title: Lieta C-88/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 9. decembra spriedumu lietā T-90/10 Ferriere Nord/Komisija 2015. gada 20. februārī iesniedza Ferriere Nord SpA

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/23

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 9. decembra spriedumu lietā T-90/10 Ferriere Nord/Komisija 2015. gada 20. februārī iesniedza Ferriere Nord SpA

   (Lieta C-88/15 P)
   (2015/C 146/30)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ferriere Nord SpA (pārstāvji – W. Viscardini, G. Donà, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               galvenokārt – atcelt Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 9. decembra spriedumu lietā T–90/10, ciktāl ar to ir noraidīts Ferriere Nord galvenais prasījums pilnībā atcelt Eiropas Komisijas 2009. gada 30. septembra Lēmumu C(2009) 7492, galīgā redakcija, kas grozīts ar Eiropas Komisijas 2009. gada 8. decembra Lēmumu C(2009) 9912, galīgā redakcija;

               —

               līdz ar to atcelt minētos Komisijas lēmumus;

               —

               pakārtoti – atcelt Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 9. decembra spriedumu lietā T–90/10, ciktāl ar to ir noraidīts Ferriere Nord pakārtotais prasījums daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2009. gada 30. septembra Lēmumu C(2009) 7492, galīgā redakcija, kas grozīts ar Eiropas Komisijas 2009. gada 8. decembra Lēmumu C(2009) 9912, galīgā redakcija, un tādējādi veikto naudas soda samazinājumu;

               —

               līdz ar to daļēji atcelt minētos Komisijas lēmumus un noteikt lielāku (salīdzinājumā ar Vispārējās tiesas jau noteikto) naudas soda samazinājumu;

               —

               jebkurā gadījumā piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

               I

               Acīmredzama faktu un pierādījumu sagrozīšana attiecībā uz Komisijas pilnvaru uzlikt sodu Ferriere Nord neesamību, kas ir redzama no lietas materiāliem – Prettiesiska pretrunu Komisijas lēmuma pamatojumā neidentificēšana un pamatojuma nenorādīšana – Noteikumu par pierādīšanas pienākumu pārkāpums

               II

               Regulas Nr. 1/2003 (1) 27. panta pārkāpums tādēļ, ka iepriekš nav paziņots jauns “Paziņojums par iebildumiem” – Tiesiskās paļāvības principa pārkāpums – Acīmredzama faktu un pierādījumu sagrozīšana, kas ir redzama no lietas materiāliem – Tiesību uz aizstāvību pārkāpums – Pamatojuma nenorādīšana – Tiesību uz uzklausīšanas amatpersonas veiktu uzklausīšanu pārkāpums

               III

               Komisijas reglamenta (un tādējādi Savienības primāro un atvasināto tiesību daudzvalodības jomā) pārkāpums tādēļ, ka uzklausīšanas amatpersonas galīgais ziņojums autentiskajā valodā bija vēlāks par Komisāru kolēģijas 2009. gada 30. septembrī pieņemto lēmumu

               IV

                  Ferriere Nord dalības aizliegtajā vienošanās ilgums – Kļūdas tiesību piemērošanā, novērtējot faktus: pierādījumu sagrozīšana – Vispārējo principu par pierādīšanas pienākumu un in dubio pro reo pārkāpums– Pretruna pamatojumā

               V

               Samērīguma principa pārkāpums, nosakot Ferriere Nord uzliktā naudas soda pamatsummu, ņemot vērā aizliegtās vienošanās smagumu un ilgumu – Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums – Pamatojuma nenorādīšana

               VI

               Acīmredzama kļūda (vai vismaz nepārprotama neprecizitāte) aprēķinā attiecībā uz Ferriere Nord piešķirto naudas soda samazinājumu – Kļūdaina neierobežotas kompetences izmantošana – Pamatojuma nenorādīšana

               VII

               Naudas soda pamatsummas palielinājuma saistībā ar recidīvu prettiesiskums tiesību uz aizstāvību pārkāpuma dēļ

               VIII

               Naudas soda pamatsummas palielinājuma saistībā ar recidīvu prettiesiskums pagājušā laika ilguma dēļ

               IX

               Naudas soda pamatsummas palielinājuma saistībā ar recidīvu prettiesiskums samērīguma principa pārkāpuma dēļ

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L, 1. lpp.).


title: Lieta T-594/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 11. marta rīkojums – Sanctuary Brands/ITSB – Richter International (“TAILORBYRD”)

text:
               11.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/37

         Vispārējās tiesas 2015. gada 11. marta rīkojums – Sanctuary Brands/ITSB – Richter International (“TAILORBYRD”)
   (Lieta T-594/13) (1)

   (2015/C 155/44)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta C-452/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2015. gada 16. jūnija spriedumu lietā T-396/14 Best-Lock (Europe)/EUIPO 2015. gada 17. augustā iesniedza Best-Lock (Europe) Ltd

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/14

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2015. gada 16. jūnija spriedumu lietā T-396/14 Best-Lock (Europe)/EUIPO2015. gada 17. augustā iesniedza Best-Lock (Europe) Ltd

   (Lieta C-452/15 P)
   (2016/C 270/19)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Best-Lock (Europe) Ltd (pārstāvis – J. Becker, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
   Ar 2016. gada 14. aprīļa rīkojumu Tiesa (sestā palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta T-1/10 RENV: Vispārējās tiesas 2014. gada 24. jūnija rīkojums – PPG un SNF / ECHA Prasība atcelt tiesību aktu — REACH — Akrilamīda atzīšana par vielu, kas rada ļoti lielas bažas — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/48

         Vispārējās tiesas 2014. gada 24. jūnija rīkojums – PPG un SNF/ECHA

   (Lieta T-1/10 RENV) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - REACH - Akrilamīda atzīšana par vielu, kas rada ļoti lielas bažas - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   2014/C 315/81
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Brisele, Beļģija) un SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Francija) (pārstāvji – sākotnēji K. Van Maldegem un R. Cana, vēlāk R. Cana, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – M. Heikkilä, W. Broere un T. Zbihlej, piedaloties J. Stuyck un A.-M. Vandromme, avocats)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Nīderlandes Karaliste (pārstāvis – B. Koopman) un Eiropas Komisija (pārstāvji – E. Manhaeve un K. Talabér-Ritz)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ECHA lēmumu par akrilamīda (EK Nr. 201–173–7) atzīšanu par tādu vielu, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulas (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 1. lpp.), 57. pantā noteiktajiem kritērijiem, kas tika pieņemts saskaņā ar minētās regulas 59. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) un SNF SAS sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) tiesāšanās izdevumus;

               3)

               CNF sedz ar pagaidu nolēmuma tiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Nīderlandes Karaliste un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 63, 13.3.2010.


title: Lieta T-526/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 5. aprīļa rīkojums – HK Intertrade/Padome

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/46

         Vispārējās tiesas 2016. gada 5. aprīļa rīkojums – HK Intertrade/Padome
   (Lieta T-526/15) (1)

   (2016/C 191/65)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 371, 9.11.2015.


title: Lieta T-151/01: Pirmās instances tiesas 2007. gada 24. maija spriedums — Duales System Deutschland /Komisija (Konkurence — Dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Vācijā pārdota iepakojuma ar firmas zīmi Der Grüne Punkt savākšanas un pārstrādes sistēma — Lēmums, kurā atzīta dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Šķērslis ieejai tirgū — Atlīdzība saskaņā ar līgumu par firmas zīmes izmantošanu)

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/19

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 24. maija spriedums — Duales System Deutschland/Komisija
   (Lieta T-151/01) (1)

   (Konkurence - Dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Vācijā pārdota iepakojuma ar firmas zīmi “Der Grüne Punkt’ savākšanas un pārstrādes sistēma - Lēmums, kurā atzīta dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Šķērslis ieejai tirgū - Atlīdzība saskaņā ar līgumu par firmas zīmes izmantošanu)
   (2007/C 155/36)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH, bijusī Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland AG, Ķelne (Vācija) (pārstāvji — V. Deselerss [W. Deselaers], B. Meirings [B. Meyring], E. Vāgners [E. Wagner] un K. Vaidemans [C. Weidemann], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Reitings [S. Rating], pēc tam P. Olivers [P. Oliver], H. Gedinga [H. Gading] un M. Šneiders [M. Schneider], un visbeidzot — V. Mūls [W. Mölls] un R. Zauers [R. Sauer], pārstāvji)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju: Vfw AG, Ķelne (Vācija) (pārstāvji — H. F. Visels [H. F. Wissel] un J. Dreiers [J. Dreyer], advokāti), Landbell AG für Rückhol-Systeme, Maijence [Mayence] (Vācija) un BellandVision GmbH, Peņica [Pegnitz] (Vācija) (pārstāvji — A. Rinne [A. Rinne] un A. Valcs [A. Walz], advokāti)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2001. gada 20. aprīļa Lēmumu 2001/463/EK par [EK] 82. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP D3/34493 — DSD) (OV L 166, 1. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Komisijas, Landbell AG für Rückhol-Systeme un BellandVision GmbH tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas radušies pagaidu noregulējuma procedūrā;

               3)

                  Vfw AG sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, ieskaitot tos, kas radušies pagaidu noregulējuma procedūrā.

      (1)  OV C 289, 13.10.2001.


title: Lieta T-57/13: Prasība, kas celta 2013. gada 29. janvārī — Club Hotel Loutraki u.c./Komisija

text:
               20.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 114/35

         Prasība, kas celta 2013. gada 29. janvārī — Club Hotel Loutraki u.c./Komisija
   (Lieta T-57/13)
   2013/C 114/57
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Club Hotel Loutraki (Loutraki, Grieķija), Vivere Entertainment AE (Atēnas, Grieķija), Theros International Gaming, Inc. (Patra, Grieķija), Elliniko Casino Kerkyras (Atēnas), Casino Rodos (Rodosa, Grieķija) un Porto Carras AE (Alimos, Grieķija) (pārstāvis — S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2012. gada 29. novembra Lēmumu COMP F3/MC/erg*2012/127386, ar kuru noraidīta 2012. gada 4. aprīlī iesniegtā prasītāju sūdzība saistībā ar iespējamo Grieķijas valsts atbalstu OPAP;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.
   Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas prasītāju tiesības tikt uzklausītiem, kas noteiktas LESD 108. panta 2. punktā, jo Komisija nav sākusi oficiālo izmeklēšanas procedūru saskaņā ar Regulas Nr. 659/1999 4. panta 4. punktu, 6. un 20. pantu; šāda bezdarbība ir pilnvaru nepareiza izmantošana.

