title: Lieta C-55/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 28. janvārī iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – Direktor na Agentsia “Mitnitsi”/IMPERIAL TOBACCO BULGARIA EOOD

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/23

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 28. janvārī iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – Direktor na Agentsia “Mitnitsi”/IMPERIAL TOBACCO BULGARIA EOOD

      (Lieta C-55/21)
      (2021/C 128/29)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Varhoven administrativen sad

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Direktor na Agentsia “Mitnitsi”

         Atbildētājs: IMPERIAL TOBACCO BULGARIA EOOD

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Padomes Direktīvas 2008/118/EK (1) (2008. gada 16. decembris) 11. pants un Padomes Direktīvas 2011/64/ES (2) (2011. gada 21. jūnijs) 17. panta pirmās daļas b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem dalībvalstīm ir noteikts pienākums pieņemt regulējumu par akcīzes nodokļa atmaksu, tostarp par tabakas izstrādājumiem, kas ir nodoti patēriņam un iznīcināti muitas uzraudzībā?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai attiecīgās personas var atsaukties uz direktīvu tiesību normu tiešo iedarbību un Savienības tiesību principiem, ja dalībvalsts nav izpildījusi savu pienākumu pieņemt šādu regulējumu?

                  3)

                  Ja atbilde uz pirmajiem diviem jautājumiem ir apstiprinoša, vai tiešā iedarbība, kas izriet no minētajām tiesību normām, pamatojoties uz šajā gadījumā konstatētajiem faktiskajiem apstākļiem, ļauj atmaksāt samaksāto akcīzes nodokli, pamatojoties tikai uz pieteikumu un bez turpmākām formalitātēm?

         (1)  Padomes Direktīva 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK (OV 2009, L 9, 12. lpp.).

         (2)  Padomes Direktīva 2011/64/ES (2011. gada 21. jūnijs) par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm (OV 2011, L 176, 24. lpp.).


title: Lieta C-56/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. janvārī iesniedza Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Lietuva) – “ARVI” ir ko UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/24

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. janvārī iesniedza Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Lietuva) – “ARVI” ir ko UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      (Lieta C-56/21)
      (2021/C 128/30)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: “ARVI” ir ko UAB

         Atbildētāja: Valstybinę mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru PVN maksātājam var būt tiesības izvēlēties iekasēt PVN par ar PVN neapliekamu nekustamo īpašumu tikai tad, ja īpašums ir nodots nodokļa maksātājam, kas darījuma noslēgšanas brīdī ir reģistrēts kā PVN maksātājs, ir saderīgs ar direktīvas (1) 135. un 137. panta interpretāciju un fiskālās neitralitātes un efektivitātes principiem?

                  2)

                  Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai valsts tiesību noteikumu interpretācija, saskaņā ar kuru nekustamā īpašuma piegādātājam ir jākoriģē atskaitījums attiecībā uz PVN par nodotā nekustamā īpašuma iegādi, ja tas ir izvēlējies iekasēt PVN par nekustamā īpašuma piegādi, bet šāda izvēle nav iespējama saskaņā ar valsts tiesību prasībām viena nosacījuma dēļ, proti, tādēļ, ka pircējam nebija reģistrētā PVN maksātāja statusa, atbilst direktīvas noteikumiem, kuros paredzētas piegādātāja tiesības atskaitīt PVN un veikt atskaitījuma koriģēšanu, un PVN neitralitātes un efektivitātes principiem?

                  3)

                  Vai administratīvā prakse, saskaņā ar kuru tādos apstākļos kā pamatlietā nekustamā īpašuma piegādātājam ir jākoriģē atskaitījums, kas attiecas uz PVN priekšnodokli par nekustamā īpašuma iegādi/ražošanu, jo šī īpašuma pārdošanas darījums tiek uzskatīts par ar PVN neapliekamu nekustamā īpašuma piegādi tāpēc, ka nepastāv tiesības izvēlēties PVN aprēķināšanu (darījuma noslēgšanas brīdī pircējam nebija reģistrētā PVN maksātāja identifikācijas numura), lai arī darījuma noslēgšanas brīdī nekustamā īpašuma pircējs bija iesniedzis pieteikumu par reģistrāciju PVN maksātāja statusā un tika reģistrēts kā PVN maksātājs vienu mēnesi pēc darījuma noslēgšanas, atbilst direktīvas noteikumiem, kuros paredzētas piegādātāja tiesības atskaitīt PVN un veikt atskaitījuma koriģēšanu, un PVN neitralitātes principam? Šajā gadījumā ir svarīgi noteikt, vai nekustamā īpašuma pircējs, kas ir reģistrējies kā PVN maksātājs pēc darījuma, faktiski izmantoja iegādāto īpašumu darbībām, kas apliekamās ar PVN, un vai nav nekādu norāžu par krāpšanu vai ļaunprātīgu izmantošanu?

         (1)  Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.)


title: Lieta C-61/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 2. februārī iesniedza Cour administrative d'appel de Versailles (Francija) – JP/Ministre de la Transition écologique, Premier ministre

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/25

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 2. februārī iesniedza Cour administrative d'appel de Versailles (Francija) – JP/Ministre de la Transition écologique, Premier ministre

      (Lieta C-61/21)
      (2021/C 128/31)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour administrative d'appel de Versailles

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: JP

         Atbildētāji: Ministre de la Transition écologique, Premier ministre

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai piemērojamās Eiropas Savienības tiesību normas, kas izriet no [Eiropas Parlamenta un Padomes[Direktīvas 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (1) 13. panta 1. punkta un 23. panta 1. punkta, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tām, ja Eiropas Savienības dalībvalsts pietiekami būtiski neizpilda no tām izrietošos pienākumus, privātpersonas iegūst tiesības saņemt no attiecīgās dalībvalsts atlīdzinājumu par kaitējumu, kas ietekmē viņu veselību un attiecībā uz kuru ir noteikta tieša un neapšaubāma cēloņsakarība ar gaisa kvalitātes pasliktināšanos?

                  2)

                  Pieņemot, ka iepriekš minētās tiesību normas tiešām var radīt šādu tiesību uz atlīdzinājumu par kaitējumu veselībai iegūšanu, kādiem nosacījumiem šo tiesību iegūšana ir pakārtota, it īpaši attiecībā uz datumu, kurā ir jāvērtē attiecīgās dalībvalsts pienākumu neizpildes esamība?

         (1)  OV 2008, L 152, 1. lpp.


title: Lieta C-68/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 3. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Iveco Orecchia SpA/APAM Esercizio SpA

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/26

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 3. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Iveco Orecchia SpA/APAM Esercizio SpA

      (Lieta C-68/21)
      (2021/C 128/33)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Iveco Orecchia SpA

         Atbildētāja: APAM Esercizio SpA

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas tiesībām – un it īpaši Direktīvas 2007/46/EK (1) tiesību normām (tostarp šīs Kopienu direktīvas 10., 19. un 28. pantam), kā arī vienlīdzīgas attieksmes un objektivitātes, brīvas konkurences un administratīvā procesa pienācīgs norises principiem – atbilst situācija, kad ar īpašu atsauci uz sabiedrisko pakalpojumu sniegšanai paredzētu autobusu rezerves daļu piegādi, izmantojot publisko iepirkumu, līgumslēdzējai iestādei ir atļauts pieņemt konkrētam transportlīdzeklim paredzētas rezerves daļas, kuras ir izgatavojis ražotājs, kas nav transportlīdzekļa ražotājs, un kuras tāpēc nav apstiprinātas kopā ar transportlīdzekli, kuras ietilpst vienā no sastāvdaļu tipiem, kuriem ir piemērojami minētās direktīvas IV pielikumā uzskaitītie tehniskie noteikumi (Transportlīdzekļu EK tipa apstiprinājuma prasības) un kuras iepirkuma procedūrā tiek piedāvātas bez tipa apstiprinājuma sertifikāta un nesniedzot nekādas ziņas par faktisko tipa apstiprinājumu, un pat pieņemot, ka tipa apstiprinājums neesot vajadzīgs, jo pietiek tikai ar pretendenta iesniegto deklarāciju par līdzvērtību apstiprinātajam oriģinālam?

