title: Lieta C-113/19: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 26. marta rīkojums (Cour administrative (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Luxaviation SA/Ministre de l'Environnement (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vide – Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma – Direktīva 2003/87/EK – Naudas sods par emisijas apjoma pārsniegšanu – Apstākļu, kas atbrīvo no atbildības, neesamība gadījumā, kad faktiski operatora rīcībā ir nenodotās kvotas, izņemot nepārvaramu varu – Neiespējamība mainīt naudas soda apmēru – Samērīgums – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20., 41. un 47. pants un 49. panta 3. punkts – Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips)

text:
               28.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/2

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 26. marta rīkojums (Cour administrative (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Luxaviation SA/Ministre de l'Environnement

      (Lieta C-113/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma - Direktīva 2003/87/EK - Naudas sods par emisijas apjoma pārsniegšanu - Apstākļu, kas atbrīvo no atbildības, neesamība gadījumā, kad faktiski operatora rīcībā ir nenodotās kvotas, izņemot nepārvaramu varu - Neiespējamība mainīt naudas soda apmēru - Samērīgums - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20., 41. un 47. pants un 49. panta 3. punkts - Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips)
      (2020/C 320/02)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour administrative

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Luxaviation SA

         Atbildētājs: Ministre de l'Environnement

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. un 47. pants, kā arī 49. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj to, ka attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/29/EK (2009. gada 23. aprīlis), 16. panta 3. punktā paredzēto vienotas likmes naudas sodu nav noteikta iespēja valsts tiesai mainīt tā apmēru.

                  2)

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav piemērojams situācijā, kurā ir jānosaka, vai dalībvalstīm ir tikai iespēja, bet nav pienākuma ieviest paziņojumu, brīdinājumu un priekšlaicīgas nodošanas mehānismus, kas ļautu labticīgiem operatoriem tikt pilnībā informētiem par to nodošanas pienākumu un tādējādi netikt pakļautiem riskam maksāt naudas sodu saskaņā ar Direktīvas 2003/87, kura grozīta ar Direktīvu 2009/29, 16. panta 3. punktu.

                  3)

                  Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj Direktīvas 2003/87, kas grozīta ar Direktīvu 2009/29, 16. panta 3. punktā paredzētā nauda soda piemērošanu situācijā, kurā kompetentās iestādes nav brīdinājušas operatoru pirms nodošanas termiņa beigām, lai gan, nepastāvot šādam pienākumam, bija to darījušas iepriekšējā gadā.

                  4)

                  Tas, vai jēdziens “nepārvaramas varas” gadījums 2013. gada 17. oktobra sprieduma Billerud Karlsborg un Billerud Skärblacka (C-203/12, EU:C:2013:664) 31. punkta izpratnē ir piemērojams tādā situācijā kā pamatlietā aplūkotā, ir jānovērtē iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 148, 29.4.2019.


title: Lieta C-162/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 8. aprīlī WV iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 29. janvāra rīkojumu lietā T-471/18 WV/EĀDD

text:
               28.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/4

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 8. aprīlī WV iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 29. janvāra rīkojumu lietā T-471/18 WV/EĀDD
      (Lieta C-162/20 P)
      (2020/C 320/05)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: WV (pārstāvis: É. Boigelot, advokāts)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD)

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2020. gada 29. janvāra rīkojumu lietā T-471/18, ciktāl ar to tika noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēja sākotnējā prasība atcelt tiesību aktu kā daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota, un apelācijas sūdzības iesniedzējam tika piespriests atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

                  —

                  Piespriest sākotnējam atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas radušies Eiropas Savienības Vispārējā tiesā, saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas Reglamenta 184. pantu.

                  —

                  Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai, lai tā lemtu par prasību.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka, izdodot pārsūdzēto rīkojumu, Vispārējā tiesa nav ievērojusi brīvas pierādījumu iegūšanas principu un saskanīgu norāžu kopuma jēdzienu, un līdz ar to nav ievērojusi noteikumus par pierādīšanas pienākumu, jo īpaši attiecībā uz pierādījumiem un norādēm, ko apelācijas sūdzības iesniedzējs ir iesniedzis saistībā ar iespējamo Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 1.e panta un 12.a panta pārkāpumu.
      Apelācijas sūdzības iesniedzēja norādītais vienīgais pamats ir balstīts arī uz taisnīguma noliegšanu, diskrimināciju, faktu sagrozīšanu ar pārsūdzēto rīkojumu un acīmredzamām Vispārējās tiesas pieļautām kļūdām vērtējumā, kas esot radījušas kļūdainu juridisko pamatojumu.


title: Lieta C-218/18: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 14. februāra rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Latte Più Srl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

text:
               28.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/15

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 14. februāra rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Latte Più Srl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      (Lieta C-218/18) (1)

      (2020/C 320/21)
      Tiesvedības valoda – itāļu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 240, 9.7.2018.


title: Lieta C-534/18 P: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 12. jūnija rīkojums – Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Núcleo de comunicaciones y control SL

text:
               28.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/17

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 12. jūnija rīkojums – Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Núcleo de comunicaciones y control SL

      (Lieta C-534/18 P) (1)

      (2020/C 320/27)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 16, 14.1.2019.


title: Apvienotās lietas no C-694/18 līdz C-697/18: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 11. marta rīkojums (Tribunal Económico Administrativo Central (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ente Público Radio Televisión Madrid (C-694/18), Agencia Pública Empresarial de la Radio y Televisión de Andalucía (RTVA) (C-695/18), Radiotelevisión del Principado de Asturias S.A.U. (C-696/18), Ente Público de Radiotelevisión de Castilla La Mancha (C-697/18)/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

text:
               28.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/17

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 11. marta rīkojums (Tribunal Económico Administrativo Central (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ente Público Radio Televisión Madrid (C-694/18), Agencia Pública Empresarial de la Radio y Televisión de Andalucía (RTVA) (C-695/18), Radiotelevisión del Principado de Asturias S.A.U. (C-696/18), Ente Público de Radiotelevisión de Castilla La Mancha (C-697/18)/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

      (Apvienotās lietas no C-694/18 līdz C-697/18) (1)

      (2020/C 320/29)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietas no reģistra.

         (1)  OV C 72, 25.2.2019.


title: Lieta C-861/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 5. marta rīkojums (Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LJ/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               28.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/23

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 5. marta rīkojums (Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LJ/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      (Lieta C-861/19) (1)

      (2020/C 320/50)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 54, 17.2.2020


title: Lieta T-501/20: Prasība, kas celta 2020. gada 10. augustā – Makk/EUIPO – Ubati Luxury Cosmetics (“PANTA RHEI”)

text:
               28.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/28

      Prasība, kas celta 2020. gada 10. augustā – Makk/EUIPO – Ubati Luxury Cosmetics (“PANTA RHEI”)
      (Lieta T-501/20)
      (2020/C 320/59)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Stefan Makk (Graca, Austrija) (pārstāvis: I. Hödl, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Ubati Luxury Cosmetics, SL (Alcobendas, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašnieks: prasītājs Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “PANTA RHEI” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 393 404

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 9. jūnija lēmums lietā R 2337/2020-4

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un – attiecīgajā gadījumā – personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Priekšsēdētāja rīkojums (2020. gada 16. jūlijs) Lietā E-6/20 Pintail AG/Finanzmarktaufsicht, 2021/C 5/14

text:
               7.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 5/14

      PRIEKŠSĒDĒTĀJA RĪKOJUMS
      (2020. gada 16. jūlijs)
      Lietā E-6/20

         Pintail AG/
            Finanzmarktaufsicht,

      (2021/C 5/14)
      pamatojoties uz Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (Finanšu tirgus uzraudzības iestādes Apelācijas padomes) LŪGUMU Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu saskaņā ar 34. pantu Nolīgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi, Tiesas priekšsēdētājs 2020. gada 16. jūlijā izdeva rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
      Lietu E-6/20 izslēdz no reģistra.


title: Héraðsdómur Reykjavíkur lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Eyjólfur Orri Sverrisson / Islandes valsts (Lieta E-11/20) 2021/C 5/15

text:
               7.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 5/15

         Héraðsdómur Reykjavíkur lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Eyjólfur Orri Sverrisson / Islandes valsts
      (Lieta E-11/20)
      (2021/C 5/15)

         Héraðsdómur Reykjavíkur (Reikjavīkas apgabaltiesa) 2020. gada 19. jūnija un 26. augusta vēstulēs, ko EBTA Tiesas kanceleja saņēma 2020. gada 27. augustā, lūdza EBTA Tiesu sniegt konsultatīvo atzinumu lietā Eyjólfur Orri Sverrisson / Islandes valsts šādos jautājumos.

                  1.

                  Vai Direktīvas 2003/88/EK 2. pants būtu jāinterpretē tādējādi, ka laiks, kuru darba ņēmējs sava darba devēja labā un pēc tā lūguma pavada, dodamies uz darba vietu, kura nav darba ņēmēja parastā darba vieta, ir uzskatāms par darba laiku, ja tas ir ārpus tradicionālā dienas darba laika?

                  2.

                  Vai, atbildot uz 1. jautājumu, ir nozīme tam, vai darba ņēmējs darba devēja labā pārvietojas iekšzemē vai starp valstīm?

                  3.