               —

               Komisija ir pārkāpusi LESD 108. panta 2. punktu un Regulas 4. un nākamos pantus tiktāl, ciktāl tā būtībā īstenoja formālās izmeklēšanas procedūru, neievērojot tās formālās prasības, tādējādi liedzot prasītājiem sūdzības iesniedzējiem, kā arī citām attiecīgajām personām tiesības tikt uzklausītām.

               —

               Prasītāji pakārtoti apgalvo, ka ir pārkāptas to tiesības būt iesaistītiem iepriekšējas izskatīšanas procedūrā.

         Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un ir pārkāptas prasītāju tiesības uz labu pārvaldību attiecīgi saskaņā ar LESD 296. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu.

               —

               Tā kā apstrīdētajā lēmumā nav norādīti ekonomiskie dati un skaitļi, tajā nav skaidri un viennozīmīgi izklāstīta Komisija argumentācija, lai prasītāji varētu pārliecināties par iemesliem secinājumam, ka attiecīgie pasākumi nav valsts atbalsts. Šie trūkumi nevar tikt attaisnoti ar norādi uz pienākumu glabāt komercnoslēpumu.

               —

               Prasītāji arī apstrīd būtisko ekonomisko rādītāju konfidenciālo raksturu.

         Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas prasītāju tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kas paredzētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā (ECPAK) 6. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā.

               —

               Prasītāju tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā ir pārkāptas to pašu iemeslu dēļ, kas norādīti saistībā ar 2. pamatu. Prasītājiem ir grūtībās tieši apstrīdēt apstrīdētā lēmuma būtību, jo tie nav spējīgi ne ar kādiem pasākumiem noskaidrot tā argumentāciju; šī argumentācija ir pilnībā balstīta uz ekonomiskiem datiem, kuri netiek atklāti.

         Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, izvērtējot VLT līguma kopā ar pielikumu saderīgumu un secinot, ka tie nepiešķir ekonomisku priekšrocību OPAP.

               —

               Ekonomiska rakstura priekšrocību piešķiršana, kas ir formāla prasība valsts atbalsta pastāvēšanai, ir jāizvērtē konkrētā tirgū, nevis pēc izvērtēšanas kopā ar citiem līdzīgiem pasākumiem, kas piešķirti tam pašam saņēmējam citā tirgū, neatkarīgi no tā, vai pirmie pasākumi ir līdzīgi otrajiem. Pretējā gadījumā konkurences aizsardzība būtu ļoti nepilnīga.

               —

               Katrā ziņā šāda kopēja izvērtēšana nevar tikt veikta pasākumiem, kas piemērojami dažādos laika posmos.


title: Lieta C-28/15: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedums (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Koninklijke KPN NV u.c./Autoriteit Consument en Markt (ACM) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Reglamentējošie noteikumi attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem — Direktīva 2002/21/EK — 4. un 19. pants — Valsts regulatīvā iestāde — Saskaņošanas pasākumi — Ieteikums 2009/396/EK — Juridiskā piemērojamība — Direktīva 2002/19/EK — 8. un 13. pants — Operators, kas izraudzīts kā tāds, kam ir būtiska ietekme tirgū — Valsts regulatīvās iestādes noteiktie pienākumi — Cenu kontroles un izmaksu uzskaites pienākumi — Savienojuma pabeigšanas tarifi fiksētajos un mobilajos tīklos — Valsts tiesu pārbaudes apjoms, ko tās var īstenot attiecībā uz valsts regulatīvo iestāžu lēmumiem

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/13

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedums (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Koninklijke KPN NV u.c./Autoriteit Consument en Markt (ACM)

   (Lieta C-28/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Reglamentējošie noteikumi attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem - Direktīva 2002/21/EK - 4. un 19. pants - Valsts regulatīvā iestāde - Saskaņošanas pasākumi - Ieteikums 2009/396/EK - Juridiskā piemērojamība - Direktīva 2002/19/EK - 8. un 13. pants - Operators, kas izraudzīts kā tāds, kam ir būtiska ietekme tirgū - Valsts regulatīvās iestādes noteiktie pienākumi - Cenu kontroles un izmaksu uzskaites pienākumi - Savienojuma pabeigšanas tarifi fiksētajos un mobilajos tīklos - Valsts tiesu pārbaudes apjoms, ko tās var īstenot attiecībā uz valsts regulatīvo iestāžu lēmumiem)
   (2016/C 419/15)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Koninklijke KPN NV, KPN BV, T-Mobile Netherlands BV, Tele2 Nederland BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV, Ziggo Services BV iepriekš – UPC Nederland BV, Ziggo Zakelijk Services BV iepriekš – UPC Business BV

      Atbildētāja: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               4. panta 1. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvu 2009/140/EK, to lasot kopā ar 8. un 13. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (piekļuves direktīva), kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2009/140, ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesa, ja tai jāizskata strīds par valsts regulatīvās iestādes uzlikta ar tarifu noteikšanu saistīta pienākuma, kas noteikts par fiksēto un mobilo savienojumu pabeigšanas pakalpojumu sniegšanu, likumību, var noraidīt Komisijas 2009. gada 7. maija Ieteikumu 2009/396/EK par savienojuma pabeigšanas tarifu reglamentāciju fiksētajos un mobilajos tīklos Eiropas Savienībā, kurā tiek ieteikts modelis “Bulric strict” (Bottom-Up Long-Run Incremental Costs) kā atbilstošs cenu regulēšanas pasākums savienojumu pabeigšanas tirgū, tikai tad, ja tā uzskata, ka to pieprasa apsvērumi, kas saistīti ar pamatlietas faktiskajiem apstākļiem, it īpaši attiecīgās dalībvalsts tirgus specifiskās īpašības;

               2)

               Eiropas Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesa, ja tai jāizskata strīds par valsts regulatīvās iestādes uzlikta tarifu pienākuma, kas noteikts par fiksēto un mobilo savienojumu pabeigšanas pakalpojumu sniegšanu, likumību, var izvērtēt šī pienākuma samērīgumu, ņemot vērā Direktīvas 2002/21, kurā grozījumi ir izdarīti ar Direktīvu 2009/140, 8. pantā un Direktīvas 2009/19, kurā grozījumi ir izdarīti ar Direktīvu 2009/140, 13. pantā noteiktos mērķus, un ņemt vērā to, ka ar šo pienākumu tiek veicinātas galalietotāju intereses mazumtirdzniecības tirgū, kas nav reglamentējams.
               Valsts tiesa nevar, veicot valsts regulatīvās iestādes lēmuma pārbaudi tiesā, pieprasīt, lai šī iestāde pierādītu, ka ar šo pienākumu faktiski tiek sasniegti Direktīvas 2002/21, kurā grozījumi ir izdarīti ar Direktīvu 2009/140, 8. pantā noteiktie mērķi.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.


title: Lieta T-373/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. novembra spriedums — EOS /ITSB ( PrimeCast ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes PrimeCast reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamatojumi — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/28

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. novembra spriedums — EOS/ITSB (“PrimeCast”)
   (Lieta T-373/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “PrimeCast’ reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamatojumi - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
   (2009/C 6/58)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: EOS GmbH Electro Optical Systems, Krailling (Vācija) (pārstāvis — M. Mentjes, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — S. Schäffner un G. Schneider)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 20. jūlija lēmumu lietā R 333/2005-4 attiecībā uz pieteikumu vārdisku preču zīmi “PrimeCast” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               EOS GmbH Electro Optical Systems atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: Lieta T-427/16: Prasība, kas celta 2016. gada 29. jūlijā – Martín Osete/EUIPO – Rey (“AN IDEAL WIFE”)

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/46

         Prasība, kas celta 2016. gada 29. jūlijā – Martín Osete/EUIPO – Rey (“AN IDEAL WIFE”)
   (Lieta T-427/16)
   (2016/C 343/63)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Isabel Martín Osete (Parīze, Francija) (pārstāvis – V. Wellens, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Daniella Rey (Tulūza, Francija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “AN IDEAL WIFE” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 5 276 894

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 21. aprīļa lēmums lietā R 1528/2015–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 55. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-436/16: Prasība, kas celta 2016. gada 3. augustā – AEIM un Kazenas/Komisija

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/19

         Prasība, kas celta 2016. gada 3. augustā – AEIM un Kazenas/Komisija
   (Lieta T-436/16)
   (2016/C 371/21)
   Tiesvedības valoda – franču.