                  2)

                  Vai Eiropas tiesībām – un it īpaši Direktīvas 2007/46/EK 3. panta 27. punktam – atbilst situācija, kad ar atsauci uz sabiedrisko pakalpojumu sniegšanai paredzētu autobusu rezerves daļu piegādi, izmantojot publisko iepirkumu, atsevišķajam pretendentam ir atļauts pašam sevi kvalificēt par konkrētam transportlīdzeklim paredzētās konkrētas neoriģinālās rezerves daļas “izgatavotāju”, it īpaši, ja minētā rezerves daļa ietilpst vienā no sastāvdaļu tipiem, kuriem ir piemērojami Direktīvas 2007/46/EK IV pielikumā uzskaitītie tehniskie noteikumi (Transportlīdzekļu EK tipa apstiprinājuma prasības), vai turpretim minētajam pretendentam ir pienākums pierādīt – attiecībā uz katru šādi piedāvāto rezerves daļu un, lai apliecinātu tās līdzvērtību iepirkuma procedūras tehniskajām specifikācijām, – ka tas ir subjekts, kas apstiprinātājai iestādei atbild par visiem tipa apstiprināšanas procesa aspektiem, kā arī par ražošanas un attiecīgā kvalitātes līmeņa atbilstības nodrošināšanu, un tieši veic vismaz dažus apstiprināšanas procesā iesaistītās sastāvdaļas izgatavošanas posmus, apstiprinošas atbildes gadījumā precizējot, ar kādiem pierādīšanas līdzekļiem ir jāsniedz attiecīgais pierādījums?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/46/EK (2007. gada 5. septembris), ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (Pamatdirektīva) (OV 2007, L 263, 1. lpp.).


title: Lieta C-70/21: Prasība, kas celta 2021. gada 3. februārī – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/27

      Prasība, kas celta 2021. gada 3. februārī – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
      (Lieta C-70/21)
      (2021/C 128/34)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Kostantinidis un M. Noll-Ehlers)

         Atbildētāja: Grieķijas Republika

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  a)

                  atzīt, ka Grieķijas Republika,

                              —

                              sistemātiski un ilgstoši pārsniegdama PM10 koncentrācijas robežvērtības saistībā ar kopš 2005. gada spēkā esošo dienas robežvērtību Saloniku (Thessaloniki) zonā/aglomerācijā ΕL0004, nav izpildījusi pienākumu, kas tai ir uzlikts saskaņā ar Direktīvas 2008/50/EK (1) 13. pantu kopsakarā ar šīs direktīvas XI pielikumu;

                              —

                              sākot no 2010. gada 11. jūnija neveikdama pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību PM10 robežvērtībām Saloniku zonā/aglomerācijā EL0004, nav izpildījusi pienākumus, kas tai izriet no Direktīvas 2008/50 23. panta 1. punkta (kopsakarā ar šīs direktīvas XV pielikuma A iedaļu), it īpaši pienākumu, kas paredzēts minētās direktīvas 23. panta 1. punkta otrajā daļā, proti, ieviest piemērotus pasākumus, lai robežvērtību pārsniegšanas laiks būtu cik vien iespējams īsāks;

                  b)

                  piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pirmajā pamatā Komisija apgalvo, ka ar Direktīvu 2008/50 par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai dalībvalstīm ir noteikts pienākums ierobežot cieto daļiņu (PM10) iedarbību uz iedzīvotājiem. Pamatojoties uz Grieķijas Republikas sniegtajiem ikgadējiem pārskatiem par gaisa kvalitāti, Komisija uzskata, ka pēc 2005. gada, proti, pēc tam, kad atbilstība dienas un gada PM10 robežvērtībām kļuva obligāta – sākotnēji saskaņā ar Direktīvas 1999/30/EEK 5. panta 1. punktu un pēc tam saskaņā ar Direktīvas 2008/50 13. pantu – Grieķijas Republika turpina nenodrošināt atbilstību dienas robežvērtībām Saloniku aglomerācijā EL0004.
      Ar otro prasības pamatu Komisija apgalvo, ka saskaņā ar Direktīvas 2008/50 23. panta 1. punkta otro daļu, ja [piesārņojošo vielu koncentrācija] pārsniedz robežlielumus, dalībvalstīm ir noteikts skaidrs un tūlītējs pienākums pieņemt gaisa kvalitātes plānus, tajos ietverot piemērotus pasākumus, lai pārsnieguma laiks būtu cik vien iespējams īsāks. Komisija uzskata, ka, pārkāpjot Direktīvas 2008/50 23. panta 1. punktu, Grieķijas Republika nav izstrādājusi atbilstošu gaisa kvalitātes plānu attiecībā uz Saloniku aglomerāciju EL0004.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (OV 2008, L 152, 1. lpp.).


title: Lieta C-73/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 3. februārī Química del Nalón SA, iepriekš Industrial Química del Nalón SA, iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 16. decembra spriedumu lietā T-635/18 Industrial Química del Nalón SA/Komisija

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/28

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 3. februārīQuímica del Nalón SA, iepriekš Industrial Química del Nalón SA, iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 16. decembra spriedumu lietā T-635/18 Industrial Química del Nalón SA/Komisija
      (Lieta C-73/21 P)
      (2021/C 128/35)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Química del Nalón SA, iepriekš Industrial Química del Nalón SA (pārstāvji: P. Sellar, advocaat, K. Van Maldegem, advokāts, un M. Grunchard, advokāte)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Spānijas Karaliste un Eiropas Ķimikāliju aģentūra

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā un

                  —

                  atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējās tiesas secinājums, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja arguments, saskaņā ar kuru Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, nebūt nenozīmē arī to, ka Komisija nav ievērojusi rūpības pienākumu, ir juridiski kļūdains.
      Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, Regulas Nr. 1272/2008 (1) I pielikuma 4.1.3.5.5. punkta iespējamo juridisko nenoteiktību izmantodama par pamatu tam, lai noraidītu juridisko argumentu, ko faktiski bija izvirzījis apelācijas sūdzības iesniedzējs.
      Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa nevarēja pamatoties uz secinājumu, ka tiesiskais regulējums ir sarežģīts, lai attaisnotu to, ka Komisija nav ņēmusi vērā CTPHT (klasificēts piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra) šķīdības neesamību. Vispārējā tiesa faktiski bija atzinusi pretējo agrākās saistītās tiesvedībās (lieta T-689/13 DEP Bilbaina de Alquitranes SA u.c./Eiropas Komisija). Nesniedzot nekādus paskaidrojumus pretējam secinājumam, Vispārējās tiesas argumentācija ir nepietiekama un pretrunīga.
      Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa kļūdaini ir piemērojusi parastas un pienācīgas rūpības kritēriju. Secinot, ka Komisija ir rīkojusies tāpat kā parasti būtu rīkojusies jebkura cita pienācīgi rūpīga administratīvā iestāde, tā izmantoja kļūdainu un neatbilstošu salīdzinājuma atskaites punktu, lai novērtētu Komisijas parasto un pienācīgo rūpību.
      Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējās tiesas norādītais pamatojums ir nepietiekams un pretrunīgs, jo, nesniegdama nekādus pierādījumus un vienkārši pamatodamās uz ģenerāladvokāta secinājumiem, tā konstatēja, ka Komisijai varēja būt grūtības labot pieļauto acīmredzamo kļūdu vērtējumā, tādējādi norādot, ka Komisijas pieeja var tikt attaisnota.
      Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, secinādama, ka Komisijas kļūda var tikt attaisnota, atsaucoties uz piesardzības principu, jo atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai uz principu nevar atsaukties, klasificējot vielu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1272/2008 (2008. gada 16. decembris) par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu un ar ko groza un atceļ Direktīvas 67/548/EEK un 1999/45/EK un groza Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (OV 2008, L 353, 1. lpp.).


title: Lieta C-74/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 4. februārī Deza a.s. iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 16. decembra spriedumu lietā T-638/18 Deza a.s./Komisija

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/29

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 4. februārīDeza a.s. iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 16. decembra spriedumu lietā T-638/18 Deza a.s./Komisija
      (Lieta C-74/21 P)
      (2021/C 128/36)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Deza a.s. (pārstāvji: P. Sellar, advocaat, K. Van Maldegem, advokāts, un M. Grunchard, advokāte)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Spānijas Karaliste un Eiropas Ķimikāliju aģentūra