                  Vai, atbildot uz 1. jautājumu, ir nozīme tam, kādā formā brauciena laikā ir darba ieguldījums?


title: Lieta C-644/18: Tiesas (virspalāta) 2020. gada 10. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Vide – Direktīva 2008/50/EK – Apkārtējā gaisa kvalitāte – 13. panta 1. punkts un XI pielikums – Attiecībā uz mikrodaļiņām (PM10) noteikto robežlielumu sistemātiska un ilgstoša pārsniegšana dažās Itālijas zonās un aglomerācijās – 23. panta 1. punkts – XV pielikums – “Pēc iespējas īsāks” pārsniegšanas laikposms – Atbilstīgi pasākumi)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/2

      Tiesas (virspalāta) 2020. gada 10. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Itālijas Republika
      (Lieta C-644/18) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 2008/50/EK - Apkārtējā gaisa kvalitāte - 13. panta 1. punkts un XI pielikums - Attiecībā uz mikrodaļiņām (PM10) noteikto robežlielumu sistemātiska un ilgstoša pārsniegšana dažās Itālijas zonās un aglomerācijās - 23. panta 1. punkts - XV pielikums - “Pēc iespējas īsāks” pārsniegšanas laikposms - Atbilstīgi pasākumi)
      (2021/C 9/02)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji G. Gattinara un K. Petersen, pēc tam G. Gattinara un E. Manhaeve)

         Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāve: G. Palmieri, kurai palīdz F. De Luca un P. Gentili)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Itālijas Republika, sistemātiski un ilgstoši pārsniegdama PM10 koncentrācijas robežlielumus un turpinādama pārsniegt:

                              —

                              dienas robežlielumu:

                                          —

                                          no 2008. līdz 2017. gadam (ieskaitot) šādās zonās: IT1212 (Valles Delsako zona); IT1507 (bijusī zona IT1501, sanitārā zona – Neapoles un Kazertas teritorija); IT0892 (Emīlija-Romanja, Rietumu līdzenums); IT0893 (Emīlija-Romanja, Austrumu līdzenums); IT0306 (Milānas aglomerācija); IT0307 (Bergāmo aglomerācija); IT0308 (Brešas aglomerācija); IT0309 (Lombardija, līdzenums ar lielu urbanizāciju A); IT0310 (Lombardija, līdzenums ar lielu urbanizāciju B); IT0312 (Lombardija, zemiene D); IT0119 (Pjemontas līdzenums); IT0120 (Pjemontas pakalne);

                                          —

                                          no 2008. līdz 2016. gadam (ieskaitot) zonā IT1215 (Romas aglomerācija);

                                          —

                                          no 2009. līdz 2017. gadam (ieskaitot) šādās zonās: IT0508 un IT0509 (bijusī zona IT0501, Venēcijas-Trevizo aglomerācija); IT0510 (bijusī zona IT0502, Padujas aglomerācija); IT0511 (bijusī zona IT0503, Vičencas aglomerācija), IT0512 (bijusī zona IT0504, Veronas aglomerācija); IT0513 un IT0514 (bijusī zona IT0505; zona A1 – Venēcijas province);

                                          —

                                          no 2008. līdz 2013. gadam un pēc tam atkal no 2015. līdz 2017. gadam zonā IT0907 (Prato-Pistoijas zona);

                                          —

                                          no 2008. līdz 2012. gadam un pēc tam atkal no 2014. līdz 2017. gadam zonās IT0909 (Arno upes ielejas ap Pizu [Valdarno Pisano] un Lukas līdzenuma zonas) un IT0118 (Turīnas aglomerācija);

                                          —

                                          no 2008. līdz 2009. gadam un no 2011. līdz 2017. gadam zonās IT1008 (Terni ielejas zona) un IT1508 (bijusī zona IT1504, Benevento piekalnes zona);

                                          —

                                          2008. gadā un no 2011. līdz 2017. gadam zonā IT1613 (Apūlija – rūpnieciskā zona), kā arī no 2008. līdz 2012. gadam, 2014. gadā un 2016. gadā zonā IT1911 (Palermo aglomerācija); kā arī

                              —

                              gada robežlielumu šādās zonās: IT1212 (Valle Delsako) no 2008. līdz 2016. gadam (ieskaitot); IT0508 un IT0509 (bijusī zona IT0501, Venēcijas-Trevizo aglomerācija) 2009., 2011. un 2015. gadā; IT0511 (bijusī zona IT0503, Vičencas aglomerācija) 2011., 2012. un 2015. gadā; IT0306 (Milānas aglomerācija) no 2008. līdz 2013. gadam un 2015. gadā; IT0308 (Brešas aglomerācija), IT0309 (Lombardija, līdzenums ar lielu urbanizāciju A) un IT0310 (Lombardija, līdzenums ar lielu urbanizāciju B) no 2008. līdz 2013. gadam, kā arī 2015. un 2017. gadā; IT0118 (Turīnas aglomerācija) no 2008. līdz 2012. gadam, kā arī 2015. un 2017. gadā,

                        nav izpildījusi savu pienākumu, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai 13. panta kopsakarā ar tās XI pielikumu,
                  un,
                  kopš 2010. gada 11. jūnija neveikdama atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu PM10 robežlielumu ievērošanu visās šajās zonās, nav izpildījusi pienākumus, kas noteikti Direktīvas 2008/50 23. panta 1. punktā, to skatot atsevišķi un kopsakarā ar šīs direktīvas XV pielikuma A iedaļu, un, konkrētāk, minētās direktīvas 23. panta 1. punkta otrajā daļā paredzēto pienākumu nodrošināt, lai gaisa kvalitātes uzlabošanas plānos būtu iekļauti atbilstīgi pasākumi, ar kuriem iespējams panākt, ka robežlielumu pārsniegšanas laikposms būtu pēc iespējas īsāks.

                  2)

                  Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 427, 26.11.2018.


title: Lieta C-158/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 7. aprīlī Jean Whitehead un David Evans iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-541/19 Shindler u.c. /Padome

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/3

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 7. aprīlīJean Whitehead un David Evans iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-541/19 Shindler u.c. /Padome
      (Lieta C-158/20 P)
      (2021/C 9/03)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Jean Whitehead, David Evans (pārstāvis: J. Fouchet, advokāts)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome, Harry Shindler, Douglas Edward Watson, David Maxwell Anstead, Ross Adrian Bailey

      Ar 2020. gada 1. oktobra rīkojumu Tiesa (devītā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja kā daļā acīmredzami nepieņemamu un daļā – acīmredzami nepamatotu.


title: Lieta C-170/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. aprīlī iesniedza Curtea de Apel Constanţa (Rumānija) – SC Novart Engineering SRL/Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul Tulcea

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/3

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. aprīlī iesniedza Curtea de Apel Constanţa (Rumānija) – SC Novart Engineering SRL/Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul Tulcea

      (Lieta C-170/20)
      (2021/C 9/04)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Curtea de Apel Constanţa

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: SC Novart Engineering SRL

         Atbildētāja: Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul Tulcea

      Ar 2020. gada 12. novembra rīkojumu Tiesa (desmitā palāta) ir atzinusi lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu par acīmredzami nepieņemamu.


title: Lieta C-235/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 5. jūnijā ViaSat, Inc. iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2020. gada 26. marta spriedumu lietā T-734/17 ViaSat/Komisija

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/4

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 5. jūnijāViaSat, Inc. iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2020. gada 26. marta spriedumu lietā T-734/17 ViaSat/Komisija
      (Lieta C-235/20 P)
      (2021/C 9/05)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: ViaSat, Inc. (pārstāvji: P. de Bandt, avocat, M. R. Gherghinaru, avocate, J. Ruiz Calzado, abogado, L. Marco Perpiñà, abogada)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Inmarsat Ventures Ltd

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu un tādēļ

                  —

                  atcelt pārsūdzēto spriedumu un taisīt galīgo spriedumu šajā lietā, uzdodot Komisijai piešķirt piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem,

                  —

                  atcelt Komisijas Ģenerālsekretāra 2018. gada 11. janvāra lēmumu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pirmais pamats: tiesību kļūda attiecībā uz vispārējās konfidencialitātes prezumpcijas piemērošanu pieprasītajiem dokumentiem un Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 2. punkta, kurš attiecas uz komerciālo interešu aizsardzību, pārkāpums, un pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde.
      Otrais pamats: tiesību kļūda attiecībā uz sevišķu sabiedrības interešu pastāvēšanu saistībā ar publiskošanu un Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pēdējā gadījuma, kurš attiecas uz komerciālo interešu aizsardzību, pārkāpums.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).


title: Lieta C-305/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 10. jūlijā Kerry Luxembourg Sàrl iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2020. gada 29. aprīļa spriedumu lietā T-109/19 Kerry Luxembourg/EUIPO

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/5

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 10. jūlijāKerry Luxembourg Sàrl iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2020. gada 29. aprīļa spriedumu lietā T-109/19 Kerry Luxembourg/EUIPO

      (Lieta C-305/20 P)
      (2021/C 9/07)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Kerry Luxembourg Sàrl (pārstāvji: A. von Mühlendahl un H. Hartwig, advokāti)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      Ar 2020. gada 29. oktobra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda Kerry Luxembourg Sàrl pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-367/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 6. augustā iesniedza Amtsgericht Hamburg (Vācija) – SP/KLM Royal Dutch Airlines, Direktion für Deutschland

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/5

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 6. augustā iesniedza Amtsgericht Hamburg (Vācija) – SP/KLM Royal Dutch Airlines, Direktion für Deutschland

      (Lieta C-367/20)
      (2021/C 9/08)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht Hamburg

         Pamatlietas puses:

