title: Lieta T-207/08: Prasība, kas celta 2008. gada 9. jūnijā — Habanos /ITSB — Tabacos de Centroamérica ( KIOWA )

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/56

         Prasība, kas celta 2008. gada 9. jūnijā — Habanos/ITSB — Tabacos de Centroamérica (“KIOWA”)
   (Lieta T-207/08)
   (2008/C 209/101)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Corporación Habanos, SA, Havanna (Kuba) (pārstāvji — V. Gil Vega, abogado un A. Ruiz López, abogada)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Tabacos de Centroamérica, SL, Pozuelo de Alarcón (Spānija)
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 31. marta lēmumu un atzīt, ka faktiski pastāv kombinētās preču zīmes “KIOWA” līdzība ar agrākajām kombinētajām preču zīmēm “COHIBA”, kas aptver identiskas preces, kā arī pastāv minēto preču zīmju sajaukšanas iespēja, tāpat atzīt arī, ka pastāv [reģistrācijas pieteikuma] iesniedzēja mēģinājums netaisnīgi gūt labumu no minēto agrāko preču zīmju “COHIBA” atšķirtspējas vai reputācijas, un līdz ar to, noraidīt Kopienas (kombinētās) preču zīmes “KIOWA” reģistrācijas pieteikumu Nr. 3.963.931, vai pakārtoti — atcelt iepriekš minēto ITSB lēmumu un uzdot ITSB Apelāciju padomei no jauna izskatīt lietu, pārbaudot un izvērtējot apgalvojumus un pierādījumus attiecībā uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktu un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus visās instancēs, tostarp atlīdzību prasītājas pārstāvjiem.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Tabacos de Centroamérica, S.L.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “KIOWA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 34. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3.963.931)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Corporación Habanos, S.A., kas komercdarbībā darbojas kā Habanos, S.A.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiska preču zīme “COHIBA” (Kopienas preču zīme Nr. 3.323.292), vārdiska preču zīme “COHIBA” (Spānijas preču zīme Nr. 1.271.173) un grafiska preču zīme “COHIBA” (Spānijas preču zīme Nr. 2.052.344) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 34. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: konfliktējošo preču zīmju augstas pakāpes līdzība, kas rada sajaukšanas iespēju.


title: Lieta F-23/07: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 19. oktobra rīkojums — M / Agence européenne des médicaments ( EMEA ) (Civildienests — Ierēdņi — Invaliditāte — Invaliditātes komiteja — Sasaukšanas atteikums — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/55

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 19. oktobra rīkojums — M/Agence européenne des médicaments (EMEA)
   (Lieta F-23/07) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Invaliditāte - Invaliditātes komiteja - Sasaukšanas atteikums - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2008/C 22/106)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: M, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Agence européenne des médicaments [Eiropas Zāļu aģentūra] (EMEA) (pārstāvji — M. V. Salvatore un S. Vanlievendael, pārstāvji)
   Priekšmets

      EMEA2006. gada 25. oktobra lēmuma, ar ko ir noraidīts prasītāja lūgums izveidot invaliditātes komiteju, atcelšana — Prasība par zaudējumu atlīdzību
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 117, 26.5.2007., 35. lpp.


title: Apvienotās lietas C-129/05 un C-130/05: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 28. septembrī [ College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — NV Raverco (C-129/05), Coxon & Chatterton Ltd (C-130/05) pret Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Direktīva 97/78/EK — Regula (EEK) Nr. 2377/90 — Veterinārās pārbaudes — Produkti no trešām valstīm — Importa nosacījumiem neatbilstošo produktu nosūtīšana atpakaļ — Konfiskācija un iznīcināšana)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/13

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 28. septembrī [College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — NV Raverco (C-129/05), Coxon & Chatterton Ltd (C-130/05) pret Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

   (Apvienotās lietas C-129/05 un C-130/05) (1)

   (Direktīva 97/78/EK - Regula (EEK) Nr. 2377/90 - Veterinārās pārbaudes - Produkti no trešām valstīm - Importa nosacījumiem neatbilstošo produktu nosūtīšana atpakaļ - Konfiskācija un iznīcināšana)
   (2006/C 294/21)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: NV Raverco, Coxon & Chatterton Ltd

      Atbildētājs: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Padomes 1997. gada 18. decembra Direktīvas 97/78/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm (OV 1998, L 24, 9. lpp.), 17. panta 2. punkta, 22. panta 2. punkta un I pielikuma interpretācija — Padomes 1990. gada 26. jūnija Regulas (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu maksimāli pieļaujamo atlieku daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes produktos (OV L 224, 1. lpp.), interpretācija — Veterinārās pārbaudes — Importa nosacījumiem neatbilstošo produktu nosūtīšana atpakaļ — Konfiskācija un iznīcināšana — Trešo valstu interešu aizsardzība, pat ja nav Kopienas interešu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1997. gada 18. decembra direktīvas 97/78/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm, 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka iebildums nosūtīt atpakaļ sūtījumu, kas neatbilst importa nosacījumiem, ir jāpamato ar Kopienas nosacījumu neievērošanu;

               2)

               Direktīvas 97/78 22. panta 2. punkts, lasot to kopā ar Padomes 1990. gada 26. jūnija regulas (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu maksimāli pieļaujamo atlieku daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes produktos, 5. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas paredz, ka kompetentajām veterinārajām iestādēm produkti obligāti jākonfiscē un jāiznīcina, ja pēc saskaņā ar Direktīvu veiktām veterinārajām pārbaudēm izrādās, ka tie satur Regulas IV pielikumā minētu vielu.

      (1)  OV C 143, 11.06.2005.


title: Lieta C-213/05: Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā ( Bundessozialgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Wendy Geven / Land Nordrhein-Westfalen (Pārrobežu darba ņēmējs — Regula (EEK) Nr. 1612/68 — Bērna kopšanas pabalsts — Piešķiršanas atteikums — Sociāla priekšrocība — Nosacījums par dzīvesvietu)

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/4

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā (Bundessozialgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Wendy Geven/Land Nordrhein-Westfalen

   (Lieta C-213/05) (1)

   (Pārrobežu darba ņēmējs - Regula (EEK) Nr. 1612/68 - Bērna kopšanas pabalsts - Piešķiršanas atteikums - Sociāla priekšrocība - Nosacījums par dzīvesvietu)
   (2007/C 211/06)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundessozialgericht
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Wendy Geven

      Atbildētāja: Land Nordrhein-Westfalen

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundessozialgericht — Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā (OV L 257, 2. lpp.) 7. panta 2. punkts — Sociāla priekšrocība — Valsts tiesību akti, kas bērna kopšanas pabalsta (Erziehungsgeld) piešķiršanai personām, kurām valstī nav pastāvīgā dzīvesvieta vai parastā uzturēšanās vieta, uzliek nosacījumu būt nodarbinātai vairāk par 15 stundām nedēļā (Geringfügigkeitsgrenze)
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā 7. panta 2. punkts pieļauj nepiešķirt saskaņā ar dalībvalsts tiesisko regulējumu tādu sociālo priekšrocību kā Vācijas bērna kopšanas pabalstu citas dalībvalsts pilsonei, kas dzīvo šajā valstī un pirmajā minētajā valstī veic mazsvarīgu darbu (no 3 līdz 14 stundām nedēļā), jo pirmajā minētajā valstī tai nav nedz pastāvīgās dzīvesvietas, nedz parastās uzturēšanās vietas.

      (1)  OV C 193, 6.8.2005.


title: Lieta C-276/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. maijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Prequ' Italia Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. maijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Prequ' Italia Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

   (Lieta C-276/16)
   (2016/C 305/18)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Prequ' Italia Srl

      Atbildētāja: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas līmenī vienotajam vispārējam procesuālās sacīkstes principam ir pretrunā tāds Itālijas tiesiskais regulējums [konkrētajā gadījumā nodokļu jomā], kurā– par labu nodokļu maksātājam, kurš nav uzklausīts pirms muitas dienests pieņēma tiesību aktu par nodokļa uzlikšanu – nav paredzēts, ka apelācijas sūdzības iesniegšanas rezultātā parasti tiek apturēta šī akta izpilde?


title: Lieta T-122/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 17. februāra spriedums — Zhejiang Xinshiji Foods un Hubei Xinshiji Foods /Padome (Dempings — Sagatavotu vai konservētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes citrusaugļu imports — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu — Labas pārvaldības princips — Regulas (EK) Nr. 384/96 15. panta 2. punkts un 20. panta 4. un 5. punkts (jaunajā redakcijā — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punkts un 20. panta 4. un 5. punkts)

text:
               2.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/21

         Vispārējās tiesas 2011. gada 17. februāra spriedums — Zhejiang Xinshiji Foods un Hubei Xinshiji Foods/Padome
   (Lieta T-122/09) (1)

   (Dempings - Sagatavotu vai konservētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes citrusaugļu imports - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu - Labas pārvaldības princips - Regulas (EK) Nr. 384/96 15. panta 2. punkts un 20. panta 4. un 5. punkts (jaunajā redakcijā — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punkts un 20. panta 4. un 5. punkts)
   2011/C 103/37
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd (Liuao Town, Sanmen County, Ķīna) un Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd (Dangyang City, Ķīna) (pārstāvji — F. Carlin, barrister, A. MacGregor, solicitor; N. Niejahr un Q. Azau, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-P. Hix un R. Szostak, pārstāvji, kuriem sākotnēji palīdz G. Berrisch un G. Wolf, pēc tam — G. Berrisch, advokāti)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. van Vliet un C. Clyne)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2008. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1355/2008, ar ko uzliek galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas uzlikts par dažu sagatavotu vai konservētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes citrusaugļu (proti, mandarīnu utt.) importu (OV L 350, 35. lpp.) tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītājām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2008. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1355/2008, ar ko uzliek galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas uzlikts par dažu sagatavotu vai konservētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes citrusaugļu (proti, mandarīnu utt.) importu tiktāl, ciktāl tā attiecas uz Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd un Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd;

               2)

               Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd un Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu;

               3)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina pusi no Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd un Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               Eiropas Komisijas sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 141, 20.06.2009.