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā un

                  —

                  atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējās tiesas secinājums, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja arguments, saskaņā ar kuru Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, nebūt nenozīmē arī to, ka Komisija nav ievērojusi rūpības pienākumu, ir juridiski kļūdains.
      Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, Regulas Nr. 1272/2008 (1) I pielikuma 4.1.3.5.5. punkta iespējamo juridisko nenoteiktību izmantodama par pamatu tam, lai noraidītu juridisko argumentu, ko faktiski bija izvirzījis apelācijas sūdzības iesniedzējs.
      Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa nevarēja pamatoties uz secinājumu, ka tiesiskais regulējums ir sarežģīts, lai attaisnotu to, ka Komisija nav ņēmusi vērā CTPHT (klasificēts piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra) šķīdības neesamību. Vispārējā tiesa faktiski bija atzinusi pretējo agrākās saistītās tiesvedībās (lieta T-689/13 DEP Bilbaina de Alquitranes SA u.c./Eiropas Komisija). Nesniedzot nekādus paskaidrojumus pretējam secinājumam, Vispārējās tiesas argumentācija ir nepietiekama un pretrunīga.
      Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa kļūdaini ir piemērojusi parastas un pienācīgas rūpības kritēriju. Secinot, ka Komisija ir rīkojusies tāpat kā parasti būtu rīkojusies jebkura cita pienācīgi rūpīga administratīvā iestāde, tā izmantoja kļūdainu un neatbilstošu salīdzinājuma atskaites punktu, lai novērtētu Komisijas parasto un pienācīgo rūpību.
      Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējās tiesas norādītais pamatojums ir nepietiekams un pretrunīgs, jo, nesniegdama nekādus pierādījumus un vienkārši pamatodamās uz ģenerāladvokāta secinājumiem, tā konstatēja, ka Komisijai varēja būt grūtības labot pieļauto acīmredzamo kļūdu vērtējumā, tādējādi norādot, ka Komisijas pieeja var tikt attaisnota.
      Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, secinādama, ka Komisijas kļūda var tikt attaisnota, atsaucoties uz piesardzības principu, jo atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai uz principu nevar atsaukties, klasificējot vielu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1272/2008 (2008. gada 16. decembris) par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu un ar ko groza un atceļ Direktīvas 67/548/EEK un 1999/45/EK un groza Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (OV 2008, L 353, 1. lpp.).


title: Lieta C-75/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 3. februārī Bilbaína de Alquitranes, SA iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 16. decembra spriedumu lietā T-645/18 Bilbaína de Alquitranes SA/Komisija

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/30

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 3. februārīBilbaína de Alquitranes, SA iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 16. decembra spriedumu lietā T-645/18 Bilbaína de Alquitranes SA/Komisija
      (Lieta C-75/21 P)
      (2021/C 128/37)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Bilbaína de Alquitranes, SA (pārstāvji: P. Sellar, advocaat, K. Van Maldegem, advokāts, un M. Grunchard, advokāte)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Spānijas Karaliste un Eiropas Ķimikāliju aģentūra

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā un

                  —

                  atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējās tiesas secinājums, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja arguments, saskaņā ar kuru Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, nebūt nenozīmē arī to, ka Komisija nav ievērojusi rūpības pienākumu, ir juridiski kļūdains.
      Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, Regulas Nr. 1272/2008 (1) I pielikuma 4.1.3.5.5. punkta iespējamo juridisko nenoteiktību izmantodama par pamatu tam, lai noraidītu juridisko argumentu, ko faktiski bija izvirzījis apelācijas sūdzības iesniedzējs.
      Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa nevarēja pamatoties uz secinājumu, ka tiesiskais regulējums ir sarežģīts, lai attaisnotu to, ka Komisija nav ņēmusi vērā CTPHT (klasificēts piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra) šķīdības neesamību. Vispārējā tiesa faktiski bija atzinusi pretējo agrākās saistītās tiesvedībās (lieta T-689/13 DEP Bilbaina de Alquitranes SA u.c./Eiropas Komisija). Nesniedzot nekādus paskaidrojumus pretējam secinājumam, Vispārējās tiesas argumentācija ir nepietiekama un pretrunīga.
      Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa kļūdaini ir piemērojusi parastas un pienācīgas rūpības kritēriju. Secinot, ka Komisija ir rīkojusies tāpat kā parasti būtu rīkojusies jebkura cita pienācīgi rūpīga administratīvā iestāde, tā izmantoja kļūdainu un neatbilstošu salīdzinājuma atskaites punktu, lai novērtētu Komisijas parasto un pienācīgo rūpību.
      Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējās tiesas norādītais pamatojums ir nepietiekams un pretrunīgs, jo, nesniegdama nekādus pierādījumus un vienkārši pamatodamās uz ģenerāladvokāta secinājumiem, tā konstatēja, ka Komisijai varēja būt grūtības labot pieļauto acīmredzamo kļūdu vērtējumā, tādējādi norādot, ka Komisijas pieeja var tikt attaisnota.
      Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, secinādama, ka Komisijas kļūda var tikt attaisnota, atsaucoties uz piesardzības principu, jo atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai uz principu nevar atsaukties, klasificējot vielu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1272/2008 (2008. gada 16. decembris) par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu un ar ko groza un atceļ Direktīvas 67/548/EEK un 1999/45/EK un groza Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (OV 2008, L 353, 1. lpp.).


title: Lieta T-488/18: Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – XC/Komisija (Civildienests – Pieņemšana darbā – Atklātais konkurss EPSO/AD/338/17 – Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursa nākamajā kārtā – Princips par aizliegumu diskriminēt invaliditātes dēļ – Piekļuve dokumentiem – Lūguma par piekļuvi pārbaudījuma laikā uzdotiem jautājumiem noraidījums – Atlases komisijas sēžu aizklātības princips – Regula (EK) Nr. 1049/2001 – Atklātais konkurss EPSO/AD/356/18 – Rezerves saraksts – Prasība atcelt tiesību aktu – Intereses celt prasību neesamība – Nepieņemamība – Atbildība)

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/32

      Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – XC/Komisija
      (Lieta T-488/18) (1)

      (Civildienests - Pieņemšana darbā - Atklātais konkurss EPSO/AD/338/17 - Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursa nākamajā kārtā - Princips par aizliegumu diskriminēt invaliditātes dēļ - Piekļuve dokumentiem - Lūguma par piekļuvi pārbaudījuma laikā uzdotiem jautājumiem noraidījums - Atlases komisijas sēžu aizklātības princips - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Atklātais konkurss EPSO/AD/356/18 - Rezerves saraksts - Prasība atcelt tiesību aktu - Intereses celt prasību neesamība - Nepieņemamība - Atbildība)
      (2021/C 128/38)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: XC (pārstāvis: C. Bottino, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Spina un L. Vernier, kuriem palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt atklātā konkursa EPSO/AD/338/17 atlases komisijas 2017. gada 4. decembra lēmumu nepielaist prasītāju dalībai konkursa nākamajā kārtā, otrkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2018. gada 19. jūnija lēmumu C(2018) 3969 par piekļuvi dokumentiem, treškārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt atklātā konkursa EPSO/AD/356/18 rezerves sarakstu, kas publicēts 2019. gada 22. maijā, un, ceturtkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atlīdzināt dažādu veidu kaitējumu, kas esot nodarīts prasītājam.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  XC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 270, 12.8.2019.


title: Apvienotās lietas T-345/19, T-346/19, no T-364/19 līdz T-366/19, no T-372/19 līdz T-375/19 un T-385/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – Santini u.c./Parlaments (Institucionālās tiesības – Eiropas Parlamenta deputāta unikālais statuss – Eiropas Parlamenta deputāti, kas ir ievēlēti Itālijas vēlēšanu apgabalos – Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Deputātu palātas prezidenta birojs, Itālija) pieņemts Lēmums Nr. 14/2018 par pensijām – Itālijas deputātu pensiju apmēra grozījumi – Ar to saistītie dažu bijušo no Itālijas ievēlēto Eiropas Parlamenta deputātu pensiju apmēra grozījumi, ko ir veicis Eiropas Parlaments – Akta pieņēmēja kompetence – Pienākums norādīt pamatojumu – Iegūtās tiesības – Tiesiskā drošība – Tiesiskā paļāvība – Īpašumtiesības – Samērīgums – Vienlīdzīga attieksme – Ārpuslīgumiskā atbildība – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums)

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/33

      Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – Santini u.c./Parlaments
      (Apvienotās lietas T-345/19, T-346/19, no T-364/19 līdz T-366/19, no T-372/19 līdz T-375/19 un T-385/19) (1)

      (Institucionālās tiesības - Eiropas Parlamenta deputāta unikālais statuss - Eiropas Parlamenta deputāti, kas ir ievēlēti Itālijas vēlēšanu apgabalos - Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Deputātu palātas prezidenta birojs, Itālija) pieņemts Lēmums Nr. 14/2018 par pensijām - Itālijas deputātu pensiju apmēra grozījumi - Ar to saistītie dažu bijušo no Itālijas ievēlēto Eiropas Parlamenta deputātu pensiju apmēra grozījumi, ko ir veicis Eiropas Parlaments - Akta pieņēmēja kompetence - Pienākums norādīt pamatojumu - Iegūtās tiesības - Tiesiskā drošība - Tiesiskā paļāvība - Īpašumtiesības - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme - Ārpuslīgumiskā atbildība - Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums)
      (2021/C 128/39)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Giacomo Santini (Trento, Itālija) un 9 citi prasītāji, kuru vārdi ir minēti sprieduma pielikumā (pārstāvis: M. Paniz, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: S. Seyr un S. Alves)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt 2019. gada 11. aprīļa paziņojumus, kā arī – attiecībā uz prasītāju lietā T-375/19 – 2019. gada 8. maija paziņojumu, kurus attiecībā uz katru no prasītājiem ir izdevis Parlaments un kuri attiecas uz prasītāju saņemtās pensijas apmēra pielāgošanu pēc tam, kad 2019. gada 1. janvārī stājās spēkā Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati Lēmums Nr. 14/2018, un, otrkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kurš prasītājiem esot nodarīts šo aktu rezultātā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasības noraidīt.