         Prasītāja: SP

         Atbildētāja: KLM Royal Dutch Airlines, Direktion für Deutschland

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 7. panta 1. punkts, tos lasot kopsakarā ar tās 3. panta 5. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar savienoto reisu, kas sastāv no diviem lidojumiem un kam veikta vienota rezervācija, ar sākumpunktu lidostā, kas atrodas ārpus jebkādas dalībvalsts teritorijas (trešā valstī), ar galamērķi lidostā, kas atrodas dalībvalsts teritorijā, un ar pārsēšanos kādas citas dalībvalsts lidostā, pasažieris, kas galamērķi ir sasniedzis ar triju stundu ilgu vai ilgāku kavēšanos, kura ir radusies pirmajā reisa segmentā, ko koda koplietošanas līguma ietvaros ir nodrošinājis trešā valstī iedibināts pārvadātājs, savu kompensācijas prasību saskaņā ar šo regulu var celt pret Kopienas gaisa pārvadātāju, pie kura notika reisa rezervācija kopumā un kurš nodrošināja tikai otro reisa segmentu?
      Eiropas Savienības Tiesa (devītā palāta) ar 2020. gada 12. novembra rīkojumu ir lēmusi šādi:
      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 7. panta 1. punkts, lasot tos kopsakarā ar šīs regulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 5. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar savienoto reisu, kas sastāv no diviem lidojumiem un kam veikta vienota rezervācija, ar sākumpunktu lidostā, kas atrodas trešā valstī, ar galamērķi lidostā, kas atrodas dalībvalstī, un ar pārsēšanos kādas citas dalībvalsts lidostā, pasažieris, kas galamērķi ir sasniedzis ar triju stundu ilgu vai ilgāku kavēšanos, kura ir radusies pirmajā lidojumā, ko koda koplietošanas līguma ietvaros ir nodrošinājis trešā valstī iedibināts pārvadātājs, savu kompensācijas prasību saskaņā ar šo regulu var celt pret Kopienas gaisa pārvadātāju, kas īstenoja otro lidojumu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-446/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 21. septembrī Katjes Fassin GmbH & Co. KG iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2020. gada 10. jūlija spriedumu lietā T-616/19 Katjes Fassin GmbH & Co. KG/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/6

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 21. septembrīKatjes Fassin GmbH & Co. KG iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2020. gada 10. jūlija spriedumu lietā T-616/19 Katjes Fassin GmbH & Co. KG/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
      (Lieta C-446/20 P)
      (2021/C 9/09)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (pārstāve: S. Stolzenburg-Wiemer, advokāte)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Haribo The Netherlands & Belgium B.V.

      Ar 2020. gada 12. novembra rīkojumu Eiropas Savienības Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-463/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 24. septembrī iesniedza Conseil d’État (Beļģija) – Namur-Est Environnement ASBL/Région wallonne

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/6

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 24. septembrī iesniedza Conseil d’État (Beļģija) – Namur-Est Environnement ASBL/Région wallonne

      (Lieta C-463/20)
      (2021/C 9/10)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d’État

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Namur-Est Environnement ASBL

         Atbildētājs: Région wallonne

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai lēmums “atļaut traucēt dzīvniekus un pasliktināt šo sugu dzīvotņu apgabalus, lai varētu izmantot karjeru”, un lēmums atļaut vai atteikt šo izmantošanu (vienreizēja atļauja) ir viena attīstības piekrišana Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/92/ES (2011. gada 13. decembris) par atsevišķu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (1) (1. panta 2. punkta c) apakšpunkta izpratnē), kas attiecas uz vienu un to pašu projektu (šīs pašas direktīvas 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē), ja, pirmkārt, šī izmantošana nevar notikt bez pirmā minētā lēmuma un, otrkārt, iestādei, kas atbild par vienreizēju atļauju izsniegšanu, joprojām ir iespēja šīs izmantošanas ietekmi uz vidi novērtēt stingrāk attiecībā pret pirmā lēmuma izdevēja noteiktajiem parametriem?

                  2)

                  Ja atbilde uz šo pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai šīs direktīvas prasības, it īpaši tās, kas ir noteiktas šīs direktīvas 2., 5., 6., 7. un 8. pantā, ir pietiekami ievērotas, ja sabiedrības līdzdalības posms notiek pēc tam, kad ir pieņemts lēmums “atļaut traucēt dzīvniekus un pasliktināt šo sugu dzīvotņu apgabalus, lai varētu izmantot karjeru”, bet pirms galvenā lēmuma pieņemšanas, ar ko šim attīstītājam tiek piešķirtas karjera izmantošanas tiesības?

         (1)  OV 2012, L 26, 1. lpp.


title: Lieta C-469/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. septembrī iesniedza Amtsgericht Nürnberg (Vācija) – RightNow GmbH/Wizz Air

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/7

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. septembrī iesniedza Amtsgericht Nürnberg (Vācija) – RightNow GmbH/Wizz Air

      (Lieta C-469/20)
      (2021/C 9/11)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht Nürnberg

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: RightNow GmbH

         Atbildētāja: Wizz Air

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (1) 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gaisa komercpārvadātāja vispārējos darījumu noteikumos iekļauts noteikums, kurš nav atsevišķi apspriests un atbilstoši kuram ar patērētāju, kurš ir jāpārvadā, elektroniski noslēgtam līgumam ir jāpiemēro tās dalībvalsts tiesību akti, kurā ir gaisa pārvadātāja juridiskā adrese, un šie tiesību akti nav identiski ar tiesību aktiem pārvadājamā patērētāja pastāvīgajā mītnesvietā, ir negodīgs, ja tas maldina patērētāju, neinformējot viņu, ka citu tiesību aktu izvēle saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 593/2008 (2008. gada 17. jūnijs) par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām (Roma I) (2), 5. panta 2. punkta otro daļu ir iespējama tikai ierobežoti un drīkst izvēlēties nevis jebkādus, bet tikai Romas I regulas 5. panta 2. punkta otrajā daļā minētos tiesību aktus?
      Ar Tiesas 2020. gada 12. novembra rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

         (1)  OV 1993, L 95, 29. lpp.

         (2)  OV 2008, L 177, 6. lpp.


title: Lieta C-471/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Cour du travail de Mons (Beļģija) – Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL/FS

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/8

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Cour du travail de Mons (Beļģija) – Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL/FS
      (Lieta C-471/20)
      (2021/C 9/12)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour du travail de Mons

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL

         Atbildētājs: FS

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai uz tāda audzinātāja darbu internātā, kurš it īpaši strādā naktī, var attiekties Direktīvas 2003/88/EK (1) 17. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzētās atkāpes?

                  2)

                  Vai, neatņemot lietderīgo iedarbību ar Direktīvu 2003/88/EK piešķirtajām tiesībām, var uzskatīt, ka saskaņā ar Direktīvas 2003/88/EK 18. pantu divpadsmit mēnešu bāzes laikposmā kompensējošā atpūta var netikt piešķirta tiešā veidā un ka attiecīgā gadījumā darba ņēmējam izglītības jomā, piemēram, tādam audzinātājam internātā, kurš it īpaši strādā naktī, to var piešķirt automātiski, ņemot vērā, ka skolu brīvlaiku, it īpaši vasaras brīvdienu, laikposmi tādējādi ļauj kompensēt jebkādu, pat visapjomīgāko, papildu darbu, ko ir veicis minētais darba ņēmējs?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (OV L 299, 9. lpp.).


title: Lieta C-483/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. septembrī iesniedza Conseil d’État (Beļģija) – XXXX/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/8

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. septembrī iesniedza Conseil d’État (Beļģija) – XXXX/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      (Lieta C-483/20)
      (2021/C 9/13)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d’État

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: XXXX

         Atbildētājs: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Savienības tiesības, it īpaši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 18. un 24. pants, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu (1) 2., 20., 23. un 31. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai (2) 25. panta 6. punkts nepieļauj, ka, īstenojot Direktīvas 2013/32/ES 33. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētās pilnvaras, dalībvalsts noraida starptautiskas aizsardzības pieteikumu kā nepieņemamu tādēļ, ka cita dalībvalsts jau ir piešķīrusi aizsardzību, ja pieteikuma iesniedzējs ir tēvs nepavadītam nepilngadīgam bērnam, kuram ir piešķirta aizsardzība pirmajā dalībvalstī, viņš ir vienīgais pamatģimenes vecāks, kas atrodas bērnam līdzās, viņš dzīvo kopā ar bērnu un minētā dalībvalsts viņam ir piešķīrusi aizgādības tiesības pār bērnu? Vai ģimenes vienotības un bērna interešu ievērošanas principi, tieši pretēji, neprasa, lai šim vecākam tiktu piešķirta aizsardzība valstī, kurā viņa bērns ir ieguvis aizsardzību?

         (1)  OV L 337, 9. lpp.

         (2)  OV L 180, 60. lpp.


title: Lieta C-485/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. septembrī iesniedza Conseil d'État (Beļģija) – XXXX/HR Rail SA

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/9

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. septembrī iesniedza Conseil d'État (Beļģija) – XXXX/HR Rail SA

      (Lieta C-485/20)
      (2021/C 9/14)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d'État

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: XXXX

         Atbildētāja: HR Rail SA

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (1), 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka darba devējam ir pienākums pārcelt personu, kura invaliditātes dēļ vairs nespēj pildīt amata, kurā tā bija norīkota, pamatfunkcijas, citā amatā, attiecībā uz ko tai ir nepieciešamā kompetence, spējas un pieejamība, ar nosacījumu, ka šāds pasākums darba devējam nerada pārmērīgu slogu?

