title: Lieta T-125/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 28. janvāra spriedums — Centro Studi Manieri /Padome (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā par bērnu silītes pilnīgu pārvaldīšanu — Lēmums par Infrastruktūras un apgādes biroja (OIB) pakalpojumu izmantošanu un uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā atsaukšanu)

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/34

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 28. janvāra spriedums — Centro Studi Manieri/Padome
   (Lieta T-125/06) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā par bērnu silītes pilnīgu pārvaldīšanu - Lēmums par Infrastruktūras un apgādes biroja (OIB) pakalpojumu izmantošanu un uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā atsaukšanu)
   (2009/C 69/80)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Centro Studi Antonio Manieri Srl, Roma (Itālija) (pārstāvji — K. Forte [C. Forte], M. Forte [M. Forte] un Dž. Forte [G. Forte], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — A. Vitro [A. Vitro], P. Manika [P. Mahnic] un M. Balta [M. Balta])
   Priekšmets
   Pirmkārt, Padomes 2006. gada 16. janvāra Lēmuma atsaukt uzaicinājumu uz konkursu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā Nr. 2003/S 209–187862 par bērnu silītes pilnīgu pārvaldīšanu, kas tika publiskots ar Ģenerālsekretariāta 2006. gada 16. janvāra vēstuli, atcelšana, otrkārt, lēmuma par “Infrastruktūras un apgādes biroja” (OIB) piedāvājuma sniegt attiecīgo pakalpojumu izmantošanu atcelšana, un; treškārt, prasība par zaudējumu atlīdzību
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Centro Studi Antonio Manieri Srl sedz savus, kā arī atlīdzina Padomes tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006.


title: Lieta C-361/06: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 22. maija spriedums ( College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Feinchemie Schwebda GmbH , Bayer CropScience AG / College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Augu aizsardzības līdzekļi — Tirdzniecības atļauja — Etofumezāts — Direktīvas 91/414/EEK un 2002/37/EK — Regula (EEK) Nr. 3600/92 — Lūgums atkārtoti sākt mutvārdu procesu)

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/5

         Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 22. maija spriedums (College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG/College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

   (Lieta C-361/06) (1)

   (Augu aizsardzības līdzekļi - Tirdzniecības atļauja - Etofumezāts - Direktīvas 91/414/EEK un 2002/37/EK - Regula (EEK) Nr. 3600/92 - Lūgums atkārtoti sākt mutvārdu procesu)
   (2008/C 171/08)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG

      Atbildētāja: College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

      Piedaloties: Agrichem BV

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Komisijas 2002. gada 3. maija Direktīvas 2002/37/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai iekļautu etofumezātu kā aktīvu vielu (OV L 117, 10. lpp.), 4. panta 1. punkta interpretācija — Dalībvalstu pienākums līdz 2003. gada 1. septembrim atsaukt augu aizsardzības līdzekļa, kura sastāvā ir etofumezāts, atļauju, ja šīs atļaujas turētāja rīcībā nav dokumentācijas, kas atbilst Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvas 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV L 230, 1. lpp.) II pielikumā noteiktajām prasībām, un nav arī pieejama šāda dokumentācija
   Rezolutīvā daļa:
   Komisijas 2002. gada 3. maija Direktīvas 2002/37/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai iekļautu etofumezātu kā aktīvu vielu, 4. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas neparedz dalībvalstu pienākumu līdz 2003. gada 1. septembrim atsaukt augu aizsardzības līdzekļa, kura sastāvā ir etofumezāts, atļauju, tādēļ, ka šīs atļaujas turētāja rīcībā nav dokumentācijas, kas atbilst Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvas 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū II pielikumā noteiktajām prasībām, un nav arī pieejama šāda dokumentācija.

      (1)  OV C 294, 2.12.2006.


title: Lieta T-169/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 13. maija spriedums – Ferring/ITSB – Kora (“Koragel”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Koragel” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “CHORAGON” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/35

         Vispārējās tiesas 2015. gada 13. maija spriedums – Ferring/ITSB – Kora (“Koragel”)
   (Lieta T-169/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Koragel” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “CHORAGON” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 213/59)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ferring BV (Hoofddorp, Nīderlande) (pārstāvis – A. Thünken, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāve – D. Walicka)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Kora Corp. Ltd (Swords, Īrija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 13. janvāra lēmumu lietā R 721/2013–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Ferring BV un Kora Corp. Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ferring BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 151, 19.5.2014.


20150731007616592015/C 270/11982014CJC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150611101121Lieta C-98/14: Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 11. jūnija spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató kft u.c./Magyar Állam Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Azartspēles – Valsts nodokļi, kas piemērojami spēļu automātu ekspluatācijai spēļu zālēs – Valsts tiesiskais regulējums, ar ko aizliedz spēļu automātu ekspluatāciju ārpus kazino – Tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi – Direktīva 98/34/EK – Pienākums tehnisko noteikumu projektus paziņot Komisijai – Dalībvalsts atbildība par zaudējumiem, kas radušies Savienības tiesībām neatbilstoša tiesiskā regulējuma dēļ
 ---documentbreak--- C2702015LV1010120150611LV0011101112Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 11. jūnija spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató kft u.c./Magyar Állam

   (Lieta C-98/14) (
         1
      )
   “Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Azartspēles — Valsts nodokļi, kas piemērojami spēļu automātu ekspluatācijai spēļu zālēs — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko aizliedz spēļu automātu ekspluatāciju ārpus kazino — Tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi — Direktīva 98/34/EK — Pienākums tehnisko noteikumu projektus paziņot Komisijai — Dalībvalsts atbildība par zaudējumiem, kas radušies Savienības tiesībām neatbilstoša tiesiskā regulējuma dēļ”2015/C 270/11Tiesvedības valoda – ungāru
      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Törvényszék

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató kft, Lixus Szerencsejáték Szervező kft, Lixus Projekt Szerencsejáték Szervező kft, Lixus Invest Szerencsejáték Szervező kft, Megapolis Terminal Szolgáltató kft

      Atbildētāja: Magyar Állam

      Rezolutīvā daļa:

            1)

            tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds aplūkots pamatlietā, ar kuru, neparedzot pārejas periodu, tiek pieckāršots fiksētais nodoklis par spēļu automātu ekspluatēšanu spēļu zālēs un turklāt tiek ieviests proporcionāls nodoklis šai pašai darbībai, ir uzskatāms par ierobežojumu LESD 56. pantā garantētajai pakalpojumu sniegšanas brīvībai, ciktāl ar to spēļu automātu ekspluatēšanas pakalpojumu brīva sniegšana spēļu zālēs tiek aizliegta, traucēta vai padarīta mazāk pievilcīga – kas jāpārbauda valsts tiesai;

            2)

            tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds aplūkojams pamatlietā, ar kuru, neparedzot nedz pārejas periodu, nedz kompensāciju uzņēmējiem, kas ekspluatē spēļu zāles, aizliedz spēļu automātus ekspluatēt ārpus kazino, ir uzskatāms par ierobežojumu LESD 56. pantā garantētajai pakalpojumu sniegšanas brīvībai;

            3)

            ierobežojumi pakalpojumu sniegšanas brīvībai, kuri var izrietēt no tāda tiesiskā regulējuma, kāds aplūkojams pamatlietā, ir pamatojami ar primāriem vispārējo interešu apsvērumiem tikai tad, ja valsts tiesa, veicot visaptverošu izvērtējumu par apstākļiem, kādos pieņemts un īstenots šis tiesiskais regulējums, secina, ka:

                     —

                     tā mērķi primāri patiešām ir patērētāju aizsardzība pret azartspēļu atkarību un ar azartspēlēm saistītas noziedzības un krāpšanas apkārošana, jo vienīgi apstāklis, ka azartspēļu darbību ierobežojums, palielinot nodokļu ieņēmumus, pakārtoti nāk par labu attiecīgās dalībvalsts budžetam, neliedz uzskatīt, ka šī ierobežojuma mērķi patiešām ir šādi;

                     —

                     ar to šie mērķi tiek īstenoti saskanīgi un sistemātiski un

                     —

                     tas atbilst no Savienības tiesībām izrietošajiem vispārīgajiem principiem, īpaši tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principiem, kā arī tiesībām uz īpašumu;

            4)

            Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā un informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā, kas grozīta ar Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvu 2006/96/EK, 1. panta 11. punkts ir interpretējams tādējādi, ka:

                     —

                     tāda valsts tiesiskā regulējuma normas, ar kurām, neparedzot pārejas periodu, tiek pieckāršots fiksētais nodoklis par spēļu automātu ekspluatēšanu spēļu zālēs un turklāt tiek ieviests proporcionāls nodoklis šai pašai darbībai, nav “tehniskie noteikumi” šīs normas izpratnē, un

                     —

                     tāda valsts tiesiskā regulējuma normas, ar kurām tiek aizliegts ekspluatēt spēļu automātus ārpus kazino, ir “tehniskie noteikumi” minētās normas izpratnē, kuru projekti ir jāpaziņo, kā noteikts šīs direktīvas 8. panta 1. punkta pirmajā daļā;

            5)

            LESD 56. panta mērķis ir piešķirt tiesības indivīdiem, lai gadījumā, kad dalībvalsts tās pārkāpj, tostarp ar tās izdotiem tiesību aktiem, indivīdiem rastos tiesības no šīs dalībvalsts pieprasīt atlīdzību par šī pārkāpuma rezultātā ciestajiem zaudējumiem, ciktāl minētais pārkāpums ir pietiekami būtisks un pastāv tieša cēloņsakarība starp valstij esošā pienākuma pārkāpumu un radīto zaudējumu, kas ir jāpārbauda valsts tiesai;

            6)

            Direktīvas 98/34, kas grozīta ar Direktīvu 2006/96, 8. un 9. panta mērķis nav piešķirt tiesības indivīdiem, lai gadījumā, kad dalībvalsts tos pārkāpj, indivīdiem atbilstoši Savienības tiesībām rastos tiesības no šīs dalībvalsts pieprasīt atlīdzību par šī pārkāpuma rezultātā ciestajiem zaudējumiem;

            7)

            apstāklis, ka tāds tiesiskais regulējums kā pamatlietā attiecas uz jomu, kura ietilpst dalībvalstu kompetencē, neietekmē atbildes uz iesniedzējtiesas uzdotajiem jautājumiem.