                  2)

                  Giacomo Santini un pārējie prasītāji, kuru vārdi ir minēti pielikumā, sedz savus un atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 263, 5.8.2019.


title: Lieta T-519/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – Forte/Parlaments (Institucionālās tiesības – Eiropas Parlamenta deputāta unikālais statuss – Eiropas Parlamenta deputāti, kas ir ievēlēti Itālijas vēlēšanu apgabalos – Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Deputātu palātas prezidenta birojs, Itālija) pieņemts Lēmums Nr. 14/2018 par pensijām – Itālijas deputātu pensiju apmēra grozījumi – Ar to saistītie dažu bijušo no Itālijas ievēlēto Eiropas Parlamenta deputātu pensiju apmēra grozījumi, ko ir veicis Eiropas Parlaments – Akta pieņēmēja kompetence – Pienākums norādīt pamatojumu – Iegūtās tiesības – Tiesiskā drošība – Tiesiskā paļāvība – Īpašumtiesības – Samērīgums – Vienlīdzīga attieksme)

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/33

      Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – Forte/Parlaments
      (Lieta T-519/19) (1)

      (Institucionālās tiesības - Eiropas Parlamenta deputāta unikālais statuss - Eiropas Parlamenta deputāti, kas ir ievēlēti Itālijas vēlēšanu apgabalos - Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Deputātu palātas prezidenta birojs, Itālija) pieņemts Lēmums Nr. 14/2018 par pensijām - Itālijas deputātu pensiju apmēra grozījumi - Ar to saistītie dažu bijušo no Itālijas ievēlēto Eiropas Parlamenta deputātu pensiju apmēra grozījumi, ko ir veicis Eiropas Parlaments - Akta pieņēmēja kompetence - Pienākums norādīt pamatojumu - Iegūtās tiesības - Tiesiskā drošība - Tiesiskā paļāvība - Īpašumtiesības - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme)
      (2021/C 128/40)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Mario Forte (Neapole, Itālija) (pārstāvji: C. Forte un G. Forte, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: S. Seyr un S. Alves)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Parlamenta 2019. gada 11. jūnija paziņojumu, kurš attiecas uz prasītāja saņemtās pensijas apmēra pielāgošanu pēc tam, kad 2019. gada 1. janvārī stājās spēkā Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati Lēmums Nr. 14/2018.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Mario Forte sedz savus un atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 305, 9.9.2019.


title: Lieta T-578/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – Sophia Group/Parlaments (Publiski pakalpojumu līgumi – Iepirkuma procedūra – Ar ēkām saistīti atbalsta pakalpojumi – Pretendenta piedāvājuma noraidīšana – Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam – Atlases kritēriji – Piešķiršanas kritēriji – Saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums – Marķējumu un sertifikātu izmantošana piešķiršanas kritēriju formulēšanā – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/34

      Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – Sophia Group/Parlaments
      (Lieta T-578/19) (1)

      (Publiski pakalpojumu līgumi - Iepirkuma procedūra - Ar ēkām saistīti atbalsta pakalpojumi - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam - Atlases kritēriji - Piešķiršanas kritēriji - Saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums - Marķējumu un sertifikātu izmantošana piešķiršanas kritēriju formulēšanā - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2021/C 128/41)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sophia Group (Saint-Josse-ten-Noode, Beļģija) (pārstāvji: Y. Schneider un C.-H. de la Vallée Poussin, avocats)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: L. Tapper Brandberg un B. Simon)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Parlamenta 2019. gada 30. jūlija lēmumu piešķirt līguma “HelpDesk Buildings pakalpojumi” (iepirkums 06A 0010/2019/M011) slēgšanas tiesības attiecībā uz tā 1. daļu citam pretendentam.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Sophia Group atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas ir saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

         (1)  OV C 363, 28.10.2019.


title: Lieta T-821/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – Herlyn un Beck/EUIPO – Brillux (“B.home”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “B.home” reģistrācijas pieteikums – Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “B-Wohnen” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regula (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/35

      Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – Herlyn un Beck/EUIPO – Brillux (“B.home”)
      (Lieta T-821/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “B.home” reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “B-Wohnen” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regula (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2021/C 128/42)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Sonja Herlyn (Grünwald, Vācija) un Christian Beck (Grünwald) (pārstāvis: H. Hofmann, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Fischer)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Brillux GmbH & Co. KG (Minstere, Vācija) (pārstāvis: R. Schiffer, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 24. septembra lēmumu lietā R 373/2019-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Brillux, no vienas puses, un Herlyn k-dzi un Beck k-gu, no otras puses.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Sonja Herlyn un Christian Beck atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 27, 27.1.2020.


title: Lieta T-117/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – El Corte Inglés/EUIPO – MKR Design (“PANTHÉ”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “PANTHÉ” reģistrācijas pieteikums – Agrākas valsts vārdiska un grafiska preču zīmes “PANTHER” un agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “P PANTHER” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījums)

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/35

      Vispārējās tiesas 2021. gada 10. februāra spriedums – El Corte Inglés/EUIPO – MKR Design (“PANTHÉ”)
      (Lieta T-117/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “PANTHÉ” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiska un grafiska preču zīmes “PANTHER” un agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “P PANTHER” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījums)
      (2021/C 128/43)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija) (pārstāvis: J. L. Rivas Zurdo, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: L. Rampini)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: MKR Design Srl (Milāna, Itālija) (pārstāvis: G. Dragotti, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 5. decembra lēmumu lietā R 378/2019-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp El Corte Inglés un MKR Design.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  El Corte Inglés, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-776/20: Prasība, kas celta 2020. gada 29. decembrī – Stockdale/Padome u.c.

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/36

      Prasība, kas celta 2020. gada 29. decembrī – Stockdale/Padome u.c.
      (Lieta T-776/20)
      (2021/C 128/44)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Robert Stockdale (Bristol, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: N. de Montigny, advokāts)

         Atbildētāji: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Eiropas Ārējās darbības dienests, Eiropas Savienības īpašais pārstāvis Bosnijā un Hercegovinā

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      primāri:

                  —

                  lēmumu par atlaišanu atzīt par prettiesisku;

                  —

                  attiecībā uz tiesībām, kas izriet no privāto tiesību līguma:

                              —

                              pārkvalificēt viņa līgumattiecības par darba līgumu uz nenoteiktu laiku;

                              —

                              atzīt, ka prasītājs ir diskriminēts attiecībā uz norādīto atlaišanas iemeslu un, pamatojoties uz to, piespriest atbildētājiem samaksāt 10 000 EUR par psiholoģisko kaitējumu, kas novērtēts ex aequo et bono;

                              —

                              konstatēt, ka atbildētāji nav ievērojuši līgumsaistības un it īpaši pienākumu pienācīgi iepriekš paziņot par līguma uz nenoteiktu laiku izbeigšanu;

                              —

                              atzīt, ka pret prasītāju ir bijusi nevienlīdzīga un prettiesiska izturēšanās, un līdz ar to piespriest atbildētājiem viņu atjaunot amatā vai, pakārtoti, izmaksāt viņam kompensāciju, kas aprēķināta, pamatojoties uz tiesību uz darba līgumu zaudēšanu līdz paredzamajam darba līguma termiņa beigām;

                              —

                              līdz ar to piespriest atbildētājiem samaksāt prasītājam kompensāciju par nepamatotu atlaišanu (unfair dismissal), kas jānosaka vēlāk un kas pagaidu kārtā ex aequo et bono noteikta 393 850,08 EUR apmērā;

                              —

                              piespriest atbildētājiem samaksāt procentus par iepriekš minētajām summām;

                  —

                  attiecībā uz citām tiesībām, kuru pamatā ir diskriminējoša attieksme starp prasītāju un citiem Eiropas Savienības darbiniekiem:

                              —

                              konstatēt, ka vienam no pirmajiem trim atbildētājiem prasītājs esot bijis jāpieņem darbā kā pagaidu darbinieks, un atzīt, ka pirmie trīs atbildētāji bez objektīva pamatojuma esot izturējušies pret prasītāju diskriminējoši, ciktāl runa bija par viņa atalgojumu, pensijas tiesībām un saistītajiem pabalstiem, kā arī turpmākas nodarbinātības garantiju;

                              —

                              piespriest pirmajiem trim atbildētājiem atlīdzināt prasītājam zaudēto atalgojumu, pensijas, pabalstus un priekšrocības, kas izriet no šajā prasības pieteikumā minēto Kopienu tiesību pārkāpumiem;