         (1)  OV L 303, 16. lpp.


title: Lieta C-505/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. oktobrī iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – pieteicēji kriminālprocesā RR un JG

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/9

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. oktobrī iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – pieteicēji kriminālprocesā RR un JG
      (Lieta C-505/20)
      (2021/C 9/15)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Spetsializiran nakazatelen sad

         Pamata kriminālprocesa dalībnieki

      RR un JG

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai Direktīvas 2014/42 (1) 8. pantam ir pretrunā tāds valsts likums, saskaņā ar kuru pēc tāda īpašuma iesaldēšanas, kuram tika uzlikts arests kā iespējamam nozieguma rīkam vai noziedzīgi iegūtiem līdzekļiem, attiecīgajai personai kriminālprocesa iztiesāšanas stadijā nav tiesību tiesā iesniegt lūgumu par šī īpašuma atdošanu?
      Vai valsts likums, saskaņā ar kuru nav pieļaujama “nozieguma rīka” konfiskācija attiecībā uz mantu, kas pieder trešajai personai, kura nav iesaistīta noziedzīgā nodarījumā, bet ko trešā persona ir nodevusi apsūdzētajai personai pastāvīgā lietošanā tādā veidā, ka iekšējās attiecībās tieši apsūdzētā persona gūst labumu no īpašumtiesībām, ir saderīgs ar Direktīvas 2014/42 4. panta 1. punktu, skatot to kopsakarā ar 2. panta 3. punktu, un Hartas 17. pantu?
      Ja atbilde uz šo jautājumu ir noliedzoša: vai Direktīvas 2014/42 8. panta 6. punkta otrajā teikumā un 7. punktā ir noteikts pienākums interpretēt valsts likumu tādējādi, ka ar to trešajai personai, kuras īpašums ir iesaldēts un kuru var konfiscēt kā nozieguma rīku, tiek dota iespēja piedalīties tiesvedībā, kuras rezultātā var tikt veikta konfiskācija, kā arī tiesā pārsūdzēt konfiskācijas rīkojumu?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā (OV 2014, L 127, 39. lpp.).


title: Lieta C-556/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. oktobrī iesniedza Conseil d'État (Francija) – Schneider Electric SA u.c./Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. oktobrī iesniedza Conseil d'État (Francija) – Schneider Electric SA u.c./Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

      (Lieta C-556/20)
      (2021/C 9/16)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d’État

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Schneider Electric SA, Axa SA, BNP Paribas SA, Engie SA, Orange SA, L'Air liquide, société anonyme pour l'étude et l'exploitation des procédés Georges Claude

         Atbildētāji: Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai Direktīvas 90/435/EK (1990. gada 23. jūlijs) ar kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs (1), 4. panta normas, it īpaši ņemot vērā tās 7. panta 2. punktu, nepieļauj tādu noteikumu kā Code général des impôts [Vispārējā nodokļu kodeksa] 223. sexies pants, kurā, lai pareizi īstenotu pasākumu, kura mērķis ir novērst ekonomiskā ziņā divkāršu nodokļa uzlikšanu dividendēm, ir paredzēts atskaitījums attiecībā uz tās mātesuzņēmuma veiktās peļņas turpmāku sadali, kuru tas ir saņēmis no citā Eiropas Savienības dalībvalstī reģistrētiem meitasuzņēmumiem?

         (1)  OV 1990, L 225, 6. lpp.


title: Lieta T-814/17: Vispārējās tiesas 2020. gada 18. novembra spriedums – Lietuvos geležinkeliai/Komisija (Konkurence – Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Dzelzceļa kravu pārvadājumu tirgus – Lēmums, ar ko ir konstatēts LESD 102. panta pārkāpums – Trešo uzņēmumu piekļuve infrastruktūrai, ko pārvalda Lietuvas valsts dzelzceļu sabiedrība – Sliežu ceļa posma demontāža – Jēdziens “ļaunprātīga izmantošana” – Konkurenta faktiska vai iespējama izstumšana – Naudas soda apmēra aprēķināšana – 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai – Korektīvi pasākumi – Samērīgums – Neierobežota kompetence)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/13

      Vispārējās tiesas 2020. gada 18. novembra spriedums – Lietuvos geležinkeliai/Komisija
      (Lieta T-814/17) (1)

      (Konkurence - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Dzelzceļa kravu pārvadājumu tirgus - Lēmums, ar ko ir konstatēts LESD 102. panta pārkāpums - Trešo uzņēmumu piekļuve infrastruktūrai, ko pārvalda Lietuvas valsts dzelzceļu sabiedrība - Sliežu ceļa posma demontāža - Jēdziens “ļaunprātīga izmantošana” - Konkurenta faktiska vai iespējama izstumšana - Naudas soda apmēra aprēķināšana - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - Korektīvi pasākumi - Samērīgums - Neierobežota kompetence)
      (2021/C 9/18)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Lietuvos geležinkeliai AB (Viļņa, Lietuva) (pārstāvji: W. Deselaers, K. Apel un P. Kirst, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Cleenewerck de Crayencour, A. Dawes, H. Leupold un G. Meessen)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Orlen Lietuva AB (Mažeiķi, Lietuva) (pārstāvji: C. Thomas un C. Conte, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts galvenokārt atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 6544 final (2017. gada 2. oktobris) par procedūru saskaņā ar LESD 102. pantu (Lieta AT.39813 – Baltic Rail (Baltijas dzelzceļš)) un pakārtoti – samazināt prasītājam noteiktā naudas soda apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Naudas soda apmērs, kas Lietuvos geležinkeliai AB ir noteikts ar Eiropas Komisijas Lēmuma C(2017) 6544 final (2017. gada 2. oktobris) par LESD 102. panta piemērošanas procedūru (Lieta AT.39813 – Baltic Rail (Baltijas dzelzceļš)) 2. pantu, ir 20 068 650 EUR.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Lietuvos geležinkeliai un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

                  4)

                  Orlen Lietuva AB sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 52, 12.2.2018.


title: Lieta C-586/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 9. novembrī P. Krücken Organic GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 9. septembra spriedumu lietā T-565/18 P. Krücken Organic GmbH/Eiropas Komisija

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/11

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 9. novembrīP. Krücken Organic GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 9. septembra spriedumu lietā T-565/18 P. Krücken Organic GmbH/Eiropas Komisija
      (Lieta C-586/20 P)
      (2021/C 9/17)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: P. Krücken Organic GmbH (pārstāvis: H. Schmidt, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 9. septembra spriedumu lietā T-565/18;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai samaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējai 16 749,02 EUR, pieskaitot nokavējuma procentus no prasības pieteikuma paziņošanas dienas atbilstoši 8 % gada likmei virs Eiropas Centrālās bankas (ECB) noteiktās pamatlikmes;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai nodot apelācijas sūdzības iesniedzējai iepazīšanās nolūkā visus dokumentus, kuri ir noformēti saistībā ar ECOCERT veikto bioloģiskās ražošanas dokumentāro pārbaudi uzņēmumā, kas bija ražojis attiecīgo izstrādājumu, īpaši inspekcijas ziņojumu un ar to saistītos 2016., 2017. un 2018. gada novērtējuma dokumentus, kas saistīti ar ECOCERT konstatējumiem, vērtējumiem un lēmumiem, uz kuru pamata tika izdots inspekcijas sertifikāts attiecīgajam izstrādājumam un uz kuru pamata ECOCERT vēlāk šo sertifikātu atcēla;

                  —

                  uzdot Komisijai bioloģiskās ražošanas kontroles iestādēm, kurām ir uzticēta Savienības bioloģiskās lauksaimniecības kontroles sistēmas uzdevumu īstenošana trešajās valstīs, izvirzīt pienākumu nosūtīt attiecīgajam importētājam šo iestāžu lēmumus par piešķirto inspekcijas sertifikātu atcelšanu, atsaukšanu vai atzīšanu par spēkā neesošiem un izskatīt šo importētāju iebildumus un lemt par tiem; bioloģiskās ražošanas kontroles iestādēm, kuras atbildētāja ir apstiprinājusi trešajās valstīs, noteikt pienākumu nodot importētājiem šos lēmumus pamatojošos bioloģiskās ražošanas kontroles procedūras dokumentus, it īpaši inspekcijas ziņojumus un novērtējuma dokumentus, aizsedzot daļas, uz kurām attiecas trešo personu datu aizsardzība, pakārtoti lūdzot šo Komisijas pienākumu attiecināt vienīgi uz pienākumu pret apelācijas sūdzības iesniedzēju.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka ir pārkāptas tās pamattiesības uz darījumdarbības brīvību un īpašuma aizsardzību. Savienības bioloģiskās ražošanas tiesības esot jāinterpretē atbilstoši Pamattiesību hartai. To Vispārējā tiesa spriedumā esot pilnībā ignorējusi. Tādējādi uzņēmumiem, kas importē bioloģiski ražotus izstrādājumus no trešām valstīm, tiekot pilnībā liegta to pamattiesību aizsardzība.
      Vispārējās tiesas sprieduma pamatā esot kļūdains juridiskais vērtējums par Eiropas Komisijas pienākumu apmēru un tādējādi – tās atbildību – attiecībā uz bioloģiskās ražošanas kontroles iestāžu darbībām un lēmumiem. Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, spriedumā uzskatīdama, ka nav “konkrētas normas”, no kuras izrietētu, ka par ECOCERT neatbilstošu rīcību, ko īstenojis tās Ķīnas Tautas Republikas meitasuzņēmums, atbildība ir jāuzņemas [Eiropas] Savienībai vai Eiropas Komisijai. Vispārējā tiesa uzskata, ka, lai iestātos atbildība, bioloģiskās ražošanas kontrolei trešās valstīs kā Savienības prerogatīvai ir jābūt nodotai Komisijai pašai. Regulas (EK) Nr. 834/2007 (1) un Regulas (EK) Nr. 1235/2008 (2) tiesību normās esot aprakstīts, kādā veidā Eiropas Komisijai ir jāveic bioloģiskās ražošanas kontrole trešās valstīs – proti, norīkojot bioloģiskās ražošanas kontroles iestādes kā Savienības pārstāvjus.
      Turklāt Vispārējās tiesas konstatējumā, ka Regulas Nr. 834/2007 33. pants, kā arī iestādes atbildības noteikšanai paredzētās pārbaudes apjoms nozīmējot, ka Eiropas Komisijai ir piešķirta “plašāka novērtējuma brīvība” kā attiecībā uz risku konstatāciju un novērtēšanu, tā arī attiecībā uz uzraudzības pasākumiem saistībā ar konstatētajiem riskiem, neesot ņemta vērā pamattiesību aizsargāto interešu nozīme. Šādi paplašinātas novērtējuma brīvības rezultātā par Eiropas Komisijas darbībām nebūtu iespējams veikt pārbaudi tiesā.
      Visbeidzot Vispārējās tiesas sniegtais pamatojums prasījuma uzlikt pienākumu Komisijai nodrošināt bioloģiskās ražošanas kontroles iestāžu lēmumu pārskatāmību noraidīšanai esot nesavietojams ar pamattiesību nozīmi un tajās paredzēto tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā nozīmi.