title: Lieta C-138/11: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums ( Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Compass-Datenbank GmbH/Republik Österreich (Konkurence — LESD 102. pants — Jēdziens “uzņēmums” — Datubāzē uzglabāti komercreģistra un uzņēmumu reģistra dati — Šo datu savākšana un publiskošana pret atlīdzību — Valsts iestāžu atteikuma izmantot šos datus atkārtoti ietekme — Direktīvas 96/9/EK 7. pantā paredzētās “sui generis” tiesības)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/11

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Compass-Datenbank GmbH/Republik Österreich

   (Lieta C-138/11) (1)

   (Konkurence - LESD 102. pants - Jēdziens “uzņēmums” - Datubāzē uzglabāti komercreģistra un uzņēmumu reģistra dati - Šo datu savākšana un publiskošana pret atlīdzību - Valsts iestāžu atteikuma izmantot šos datus atkārtoti ietekme - Direktīvas 96/9/EK 7. pantā paredzētās “sui generis” tiesības)
   2012/C 287/17
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Compass-Datenbank GmbH

      Atbildētāja: Austrijas Republika

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof — LESD 102. panta interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, kurā par piekļuvi komercdarbības un sabiedrību reģistram (Firmenbuch) ir noteikta atlīdzība un ir aizliegta šī reģistra cita veida komerciāla izmantošana — Saimnieciskas darbības jēdziens — Dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Būtisko resursu doktrīnas (essentiel-facilities doktrīna) piemērošanas joma

      Rezolutīvā daļa:

   Valsts iestādes darbība, ko veido datu, kurus uzņēmumiem ir pienākums paziņot saskaņā ar tiesiskiem pienākumiem, saglabāšana datubāzē, lai ļautu ieinteresētajām personām iepazīties ar šiem datiem un/vai tām nosūtītu to kopijas papīra formātā, nav saimnieciska darbība, un tādējādi šī valsts iestāde šīs darbības ietvaros nebūtu jāuzskata par uzņēmumu LESD 102. panta izpratnē. Tas, ka šī iepazīšanās un/vai kopiju nosūtīšana tiek veiktas pret likumā paredzētu, nevis attiecīgā veidojuma tieši vai netieši noteiktu atlīdzību, negroza šīs darbības juridisko kvalifikāciju. Turklāt, ciktāl šāda valsts iestāde, atsaucoties uz saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 11. marta Direktīvas 96/9/EK par datubāzu tiesisko aizsardzību 7. pantu tai kā attiecīgās datubāzes izveidotājai piešķirto sui generis aizsardzību vai jebkurām citām intelektuālā īpašuma tiesībām, aizliedz jebkādi citādi izmantot šādi savāktus un publiskotus datus, tā arī neveic saimniecisku darbību un šīs darbības ietvaros nebūtu uzskatāma par uzņēmumu LESD 102. panta izpratnē.

      (1)  OV C 186, 25.6.2011.


title: Lieta C-273/15: Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 26. maija spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ZS “Ezernieki”/Lauku atbalsta dienests Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Lauksaimniecība — Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantijas fonds — Regulas (EK) Nr. 1257/1999 un Nr. 817/2004 — Atbalsts lauku attīstībai — Nepamatotu maksājumu atgūšana — Platības palielinājums, kurš pieteikts piecu gadu saistību perioda laikā un ar kuru tiek pārsniegts paredzētais slieksnis — Sākotnējo saistību aizstāšana ar jaunām saistībām — Saņēmēja neievērots pienākums iesniegt ikgadējo atbalsta maksājuma iesniegumu — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko likts atmaksāt visu vairākus gadus izmaksāto atbalstu — Samērīguma princips — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. un 52. pants

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/10

         Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 26. maija spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ZS “Ezernieki”/Lauku atbalsta dienests
   (Lieta C-273/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lauksaimniecība - Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantijas fonds - Regulas (EK) Nr. 1257/1999 un Nr. 817/2004 - Atbalsts lauku attīstībai - Nepamatotu maksājumu atgūšana - Platības palielinājums, kurš pieteikts piecu gadu saistību perioda laikā un ar kuru tiek pārsniegts paredzētais slieksnis - Sākotnējo saistību aizstāšana ar jaunām saistībām - Saņēmēja neievērots pienākums iesniegt ikgadējo atbalsta maksājuma iesniegumu - Valsts tiesiskais regulējums, ar ko likts atmaksāt visu vairākus gadus izmaksāto atbalstu - Samērīguma princips - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. un 52. pants)
   (2016/C 260/13)
   Tiesvedības valoda – latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākā tiesa

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: ZS “Ezernieki”

      Atbildētājs: Lauku atbalsta dienests

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 817/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai, 71. panta 2. punkts, ņemot vērā Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1783/2003, un Regulas Nr. 817/2004 mērķi, samērīguma principu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. un 52. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, atbilstoši kuram atbalsta saņēmējam, kas saņem atbalstu par savām uz vairākiem gadiem uzņemtajām agrovides saistībām, ir jāatmaksā viss atbalsts, kas jau ir izmaksāts, tādēļ ka viņš nav iesniedzis ikgadējo šī atbalsta maksājuma iesniegumu par pēdējo viņa piecu gadu saistību perioda gadu, arī tad, ja, pirmkārt, šis piecu gadu periods aizstāj iepriekšējo viņa saimniecības platības palielināšanas dēļ un, otrkārt, šis atbalsta saņēmējs nav pārtraucis pildīt savus pienākumus attiecībā uz tādas platības apsaimniekošanu, kura pieteikta pirms šīs palielināšanas.

      (1)  OV C 262, 10.8.2015.


title: Lieta C-139/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. martā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona/Generalidad de Cataluña

text:
               16.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 174/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. martā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona/Generalidad de Cataluña

   (Lieta C-139/12)
   2012/C 174/24
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona

      Atbildētāja: Generalidad de Cataluña

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes [1977. gada] 17. maija Direktīva 77/388/EEK (1) (šobrīd — [2006. gada] 28. novembra Direktīva 2006/1[1]2/EK] 13. panta B daļas d) punkta 5. apakšpunktā liek piemērot pievienotās vērtības nodokli bez atbrīvojuma nodokļa maksātāju akciju pārdošanas darījumiem, kas ietver kontroles iegūšanu pār nekustamajiem īpašumiem, neskatoties uz izņēmumu, kas noteikts vērtspapīriem, kuru turējums nodrošina de jure vai de facto īpašuma tiesības vai valdījuma tiesības uz nekustamo īpašumu vai tā daļu?

               2)

               Vai Padomes [1977. gada] 17. maija Direktīva 77/388/EEK ļauj pastāvēt tādām normām kā Spānijas likuma Nr. 24/1988 par vērtspapīriem 108. pants, kas kapitāldaļu vairākuma iegādi sabiedrībā, kuras aktīvi pamatā ir ieguldīti nekustamajā īpašumā, apliek ar netiešu nodokli, kas nav PVN un ko sauc par īpašuma atsavināšanas un dokumentāri apliecinātu tiesisko aktu nodokli, nepievēršot uzmanību tam, ka darījuma dalībnieki, iespējams, ir uzņēmumi, tomēr neizslēdzot to, ka, ja nekustamais īpašums būtu ticis atsavināts tieši, neizmantojot akcijas vai daļas, darījums tiktu aplikts ar PVN?

               3)

               Vai ir saderīga ar EKL [43]. pantā (šobrīd LESD 49. pants) nodrošināto uzņēmējdarbības brīvību un ar EKL 56. pantā (šobrīd LESD 63. pants) regulēto kapitāla brīvu apriti tāda valsts norma, kāds ir Spānijas 1988. gada 28. jūlija Vērtspapīru likuma 108. pants, atbilstoši redakcijai saskaņā ar likuma Nr. 18/1991 12. grozījumu, kas apliek ar nodokli kapitāldaļu vairākuma iegādi sabiedrībā, kuras aktīvi pamatā ir ieguldīti Spānijā esošos nekustamajos īpašumos, neļaujot pierādīt, ka sabiedrība, kuras kontrole tiek iegūta, veic ekonomisku darbību?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp., īpašais izdevums latviešu valodā — 9. nodaļa 1. sējums 23.-62. lpp.).


title: Lieta C-647/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 12. oktobra spriedumu lietā T-312/07 Dimos Peramatos/Eiropas Komisija 2011. gada 19. decembrī iesniedza Dimos Peramatos

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/18

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 12. oktobra spriedumu lietā T-312/07 Dimos Peramatos/Eiropas Komisija 2011. gada 19. decembrī iesniedza Dimos Peramatos
   (Lieta C-647/11 P)
   2012/C 49/30
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Dimos Peramatos (pārstāvis — G. Gerapetritis, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu tiktāl, ciktāl tajā noraidīta prasība, ar kuru tika lūgts noteikt, ka apelācijas sūdzības iesniedzējai nepastāv nekāds pienākums atmaksāt naudas summas, kuras tā saņēma programmas LIFE97/ENV/GR/000380 ietvaros, vai, pakārtoti, grozīt apstrīdēto lēmumu, nosakot pašvaldībai pienākumu samaksāt EUR 93 795,32, kas atbilst summai, kura aprēķināta kā neatbilstīgie izdevumi, kā to ir apstiprinājusi pati Komisija;

               —

               nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai lietas izskatīšanai;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kā arī izdevumus, kas apelācijas sūdzības iesniedzējai radušies saistībā ar atlīdzību advokātiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēja ir izvirzījusi divus pamatus.

               1.

               Starp Dimos Peramatos (Perama pašvaldība) un Eiropas Komisiju 1997. gada 17. jūlijā noslēgtās vienošanās par finansējumu ar numuru C (97)/1997/final/29 saistībā ar darbības, kas izriet no LIFE programmas, īstenošanu un šo vienošanos reglamentējošā tiesiskā regulējuma (Regula Nr. 1973/92) kļūdaina interpretācija tiktāl, ciktāl Vispārējā tiesa ir secinājusi, ka pašvaldības pienākums nodrošināt koku sastādīšanu, kas izriet no šīs vienošanās par finansējumu, nav ticis pareizi izpildīts.

               2.