                              —

                              piespriest samaksāt prasītājam procentus par šīm summām;

                              —

                              noteikt termiņu, kādā lietas dalībniekiem ir jāaprēķina šī kompensācija, ņemot vērā pakāpi un līmeni, kādā prasītājs bija jāieceļ, vidējo algas pieaugumu, karjeras attīstību, pabalstus, kādi viņam bija jāsaņem saskaņā ar šiem pagaidu darbinieka līgumiem, un salīdzināt iegūtos rezultātus ar prasītāja faktiski saņemto atlīdzību;

                  —

                  piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

            pakārtoti:

                  —

                  piespriest iestādēm izmaksāt prasītājam kompensāciju, pamatojoties uz ārpuslīgumisko atbildību, kas izriet no viņa pamattiesību neievērošanas, par summu, kas pagaidu kārtā un ex aequo et bono noteikta 400 000 EUR apmērā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz atbildētāju līgumisko un ārpuslīgumisko atbildību, pamatojoties uz:

                              —

                              prasītāja līgumam piemērojamo materiālo tiesību pārkāpumu;

                              —

                              diskrimināciju prasītāja pilsonības dēļ lēmumā par viņa atlaišanu un atšķirīgo attieksmi atlaišanas procedūrā pret viņu kā Lielbritānijas valstspiederīgo Eiropas Savienībā, kā arī tiesību tikt uzklausītam neievērošanu;

                              —

                              tiesību ļaunprātīgu izmantošanu, secīgi izmantojot uz noteiktu laiku noslēgtus līgumus, un samērīguma, kā arī vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu pārkāpumu;

                              —

                              tiesisko nedrošību un tiesību uz labu pārvaldību neievērošanu, Eiropas labas administratīvās prakses kodeksa pārkāpumu un darba ņēmēju brīvas pārvietošanās tiesību pārkāpumu.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz lēmuma par prasītāja atlaišanu prettiesiskumu. Šim pamatam ir divas daļas.

                              —

                              Pirmā daļa attiecas uz tiesību aktu, kas piemērojami viņa darba līgumam (līguma kvalifikācija, atlaišanas noteikumi, nevienlīdzīga attieksme salīdzinājumā ar citiem Lielbritānijas valstspiederīgajiem, kas strādā priekš Eiropas Savienības), pārkāpumu. Pakārtoti, prasītājs apgalvo, ka, lai sasniegtu tādus pašus rezultātus, ir jāpiemēro tie paši principi, kas nostiprināti Eiropas tiesību aktos.

                              —

                              Otrā daļa attiecas uz darbinieku diskrimināciju iestādēs, jo īpaši runājot par pagaidu darbiniekiem piešķirtajām tiesībām (dažādu pabalstu nemaksāšana, iemaksas pensiju fondā, izdevumu atmaksa utt.).

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz Eiropas Savienības iestāžu ārpuslīgumisko atbildību, ko prasītājs ir izvirzījis, ja viņa prasījumu pamats attiecībā uz atbildētāju līgumisko atbildību tiktu uzskatīts par nepieņemamu vai nepamatotu.


title: Lieta T-20/21: Prasība, kas celta 2021. gada 17. janvārī – VI/Komisija

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/38

      Prasība, kas celta 2021. gada 17. janvārī – VI/Komisija
      (Lieta T-20/21)
      (2021/C 128/45)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: VI (pārstāvji: G. Pandey, D. Rovetta un V. Villante, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Personāla atlases biroja (EPSO) 2020. gada 7. oktobra lēmumu, ko prasītāja saņēma tajā pašā dienā un ar kuru tika noraidīta prasītājas 2020. gada 27. maijā iesniegtā sūdzība, kā arī prasītājas lūgums izmaksāt viņai kompensāciju 50 000 EUR apmērā;

                  —

                  atcelt EPSO/atlases komisijas 2020. gada 27. februāra lēmumu, ar ko tika noraidīts prasītājas lūgums pārskatīt atlases komisijas lēmumu nepielaist viņu pie nākamajiem konkursa posmiem;

                  —

                  atcelt EPSO/atlases komisijas 2019. gada 26. jūnija lēmumu neiekļaut prasītāju konkursa EPSO/AD/363/18 (AD 7) – Administratori muitas jomā – rezerves sarakstā;

                  —

                  atcelt paziņojumu par atklāto konkursu EPSO/AD/363/18 – Administratori (AD 7) – Administratori muitas jomā, kas tika publicēts 2018. gada 11. oktobrī (1), kā arī pilnībā atcelt rezerves sarakstu un kandidātu vārdus, kas tajā tika iekļauti iepriekš minētā konkursa rezultātā;

                  —

                  piespriest atbildētājai izmaksāt kompensāciju 70 000 EUR apmērā par kaitējumu, kas nodarīts iepriekš minēto pretlikumīgo apstrīdēto lēmumu dēļ;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Prasījumi un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda prasītājas profesionālās pieredzes vērtējumā, lūguma atbilstoši Civildienestu noteikumu 90. panta 1. punktam nepārskatīšana, atlases komisijas nepareiza pilnvaru izmantošana un Civildienesta noteikumu 27. panta pārkāpums, jo acīmredzami nepiemēroti esot izvēlēts atlases komisijas loceklis prasītājas intervēšanai, kā arī nepienācīga atbilžu, ko prasītāja sniedza uz jautājumiem, izvērtēšana, pienākuma veikt kandidātu salīdzinošu un objektīvu vērtējumu pārkāpums, un vienlīdzīgas attieksmes un vienlīdzīgu iespēju principu pārkāpums.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvota nepienācīga atbilžu, ko prasītāja sniedza uz atlases komisijas locekļa uzdotajiem jautājumiem, izvērtēšana, paziņojuma par konkursu I pielikuma 1. punkta un II pielikuma 2. punkta pārkāpums un acīmredzama kļūda prasītājas sniegto atbilžu vērtējumā.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu un LESD 296. panta pārkāpums.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots atlases komisijas sastāva stabilitātes trūkums konkursa mutvārdu pārbaudījumu laikā, pietiekamu koordinēšanas pasākumu, kas ieviesti, lai nodrošinātu kandidātu saskanīgu un objektīvu vērtējumu, vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīgu attieksmi, neesamība.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots 1958. gada Regulas Nr. 1 (2) 1., 2., 3. un 4. panta pārkāpums, Civildienesta noteikumu 1.d un 28. panta, kā arī III pielikuma 1. panta 1. punkta f) apakšpunkta pārkāpums, un vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu pārkāpums.

         (1)  OV 2018, C 368A, 1. lpp.

         (2)  Regula Nr. 1 (1958. gada 15. aprīlis), ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas (OV 17, 6.10.1958., 385. lpp.), kas pēdējo reizi grozīta ar Padomes Regulu (ES) 517/2013 (2013. gada 13. maijs), ar ko pielāgo dažas regulas un lēmumus brīvas preču aprites, personu pārvietošanās brīvības, uzņēmējdarbības tiesību, konkurences politikas, lauksaimniecības, pārtikas nekaitīguma, veterinārijas un fitosanitārijas politikas, transporta politikas, enerģētikas, nodokļu, statistikas, Eiropas komunikāciju tīklu, tiesu iestāžu un pamattiesību, tiesiskuma, brīvības un drošības, vides, muitas savienības, ārējo attiecību, ārpolitikas, drošības un aizsardzības politikas un iestāžu jomā saistībā ar Horvātijas Republikas pievienošanos (OV 2013, L 158, 1. lpp.).


title: Lieta T-22/21: Prasība, kas celta 2021. gada 14. janvārī – Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior/Komisija

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/39

      Prasība, kas celta 2021. gada 14. janvārī – Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior/Komisija
      (Lieta T-22/21)
      (2021/C 128/46)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior, SL (Madride, Spānija) (pārstāvji: D. Luff and R. Sciaudone, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 4. novembra vēstuli (ar atsauci Ares(2020)6365704), kas attiecas uz finanšu garantijas – uz kuru atsaucās Turcijas zinātnes, rūpniecības un tehnoloģijas ministrijas ES un ārlietu ģenerāldirekcijas ES finanšu programmu direkcija – likvidēšanu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots rūpības pienākums, objektivitāte, pušu procesuālo tiesību vienlīdzība un Finanšu regulas 78. pants (1).

                              —

                              Tiek argumentēts, ka Komisija nav pārbaudījusi Turcijas iestāžu lēmumu likvidēt garantiju. Faktiski Komisija esot lūgusi Turcijas iestādes, lai tās šo lēmumu pārbauda pašas. Ar šo rīcību esot pārkāpts Finanšu regulas 79. pants, to aplūkojot kopsakarā ar Deleģētās regulas (2) 80., 81. un 82. pantu. Saskaņā ar šīm tiesību normām ES kredītrīkotājam dokumenti esot jāpārbauda personīgi.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu.