         (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 834/2007 (2007. gada 28. jūnijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu (OV 2007, L 189, 1. lpp.).

         (2)  Komisijas Regula (EK) Nr. 1235/2008 (2008. gada 8. decembris), ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko produktu importēšanas kārtību no trešām valstīm (OV 2008, L 134, 25. lpp.).


title: Lieta T-594/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 28. oktobra spriedums – Pharma Mar/Komisija (Cilvēkiem paredzētas zāles – Zāļu “Aplidin – plitidepsine” tirdzniecības atļaujas pieteikums – plitidepsine – Komisijas lēmums par atteikumu – Regula (EK) Nr. 726/2004 – Zāļu zinātnisks risku un ieguvumu novērtējums – Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja – Objektīvā objektivitāte)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/13

      Vispārējās tiesas 2020. gada 28. oktobra spriedums – Pharma Mar/Komisija
      (Lieta T-594/18) (1)

      (Cilvēkiem paredzētas zāles - Zāļu “Aplidin – plitidepsine” tirdzniecības atļaujas pieteikums – plitidepsine - Komisijas lēmums par atteikumu - Regula (EK) Nr. 726/2004 - Zāļu zinātnisks risku un ieguvumu novērtējums - Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja - Objektīvā objektivitāte)
      (2021/C 9/19)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pharma Mar, SA (Kolmenarvjeho [Colmenar Viejo], Spānija) (pārstāvji: M. Merola un V. Salvatore, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Haasbeek un A. Sipos)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu C(2018) 4831 final (2018. gada 17. jūlijs), ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 726/2004 (2004. gada 31. marts), ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (OV 2004, L 136, 1. lpp.), ir atteikta tirdzniecības atļauja attiecībā uz cilvēkiem paredzētām zālēm “Aplidin–plitidepsin”.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu C(2018) 4831 final (2018. gada 17. jūlijs), ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 726/2004 (2004. gada 31. marts), ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru, ir atteikta tirdzniecības atļauja attiecībā uz cilvēkiem paredzētām zālēm “Aplidin plitidepsin”.

                  2)

                  Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 445, 10.12.2018.


title: Lieta T-25/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. novembra spriedums – AD/ECHA (Civildienests – Pagaidu darbinieki – Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums – Lēmums nepagarināt darba līgumu – Rūpības pienākums – Vienlīdzīga attieksme – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Pilnvaru nepareiza izmantošana – Tiesības tikt uzklausītam – Pienākums norādīt pamatojumu – Atbildība)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/14

      Vispārējās tiesas 2020. gada 11. novembra spriedums – AD/ECHA

      (Lieta T-25/19) (1)

      (Civildienests - Pagaidu darbinieki - Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums - Lēmums nepagarināt darba līgumu - Rūpības pienākums - Vienlīdzīga attieksme - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Tiesības tikt uzklausītam - Pienākums norādīt pamatojumu - Atbildība)
      (2021/C 9/20)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: AD (pārstāvji: N. Flandin un L. Levi, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji: C.-M. Bergerat un T. Zbihlej, kuriem palīdz A. Duron, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmām kārtām, būtībā atcelt, pirmkārt, ECHA2018. gada 28. marta lēmumu nepagarināt prasītāja uz noteiktu laiku noslēgto darba līgumu un, otrkārt, 2018. gada 9. martā publicēto paziņojumu par vakanci, lai izveidotu rezerves sarakstu II funkciju grupas līgumdarbinieku pieņemšanai darbā, un, otrām kārtām, atlīdzināt mantisko un morālo kaitējumu, kas prasītājam esot radies saistībā ar 2018. gada 28. marta lēmumu un 2018. gada 9. marta paziņojumu par vakanci.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  AD atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 103, 18.3.2019.


title: Lieta T-173/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. novembra spriedums – AV un AW/Parlaments (Civildienests – Ierēdņi – Medicīnisko izdevumu atmaksāšana – OLAF izmeklēšana – Civildienesta noteikumu 85. pants – Nepamatotu maksājumu atgūšana)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/15

      Vispārējās tiesas 2020. gada 11. novembra spriedums – AV un AW/Parlaments
      (Lieta T-173/19) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Medicīnisko izdevumu atmaksāšana - OLAF izmeklēšana - Civildienesta noteikumu 85. pants - Nepamatotu maksājumu atgūšana)
      (2021/C 9/21)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: AV un AW (pārstāvji: L. Levi, S. Rodrigues un J. Martins, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: T. Lazian un I. Lázaro Betancor)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Parlamenta 2018. gada 23. jūlija un 1. augusta lēmumus, ar kuriem tika nolemts atgūt no prasītājas 5 289 EUR un no prasītāja 3 880 EUR, kas tiem nepamatoti tika izmaksāti, atmaksājot medicīniskos izdevumus.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV 2019, C 172, 20.5.2019.


title: Lieta T-273/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 28. oktobra spriedums – Target Ventures Group/EUIPO – Target Partners (“TARGET PARTNERS”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TARGET VENTURES” – Absolūts spēkā neesamības pamats – Ļaunticība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/15

      Vispārējās tiesas 2020. gada 28. oktobra spriedums – Target Ventures Group/EUIPO – Target Partners (“TARGET PARTNERS”)
      (Lieta T-273/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TARGET VENTURES” - Absolūts spēkā neesamības pamats - Ļaunticība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2021/C 9/22)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Target Ventures Group Ltd (Roudtauna, Lielbritānijas Virdžīnu salas) (pārstāvji: T. Dolde un P. Homann, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: P. Sipos un V. Ruzek)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Target Partners GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvji: A. Klett un C. Mikyska, advokāti)

         Priekšmets

      Par prasību, kas celta par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 4. februāra lēmumu (lieta R 1684/2017-2) attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Target Ventures Group un Target Partners.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2019. gada 4. februāra lēmumu lietā R 1684/2017-2.

                  2)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Target Ventures Group Ltd tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas tai radušies Apelācijas padomē.

                  3)

                  Target Partners GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 220, 1.7.2019.


title: Lieta T-583/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 28. oktobra spriedums – Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (“FRIGIDAIRE”) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FRIGIDAIRE” – Faktiska izmantošana – Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts))

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/16

      Vispārējās tiesas 2020. gada 28. oktobra spriedums – Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (“FRIGIDAIRE”)
      (Lieta T-583/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FRIGIDAIRE” - Faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts))
      (2021/C 9/23)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Electrolux Home Products, Inc. (Charlotte, Ziemeļkarolīna, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: P. Brownlow, Solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: D. Consult (Wattignies, Francija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 17. jūnija lēmumu lietā R 166/2018-5 attiecībā uz atcelšanas procesu starp D. Consult un Electrolux Home Products.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Electrolux Home Products, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 348, 14.10.2019.


title: Lieta T-643/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 18. novembra spriedums – Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (“JUVEDERM ULTRA”) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “JUVEDERM ULTRA” – Preču zīmes faktiska izmantošana – Izmantošana saistībā ar precēm, attiecībā uz kurām preču zīme ir reģistrēta – Izmantošana tādā formā, kādā preču zīme ir reģistrēta – Izmantošana ar īpašnieka piekrišanu – Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts))

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/16

      Vispārējās tiesas 2020. gada 18. novembra spriedums – Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (“JUVEDERM ULTRA”)
      (Lieta T-643/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “JUVEDERM ULTRA” - Preču zīmes faktiska izmantošana - Izmantošana saistībā ar precēm, attiecībā uz kurām preču zīme ir reģistrēta - Izmantošana tādā formā, kādā preču zīme ir reģistrēta - Izmantošana ar īpašnieka piekrišanu - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts))
      (2021/C 9/24)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Dermavita Co. Ltd (Beirūta, Libāna) (pārstāvis: D. Todorov, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo, V. Ruzek un K. Zajfert)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Allergan Holdings France (Courbevoie, Francija) (pārstāvji: J. Day, solicitor, un T. de Haan, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 18. jūlija lēmumu apvienotajās lietās R 1655/2018-4 un R 1723/2018-4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Dermavita Co. un Allergan Holdings France.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Dermavita Co. Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Allergan Holdings France sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 383, 11.11.2019.


title: Lieta T-664/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 18. novembra spriedums – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (“JUVEDERM ULTRA”) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “JUVEDERM ULTRA” – Preču zīmes faktiska izmantošana – Izmantošana saistībā ar precēm, attiecībā uz kurām preču zīme ir reģistrēta – Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts))