               Labas pārvaldības un tiesiskās drošības principu kļūdaina interpretācija un neievērošana, jo pārsūdzētā sprieduma daļā, kas attiecas uz pienākumu norādīt pamatojumu saistībā ar nelabvēlīgiem Savienības iestāžu pieņemtajiem administratīvajiem aktiem, ir ietverts nepietiekams pamatojums.


title: Lieta C-86/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 2. decembra spriedumu lietā T-522/13 Kenzo Tsujimoto/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2016. gada 12. februārī iesniedza Kenzo Tsujimoto

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/28

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 2. decembra spriedumu lietā T-522/13 Kenzo Tsujimoto/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2016. gada 12. februārī iesniedza Kenzo Tsujimoto

   (Lieta C-86/16 P)
   (2016/C 335/37)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Kenzo Tsujimoto (pārstāvji – A. Wenninger-Lenz un M. Ring, Rechtsanwältinnen, kā arī W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Kenzo

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 2. decembra spriedumu lietā T-522/13;

               —

               pieņemt galīgo nolēmumu lietā;

               —

               piespriest EUIPO un Kenzo S.A. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus saistībā ar procesu Apelācijas padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

                     Regulas par Kopienas preču zīmi 76. panta 2. punkta pārkāpums

               Abi KENZO S.A. iesniegtie iebildumi tiek pamatoti ar Regulas par Kopienas preču zīmi (1) 8. panta 5. punktu. Abās lietās Apelācijas padome ir ņēmusi vērā apgalvojumus saistībā ar reputāciju pamatojošos pierādījumus, kurus persona, kas iebilst, bija iesniegusi Iebildumu nodaļai, lai pierādītu preču zīmes patiesu izmantošanu. Nav apstrīdams, ka attiecīgie dokumenti tika iesniegti pēc tam, kad bija beidzies termiņš, kas saskaņā ar Regulas Nr. 2868/95 19. noteikuma 1. punktu ir paredzēts pierādījumu par agrāku tiesību pastāvēšanu, spēkā esamību un aizsardzības apjomu iesniegšanai. No Regulas Nr. 2868/95 19. noteikuma 1. un 2. punkta un 20. noteikuma 1. punkta izriet, ka iebildumi, kas ir pamatoti ar Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 5. punktu ir jānoraida, ja persona, kas iebilst, pierādījumus saistībā ar agrākas preču zīmes reputāciju neiesniedz Biroja precizētajā laikposmā. Tomēr Vispārējā tiesa ir izdarījusi secinājumu, ka Apelācijas padomei ir novērtējuma brīvība, nosakot, vai attiecīgos pierādījumus būtu jāņem vērā, lai pamatotu apgalvojumus saistībā ar reputāciju, ka Apelācijas padome ir savu novērtējuma brīvību atzinusi un izmantojusi, un ir norādījusi pareizus iemeslus šo pierādījumu vērā ņemšanai. Apelācijas sūdzības iesniedzējs savukārt uzskata, ka Vispārējā tiesa savos konstatējumos, ar kuriem tā ir atzinusi Apelācijas padomes novērtējuma brīvību, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, kas ir kvalificējama kā Regulas Nr. 2868/95 19. noteikuma 1. un 2. punkta un 20. noteikuma 1. punkta nepareiza piemērošana.
               Apelācijas sūdzības iesniedzējs apzinās pārējo lietas dalībnieku apgalvojumus, ka patiesu izmantošanu pamatojošo dokumentu ņemšanas vērā, lai pamatotu reputāciju, pieļaujamība ir jāvērtē nevis saskaņā ar Regulas Nr. 2868/95 (2) 20. noteikuma 1. punktu, bet gan tās 50. noteikuma 1. punkta trešo daļu kā speciālu procesuālu noteikumu procesā Apelācijas padomē.
               Pat tad ja Apelācijas padomes novērtējuma brīvība būtu jātulko atbilstoši Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punkta trešajai daļai, Apelācijas padome šo novērtējuma brīvību izmantoja nepareizi un Vispārējā tiesa nepareizi piemēroja Regulas par Kopienas preču zīmi 76. panta 2. punktu, apstiprinot Apelācijas padomes apsvērumus attiecībā uz nesaraujamo saikni starp pierādījumiem par izmantošanu un pierādījumiem par reputāciju kā tās novērtējuma brīvības pareizas izmantošanas izpausmi. Patiesībā Apelācijas padome pat neesot noteikusi savas novērtējuma brīvības apjomu, t.i. nosakot, vai novērtējuma brīvība izskatāmajā lietā ir izmantojama ierobežoti vai nē. Ja Apelācijas padome savu novērtējuma brīvību būtu izmantojusi pareizi, tai būtu bijis jāatzīst, ka novērtējuma brīvība saskaņā ar spriedumu Rintisch (lieta C-120/12 P, Bernhard Rintisch/ITSB) ir jāizmanto ierobežoti. Šajos apstākļos vienīgais veids, kā novērtējuma brīvību varēja izmantot ierobežoti, būtu bijis neņemt vērā reputāciju pamatojošos dokuments. Vispārējā tiesa nav ievērojusi faktu, ka Apelācijas padome nebija pareizi noteikusi savas novērtējuma brīvības apjomu un nebija savu novērtējuma brīvību piemērojusi atbilstoši tās apjomam, šādi pārkāpjot Regulas par Kopienas preču zīmi 76. panta 2. punktu.

               2.

                     Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 5. punkta pārkāpums

               Apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Vispārējā tiesa preču zīmes “KENZO” un “KENZO ESTATE” nav salīdzinājusi vispārējā kontekstā un šādi ir pārkāpusi Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 5. punktu. Apelācijas sūdzības iesniedzējs turklāt apgalvo, ka Vispārējā tiesa apgalvojumus saistībā ar reputāciju ir apstiprinājusi, pamatojoties uz dokumentiem, kurus Apelācijas padomes īstenotas pareizas tiesību piemērošanas un pareizas novērtējuma brīvības izmantošanas gadījumā vērā ņemt nedrīkstēja. Turpinājumā apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Vispārējā tiesa, secinot, ka apstrīdētā preču zīme ietver asociācijas iespēju ar agrāko preču zīmi un tās izmantošanā tiktu netaisnīgi gūts labums no agrākās preču zīmes reputācijas, nav veikusi vajadzīgo visaptverošo novērtējumu. Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Apelācijas padome un Vispārēja tiesa ir kļūdījušās, secinot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējs nav pamatojis “pietiekama iemesla” esamību Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 5. punkta izpratnē.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV 2009 L 78, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1995 L 303, 1. lpp.).


title: Lieta F-98/09: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 27. septembra spriedums — Whitehead /Eiropas Centrālā banka (Civildienests — ECB personāls — Algu un prēmiju ikgadējā revīzija — 2008. finanšu gads — Ikgadējā novērtēšana — Novērtēšanas kritēriji — Apspriešanās ar Personāla komiteju — Slimības atvaļinājuma ņemšana vērā — Mērķu noteikšana)

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/36

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 27. septembra spriedums — Whitehead/Eiropas Centrālā banka
   (Lieta F-98/09) (1)

   (Civildienests - ECB personāls - Algu un prēmiju ikgadējā revīzija - 2008. finanšu gads - Ikgadējā novērtēšana - Novērtēšanas kritēriji - Apspriešanās ar Personāla komiteju - Slimības atvaļinājuma ņemšana vērā - Mērķu noteikšana)
   2011/C 340/71
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sarah Whitehead (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji — sākotnēji F. Feyerbacher un G. Nuvoli, pārstāvji, kuriem palīdz B. Wägenbaur, advokāts, pēc tam E. Carlini un G. Nuvoli, pārstāvji, kuriem palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasītājas prasība atcelt ECB lēmumu, ar kuru viņai tika piešķirta algas palielināšana divu punktu apmērā saistībā ar 2008. gada Annual salary and Bonus Review, kā arī viņai samaksāt starpību starp saņemto algas palielinājumu un to palielinājumu, kuru viņa uzskata par tādu, uz kuru viņai ir tiesības. Otrkārt, prasība atlīdzināt ciesto morālo kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Whitehead sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Centrālās Bankas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010., 82. lpp.


title: Lieta C-87/12: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 8. maija spriedums ( Cour administrative (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kreshnik Ymeraga , Kasim Ymeraga , Afijete Ymeraga-Tafarshiku , Kushtrim Ymeraga , Labinot Ymeraga / Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration (Eiropas Savienības pilsonība — LESD 20. pants — Trešo valstu pilsoņu, kuri ir tādu Savienības pilsoņu ģimenes locekļi, kas nav izmantojuši tiesības uz brīvu pārvietošanos, uzturēšanās tiesības — Pamattiesības)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/27

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 8. maija spriedums (Cour administrative (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

   (Lieta C-87/12) (1)

   (Eiropas Savienības pilsonība - LESD 20. pants - Trešo valstu pilsoņu, kuri ir tādu Savienības pilsoņu ģimenes locekļi, kas nav izmantojuši tiesības uz brīvu pārvietošanos, uzturēšanās tiesības - Pamattiesības)
   2013/C 225/44
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour administrative

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga un Labinot Ymeraga

      Atbildētājs: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour administrative — LESD 20. panta un Pamattiesību hartas 20., 21., 24., 33. un 34. panta interpretācija — Savienības pilsonība — Savienības pilsoņa tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos ar saviem trešās valsts valstspiederīgajiem ģimenes locekļiem gadījumā, ja viņš faktiski nav izmantojis tiesības brīvi pārvietoties un tiesības uzturēties kādā citā dalībvalstī kā vien tajā, kuras valstspiederība viņam ir

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj, ka dalībvalsts trešās valsts pilsonim, ja šis pilsonis vēlas dzīvot kopā ar savu ģimenes locekli — Eiropas Savienības pilsoni, kurš dzīvo šajā dalībvalstī, kuras pilsonība viņam ir, un kurš nekad nav izmantojis savas tiesības uz brīvu pārvietošanos, atsaka uzturēšanos tās teritorijā, ja vien šāds atteikums attiecīgajam Savienības pilsonim neliedz faktiski izmantot tiesības, kas piešķirtas saskaņā ar Savienības pilsoņa statusu.

