title: Lieta C-467/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 8. jūlija Audiencia Provincial de Málaga (pirmā palāta) rīkojumu lietā par G. Francesco Gasparini un citu iesniegto apelācijas sūdzību par 2003. gada 21. novembra rīkojumu, ar ko uzsākta saīsinātā procedūra

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/31

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 8. jūlija Audiencia Provincial de Málaga (pirmā palāta) rīkojumu lietā par G. Francesco Gasparini un citu iesniegto apelācijas sūdzību par 2003. gada 21. novembra rīkojumu, ar ko uzsākta saīsinātā procedūra
   (Lieta C-467/04)
   (2005/C 6/57)
   tiesvedības valoda - spāņu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 8. jūlija Audiencia Provincial de Málaga (Spānija) (pirmā palāta) rīkojumu lietā par G. Francesco Gasparini un citu iesniegto apelācijas sūdzību par 2003. gada 21. novembra rīkojumu, ar ko uzsākta saīsinātā procedūra, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 4. novembrī.
   Audiencia Provincial de Málaga lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               —

               attiecībā uz sprieduma mateiālo spēku kriminālprocesuālā nozīmē Audiencia Provincial de Málaga lūdz sniegt Konvencijas par Šengenas nolīguma piemērošanu 54. panta interpretāciju šādos jautājumos:

                           1.

                           Vai vienas dalībvalsts tiesas atzinums par likumpārkāpuma noilgumu ir saistošs citu dalībvalstu tiesām?

                           2.

                           Vai personas, kas apsūdzēta likumpārkāpumā, attaisnošana pamatojoties uz noilgumu plašākā nozīmē dod labumu personām, kuras tiek vajātas citā dalībvalstī, jo inkriminētie fakti ir vienādi? Citiem vārdiem sakot, vai var uzskatīt, ka noilgums ir tikpat labvēlīgs personām, ko vajā citā dalībvalstī pamatojoties uz vienādiem faktiem?

                           3.

                           Ja dalībvalsts tiesas atzīst, ka nav konstatēta preču ārpus Kopienas izcelsme un tās ietekme uz krimināllietu par kontrabandu un apsūdzēto attaisnošanu, vai citas dalībvalsts tiesas var paplašināt savu izmeklēšanu, lai noteiktu vai preces, nesamaksājot muitas nodokļus, ievestas no trešās valsts?

               —

               attiecībā uz preču brīvas aprites jēdzienu Audiencia Provincial de Málaga lūdz sniegt EK Līguma 24. panta interpretāciju šādos jautājumos:
               Ja dalībvalsts tiesa ir konstatējusi, ka preču nelikumīga ievešana Kopienu teritorijā nav notikusi, vai, ka krimināllietai par kontrabandu ir iestājies noilgums:

                           a.

                           vai var uzskatīt, ka šīs preces ir brīvā apgrozījumā pārējo dalībvalstu teritorijā?

                           b.

                           ja pēc preču ievešanas dalībvalstī, kurā pasludināts attaisnojošs spriedums, preču laišana tirdzniecībā notiek citā dalībvalstī, to var uzskatīt par nesaistītu un tādējādi sodāmu darbību, vai tieši pretēji, tā uzskatāma par importam raksturīgu darbību?


title: Lieta T-429/11: Prasība, kas celta 2011. gada 4. augustā — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria /Komisija

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/46

         Prasība, kas celta 2011. gada 4. augustā — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Komisija
   (Lieta T-429/11)
   2011/C 282/85
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Spānija) (pārstāvji — J. Ruiz Calzado, abogado, M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt, un J. Domínguez Pérez, abogado)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt lēmuma 1. panta 1. punktu;

               —

               pakārtoti, daļēji atcelt lēmuma 1. panta 4. un 5. punktu;