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/17

      Vispārējās tiesas 2020. gada 18. novembra spriedums – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (“JUVEDERM ULTRA”)
      (Lieta T-664/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “JUVEDERM ULTRA” - Preču zīmes faktiska izmantošana - Izmantošana saistībā ar precēm, attiecībā uz kurām preču zīme ir reģistrēta - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts))
      (2021/C 9/25)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Allergan Holdings France (Courbevoie, Francija) (pārstāvji: J. Day, solicitor, un T. de Haan, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo, V. Ruzek un K. Zajfert)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Dermavita Co. Ltd (Beirūta, Libāna) (pārstāvis: D. Todorov, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 18. jūlija lēmumu apvienotajās lietās R 1655/2018-4 un R 1723/2018-4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Dermavita Co. un Allergan Holdings France.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Allergan Holdings France atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 383, 11.11.2019.


title: Lieta T-857/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 28. oktobra spriedums – Dehousse/Eiropas Savienības Tiesa (Piekļuve dokumentiem – Eiropas Savienības Tiesa – Dokumenti, kas ir iestādes rīcībā saistībā ar tās administratīvo funkciju izpildi – LESD 266. pants – Izpildot Vispārējās tiesas spriedumu pieņemts lēmums – Pasākumi, ko ietver atceļoša sprieduma izpilde – Prezumpcija par dokumentu neesamību vai neesamību rīcībā – Neesamības vai neesamības rīcībā iemeslu noteikšanu pieļaujoši ticami skaidrojumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Dokumentu glabāšana – Labas pārvaldības princips)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/18

      Vispārējās tiesas 2020. gada 28. oktobra spriedums – Dehousse/Eiropas Savienības Tiesa
      (Lieta T-857/19) (1)

      (Piekļuve dokumentiem - Eiropas Savienības Tiesa - Dokumenti, kas ir iestādes rīcībā saistībā ar tās administratīvo funkciju izpildi - LESD 266. pants - Izpildot Vispārējās tiesas spriedumu pieņemts lēmums - Pasākumi, ko ietver atceļoša sprieduma izpilde - Prezumpcija par dokumentu neesamību vai neesamību rīcībā - Neesamības vai neesamības rīcībā iemeslu noteikšanu pieļaujoši ticami skaidrojumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Dokumentu glabāšana - Labas pārvaldības princips)
      (2021/C 9/27)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Franklin Dehousse (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: L. Levi un S. Rodrigues, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa (pārstāvji: J. Inghelram un Á. Almendros Manzano)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Eiropas Savienības Tiesas sekretāra 2019. gada 14. oktobra lēmumu saistībā ar 2019. gada 20. septembra sprieduma Dehousse/Eiropas Savienības Tiesa (T-433/17, EU:T:2019:632) izpildes pasākumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Franklin Dehousse atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 61, 24.2.2020.


title: Lieta T-25/20: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. novembra spriedums – Deutsche Post/EUIPO – Pošta Slovenije (Stilizēta radziņa attēls) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kas attēlo stilizētu radziņu, reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas attēlo pasta radziņu uz dzeltena fona – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Apzīmējumu līdzība – Agrākas preču zīmes atšķirtspējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/19

      Vispārējās tiesas 2020. gada 11. novembra spriedums – Deutsche Post/EUIPO – Pošta Slovenije (Stilizēta radziņa attēls)
      (Lieta T-25/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kas attēlo stilizētu radziņu, reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas attēlo pasta radziņu uz dzeltena fona - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzība - Agrākas preču zīmes atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2021/C 9/28)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Deutsche Post AG (Bonna, Vācija) (pārstāvis: M. Viefhues, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Pošta Slovenije d.o.o. (Maribora, Slovēnija) (pārstāvji: M. Kavčič un R. Jerovšek, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 18. novembra lēmumu lietā R 994/2019-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Deutsche Post un Pošta Slovenije.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Deutsche Post AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 68, 2.3.2020.


title: Lieta T-629/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. oktobra rīkojums – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Savienojuma detaļas transportlīdzekļiem) (Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlota savienojuma detaļa dzesēšanas vai gaisa kondicionēšanas iekārtu savienošanai ar mehānisko transportlīdzekli – Spēkā neesamības pamats – Aizsardzības iegūšanas nosacījumu neievērošana – Regulas (EK) Nr. 6/2002 4. – 9. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Apjoms, kādā apelācijas padome veic pārbaudi – Prasības pamati, kas attiecas uz cita lēmuma motīviem – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/20

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. oktobra rīkojums – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Savienojuma detaļas transportlīdzekļiem)
      (Lieta T-629/19) (1)

      (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlota savienojuma detaļa dzesēšanas vai gaisa kondicionēšanas iekārtu savienošanai ar mehānisko transportlīdzekli - Spēkā neesamības pamats - Aizsardzības iegūšanas nosacījumu neievērošana - Regulas (EK) Nr. 6/2002 4. – 9. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Apjoms, kādā apelācijas padome veic pārbaudi - Prasības pamati, kas attiecas uz cita lēmuma motīviem - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
      (2021/C 9/29)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: L. Oliva Torras, SA (Manresa, Spānija) (pārstāvis: E. Sugrañes Coca, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Crespo Carrillo)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Mecánica del Frío, SL (Cornellá de Llobregat, Spānija) (pārstāvis: J. Torras Toll)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2019. gada 10. jūlija lēmumu lietā R 1399/2017-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp L. Oliva Torras un Mecánica del Frío.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  L. Oliva Torras, SA sedz savus, kā arī atlīdzina EUIPO un Mecánica del Frío, SL tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 399, 25.11.2019.


title: Lieta T-13/20: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. oktobra rīkojums – Valiante/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu – Civildienests – Ierēdņi – Iekšējais konkurss COM/1/AD 10/18 (AD 10) – Pieteikuma veidlapas iesniegšana, izmantojot Civildienesta noteikumu III pielikuma 2. pantā šajā ziņā paredzēto veidlapu – Iecēlējinstitūcijai vienlaicīgi un brīvā formā iesniegts lūgums pielaist dalībai konkursā – Pieņemamības nosacījumi – Atlases komisijas lēmums noraidīt prasītāja kandidatūru – Iecēlējinstitūcijas lēmums neapmierināt prasītāja lūgumu noraidīt vienu no paziņojumā par konkursu paredzētajiem nosacījumiem, lai prasītājs varētu piedalīties konkursā – Iecēlējinsitūcijas, nevis atlases komisijas lēmuma apstrīdēšana – Locus standi – Nepieņemamība)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/20

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. oktobra rīkojums – Valiante/Komisija
      (Lieta T-13/20) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Civildienests - Ierēdņi - Iekšējais konkurss COM/1/AD 10/18 (AD 10) - Pieteikuma veidlapas iesniegšana, izmantojot Civildienesta noteikumu III pielikuma 2. pantā šajā ziņā paredzēto veidlapu - Iecēlējinstitūcijai vienlaicīgi un brīvā formā iesniegts lūgums pielaist dalībai konkursā - Pieņemamības nosacījumi - Atlases komisijas lēmums noraidīt prasītāja kandidatūru - Iecēlējinstitūcijas lēmums neapmierināt prasītāja lūgumu noraidīt vienu no paziņojumā par konkursu paredzētajiem nosacījumiem, lai prasītājs varētu piedalīties konkursā - Iecēlējinsitūcijas, nevis atlases komisijas lēmuma apstrīdēšana - Locus standi - Nepieņemamība)
      (2021/C 9/30)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Diego Valiante (Antverpene–Berhema, Beļģija) (pārstāvji: R. Wardyn un Radca Prawny)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: D. Milanowska un L. Vernier)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2019. gada 14. marta lēmumu, ar ko šīs iestādes iecēlējinstitūcija noraidīja prasītāja lūgumu par dalību iekšējā konkursā COM/1/AD 10/18 (AD 10), jo viņš nebija izpildījis paziņojumā par šo konkursu paredzēto nosacījumu saistībā ar AD 8 pakāpes piešķiršanu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Diego Valiante atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 95, 23.3.2020.


title: Lieta T-14/20: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. oktobra rīkojums – Tratkowski/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu – Civildienests – Ierēdņi – Iekšējais konkurss COM/2/AD 12/18 (AD 12) – Pieteikuma veidlapas iesniegšana, izmantojot Civildienesta noteikumu III pielikuma 2. pantā šajā ziņā paredzēto veidlapu – Iecēlējinstitūcijai vienlaicīgi un brīvā formā iesniegts lūgums pielaist dalībai konkursā – Pieņemamības nosacījumi – Atlases komisijas lēmums noraidīt prasītāja kandidatūru – Atlases komisijas noraidījums pārskatīt kandidāta lūgumu tā novēlotības dēļ – Iecēlējinstitūcijas lēmums neapmierināt prasītāja lūgumu noraidīt vienu no paziņojumā par konkursu paredzētajiem nosacījumiem, lai prasītājs varētu piedalīties konkursā – Iecēlējinsitūcijas, nevis atlases komisijas lēmuma apstrīdēšana – Locus standi – Nepieņemamība)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/21