      (
         1
      )	OV C 142, 12.5.2014.


title: Lieta T-127/09 RENV: Vispārējās tiesas 2015. gada 14. janvāra spriedums – Abdulrahim /Padome un Komisija Lietas nodošana atpakaļ pēc nolēmuma atcelšanas — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret konkrētām personām un organizācijām, kas ir saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban — Regula (EK) Nr. 881/2002 — Personas, kas iekļauta Apvienoto Nāciju Organizācijas iestādes izveidotā sarakstā, līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Šīs personas vārda iekļaušana Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikumā esošajā sarakstā — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Termiņš prasības celšanai — Pārsniegums — Atvainojama maldība — Pamattiesības — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Tiesības uz īpašumu — Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/28

         Vispārējās tiesas 2015. gada 14. janvāra spriedums – Abdulrahim/Padome un Komisija
   (Lieta T-127/09 RENV) (1)

   (Lietas nodošana atpakaļ pēc nolēmuma atcelšanas - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret konkrētām personām un organizācijām, kas ir saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban - Regula (EK) Nr. 881/2002 - Personas, kas iekļauta Apvienoto Nāciju Organizācijas iestādes izveidotā sarakstā, līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Šīs personas vārda iekļaušana Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikumā esošajā sarakstā - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Termiņš prasības celšanai - Pārsniegums - Atvainojama maldība - Pamattiesības - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Tiesības uz īpašumu - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību)
   (2015/C 065/38)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Abdulbasit Abdulrahim (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – P. Moser, QC, E. Grieves, barrister, H. Miller un R. Graham, solicitors)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – E. Finnegan un G. Étienne) un Eiropas Komisija (pārstāvji – E. Paasivirta un G. Valero Jordana)

      Priekšmets

   Prasība sākotnēji, pirmkārt, daļēji atcelt Padomes 2002. gada 27. maija Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban, un ar kuru atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 467/2001, ar ko aizliedz eksportēt noteiktas preces un pakalpojumus uz Afganistānu, pastiprina lidojumu aizliegumu un attiecina uz Afganistānas Taliban līdzekļu un citu finanšu resursu iesaldēšanu (OV L 139, 9. lpp.), kas grozīta ar Komisijas 2008. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 1330/2008, ar kuru 103. reizi groza Regulu Nr. 881/2002 (OV L 345, 60. lpp.), vai pēdējo minēto regulu, ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un, otrkārt, prasība atlīdzināt kaitējumu, kas ar šiem tiesību aktiem esot nodarīts

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2008. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 1330/2008, ar kuru 103. reizi groza Padomes Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban, ciktāl tā attiecas uz Abdulbasit Abdulrahim;

               2)

               Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina A. Abdulrahim tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasības atcelt tiesību aktu ietvaros, kā arī summu, ko Vispārējā tiesa izmaksāja juridiskās palīdzības mērķiem.

      (1)  OV C 167, 18.7.2009.


title: Lieta C-358/05: Prasība pret Spānijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2005. gada 23. septembrī

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/16

         Prasība pret Spānijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 23. septembrī
   (Lieta C-358/05)
   (2005/C 296/29)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 23. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Spānijas Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv B. Šima [B. Schima] un S. Pardo Kvintijana [S. Pardo Quintillán], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvu 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu (1), un, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 30. pants;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transpozīcijai noteiktais termiņš beidzās 2004. gada 1. jūlijā.

      (1)  OV L 176, 15.07.2003., 37. lpp.


title: Lieta C-552/08: Tiesas 2009. gada 1. oktobra rīkojums — Agrar-Invest-Tatschl GmbH /Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Muitas kodekss — 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts — Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa — Ievedmuitas nodokļa vēlāka neiegrāmatošana — Paziņojums importētājiem — Labticība)

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/11

         Tiesas 2009. gada 1. oktobra rīkojums — Agrar-Invest-Tatschl GmbH/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-552/08) (1)

   (Apelācija - Muitas kodekss - 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts - Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa - Ievedmuitas nodokļa vēlāka neiegrāmatošana - Paziņojums importētājiem - Labticība)
   2010/C 11/19
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs:
      Agrar-Invest-Tatschl GmbH (pārstāvis — O. Venclafs [O. Wenzlaff], Rechtsanwalt)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Šēnbergs [S. Schønberg], pārstāvis, B. Vēgenbaurs [B. Wägenbaur], Rechtsanwalt)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2008. gada 8. oktobra spriedumu lietā T-51/07 Agrar-Invest-Tatschl/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt Komisijas 2006. gada 4. decembra Lēmumu C(2006) 5789, galīgā redakcija, par ievedmuitas nodokļa vēlāku piedziņu, kas no apelācijas sūdzības iesniedzējas netika iekasēts par cukura importu no Horvātijas — Nodokļu parādnieka labticības izslēgšana gadījumā, kad Komisija publicē paziņojumu importētājiem — Eksportētājvalsts muitas iestāžu kļūdains vēlāka apstiprinājuma izcelsmes sertifikātu īstuma un pareizības seku vērtējums, pamatojoties uz labticības kritēriju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Agrar-Invest-Tatschl GmbH sedz tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 07.03.2009.


title: Lieta C-625/15 P: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 8. jūnija spriedums – Schniga GmbH/Kopienas Augu šķirņu birojs, Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC Apelācija — Kopienas augu šķirņu aizsardzība — Pieteikums par Kopienas aizsardzību — Ābeļu šķirne “Gala Schnitzer” — Tehniskā pārbaude — Kopienas Augu šķirņu biroja (CPVO) Administratīvās padomes izstrādātas pārbaudes pamatnostādnes — Regula (EK) Nr. 1239/95 — 23. panta 1. punkts — CPVO priekšsēdētāja pilnvaras — Atšķirtspējīgas īpašības pievienošana tehniskās pārbaudes noslēgumā — Īpašības stabilitāte divos audzēšanas ciklos

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/7

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 8. jūnija spriedums – Schniga GmbH/Kopienas Augu šķirņu birojs, Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC

   (Lieta C-625/15 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas augu šķirņu aizsardzība - Pieteikums par Kopienas aizsardzību - Ābeļu šķirne “Gala Schnitzer” - Tehniskā pārbaude - Kopienas Augu šķirņu biroja (CPVO) Administratīvās padomes izstrādātas pārbaudes pamatnostādnes - Regula (EK) Nr. 1239/95 - 23. panta 1. punkts - CPVO priekšsēdētāja pilnvaras - Atšķirtspējīgas īpašības pievienošana tehniskās pārbaudes noslēgumā - Īpašības stabilitāte divos audzēšanas ciklos)
   (2017/C 249/09)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Schniga GmbH (pārstāvji – R. Kunze un G. Würtenberger, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Kopienas Augu šķirņu birojs (pārstāvji –M. Ekvad un F. Mattina), Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC (pārstāvis –M. Eller, advokāts)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 10. septembra spriedumu Schniga/CPVO – Brookfield New Zealand un Elaris (“Gala Schnitzer”) (T-91/14 un T-92/14, nav publicēts, EU:T:2015:624);

               2)

               atcelt Kopienas Augu šķirņu biroja (CPVO) Apelācijas padomes 2013. gada 20. septembra lēmumus attiecībā uz Kopienas augu šķirņu aizsardzības piešķiršanu ābeļu šķirnei “Gala Schnitzer” (lietas A 003/2007 un A 004/2007);

               3)

               Kopienas Augu šķirņu birojs sedz savus, kā arī atlīdzina Schniga GmbH tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Brookfield New Zealand Ltd un Elaris SNC sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 27, 25.1.2016.


title: Lieta C-398/13 P: Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 3. septembra spriedums – Inuit Tapiriit u.c./Eiropas Komisija, Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome Apelācija — Regula (EK) Nr. 737/2010 — Regula, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Regulu (EK) Nr. 1007/2009 — Tirdzniecība ar izstrādājumiem no roņiem — Šo izstrādājumu ievešanas un tirdzniecības ierobežojumi — Spēkā esamība — Juridiskais pamats — EKL 95. pants — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 17. pants — ANO deklarācija par pirmiedzīvotāju tautu tiesībām — 19. pants

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/4

         Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 3. septembra spriedums – Inuit Tapiriit u.c./Eiropas Komisija, Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-398/13 P) (1)