               —

               pakārtoti, atcelt lēmuma 4. pantu vai to attiecīgi grozīt;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus šīs tiesvedības izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir par Eiropas Komisijas 2011. gada 12. janvāra lēmuma lietā Nr. C 45/2007 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007) par finanšu nemateriālās vērtības amortizāciju nodokļu vajadzībām saistībā ar līdzdalības iegādi ārvalstīs [uzņēmuma finanšu nemateriālās vērtības norakstīšanu nodokļu mērķiem saistībā ar līdzdalības iegūšanu ārvalsts uzņēmumā], ko īstenojusi Spānija (turpmāk tekstā — “Lēmums”), 1. panta 1. punktu.
   Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, uzskatot, ka Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades [(Likuma par uzņēmumu ienākuma nodokli konsolidētā redakcija] (turpmāk tekstā — “TRLIS”) 12. panta 5. punkts ietver valsts atbalstu tiktāl, ciktāl tajā tiek atļauta uzņēmuma nemateriālās vērtības norakstīšana nodokļu mērķiem saistībā ar līdzdalības iegūšanu sabiedrībās ārpus Kopienas teritorijas, ir pārkāpts LESD 107. un 108. pants.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, uzskatot, ka, lai konstatētu, ka pasākums ir pilnībā prettiesisks valsts atbalsts, pietiek ar to, ka tā piemērošana atsevišķās situācijās ir uzskatāma par atbalstu, ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā un procesuāls pārkāpums.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, Lēmumā konstatējot, ka: i) pasākums kopumā ir prettiesisks atbalsts, tostarp attiecībā uz tādām valstīm kā Ķīna vai Indija un citām valstīm, kurās ir pierādīta vai var tikt pierādīta tiešu juridisku šķēršļu esamība uzņēmumu pārrobežu apvienošanās jomā, un ka ii) pasākums ir valsts atbalsts, kas ir pilnībā prettiesisks, tostarp tiktāl, ciktāl tiek atļauti atskaitījumi no finanšu nemateriālās vērtības saistībā ar vairākuma līdzdalības iegūšanu ārvalstu uzņēmumos ārpus Savienības teritorijas, ir pārkāpts samērīguma princips.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, atkāpjoties no vadlīnijām tiešo nodokļu jomā un administratīvās prakses, Komisija ir pārkāpusi tiesiskās paļāvības principu un vienlīdzīgas attieksmes principu.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, nepārbaudot faktisko šķēršļu uzņēmumu apvienošanās jomā ārpus Kopienas teritorijas precīzo raksturu, Komisija ir pārkāpusi labas pārvaldības principu.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka attiecībā uz Lēmumā atzīto tiesisko paļāvību ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā un kļūda vērtējumā.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Lēmums nav pienācīgi pamatots.


title: Lieta T-489/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta rīkojums – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (“VIEWTY SNAP”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/16

         Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta rīkojums – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (“VIEWTY SNAP”)
   (Lieta T-489/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2017/C 178/20)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LG Electronics, Inc. (Seula, Korejas Republika) (pārstāvis – M. Graf, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – L. Rampini)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – A. Wulff un U. Hildebrandt, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 12. jūnija lēmumu lietā R 1938/2014–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Cyrus Wellness Consulting GmbH un LG Electronics, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               LG Electronics, Inc. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Cyrus Wellness Consulting GmbH tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 337, 12.10.2015.


title: Lieta C-375/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 6. augustā iesniedza Tribunal administratif de Grenoble (Francija) — Margaretha Bouanich/Direction départementale des finances publiques de la Drôme

text:
               20.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 6. augustā iesniedza Tribunal administratif de Grenoble (Francija) — Margaretha Bouanich/Direction départementale des finances publiques de la Drôme

   (Lieta C-375/12)
   2012/C 319/03
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal administratif de Grenoble

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Margaretha Bouanich

      Atbildētāja: Direction départementale des finances publiques de la Drôme

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 43., 56. un 58. pants (tagad — Līguma par Eiropas Savienības darbību 49., 63. un 65. pants) pieļauj tādu tiesisko regulējumu kā (Vispārīgā nodokļu kodeksa 1. un 1649-0 A pantu), saskaņā ar kuru, ja kādas Eiropas Savienības dalībvalsts rezidents, kas ir kādā citā Savienības dalībvalstī dibinātas sabiedrības akcionārs, saņem dividendes, kurām nodokli uzliek abās valstīs, un ja dubulta nodokļu uzlikšana ir reglamentēta tādējādi, ka rezidences valstī no šīs pašas summas, par kādu dividenžu izmaksātājas sabiedrības valstī ir samaksāts nodoklis, tiek atskaitīts nodokļu kredīts, nodokļu maksimālo robežu mehānisms līdz pat 60 % vai 50 % no saņemtajiem ienākumiem gada laikā neņem vērā vai ņem vērā tikai daļēji citā valstī samaksāto nodokli?