      (1)  OV C 138, 12.5.2012.


title: Lieta T-521/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 18. oktobra rīkojums — Confortel Gestión /ITSB — Homargrup ( “CONFORTEL AQUA 4” )

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/21

         Vispārējās tiesas 2011. gada 18. oktobra rīkojums — Confortel Gestión/ITSB — Homargrup (“CONFORTEL AQUA 4”)
   (Lieta T-521/10) (1)

   2011/C 362/33
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 30, 29.01.2011.


title: Lieta C-561/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 5. decembra spriedums ( Riigikohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nordecon AS, Ramboll Eesti AS/Rahandusministeerium (Publiskie iepirkumi — Sarunu procedūra ar paziņojuma par paredzamo publisko iepirkumu publicēšanu — Līgumslēdzējas iestādes iespēja pārrunāt piedāvājumus, kuri neatbilst iepirkuma procedūras dokumentos attiecībā uz līgumu ietvertajās tehniskajās specifikācijās noteiktajām obligātajām prasībām)

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/16

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 5. decembra spriedums (Riigikohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nordecon AS, Ramboll Eesti AS/Rahandusministeerium

   (Lieta C-561/12) (1)

   (Publiskie iepirkumi - Sarunu procedūra ar paziņojuma par paredzamo publisko iepirkumu publicēšanu - Līgumslēdzējas iestādes iespēja pārrunāt piedāvājumus, kuri neatbilst iepirkuma procedūras dokumentos attiecībā uz līgumu ietvertajās tehniskajās specifikācijās noteiktajām obligātajām prasībām)
   2014/C 45/28
   Tiesvedības valoda — igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Riigikohus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Nordecon AS un Ramboll Eesti AS

      Atbildētāja: Rahandusministeerium

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Riigikohus — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu [publisku būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.), 30. panta 2. punkta interpretācija — Sarunu procedūra, kurā tiek publicēts paziņojums par publisko iepirkumu — Līgumslēdzējas iestādes iespēja vai neiespējamība sākt sarunas par piedāvājumiem, kuri neatbilst iepirkuma līguma tehniskajās specifikācijās noteiktajām obligātajām prasībām — Sarunu gaitā grozītas tehniskās specifikācijas — Iespēja piešķirt iepirkuma līgumu kandidātam, kas iesniedz tehniskajām specifikācijām neatbilstošu piedāvājumu

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu [būvdarbu, piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 30. panta 2. punktā nav atļauts līgumslēdzējai iestādei veikt pārrunas ar tādus piedāvājumus iesniegušiem pretendentiem, kuri neatbilst līguma tehniskajās specifikācijās paredzētajām obligātajām prasībām.

      (1)  OV C 38, 9.2.2013.


title: lieta C-526/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 14. decembraCour de cassation (Francija), Tirdzniecības, finanšu un ekonomikas palāta, spriedumu lietā Laboratoires Boiron SA pret Agence centrale des organismes de sécurité sociale

text:
               19.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 14. decembraCour de cassation (Francija), Tirdzniecības, finanšu un ekonomikas palāta, spriedumu lietā Laboratoires Boiron SA pret Agence centrale des organismes de sécurité sociale

   (lieta C-526/04)
   (2005/C 69/11)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 14. decembraCour de cassation (Francija) Tirdzniecības, finanšu un ekonomikas palātas spriedumu lietā Laboratoires Boiron SA pret Agence centrale des organismes de sécurité sociale, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 29. decembrī.

      Cour de cassation (Francija) Tirdzniecības, finanšu un ekonomikas palāta lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               Vai Kopienu tiesības ir interpretējamas tādējādi, ka farmaceitisko produktu ražotājs, kam saskaņā ar 12. pantu 1997. gada 19. decembra likumā Nr. 97 1164 par sociālās drošības finansējumu 1998. gadā ir pienākums maksāt nodokli, nolūkā atprasīt atpakaļ nomaksātos nodokļus var atsaukties uz to, ka lieltirgotavu atbrīvošana no nodokļu maksāšanas ir uzskatāma par valsts atbalstu?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša un ja atmaksas pieteikuma apmierināšana ir atkarīga tikai no iesniegtajiem faktiem, tad, vai Kopienu tiesības ir interpretējamas tādējādi, ka par tādu pierādīšanas kārtību, kuras rezultātā ir praktiski neiespējami vai pārmērīgi grūti panākt, ka tiek atmaksāts obligātais nodoklis, kāds ir Code de la securité sociale 245-6-1. pantā paredzētais nodoklis, kuru atbildīgajai iestādei lūdz atmaksāt, pamatojot, ka nodokļa atbrīvojums, ko saņem lieltirgotavas, ir Eiropas Kopienu Komisijai nepaziņots valsts atbalsts, var uzskatīt tādas valsts tiesību normas, kas paredz, ka atmaksa ir iespējama, ja lūguma iesniedzējs pierāda, ka atbrīvojuma saņēmēja priekšrocības pārsniedz papildus izmaksas, kas tam rodas, izpildot valsts regulējuma noteiktos sabiedrisko pakalpojumu pienākumus, vai ka nav izpildīti Tiesas 2003. gada 24. jūlija spriedumā (Altmark) noteiktie kritēriji?


title: Lieta C-363/12: Tiesas (virspalāta) 2014. gada 18. marta spriedums ( The Equality Tribunal (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Z / A Government Department , the Board of Management of a Community School Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu  — Sociālā politika  — Direktīva 2006/54/EK  — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem  — Māte pasūtinātāja, kuras bērns ir dzimis pēc vienošanās par bērna iznēsāšanu, ko veic surogātmāte  — Atteikums viņai piešķirt apmaksātu atvaļinājumu, kas pielīdzināms grūtniecības un dzemdību atvaļinājumam vai adopcijas atvaļinājumam  — Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija par personu ar invaliditāti tiesībām  — Direktīva 2000/78/EK  — Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā  — Jebkāda veida diskriminācijas invaliditātes dēļ aizliegums  — Māte pasūtinātāja, kura pati nevar iznēsāt bērnu  — Invaliditātes pastāvēšana  — Direktīvu 2006/54 un 2000/78 spēkā esamība

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/7

         Tiesas (virspalāta) 2014. gada 18. marta spriedums (The Equality Tribunal (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Z/A Government Department, the Board of Management of a Community School

   (Lieta C-363/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 2006/54/EK - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem - Māte pasūtinātāja, kuras bērns ir dzimis pēc vienošanās par bērna iznēsāšanu, ko veic surogātmāte - Atteikums viņai piešķirt apmaksātu atvaļinājumu, kas pielīdzināms grūtniecības un dzemdību atvaļinājumam vai adopcijas atvaļinājumam - Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija par personu ar invaliditāti tiesībām - Direktīva 2000/78/EK - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - Jebkāda veida diskriminācijas invaliditātes dēļ aizliegums - Māte pasūtinātāja, kura pati nevar iznēsāt bērnu - Invaliditātes pastāvēšana - Direktīvu 2006/54 un 2000/78 spēkā esamība)
   2014/C 142/07
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

   The Equality Tribunal

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Z

      Atbildētāji: A Government Department, the Board of Management of a Community School

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – The Equality Tribunal (Īrija) – Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvas 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (OV L 204, 23. lpp.) 4. un 14. panta interpretācija – Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.) 3. panta 1. un 5. punkta interpretācija – Bioloģiskā māte, kura izmantojusi surogātmātes pakalpojumus – Persona, kuras fiziskie trūkumi tai liedz dzemdēt bērnu – Tiesības uz grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīva 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos, it īpaši tās 4. un 14. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka diskriminācijas dzimuma dēļ nav tad, ja darba ņēmējai, kura ir māte pasūtinātāja, kuras bērns ir dzimis pēc vienošanās par bērna iznēsāšanu, ko veic surogātmāte, tiek atteikts piešķirt apmaksātu atvaļinājumu, kas ir pielīdzināms grūtniecības un dzemdību atvaļinājumam;
               Šī direktīva neattiecas uz šādas mātes pasūtinātājas situāciju saistībā ar adopcijas atvaļinājuma piešķiršanu;

               2)

               Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, ir jāinterpretē tādējādi, ka nav diskriminācijas invaliditātes dēļ, ja darba ņēmējai, kura nevar iznēsāt bērnu un kuras bērns ir piedzimis pēc vienošanās par bērna iznēsāšanu, ko veic surogātmāte, tiek atteikts apmaksāts atvaļinājums, kas ir pielīdzināms grūtniecības un dzemdību atvaļinājumam vai adopcijas atvaļinājumam;
               Šīs direktīvas spēkā esamība nevar tikt izvērtēta saistībā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām, bet minētā direktīva, cik vien iespējams, ir jāinterpretē saskaņā ar šo konvenciju.

      (1)  OV C 311, 13.10.2012.


title: lieta T-316/05: Prasība, kas celta 2005. gada 12. augustā — Kipras Republika/Eiropas Kopienu Komisija

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/23

         Prasība, kas celta 2005. gada 12. augustā — Kipras Republika/Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta T-316/05)
   (2005/C 271/45)
   (Tiesvedības valoda — grieķu)
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kipras Republika [Pārstāvis: Petros Kliridis [Petros Kliridis]

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Regulu (EK) Nr. 832/2005 (1);

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja atsaucas uz tiem pašiem pamatiem un galvenajiem argumentiem, ko tā ir norādījusi lietā T-300/05.