   (Apelācija - Regula (EK) Nr. 737/2010 - Regula, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Regulu (EK) Nr. 1007/2009 - Tirdzniecība ar izstrādājumiem no roņiem - Šo izstrādājumu ievešanas un tirdzniecības ierobežojumi - Spēkā esamība - Juridiskais pamats - EKL 95. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 17. pants - ANO deklarācija par pirmiedzīvotāju tautu tiesībām - 19. pants)
   (2015/C 354/03)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Inuit Tapiriit, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diş Ticaret Ltd Şirketi, Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society, Ltd (pārstāvji – H. Viaene, J. Bouckaert un D. Gillet, advocaten)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Mifsud–Bonnici un C. Hermes), Eiropas Parlaments (pārstāvji – L. Visaggio un J. Rodrigues), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – K. Michoel un M. Moore)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Organisation, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Organisation, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diş Ticaret Ltd Şirketi un Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 274, 21.9.2013.


title: Lieta T-769/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 7. jūlija rīkojums – CGI Luxembourg un Intrasoft International/Parlaments Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus — Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Informācijas produkcijas sistēmu attīstīšana un uzturēšana — Pretendenta ierindošana kaskādes procedūrā — Apstrīdēto lēmumu atcelšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/29

         Vispārējās tiesas 2015. gada 7. jūlija rīkojums – CGI Luxembourg un Intrasoft International/Parlaments
   (Lieta T-769/14) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus - Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Informācijas produkcijas sistēmu attīstīšana un uzturēšana - Pretendenta ierindošana kaskādes procedūrā - Apstrīdēto lēmumu atcelšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 320/45)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: CGI Luxembourg SA (Bertrange, Luksemburga); un Intrasoft International SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis – N. Korogiannakis, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – B. Simon un L. Darie)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Parlamenta lēmumus, ar kuriem prasītāju piedāvājumu ierindo kaskādē otrajā vietā līguma piešķiršanai attiecībā uz atklātā uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūru PE/ITEC/ITS14 “IT pakalpojumu ārējā sniegšana” 3. daļu “Informācijas produkcijas sistēmu attīstīšana un uzturēšana” un ar kuriem pirmo līgumu piešķir citam konsorcijam, un, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats, tai skaitā tos, kuri ir radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībā.

      (1)  OV C 46, 9.2.2015.


title: Lieta T-455/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 26. maija spriedumu lietā F-83/09 Kalmár/Europol 2011. gada 11. augustā iesniedza Eiropas Policijas birojs (Eiropols)

text:
               1.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 290/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 26. maija spriedumu lietā F-83/09 Kalmár/Europol2011. gada 11. augustā iesniedza Eiropas Policijas birojs (Eiropols)
   (Lieta T-455/11 P)
   2011/C 290/27
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Policijas birojs (Eiropols) (pārstāvji — D. Neumann, D. El Khoury un J. Arnould, piedaloties D. Waelbroeck un E. Antypas, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Andreas Kalmár (Hāga, Nīderlande)

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu un pieņemt lietā nolēmumu tiktāl, ciktāl Civildienesta tiesa

                           a)

                           ir atcēlusi Eiropola 2009. gada 4. februāra lēmumu, ar kuru Eiropola direktors ir uzteicis A. Kalmár darba līgumu uz noteiktu laiku, 2009. gada 24. februāra lēmumu, ar kuru Eiropola direktors ir atbrīvojis A. Kalmár no dienesta pienākumu izpildes, un 2009. gada 18. jūlija lēmumu, ar kuru ir noraidīta A. Kalmár sūdzība;

                           b)

                           ir nolēmusi, ka Eiropolam ir jāizmaksā A. Kalmár kompensācija EUR 5 000 apmērā;

                           c)

                           ir piespriedusi Eiropolam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest A. Kalmár atlīdzināt tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē un tiesāšanās izdevumus saistībā ar viņa apelācijas sūdzību.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza sešus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts aizliegums lemt ne ultra petita un ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību. Apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka Civildienesta tiesa ir izvērtējusi citus prasības pamatus, nevis tos, kurus ir norādījis A. Kalmár.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, vērtējot apstrīdēto lēmumu likumību. Civildienesta tiesa esot nepareizi piemērojusi it īpaši pienākumu ņemt vērā ierēdņu intereses un pienākumu norādīt pamatojumu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā attiecībā uz prasības par lēmuma atcelšanu priekšmetu. Civildienesta tiesai 2009. gada 18. jūlija lēmums bija jākvalificē kā nelabvēlīgs lēmums, kurš arī tiesai esot bijis jāpārbauda.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesas vērtējumā ir daudzas kļūdas, proti, ka Eiropola lēmumā par atlaišanu “neesot ņēmis vērā” konkrētus “attiecīgus faktiskos apstākļus, kas nav atstājami bez ievērības”, vai arī “neesot tos ievērojis ar pienācīgu rūpību”.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka pārsūdzētais spriedums ir nepietiekami pamatots.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka lēmums par kompensāciju ir kļūdains.


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 10. jūnija lietā C-302/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 1999/22/CE — Savvaļas dzīvnieku turēšana zooloģiskajos dārzos — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               7.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/6

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2004. gada 10. jūnija
   lietā C-302/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 1999/22/CE - Savvaļas dzīvnieku turēšana zooloģiskajos dārzos - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2004/C 201/11)
   tiesvedības valoda: itāļu
   Lietā C-302/03, Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: M. van Beek un R. Amorosi) pret Itālijas Republiku (pārstāvis: I. Braguglia, kam palīdz G. de Bellis) par prasību atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Padomes 1999. gada 29. marta Direktīvu 1999/22 attiecībā uz savvaļas dzīvnieku turēšanu zooloģiskajos dārzos (OV L 94, 24. lpp.), vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par pieņemtiem noteikumiem Komisijai, Itālijas Republika nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus, Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues (referents), tiesneši J.-P. Puissochet un K. Lenaerts, ģenerāladvokāts: M. P. Léger, sekretārs: M. R. Grass, 2004. gada 10. jūnijā pieņēma spriedumu, kura rezultatīvā daļa ir šāda:

               1)

               Nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Padomes 1999. gada 29. marta Direktīvu 1999/22 attiecībā uz savvaļas dzīvnieku turēšanu zooloģiskajos dārzos (OV L94, 24. lpp.), vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par pieņemtiem noteikumiem Komisijai, Itālijas Republika nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus.

               2)

               Itālijas Republikai piespriest atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 213, 6.9.2003.


title: lieta C-72/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2005. gada 1. februāraFinanzgericht München (Minhenes Finanšu tiesas) lēmumu lietā Hausgemeinschaft Jörg un Stefanie Wollny pret Finanzamt Landshut

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2005. gada 1. februāraFinanzgericht München (Minhenes Finanšu tiesas) lēmumu lietā Hausgemeinschaft Jörg un Stefanie Wollny pret Finanzamt Landshut

   (lieta C-72/05)
   (2005/C 93/26)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 1. februāraFinanzgericht München lēmumu lietā Hausgemeinschaft Jörg un Stefanie Wollny pret Finanzamt Landshut, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2005. gada 15. februārī.

      Finanzgericht München lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

               kā interpretēt Direktīvas 77/388/EEK (1) 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunktā norādīto “pilnu izmaksu” jēdzienu? Vai pilnas izmaksas privāta kārtā izmantojamam dzīvoklim, kas atrodas uzņēmuma rīcībā esošā ēkā, blakus tekošajiem izdevumiem ietver arī ikgadējo ēku nolietošanas norakstīšanu, kas tiek veikta atbilstoši attiecīgajam valsts regulējumam un/vai saistībā ar attiecīgo valsts priekšnodokļa aprēķināšanas periodu aprēķināto ikgadējo iegādes un ražošanas izdevumu daļu, kas dod tiesības uz pievienotās vērtības nodokļa atskaitījumu?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta C-196/12: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 19. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome (Prasība sakarā ar bezdarbību — Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadējā korekcija — Civildienesta noteikumi — Korekcijas koeficientu korekcija — Padomes lēmums — Atteikums pieņemt Komisijas priekšlikumu — Bezdarbība — Nepieņemamība)

text:
               8.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/4

         Tiesas (virspalāta) 2013. gada 19. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-196/12) (1)

   (Prasība sakarā ar bezdarbību - Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadējā korekcija - Civildienesta noteikumi - Korekcijas koeficientu korekcija - Padomes lēmums - Atteikums pieņemt Komisijas priekšlikumu - Bezdarbība - Nepieņemamība)
   2014/C 39/07
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, D. Martin un J.-P. Keppenne)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji — A. Neergaard un S. Seyr)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bauer un J. Herrmann)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — T. Henze un J. Möller), Spānijas Karaliste (pārstāvji — N. Díaz Abad un S. Centeno Huerta), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. Wissels un M. Bulterman) un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — E. Jenkinson un J. Beeko, kam palīdz R. Palmer, barrister)

      Priekšmets

   Prasība sakarā ar bezdarbību — Padomes prettiesiska atturēšanās pieņemt Komisijas priekšlikumu par Padomes regulu saskaņā ar Civildienesta noteikumu XI pielikuma 3. pantu, ar ko no 2011. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī attiecīgos korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām — Atteikšanās piemērot korekcijas koeficientus, kas piemērojami dienesta vietā — Civildienesta noteikumu 64. un 65. panta, kā arī to XI pielikuma 1., 3. un 10. panta pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Vācijas Federatīvā Republika, Spānijas Karaliste, Nīderlandes Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kā arī Eiropas Parlaments savus tiesāšanās izdevumus sedz paši.