               2)

               Vai — apstiprinošas atbildes gadījumā — šāds ierobežojums var tikt pamatots vai nu ar nepieciešamību nodrošināt nodokļu režīma saskaņotību, vai arī ar līdzsvarotu nodokļu uzlikšanas kompetenču sadalījumu starp dalībvalstīm, vai arī ar kādu citu primāru vispārējo interešu apsvērumu?


title: Lieta T-22/07: Prasība, kas celta 2007. gada 1. februārī — US Steel Košice pret Komisiju

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/38

         Prasība, kas celta 2007. gada 1. februārī — US Steel Košice pret Komisiju
   (Lieta T-22/07)
   (2007/C 56/71)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: US Steel Košice s.r.o., Košice (Slovākijas Republika) (pārstāvji — E. Vermulst, S. Van Cutsem, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 22. novembra Lēmumu D/59829 par tirdzniecības kvotu piemērošanu Bulgārijai un Rumānijai, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2006. gada 22. novembra Lēmumu D/59829, ar ko tirdzniecības kvotas, kas paredzētas Pievienošanās akta XIV pielikuma 4. sadaļas 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā, ir attiecinātas arī uz Bulgāriju un Rumāniju. Apstrīdētais lēmums nosaka, ka tirdzniecības kvotas 2007. gadam un sekojošajiem gadiem ir jāaprēķina no jauna, ņemot vērā tirdzniecības datus par Rumāniju un Bulgāriju 2001. gadā. Tādēļ tajā ir prasīts, lai Slovākijas Republika iesniedz prasītājas tirdzniecības datus par šīm valstīm 2001. gadā.
   Prasītāja saņem valsts atbalstu atbrīvojuma no nodokļa veidā, pamatojoties uz pagaidu pasākumiem valsts atbalsta jomā, ko Slovākijas Republikai ir atļauts piemērot atbalsta saņēmējam tērauda nozarē.
   Savas prasības atbalstam prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir prettiesisks tiktāl, ciktāl tas prasa, lai prasītāja maina savu tirdzniecības politiku, un nosaka kvotas noteiktu tērauda preču tirdzniecībai patērētājiem Bulgārijā un Rumānijā, lai saņemtu Kopienu tiesībās atļauto valsts atbalstu.
   Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums paredz papildu nosacījumu, kas nepastāvēja, Pievienošanās aktam stājoties spēkā, un tāpēc ir pretējs Pievienošanās akta tekstam, garam un vispārīgajai sistēmai. Prasītāja uzskata, ka jēdziens “paplašināta ES”, kas minēts XIV pielikuma 4. sadaļas 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā, neietver Rumāniju un Bulgāriju.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ tāpēc, ka Komisija darbojās ārpus savas kompetences, pārkāpa prasītājas tiesisko paļāvību un neievēroja samērīguma principu.


title: Lieta C-419/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 30. jūlijā iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Thomas Philipps GmbH & Co. KG/Grüne Welle Vertriebs GmbH

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 30. jūlijā iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Thomas Philipps GmbH & Co. KG/Grüne Welle Vertriebs GmbH

   (Lieta C-419/15)
   (2015/C 346/09)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Thomas Philipps GmbH & Co. KG

      Atbildētāja: Grüne Welle Vertriebs GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2001. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem (1) 33. panta 2. punkta pirmais teikums ir pretrunā tam, ka Kopienas dizainparaugu reģistrā neierakstīts licenciāts izvirza prasījumus saistībā ar reģistrēta Kopienas dizainparauga pārkāpumu?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts noliedzoši, vai Kopienas dizainparauga ekskluzīvais licenciāts var izvirzīt prasījumus par sev nodarītu zaudējumu atlīdzību tādā tiesvedībā, kuru ar tiesību īpašnieka piekrišanu saskaņā ar Padomes 2001. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem 32. panta 3. punktu uzsācis viņš viens pats, vai arī viņš var tikai saskaņā šā panta 4. punktu iestāties lietā tādā tiesvedībā, kuru uzsācis tiesību īpašnieks saistībā ar sava Kopienas dizainparauga pārkāpumu?