      (1)  Komisijas 2005. gada 31. maija Regulas (EK) Nr. 832/2005 par cukura, izoglikozes un fruktozes pārpalikuma daudzumu noteikšanu Čehijā, Igaunijā, Kiprā, Latvijā, Lietuvā, Ungārijā, Maltā, Polijā, Slovēnijā un Slovākijā, OV L 138, 01.06.2005., 3. lpp.


title: Lieta T-235/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Gopack /Komisija

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/38

         Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Gopack/Komisija
   (Lieta T-235/13)
   2013/C 171/75
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gopack (Manosque, Francija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.


title: Lieta C-285/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesverwaltungsgericht (Vācija) 2006. gada 3. jūlija rīkojumu — Heinrich Stefan Schneider pret Land Rheinland-Pfalz

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesverwaltungsgericht (Vācija) 2006. gada 3. jūlija rīkojumu — Heinrich Stefan Schneider pret Land Rheinland-Pfalz

   (Lieta C-285/06)
   (2006/C 237/05)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesverwaltungsgericht
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Heinrich Stefan Schneider

      Atbildētājs: Land Rheinland-Pfalz

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (EK) Nr. 1493/1999 (1) 47. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkts, lasot kopā ar VII pielikuma B. daļas 1. punkta b) apakšpunkta piekto ievilkumu un 3. punktu, un Regulas (EK) Nr. 753/2002 23. pants ir interpretējams tādejādi, ka papildapzīmējumus, ko lieto, lai norādītu vīna ražošanas un nogatavināšanas metodi vai vīna kvalitāti, ir pieļaujams izmantot tikai kā paredzēto fakultatīvo informāciju sakaņā ar Regulas Nr. 1493/1999 VII pielikuma B daļas 1. punkta b) apakšpunkta piekto ievilkumu un Regulas (EK) Nr. 753/2002 (2) 23. pantā noteiktajiem priekšnosacījumiem, un tie nav uzskatāmi par citu informāciju Regulas (EK) Nr. 1493/1999 VII pielikuma B. daļas 3. punkta nozīmē?

               2)

               Vai Regulas (EK) Nr. 753/2002 24. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādejādi, ka aizsargājamo tradicionālo apzīmējumu imitācija vai atsaukšanās uz tiem uzskatāma par nelikumīgu tikai tādos gadījumos, ja tas īstenots tajā pašā valodā kā tradicionālais apzīmējums?

               3)

               Vai Regulas (EK) Nr. 753/2002 24. panta 2. punkts ir interpretējams tādejādi, ka Regulas III pielikumā uzskaitītie tradicionālie apzīmējumi rezervēti un ir aizsargāti tikai saistībā ar tiem vīniem, kas cēlušies no tās pašas ražotāja dalībvalsts kā aizsargājamais tradicionālais apzīmējums?

      (1)  OV L 179, 1. lpp.

      (2)  OV L 118, 1. lpp.


|

Tiesas spriedums ( 2010. gada 10. decembris ) lietā E-10/10 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti (Līgumslēdzējas puses saistību neizpildīšana – Direktīva 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu)

Oficiālais Vēstnesis C 148 , 19/05/2011 Lpp. 0005 - 0005

		Tiesas spriedums( 2010. gada 10. decembris)lietā E-10/10EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti(Līgumslēdzējas puses saistību neizpildīšana – Direktīva 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu)2011/C 148/05Lietā E-10/10, EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas karalisti – PIETEIKUMS paziņojumam, ka noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus vai nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par visiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai savos tiesību aktos pilnībā ieviestu Aktu, kas minēts EEZ līguma 1. punktā un VII pielikuma 1. punkta 2. ievilkumā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2007. gada 5. decembra Regulu (EK) Nr. 1430/2007, ar ko groza II un III pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Norvēģijas Karaliste noteiktajā termiņā nav izpildījusi saistības saskaņā ar minētās direktīvas 63. panta 1. daļu un EEZ līguma 7. pantu – Tiesa šādā sastāvā – priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Thorgeir Örlygsson un Henrik Bull (tiesnesis-referents) – 2010. gada 10. decembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:Ar šo Tiesa:1) paziņo, ka noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai īstenotu Aktu, kas minēts EEZ līguma VII pielikuma 1. punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2007. gada 5. decembra Regulu (EK) Nr. 1430/2007, ar ko groza II un III pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Norvēģijas Karaliste noteiktajā termiņā nav izpildījusi saistības saskaņā ar minētās direktīvas 63. panta 1. daļu un EEZ līguma 7. pantu;2) piespriež Norvēģijas Karalistei segt tiesāšanās izdevumus.--------------------------------------------------


title: Lieta T-582/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 9. septembra spriedums — Carpent Languages /Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Kopienas konkursa procedūra — Sanāksmju un konferenču organizēšana — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/37

      Vispārējās tiesas 2010. gada 9. septembra spriedums — Carpent Languages/Komisija
      (Lieta T-582/08) (1)

      (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Kopienas konkursa procedūra - Sanāksmju un konferenču organizēšana - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Vienlīdzīga attieksme)
      (2010/C 288/71)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Carpent Languages (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — P. Goergen, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Simon un E. Manhaeve, kam palīdz F. Tulkens un V. Ost, avocats)

         Priekšmets

      Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 30. oktobra lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja piedāvājums, kas iesniegts attiecībā uz Līguma Nr. VT/2008/036 (Daudzkārtēji pamatlīgumi par sanāksmju un konferenču organizēšanas pakalpojumiem) 4. daļu “Tulku grupu nodrošināšana saskaņā ar katra pasākuma lingvistiskajām prasībām”, un Komisijas 2008. gada 17. novembra lēmumu, ar kuru noteikta sabiedrība, kam piešķirtas līguma slēgšanas tiesības attiecībā uz 4. daļu, kā arī, gadījumā, ja Vispārējā tiesa neapmierinātu prasību atcelt lēmumu par prasītāja iesniegtā piedāvājuma noraidīšanu, piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Carpent Languages SPRL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: Lieta T-203/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 6. aprīļa rīkojums – Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark/Komisija Valsts atbalsts — Sūdzība — Prasība sakarā ar bezdarbību — Kopienas nostājas formulēšana, kas izbeidz bezdarbību — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/21

         Vispārējās tiesas 2017. gada 6. aprīļa rīkojums – Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark/Komisija
   (Lieta T-203/16) (1)

   (Valsts atbalsts - Sūdzība - Prasība sakarā ar bezdarbību - Kopienas nostājas formulēšana, kas izbeidz bezdarbību - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2017/C 178/28)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark (Ikast, Dānija) (pārstāvis – N. Gade, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Recchia un S. Maaløe)

      Priekšmets

   Prasība, pamatojoties uz LESD 265. pantu, nolūkā atzīt, ka Komisija ir nelikumīgi atturējusies ievērot termiņus par iepriekšējas valsts atbalsta izskatīšanas procedūras ilgumu un pēc tam, kad tika uzsākta formālā procedūra, atturējusies pieņemt lēmumu par prasītājas iesniegto sūdzību saistībā ar valsts atbalstu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 232, 27.6.2016.


title: Lieta T-215/07: Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. decembra rīkojums — Donnici /Parlaments (Atteikšanās izskatīt lietu)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/43

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. decembra rīkojums — Donnici/Parlaments
   (Lieta T-215/07) (1)

   (Atteikšanās izskatīt lietu)
   (2008/C 51/80)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Beniamino Donnici, Castrolibero (Itālija) (pārstāvji — M. Sanino, G. M. Roberti, I. Perego un P. Salvatore, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — H. Krück, N. Lorenz un L. Visaggio)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. maija Lēmumu [2007/2121(REG)] par Beniamino Donnici pilnvaru izvērtēšanu, ar kuru tika atzīts par spēkā neesošu viņa kā Eiropas Parlamenta deputāta mandāts.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Pirmās instances tiesa atsakās izskatīt lietu T-215/07, to nododot Tiesai, lai tā varētu lemt par prasību atcelt lēmumu;

               2)

               lēmumu par tiesāšanās izdevumiem atlikt.

      (1)  OV C 183, 4.8.2007.


title: Lieta T-476/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 15. decembra spriedums — Media-Saturn /ITSB ( BEST BUY ) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes BEST BUY reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/35

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 15. decembra spriedums — Media-Saturn/ITSB (“BEST BUY”)
   (Lieta T-476/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes “BEST BUY” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   2010/C 37/47
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Media-Saturn-Holding GmbH, Ingolstadt (Vācija) (pārstāvji — sākotnēji K. Lewinsky, pēc tam C.–R. Haarmann un E. Warnke, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 28. augusta lēmumu lietā R 591/2008–4 attiecībā uz pieteikumu grafisko apzīmējumu “BEST BUY” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               prasību noraidīt;

               2.

               Media-Saturn-Holding GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 327, 20.12.2008.


title: Lieta T-77/12: Prasība, kas celta 2012. gada 16. februārī — Wahl /ITSB — Tenacta Group ( “bellissima” )

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/30

         Prasība, kas celta 2012. gada 16. februārī — Wahl/ITSB — Tenacta Group (“bellissima”)
   (Lieta T-77/12)
   2012/C 109/60
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wahl GmbH (Unterkirnach, Vācija) (pārstāvis — T. Kieser, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Tenacta Group SpA (Azzano S. Paolo, Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Apelāciju otrās padomes 2011. gada 21. novembra lēmumu tādējādi, ka tiek noraidīti 2009. gada 2. novembra iebildumi Nr. B1560781 saistībā ar Kopienas preču zīmi Nr. 004534889;

               —

               pakārtoti, grozīt Apelāciju otrās padomes 2011. gada 21. novembra lēmumu tādējādi, ka tiek noraidīti 2009. gada 2. novembra iebildumi Nr. B1560781 saistībā ar Kopienas preču zīmi Nr. 004534889 pret pieteiktās preču zīmes attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē, reģistrēšanu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “bellissima” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. un 8. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 8 406 704)
   Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: TENACTA GROUP SpA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiska preču zīme “bellissima IMETEC” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. un 11. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 4 534 889).

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm neesot sajaukšanas iespējas


title: Lieta T-688/15 P: Vispārējās tiesas 2017. gada 14. februāra spriedums – Schönberger/Revīzijas palāta Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — 2011. gada paaugstināšana amatā — Lēmums nepaaugstināt prasītāju amatā AD 13 pakāpē — Prasības noraidīšana pirmajā instancē pēc tam, kad Vispārējā tiesa lietu bija nodevusi atpakaļ kā daļēji nepieņemamu un daļēji nepamatotu — Izredzes tikt paaugstinātam

text:
               27.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/10

         Vispārējās tiesas 2017. gada 14. februāra spriedums – Schönberger/Revīzijas palāta
   (Lieta T-688/15 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - 2011. gada paaugstināšana amatā - Lēmums nepaaugstināt prasītāju amatā AD 13 pakāpē - Prasības noraidīšana pirmajā instancē pēc tam, kad Vispārējā tiesa lietu bija nodevusi atpakaļ kā daļēji nepieņemamu un daļēji nepamatotu - Izredzes tikt paaugstinātam)
   (2017/C 095/17)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Peter Schönberger (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis – O. Mader, avocat)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Revīzijas palāta (pārstāvji – Í. Ní Riagáin Düro un B. Schäfer)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 30. septembra rīkojumu lietā Schönberger/Revīzijas palāta (F-14/12 RENV, EU:F:2015:112), ar ko tiek lūgts šo rīkojumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Peter Schönberger sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Revīzijas palātas tiesāšanas izdevumus šajā tiesvedībā.