      (1)  OV C 184, 23.6.2012.


title: Lieta C-474/08: Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 29. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana, kas vajadzīgi, lai izpildītu Direktīvas 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 23. panta 2. un 5. punktā paredzētās prasības — Pārvaldes iestādes pilnvaras elektroenerģijas nozarē)

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/9

         Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 29. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-474/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Tādu aktu nepieņemšana, kas vajadzīgi, lai izpildītu Direktīvas 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 23. panta 2. un 5. punktā paredzētās prasības - Pārvaldes iestādes pilnvaras elektroenerģijas nozarē)
   2009/C 312/13
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Patakia un B. Schima)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — C. Pochet, pārstāvis, J. Scalais un O. Vanhulst, avocats)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvas 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu (OV L 176, 37. lpp.) 23. panta 2. un 5. punktā paredzētās prasības — Pārvaldes iestādes pilnvaras elektroenerģijas nozarē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Beļģijas Karaliste,

                           —

                           neparedzēdama, ka sūdzības par atteikumiem piekļūt sadales vai pārvades tīklam var iesniegt pārvaldes iestādei, kas pasludina saistošu lēmumu divu mēnešu laikā pēc sūdzības saņemšanas, kā to paredz 23. panta 5. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvā 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu, un

                           —

                           piešķirdama citai iestādei nevis pārvaldes iestādei pilnvaras definēt galvenos tarifu aprēķināšanas elementus attiecībā uz noteiktiem elektroenerģijas pārvades tīkliem pretēji Direktīvas 2003/54 23. panta 2. punkta a) apakšpunkta noteikumiem,

                     nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 32, 07.02.2009.


title: Lieta T-412/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. decembra spriedums — Vitro Corporativo /ITSB — VKR Holding ( Vitro ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes Vitro reģistrācijas pieteikums — Kopienas agrāka vārdiska preču zīme VITRAL — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/29

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. decembra spriedums — Vitro Corporativo/ITSB — VKR Holding (“Vitro”)
   (Lieta T-412/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Vitro’ reģistrācijas pieteikums - Kopienas agrāka vārdiska preču zīme “VITRAL’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2009/C 32/54)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vitro Corporativo, SA de CV, Garza García, Nuevo Léon (Meksika) (pārstāvis — J. Botella Reyna, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Laporta Insa)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: VKR Holding A/S, Søborg (Dānija)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2006. gada 13. oktobra lēmumu lietā R 1364/2005-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp VKR Holding A/S un Vitro Corporativo, SA de CV

   Rezolutīvā daļa:

               1)

                  prasību noraidīt;

               2)

               Vitro Corporativo, SA de CV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 42, 24.02.2007.


title: Lieta F-93/14: Prasība, kas celta 2014. gada 12. septembrī  – ZZ /ITSB

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/48

         Prasība, kas celta 2014. gada 12. septembrī – ZZ/ITSB
   (Lieta F-93/14)
   (2015/C 007/56)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētājs: ITSB

      Tiesvedības priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt ITSB lēmumu, kas balstīts uz ITSB priekšsēdētāja 2012. gada 29. marta lēmumu par teledarbu, ar ko prasītājam nav atļauts veikt teledarbu Barselonā, tādējādi viņam nosakot pienākumu atgriezties Alikantē.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-455/11 P: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 5. decembra spriedums — Solvay SA /Eiropas Komisija (Apelācija — Aizliegtas vienošanās — Eiropas ūdeņraža peroksīda un nātrija perborāta tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Pārkāpuma ilgums — Jēdzieni “nolīgums” un “saskaņotas darbības” — Paziņojums par sadarbību — Pienākums norādīt pamatojumu — Naudas soda samazināšana)

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/6

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 5. decembra spriedums — Solvay SA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-455/11 P) (1)

   (Apelācija - Aizliegtas vienošanās - Eiropas ūdeņraža peroksīda un nātrija perborāta tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Pārkāpuma ilgums - Jēdzieni “nolīgums” un “saskaņotas darbības” - Paziņojums par sadarbību - Pienākums norādīt pamatojumu - Naudas soda samazināšana)
   2014/C 45/10
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Solvay SA (pārstāvji — O. W. Brouwer, advocaat, M. O'Regan, solicitor)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Bottka, A. Biolan un J. Bourke, pārstāvji, kam palīdz M. Gray, BL)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (sestā palāta paplašinātā sastāvā) 2011. gada 16. jūnija spriedumu lietā T-186/06 Solvay/Komisija, kurā Vispārējā tiesa daļēji apmierināja prasību, ar kuru tika prasīts, pirmkārt, daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 3. maija Lēmumu 2006/903/EK par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/F/38.620 — Ūdeņraža peroksīds un nātrija perborāts) (OV L 353, 54. lpp.) attiecībā uz nolīgumu un saskaņotu darbību kopumu, kas izpaudās kā informācijas apmaiņa par cenām un pārdošanas apjomiem, vienošanās par cenām un vienošanās par ražošanas jaudas samazināšanu EEZ, kā arī par šo vienošanos ieviešanas uzraudzību Eiropas ūdeņraža peroksīda un nātrija perborāta tirgū, kā arī, otrkārt, atcelt vai samazināt apelācijas sūdzības iesniedzējai uzlikto naudas sodu — Jēdzieni “nolīgums” un “saskaņotas darbības”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pamata apelācijas sūdzību un pretapelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Solvay SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar pamata apelācijas sūdzību;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar pretapelācijas sūdzību.

      (1)  OV C 347, 26.11.2011.


title: lieta T-11/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Wieland Werke AG, Buntmetall Amstetten Ges.m.b.H. un Austria Buntmetall AG iesniedza 2005. gada 18. janvārī

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/29

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Wieland Werke AG, Buntmetall Amstetten Ges.m.b.H. un Austria Buntmetall AG iesniedza 2005. gada 18. janvārī
   (lieta T-11/05)
   (2005/C 93/59)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 18. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Wieland Werke AG, Ulme (Vācija), Buntmetall Amstetten Ges.m.b.H., Amštettena (Austrija) un Austria Buntmetall AG, Encesfelde [Enzesfeld] (Austrija), ko pārstāv advokāti R. Bechtold un U. Soltész.
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2004. gada 3. septembra Lēmumu (lieta COMP/E-1/38.069 – vara sanitārtehnikas caurules), kurā grozījumi izdarīti 2004. gada 20. oktobrī;

               —

               pakārtoti, samazināt ar lēmumu uzliktās sodanaudas;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija ar apstrīdēto lēmumu uzlika prasītājiem sodanaudu par EKL 81. panta 1. punkta pārkāpumu saistībā ar virkni vienošanās noslēgšanu un saskaņotu darbību attiecībā uz cenu noteikšanu un tirgus sadali vara sanitārtehnikas cauruļu nozarē.
   Prasītāji apstrīd lēmumu un apgalvo, ka atkārtota sodanaudas uzlikšana šajā lietā ir pretēja pamatprincipam ne bis in idem, jo Komisija rūpniecības cauruļu lietas ietvaros COMP/E-1/38.240 ir lielā mērā izvērtējusi tos pašus apstākļus un uzlikusi sodu. Prasītāji norāda, ka Komisijai, nosakot sodanaudu, vismaz vajadzēja ņemt vērā iepriekš uzlikto sodanaudu un ka nav pieļaujama vienota vara cauruļu lietas sadalīšana rūpniecības cauruļu lietā un sanitārtehnikas cauruļu lietā.
   Turklāt prasītāji apgalvo, ka sodanauda ir pārmērīga un ka tās noteikšanā nav ievēroti tādi obligāti procedūras pamatprincipi kā pienākums sniegt pamatojumu saskaņā ar EKL 253. pantu, samērīguma princips un vienlīdzīgas attieksmes princips. Prasītāji sniedz šādu pamatojumu:

               —

               pārkāpuma smaguma noteikšana ir balstīta uz kļūdainu un nepietiekamu novērtējumu par pārkāpuma veidu, tā ietekmi uz tirgu un vienošanās ģeogrāfisko apjomu,

               —

               iesaistīto uzņēmumu atšķirīgā novērtējuma ietvaros Komisijai vajadzēja ņemt vērā ne tikai to tirgus daļu, bet arī uzņēmumu kopējo lielumu,

               —

               Komisija lēmumā nav norādījusi, pēc kādiem principiem tā ir noteikusi sodanaudas pamatsummu, un iebildumos nav viennozīmīgi norādījusi, ka tā vadās pēc īpaši smaga konkurences noteikumu pārkāpuma,

               —

               palielinot sodanaudu uz vienošanās ilguma pamata, Komisija nepareizi piemērojusi pamatnostādnes sodanaudas noteikšanai (1) un turklāt nepareizi novērtēja, ka būtiskiem lietas apstākļiem jau bija iestājies noilgums,

               —

               Komisija nav ņēmusi vērā būtiskus atbildību mīkstinošus apstākļus, kā, piemēram, sarežģīto tirgus stāvokli, zemo apgrozījuma ienesīgumu vara cauruļu nozarē un tūlītējo vienošanās izbeigšanu pēc izmeklēšanas veikšanas.

         Turklāt Komisija cita starpā pārkāpa vienlīdzīgas attieksmes principu, samazinot citiem karteļa dalībniekiem uzliktās sodanaudas par sadarbību ārpus paziņojuma par sadarbību ietvariem.
   Visbeidzot prasītāji apgalvo, ka Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2) 23. panta 2. punkts, proti, par sodanaudas pamatsummas noteikšanu, kas piešķir Komisijai praktiski neierobežotas pilnvaras, ir pretējs tiesiskās drošības principam un līdz ar to augstākstāvošam Kopienu tiesību normām.