                              —

                              Prasītāja argumentē, ka apstrīdētajā lēmumā nebija sniegta pietiekama informācija, lai [,pirmkārt,] varētu noskaidrot, vai šis akts ir pareizi pamatots vai arī tajā ir pieļauti trūkumi, kas ļautu apšaubīt tā tiesiskumu Eiropas Savienības tiesā, un, otrkārt, šī pati tiesa varētu pārbaudīt šī akta tiesiskumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības tikt uzklausītam.

                              —

                              Tiek argumentēts, ka prasītāja nav piedalījusies administratīvajā procedūrā, ko Komisija ir īstenojusi, lai izlemtu – uzdot vai neuzdot Eiropas delegācijai Ankarā ar parakstu apstiprināt garantijas likvidēšanu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips.

                              —

                              Prasītāja argumentē, ka Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu, neveicot līgumslēdzējas iestādes lūguma un summu, kas pienākas prasītājai, līdzsvarošanu.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā par garantijas likvidēšanas nosacījumiem.

                              —

                              Tiek argumentēts, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā par garantijas likvidēšanai piemērojamajiem nosacījumiem, kas visi ir saistīti ar apgalvoto pakalpojuma līguma laušanu.

         (1)  Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV 2012, L 298, 1. lpp.).

         (2)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 (2012. gada 29. oktobris) par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV 2012, L 362, 1. lpp.).


title: Lieta T-30/21: Prasība, kas celta 2021. gada 21. janvārī – L’Oréal/EUIPO – Debonair Trading Internacional (“SO COUTURE”)

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/40

      Prasība, kas celta 2021. gada 21. janvārī – L’Oréal/EUIPO – Debonair Trading Internacional (“SO COUTURE”)
      (Lieta T-30/21)
      (2021/C 128/47)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: L’Oréal (Klišī, Francija) (pārstāvji: M. Treis un E. Strobel, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Debonair Trading Internacional Lda (Funšala, Portugāle)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SO COUTURE” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 194 015

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 3. novembra lēmums lietā R 158/2016-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un jebkurai personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, veicot visaptverošu vērtējumu un vērtējot sajaukšanas iespēju.


title: Lieta T-49/21: Prasība, kas celta 2021. gada 21. janvārī – PZ/Komisija

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/41

      Prasība, kas celta 2021. gada 21. janvārī – PZ/Komisija
      (Lieta T-49/21)
      (2021/C 128/48)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: PZ (pārstāvji: S. Rodrigues un A. Champetier, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2019. gada novērtējuma ziņojumu, kas attiecas uz laikposmu no 2019. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim un kas paziņots prasītājam 2020. gada 19. februārī;

                  —

                  turklāt un, ciktāl nepieciešams, atcelt 2020. gada 23. oktobra lēmumu (prasītājam paziņots 2020. gada 30. oktobrī), ar kuru noraidīta prasītāja 2020. gada 26. jūnija sūdzība, un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvotas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, ko pieļāvusi atbildētāja.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots prasītāja tiesību tik uzklausītam pārkāpums.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots par novērtējuma sagatavošanu atbildīgās amatpersonas neatkarības trūkums.


title: Lieta T-52/21: Prasība, kas celta 2021. gada 25. janvārī – ClientEarth/Komisija

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/41

      Prasība, kas celta 2021. gada 25. janvārī – ClientEarth/Komisija
      (Lieta T-52/21)
      (2021/C 128/49)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: ClientEarth AISBL (Brisele, Beļģija) (pārstāvis: O. Brouwer, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt atbildētājas 2020. gada 16. novembra netiešo lēmumu atteikt piekļuvi dažiem pieprasītajiem dokumentiem, kas attiecas uz zivsaimniecības kontroli, atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1049/2001 (1) un Regulai (EK) Nr. 1367/2006 (2);

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītājs izvirza vienu pamatu, apgalvojot, ka, attiecībā uz prasītāju nepieņemot tiešu lēmumu saistībā ar tā piekļuves pieteikumu termiņā, kas Regulas Nr. 1049/2001 8. panta 1. un 2. punktā ir paredzēts attiecībā uz atkārtotu pieteikumu izskatīšanu, atbildētāja netieši ir atteikusi piekļuvi šīs regulas 8. panta 3. punkta izpratnē. Tiek apgalvots, ka šis netiešais lēmums par atteikumu ir nepamatots, un tāpēc prasītājs norāda, ka tas ir jāatceļ, jo Komisija nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 8. panta 1. punktu, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta trešo ievilkumu un LESD 296. pantu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001 L 145, 43. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1367/2006 (2006. gada 6. septembris) par to, kā Kopienu iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV 2006 L 264, 13. lpp.).


title: Lieta T-92/21: Prasība, kas celta 2021. gada 12. februārī – Darment/Komisija

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/43

      Prasība, kas celta 2021. gada 12. februārī – Darment/Komisija
      (Lieta T-92/21)
      (2021/C 128/51)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Darment Oy (Helsinki, Somija) (pārstāvis: C. Ginter, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt atbildētājas lēmumu samazināt kvotu, kas piešķirta prasītājai par 2021. gadu fluorogļūdeņražu laišanai tirgū, par ko prasītāja 2020. gada 15. decembrī tika informēta, izmantojot atbildētājas “F-Gas Portal” sistēmu, un ar 2021. gada 12. janvāra elektroniskā pasta vēstuli;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, uzliekot prasītājai sodu, lai gan Tiesa bija atcēlusi atbildētājas lēmumu, ar ko konstatēts, ka prasītāja 2017. gadā bija pārsniegusi savu kvotu HFC laišanai tirgū, un tai uzlikts sods, atbildētāja ir pārkāpusi LESD 266. pantu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, turpinot uzlikt sodu prasītājai, atbildētāja ir pārkāpusi Regulas (ES) 517/2014 (1) 25. panta 2. punktu, lasot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 42. pantu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 517/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 842/2006 (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2014, L 150, 195. lpp.).


title: Lieta T-103/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Boshab/Padome

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/44

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Boshab/Padome
      (Lieta T-103/21)
      (2021/C 128/52)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Évariste Boshab (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/2033 (2020. gada 10. decembris), ciktāl šī lēmuma pielikuma 6. punkts joprojām ietver prasītāja vārdu un uzvārdu;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/2021 (2020. gada 10. decembris), ciktāl šīs regulas I pielikuma 6. punkts joprojām ietver prasītāja vārdu un uzvārdu;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz viņa tiesību uz aizstāvību neievērošanu. Prasītājs izvirza vairākus iebildumus par tiesību uz aizstāvību neievērošanu procedūrās, kuru rezultātā Padome pieņēma un atjaunoja pret viņu vērstos ierobežojošos pasākumus, un jo īpaši apgalvo, ka ir pārkāptas viņa tiesības tikt uzklausītam ar pieņemamiem nosacījumiem.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā, ciktāl Padome apgalvoja, ka prasītājs bija iesaistīts darbībās, kas Kongo Demokrātiskajā Republikā ir nopietni cilvēktiesību pārkāpumi. Prasītājs kritizē kontekstu, kurā notika pārskatīšana pirms ierobežojošo pasākumu pret viņu pagarināšanas, un apstrīd jebkādu pašreizējo līdzdalību notikumos, ar kuriem pamatots lēmums viņu iekļaut to personu sarakstā, uz kurām attiecas Padomes Lēmums 2010/788/KĀDP (2010. gada 20. decembris) par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku un par Kopējās nostājas 2008/369/KĀDP atcelšanu (OV 2010, L 336, 30. lpp.).


title: Lieta T-104/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Kande Mupompa/Padome

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/44

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Kande Mupompa/Padome
      (Lieta T-104/21)
      (2021/C 128/53)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Alex Kande Mupompa (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/2033 (2020. gada 10. decembris), ciktāl prasītājs joprojām ir minēts šā lēmuma pielikuma 7. punktā;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/2021 (2020. gada 10. decembris), ciktāl prasītājs joprojām ir minēts šīs regulas pielikuma 7. punktā;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-103/21 Boshab/Padome izvirzītajiem pamatiem.


title: Lieta T-105/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Kanyama/Padome

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/45

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Kanyama/Padome
      (Lieta T-105/21)
      (2021/C 128/54)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Célestin Kanyama (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/2033 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šī lēmuma pielikuma ierakstā Nr. 4;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/2021 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šīs regulas pielikuma ierakstā Nr. 4;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-103/21 Boshab/Padome.


title: Lieta T-106/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Kazembe Musonda/Padome

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/45

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Kazembe Musonda/Padome
      (Lieta T-106/21)
      (2021/C 128/55)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/2033 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šī lēmuma pielikuma ierakstā Nr. 8;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/2021 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šīs regulas pielikuma ierakstā Nr. 8;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-103/21 Boshab/Padome.