      (1)  OV C 59, 15.2.2016.


title: Lieta C-339/14: Tiesas (desmitā palāta) 2015. gada 21. maija spriedums (Oberlandesgericht Nürnberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Andreas Wittmann Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2006/126/EK — Vadītāja apliecību savstarpēja atzīšana — Aizlieguma periods — Vadītāja apliecība, ko kāda dalībvalsts izsniedz pirms aizlieguma perioda stāšanās spēkā pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalstī — Citas dalībvalsts atteikuma atzīt pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalstī izsniegtas vadītāja apliecības derīgumu pamati

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/19

         Tiesas (desmitā palāta) 2015. gada 21. maija spriedums (Oberlandesgericht Nürnberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Andreas Wittmann

   (Lieta C-339/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2006/126/EK - Vadītāja apliecību savstarpēja atzīšana - Aizlieguma periods - Vadītāja apliecība, ko kāda dalībvalsts izsniedz pirms aizlieguma perioda stāšanās spēkā pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalstī - Citas dalībvalsts atteikuma atzīt pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalstī izsniegtas vadītāja apliecības derīgumu pamati)
   (2015/C 236/27)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Nürnberg

      Pamata krimināllietas puse

      Andreas Wittmann

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvas 2006/126 par vadītāju apliecībām 11. panta 4. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka pasākums, ar ko personas pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts, kas nevar šai personai, kura ir mehāniskā transportlīdzekļa vadītājs, atņemt tās vadītāja apliecību ar pamatojumu, ka uz viņu jau attiecas agrāks nolēmums par vadītāja apliecības atņemšanu, nosaka, ka minētajai personai katrā ziņā noteiktu laiku nevar tikt izsniegta vadītāja apliecība, ir jāuzskata par vadītāja apliecības ierobežošanu, atņemšanu uz laiku vai atņemšanu pavisam šīs tiesību normas izpratnē, kas tādējādi būtu šķērslis visu citas dalībvalsts izsniegto vadītāja apliecību derīguma atzīšanai pirms šī perioda beigām. Apstāklim, ka spriedums, ar ko tika piemērots šis pasākums kļuva galīgs pēc vadītāja apliecības izsniegšanas otrajā valstī, šajā ziņā nav nozīmes tādēļ, ka šī apliecība tika saņemta pēc šī sprieduma pasludināšanas un ka pamati, ar ko pamatoja minētā pasākuma piemērošanu pastāvēja attiecīgās apliecības izsniegšanas dienā.

      (1)  OV C 372, 20.10.2014.


title: Lieta T-278/06: Prasība, kas celta 2006. gada 6. oktobrī — Apvienotā Karaliste pret Komisiju

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/60

         Prasība, kas celta 2006. gada 6. oktobrī — Apvienotā Karaliste pret Komisiju
   (Lieta T-278/06)
   (2006/C 294/121)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — E. O'Neill, pārstāvis un H. Mercer, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas Lēmuma 2006/554/EK par dalībvalstu iesniegto grāmatojumu noskaidrošanu attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda Garantiju nodaļas izdevumiem 1. pantu, ciktāl ar to no Kopienu finansējuma tiek izslēgti Apvienotās Karalistes izdevumi revīzijas sadaļā “Sviesta tauki pārtikas pārstrādē” 2001.–2004. gadā 1 351 441,25 sterliņu mārciņu apmērā pamatojoties uz “Nepietiekamas saražotā daudzuma kvantitātes kontroles” iemesliem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt Apvienotajai Karalistei radušos izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 27. jūlija Lēmumu 2006/554/EK par dalībvalstu iesniegto grāmatojumu noskaidrošanu attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas izdevumiem (1) un it īpaši daļu par sviesta tauku izmantošanu pārtikas pārstrādē Apvienotajā Karalistē.
   Strīds ir par kontroles pasākumiem, kurus prasītāja pieņēmusi saskaņā ar Komisijas Regulas Nr. 2571/97 (2) (turpmāk tekstā — “Komisijas regula”) 23. pantu, kurā noteikts, ka dalībvalstīm cita starpā jāpieņem pasākumi attiecībā uz iebiezināta sviesta ražošanu un izmantošanu, par kuru iespējams saņemt subsīdijas, ja iebiezinātais sviests tiek lietots noteiktu mīklas un konditorejas izstrādājumu ražošanai.
   Komisijas regulas 23. panta 2. punktā ir paredzētas “pārbaudes uz vietas”, “ražojot iebiezinātu sviestu”, lai “vismaz vienu reizi pārbaudītu katru [..] piešķīrumu konkursā”.
   Komisija uzskata, ka prasītāja nav veikusi galvenās pārbaudes, tādējādi, ka interpretējot Komisijas regulu prasītājai ir pienākums veikt vienas koncentrēta sviesta ražošanas partijas no katras piešķīrumam pieteiktās partijas fizisku pārbaudi pēc tam, kad ir pabeigta tā ražošana. Prasītāja apgalvo, ka tas patiesībā nozīmē, ka katrs piešķīrums konkursā tiek pārbaudīts divreiz. Prasītāja uzskata, ka Komisija balstās uz metodi, kas nav ietverta Komisijas regulā attiecībā uz “fizisku” daudzuma pārbaudi.
   Prasītāja izvirza divus prasības pamatus:

               a)

               Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo apstrīdētais lēmums bija prettiesisks saskaņā ar Padomes Regulas 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (3) (turpmāk tekstā — “Padomes regula”) 7. panta 4. punkta 1. apakšpunktu, jo nebija pamata secināt, ka attiecīgie izdevumi nebija veikti saskaņā ar Kopienas noteikumiem Komisijas regulas 23. panta 2. punktā, un

               b)

               Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo izslēgtās summas apmērs ir noteikts pretēji Padomes regulas 7. panta 4. punktam.

      (1)  OV 2006, L 218, 12. lpp.

      (2)  Komisijas 1997. gada 15. decembra Regula (EK) Nr. 2571/97 par sviesta pārdošanu par pazeminātām cenām un atbalsta piešķiršanu par krējumu, sviestu un iebiezinātu sviestu, ko paredzēts lietot mīklas izstrādājumu, saldējuma un citu pārtikas produktu ražošanā (OV 1997, L 350, 3. lpp.)

      (3)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV 1999, L 160, 103. lpp.)


title: Lieta T-164/08: Prasība, kas celta 2008. gada 30. aprīlī — Itālija/Komisija un  EPSO

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/22

         Prasība, kas celta 2008. gada 30. aprīlī — Itālija/Komisija un EPSO

   (Lieta T-164/08)
   (2008/C 158/36)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāji: Eiropas Kopienu Komisija un Eiropas personāla atlases birojs
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt paziņojumu par atklātu konkursu EPSO/AD/125/08 (AD7 un AD9) rezerves saraksta izveidošanai attiecīgi 4 (Komisijā) un 9 (citās iestādēs) ārstu pieņemšanai darbā, kas ir publicēts angļu, franču un vācu valodās
                     Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī C 48A, 2008. gada 21. februārī.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir norādīti lietā T-117/08 Itālija/Komisija (1).

      (1)  Krājumā vēl nav publicēta.


title: Lieta T-231/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 17. maija spriedums — Rocket Dog Brands /ITSB — Julius-K9 ( “JULIUS K9” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “JULIUS K9” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “K9” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/21

         Vispārējās tiesas 2013. gada 17. maija spriedums — Rocket Dog Brands/ITSB — Julius-K9 (“JULIUS K9”)
   (Lieta T-231/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “JULIUS K9” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “K9” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 189/43
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rocket Dog Brands LLC (Hayward, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — C. Aikens, barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — Ó. Mondéjar Ortuño)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Julius-K9 bt (Szigetszentmiklós, Ungārija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 21. maija lēmumu lietā R 1124/2011-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Rocket Dog Brands LLC un Julius-K9 bt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Rocket Dog Brands LLC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 227, 28.7.2012.


title: Lieta C-345/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 10. decembra spriedums ( Verwaltungsgericht Schwerin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Krzysztof Pesla/Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern (Darba ņēmēju brīva pārvietošanās — EKL 39. pants — Atteikums ļaut veikt juridisko sagatavošanas praksi reglamentētajās jurista profesijās — Kandidāts, kas savu diplomu tiesību zinātnēs ieguvis citā dalībvalstī — Iegūto zināšanu līdzvērtīguma pārbaudes kritēriji)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/10

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 10. decembra spriedums (Verwaltungsgericht Schwerin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Krzysztof Pesla/Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

   (Lieta C-345/08) (1)

   (Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - EKL 39. pants - Atteikums ļaut veikt juridisko sagatavošanas praksi reglamentētajās jurista profesijās - Kandidāts, kas savu diplomu tiesību zinātnēs ieguvis citā dalībvalstī - Iegūto zināšanu līdzvērtīguma pārbaudes kritēriji)
   2010/C 24/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Schwerin

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Krzysztof Pesla

      Atbildētāja: Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgericht Schwerin — EKL 39. panta interpretācija — Lēmums, ar kuru kandidātam, kurš savu diplomu tiesību zinātnēs ir ieguvis citā dalībvalstī, ir atteikta piekļuve reglamentēto juridisko profesiju sagatavošanas juridiskajai praksei — Izglītības līdzvērtīguma pārbaudes prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               EKL 39. pants ir interpretējams tādējādi, ka zināšanas, kas jāuzskata par atskaites punktu, lai varētu novērtēt izglītības līdzvērtīgumu pēc lūguma, nenokārtojot šim nolūkam paredzētos pārbaudījumus, tieši ļaut veikt jurista profesijām paredzētu sagatavošanas praksi, ir tās, ko apliecina kvalifikācija, kāda ir prasīta dalībvalstī, kurā kandidāts lūdz ļaut viņam veikt šādu praksi;