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Application électronique industrielle moderne (AEIM) (Algrange, Francija), Philippe Kazenas (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji – B. Wizel, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājai EUR 536 912, ko veido finanšu zaudējumi kā zaudēti ieguldījumi saistībā ar apmeklējumiem pirms publisku līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas, jo šī piešķiršana ir notikusi krāpnieciski;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājai EUR 2 092 650 kā atrauto peļņu saistībā ar publiskajiem līgumiem, kurus prasītāja būtu ieguvusi, ja to slēgšanas tiesības būtu tikušas piešķirtas taisnīgi un bez korupcijas;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājam EUR 85 000 kā advokāta izdevumus un honorāru, kas prasītājai bija jāsamaksā savas aizstāvības nodrošināšanai saistībā ar Eiropas ierēdņa korupciju;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam EUR 150 000 kā kompensāciju par morālo kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājai kompensācijas procentus par visām šīm summām no 2005. gada, kas bija pārkāpuma beigu posms;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt EUR 75 000 kā advokāta izdevumus un honorāru saistībā ar tiesvedību šajā instancē;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt nokavējuma procentus no sprieduma pasludināšanas datuma;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāji apgalvo, ka Eiropas Komisijas ierēdņa nelikumīga rīcība publisko līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas jomā esot tiem radījusi būtiskus zaudējumus tiešā saistībā ar šādu attieksmi, un tie lūdz atlīdzināt šos zaudējumus.
   Tie arī uzskata, ka ir izpildīti trīs nosacījumi Eiropas Savienības ārpuslīgumiskās atbildības piemērošanai, proti, iestādes vai kāda tās darbinieka nelikumīga rīcība, faktiski zaudējumi un cēloņsakarība starp šī darbinieka rīcību un apgalvotajiem zaudējumiem.
   Šajā lietā tie apgalvo, ka Eiropas ierēdņa korupcija publisko līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas jomā veido pietiekami būtisku tādu vienlīdzīgas attieksmes un pārskatāmības principu pārkāpumu, kas līgumslēdzējai iestādei publiskā iepirkuma procedūrās ir jāievēro attiecībā uz visiem pretendentiem.
   Prasītāji uzskata, ka attiecīgo publisko līgumu slēgšanas tiesību krāpnieciskā piešķiršana ir radījusi faktiskus zaudējumus sabiedrībai AEIM, kas tikai saistībā ar t.s. nedrošajām valstīm ir ieguvusi līgumus, kurus nevēlējās pārējie divi korumpētie pretendenti, bet, ja visu līgumu slēgšanas tiesības būtu tikušas piešķirtas bez korupcijas, minētā sabiedrība, kura vienīgā iepirkumā ir piedalījusies godprātīgi, būtu varējusi iegūt šos līgumus.
   Prasītāji vēlas atsaukties uz Komisijas labas pārvaldības principu, attiecībā uz kuru šajā gadījumā esot norādes par būtiskiem šī principa ievērošanas trūkumiem, kā arī uz tiesiskās paļāvības aizsardzības principu, kurš attiecas uz visiem tirgus dalībniekiem, attiecībā uz kuriem iestāde ir radījusi pamatotas cerības.
   Prasītāji vēl uzskata, ka tie ir cietuši ne tikai finansiālus zaudējumus, bet tiem esot nodarīts arī morālais kaitējums, kura iemesls it īpaši esot viņu reputācijas aizskārums un nepieciešamība aizstāvēties pret apsūdzībām, kas ir izrādījušās nepatiesas un izdomātas.


title: Lieta C-458/12: Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 6. marta spriedums ( Tribunale di Trento (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lorenzo Amatori u.c./ Telecom Italia SpA, Telecom Italia Information Technology Srl Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Uzņēmumu pāreja — Darba ņēmēju tiesību aizsardzība — Direktīva 2001/23/EK — Darba attiecību pāreja līgumā paredzētās sabiedrības daļas, kura nevar tikt identificēta kā iepriekš pastāvējusi neatkarīga ekonomiska vienība, nodošanas gadījumā

text:
               28.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/4

         Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 6. marta spriedums (Tribunale di Trento (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lorenzo Amatori u.c./Telecom Italia SpA, Telecom Italia Information Technology Srl

   (Lieta C-458/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Uzņēmumu pāreja - Darba ņēmēju tiesību aizsardzība - Direktīva 2001/23/EK - Darba attiecību pāreja līgumā paredzētās sabiedrības daļas, kura nevar tikt identificēta kā iepriekš pastāvējusi neatkarīga ekonomiska vienība, nodošanas gadījumā)
   2014/C 129/04
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Trento

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Lorenzo Amatori, Adrian Gottardi

      Atbildētāji: Telecom Italia SpA, Telecom Italia Information Technology Srl

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tribunale di Trento – Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 82, 16. lpp.) 1. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta un 3. panta 1. punkta interpretācija – Līgumā paredzētās sabiedrības daļas, kura nevar tikt identificēta kā iepriekš pastāvējusi neatkarīga ekonomiska vienība un pār kuru īpašumtiesības nododošajai personai pēc šīs nodošanas ir dominējoša kontrole ar ciešu līgumsaistību un savstarpēju uzņēmuma risku uzņemšanos palīdzību, nodošana citam uzņēmumam – Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru darba tiesisko attiecību turpināšana nav pakļauta nodotā uzņēmuma daļas darba ņēmēju piekrišanai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas [īpašumtiesību pārejas] gadījumā 1. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts ir interpretējami tādējādi, ka tie nav pret tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir aplūkots pamatlietā un kurā uzņēmuma daļas īpašumtiesību pārejas situācijā īpašumtiesību saņēmējam ir atļauts turpināt īpašumtiesības nododošās personas darba tiesiskās attiecības gadījumā, ja šī uzņēmuma daļa nav bijusi funkcionāli neatkarīga ekonomiska vienība, kura pastāvējusi jau pirms īpašumtiesību pārejas;

               2)

               Direktīvas 2001/23 1. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts ir interpretējami tādējādi, ka tie nav pret tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir aplūkots pamatlietā un kurā īpašumtiesību saņēmējam ir atļauts turpināt īpašumtiesības nododošās personas darba tiesiskās attiecības gadījumā, ja pēc aplūkotās uzņēmuma daļas īpašumtiesību pārejas šai īpašumtiesības nododošajai personai attiecībā pret šo īpašumtiesību saņēmēju ir būtiskas kontroles pilnvaras.

      (1)  OV C 389, 15.12.2012.


title: Lieta T-9/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 21. februāra spriedums — Evropaïki Dynamiki /Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Ārējo pakalpojumu sniegšana saistībā ar elektroniskās publicēšanas nodrošināšanu — Pretendenta piedāvājuma noraidījums — Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam — Atlases un piešķiršanas kritēriji — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda novērtējumā)

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/20

         Vispārējās tiesas 2013. gada 21. februāra spriedums — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-9/10) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Ārējo pakalpojumu sniegšana saistībā ar elektroniskās publicēšanas nodrošināšanu - Pretendenta piedāvājuma noraidījums - Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam - Atlases un piešķiršanas kritēriji - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda novērtējumā)
   2013/C 108/53
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji E. Manhaeve un N. Bambara, kuriem palīdzēja sākotnēji E. Petritsi, advokāte, pēc tam — E. Petritsi un O. Graber-Soudry, solicitor, vēlāk — E. Manhaeve, kuram palīdz O. Graber-Soudry)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Eiropas Savienības Oficiālo publikāciju biroja 2009. gada 29. oktobra lēmumu tiktāl, ciktāl ar to ir noraidīts prasītājas iesniegtais piedāvājums uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūrā AO 10224 par elektroniskās publicēšanas nodrošināšanu (OV 2009/S 109-156511) attiecībā uz 2. daļu ar nosaukumu “Elektroniskā publicēšana uz Microsoft SharePoint Server bāzes” un it īpaši ir piešķirtas līguma slēgšanas tiesības veiksmīgajiem pretendentiem, kā arī ir piešķirtas divu līgumu slēgšanas tiesības attiecībā uz 3. daļu ar nosaukumu “Elektroniskā publicēšana uz atvērtā pirmkoda platformas bāzes” uzņēmumam, kas ir divu dažādu uzņēmumu apvienību biedrs, un, otrkārt, pamatojoties uz LESD 268. un 340. pantu iesniegtā prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 27.3.2010.


title: Lieta C-360/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 17. janvāra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Pievienotās vērtības nodoklis — Direktīva 2006/112/EK — Samazinātas likmes piemērošana — 96. pants un 98. panta 2. punkts — III pielikuma 3. un 4. punkts — “Farmaceitiskie produkti, kurus parasti izmanto veselības aprūpē, slimību profilaksei un ārstēšanai medicīniskiem un veterināriem nolūkiem” — “Medicīnas iekārtas, palīgierīces un citas ierīces, kuras parasti izmanto, lai atvieglotu vai ārstētu invaliditāti, un kuras paredzētas tikai invalīdu personīgai izmantošanai” )

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/4

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 17. janvāra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-360/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Pievienotās vērtības nodoklis - Direktīva 2006/112/EK - Samazinātas likmes piemērošana - 96. pants un 98. panta 2. punkts - III pielikuma 3. un 4. punkts - “Farmaceitiskie produkti, kurus parasti izmanto veselības aprūpē, slimību profilaksei un ārstēšanai medicīniskiem un veterināriem nolūkiem” - “Medicīnas iekārtas, palīgierīces un citas ierīces, kuras parasti izmanto, lai atvieglotu vai ārstētu invaliditāti, un kuras paredzētas tikai invalīdu personīgai izmantošanai”)
   2013/C 63/05
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāve — L. Lozano Palacios)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāve — S. Centeno Huerta)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 98. panta, lasot to kopā ar III pielikumu, pārkāpums — Tādu preču piegāde un pakalpojumu sniegšana, kuriem var piemērot samazinātu likmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               piemērojot samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmi

                           —

                           ārstnieciskām vielām, kuras parasti un piemēroti var izmantot zāļu ražošanā;

                           —

                           medicīniskām precēm, materiāliem, iekārtām un ierīcēm, ko, objektīvi vērtējot, var izmantot tikai, lai novērstu, diagnosticētu, ārstētu, atvieglotu vai izārstētu cilvēku vai dzīvnieku slimības vai kaites, bet kas nav tādas, kuras parasti izmanto, lai atvieglotu vai ārstētu invaliditāti, un kuras paredzētas tikai invalīdu personīgai izmantošanai;

                           —

                           palīgierīcēm un iekārtām, kuras pamatā vai galvenokārt var izmantot dzīvnieku fiziskas invaliditātes ārstēšanai;

                           —

                           un visbeidzot palīgierīcēm un iekārtām, kuras pamatā vai galvenokārt var izmantot cilvēku invaliditātes ārstēšanai, bet kuras nav paredzētas tikai invalīdu personīgai izmantošanai,