title: Lieta T-107/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Amisi Kumba/Padome

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/46

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Amisi Kumba/Padome
      (Lieta T-107/21)
      (2021/C 128/56)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Gabriel Amisi Kumba (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/2033 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šī lēmuma pielikuma ierakstā Nr. 2;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/2021 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šīs regulas pielikuma ierakstā Nr. 2;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-103/21 Boshab/Padome.


title: Lieta T-108/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Ilunga Luyoyo/Padome

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/46

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Ilunga Luyoyo/Padome
      (Lieta T-108/21)
      (2021/C 128/57)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/2033 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šī lēmuma pielikuma ierakstā Nr. 3;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/2021 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šīs regulas pielikuma ierakstā Nr. 3;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-103/21 Boshab/Padome.


title: Lieta T-109/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Mutondo/Padome

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/47

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Mutondo/Padome
      (Lieta T-109/21)
      (2021/C 128/58)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Kalev Mutondo (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/2033 (2020. gada 10. decembris), ciktāl prasītājs joprojām ir minēts šā lēmuma pielikuma 11. punktā;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/2021 (2020. gada 10. decembris), ciktāl prasītājs joprojām ir minēts šīs regulas pielikuma 11. punktā;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-103/21 Boshab/Padome izvirzītajiem pamatiem.


title: Lieta T-110/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Kampete/Padome

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/47

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Kampete/Padome
      (Lieta T-110/21)
      (2021/C 128/59)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Ilunga Kampete (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/2033 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šī lēmuma pielikuma ierakstā Nr. 1;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/2021 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šīs regulas pielikuma ierakstā Nr. 1;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-103/21 Boshab/Padome.


title: Lieta T-112/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Numbi/Padome

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/48

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Numbi/Padome
      (Lieta T-112/21)
      (2021/C 128/60)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: John Numbi (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/2033 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šī lēmuma pielikuma ierakstā Nr. 5;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/2021 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šīs regulas pielikuma ierakstā Nr. 5;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-103/21 Boshab/Padome.


title: Lieta T-113/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Team Beverage/EUIPO (“Beverage Analytics”)

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/48

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Team Beverage/EUIPO (“Beverage Analytics”)
      (Lieta T-113/21)
      (2021/C 128/61)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Team Beverage AG (Brēmene, Vācija) (pārstāvji: O. Spieker, A. Schönfleisch un N. Willich, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Beverage Analytics” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 101 437

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 11. decembra lēmums lietā R 727/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to ir noraidīta prasītājas apelācijas sūdzība pret atbildētāja 2020. gada 21. februāra lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 2. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-114/21: Prasība, kas celta 2021. gada 20. februārī – Growth Finance Plus/EUIPO (“doglover”)

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/49

      Prasība, kas celta 2021. gada 20. februārī – Growth Finance Plus/EUIPO (“doglover”)
      (Lieta T-114/21)
      (2021/C 128/62)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Growth Finance Plus AG (Gommisvalde, Šveice) (pārstāvis: H. Twelmeier, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “doglover” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 107 487

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 26. novembra lēmums lietā R 720/2020-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-115/21: Prasība, kas celta 2021. gada 20. februārī – Growth Finance Plus/EUIPO (“catlover”)

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/50

      Prasība, kas celta 2021. gada 20. februārī – Growth Finance Plus/EUIPO (“catlover”)
      (Lieta T-115/21)
      (2021/C 128/63)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Growth Finance Plus AG (Gommiswald, Šveice) (pārstāvis: H. Twelmeier, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “catlover” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 107 485

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 26. novembra lēmums lietā R 717/2020-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-117/21: Prasība, kas celta 2021. gada 18. februārī – Deichmann/EUIPO – Munich (Divu krustenisku svītru uz apava sāna logo)

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/50

      Prasība, kas celta 2021. gada 18. februārī – Deichmann/EUIPO – Munich (Divu krustenisku svītru uz apava sāna logo)
      (Lieta T-117/21)
      (2021/C 128/64)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Deichmann SE (Essen, Vācija) (pārstāvji: C. Onken, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Munich, SL (La Torre de Claramunt, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības preču zīme (Divu krustenisku svītru uz apava sāna attēlojums) Eiropas Savienības preču zīme Nr. 2 923 852

         Informācija par procesu EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 7. decembra lēmums lietā R 2882/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmā teikuma pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta otrā teikuma pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta T-118/21: Prasība, kas celta 2021. gada 22. februārī – Cilem Records International/EUIPO –KVZ Music (“HALIX RECORDS”)

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/51

      Prasība, kas celta 2021. gada 22. februārī – Cilem Records International/EUIPO –KVZ Music (“HALIX RECORDS”)
      (Lieta T-118/21)
      (2021/C 128/65)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Cilem Records International UG (Augsburga, Vācija) (pārstāvis: E. Hecht, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: KVZ Music Ltd (Sofija, Bulgārija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “HALIX RECORDS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 288 235

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 28. janvāra lēmums lietā R 1060/2020–4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto 2021. gada 28. janvāra lēmumu, kā arī EUIPO2020. gada 25. maija lēmumu attiecībā uz Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 016288235 un apmierināt prasītājas iebildumus pret 2017. gada 17. aprīļa Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 16288235 reģistrāciju;

                  —

                  pakārtoti, atcelt apstrīdēto 2021. gada 28. janvāra lēmumu un nodot lietu atpakaļ Apelācijas padomei atkārtotai izskatīšanai;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-119/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Ramazani Shadary/Padome

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/52

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Ramazani Shadary/Padome
      (Lieta T-119/21)
      (2021/C 128/66)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/2033 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šī lēmuma pielikuma ierakstā Nr. 10;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/2021 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šīs regulas pielikuma ierakstā Nr. 10;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-103/21 Boshab/Padome.


title: Lieta T-120/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Ruhorimbere/Padome

text:
               12.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/52

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. februārī – Ruhorimbere/Padome
      (Lieta T-120/21)
      (2021/C 128/67)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/2033 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šī lēmuma pielikuma ierakstā Nr. 9;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/2021 (2020. gada 10. decembris), ciktāl ar to prasītāja vārds tiek saglabāts šīs regulas pielikuma ierakstā Nr. 9;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-103/21 Boshab/Padome.


title: Lieta C-95/19: Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 24. februāra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 76/308/EEK – 6. un 8. pants, kā arī 12. panta 1. – 3. punkts – Savstarpēja palīdzība konkrētu prasījumu piedziņā – Akcīzes nodoklis, ko divās dalībvalstīs uzliek par vieniem un tiem pašiem darījumiem – Direktīva 92/12/EK – 6. un 20. pants – Preču laišana apgrozībā – Administratīvā pavaddokumenta viltošana – Akcīzes preču aprites atliktās nodokļa maksāšanas režīmā pieļauta nelikumība vai pārkāpums – Nelikumīga preču novirze no atliktās nodokļa maksāšanas režīma – “Nodokļu piedziņas prasību dublēšanās” saistībā ar akcīzes nodokli – Lūguma saņēmējas iestādes dalībvalsts tiesu veiktā kontrole – Citas dalībvalsts kompetento iestāžu lūguma sniegt palīdzību noraidījums – Nosacījumi)

text:
               19.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/2

      Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 24. februāra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA

      (Lieta C-95/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 76/308/EEK - 6. un 8. pants, kā arī 12. panta 1. – 3. punkts - Savstarpēja palīdzība konkrētu prasījumu piedziņā - Akcīzes nodoklis, ko divās dalībvalstīs uzliek par vieniem un tiem pašiem darījumiem - Direktīva 92/12/EK - 6. un 20. pants - Preču laišana apgrozībā - Administratīvā pavaddokumenta viltošana - Akcīzes preču aprites atliktās nodokļa maksāšanas režīmā pieļauta nelikumība vai pārkāpums - Nelikumīga preču novirze no atliktās nodokļa maksāšanas režīma - “Nodokļu piedziņas prasību dublēšanās” saistībā ar akcīzes nodokli - Lūguma saņēmējas iestādes dalībvalsts tiesu veiktā kontrole - Citas dalībvalsts kompetento iestāžu lūguma sniegt palīdzību noraidījums - Nosacījumi)
      (2021/C 138/02)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Corte suprema di cassazione

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Agenzia delle Dogane

         Atbildētāja: Silcompa SpA

         Rezolutīvā daļa

      12. panta 3. punkts Padomes Direktīva 76/308/EEK (1976. gada 15. marts) par savstarpējo palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem un citiem pasākumiem, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2001/44/EK (2001. gada 15. jūnijs), to lasot kopā ar Padomes Direktīvas 92/12/EEK (1992. gada 25. februāris) par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 92/108/EEK (1992. gada 14. decembris), 20. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, ceļot prasību par iebildumiem attiecībā uz piedziņas lūguma saņēmējas iestādes dalībvalstī veiktajiem izpildes pasākumiem, šīs dalībvalsts kompetentā iestāde var atteikties apmierināt akcīzes nodokļa piedziņas pieprasījumu, ko otrās dalībvalsts kompetentās iestādes ir iesniegušas par preču nelikumīgu novirzi no atlikšanas režīma Direktīvas 92/12, kas ir grozīta ar Direktīvu 92/108, 6. panta 1. punkta izpratnē, ja šis lūgums ir balstīts uz faktiem par tiem pašiem eksporta darījumiem, kuri jau ir to pašu akcīzes nodokļa piedziņas pamatā lūguma saņēmējas iestādes dalībvalstī.

