reģionālo atbalstu aptuveni 36 % apmērā, Komisijai pret to neiebilstot. Tomēr tā neatzīst, ka, piemērojot privātā ieguldītāja principu attiecībā uz 64 % no ieguldījuma, projekts esot bijis vēl rentablāks.

                           —

                           Pakārtoti, prasītāju ieskatā Valensijas iestāžu ieguldījums kinematogrāfiskajā kompleksā CDL būtu pilnībā vai daļēji jāatzīst par saderīgu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta d) apakšpunktu.

                           —

                           Komisija nenorāda, kāpēc tā secinājusi, ka atbalsts CDL kinostudiju būvniecībai neesot bijis nedz vajadzīgs, nedz samērīgs, nedz piemērots, un kāpēc to neesot varēts — pat ne daļēji — atzīt par ar saderīgu kā kultūras mērķiem atbilstošu.

               3)

               Kļūda tiesību piemērošanā tāpēc, ka lēmums neesot spēkā un katrā ziņā tajā nav vispār sniegts nekāds pamatojums jautājumā par producēšanas stimulēšanu

                           —

                           Par nesaderīgu atbalstu Komisija uzskata ne tikai ieguldījumu, kas veikts uzņēmumā CDL, bet arī visus stimulēšanas pasākumus, kas kinematogrāfisko darbu producentu labā veikti ar nosacījumu, ka filmas uzņemšana notiek CDL telpās.

                           —

                           Lēmumā šiem apgalvotajiem atbalstiem ir veltīts viens vienīgs punkts, kurā tie vienīgi ir atzīti par nesaderīgiem. Lēmumā nav nedz aprakstīts attiecīgais pasākums, par kuru tajā tiek runāts, nedz norādīta dalībvalsts šajā ziņā sniegtā informācija, nedz izvērtēta atbalsta elementu esamība/neesamība, nedz vērtēti saderīguma kritēriji, nedz arī iztirzāts jautājums par iespējamu tiesiskās paļāvības esamību.

                           —

                           Tādēļ prasītāju ieskatā šis akts neesot spēkā tāpēc, ka nav sniegts tā pamatojums. Turklāt, tā kā minētie stimulēšanas pasākumi atbilst nosacījumiem, kas izklāstīti Komisijas 2001. gada paziņojumā par atbalstu, kas sniedzams kino, tie būtu jāuzskata par saderīgiem ar LESD 107. panta 3. punkta d) apakšpunktu.


title: Lieta C-125/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. martā iesniedza Fővárosi Törvényszék (Ungārija) – Iron & Smith Kft. / Unilever NV

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. martā iesniedza Fővárosi Törvényszék (Ungārija) – Iron & Smith Kft./Unilever NV

   (Lieta C-125/14)
   2014/C 175/28
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

   Fővárosi Törvényszék

      Pamatlietas puses

      Pieteicēja: Iron & Smith Kft.

      Otra lietas dalībniece: Unilever NV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tālab, lai pierādītu Kopienas preču zīmes reputāciju Direktīvas 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (1) (turpmāk tekstā – “Direktīva”), 4. panta 3. punkta izpratnē, var būt pietiekami ar to, ka tai ir reputācija kādā vienā dalībvalstī, arī tad, ja pieteikums valsts preču zīmes reģistrēšanai, pret kuru, pamatojoties uz šo reputāciju, ir celts iebildums, ir iesniegts citā, nevis šajā dalībvalstī?

               2)

               Vai saistībā ar Kopienas preču zīmes reputācijas pārbaudē izmantotajiem teritoriālajiem kritērijiem drīkst piemērot principus, ko Eiropas Savienības Tiesa noteikusi attiecībā uz Kopienas preču zīmes faktisku izmantošanu?

               3)

               Vai Kopienas agrākas preču zīmes īpašniekam neatkarīgi no tā, ka tas pierāda Kopienas preču zīmes reputāciju nevis dalībvalstī, kurā iesniegts pieteikums valsts preču zīmes reģistrēšanai, bet gan citās – būtisku Eiropas Savienības teritorijas daļu aptverošās – valstīs, var prasīt iesniegt pietiekamu pierādījumu par to arī attiecībā uz šo dalībvalsti?