      (1)  Pamatnostādnes sodanaudas noteikšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK Līguma 65. panta 5. punktu, OV C 9, 14.01.1998., 3. lpp.

      (2)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā, OV L 1, 04.01.2003., 1. lpp.


title: Lieta C-446/16 P: Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 7. februāra rīkojums – Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH/Eiropas Komisija Apelācija — Regula (ES) Nr. 1151/2012 — Lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmas — Garantētas tradicionālās īpatnības — Kompetento valsts iestāžu paziņojuma par iebildumiem novēlota iesniegšana — Tiesas Reglamenta 181. pants — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/5

         Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 7. februāra rīkojums – Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH/Eiropas Komisija
   (Lieta C-446/16 P) (1)

   (Apelācija - Regula (ES) Nr. 1151/2012 - Lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmas - Garantētas tradicionālās īpatnības - Kompetento valsts iestāžu paziņojuma par iebildumiem novēlota iesniegšana - Tiesas Reglamenta 181. pants - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2017/C 129/06)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (pārstāvis – A Wagner, Rechtanwalt)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. von Rintelen un A. Lewis)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Kohrener Landmolkerei Gmbh un DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 410, 7.11.2016.


title: Lieta C-128/05: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 28. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Sestā PVN direktīva — Pasažieru starptautisko pārvadājumu uzņēmumi, kas reģistrēti citā dalībvalstī — Gada apgrozījums Austrijā, kas mazāks par vai vienāds ar EUR 22000 — Vienkāršota PVN uzlikšanas un iekasēšanas procedūra)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/12

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 28. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku
   (Lieta C-128/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Sestā PVN direktīva - Pasažieru starptautisko pārvadājumu uzņēmumi, kas reģistrēti citā dalībvalstī - Gada apgrozījums Austrijā, kas mazāks par vai vienāds ar EUR 22000 - Vienkāršota PVN uzlikšanas un iekasēšanas procedūra)
   (2006/C 294/20)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Triantafyllou)

      Atbildētāja: Austrijas Republika (pārstāvji — H. Dossi un M. Fruhmann)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — 2. un 6. panta, 9. panta 2. punkta b) apakšpunkta, 17. un 18. panta un 22. panta 3.–5. punkta Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), pārkāpums — Īpaša sistēma tādiem uzņēmējiem, kuri veic pasažieru starptautiskos pārvadājumus, kuri ir reģistrēti citā valstī un kuru gada apgrozījums Austrijā nepārsniedz EUR 22 000 — Pienākuma iesniegt periodisku nodokļu deklarāciju un samaksāt nodokļa tīro summu neesamība
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atļaujot Austrijā nereģistrētiem nodokļa maksātājiem, kas šajā dalībvalstī veic pasažieru pārvadājumus, neiesniegt nodokļu deklarācijas un nemaksāt tīro pievienotās vērtības nodokļa summu, ja to gada apgrozījums šajā valstī ir mazāks par EUR 22 000, pieņemot, ka šādā gadījumā maksājamā nodokļa summa ir vienāda ar atskaitāmo pievienotās vērtības nodokļa summu, un vienkāršoto regulējumu piemērojot ar nosacījumu, ka šis nodoklis netiek minēts faktūrrēķinos vai dokumentos, kurus izmanto faktūrrēķinu vietā, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar 18. panta 1. punkta a) apakšpunktu, 18. panta 2. punktu, kā arī 22. panta 3.–5. punktu Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Austrijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 182, 23.07.2005.


title: Lieta C-332/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 2. jūnijā iesniedza Riigikohus (Igaunija) – Starman Aktsiaselts/Tarbijakaitseamet

text:
               7.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 2. jūnijā iesniedza Riigikohus (Igaunija) – Starman Aktsiaselts/Tarbijakaitseamet

   (Lieta C-332/17)
   (2017/C 256/15)
   Tiesvedības valoda – igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Riigikohus

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Starman Aktsiaselts

      Atbildētāja: Tarbijakaitseamet

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 25. oktobra Direktīvas 2011/83/ES (1) 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tirgotājs var piedāvāt saziņai tālruņa numuru, kam ir piemērojama augstāka maksa, nekā noteikta parastajā tarifā, ja tirgotājs saziņai saistībā ar noslēgto līgumu līdzās paaugstinātas maksas tālruņa numuram saprotamā un viegli pieejamā veidā piedāvā patērētājiem arī fiksētā tīkla tālruņa numuru par parastajā tarifā noteikto maksu?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Direktīvas 2011/83/ES 21. pants nepieļauj, ka patērētājam, kurš pēc brīvas gribas saziņai saistībā ar noslēgto līgumu izmanto paaugstinātas maksas tālruņa numuru, kaut arī tirgotājs saprotamā un viegli pieejamā veidā ir piedāvājis fiksētā tīkla tālruņa numuru par parastajā tarifā noteikto maksu, ir pienākums par saziņu ar tirgotāju maksāt paaugstinātās maksas tarifu?

               3)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Direktīvas 2011/83/ES 21. pantā noteiktais ierobežojums rada tirgotājam pienākumu kopā ar īso tālruņa numuru vienmēr norādīt arī fiksētā tīkla tālruņa numuru par parastajā tarifā noteikto maksu un informāciju par cenu atšķirībām?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 25. oktobra Direktīva 2011/83/ES par patērētāju tiesībām un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/13/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/44/EK un atceļ Padomes Direktīvu 85/577/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/7/EK (OV 2011, L 304, 64. lpp.).


title: apvienotās lietas T-178/03 un T-179/03: Pirmās instances tiesas 2005. gada 8. septembra spriedums — CeWe Color/ITSB (Kopienas preču zīme — Vārdiski apzīmējumi “DigiFilmMaker” un “DigiFilm” — Absolūts atteikuma pamatojums — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               15.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 257/9

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 8. septembra spriedums — CeWe Color/ITSB
   (apvienotās lietas T-178/03 un T-179/03) (1)

   (Kopienas preču zīme - Vārdiski apzīmējumi “DigiFilmMaker” un “DigiFilm” - Absolūts atteikuma pamatojums - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
   (2005/C 257/16)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CeWe Color AG & Co. OHG, Oldenburga [Oldenburg] (Vācija), ko pārstāv K. Spintigs [C. Spintig], S. Rihtere [S. Richter], U. Zanders [U. Sander] un H. Firsters [H. Förster], advokāti

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes un dizains), ko pārstāv I. Maijere [I. Mayer] un G. Šneiders [G. Schneider], pārstāvji
   Lietas piekšmets
   Par divām prasībām par ITSB Apelāciju trešās padomes 2003. gada 12. marta lēmumiem (lietās R 638/2002 un R 641/2002-3) attiecībā uz vārdisku apzīmējumu “DigiFilmMaker” un “DigiFilm” kā Kopienas preču zīmju reģistrāciju.
   Sprieduma rezolutīvā daļa

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 184, 2.8.2003


title: Lieta C-168/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) 2007. gada 29. marta rīkojumu — AXA Belgium SA , agrāk — AXA Royale Belge SA /1. Beļģijas valdība, administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines , 2. Beļģijas valdība, administration de l'inspection spéciale des impôts

text:
               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) 2007. gada 29. marta rīkojumu — AXA Belgium SA, agrāk — AXA Royale Belge SA/1. Beļģijas valdība, administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines, 2. Beļģijas valdība, administration de l'inspection spéciale des impôts

   (Lieta C-168/07)
   (2007/C 129/13)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Cour d'appel de Bruxelles
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: AXA Belgium SA, agrāk — AXA Royale Belge SA

      Atbildētāja: 1. Beļģijas valdība, administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines, 2. Beļģijas valdība, administration de l'inspection spéciale des impôts

   Prejudiciālais jautājums
   Vai Padomes 1977. gada 17. maija Sestās Direktīvas 77/388/EKK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma [: vienota aprēķinu bāze] (1), tiesību normas, īpaši 13. panta A daļas 1. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tā, ka tas ļauj dalībvalstīm piemērot atbrīvojumu no nodokļa vienīgi tad, ja patstāvīgas personu grupas sniedz pakalpojumus vienīgi tās dalībniekiem, izslēdzot personas, kas nav to dalībnieki?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā Direktīva 77/388/EKK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.)


title: Lieta C-655/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 19. decembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Hitachi Rail Italy Investments Srl/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               18.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 19. decembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Hitachi Rail Italy Investments Srl/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

   (Lieta C-655/16)
   (2017/C 121/14)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Hitachi Rail Italy Investments Srl

      Atbildētāja: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/25/EK par [publiskajiem] pārņemšanas piedāvājumiem (1) 5. panta 4. punkta otrās daļas pareizai piemērošanai – saistībā ar minētās direktīvas 3. panta 1. punktā noteiktajiem vispārējiem principiem, kā arī Eiropas tiesību vispārējiem tiesiskās noteiktības, tiesiskās paļāvības aizsardzības, samērīguma, saprātīguma, pārskatāmības un nediskriminācijas principiem, – ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kāda ir 106. panta 3. punkta d) apakšpunkta 2) daļa 1998. gada 24. februāra Leģislatīvajā dekrētā Nr. 58 (Testo unico delle disposizioni in materia di intermediazione finanziaria, ai sensi degli articoli 8 e 21 della legge 6 febbraio 1996, n. 52 [Tiesību normu finanšu starpniecības jomā saskaņā ar 1996. gada 6. februāra Likuma Nr. 52 8. un 21. pantu vienotais dokuments]), un vēlākie grozījumi, un 47-octies pants Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob1999. gada 14. maija Lēmumā Nr. 11971 (Regolamento di attuazione del decreto legislativo 24 febbraio 1998, n. 58, concernente la disciplina degli emittenti [1998. gada 24. februāra Leģislatīvā dekrēta Īstenošanas noteikumi par regulējumu attiecībā uz emitentiem]), un vēlākie grozījumi, daļā, kurā minētās normas ļauj Consob palielināt minētajā 106. pantā paredzētā publiskā pārņemšanas piedāvājuma cenu, ja atkārtoti rodas apstāklis, ka “ir noslēgta [krāpnieciska] vienošanās starp piedāvātāju vai personām, kuras rīkojas saskaņoti ar piedāvātāju, un vienu vai vairākiem pārdevējiem”, neidentificējot konkrēto rīcību, kāda ir šajā lietā, un tātad skaidri nenosakot apstākļus un kritērijus, kuru gadījumā Consob ir atļauts labot publiskā pārņemšanas piedāvājuma cenu, to palielinot?