               2)

               EKL 39. pants ir interpretējams tādējādi, ka tad, ja kompetentās dalībvalsts iestādes izskata citas dalībvalsts pilsoņa lūgumu ļaut viņam veikt praktiskās mācības, lai pēc tam strādātu reglamentētā jurista profesijā, piemēram, jurista profesijām paredzētu sagatavošanas praksi Vācijā, šis pants pats par sevi nenosaka, ka šīs iestādes Kopienu tiesībās paredzētajā līdzvērtīguma pārbaudē pieprasa kandidātam tikai tādu zināšanu līmeni tiesību zinātnēs, kas zemāks par tām, kuras apliecina kvalifikācija, kas šajā dalībvalstī pieprasīta, lai varētu veikt šādu praktiskās mācības. Tomēr ir jāprecizē, ka, pirmkārt, minētais pants neliedz arī samazināt prasītās kvalifikācijas un ka, otrkārt, svarīgi ir tas, ka praksē iespēja daļēji atzīt zināšanas, ko apliecina kvalifikācijas, kuras ieinteresētā persona ir pamatojusi, nav tikai fikcija, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 260, 11.10.2008.


title: Lieta C-329/07: Prasība, kas celta 2007. gada 13. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/29

         Prasība, kas celta 2007. gada 13. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-329/07)
   (2007/C 211/54)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — W. Wils)

      Atbildētāja: Francijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/48/EK par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu (1), un katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minēto direktīvu;

               —

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2004/48/EK transponēšanai beidzās 2006. gada 29. aprīlī.

      (1)  OV L 157, 45. lpp. un — labojums [uz tekstu latviešu valodā neattiecas] — OV L 195, 16. lpp.


title: Lieta C-247/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2015. gada 19. marta spriedumu lietā T-412/13 Chin Haur Indonesia, PT/Eiropas Savienības Padome 2015. gada 27. maijā iesniedza Maxcom Ltd

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2015. gada 19. marta spriedumu lietā T-412/13 Chin Haur Indonesia, PT/Eiropas Savienības Padome 2015. gada 27. maijā iesniedza Maxcom Ltd

   (Lieta C-247/15 P)
   (2015/C 262/10)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Maxcom Ltd (pārstāvji – L. Ruessmann, advokāts, J. Beck, Solicitor)

      Pārējie lietas dalībnieki: Chin Haur Indonesia, PT; Eiropas Savienības Padome; Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Vispārējās tiesas konstatējumus attiecībā uz pirmā prasības pamata otro daļu;

               —

               pilnībā noraidīt prasītāja pirmo prasības pamatu pirmajā instancē un

               —

               piespriest prasītājam pirmajā instancē atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas sūdzību un iestāšanos lietā pirmajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja, pamatojot savu apelācijas sūdzību, izvirza šādus argumentus:

               —

               Vispārējā tiesa esot acīmredzami kļūdījusies, nospriežot, ka saskaņā ar Padomes Pamatregulas (1)13. panta 1. punktu Padome nevar secināt, ka prasītājs pirmajā instancē ir veicis pārsūtīšanas darbības, balstoties uz faktiem, ka (i) prasītājs pirmajā instancē nav patiesais Indonēzijas ražotājs un (ii) nav veicis montāžas darbības, kas pārsniedz Pamatregulas 13. panta 2. punktā noteiktos lielumus;

               —

               pakārtoti – Regulas Nr. 501/2013 (2)atcelšana daļā, kurā tā attiecas uz prasītāju pirmajā instancē, nav pamatota, pat ja Padomes konstatējumi par pārsūtīšanu ir nepareizi, jo Vispārējā tiesa ir apstiprinājusi, ka prasītājs pirmajā instancē ir veicis montāžas darbības, kas nepārsniedz Pamatregulas 13. panta 2. punktā noteiktos lielumus, un apstiprināja arī visu to kritēriju esamību, kas nepieciešami, lai prasītājam pirmajā instancē netiktu piešķirts atbrīvojums no apiešanas pasākumiem.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr.\ 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.).

      (2)  Padomes 2013. gada 29. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 501/2013, ar ko galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 990/2011 noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes velosipēdu importam, attiecina uz tādu velosipēdu importu, kas nosūtīti no Indonēzijas, Malaizijas, Šrilankas un Tunisijas, neatkarīgi no tā, vai šiem velosipēdiem ir deklarēta Indonēzijas, Malaizijas, Šrilankas vai Tunisijas izcelsme (OV L 153, 1. lpp.).


title: Lieta T-412/16: Prasība, kas celta 2016. gada 31. jūlijā – Bena Properties/Padome

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/19

      Prasība, kas celta 2016. gada 31. jūlijā – Bena Properties/Padome
      (Lieta T-412/16)
      (2016/C 364/16)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Bena Properties Co. SA (Damaska, Sīrija) (pārstāvis – E. Ruchat, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atzīt prasītājas prasību par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  līdz ar to atcelt 2016. gada 27. maija Lēmumu (KĀDP) 2016/850 un tam sekojošos izpildes aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

                  —

                  piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-411/16 Syriatel Mobile Telecom/Padome izvirzītajiem.


title: Lieta F-60/11: Prasība, kas celta 2011. gada 25. maijā — ZZ pret ECB

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/35

         Prasība, kas celta 2011. gada 25. maijā — ZZ pret ECB
   (Lieta F-60/11)
   2011/C 211/71
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt ECB lēmumu, ar kuru apstiprina tās iepriekšējo lēmumu par prasītāja atstādināšanu no amata, sākot ar 2010. gada 5. augustu, kā arī prasība atlīdzināt zaudējumus

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītājs uzskata, ka Tiesai būtu:

               —

               jāatceļ ECB 2010. gada 23. novembra lēmums, ar kuru apstiprina 2010. gada 4. augusta lēmumu par prasītāja atstādināšanu no amata, un, ja nepieciešams, jāatceļ 2011. gada 15. marta lēmums, ar kuru noraida īpašo pārsūdzību;

               —

               šajā ziņā jānosaka pilnīga prasītāja atjaunošana iepriekšējā amatā, ar atbilstošu publicitāti, lai atjaunotu viņa labo slavu;

               —

               katrā ziņā, jānosaka, ka prasītājam ir izmaksājama kompensācija par morālo kaitējumu ex aequo et bono EUR 20 000;

               —

               jāpiespriež ECB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: lieta C-459/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Veli Elshani/Hauptzollamt Linz (Kopienas muitas kodekss — 202. pants un 233. panta pirmās daļas d) punkts — Muitas parāda rašanās — Pretlikumīga preču ievešana — Aizturēšana ar konfiskāciju — Muitas parāda dzēšana — Brīdis, kurā īstenojama aizturēšana)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/12

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Veli Elshani/Hauptzollamt Linz
   (lieta C-459/07) (1)

   (Kopienas muitas kodekss - 202. pants un 233. panta pirmās daļas d) punkts - Muitas parāda rašanās - Pretlikumīga preču ievešana - Aizturēšana ar konfiskāciju - Muitas parāda dzēšana - Brīdis, kurā īstenojama aizturēšana)
   2009/C 141/19
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz

      Lietas dalībnieki pamata procesā

   Prasītājs: Veli Elshani
   Atbildētāja: Hauptzollamt Linz

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas Kodeksa izveidi 202. panta un 233. panta pirmās daļas d) punkta interpretācija — Muitas parāda dzēšana, ja preces, tās nelikumīgi ievedot, ir tikušas aizturētas — Preču aizturēšana galamērķa dalībvalstī — Preču konfiskācija — Parāda dzēšanas brīdis

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra Regulu (EK) Nr. 2700/2000, 202. pants un 233. panta pirmās daļas d) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai tiktu dzēsts muitas parāds, Kopienas muitas teritorijā nelikumīgi ievesto preču aizturēšanai jānotiek, pirms minētās preces ir šķērsojušas šajā teritorijā esošo pirmo muitas iestādi;

               2)

               uz otro jautājumu nav jāatbild.

      (1)  OV C 297, 08.12.2007.


title: Lieta C-663/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 27. decembrī iesniedza Curtea de Apel Oradea (Rumānija) — SC Scandic Distilleries SA/Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               24.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 27. decembrī iesniedza Curtea de Apel Oradea (Rumānija) — SC Scandic Distilleries SA/Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

   (Lieta C-663/11)
   2012/C 89/05
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Oradea

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SC Scandic Distilleries SA

      Atbildētāja: Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Rumānijas nodokļu iestāžu atteikums apmierināt akcīzes nodokļa atmaksāšanas pieprasījumu ir pretrunā Eiropas tiesībām (Direktīvas 92/12/EEK (1) 7. un 22. pantam, kā arī tās preambulas apsvērumiem), ja:

                           a)

                           tirgotājs, kas iesniedz akcīzes nodokļa atmaksāšanas pieprasījumu, ir iesniedzis pierādījumus par to, ka viņš ir izpildījis visas formālās prasības, kuras saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu ir jāizpilda, lai apmierinātu atmaksāšanas pieprasījumu, un it īpaši prasības par to, ka ir iesniegts: i) pierādījums par akcīzes nodokļu nomaksu Rumānijā un ii) pierādījums par akcīzes preču nosūtīšanu uz citu dalībvalsti;

                           b)

                           no Rumānijas nodokļu tiesiskajā regulējumā [Nodokļu kodeksa 192 6. pants, Rumānijas valdības lēmumā Nr. 44/2004 paredzēto Īstenošanas noteikumu 18 4. punkts un Nodokļu kodeksa VII sadaļas 11. pielikums] paredzētajām prasībām izriet, ka atsevišķi dokumenti, kuri ir jāiesniedz kopā ar atmaksāšanas pieprasījumu, var tikt iesniegti tikai pēc akcīzes preču piegādes citā dalībvalstī;

                           c)

                           Rumānijas nodokļu tiesiskajā regulējumā [Īstenošanas noteikumu 18 4. [punkta] 4. apakšpunkts, kurā ir izdarīta atsauce uz Nodokļu procedūras kodeksa 135. pantu] ir paredzēts vispārīgs 5 gadu termiņš jebkura atmaksāšanas pieprasījuma iesniegšanai?