         (1)  OV C 182, 27.5.2019.


title: Lieta C-389/19 P: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 25. februāra spriedums – Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste, Dānijas Karaliste, Somijas Republika, Eiropas Parlaments, Eiropas Ķimikāliju aģentūra (Apelācija – Regula (EK) Nr. 1907/2006 – Ķimikāliju reģistrēšana, vērtēšana un licencēšana, kā arī šīm vielām piemērojamie ierobežojumi – Eiropas Komisijas lēmums, ar kuru piešķirta licence svina sulfohromāta dzeltenā un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkanā, kas ir minētās regulas XIV pielikumā iekļautās vielas, noteiktiem lietojuma veidiem – Vielas, kas rada ļoti lielas bažas – Licences piešķiršanas nosacījumi – Alternatīvu vielu nepieejamības pārbaude)

text:
               19.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/3

      Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 25. februāra spriedums – Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste, Dānijas Karaliste, Somijas Republika, Eiropas Parlaments, Eiropas Ķimikāliju aģentūra
      (Lieta C-389/19 P) (1)

      (Apelācija - Regula (EK) Nr. 1907/2006 - Ķimikāliju reģistrēšana, vērtēšana un licencēšana, kā arī šīm vielām piemērojamie ierobežojumi - Eiropas Komisijas lēmums, ar kuru piešķirta licence svina sulfohromāta dzeltenā un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkanā, kas ir minētās regulas XIV pielikumā iekļautās vielas, noteiktiem lietojuma veidiem - Vielas, kas rada ļoti lielas bažas - Licences piešķiršanas nosacījumi - Alternatīvu vielu nepieejamības pārbaude)
      (2021/C 138/03)
      Tiesvedības valoda – zviedru

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: R. Lindenthal un K. Mifsud-Bonnici, kā arī G. Tolstoy, vēlāk – R. Lindenthal un K. Mifsud-Bonnici, pārstāvji, kuriem palīdz K. Nordlander, advokat,)

         Otrs lietas dalībnieks: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji C. Meyer-Seitz, H. Shev, J. Lundberg, H. Eklinder un A. Falk, vēlāk – O. Simonsson, C. Meyer-Seitz, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev un H. Eklinder), Dānijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji J. Nymann-Lindegren, M. S. Wolff un P. Z. L. Ngo, vēlāk – J. Nymann-Lindegren un M. S. Wolff), Somijas Republika (pārstāvis: S. Hartikainen), Eiropas Parlaments (pārstāvji: C. A. Neergaard, A. Tamás un C. Biz), Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji: sākotnēji M. Heikkilä, W. Broere un C. Schultheiss, vēlāk – M. Heikkilä, W. Broere un J. Löfgren)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta sprieduma Zviedrija/Komisija (T-837/16, EU:T:2019:144) rezolutīvās daļas 2) punktu.

                  2)

                  Pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt.

                  3)

                  Saglabāt spēkā Komisijas Īstenošanas lēmuma C(2016) 5644 final (2016. gada 7. septembris), ar kuru tiek piešķirta licence dažiem svina sulfohromāta dzeltenā un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkanā izmantošanas veidiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006, iedarbību līdz brīdim, kad Eiropas Komisija no jauna būs pieņēmusi lēmumu par DCC Maastricht BV iesniegto licences pieteikumu.

                  4)

                  Eiropas Komisija, Zviedrijas Karaliste, Dānijas Karaliste, Somijas Republika, Eiropas Parlaments un Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) paši sedz savus tiesāšanās izdevumus apelācijas tiesvedībā.

         (1)  OV C 246, 22.7.2019.


title: Lieta C-403/19: Tiesas (otrā palāta) 2021. gada 25. februāra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Société Générale SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LESD 63. pants – Kapitāla brīva aprite – Uzņēmumu ienākuma nodokļi – Divpusējas konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu – Nodokļu uzlikšana dividendēm, kuras izmaksājusi uzņēmējsabiedrība nerezidente, kurai jau ir ticis uzlikts nodoklis citā dalībvalstī – Piemērotās nodokļa atlaides maksimālā apmēra noteikšana – Juridiska nodokļu dubultā uzlikšana)

text:
               19.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/4

      Tiesas (otrā palāta) 2021. gada 25. februāra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Société Générale SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics

      (Lieta C-403/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 63. pants - Kapitāla brīva aprite - Uzņēmumu ienākuma nodokļi - Divpusējas konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu - Nodokļu uzlikšana dividendēm, kuras izmaksājusi uzņēmējsabiedrība nerezidente, kurai jau ir ticis uzlikts nodoklis citā dalībvalstī - Piemērotās nodokļa atlaides maksimālā apmēra noteikšana - Juridiska nodokļu dubultā uzlikšana)
      (2021/C 138/04)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d'État

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Société Générale SA

         Atbildētājs: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Rezolutīvā daļa

      LESD 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru – īstenojot sistēmu, kuras mērķis ir kompensēt nodokļu dubulto uzlikšanu dividendēm, ko ir saņēmusi sabiedrība, kura ir gan reģistrēta šajā dalībvalstī, gan ir tās uzņēmumu ienākuma nodokļa maksātāja un [par šīm dividendēm] ir samaksājusi nodokli kādā citā dalībvalstī, – šādai sabiedrībai tiek piešķirta nodokļa atlaide, kuras maksimālais apmērs nepārsniedz summu, ko šī pirmā dalībvalsts saņemtu, ja tikai šīs dividendes tiktu apliktas ar uzņēmumu ienākuma nodokli, nekompensējot pilnā apmērā šajā citā dalībvalstī veiktu maksājumu.

         (1)  OV C 270, 12.8.2019.


title: Lieta C-604/19: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 25. februāra spriedums (Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gmina Wrocław/Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļu uzlikšana – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts – 9. panta 1. punkts – 13. panta 1. punkts – 14. panta 1. punkts un 2. punkta a) apakšpunkts – Jēdziens “preču piegāde” – No likuma izrietoša nekustamā īpašuma pastāvīgas lietošanas tiesību pārveidošana par pilnām īpašumtiesībām – Pašvaldība, kas iekasē nodevas par pārveidi – Jēdziens “atlīdzība” – Jēdziens “nodokļa maksātājs, kas rīkojas kā tāds” – Izņēmums – Publisko tiesību subjekti, kas veic darbības vai darījumus valsts iestādes statusā)

text:
               19.4.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/4

      Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 25. februāra spriedums (Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gmina Wrocław/Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

      (Lieta C-604/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļu uzlikšana - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts - 9. panta 1. punkts - 13. panta 1. punkts - 14. panta 1. punkts un 2. punkta a) apakšpunkts - Jēdziens “preču piegāde” - No likuma izrietoša nekustamā īpašuma pastāvīgas lietošanas tiesību pārveidošana par pilnām īpašumtiesībām - Pašvaldība, kas iekasē nodevas par pārveidi - Jēdziens “atlīdzība” - Jēdziens “nodokļa maksātājs, kas rīkojas kā tāds” - Izņēmums - Publisko tiesību subjekti, kas veic darbības vai darījumus valsts iestādes statusā)
      (2021/C 138/05)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Gmina Wrocław

         Atbildētājs: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 14. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nekustamā īpašuma pastāvīgas lietošanas tiesību pārveidošana par pilnām īpašumtiesībām, kas paredzēta valsts tiesību aktos, maksājot par to nodevu, ir uzskatāma par preču piegādi šīs tiesību normas izpratnē.

                  2)

                  Direktīva 2006/112 ir jāinterpretē tādējādi, ka, pārveidojot nekustamā īpašuma pastāvīgas lietošanas tiesības par pilnām īpašumtiesībām, kas paredzēts valsts tiesību aktos un par ko lietas īpašniecei pašvaldībai tiek samaksāta nodeva, kura tai ļauj no tā gūt ilglaicīgus ienākumus – tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai –, šī pašvaldība rīkojas kā nodokļa maksātāja šīs direktīvas 9. panta 1. punkta izpratnē un nerīkojas kā valsts iestāde minētās direktīvas 13. panta 1. punkta izpratnē.

         (1)  OV C 383, 11.11.2019.