      (1)  OV L 142, 12. lpp.


title: Lieta T-142/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 12. septembra spriedums — Itālija/Komisija (Valodu lietojums — Paziņojumi par atklātajiem konkursiem administratoru un asistentu pieņemšanai darbā — Pilna teksta publikācija trijās oficiālajās valodās — Informācija par paziņojumiem par atklātajiem konkursiem — Publicēšana visās oficiālajās valodās — Pārbaudījumu valoda — Otrās valodas izvēle no trim oficiālajām valodām)

text:
               26.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/15

         Vispārējās tiesas 2013. gada 12. septembra spriedums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-142/08) (1)

   (Valodu lietojums - Paziņojumi par atklātajiem konkursiem administratoru un asistentu pieņemšanai darbā - Pilna teksta publikācija trijās oficiālajās valodās - Informācija par paziņojumiem par atklātajiem konkursiem - Publicēšana visās oficiālajās valodās - Pārbaudījumu valoda - Otrās valodas izvēle no trim oficiālajām valodām)
   2013/C 313/26
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — G. Palmieri, pārstāvis, kam palīdz P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un G. Gattinara)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji F. Díez Moreno, vēlāk N. Díaz Abad un J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, paziņojumus par atklātajiem konkursiem EPSO/AD/116/08 un EPSO/AS/117/08, lai izveidotu rezerves sarakstu administratoru (AD 8) un galveno administratoru (AD 11) krāpšanas novēršanas jomā pieņemšanai darbā, un, otrkārt, paziņojumu par atklāto konkursu EPSO/AST/45/08, lai izveidotu rezerves sarakstu asistentu (AST 4) šajā pašā jomā pieņemšanai darbā, kas angļu, franču un vācu valodās 2008. gada 23. janvārī publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (OV C 16 A, attiecīgi 1. un 16. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt paziņojumus par atklātajiem konkursiem EPSO/AD/116/08 un EPSO/AS/117/08, lai izveidotu rezerves sarakstu administratoru (AD 8) un galveno administratoru (AD 11) krāpšanas novēršanas jomā pieņemšanai darbā, un EPSO/AST/45/08, lai izveidotu rezerves sarakstu asistentu (AST 4) šajā pašā jomā pieņemšanai darbā, kas angļu, franču un vācu valodās 2008. gada 23. janvārī publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī;

               2)

               Spānijas Karaliste, Itālijas Republika un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašus.

      (1)  OV C 142, 7.6.2008.


title: Lieta C-153/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 26. martā iesniedza Okresný súd Bardejov (Slovākija) — Pohotovosť s.r.o./Ján Soroka

text:
               22.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 26. martā iesniedza Okresný súd Bardejov (Slovākija) — Pohotovosť s.r.o./Ján Soroka

   (Lieta C-153/13)
   2013/C 178/04
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Okresný súd Bardejov

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Pohotovosť s.r.o.

      Atbildētājs: Ján Soroka

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (turpmāk tekstā — “Direktīva 93/13”), kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. un 38. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kāds aplūkots šajā lietā, — kurā juridiskai personai, kuras mērķis ir patērētāju tiesību aizsardzība, nav atļauts iestāties izpildes procesā, lai aizstāvētu patērētāju, no kura tiek atgūts parāds, kas izriet no līguma, kurš noslēgts ar patērētāju, un patērētāju nepārstāv advokāts?

               2)

               Vai pirmajā jautājumā minētais Eiropas Savienības tiesiskais regulējums ir jāinterpretē tādējādi, ka ir pārkāptas patērētāja un personas, kas iestājusies lietā, pamattiesības uz tiesību aizsardzību tiesā Pamattiesību hartas 47. panta izpratnē, ja izpildes procesā nav atļauts piedalīties juridiskai personai, kuras mērķis ir patērētāju tiesību aizsardzība, un patērētāju nepārstāv advokāts?

      (1)  OV L 95, 29. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā, 15. nod., 2. sēj., 288. lpp.


title: Lieta T-244/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 14. maija spriedums — Unister /ITSB ( “fluege.de” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “fluege.de” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamatojumi — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 2. un 3. punkts)

text:
               22.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/10

         Vispārējās tiesas 2013. gada 14. maija spriedums — Unister/ITSB (“fluege.de”)
   (Lieta T-244/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “fluege.de” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamatojumi - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 2. un 3. punkts)
   2013/C 178/18
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Unister GmbH (Leipciga, Vācija) (pārstāvji — H. Hug un A. Kessler-Jensch, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Walicka)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 14. marta lēmumu lietā R 2149/2011-1 par pieteikumu reģistrēt kā Kopienas preču zīmi vārdisku apzīmējumu “fluege.de”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Unister GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 217, 21.7.2012.


title: Lieta T-437/15 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 21. septembra rīkojums – Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe u.c./Komisija Pagaidu noregulējums — Lauksaimniecība — Aizsardzība pret augiem kaitīgiem organismiem — Pasākumi, kas veicami, lai novērstu baktērijas Xylella fastidiosa ievešanu un izplatīšanos Eiropas Savienībā — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Formas prasību neievērošana — Nepieņemamība

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/44

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 21. septembra rīkojums – Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe u.c./Komisija
   (Lieta T-437/15 R)
   (Pagaidu noregulējums - Lauksaimniecība - Aizsardzība pret augiem kaitīgiem organismiem - Pasākumi, kas veicami, lai novērstu baktērijas Xylella fastidiosa ievešanu un izplatīšanos Eiropas Savienībā - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Formas prasību neievērošana - Nepieņemamība)
   (2015/C 381/53)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe (Copertino, Itālija) un 37 citi prasītāji, kuru uzvārdi ir minēti rīkojuma pielikumā (pārstāvis – G. Manelli, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Bianchi un I. Galindo Martín)

      Priekšmets

   Pieteikums par Komisijas 2015. gada 18. maija Īstenošanas lēmuma (ES) 2015/789 par pasākumiem, kas veicami, lai novērstu Xylella fastidiosa (Wells u.c.) ievešanu un izplatīšanos Savienībā (OV L 125, 36. lpp.), piemērošanas apturēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-361/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 30. jūnija rīkojums — Centraal bureau voor de statistiek /Komisija

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/54

         Vispārējās tiesas 2010. gada 30. jūnija rīkojums — Centraal bureau voor de statistiek/Komisija
   (Lieta T-361/09) (1)

   ()
   2010/C 234/97
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 282, 21.11.2009.


title: Lieta T-91/10: Prasība, kas celta 2010. gada 19. februārī — Lucchini /Komisija

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/61

         Prasība, kas celta 2010. gada 19. februārī — Lucchini/Komisija
   (Lieta T-91/10)
   2010/C 113/93
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lucchini SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvji — M. Delfino, avvocato, J.-P. Gunther, avocat, E. Bigi, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               galvenokārt, atcelt Komisijas Lēmumu C(2009) 7492, galīgā redakcija, lietā COMP/37.956 — Dzelzsbetona stiegras, jauns lēmums, — kas grozīts ar Lēmumu C(2009) 9912, galīgā redakcija;

               —

               pakārtoti, atcelt 2009. gada 30. septembra lēmuma 2. pantu tiktāl, ciktāl prasītājai solidāri kopā ar sabiedrību S.P. SpA ir noteikts samaksāt EUR 14,35 miljonus;

               —

               pakārtoti tam, samazināt piespriestā naudas soda apmēru;

               —

               katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret 2009. gada 30. septembra lēmumu, kurš grozīts ar 2009. gada 8. decembra lēmumu un ar kuru Komisija, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1/2003 (1), noteica naudas sodus par EOTK līguma 65. panta pārkāpumu.
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir norādīti citās prasībās, kuras iesniegtas par šo lēmumu.
   Prasītāja savas prasības atbalstam it īpaši izvirza šādus pamatus:

               —

               lēmums nav pilnīgs un ir pārkāptas būtiskas procesuālās prasības, jo lēmums tika paziņots bez tā pielikumiem un Komisija to pieņēma nepilnīgā formā, pēc tam to vēlreiz paziņojot nepilnīgā formā, nenorādot pamata tekstu;

               —

               Komisijas kompetencē nav atzīt EOTK līguma 65. panta pārkāpumu pēc šī līguma spēkā esamības termiņa izbeigšanās, un līdz ar to Komisija nepareizi bija izvēlējusies materiālajās tiesībās esošo juridisko pamatu;

               —

               pārkāptas tiesības uz aizstāvību, kā arī pārkāptas un nepareizi piemērotas tiesību normas, jo Komisija atkārtoti neatsāka administratīvo procesu un neīstenoja savas tiesības izvērtēt šajā lietā piemērojamus labvēlīgākus tiesību aktus, nedodot prasītājai iespēju faktiski darīt zināmu savu viedokli par apgalvoto faktu un apstākļu patiesumu un atbilstību.