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. oktobra rīkojums – Tratkowski/Komisija
      (Lieta T-14/20) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Civildienests - Ierēdņi - Iekšējais konkurss COM/2/AD 12/18 (AD 12) - Pieteikuma veidlapas iesniegšana, izmantojot Civildienesta noteikumu III pielikuma 2. pantā šajā ziņā paredzēto veidlapu - Iecēlējinstitūcijai vienlaicīgi un brīvā formā iesniegts lūgums pielaist dalībai konkursā - Pieņemamības nosacījumi - Atlases komisijas lēmums noraidīt prasītāja kandidatūru - Atlases komisijas noraidījums pārskatīt kandidāta lūgumu tā novēlotības dēļ - Iecēlējinstitūcijas lēmums neapmierināt prasītāja lūgumu noraidīt vienu no paziņojumā par konkursu paredzētajiem nosacījumiem, lai prasītājs varētu piedalīties konkursā - Iecēlējinsitūcijas, nevis atlases komisijas lēmuma apstrīdēšana - Locus standi - Nepieņemamība)
      (2021/C 9/31)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Michal Tratkowski (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: R. Wardyn, Radca Prawny)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: D. Milanowska un L. Vernier)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2019. gada 14. marta lēmumu, ar ko šīs iestādes iecēlējinstitūcija noraidīja prasītāja lūgumu par dalību iekšējā konkursā COM/2/AD 12/18 (AD 12), jo viņš nebija izpildījis paziņojumā par šo konkursu paredzēto nosacījumu saistībā ar AD 10 pakāpes piešķiršanu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Michal Tratkowski atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 95, 23.3.2020.


title: Lieta T-38/20: Vispārējās tiesas 2020. gada 15. oktobra rīkojums – Lotto24/EUIPO (“LOTTO24”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “LOTTO24” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts – Regulas 2017/1001 7. panta 2. punkts – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/22

      Vispārējās tiesas 2020. gada 15. oktobra rīkojums – Lotto24/EUIPO (“LOTTO24”)
      (Lieta T-38/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “LOTTO24” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Regulas 2017/1001 7. panta 2. punkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
      (2021/C 9/32)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Lotto24 AG (Hamburga, Vācija) (pārstāvis: O. Brexl, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: R. Manea un A. Söder)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 5. novembra lēmumu lietā R 1216/2019-2 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “LOTTO24” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Lotto24 AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 77, 9.3.2020.


title: Lieta T-377/20 R II: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 19. oktobra rīkojums – KN/EESK (Pagaidu noregulējums – Civildienests – EESK loceklis – Vardarbība – “OLAF” izmeklēšana – EESK Biroja lēmums – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Jauns pieteikums – Jauni fakti – Steidzamības neesamība)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/22

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 19. oktobra rīkojums – KN/EESK
      (Lieta T-377/20 R II)
      (Pagaidu noregulējums - Civildienests - EESK loceklis - Vardarbība - “OLAF” izmeklēšana - EESK Biroja lēmums - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Jauns pieteikums - Jauni fakti - Steidzamības neesamība)
      (2021/C 9/33)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: KN (pārstāvji: M. Casado García-Hirschfeld un M. Aboudi, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (pārstāvji: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, I. Pouli un A. Carvajal García-Valdecasas)

         Priekšmets

      Pieteikums, kas ir pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt EESK 2020. gada 9. jūnija lēmuma, ar kuru prasītājs tostarp ir atbrīvots no jebkādas uzraudzības un personāla vadības darbības, izpildi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

                  2)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-165/20: Prasība, kas celta 2020. gada 30. oktobrī – JC/EUCAP Somalia

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/23

      Prasība, kas celta 2020. gada 30. oktobrī – JC/EUCAP Somalia

      (Lieta T-165/20)
      (2021/C 9/34)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: JC (pārstāvis: A. Van Himst, advokāte)

         Atbildētāja: EUCAP Somalia (Mogadīšo, Somālija)

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt EUCAP SOMALIA2019. gada 4. novembra lēmumu, ar ko tika izbeigtas nodarbinātības attiecības starp prasītāju un EUCAP SOMALIA;

                  —

                  atcelt EUCAP SOMALIA2019. gada 3. decembra lēmumu, ar ko tika izbeigtas darba attiecības starp prasītāju un EUCAP SOMALIA;

                  —

                  vajadzības gadījumā atcelt 2020. gada 24. janvāra lēmumu, ar ko tika noraidīta apelācijas sūdzība, kura bija iesniegta par lēmumu pārtraukt darba attiecības;

                  —

                  piespriest atbildētājai ar atpakaļejošu spēku samaksāt prasītājam atlīdzību līdz galīgajam un likumīgajam līgumisko attiecību beigu datumam;

                  —

                  piespriest atbildētājai pieskaitīt summām procentus atbilstoši likmei, ko ECB ir noteikusi savām galvenajām refinansēšanas darbībām, pieskaitot 3,5 procentpunktus;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītājs izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz to, ka pirmais uzteikums prasītājam esot adresēts tikai ar lēmumu par prasības noraidīšanu, un uz to, ka:

                              —

                              2019. gada 4. novembra uzteikumam neesot nekādu seku un vismaz tam neesot atpakaļejoša spēka;

                              —

                              neesot ievērota formālas pirmstiesas procedūras īstenošana un esot pārkāpts darba līguma 21. pants, jo misijas vadītāja vietnieks prasītāju esot uzklausījis tikai pēc tam, kad bija pieņemts lēmums par viņa iekšējās sūdzības noraidīšanu.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz darba līguma 18. panta, kā arī LESD 296. panta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta pārkāpumu, jo atbildētāja neesot pamatojusi savu lēmumu (savus lēmumus) par atlaišanu.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz darba līguma 18. panta pārkāpumu un tiesību kļūdu darba līguma 17.2. panta piemērošanā, jo atbildētājai esot bijis jāievēro vismaz mēnesi ilgs uzteikuma termiņš.

                  4.

                  Ceturtais pamats attiecas uz 1978. gada 3. jūlija Likuma par darba līgumu Beļģijas tiesībās, uz ko prasītāja ir atsaukusies kā uz līgumam piemērojamo tiesību aktu, pārkāpumu.


title: Lieta T-630/20: Prasība, kas celta 2020. gada 14. oktobrī – MW/Parlaments

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/24

      Prasība, kas celta 2020. gada 14. oktobrī – MW/Parlaments
      (Lieta T-630/20)
      (2021/C 9/35)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: MW (pārstāvis: (M. Casado García-Hirschfeld, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasības pieteikumu par pieņemamu un pamatotu;
                  līdz ar to:

                  —

                  atcelt apstrīdēto 2019. gada 11. decembra lēmumu, ar kuru tika izbeigts prasītājas pagaidu darbinieces darba līgums uz nenoteiktu laiku un apturēta viņas darba pienākumu izpilde;

                  —

                  izdot rīkojumu par pienākumu atlīdzināt mantisko kaitējumu 10 000 EUR apmērā, pieskaitot aprēķināmās izglītības izmaksas, un piespriest atlīdzināt morālo kaitējumu, kas lēšams 30 000 EUR apmērā;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir saistīts ar Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 80. panta pārkāpumu, kā rezultātā tikusi pieļauta kļūda vērtējumā un nepareizi izmantotas pilnvaras. It īpaši prasītāja apgalvo, ka atbildētājs nav ņēmis vērā visus lēmumam svarīgos apstākļus.

                  2.

                  Otrais pamats ir saistīts ar tiesību uz godīgiem un taisnīgiem darba apstākļiem pārkāpumu, pilnvaru nepareizu izmantošanu un Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 12. un12.a pantā paredzēto jebkādas psiholoģiskas vardarbības aizliegumu.


title: Lieta T-633/20: Prasība, kas celta 2020. gada 9. oktobrī – CNMSE u.c./Parlaments un Padome

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/24

      Prasība, kas celta 2020. gada 9. oktobrī – CNMSE u.c./Parlaments un Padome
      (Lieta T-633/20)
      (2021/C 9/36)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Coordination nationale médicale santé – environnement (CNMSE) (Parīze, Francija) un pieci citi prasītāji (pārstāvis: G. Tumerelle, advokāts)

         Atbildētāji: Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt Regulu (ES) Nr. 2020/1043 par spēkā neesošu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāji izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir saistīts ar apstrīdētās regulas (1) radītajām sekām un riskiem. Prasītāji uzskata, ka jebkādu pasākumu ar ģenētiski modificētiem organismiem saistītu risku novērtēšanai atcelšana ir nepamatota. Tie turklāt pārmet, ka nav notikusi sabiedriskā apspriešana, ka nav informācijas un marķējuma, un zinātniska pamatojuma.

                  2.

                  Otrais pamats ir saistīts ar trūkumiem, kas ietekmē apstrīdētā tiesību akta formālo tiesiskumu. Prasītāji pārmet, ka izmantotajā procedūrā nav notikusi sabiedriskā apspriešana, nav tikuši veikti Direktīvas 2001/18 (2) 7. pantā paredzētie diferencētie pasākumi un ir pārkāpti būtiski procedūras noteikumi. Tie turklāt norāda uz pietiekama juridiskā pamata neesamību un kļūdu vērtējumā.

                  3.