      (1)  OV L 3, 1. lpp.


title: Lieta C-307/06: Prasība, kas celta 2006. gada 14. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/24

         Prasība, kas celta 2006. gada 14. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku
   (Lieta C-307/06)
   (2006/C 224/45)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Kreuschitz un I. Kaufmann-Bühler)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Vācijas Federatīvā Republika ir pārkāpusi EKL 39. pantu un Regulas (EEK) Nr. 1612/68 (1) 7. panta 2. punktu, Bundeserziehungsgeldgesetz (Federatīvais Bērna kopšanas likums) normās piešķirot bērna kopšanas pabalstu darba ņēmējiem, kuru dzīves vieta ir citā dalībvalstī, tikai tad, ja viņiem ir darba tiesiskās attiecības, kas nav maznozīmīga nodarbošanās, turklāt šis nosacījums attiecas tikai uz robežas šķērsotājiem; un

               —

               piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Atbilstoši Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. panta 2. punktam darba ņēmējs, kas ir dalībvalsts pilsonis, citas valsts teritorijā bauda tās pašas sociālās un nodokļu priekšrocības, kā attiecīgās valsts darba ņēmēji.
   Vācijā bērna kopšanas pabalstu piešķir darba ņēmējiem ar dzīves vietu citā dalībvalstī saskaņā ar Bundeserziehungsgesetz 1. panta 7. punktu tikai tad, ja viņiem ir darba tiesiskās attiecības, kas nav maznozīmīga nodarbošanās. Šis nosacījums attiecas tikai uz robežas šķērsotājiem, darba ņēmējus ar dzīves vietu Vācijā šis noteikums neskar, proti, viņiem ir tiesības saņemt bērna kopšanas pabalstu neatkarīgi no nedēļā nostrādāto stundu skaita vai darba samaksas apmēra. Tātad Vācijas likumdevējs vadās no tā, ka Vācijā dzīvojošām personām nodarbinātības maznozīmīgums nav šķērslis, lai viņus uzskatītu par darba ņēmējiem.
   Šī prasība nav saderīga ar EKL 39. pantu un Padomes Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. panta 2. punktu.
   Kaut arī Regulas (EEK) Nr. 1408/71 piemērošanas jomā neietilpst darba ņēmēji, kuru nodarbošanās ir maznozīmīga, ja tie neatbilst I C (tagad — D) pielikumā — Vācijai — minētajiem nosacījumiem, tas nekādā gadījumā neļauj secināt, ka Regula (EEK) Nr. 1612/68 nav piemērojama. Tiesa judikatūrā ir uzsvērusi, ka pakalpojumu izslēgšana no Regulas (EEK) Nr. 1408/71 piemērošanas jomas neatbrīvo dalībvalstis no pienākuma pārliecināties, ka dzīves vietas nosacījuma noteikšana nav pretēja citām Kopienu tiesību normām, it īpaši Regulai (EEK) Nr. 1612/68. Tiesa attiecībā uz bērna kopšanas pabalstu pat ir viennozīmīgi noteikusi, ka tas ir sociāla priekšrocība Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. panta 2. punkta nozīmē.
   Persona, kam ir maznozīmīga nodarbošanās, var būt darba ņēmējs EKL 39. panta nozīmē. Saskaņā ar pastāvīgo Tiesas judikatūru EKL 39. pantā un Regulā (EEK) Nr. 1612/68 minētajam darba ņēmēja jēdzienam ir specifiska nozīme Kopienu tiesībās, un tas nav tulkojams sašaurināti. Darba attiecību objektīvais kritērijs ir tāds, ka persona noteiktā laikposmā veic darbu citas personas labā saskaņā ar tās norādījumiem, par ko tā kā pretizpildījumu saņem atlīdzību. Tiesa ir secinājusi, ka nepilna darba laika nodarbinātība arī ietilpst tiesību normu par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos piemērošanas jomā.
   Valsts tiesību norma, kas nav objektīvi pamatota un nav samērīga ar noteikto mērķi, ir netieša diskriminācija, ja tā pēc savas būtības attiecas vairāk uz viesstrādniekiem nekā uz iekšzemes darba ņēmējiem, un tātad pastāv draudi, ka viesstrādnieki tiek īpaši nostādīti nelabvēlīgā situācijā. Komisija uzskata, ka prasība, kas Vācijas bērnu kopšanas pabalsta izmaksu maznozīmīgi nodarbinātiem viesstrādniekiem padara atkarīgu no dzīvošanas Vācijā, nav objektīvi pamatota un samērīga, tātad ar to ir pārkāpts EKL 39. pants un Regulas (EEK) Nr. 1612/69 7. panta 2. punkts.