                     Spānijas Karaliste nav izpildījusi Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 98. pantā, lasot to kopā ar šīs direktīvas III pielikumu, paredzētos pienākumus;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 24.09.2011.


title: Lieta C-582/12 P: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 5. jūnija rīkojums – El Corte Inglés , SA /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Emilio Pucci International BV

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/45

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 5. jūnija rīkojums – El Corte Inglés, SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Emilio Pucci International BV

   (Lieta C-582/12 P) (1)

   2014/C 315/72
   Tiesvedības valoda – spāņu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 63, 2.3.2013.


title: Lieta F-36/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. aprīlī — Lebedef /Komisija

text:
               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/27

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. aprīlī — Lebedef/Komisija
   (Lieta F-36/07)
   (2007/C 129/47)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Giorgio Lebedef, Senningerberg (Luksemburga) (pārstāvis — F. Frabetti, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt prasītāja karjeras novērtējuma ziņojumu (KNZ) par laika posmu no 2005. gada 1. janvāra līdz 2005. gada 31. decembrim un, precīzāk, to KNZ daļu, kuru attiecībā uz minēto laika posmu sastādījis Eiropas Kopienu statistikas birojs (Eurostat);

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības atbalstam prasītājs izvirza vienīgo pamatu, kas balstīts uz Civildienesta noteikumu 43. panta vispārīgo īstenošanas noteikumu un it īpaši noteikumu par darbinieku arodbiedrībām un par Civildienesta noteikumos paredzētajiem darbinieku pārstāvjiem pārkāpumu, uz tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpumu un uz principa “patere legem quam ipse fecisti”pārkāpumu.


title: Lieta C-171/08: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 8. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 56. un 43. pants — Kapitāla brīva aprite — Portugāles valsts priekšrocību akcijas ( “golden shares” ) sabiedrībā Portugal Telecom SGPS SA — Ierobežojumi attiecībā uz privatizētas sabiedrības kapitāldaļu iegūšanu un tās vadību — Valsts pasākums)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/4

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 8. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-171/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 56. un 43. pants - Kapitāla brīva aprite - Portugāles valsts priekšrocību akcijas (“golden shares”) sabiedrībā Portugal Telecom SGPS SA - Ierobežojumi attiecībā uz privatizētas sabiedrības kapitāldaļu iegūšanu un tās vadību - Valsts pasākums)
   2010/C 234/05
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — E. Montaguti, M. Teles Romão un P. Guerra e Andrade)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes, pārstāvis, un M. Gorjão Henriques, advogado)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. un 56. panta pārkāpums — Portugāles valsts īpašās akcijas (golden shares) sabiedrībā Portugal Telecom S.A.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               saglabājot tādas īpašās tiesības Portugal Telecom SGPS SA, kādas minētās sabiedrības statūtos ir paredzētas valsts un citu valsts iestāžu interesēs un ir piešķirtas saistībā ar valsts priekšrocību akcijām (“golden shares”) Portugal Telecom SGPS SA, Portugāles Republika nav izpildījusi tai EKL 56. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 05.07.2008.


title: Lieta T-541/15: Prasība, kas celta 2015. gada 17. septembrī – Industrie Aeronautiche Reggiane/ITSB – Audi (“NSU”)

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/51

         Prasība, kas celta 2015. gada 17. septembrī – Industrie Aeronautiche Reggiane/ITSB – Audi (“NSU”)
   (Lieta T-541/15)
   (2015/C 381/62)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Industrie Aeronautiche Reggiane Srl (Reggio Emilia, Itālija) (pārstāvis – M. Gurrado, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Audi AG (Ingolstadt, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “NSU” – reģistrācijas pieteikums Nr. 9 593 492

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 6. jūlija lēmums lietā R 2132/2014-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, kā rezultātā ITSB būtu jāveic Kopienas preču zīmes pieteikuma reģistrāciju;

               —

               piespriest AUDI segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, ieskaitot arī izdevumus ITSB Iebildumu nodaļā un Apelācijas padomē.

      Izvirzītie pamati:

               —

                  Audi neesot pierādījusi agrākās preču zīmes faktisko izmantošanu;

               —

               atšķirības starp sastāvdaļām un gatavām precēm esamība;

               —

               atšķirības starp divriteņiem un 2014. gada 16. oktobra pieteikumā par ierobežošanu norādītajām precēm esamība.


title: Lieta C-211/13: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika Valsts pienākumu neizpilde – LESD 63. pants – Kapitāla brīva aprite – Dāvinājuma un mantojuma nodoklis – Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta lielāka neapliekamā summa, ja mantojuma atstājējs pirms nāves, dāvinātājs vai saņēmējs ir dzīvojuši dalībvalsts teritorijā – Prasības atcelt tiesību aktu priekšmets – Ierobežojums – Pamatojums

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/15

      Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
      (Lieta C-211/13) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - LESD 63. pants - Kapitāla brīva aprite - Dāvinājuma un mantojuma nodoklis - Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta lielāka neapliekamā summa, ja mantojuma atstājējs pirms nāves, dāvinātājs vai saņēmējs ir dzīvojuši dalībvalsts teritorijā - Prasības atcelt tiesību aktu priekšmets - Ierobežojums - Pamatojums)
      (2014/C 395/18)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – W. Mölls un W. Roels)

         Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze un A. Wiedmann)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvis – A. Rubio González)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  pieņemot un paturot spēkā tādas tiesību normas, atbilstoši kurām, piemērojot mantojuma un dāvinājuma nodokli saistībā ar Vācijas teritorijā atrodošos nekustamo īpašumu, tiek piemērota tikai neliela ar nodokli neapliekamā summa, ja mantojuma atstājējs nāves brīdī vai dāvinātājs dāvināšanas brīdī un ieguvējs ar nodokli apliekamā fakta rašanās brīdī ir dzīvojuši citā dalībvalstī, bet, ja vismaz viena no abām pusēm attiecīgajā laikā ir dzīvojusi Vācijā, neapliekamā summa ir ievērojami augstāka, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi LESD 63. pantā paredzētos pienākumus;

                  2)

                  Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

                  3)

                  Spānijas Karaliste savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.

         (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta T-359/15: Prasība, kas celta 2015. gada 3. jūlijā – Arrom Conseil/ITSB – Nina Ricci (“Roméo has a Gun by Romano Ricci”)

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/81

         Prasība, kas celta 2015. gada 3. jūlijā – Arrom Conseil/ITSB – Nina Ricci (“Roméo has a Gun by Romano Ricci”)
   (Lieta T-359/15)
   (2015/C 294/97)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Arrom Conseil (Parīze, Francija) (pārstāvji – C. Herissay Ducamp un J. Blanchard, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Nina Ricci SARL (Parīze, Francija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “Roméo has a gun by Romano Ricci” – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 11 193 604

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 13. aprīļa lēmums lietā R 1021/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-166/12: Prasība, kas celta 2012. gada 10. aprīlī — Bolívar Cerezo /ITSB — Renovalia Energy ( “RENOVALIA” )

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/22

         Prasība, kas celta 2012. gada 10. aprīlī — Bolívar Cerezo/ITSB — Renovalia Energy (“RENOVALIA”)
   (Lieta T-166/12)
   2012/C 194/38
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Juan Bolívar Cerezo (Granāda, Spānija) (pārstāvis — I. M. Barroso Sánchez-Lafuente, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Renovalia Energy, SA (Villarobledo, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 26. janvāra lēmumu lietā R 663/2011-1 un līdz ar to reģistrēt Kopienas preču zīmi Nr. 8 631 814“RENOVALIA” attiecībā uz “apdrošināšanu, finanšu darījumiem; naudas darījumiem; darījumiem ar nekustamo īpašumu”, kas ietilpst 36. klasē;

               —

               piespriest lietas dalībniekiem, kas ceļ iebildumus pret šo prasību, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Juan Bolívar Cerezo

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “RENOVALIA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 11., 25., 35., 36., 37. un 41. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 631 814

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Renovalia Energy, SA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiskas preču zīmes “RENOVA ENERGY” un “RENOVAENERGY” un firma “RENOVALIA” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 36. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt daļēji

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: eksistējot sajaukšanas iespēja starp prasītājai piederošu Spānijas preču zīmi ar prioritātes tiesībām Nr. 2 715 975“RENOVALIA” un iebildumu iesniedzējai piederošām Spānijas preču zīmēm, un attiecīgajā Spānijas tiesā tikšot celta prasība par iebildumu iesniedzējai piederošu Spānijas preču zīmju spēkā neesamības atzīšanu, kā rezultātā šīs preču zīmes nebūšot izmantojamas, lai uz tām balstītu iebildumus pret pieteiktās Kopienas preču zīmes reģistrāciju


title: Lieta T-363/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. augustā — Abbott Laboratories /ITSB ( “RESTORE” )

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/58

      Prasība, kas celta 2010. gada 27. augustā — Abbott Laboratories/ITSB (“RESTORE”)
      (Lieta T-363/10)
      ()
      (2010/C 288/107)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Abbott Laboratories (Abbott Park, Illinois, Amerikas Savienotās valstis) (pārstāvji — M. Kinkeldey, S. Schäffler un J. Springer, Rechtsanwälte)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 9. jūnija lēmumu lietā R 1560/2009-1;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

         Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “RESTORE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē

         Pārbaudītāja lēmums: iebildumus noraidīt

         Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  tiesību tikt uzklausītam pārkāpums, jo Apelāciju padome lēmumā atsaucas uz pierādījumiem, par kuriem prasītāja neesot informēta;

                  —

                  Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktās preču zīmes gadījumā runa neesot par netieši aprakstošu jēdzienu attiecībā uz reģistrācijas pieteikuma aptvertajām precēm;

                  —

                  Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot vajadzīgā atšķirtspēja

         (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-360/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 19. jūlija spriedums — FG Marine /Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Lēmums par Francijas piešķirtā atbalsta sabiedrībai Stardust Marine atgūšanu — Lēmuma atcelšana ar Tiesas spriedumu)