               2.

               Vai Direktīvas 92/12/EK 22. panta [2.] punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tirgotājs, kas neiesniedz akcīzes nodokļa atmaksāšanas pieprasījumu tā samaksas dalībvalstī pirms akcīzes preču piegādes uz citu dalībvalsti, kurā preces ir domātas patēriņam, zaudē tiesības uz akcīzes nodokļa atmaksāšanu?

               3.

               Vai gadījumā, ja Tiesa uz 2. jautājumu atbildētu apstiprinoši, tas, ka tirgotājs zaudē tiesības uz akcīzes nodokļa atmaksāšanu, saistībā ar vienu un to pašu akcīzes preču dubultu aplikšanu ar nodokļiem (dalībvalstī, kurā akcīzes preces sākotnēji bija laistas apgrozībā, un dalībvalstī, kurā šīs preces ir domātas patēriņam) ir saderīgs ar nodokļu neitralitātes principu?

               4.

               Vai gadījumā, ja Tiesa uz 2. jautājumu atbildētu apstiprinoši, īpaši īsais termiņš starp akcīzes nodokļu samaksu par precēm, kuras laistas apgrozībā dalībvalstī, un dienu, kad akcīzes preces tiek nosūtītas uz citu dalībvalsti, kurā tās ir domātas patēriņam, var tikt uzskatīts par saderīgu ar līdzvērtības un efektivitātes principiem? Vai tam, ka vispārīgais termiņš nodokļa, nodevas vai maksājuma atmaksāšanas pieprasīšanai attiecīgajā dalībvalstī būtu acīmredzami ilgāks, šajā ziņā būtu kāda ietekme?

      (1)  Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīva 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību (OV L 76, 1. lpp.).


title: Lieta T-520/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 25. novembra spriedums – bd breyton-design/ITSB (RACE GTP) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “RACE GTP” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               18.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/33

         Vispārējās tiesas 2015. gada 25. novembra spriedums – bd breyton-design/ITSB (RACE GTP)
   (Lieta T-520/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “RACE GTP” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2016/C 016/41)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: bd breyton-design GmbH (Stockach, Vācija) (pārstāvji – T. Raab un H. Lauf, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Schifko)

      Priekšmets

   Prasība, kas celta par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 27. marta lēmumu (lieta R 1230/2013–1) attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “RACE GTP” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               bd breyton-design GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Lieta T-402/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. aprīļa spriedums – Schlyter/Komisija Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — 4. panta 2. punkta trešais ievilkums — Izņēmums par izmeklēšanas darbību mērķu aizsardzību — Regula (EK) Nr. 1367/2006 — 6. panta 1. punkts — Komisijas sīki izstrādāts atzinums par lēmumprojektu par vielu, ko veido nanodaļiņas, ikgadējo deklarāciju, par ko Francijas iestādes bija paziņojušas Komisijai atbilstoši Direktīvas 98/34/EK normām — Piekļuves atteikums

text:
               8.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/11

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. aprīļa spriedums – Schlyter/Komisija
   (Lieta T-402/12) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - 4. panta 2. punkta trešais ievilkums - Izņēmums par izmeklēšanas darbību mērķu aizsardzību - Regula (EK) Nr. 1367/2006 - 6. panta 1. punkts - Komisijas sīki izstrādāts atzinums par lēmumprojektu par vielu, ko veido nanodaļiņas, ikgadējo deklarāciju, par ko Francijas iestādes bija paziņojušas Komisijai atbilstoši Direktīvas 98/34/EK normām - Piekļuves atteikums)
   (2015/C 190/13)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carl Schlyter (Linköping, Zviedrija) (pārstāvji – O. Brouwer un S. Schubert, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Costa de Oliveira, A. Tokár un C. Zadra)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītāja prasījumu atbalstam: Somijas Republika (pārstāvis – S. Hartikainen) un Zviedrijas Karaliste (pārstāvji – sākotnēji A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, C. Stege, S. Johannesson un H. Karlsson, vēlāk A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg un C. Hagerman)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji – B. Beaupère-Manokha, D. Colas un F. Fize)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2012. gada 27. jūnija lēmumu, ar ko status quo laikposmā ir liegta piekļuve tās sīki izstrādātajam atzinumam par lēmumprojektu par vielu, ko veido nanodaļiņas, ikgadējās deklarācijas saturu un iesniegšanas kārtību (2011/673/F), ko tai bija paziņojušas Francijas iestādes atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvai 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV L 204, 37. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/48/EK (OV L 217, 18. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Komisijas 2012. gada 27. jūnija lēmumu, ar ko status quo laikposmā ir liegta piekļuve tās sīki izstrādātajam atzinumam par lēmumprojektu par vielu, ko veido nanodaļiņas, ikgadējās deklarācijas saturu un iesniegšanas apstākļiem (2011/673/F), par ko tai bija paziņojusi Francijas Republika atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvai 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/48/EK;

               2)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Carl Schlyter tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika, Somijas Republika un Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 343, 10.11.2012.


               5.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/2

         Saraksti, kas kalpo tiesnešu palātu sastāva noteikšanai ceturtajā, piektajā un sestajā palātā sākot no 2004. gada 19. oktobra
   (2005/C 31/05)
   Tiesa atbilstoši Reglamenta 11.b panta 2. punktam 2004. gada 19. oktobra sanāksmē noteica šādu virspalātas sastāvu:

               Tiesnesis Gulmann

               Tiesnesis Ó Caoimh

               Tiesnesis La Pergola

               Tiesnesis Levits

               Tiesnesis Puissochet

               Tiesnesis Lõhmus

               Tiesnesis Schintgen

               Tiesnesis Klučka

               Tiesnese Colneric

               Tiesnesis Malenovský

               Tiesnesis von Bahr

               Tiesnesis Ilešič

               Tiesnesis Cunha Rodrigues

               Tiesnesis Borg Barthet

               Tiesnese Silva de Lapuerta

               Tiesnesis Arestis

               Tiesnesis Lenaerts

               Tiesnesis Juhász

               Tiesnesis Schiemannn

               Tiesnesis Kūris

               Tiesnesis Makarczyk

         Tiesa atbilstoši Reglamenta 11.c panta 2. punkta pirmajai daļai 2004. gada 19. oktobra sanāksmē noteica šādu trešās palātas sastāvu:

               Tiesnesis La Pergola

               Tiesnesis Ó Caoimh

               Tiesnesis Puissochet

               Tiesnesis Lõhmus

               Tiesnesis von Bahr

               Tiesnesis Malenovský

               Tiesnesis Borg Barthet

         Tiesa atbilstoši Reglamenta 11.c panta 2. punkta otrajai daļai 2004. gada 19. oktobra sanāksmē noteica šādu sestās palātas sastāvu:

               Tiesnesis La Pergola

               Tiesnesis Puissochet

               Tiesnesis von Bahr

               Tiesnesis Malenovský

               Tiesnesis Lõhmus

               Tiesnesis Ó Caoimh


title: Lieta T-601/15: Prasība, kas celta 2015. gada 22. oktobrī – CEVA/Komisija

text:
               21.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 429/28

         Prasība, kas celta 2015. gada 22. oktobrī – CEVA/Komisija
   (Lieta T-601/15)
   (2015/C 429/36)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Francija) (pārstāvis – E. De Boissieu, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               piespriest Komisijai samaksāt CEVA summu EUR 59  103,21 apmērā saskaņā ar dotāciju nolīgumu (Grant Agreement);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītājs lūdz piespriest Komisijai samaksāt pirmo maksājumu finansiālajam ieguldījumam, kas piešķirts, izpildot līgumu SEABIOPLAS un tā dotāciju nolīgumu (“Grant Agreement”) attiecībā uz pētniecības un tehnoloģiju attīstības projektu “Aļģu kā ilgtspējīgas akvakultūras izejvielu bioloģiski noārdāmai bioplastmasai” jomā, pēc tam, kad tā saskaņā ar OLAF finanšu revīzijas secinājumiem pēc savas ierosmes kompensācijas nolūkā tādā pašā apmērā atmaksāja summas, kuras prasītājam izmaksātas atbilstoši līgumam PROTOP.
   Prasības pamatošanai prasītājs būtībā izvirza tikai vienu pamatu, kurā tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdas, kuras ietekmējot iespēju kompensācijas veidā atgūt prasījumu summas, ko Komisija izmaksājusi prasītājam. Prasītājs šajā ziņā būtībā norāda, ka nav izpildīti kompensācijas nosacījumi. Vispirms, Komisijas prasījums pret prasītāju nav nedz noteikts, nedz maksājams. Tāpat Komisija neesot ievērojusi 87. panta 2. punktu par prasījumu atgūšanu kompensācijas veidā un 88. pantu par atgūšanu gadījumā, ja nenotiek labprātīga atmaksa, Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētajā regulā (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem. Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka Komisijai pret prasītāju nav nevienas prasības saistībā ar līgumu. Pakārtoti gadījumā, ja Vispārēja tiesa uzskatītu kompensāciju par pamatotu, prasītājs norāda, ka prasītāja saņemtās subsīdijas pilnīga atmaksa ir pretrunā samērīguma principam un būtu Komisijas netaisna iedzīvošanās.


title: Lieta F-68/15: Prasība, kas celta 2015. gada 27. aprīli – ZZ/Frontex

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/49

         Prasība, kas celta 2015. gada 27. aprīli – ZZ/Frontex

   (Lieta F-68/15)
   (2015/C 245/60)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (Frontex)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt prasītāja novērtējuma ziņojumu par 2009. gadu un prasība atlīdzināt zaudējumus par apgalvoti nodarīto morālo kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2014. gada 4. jūlija novērtējuma ziņojumu, kas paziņots prasītājam 2014. gada 12. jūlijā, ciktāl ar to tiek grozīts sākotnējais ziņojums;

               —

               piespriest Frontex izmaksāt prasītājam EUR 4  000 kā zaudējumu atlīdzību;

               —

               piespriest Frontex atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.