               4)

               Vai gadījumā, ja uz iepriekšējo jautājumu atbildams noliedzoši, ievērojot iekšējā tirgus īpatnības, var izrādīties, ka būtiskā Eiropas Savienības daļā intensīvi izmantota preču zīme nav zināma patērētājiem attiecīgajā valstī un tāpēc nav izpildīts otrs nosacījums, kas vajadzīgs, lai būtu reģistrāciju liedzošs iemesls saskaņā ar Direktīvas 4. panta 3. punktā noteikto, jo nav draudu, ka reputācijai vai atšķirtspējai varētu tiktu nodarīts kāds kaitējums, vai no tām negodīgi gūts kāds labums? Gadījumā, ja tas tā ir, kādi apstākļi Kopienas preču zīmes īpašniekam ir jāpierāda, lai šis nosacījums būtu izpildīts?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 299, 25. lpp.).


title: Lieta T-585/11: Prasība, kas celta 2011. gada 10. novembrī — Cheverny Investments /Komisija

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/60

      Prasība, kas celta 2011. gada 10. novembrī — Cheverny Investments/Komisija
      (Lieta T-585/11)
      (2012/C 25/115)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Cheverny Investments Ltd (St. Julians, Maltas Republika) (pārstāvis — Rechtsanwalt H. Prinz zu Hohenlohe-Langenburg)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2011. gada 26. janvāra Vācijas Federatīvai Republikai adresētu Lēmumu C(2011) 275 par valsts atbalstu C-7/10 “KStG, Sanierungsklausel” [Likums par uzņēmumu ienākuma nodokli, noteikums par sanāciju];

                  —

                  pakārtoti, Komisijas 2011. gada 26. janvāra Vācijas Federatīvai Republikai adresēto lēmumu par valsts atbalstu C-7/10 atcelt tiktāl, ciktāl tajā valsts tiesību normu interpretācijā KStG 8c. panta 1a. punkta noteikums par sanāciju tiek attiecināts ne tikai uz parādos ieslīgušiem vai maksātnespējīgiem uzņēmumiem vai kuriem draud maksātnespēja, bet arī kuros sanācija KStG 8c. panta 1a. punkta izpratnē, kuriem neizbēgami draud maksātnespēja vai ieslīgšana parādos, novirzīt zaudējumus īpašnieka maiņas gadījumā, kapitāldaļu īpašnieka maiņas gadījumā, ja ir izpildīti attiecīgi nosacījumi;

                  —

                  piespriest atbildētājai segt prasītājas nepieciešamos izdevumus saskaņā ar Reglamenta 87. panta 2. punkta 1. teikumu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja norāda, ka atbildētāja viņas apstrīdētā Vācijas likuma par uzņēmuma ienākuma nodokli (KStG) 8c. panta 1a. punkta pamatojumā neņem vērā, ka noteikums par sanāciju ir valsts atbalsts, un tādējādi ir pieļāvusi kļūdu novērtējumā, ciktāl

                  —

                  tā pieņem, ka apstrīdētā tiesību norma attiecas tikai uz uzņēmumiem, kuri ir maksātnespējīgi vai ir nonākuši finansiālās grūtībās, savukārt neattiecas uz tādiem, kuriem maksātnespēja vai ieslīgšana parādos vēl tikai ir priekšā;

                  —

                  tiesību norma ir selektīva, ciktāl atbildētāja kā atsauces sistēmu ir pieņēmusi nevis Likumu par uzņēmumu ienākuma nodokli, bet gan pašu KStG 8c. pantu.

            Tālāk prasītāja norāda, ka atbildētāja esot pieļāvusi kļūdu novērtējumā, ciktāl tā

                  —

                  atsauces sistēmu nav noteikusi pašas izdotā Paziņojuma par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu pasākumiem, kas saistīti ar tiešajiem nodokļiem uzņēmējdarbībai (OV 1998, C 384, 3. lpp.), un sava Priekšlikuma Direktīvai par kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KKUINB) kontekstā, ievērojot KStG;

                  —

                  tā nav ņēmusi vērā, ka noteikums par sanāciju ir attaisnojams ar 2009. gadā radītajiem traucējumiem makroekonomikas līdzsvarā.

            Tādējādi prasītājas skatījumā atbildētāja pārkāpj LESD 107. panta 1. punktu.


title: Lieta C-523/08: Prasība, kas celta 2008. gada 27. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/20

         Prasība, kas celta 2008. gada 27. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-523/08)
   (2009/C 19/35)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Condou-Durande un M.-A. Rabanal Suárez)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot visus normatīvos un administratīvus aktos, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2005. gada 12. oktobra Direktīvas 2005/71/EK par īpašu procedūru trešo valstu valsts piederīgo uzņemšanai zinātniskās pētniecības nolūkos (1) prasības, un katrā ziņā šos aktus nepaziņojot Komisijai, Spānija nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2005/71/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2007. gada 12. oktobrī.

      (1)  OV L 289, 15. lpp.


title: Lieta C-459/08: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 17. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/31

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 17. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-459/08) (1)

   2009/C 220/60

      Tiesvedības valoda — portugāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 313, 06.12.2008.