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/33

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 19. jūlija spriedums — FG Marine/Komisija
   (Lieta T-360/04) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Lēmums par Francijas piešķirtā atbalsta sabiedrībai Stardust Marine atgūšanu - Lēmuma atcelšana ar Tiesas spriedumu)
   (2007/C 211/63)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: FG Marine SA, Roissy Charles de Gaulle (Francija) (pārstāvis — M. A. Michel, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Rozet un C. Giolito)
   Priekšmets
   Prasība atlīdzināt zaudējumus, kas, iespējams, radušies Komisijas 1999. gada 8. septembra Lēmuma 2000/513/EK par Francijas piešķirto atbalstu uzņēmumam Stardust Marine rezultātā.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepamatotu;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta T-463/07: Vispārējās tiesas 2014. gada 15. jūlija spriedums – Itālija/Komisija ELVGF — Garantiju nodaļa — No finansējuma izslēgti izdevumi — Piemaksa par liellopiem — Olīveļļa un tauki — Kaltēta lopbarība — Pārbaužu efektivitāte — Sankciju režīms

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/23

         Vispārējās tiesas 2014. gada 15. jūlija spriedums – Itālija/Komisija
   (Lieta T-463/07) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - No finansējuma izslēgti izdevumi - Piemaksa par liellopiem - Olīveļļa un tauki - Kaltēta lopbarība - Pārbaužu efektivitāte - Sankciju režīms)
   2014/C 292/27
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis – G. Palmieri, pārstāvis, kam palīdz G. Aiello un F. Bucalo, avvocati dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Cattabriga un D. Nardi)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2007. gada 3. oktobra Lēmumu 2007/647/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu (OV L 261, 28. lpp.), ciktāl ar šo lēmumu ir izslēgti atsevišķi Itālijas Republikas izdevumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Itālijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 51, 23.2.2008.


title: Lieta C-279/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2015. gada 25. marta rīkojumu lietā T-314/14 Borde un Carbonium/Komisija 2015. gada 10. jūnijā iesniedza Alexandre Borde un Carbonium

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/28

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2015. gada 25. marta rīkojumu lietā T-314/14 Borde un Carbonium/Komisija 2015. gada 10. jūnijā iesniedza Alexandre Borde un Carbonium

   (Lieta C-279/15 P)
   (2015/C 294/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Alexandre Borde un Carbonium SAS (pārstāvis – A. B. H. Herzberg, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 25. marta rīkojumu, ar kuru:

                           a.

                           prasības tika noraidīts kā nepieņemamas

                           b.

                           prasītājiem tika piespriests segt savus, kā arī atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               —

               atzīt par pieņemamu apelācijas sūdzības iesniedzēju prasību atcelt tiesību aktu;
               un

                           a)

                           taisīt galīgo nolēmumu
                           vai, pakārtoti,

                           b)

                           nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējai tiesai nolēmuma taisīšanai pēc būtības;

               —

               pakārtoti, nosūtīt lietu Vispārējai tiesai, lai tā, veicot izvērtēšanu pēc būtības, izvērtē jautājumu par pieņemamību un attiecīgi taisa spriedumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevums, piemērojot Tiesas Reglamenta 184. panta 1. punktu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka prasības atcelt tiesību aktu noraidīšana ir nepamatota, ciktāl: (i) Vispārējās tiesas faktu izklāsts nav precīzs un ir sagrozīts, tādējādi neievērojot apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesības tikt uzklausītiem; (ii) piemērojot LESD 263. panta ceturto daļu, Vispārējā tiesa esot kļūdaini ierobežojusi apstrīdamos aktus, ļaujot apstrīdēt vienīgi LESD 288. pantā norādītos aktus (iii) Vispārējā tiesa kļūdaini neesot apstrīdējusi to, ka strīdīgie pasākumi bija lēmumi LESD 288. panta ceturtās daļas izpratnē; (iv) Vispārējā tiesa, piemērojot LESD 263. panta ceturto daļu, esot kļūdaini uzskatījusi par izšķirošu elementu to, vai apstrīdētais akts ir vai nav “nošķirams no līgumiskā konteksta”, neņemot vērā citus elementus; (v) Vispārējā tiesa, piemērojot LESD 263. panta ceturto daļu, lietā, kurā ir trīs puses, esot kļūdaini piemērojusi kritēriju, kas izstrādāts lietām, kurās ir divas puses; (vi) Vispārējā tiesa neesot ievērojusi apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesības uz efektīvu pārsūdzības tiesā iespēju, kuras ir garantētas Eiropas Cilvēktiesību konvencijā un Pamattiesību hartā.


title: Lieta T-362/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. jūnijā – NCL/EUIPO (“FEEL FREE”)

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/43

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. jūnijā – NCL/EUIPO (“FEEL FREE”)
   (Lieta T-362/17)
   (2017/C 249/58)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: NCL Corporation Ltd (Maiami, Florida, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – J. Bühling un D. Graetsch, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FEEL FREE” – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 090 533

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 23. marta lēmums lietā R 2094/2016–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Pirmās Instances Tiesas spriedums 2004. gada 10. jūnijā lietā T-275/01 Mercedes Alvarez Moreno pret Eiropas Parlamentu (Ierēdņi — Palīgdarbinieki — Konferences tulks — Statūtu 74. pants — Darba attiecību beigas)

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/19

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 10. jūnijā
   lietā T-275/01 Mercedes Alvarez Moreno pret Eiropas Parlamentu (1)

   (Ierēdņi - Palīgdarbinieki - Konferences tulks - Statūtu 74. pants - Darba attiecību beigas)
   (2004/C 217/35)
   Tiesvedības valoda: franču
   Lietā T- 275/01 Mercedes Alvarez Moreno, kas dzīvo Berlīnē (Vācija), ko pārstāv advokāte G.Vandersanden, pret Eiropas Parlamentu (pārstāvji: H. von Hertzen un J. de Wachter) par prasību, pirmkārt, atzīt par spēkā neesošu lēmumu par atteikumu pieņemt darbā par konferences tulkiem personas, kas sasniegušas 65 gadu vecumu, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus, Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs R. García-Valdecasas, tiesnese P. Lindh un tiesnesis J. D. Cooke; sekretārs J. Palacio González, galvenais administrators, 2004. gada 10.jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Atzīt par spēkā neesošu Parlamenta 2000.gada 30. novembra lēmumu, par ko prasītājam ir paziņots 2001. gada 10. februārī, un Parlamenta 2001. gada 19. jūlija lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas sūdzība.

               2)

               Pārējā daļā prasība ir noraidāma.

               3)

               Piespriest Parlamentam atlīdzināt visus izdevumus.

      (1)  OV C 3, 5.1.2002.


title: Lieta C-500/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 16. septembrī iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) – Caterpillar Financial Services sp. z o.o., Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 16. septembrī iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) – Caterpillar Financial Services sp. z o.o., Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

   (Lieta C-500/16)
   (2017/C 022/04)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Pamatlietas puses

      Caterpillar Financial Services Poland sp. z o. o., Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Līguma par Eiropas Savienību [..] 4. panta 3. punktā noteiktajiem efektivitātes un lojālas sadarbības principiem, kā arī līdzvērtības principam, vai arī jebkādam citam Savienības tiesībās paredzētajam principam, ņemot vērā interpretāciju, ko Tiesa ir sniegusi 2013. gada 17. janvāra spriedumā lietā C-224/11, BGŻ Leasing sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie, pievienotās vērtības nodokļa jomā ir pretrunā valsts tiesību normas vai valsts prakse, kas nepieļauj atmaksāt pārmaksāto PVN summu, kura iekasēta, pārkāpjot Savienības tiesības, situācijā, kad valsts iestāžu rīcības dēļ indivīds varēja izmantot savas tiesības tikai pēc tam, kad attiecībā uz nodokļu saistībām bija iestājies noilgums?


title: Lieta C-425/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 1. augustā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Hansruedi Raimund/Michaela Aigner

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 1. augustā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Hansruedi Raimund/Michaela Aigner

   (Lieta C-425/16)
   (2016/C 402/19)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Hansruedi Raimund

      Atbildētāja: Michaela Aigner

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai drīkst noraidīt prasību par Eiropas Savienības preču zīmes pārkāpumu (Regulas [EK] 207/2009 (1), kas grozīta ar Regulu [ES] 2015/2424, 96. panta a) punkts), pamatojoties uz iebildumu par ļaunprātīgi reģistrētu preču zīmi (Regulas [EK] 207/2009, kas grozīta ar Regulu [ES] 2015/2424, 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts), ja atbildētājs ir cēlis tāpat pamatotu pretprasību par Eiropas Savienības preču zīmes spēkā neesamības paziņošanu (Regulas [EK] 207/2009, kas grozīta ar Regulu [ES] 2015/2424, 99. panta 1. punkts), bet tiesa vēl nav pieņēmusi nolēmumu par šo pretprasību?

               2)

               Ja atbilde ir noliedzoša, vai tiesa drīkst noraidīt prasību par pārkāpumu, pamatojoties uz iebildumu par ļaunprātīgi reģistrētu preču zīmi, ja tā vismaz vienlaikus apmierina pretprasību par spēkā neesamības paziņošanu, vai arī nolēmuma pieņemšana attiecībā uz prasību par pārkāpumu tai katrā ziņā jāatliek līdz brīdim, kad galīgi stājas spēkā nolēmums par pretprasību?