                  Trešais pamats ir saistīts ar trūkumiem, kas ietekmē pārsūdzētā tiesību akta saturisko tiesiskumu. Prasītāji norāda, ka nav ticis ievērots piesardzības princips, Savienības tiesību pamatprincips par tiesībām uz tiesisko paļāvību un iegūtās tiesības uz veselības un vides aizsardzību. Prasītāji turklāt atsaucas uz subsidiaritātes un samērīguma principu pārkāpumu, kā arī uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/1043 (2020. gada 15. jūlijs) par cilvēkiem paredzētu zāļu, kas satur ģenētiski modificētus organismus vai no tiem sastāv un kas paredzētas koronavīrusa slimības (Covid-19) ārstēšanai vai profilaksei, klīniskās izpētes veikšanu un piegādi (OV 2020, L 231, 12. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/18/EK (2001. gada 12. marts) par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu (OV 2001, L 106, 1. lpp.).


title: Lieta T-640/20: Prasība, kas celta 2020. gada 16. oktobrī – Validity/Komisija

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/25

      Prasība, kas celta 2020. gada 16. oktobrī – Validity/Komisija
      (Lieta T-640/20)
      (2021/C 9/37)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre (Budapešta, Ungārija) (pārstāvis: B. Van Vooren, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2020. gada 6. augusta Lēmumu C(2020) 5540 final, kas atbilstoši Regulai 1049/2001 (1) ir adresēts vienam no Validity Foundation izpilddirektoriem;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāptas invalīdu tiesības uz dalību sabiedrības dzīvē kopsakarā ar tiesībām uz neatkarīgu dzīvi un integrāciju (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 26. pants kopsakarā ar ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām 19. un 29. pantu).

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts Regulas 1049/2001 4. panta 3. punkts, kas aplūkots LESD 15. panta 3. punkta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 42. panta gaismā.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-645/20: Prasība, kas celta 2020. gada 23. oktobrī – NC u.c./Parlaments un Padome

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/26

      Prasība, kas celta 2020. gada 23. oktobrī – NC u.c./Parlaments un Padome
      (Lieta T-645/20)
      (2021/C 9/38)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: NC, ND, NE, NF, Uniunea Naţională a Transportatorilor Rutieri din România (UNTRR) (Bukareste, Rumānija) (pārstāvji: R. Martens, advokāts)

         Atbildētāji: Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

         Juridiskais pamatojums

      Prasītājas lūdz Vispārējo tiesu:

                  —

                  daļēji atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2020/1055 (2020. gada 15. jūlijs), ar ko groza Regulas (EK) Nr. 1071/2009, (EK) Nr. 1072/2009 un (ES) Nr. 1024/2012, lai tās pielāgotu norisēm autotransporta nozarē, 1. panta 3. punktu;

                  —

                  piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājas izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz LES 2. panta, 4. panta 2. punkta un 9. panta, LESD 18. un 95. panta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. panta un Savienības vispārīgo vienlīdzības un nediskriminācijas principu, skatītu kopā ar LES 5. panta 4. punktu un samērīguma principu kā Savienības tiesību vispārīgo principu, pārkāpumu, saistībā ar būtisku un tiešu diskrimināciju.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots LESD 26., 49. un 56. panta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. panta un 52. panta 1. punkta, skatīta kopā ar LES 5. panta 4. punktu un samērīguma principa kā Savienības tiesību vispārīgā principa, pārkāpums, saistībā ar pakalpojumu sniegšanas brīvības, uzņēmējdarbības brīvības un darījumdarbības brīvības nelikumīgu ierobežošanu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots LES 3. panta 3. punkta, LESD 11. un 191. panta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 37. panta pārkāpums saistībā ar vides kvalitātes saglabāšanu, aizsardzību un uzlabošanu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots LESD 296. panta 2. punkta, LESD 2. protokola 5. panta, Iestāžu nolīguma par labāku likumdošanas procesu un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums saistībā ar to, ka nav konkrēti norādīts pamatojums un nav veikti ietekmes vērtējumi.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots LESD 91. un 94. panta, skatīta kopā ar LES 5. panta 4. punktu un samērīguma principu kā Savienības tiesību vispārīgo principu, pārkāpums saistībā ar būtisku ietekmi uz dzīves kvalitāti, nodarbinātības līmeni un ekonomiskajiem apstākļiem.


title: Lieta T-647/20: Prasība, kas iesniegta 2020. gada 21. oktobrī – Verelst/Padome

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/27

      Prasība, kas iesniegta 2020. gada 21. oktobrī – Verelst/Padome
      (Lieta T-647/20)
      (2021/C 9/39)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Jean-Michel Verelst (Eghezée, Beļģija) (pārstāvis: C. Molitor, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto aktu;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības par Padomes Īstenošanas lēmumu (ES) 2020/1117 (2020. gada 27. jūlijs), ar ko ieceļ Eiropas Prokuratūras Eiropas prokurorus (OV 2020, L 244, 18. lpp.), ciktāl ar to Yves Van Den Berge iecelts par EPPO Eiropas prokuroru kā pagaidu darbinieks AD 13 pakāpē uz sešu gadu termiņu, kas nav atjaunojams, no 2020. gada 29. jūlija, pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti Eiropas prokuroru iecelšanai piemērojamie noteikumi. Runa ir par LESD 288., 289., 291. un 296. pantu, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 20., 21. un 41. pantu, vispārējiem Eiropas Savienības tiesību principiem – tiesisko drošību, tiesisko paļāvību, tiesiskumu un nediskrimināciju, Padomes Regulu (ES) 2017/1939 (2017. gada 12. oktobris), ar ko īsteno ciešāku sadarbību Eiropas Prokuratūras (EPPO) izveidei (OV 2017, L 283, 1. lpp.), un it īpaši tās 14. panta 3. punktu un 16. panta 1., 2. un 3. punktu, Padomes Īstenošanas lēmuma (ES) 2018/1696 (2018. gada 13. jūlijs) par darbības noteikumiem atlases komitejai, kas paredzēta 14. panta 3. punktā Regulā (ES) 2017/1939, ar ko īsteno ciešāku sadarbību Eiropas Prokuratūras (EPPO) izveidē (OV 2018, L 282, 8. lpp.), 1. pantu, darbības noteikumiem atlases komitejai, kuri izklāstīti minētajā īstenošanas lēmumā, un it īpaši to VI.2. un VII.2. pantu, kā arī būtiskiem procedūras noteikumiem. Ar šo pamatu prasītājs pārmet, ka apstrīdētais akts, ciktāl ar to Eiropas prokurora amatā iecelts viens no Beļģijas izvirzītajiem kandidātiem:

                              —

                              pirmkārt (pirmā daļa), ir pieņemts, nedz pamatojoties uz, nedz ņemot vērā atlases komitejas izdarītos secinājumus par kandidātu atlases rezultātiem un kandidātu uzklausīšanu, kuri izklāstīti tās argumentētajā atzinumā, bet gluži pretēji – pamatojoties uz citu, atbildīgajās sagatavošanas darbu struktūrās Padomē izstrādāto izvērtējumu par kandidātu nopelniem, un

                              —

                              otrkārt (otrā daļa), liecina par atšķirīgu attieksmi pret to kandidātu grupu, kurus izvirzījusi Austrija, Čehija, Francija, Grieķija, Horvātija, Igaunija, Itālija, Kipra, Latvija, Lietuva, Luksemburga, Malta, Nīderlande, Portugāle, Rumānija, Slovākija, Slovēnija, Somija, Spānija un Vācija, no vienas puses, un to kandidātu grupu, kurus izvirzījusi Beļģija, Bulgārija un Portugāle, no otras puses, jo pirmās grupas gadījumā ir balstījusies uz regulā paredzēto atlases komitejas atzinumu, bet otras grupas gadījumā ir izmantojusi citu kandidātu nopelnu izvērtēšanas procedūru, kas nav paredzēta šajā regulā un ko veikusi struktūra, kurai šajā ziņā nav nekādu pilnvaru.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts pamatojums, nav ievērotas tiesības uz labu pārvaldību un ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Konkrētāk, ar šo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 296. pants, Hartas 41. pants, iepriekš minētā Regula (ES) 2017/1939 un it īpaši tās 14. panta 3. punkts un 16. panta 1., 2. un 3. punkts, iepriekš minētā Īstenošanas lēmuma (ES) 2018/1696 1. pants, darbības noteikumi atlases komitejai, kuri izklāstīti minētajā īstenošanas lēmumā, un it īpaši to VI.2. un VII.2. pants, kā arī būtiski procedūras noteikumi, un ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā.
                  Šajā ziņā prasītājs pārmet, ka attiecībā uz Beļģiju ar apstrīdēto aktu ir nolemts Eiropas prokurora amatā iecelt izvirzīto kandidātu, tādējādi viņam radot priekšrocības attiecībā pret citiem kandidātiem un, konkrētāk, attiecībā pret prasītāju, balstoties uz izvērtējumu par izvirzītā kandidāta pieredzi finanšu noziegumu un starptautiskās tiesu iestāžu sadarbības jomā, un secināts, ka šā kandidāta kvalifikācija un darba pieredze labāk atbilstot Eiropas prokurora amata aprakstam.


title: Lieta T-662/20: Prasība, kas celta 2020. gada 5. novembrī – Muratbey Gida/EUIPO – M. J. Dairies (Trīskārši spirālveidīgs siers)

text:
               11.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/28

      Prasība, kas celta 2020. gada 5. novembrī – Muratbey Gida/EUIPO – M. J. Dairies (Trīskārši spirālveidīgs siers)
      (Lieta T-662/20)
      (2021/C 9/40)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Muratbey Gida Sanayí Ve Tícaret AŞ (Stambula, Turcija) (pārstāvis: M. Schork, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: M. J. Dairies EOOD (Sofija, Bulgārija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus dizainparauga īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgais strīdus dizainparaugs: starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, saistībā ar dizainparaugu Nr. DM/080641-0002 (Trīskārši spirālveidīgs dzeltenas krāsas siers)

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2020. gada 21. augusta lēmums lietā R 1925/2019-3

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt otras procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieces pieteikumu par apstrīdētās starptautiskās reģistrācijas Nr. DM/080641-0002, ko attiecina uz Eiropas Savienību, spēkā neesamības atzīšanu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. panta pārkāpums;

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 7. panta 1. punkta pārkāpums.