      (1)  OV L 257, 2. lpp.


title: Lieta T-581/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 26. marta spriedums – Royal County of Berkshire Polo Club/ITSB – Lifestyle Equities (“Royal County of Berkshire POLO CLUB”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Royal County of Berkshire POLO CLUB” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “BEVERLY HILLS POLO CLUB” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. pants — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               11.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/25

         Vispārējās tiesas 2015. gada 26. marta spriedums – Royal County of Berkshire Polo Club/ITSB – Lifestyle Equities (“Royal County of Berkshire POLO CLUB”)
   (Lieta T-581/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Royal County of Berkshire POLO CLUB” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “BEVERLY HILLS POLO CLUB” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. pants - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 155/29)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – J. Maitland–Walker, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – P. Bullock un N. Bambara)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Lifestyle Equities CV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis – D. Russo, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2013. gada 25. jūlija lēmumu lietā R 1374/2012–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Lifestyle Equities CV un Royal County of Berkshire Polo Club Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2013. gada 25. jūlija lēmumu lietā R 1374/2012–2 daļā, kurā noraidīts Kopienas preču zīmes Nr. 9 6 42  621 reģistrācijas pieteikums attiecībā uz precēm “pātagas, zirglietas un segli”;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta C-470/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Gerechtshof te Arnhem (Nīderlande) 2008. gada 3. novembra rīkojumu — K. van Dijk / Gemeente Kampen

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Gerechtshof te Arnhem (Nīderlande) 2008. gada 3. novembra rīkojumu — K. van Dijk/Gemeente Kampen

   (Lieta C-470/08)
   (2009/C 6/24)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Gerechtshof te Arnhem
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: K. van Dijk

      Atbildētājs: Gemeente Kampen

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regula Nr. 1782/2003 (1) un Regula Nr. 795/2004 (2) vai Kopienu tiesību vispārējie principi, it īpaši netaisnas iedzīvošanās aizlieguma princips, liek nomniekam, beidzoties nomas līgumam, ja šajā sakarā nav valsts noteikumu, atdot nomāto zemi, ieskaitot uz tās vai sakarā ar to iegūtās tiesības uz maksājumu iznomātājam?

               2)

               Ja atbilde uz (a) jautājumu ir apstiprinoša: vai Regula Nr. 1782/2003 un Regula Nr. 795/2004, vai vispārējie Kopienu tiesību principi, it īpaši netaisnas iedzīvošanas aizlieguma princips liek iznomātājam, ja šajā sakarā valsts noteikumu nav, izmaksāt nomniekam kompensāciju par iznomātājam nodotajām tiesībām uz maksājumu, un ja tā, vai iznomātājam ir jākompensē nomniekam pilna šo tiesību vērtība, vai tikai daļa no šīs vērtības, un, ja daļa, kādā samērā?

               3)

               Ja atbilde uz (a) jautājumu ir negatīva, vai Regula Nr. 1782/2003 un Regula Nr. 795/2004 vai Kopienu tiesību vispārēji principi, it īpaši netaisnas iedzīvošanās aizlieguma princips liek nomniekam, ja šajā sakarā valsts noteikumu nav, izmaksāt iznomātājam kompensāciju par nomnieka paturētajām tiesībām uz maksājumu, un ja tā, vai nomniekam ir jākompensē iznomātājam pilna šo tiesību vērtība, vai tikai daļa no šīs vērtības, un ja šādi, kādā samērā?