         Pakārtoti, prasītāja lūdz atcelt lēmumu, pamatojoties uz to, ka nav pietiekamu pierādījumu un ka nepareizi tikušas piemērotas materiālās tiesību normas, tiktāl, ciktāl Komisija par visu laiku no 1989. gada 6. decembra līdz 2000. gada 27. jūnijam pārkāpumā vaino Lucchini, kurš rīkojās kā viens uzņēmums Lucchini/Siderpotenza. Prasītāja uzsver uzņēmuma Siderpotenza lēmumu pieņemšanas un vadības autonomiju un to, ka Komisija nebija norādījusi pārliecinošus pierādījumus par to, ka Lucchini jautājumā par personālu un materiālo nodrošinājumu bija atbildīga par Siderpotenza vadību.
   Pakārtoti tam, prasītāja norāda, ka Komisija nepareizi ir piemērojusi noteikumus par naudas sodu aprēķināšanu, it īpaši 1998. gada Pamatnostādnes.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-70/12: Prasība, kas celta 2012. gada 17. februārī — Divandari /Padome

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/27

         Prasība, kas celta 2012. gada 17. februārī — Divandari/Padome
   (Lieta T-70/12)
   2012/C 109/56
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ali Divandari (Tehran, Irāna) (pārstāvji — S. Zaiwalla, P. Reddy un F. Zaiwalla, Solicitors, M. Brindle, QC (Queen's Counsel), un R. Blakeley, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Lēmumu 2011/783/KĀDP (1) un Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1245/2011 (2) tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, un

               —

               atzīt Padomes Lēmuma 2010/413/KĀDP (3) 19. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 20. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kā arī Padomes Regulas (ES) Nr. 961/2010 (4) 16. panta 2. punktu par nepiemērojamu attiecībā uz prasītāju;

               —

               atzīt, ka Eiropas Savienības Tiesas Statūtu 60. panta 2. punkts nekādā ziņā neattiecas uz prasītāja iekļaušanas atcelšanu, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka prasītājs nav Bank Mellat priekšsēdētājs, kā to kļūdaini apgalvo atbildētāja.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav ievēroti Padomes Lēmumā 2010/413/KĀDP un Padomes Regulā (ES) Nr. 961/2010 paredzētie iekļaušanas būtiskie kritēriji attiecībā uz prasītāju un/vai atbildētāja, izvērtējot prasītāja iekļaušanu, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, nosakot, vai šie kritēriji bija ievēroti.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievēroti būtiskie kritēriji attiecībā uz Bank Mellat iekļaušanu un/vai atbildētāja, izvērtējot prasītāja iekļaušanu, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, nosakot, vai šie kritēriji bija ievēroti.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja atstāšana sarakstā ir pretrunā tā cilvēktiesībām un pamattiesībām, kā arī samērīguma principam.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, atstājot prasītāju sarakstā, atbildētāja ir pieļāvusi procedūras pārkāpumu, proti, sniegt atbilstošu pamatojumu, un tiesības uz aizstāvību, kā arī efektīvu tiesību aizsardzību tiesā.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka tiktāl, ciktāl tiek apmierināta prasītāja prasība lietā T-497/10 Divandari Bank/Padome, vai Bank Mellat prasība lietā T-496/10 Bank Mellat/Padome, ir jāapmierina arī šī prasība.

      (1)  Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmums 2011/738/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 319, 71. lpp.).

      (2)  Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1245/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 319, 11. lpp.).

      (3)  Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmums, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 39. lpp.).

      (4)  Padomes 2010. gada 25. oktobra Regula (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007 (OV 2010 L 281, 1. lpp.).


title: Lieta T-360/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 13. novembra rīkojums – Švyturys-Utenos Alus/ITSB – Nordbrand Nordhausen (“KISS”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/55

         Vispārējās tiesas 2015. gada 13. novembra rīkojums – Švyturys-Utenos Alus/ITSB – Nordbrand Nordhausen (“KISS”)
   (Lieta T-360/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2016/C 027/70)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Švyturys-Utenos Alus UAB (Utena, Lietuva) (pārstāves – R. Žabolienė un I. Lukauskienė, advokātes)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – M. Rajh)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Nordbrand Nordhausen GmbH (Nordhausen, Vācija) (pārstāvis – C. Düchs, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 17. marta lēmumu lietā R 1302/2013–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Nordbrand Nordhausen GmbH un Švyturys-Utenos Alus UAB

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Švyturys-Utenos Alus UAB un Nordbrand Nordhausen GmbH sedz katra savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī katra atlīdzina pusi Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 253, 4.8.2014.


title: Lieta C-49/09: Prasība, kas celta 2009. gada 2. februārī – Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika

text:
               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/11

         Prasība, kas celta 2009. gada 2. februārī – Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-49/09)
   2009/C 102/15
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – D. Triantafyllou un K. Herrmann)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka saskaņā ar 2004. gada 11. marta Likuma par preču un pakalpojumu nodokli 41. panta 2. punktu saistībā ar šī likuma III pielikuma 45. un 47. pozīciju zīdaiņu apģērba un zīdaiņu apģērba piederumu, kā arī bērnu apavu piegādēm, importam un iegādei Kopienas iekšienē piemērojot samazinātu 7 % pievienotās vērtības nodokļa likmi, Polijas Republika nav izpildījusi Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 98. panta saistībā ar tās III pielikumu prasības;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka samazinātas 7 % pievienotās vērtības nodokļa likmes piemērošana zīdaiņu apģērba un zīdaiņu apģērba piederumu, kā arī bērnu apavu piegādēm, importam un iegādei Kopienas iekšienē saskaņā ar 2004. gada 11. marta Likuma par preču un pakalpojumu nodokli 41. panta 2. punktu saistībā ar šī likuma III pielikuma 45. un 47. pozīciju ir pretrunā Direktīvas 2006/112 98. pantam. Šādas samazinātās likmes piemērošana minētajām precēm neesot ietverta izņēmumos, kas Polijas Republikai noteikti Akta par Polijas Republikas pievienošanās nosacījumiem Eiropas Savienībai XII pielikuma 9. nodaļas (“Nodokļu politika”) 1. punkta a) un b) apakšpunktā un Direktīvas 2006/112 128. pantā.

      (1)  OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.


title: Lieta T-439/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 18. oktobra spriedums — Purvis /Parlaments (Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām — Papildu pensiju shēma — Atteikums piešķirt brīvprātīgo papildu pensiju daļēji kapitāla formā — Iebilde par prettiesiskumu — Iegūtās tiesības — Tiesiskā paļāvība — Samērīgums)

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/28

         Vispārējās tiesas 2011. gada 18. oktobra spriedums — Purvis/Parlaments
   (Lieta T-439/09) (1)

   (Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām - Papildu pensiju shēma - Atteikums piešķirt brīvprātīgo papildu pensiju daļēji kapitāla formā - Iebilde par prettiesiskumu - Iegūtās tiesības - Tiesiskā paļāvība - Samērīgums)
   2011/C 347/44
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: John Robert Purvis (Saint-Andrews, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — sākotnēji H. Krück, A. Pospíšilová Padowska un G. Corstens, vēlāk N. Lorenz, A. Pospíšilová Padowska un G. Corstens)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eiropas Parlamenta 2009. gada 7. augusta lēmumu, ar kuru prasītājam tiek atteikts piešķirt viņa brīvprātīgo papildu pensiju daļēji kapitāla formā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Džons Roberts Purviss atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 11, 16.01.2010.


title: Lieta T-389/07: Prasība, kas celta 2007. gada 15. oktobrī — Earth Products /ITSB — Meynard Designs ( EARTH )

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/45

         Prasība, kas celta 2007. gada 15. oktobrī — Earth Products/ITSB — Meynard Designs (“EARTH”)
   (Lieta T-389/07)
   (2007/C 297/91)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Earth Products, Inc. (Karslbāde [Carlsbad], Savienotās Valstis) (pārstāvis — M. Graf, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Meynard Designs, Inc., (Valthama [Waltham], Savienotās Valstis)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2007. gada 9. augusta lēmumu daļā, kurā atstāts spēkā Iebildumu nodaļas lēmums;

               —

               piespriest atbildētājam segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “EARTH” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 2 907 608

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Meynard Designs, Inc.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas un valsts grafiska preču zīme “EARTH” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 14., 18., 25. un 35. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo konfliktējošās preču zīmes nav ne vizuāli, ne fonētiski līdzīgas.


title: Lieta C-31/07: Prasība, kas celta 2007. gada 26. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/25

         Prasība, kas celta 2007. gada 26. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju
   (Lieta C-31/07)
   (2007/C 56/48)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — R. Vidal Puig, pārstāvis)

      Atbildētāja: Īrija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. jūnija Direktīvas 2003/42/EK attiecībā uz ziņošanu par notikumiem civilajā aviācijā (1) prasības, vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Īrija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2005. gada 4. jūlijā.