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Eiropas Savienības preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-52/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija spriedums – Grieķija/Komisija Valsts atbalsts — Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrības ( ELGA ) 2008. un 2009. gadā izmaksātais kompensācijas atbalsts — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt — Valsts atbalsta jēdziens — LESD 107. panta 3. punkta b) un c) apakšpunkts — Pamatnostādnes valsts atbalsta sniegšanai lauksaimniecībā

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/34

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija spriedums – Grieķija/Komisija
   (Lieta T-52/12) (1)

   (Valsts atbalsts - Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrības (ELGA) 2008. un 2009. gadā izmaksātais kompensācijas atbalsts - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt - Valsts atbalsta jēdziens - LESD 107. panta 3. punkta b) un c) apakšpunkts - Pamatnostādnes valsts atbalsta sniegšanai lauksaimniecībā)
   2014/C 292/40
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji – sākotnēji I. Chalkias un S. Papaïoannou, vēlāk I. Chalkias un A. Vasilopoulou)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji D. Triantafyllou un S. Thomas, vēlāk D. Triantafyllou un R. Sauer)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 7. decembra Lēmumu 2012/157/ES, par kompensācijas atbalstu, ko Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrība (ELGA) izmaksājusi 2008. un 2009. gadā (OV 2012, L 78, 21. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas ir saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 118, 21.4.2012.


title: Lieta T-440/14: Prasība, kas celta 2014. gada 13. jūnijā  – Premo/ITSB – Prema Semiconductor ( “PREMO” )

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/66

         Prasība, kas celta 2014. gada 13. jūnijā – Premo/ITSB – Prema Semiconductor (“PREMO”)
   (Lieta T-440/14)
   2014/C 315/111
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Premo, SL (Málaga, Spānija) (pārstāvji – E. Cornu, F. de Visscher un E. De Gryse, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Prema Semiconductor GmbH (Mainz, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju piektās padomes 2014. gada 11. aprīļa lēmumu lietā R 1719/2011–5;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to ir apmierināti iebildumi attiecībā uz “indukcijas spolēm”, “indukcijas rezistoriem”, “elektriskajiem transformatoriem” un “pretparazītu transformatoriem un filtriem”;

               —

               piespriest ITSB un attiecīgā gadījumā – personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PREMO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 5 5 20  788

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Prema Semiconductor GmbH

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiska preču zīme “PREMA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt daļēji

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt daļēji

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma 6. punkta un prasītājas tiesību uz aizstāvību pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-264/04: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 15. jūnijā [ Amtsgericht Breisach (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — Badischer Winzerkeller eG pret Land Baden-Württemberg (Direktīva 69/335/EEK — Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai — Sabiedrību saplūšana — Pārgrozījums zemesgrāmatās — Nodevas iekasēšana — Pārvedumu nodokļa kvalifikācija — Nodevas iekasēšanas nosacījumi)

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/2

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 15. jūnijā [Amtsgericht Breisach (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — Badischer Winzerkeller eG pret Land Baden-Württemberg

   (Lieta C-264/04) (1)

   (Direktīva 69/335/EEK - Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai - Sabiedrību saplūšana - Pārgrozījums zemesgrāmatās - Nodevas iekasēšana - Pārvedumu nodokļa kvalifikācija - Nodevas iekasēšanas nosacījumi)
   (2006/C 190/04)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Breisach

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Badischer Winzerkeller eG

      Atbildētāja: Land Baden-Württemberg

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Amtsgericht Breisach Am Rhein — 4., 10. panta c) apakšpunkta un 12. panta 2. punkta interpretācija Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (OV L 249, 25. lpp.), kas ir grozīta ar Padomes 1973. gada 9. aprīļa Direktīvu 73/79/EEK (OV L 103, 13. lpp.), ar Padomes 1973. gada 9. aprīļa Direktīvu 73/80/EEK (OV L 103, 15. lpp.), ar Padomes 1974. gada 7. novembra Direktīvu 74/553/EEK (OV L 303, 9. lpp.) un 1985. gada 10. jūnija Direktīvu 85/303/EEK (OV L 156, 23. lpp.) — Nodeva, kas iekasēta par pārgrozījumu zemesgrāmatā izdarīšanu pēc lauksaimniecības kooperatīva īpašnieka maiņas saplūšanas–pārņemšanas rezultātā un kas aprēķināta, pamatojoties uz nekustamā īpašuma vērtību
   Rezolutīvā daļa:

               1)

                  pamata prāvā aplūkotā nodeva, kas iekasēta par pārgrozījumu zemesgrāmatā izdarīšanu, būtībā ietilpst aizliegumā, kas paredzēts 10. panta c) apakšpunktā Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, kas ir grozīta ar Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīvu 85/303/EEK.

               2)

               Pamata prāvā aplūkotā nodeva, atkāpjoties no 10. panta c) apakšpunkta Direktīvā 69 /335/EEK, kas ir grozīta ar Direktīvu 85/303/EEK, var tikt uzskatīta par pārvedumu nodokli, kas ir atļauts 12. panta 1. punkta b) apakšpunktā Direktīvā 69 /335/EEK, kas ir grozīta ar Direktīvu 85/303/EEK, ja tā nav lielāka par to, ko līdzīgām darbībām piemēro dalībvalsts, kas tos iekasē.

               Valsts tiesas kompetencē ir pārbaudīt, vai šī nodeva atbilst 12. panta 2. punktam Direktīvā 69/335/EEK, kas ir grozīta ar Direktīvu 85/303/EEK.

      (1)  OV C 228, 11.09.2004.


title: Lieta T-442/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Andrea Walderdorff iesniedza 2004. gada 5. novembrī

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/45

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Andrea Walderdorff iesniedza 2004. gada 5. novembrī
   (Lieta T-442/04)
   (2005/C 6/89)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 5. novembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Andrea Walderdorff, Brisele, kuru pārstāv Lucas Vogel, avocat.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt AIPN, (iecēlējinstitūcija) 2004. gada 19. jūlijā pieņemto Lēmumu, ar ko tika noraidīta prasītājas 2004. gada 26. februāra sūdzība, kurā tā apstrīd Lēmumu, ar kuru tai 2003. gadā paaugstināšanas ietvaros tika atteikta paaugstināšana no A5 uz A4 pakāpi;

               —

               ja nepieciešams, tāpat atcelt AIPN 2003. gada novembrī pieņemto sākotnējo Lēmumu, ar ko 2003. gada paaugstināšanas ietvaros prasītājai tika atteikta paaugstināšana no A5 uz A4 pakāpi;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Izvirzītie pamati un galvenie argumenti ir identiski tiem, kas minēti lietā T-432/04.


title: Lieta T-345/12: Prasība, kas celta 2012. gada 3. augustā — Akzo Nobel un citi/Komisija

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/29

         Prasība, kas celta 2012. gada 3. augustā — Akzo Nobel un citi/Komisija
   (Lieta T-345/12)
   2012/C 295/53
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Akzo Nobel NV (Amsterdama, Nīderlande), Akzo Nobel Chemicals Holding AB (Nacka, Zviedrija) un Eka Chemicals AB (Bohus, Zviedrija) (pārstāvji — C. Swaak un R. Wesseling, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               prasība pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2012. gada 24. maija Lēmumu C(2012) 3533, galīgā redakcija, ar ko ir noraidīts pieteikums par konfidencialitātes ievērošanu attiecībā uz lietu COMP/38.620 — Ūdeņraža peroksīds un perborāts;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza trīs galvenos pamatus un divus pakārtotus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav ievērojusi pienākumu norādīt pamatojumu un prasītāju tiesības uz labu pārvaldību saskaņā ar LESD 296. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, publicējot lēmuma par ūdeņraža peroksīdu un perborātu plašāko un nekonfidenciālo versiju, neesot ievērots Komisijas pienākums ievērot konfidencialitāti atbilstoši LESD 339. pantam, ko īsteno ar Regulu Nr. 1/2003 (1), Regulu Nr. 773/2004 (2) un Komisijas 2002. un 2006. gada paziņojumiem par iecietības programmas piemērošanu (3).

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, publicējot lēmuma par ūdeņraža peroksīdu un perborātu, kurā ir ietverta informācija, kas izriet no prasītāju pieteikuma iecietības režīma piemērošanai, plašāko un nekonfidenciālo versiju, esot pārkāpti tiesiskās noteiktības, prasītāju tiesiskās paļāvības principi un prasītāju tiesības uz labu pārvaldību saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu.

               4)

               Ar ceturto pamatu, kas ir piemērojams tiktāl, ciktāl Komisijas lēmumu var uzskatīt par lēmumu, ar kuru, pamatojoties uz pārskatāmības regulu (4), tiek piešķirta piekļuve noteiktai informācijai, tiek apgalvots, ka Komisija neesot ievērojusi tās pienākumu norādīt pamatojumu un tiesības uz labu pārvaldību saskaņā ar LESD 296. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu.

               5)

               Ar piekto pamatu, kas ir piemērojams tiktāl, ciktāl Komisijas lēmumu var uzskatīt par lēmumu, ar kuru, pamatojoties uz pārskatāmības regulu, tiek piešķirta piekļuve noteiktai informācijai, tiek apgalvots, ka, publicējot lēmuma par ūdeņraža peroksīdu un perborātu plašāko un nekonfidenciālo versiju, esot pārkāpta minētā regula.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003, par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003 L 1, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Regula (EK) Nr. 773/2004 par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK Līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (OV L 123, 18. lpp.).