      (1)  Padomes 2003. gada 29. septembra Regula (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 (OV L 270, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 795/2004, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot vienreizējo maksājumu shēmu, kura paredzēta Padomes Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem (OV L 141, 1. lpp.).


title: Lieta C-38/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 24. janvārī iesniedza Budai Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) – GT/HS

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 24. janvārī iesniedza Budai Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) – GT/HS

   (Lieta C-38/17)
   (2017/C 178/02)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Budai Központi Kerületi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: GT

      Atbildētājs: HS

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Eiropas Savienībai piešķirtā kompetence patērētāju tiesību aizsardzības nodrošināšanai augstā līmenī,
   Savienības pamatprincipi par vienlīdzību likuma priekšā, efektīvu tiesību aizsardzību tiesā un tiesībām uz taisnīgu tiesu, kā arī
   atsevišķi Direktīvas 93/13/EK (1) preambulas elementi (“[..].. tā kā abās Kopienas programmās attiecībā uz patērētāju aizsardzības politiku un informācijas politiku tika pasvītrota patērētāju aizsardzības nozīme saistībā ar negodīgiem līgumu noteikumiem; tā kā šo aizsardzību vajadzētu nodrošināt tiesību aktiem un noteikumiem, kas vai nu ir saskaņoti Kopienas līmenī, vai arī pieņemti tieši šajā līmenī; tā kā saskaņā ar principu, kas noteikts šo programmu nodaļā “Patērētāju ekonomisko interešu aizsardzība”, “preču un pakalpojumu ieguvējiem jābūt aizsargātiem pret pārdevēja vai piegādātāja pilnvaru ļaunprātīg[u] izmantošan[u], jo īpaši attiecībā uz vienpusējiem standartlīgumiem un būtisku tiesību negodīg[u] izslēgšan[u] no līgumiem”; tā kā efektīvāku patērētāju aizsardzību [oriģ. 2. lpp.] var panākt, pieņemot vienveidīgus tiesību aktus negodīgu noteikumu jomā; tā kā šos tiesību aktus būtu jāattiecina uz visiem līgumiem, kas noslēgti starp pārdevējiem vai piegādātājiem un patērētājiem; tā kā tā rezultātā, cita starpā, no šīs direktīvas būtu jāizslēdz līgumi attiecībā uz nodarbinātību, līgumi attiecībā uz mantojuma tiesībām, līgumi attiecībā uz tiesībām saistībā ar ģimenes tiesībām un līgumi attiecībā uz uzņēmumu apvienošanos un iestāžu vai partnerības līgumiem; tā kā patērētājam jāsaņem līdzvērtīga aizsardzība, slēdzot mutiskus un rakstveida līgumus, pēdējā gadījumā neatkarīgi no tā, vai līguma noteikumi ietverti vienā vai vairākos dokumentos; tā kā tomēr valstu tiesību akti, kādi tie ir pašlaik, ļauj paredzēt tikai daļēju saskaņošanu; tā kā jo īpaši šī direktīva aptver tikai tos līguma noteikumus, par kuriem nav atsevišķas vienošanās; tā kā dalībvalstīm būtu jādod iespēja, pienācīgi ņemot vērā Līgumu, piešķirt patērētājiem augstāku aizsardzības līmeni ar valsts noteikumiem, kas ir stingrāki, nekā šī direktīva; [..] tā kā līgumus būtu jāsastāda vienkāršā, skaidri saprotamā valodā, patērētājam būtu jādod iespēja faktiski izskatīt visus noteikumus un, ja rodas šaubas, priekšroka dodama interpretācijai, kas ir vislabvēlīgākā patērētājam; [..]”) un, visbeidzot,
   Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkts un 5. pants
   ir pretrunā valsts judikatūrai ar normatīvu raksturu, ar kuru a) un/vai b)

               a)