      (1)  OV L 167, 23. lpp.


title: Lieta C-359/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 27. jūnijā iesniedza Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) — B. Martens / Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap

text:
               21.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 27. jūnijā iesniedza Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) — B. Martens/Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap

   (Lieta C-359/13)
   2013/C 274/10
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Centrale Raad van Beroep

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: B. Martens

      Atbildētājs: Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap

      Prejudiciālie jautājumi

               1.A

               Vai Savienības tiesības, it īpaši LESD 45. pants un Regulas Nr. 1612/68 (1) 7. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neļauj ES dalībvalstij Nīderlandei pilngadīgam bērnam, kurš ir Beļģijā dzīvojoša un daļēji Nīderlandē, daļēji Beļģijā strādājoša pārrobežu darba ņēmēja, kuram ir Nīderlandes pilsonība, apgādībā, tiesības uz studiju finansējumu izglītībai ārpus ES no brīža, kad pārrobežu nodarbinātība ir izbeigta un darba ņēmējs strādā vairs tikai Beļģijā, liegt tādēļ, ka bērns neatbilst nosacījumam, ka vismaz trīs gadus no pēdējiem sešiem gadiem pirms reģistrācijas attiecīgajā izglītības iestādē viņš ir dzīvojis Nīderlandē?

               1.B

               Ja atbilde uz 1.A jautājumu ir apstiprinoša, — vai Savienības tiesības liedz studiju finansējumu — pieņemot, ka ir izpildīti pārējie tam izvirzītie nosacījumi — piešķirt uz laika posmu, kas ir īsāks par tās izglītības ilgumu, kuram studiju finansējums tiek piešķirts?
               Ja Tiesa, atbildot uz 1.A un 1.B jautājumu, secina, ka tiesību normas par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos neliedz B. Martens no 2008. gada novembra līdz 2011. gada jūnijam vai par daļu no šī laika studiju finansējumu nepiešķirt:

               2)

               Vai LESD 20. un 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz ES dalībvalstij Nīderlandei nepagarināt studiju finansējumu izglītībai Aizjūras zemju un teritoriju (AZT) (Kirasao) izglītības iestādē, uz ko ir bijušas tiesības tādēļ, ka ieinteresētās personas tēvs bija nodarbināts Nīderlandē kā pārrobežu darba ņēmējs, jo ieinteresētā persona neatbilst attiecībā uz visiem Savienības pilsoņiem, arī pašas šīs dalībvalsts pilsoņiem, spēkā esošajam nosacījumam, ka tā vismaz trīs gadus no pēdējiem sešiem gadiem pirms reģistrācijas attiecīgajā izglītības iestādē ir dzīvojusi Nīderlandē?

      (1)  Padomes 1968. gada 15. oktobra Regula (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā (OV L 257, 2. lpp.).


title: Lieta C-495/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2013. gada 3. jūlija spriedumu lietā T-206/12 GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 16. septembrī iesniedza GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2013. gada 3. jūlija spriedumu lietā T-206/12 GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 16. septembrī iesniedza GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH

   (Lieta C-495/13 P)
   2013/C 325/29
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (pārstāvji — I. Memmler un S. Schulz, advokātes)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Villiger Söhne GmbH

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 3. jūlija spriedumu lietā T-206/12, kā arī Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 1. marta lēmumu ar numuru R 0411/2011-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī apelācijas sūdzība ir vērsta pret Vispārējās tiesas spriedumu, ar kuru tā noraidīja apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 1. marta lēmumu attiecībā uz iebildumu procesu starp Villiger Söhne GmbH un GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH.
   Kā vienīgo apelācijas pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareizu interpretāciju un piemērošanu.
   Pamatojumā apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda:

               Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi jēdzienu “preču identiskums”, jo preces “cigāri” tā ir pielīdzinājusi plašākam jēdzienam “tabakas izstrādājumi”. Tādējādi Vispārējā tiesa nepamatoti esot paplašinājusi iebildumus izvirzītās preču zīmes aizsardzības jomu.

               Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi jēdzienu “preču līdzība”, jo arī preču līdzības izvērtēšanā tā neesot drīkstējusi atsevišķu preci “cigāri” vispārīgi uzskatīt par līdzīgu plašākam jēdzienam “smēķēšanas piederumi”.

               Vispārējā tiesa, salīdzinot apzīmējumus, neesot pareizi piemērojusi doktrīnu par aplūkošanu kopsakarā, jo tā vispārīgi salīdzināja sastāvdaļas “LIBERTAD” un “LIBERTE” un turklāt ignorēja visas pārējās preču zīmju sastāvdaļas.

               It īpaši Vispārējai tiesai, pareizi piemērojot doktrīnu par aplūkošanu kopsakarā, vairāk nozīmes esot bijis jāpiešķir citām pretstatīto preču zīmju sastāvdaļām, tostarp apstrīdēto preču zīmju krāsu kombinācijai un pretstatītās preču zīmes apzīmējumam “LA”.

               Vispārējā tiesa esot arī nepareizi piemērojusi EST noteiktos principus par konceptuālo līdzību, jo nav pietiekami ņēmusi vērā preču zīmju dažādās valodas.

               Līdz ar to Vispārējā tiesa esot izdarījusi neatbilstošus secinājumus.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-26/15 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 5. jūlija spriedums – Komisija/Hristov Apelācija — Civildienests — Iecelšana amatā — Regulatīvas aģentūras izpilddirektora atlases un iecelšanas amatā procedūra — EMA — Priekšatlases komitejas veikta priekšatlase — EMA valdes veikta iecelšana amatā — Priekšatlases komitejas sastāvs — Priekšatlases komitejas locekļa un EMA valdes locekļa amatu apvienošana — Objektivitāte

text:
               29.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/20

         Vispārējās tiesas 2016. gada 5. jūlija spriedums – Komisija/Hristov

   (Lieta T-26/15 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Iecelšana amatā - Regulatīvas aģentūras izpilddirektora atlases un iecelšanas amatā procedūra - EMA - Priekšatlases komitejas veikta priekšatlase - EMA valdes veikta iecelšana amatā - Priekšatlases komitejas sastāvs - Priekšatlases komitejas locekļa un EMA valdes locekļa amatu apvienošana - Objektivitāte)
   (2016/C 314/28)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji J. Currall, N. Nikolova un S. Petrova, vēlāk N. Nikolova un S. Petrova)

      Pārējie lietas dalībnieki: Emil Hristov (Sofija, Bulgārija) (pārstāvji – M. Ekimdzhiev, K. Boncheva un G. Chernicherska, advokāti) (prasītājs pirmajā instancē) un Eiropas Zāļu aģentūra (pārstāvji – sākotnēji J. Currall, N. Nikolova un S. Petrova, vēlāk N. Nikolova un S. Petrova) (atbildētāja pirmajā instancē)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 13. novembra spriedumu Hristov/Komisija un EMA (F-2/12, EU:F:2014:245), ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               daļēji atcelt Eiropas savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 13. novembra spriedumu Hristov/Komisija un EMA (F-2/12), ciktāl ar šo spriedumu tika atcelts Eiropas Komisijas 2011. gada 20. aprīļa lēmums, atbilstoši kuram tā ierosināja Eiropas Zāļu aģentūras (EMA) valdei priekšatlases komitejas ieteikto un padomdevējas komitejas amatā iecelšanas jautājumos apstiprināto četru kandidātu sarakstu;

               2)

               nodot lietu atpakaļ Civildienesta tiesai, lai tā spriestu par prasījumiem atcelt Komisijas 2011. gada 20. aprīļa lēmumu, atbilstoši kuram tā ierosināja EMA valdei priekšatlases komitejas ieteikto un padomdevējas komitejas amatā iecelšanas jautājumos apstiprināto četru kandidātu sarakstu, ievērojot Emil Hristov izvirzītos iebildumus un pamatus, par kuriem Civildienesta tiesa nav spriedusi.

               3)

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

      (1)  OV C 118, 13.4.2015.


title: Lieta T-303/07: Prasība, kas celta 2007. gada 7. augustā — Nölle /ITSB — Viña Carta Vieja ( Puzzle )

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/23

         Prasība, kas celta 2007. gada 7. augustā — Nölle/ITSB — Viña Carta Vieja (“Puzzle”)
   (Lieta T-303/07)
   (2007/C 235/42)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jürgen Nölle, Rheinberg (Vācija) (pārstāvis — J. Reinartz, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Viña Carta Vieja, S.A.

   Prasītājas prasījumi:

               —

               noraidīt kopumā iebildumu iesniedzējas 2005. gada 24. februāra iebildumu pret prasītāja 2004. gada 20. februārī iesniegto vārdiskas preču zīmes “Puzzle” reģistrācijas pieteikumu, atceļot Apelāciju otrās padomes 2007. gada 5. jūnija lēmumu lietā R 911/2006–2, kā arī Iebildumu nodaļas 2006. gada 29. jūnija lēmumu Nr. B 802 340;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, t.sk. tiesāšanās izdevumus, kas radušies lietas dalībniekam, kas iestājies lietā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Puzzle”, kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 16., 32. un 33. klasē (pieteikums Nr. 3 674 561)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Viña Carta Vieja, S.A.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: īpaši vārdiska preču zīme “MONKEY PUZZLE”, kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 33. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 3 238 144)

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumu apmierināt daļēji

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu tiktāl, ciktāl ar to apmierināti iebildumi attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 32. klasē

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm nepastāv sajaukšanas iespēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).