      (3)  Komisijas paziņojums par atbrīvojumu no sodanaudas un sodanaudas samazināšanu karteļu gadījumos (OV 2002 C 45, 3. lpp.) un Komisijas Paziņojums par atbrīvojumu no sodanaudas un sodanaudas samazināšanu karteļu gadījumos (OV 2006 C 298, 17. punkts).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.)


title: Lieta C-443/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunale Ordinario di Cosenza (Itālija) 2009. gada 13. novembra rīkojumu — C.C.I.A.A. di Cosenza/Grillo Star srl Fallimento

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunale Ordinario di Cosenza (Itālija) 2009. gada 13. novembra rīkojumu — C.C.I.A.A. di Cosenza/Grillo Star srl Fallimento

   (Lieta C-443/09)
   2010/C 51/28
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Ordinario di Cosenza

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs:
      C.C.I.A.A. di Cosenza

      Atbildētājs:
      Grillo Star srl Fallimento

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ikgadējās nodevas, kas ir noteikta 1993. gada 29. decembra likuma Nr. 580 18. panta b) punktā, minētā panta 3., 4., 5. un 6. punktā paredzētie noteikšanas kritēriji ir pretrunā Padomes 2008. gada 12. februāra Direktīvai 2008/7/EK (1) par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, jo uz tām neattiecas direktīvas 6. panta e) punktā minētā atkāpe;

               2)

               It īpaši:

                           —

                           vai ikgadējai nodevai, kuru aprēķina atkarībā no vajadzībām, kas ir nepieciešamas tādu pakalpojumu sniegšanai, kurus tirdzniecības kamerām ir jāsniedz visā valsts teritorijā, ir samaksas raksturs;

                           —

                           vai tas, ka tiek paredzēti “izlīdzināšanas fondi”, lai visā valsts teritorijā sniegtu vienveidīgus administratīvus pakalpojumus, kuru izpilde saskaņā ar likumu ir tirdzniecības kameru pienākums, izslēdz ikgadējās nodevas samaksas raksturu;

                           —

                           vai katrai tirdzniecības kamerai piešķirtās tiesības palielināt ikgadējo nodevu pat par 20 %, lai līdzfinansētu iniciatīvas, kuru mērķis ir palielināt ražošanu un uzlabot ekonomiskos apstākļus tās kompetences teritoriālajā apgabalā, ir saderīgas ar nodevas samaksas raksturu;

                           —

                           vai tas, ka nav paskaidrota kārtība, kādā nosaka vajadzības saistībā ar tirdzniecības kameru veikto uzņēmumu reģistra pārvadīšanu un atjaunošanu, neļauj noteikt ikgadējās nodevas samaksas raksturu;

                           —

                           vai ikgadējās nodevas iepriekšēja noteikšana ir saderīga ar nodevas samaksas raksturu, ja nav normu attiecībā uz “periodisku” pārbaudi par tās atbilstību pakalpojumu vidējām izmaksām.

      (1)  OV L 46, 11. lpp.


title: Lieta C-614/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 31. decembrī iesniedza Sofiyski gradski sad (Bulgārija) – Krimināllieta pret Atanas Ognyanov

text:
               23.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 31. decembrī iesniedza Sofiyski gradski sad (Bulgārija) – Krimināllieta pret Atanas Ognyanov

   (Lieta C-614/14)
   (2015/C 096/08)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

   Sofiyski gradski sad

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Notiesātā persona: Atanas Ognyanov

      Otra lietas dalībniece: Sofyiska gradska prokuratura

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Savienības tiesības (LESD 267. panta otrā daļa kopsakarā ar Tiesas Reglamenta 94. pantu, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. un 58. pantu vai citām piemērojamām normām) tiek pārkāptas, ja tiesa, kas ir iesniegusi lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, pēc prejudiciālā nolēmuma pieņemšanas aptur tiesvedību un pieņem lēmumu par lietas būtību, sevi neatstatot; atstatīšanas pamats būtu lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu tiesas paustā provizoriskā nostāja par lietas būtību (proti, konkrētus faktus uzskatot par noskaidrotiem un konkrētu tiesību normu par piemērojamu šiem faktiem)?
               Prejudiciālais jautājums tiek uzdots, balstoties uz pieņēmumu, ka, konstatējot faktus un piemērojamos tiesību aktus lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu iesniegšanas nolūkos, ir tikuši ievēroti visi procesuālie noteikumi par lietas dalībnieku tiesību iesniegt pierādījumus un apsvērumus aizsardzību.

               2)

               Ja uz pirmo prejudiciālo jautājumu tiek sniegta atbilde, ka tiesvedības turpināšana ir likumīga, vai Savienības tiesības tiek pārkāptas, ja:

                           A)

                           tiesa visu lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu konstatēto bez izmaiņām izklāsta savā galīgajā nolēmumā, attiecībā uz šiem faktiskajiem un juridiskajiem risinājumiem atsakoties vākt jaunus pierādījumus un uzklausīt lietas dalībniekus; vai faktiski tiesai būtu jāvāc jauni pierādījumi un jāuzklausa lietas dalībnieki tikai tādos jautājumos, kas lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu netika uzskatīti par noskaidrotiem?

                           B)

                           tiesa vāc jaunus pierādījumus un uzklausa lietas dalībniekus visos būtiskajos jautājumos, tostarp jautājumos, par kuriem tā savu nostāju lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu ir jau paudusi, un galīgajā nolēmumā tā pauž savu galīgo nostāju, kas tika balstīta uz visiem savāktajiem pierādījumiem un formulēta pēc visu lietas dalībnieku argumentu izskatīšanas, neatkarīgi no tā, vai pierādījumi tika savākti un argumenti tika sniegti pirms lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu iesniegšanas vai pēc prejudiciālā nolēmuma pieņemšanas?

               3)

               Ja uz pirmo prejudiciālo jautājumu tiek sniegta atbilde, ka tiesvedības turpināšana atbilst Savienības tiesībām, vai Savienības tiesībām atbilst tas, ka tiesa nolemj nevis turpināt tiesvedību pamatlietā, bet gan atstatīt sevi objektivitātes trūkuma dēļ, jo turpināta tiesvedība pārkāptu valsts tiesības, kurās tiek nodrošināta augstāka lietas dalībnieku un tiesas spriešanas interešu aizsardzības pakāpe; ja atstatīšanas pamats ir tas, ka:

                           A)

                           tiesa saistībā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu pirms sava galīgā nolēmuma pieņemšanas ir paudusi provizorisku nostāju par tiesvedību, kas ir pieļaujams saskaņā ar Savienības, taču ne ar valsts tiesībām;

                           B)

                           tiesai sava galīgā nostāja būtu jāformulē divos tiesību aktos, nevis vienā (ja pieņem, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu atspoguļo galīgu, nevis provizorisku nostāju), kas ir pieļaujams saskaņā ar Savienības, taču ne ar valsts tiesībām?


title: Lieta T-677/13: Prasība, kas celta 2013. gada 19. decembrī — Axa Versicherung /Komisija

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/22

      Prasība, kas celta 2013. gada 19. decembrī — Axa Versicherung/Komisija
      (Lieta T-677/13)
      (2014/C 71/42)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Axa Versicherung AG (Ķelne, Vācija) (pārstāvji –C. Bahr, S. Dethof un A. Malec, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto noraidījumu;

                  —

                  pakārtoti, daļēji atcelt apstrīdēto noraidījumu;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasītāja vēršas pret Komisijas 2013. gada 29. oktobra lēmumu, ar ko noraidīti prasītājas atkārtotie pieprasījumi piekļūt Komisijas dokumentiem lietā COMP/39.125 — Automašīnu stikli.
      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1)

                  Pirmais pamats: pienākuma veikt konkrētu un individuālu lūgto dokumentu izvērtēšanu atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (1) 2. un 4. pantam neizpilde

                              —

                              Prasītāja šajā ziņā norāda, ka Komisija nav izpildījusi savu pienākumu veikt konkrētu un individuālu lūgto dokumentu izvērtēšanu atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam. Tā vietā tā attiecīgos dokumentus prettiesiski esot klasificējusi atbilstoši formāliem kritērijiem.

                  2)

                  Otrais pamats: Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmā un trešā ievilkuma, kā arī 4. panta 3. punkta otrās daļas pārkāpums, liedzot piekļuvi konkrētiem lietas dokumentiem

                              —

                              Šī prasības pamata ietvaros prasītāja apgalvo, ka Komisija Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punktā paredzēto izņēmumu ir prettiesiski interpretējusi pārāk plaši. Prasītāja uzskata, ka netiktu kaitēts nedz Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā minētajām komerciālajām interesēm, nedz arī Komisija drīkstot atsaukties uz izmeklēšanas darbību aizsardzību atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešajam ievilkumam.

                              —

                              Turklāt arī lēmumu pieņemšanas process netiekot nopietni ietekmēts (Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta otrā daļa).

                              —

                              Turklāt Komisija rīkojoties prettiesiski, noliedzot primāru vispārējo interešu apsvērumu esamību lūgto dokumentu publiskošanā.

                  3)

                  Trešais pamats: Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta pārkāpums pilnīga atteikuma piekļūt konkrētiem dokumentiem dēļ

                              —

                              Šajā ziņā prasītāja norāda, ka Komisija nav sniegusi pat daļēju piekļuvi minētajiem dokumentiem un tādējādi ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punktu. Prasītāja atzīmē, ka Komisija pretrunā Regulas Nr. 1049/2001 prasībām nav izskatījusi iespēju piekļūt dokumentiem daļēji.

                  4)

                  Ceturtais pamats: Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmā un trešā ievilkuma, kā arī 4. panta 3. punkta otrās daļas un 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, liedzot piekļūt Komisijas lietas dokumentu satura rādītāja pilnīgajai redakcijai

                              —

                              Šī pamata ietvaros tiek apgalvots, ka Komisija Regulas Nr. 1049/2001 4. pantā paredzētos izņēmuma gadījumus attiecībā uz prasītājas lūgumu piekļūt satura rādītāja neaizkrāsotajai redakcijai interpretējot pārāk plaši. Prasītāja uzskata, ka arī šajā gadījumā netiktu kaitēts nedz Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā minētajām komerciālajām interesēm, nedz arī izmeklēšanas darbību mērķim atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešajam ievilkumam.

                              —

                              Turpinājumā tiek norādīts, ka arī Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētā privātās dzīves aizsardzība netiktu ietekmēta.