               ar patērētāju noslēgta līguma otrai līgumslēdzējai pusei uzliktais pienākums, kas ir līguma spēkā esamības nosacījums, ļaut patērētājam pirms līguma slēgšanas iepazīties ar līguma noteikumiem, kas formulēti skaidri un saprotami un kas veido minētā līguma galveno priekšmetu, tajā skaitā ar valūtas maiņas kursu, kas ir piemērojams līdzekļu, kas tiek izsniegti kā aizdevums valūtā, izmaksai, lai līgums nekļūtu spēkā neesošs;

               b)

               ar patērētāju noslēgta līguma otrai līgumslēdzējai pusei tiek ļauts paziņot (piemēram, īpašā dokumentā) līguma noteikumus, kas formulēti skaidri un saprotami un kas veido minētā līguma galveno priekšmetu, tikai brīdī, kad patērētājs jau ir neatgriezeniski apņēmies izpildīt līgumu, lai šis vienīgais apstāklis nekļūtu par pamatu līguma spēkā neesamībai?

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).


title: Lieta C-427/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 1. augustā iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) – Chez Elektro Balgaria AD/Yordan Kotsev

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 1. augustā iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) – Chez Elektro Balgaria AD/Yordan Kotsev

   (Lieta C-427/16)
   (2016/C 371/07)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Sofiyski rayonen sad

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Chez Elektro Balgaria AD

      Atbildētājs: Yordan Kotsev

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai atbilstoši LESD 101. panta 1. punktam (aizliegums nepieļaut, ierobežot vai izkropļot konkurenci) nav pieļaujams Advokatūras likuma 36. panta 2. punkts, saskaņā ar kuru brīvo profesiju uzņēmumu apvienībai (Augstākā advokatūras padome), pamatojoties uz valsts deleģētām pilnvarām, ir tiesības iepriekš noteikt šo uzņēmumu sniegto pakalpojumu cenu minimālo apmēru (advokātu honorārus)?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Civilprocesa kodeksa 78. panta 5. punkts in fine (daļā, kurā šī norma nepieļauj advokāta honorāra samazinājumu zem noteiktā minimālā apmēra) ir pretrunā LESD 101. panta 1. punktam?

               3)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Advokatūras likuma 132. panta 5. punkts (attiecībā uz šā likuma 136. panta 1. punkta piemērošanu) ir pretrunā LESD 101. panta 1. punktam?

               4)

               Vai atbilstoši LESD 56. panta 1. punktam (aizliegums ierobežot pakalpojumu sniegšanas brīvību) nav pieļaujams Advokatūras likuma 36. panta 2. punkts?

               5)

               Vai Civilprocesa kodeksa 78. panta 8. punkts ir pretrunā LESD 101. panta 1. punktam?

               6)

               Vai Civilprocesa kodeksa 78. panta 8. punkts ir pretrunā Direktīvai 77/249/EEK (1) (attiecībā uz juriskonsultu pārstāvētu personu tiesībām prasīt atlīdzināt advokāta atlīdzību)?

               7)

               Vai Rīkojuma Nr. 1 Papildu noteikumu 2.a pants ir pretrunā Direktīvai 2006/112/EK (2), kurā ir atļauts uzskatīt PVN par daļu no brīvās profesijas pārstāvja sniegta pakalpojuma cenas (attiecībā uz PVN, kas maksājams kā advokāta honorāra daļa, iekasēšanu)?

      (1)  Padomes 1977. gada 22. marta direktīva par pasākumiem, kas palīdz advokātiem sekmīgi īstenot brīvību sniegt pakalpojumus (OV L 78, 17. lpp.).

      (2)  Padomes 2006. gada 28 novembra direktīva par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: Lieta C-170/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 5. aprīlī iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) — Huawei Technologies Co . Ltd / ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH

text:
               27.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 5. aprīlī iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) — Huawei Technologies Co. Ltd/ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH

   (Lieta C-170/13)
   2013/C 215/04
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Prasītāja: Huawei Technologies Co. Ltd