                  5)

                  Piektais pamats: pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde

                              —

                              Prasītāja šajā ziņā norāda, ka Komisija, noraidot lūgumu iepazīties ar dokumentiem, ir aprobežojusies tikai ar vispārīgiem izteikumiem un nav veikusi likumā paredzēto dokumentu individuālu vai pareizi izveidotu dokumentu kategoriju izvērtēšanu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-147/11: Prasība, kas celta 2011. gada 14. martā — Robe/Padome

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 14. martā — Robe/Padome
   (Lieta T-147/11)
   2011/C 130/51
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Gogo Joachim Robe (Abidjan, Kotdivuāra) (pārstāvis — G. Collard, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu:

               —

               atzīt, ka attiecībā uz prasītāju Gogo Joachim ROBE Padomes 2011. gada 14. janvāra Regula (ES) Nr. 25/2011 un Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmums 2011/18/KĀDP, kas ir publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2011. gada 15. janvārī, ir faktiski nepamatoti;

               —

               līdz ar to

                           —

                           atcelt Padomes 2011. gada 14. janvāra Regulu (ES) Nr. 25/2011 un Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmumu 2011/18/KĀDP;

                           —

                           pakārtoti, likt svītrot Gogo Joachim ROBE vārdu no minētās regulas un minētā lēmuma pielikumā iekļautajiem sarakstiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja izvirzītie pamati un galvenie argumenti būtībā ir vienādi ar vai līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietā T-137/11 Guiai Bi Poin/Padome.


title: Lieta C-537/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 15. oktobrī iesniedza Sąd Rejonowy w Koninie (Polija) – Euro Bank SA/Marek Łopaciński

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 15. oktobrī iesniedza Sąd Rejonowy w Koninie (Polija) – Euro Bank SA/Marek Łopaciński

   (Lieta C-537/15)
   (2016/C 191/05)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Rejonowy w Koninie

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Euro Bank SA

      Atbildētājs: Marek Łopaciński

      Prejudiciālie jautājumi

   Ar Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 3. marta rīkojumu tika nolemts izbeigt tiesvedību šajā lietā pirms sprieduma taisīšanas.


title: Lieta C-91/09: Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 26. marta rīkojums ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eis. de GmbH/BBY Vertriebsegesellschaft mbH (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Preču zīmes — Internets — Reklāma pēc atslēgvārdiem ( “keyword advertising” ) — Preču zīmes īpašnieka konkurenta sludinājuma parādīšanās pēc atslēgvārda, kas identisks preču zīmei, ievadīšanas — Direktīva 89/104/EEK — 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/18

         Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 26. marta rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eis. de GmbH/BBY Vertriebsegesellschaft mbH

   (Lieta C-91/09) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Preču zīmes - Internets - Reklāma pēc atslēgvārdiem (“keyword advertising”) - Preču zīmes īpašnieka konkurenta sludinājuma parādīšanās pēc atslēgvārda, kas identisks preču zīmei, ievadīšanas - Direktīva 89/104/EEK - 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
   2010/C 234/26
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Eis. de GmbH

      Atbildētāja: BBY Vertriebsegesellschaft mbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesgerichtshof (Karlsrūe) — Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 40, 1. lpp.), 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretācija — Preču zīmei līdzīga apzīmējuma nodošana interneta meklētājprogrammas operatoram ar mērķi, lai, šo apzīmējumu kā meklēšanas vārdu ievadot programmā, tajā no meklēšanas rezultātiem nošķirtā reklāmas laukumā parādītos elektroniska reklāmas saite uz precēm vai pakalpojumiem, kas ir identiski tiem, attiecībā uz kuriem ir reģistrēta attiecīgā preču zīme (“keyword advertising”) — Preču zīmes īpašnieka piekrišanas neesamība — Šīs preču zīmes lietošanas atzīšana par “izmantošanu” iepriekš minētās tiesību normas izpratnē

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka preču zīmes īpašniekam ir tiesības aizliegt reklāmdevējam reklamēt preces vai pakalpojumus, kas ir identiski tiem, attiecībā uz kuriem preču zīme reģistrēta, bez preču zīmes īpašnieka piekrišanas izmantojot minētajai preču zīmei identisku atslēgvārdu interneta meklētājprogrammas atsaucēm, ja minētā reklāma vidusmēra interneta lietotājam neļauj vai ļoti mazā mērā ļauj nojaust, vai norādītās preces vai pakalpojumi ir no preču zīmes īpašnieka, no tam ekonomiski piesaistīta uzņēmuma, vai, tieši pretēji, trešās personas.

      (1)  OV C 129, 06.06.2009.


title: Lieta C-269/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2012. gada 26. marta rīkojumu lietā T-508/09 Cañas /Komisija 2012. gada 1. jūnijā iesniedza Guillermo Cañas

text:
               4.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2012. gada 26. marta rīkojumu lietā T-508/09 Cañas/Komisija 2012. gada 1. jūnijā iesniedza Guillermo Cañas

   (Lieta C-269/12 P)
   2012/C 235/15
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Guillermo Cañas (pārstāvis — Y. Bonnard, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Agence mondiale antidopage, ATP Tour Inc.

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2012. gada 26. marta rīkojumu lietā T-508/09;

               —

               piespriest Vispārējai tiesai izvērtēt prasību atcelt tiesību aktu, ko 2009. gada 22. decembrī cēlis G. Cañas;

               —

               noraidīt visus atbildētāju prasījumus;

               —

               piespriest visiem atbildētājiem atlīdzināt G. Cañas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza trīs iebildumus pret Vispārējās tiesas rīkojumu.
   Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Vispārējā tiesa nav ņēmusi vērā uzņēmuma, kas uz laiku ir izslēgts no tirgus, tiesības celt prasību pret tādas sūdzības izskatīšanas izbeigšanu, kas vērsta pret konkurences tiesību pārkāpumu, šī uzņēmuma interesei celt prasību piemērojot nosacījumu, ka prasībai atcelt tiesību aktu tam būtu jāsniedz tūlītējs labums. Pēc apelācijas sūdzības iesniedzēja domām lēmuma par sūdzības izskatīšanas izbeigšanu atcelšana pati par sevi nekādi nevarētu tam sniegt tūlītēju labumu, jo tās rezultātā varētu vienīgi tikt izskatīta sūdzība, negarantējot rezultātu.
   Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir kļūdaini uzskatījusi, ka tā interese celt prasību bija zudusi, jo viņu joprojām ietekmēja pret konkurenci vērstie apgalvotie šķēršļi. Tas uzskata, ka, neraugoties uz to, ka viņš ir pārtraucis savu sporta karjeru, viņam joprojām ir interese celt prasību, proti, interese panākt tāda Komisijas lēmuma atcelšanu, ar ko ir izbeigta sūdzības izskatīšana, neveicot šajā ziņā nekādas turpmākas darbības, ka arī to, lai Komisija konstatētu, ka apgalvotie šķēršļi ir pretlikumīgi, kas ir obligāts priekšnosacījums, lai varētu celt prasību par zaudējumu atlīdzību pret Pasaules Antidopinga aģentūru, ATP Tour Inc. un Starptautisko Sporta šķīrējtiesas padomi.
   Treškārt, apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Vispārējā tiesa nosprieda, ka lēmuma par viņa iesniegtās sūdzības izskatīšanas izbeigšanu atcelšana nekādi neietekmētu viņa tiesības celt prasību par zaudējumu atlīdzību pret uzņēmumiem, par kuriem viņš ir sūdzējies, jo administratīvais process Komisijā nevar traucēt celt prasību kompetentajās civiltiesās. Tomēr šis arguments ir balstīts uz kļūdu faktos tiktāl, ciktāl Sporta šķīrējtiesas 2007. gada 23. maija nolēmumā tika atzīts, ka apgalvotie šķēršļi nebija pretrunā Eiropas konkurences tiesībām, kas ir iemesls, kādēļ apelācijas sūdzības iesniedzējs bez Komisijas labvēlīga lēmuma nevarēja celt prasību par zaudējumu atlīdzību.


title: Lieta T-1/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 21. septembra rīkojums — PPG un SNF/ECHA (Prasība atcelt tiesību aktu — REACH — Akrilamīda atzīšana par vielu, kas rada ļoti lielas bažas — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība)

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/21

         Vispārējās tiesas 2011. gada 21. septembra rīkojums — PPG un SNF/ECHA

   (Lieta T-1/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - REACH - Akrilamīda atzīšana par vielu, kas rada ļoti lielas bažas - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
   2011/C 340/44
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Brisele, Beļģija) un SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Francija) (pārstāvji — sākotnēji K. Van Maldegem, avocat, P. Sellar, solicitor, un R. Cana, avocat, vēlāk K. Van Maldegem un R. Cana)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji — M. Heikkilä un W. Broere, piedaloties J. Stuyck, avocat)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. Wissels, J. Langer, Y. de Vries un M. de Ree) un Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji P. Oliver un G. Wilms, vēlāk P. Oliver un E. Manhaeve)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ECHA lēmumu par akrilamīda (EK Nr. 201-173-7) atzīšanu par tādu vielu, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulas (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 1. lpp.), 57. pantā noteiktajiem kritērijiem, kurš tika pieņemts saskaņā ar minētās regulas 59. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) un SNF SAS sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) tiesāšanās izdevumus;

               3)

               CNF atlīdzina ar pagaidu nolēmuma tiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Nīderlandes Karaliste un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 63, 13.03.2010.


title: Labojums paziņojumā Oficiālajā Vēstnesī Lietā T-695/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 20. jūlija spriedumu lietā F- 104/15 U (*)/Komisija 2016. gada 29. septembrī iesniedza Eiropas Komisija (OV C 441, 28.11.2016., pārpublicēts personas datu aizsardzības nolūkā)

text:
               27.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/26

         Labojums paziņojumā Oficiālajā Vēstnesī Lietā T-695/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 20. jūlija spriedumu lietā F- 104/15 U (*)/Komisija 2016. gada 29. septembrī iesniedza Eiropas Komisija
   (
         “Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” C 441, 2016. gada 28. novembris
      , pārpublicēts personas datu aizsardzības nolūkā)
   (2017/C 095/35)
   Satura rādītāja 4. lappusē un Oficiālā Vēstneša 28. lappusē “U (*)” aizstāj ar “RN (*)”.