      Atbildētāji: ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai standarta patenta īpašnieks, kurš standartizācijas organizācijai ir paziņojis par savu gatavību izsniegt ikvienai trešai personai licenci ar taisnīgiem, saprātīgiem un nediskriminējošiem nosacījumiem, izmanto savu dominējošo stāvokli ļaunprātīgi, ja viņš pret pattentiesību pārkāpēju ceļ prasību tiesā par darbības pārtraukšanu, lai gan patenttiesību pārkāpējs ir paziņojis ar savu gatavību vest sarunas par tādu licenci,
               vai tomēr
               dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana ir jāpieņem tikai tad, kad patenttiesību pārkāpējs ir iesniedzis standarta patenta īpašniekam pieņemamu beznosacījumu piedāvājumu noslēgt licences līgumu, ko patenta īpašnieks nedrīkst noraidīt, netaisnīgi neliekot šķēršļus patenttiesību pārkāpējam un nepārkāpjot diskriminācijas aizliegumu, un patenttiesību pārkāpējs saistībā ar izsniedzamo licenci priekšlaikus izpilda savas līgumsaistības attiecībā uz jau veiktajām izmantošanas darbībām?

               2)

               Ciktāl dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana ir jāpieņem jau patenttiesību pārkāpēja gatavības vest sarunas dēļ:
               Vai LESD 102. pantā ir noteiktas īpašas kvalitātes prasības un/vai prasības par termiņiem attiecībā uz gatavību vest sarunas? Vai tādu gatavību var it īpaši pieņemt jau tad, kad patenttiesību pārkāpējs tikai vispārējā veidā (mutvārdos) ir paziņojis par gatavību uzsākt sarunas, vai tomēr patenttiesību pārkāpējam jau ir jābūt iesaistītam sarunās, piemēram, minot konkrētus nosacījumus, ar kādiem viņš ir gatavs noslēgt licences līgumu?

               3)

               Ciktāl dominējošā stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas priekšnoteikums ir pieņemama beznosacījumu piedāvājuma noslēgt licences līgumu iesniegšana:
               Vai LESD 102. pantā ir noteiktas īpašas kvalitātes prasības un/vai prasības par termiņiem attiecībā uz šo piedāvājumu? Vai piedāvājumam ir jāietver visi noteikumi, kas parasti ir ietverti licences līgumos aplūkotajā tehnoloģijas jomā? Vai it īpaši drīkst izteikt piedāvājumu ar nosacījumu, ka standarta patents tiek faktiski izmantots un/vai izrādītos, ka tas ir spēkā esošs?

               4)

               Ciktāl dominējošā stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas priekšnoteikums ir patenttiesību pārkāpēja izpildītie pienākumi, kas izriet no izsniedzamās licences:
               Vai LESD 102. pantā ir noteiktas īpašas prasības par šīm izpildes darbībām? Vai patenttiesību pārkāpējam it īpaši ir pienākums par iepriekšējām izmantošanas darbībām sniegt norēķinu un/vai maksāt licences maksas? Vai pienākums maksāt licences maksas attiecīgajā gadījumā tiek izpildīts, arī iemaksājot drošības naudu?

               5)

               Vai nosacījumi, ar kādiem ir jāpieņem standarta patenta īpašnieka tiesību ļaunprātīga izmantošana, attiecas arī uz prasības celšanu par pārējiem prasījumiem, kas izriet no patenttiesību pārkāpuma (par norēķina sniegšanu, preces atsaukšanu, zaudējumu atlīdzināšanu)?


title: Lieta C-411/09, Lieta C-412/09, Lieta C-413/09, Lieta C-414/09, Lieta C-415/09, Lieta C-416/09, Lieta C-417/09, Lieta C-418/09, Lieta C-419/09, Lieta C-420/09: Lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal de grande instance de Nanterre (Francija) 2009. gada 28. oktobra rīkojumu lietās: — Tereos/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Vermandoise Industries SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries de Toury et Usines annexes SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Roquette Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Cristal Union, sabiedrību Sucreries et Raffineries d'Erstein un Sucrerie de Bourgogne tiesību pārņēmējs/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Lesaffre Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucrerie Bourdon/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — SAFBA Fontaine-le-Dun SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries du Marquenterre/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/26

         Lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal de grande instance de Nanterre (Francija) 2009. gada 28. oktobra rīkojumu lietās: — Tereos/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Vermandoise Industries SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries de Toury et Usines annexes SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Roquette Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Cristal Union, sabiedrību Sucreries et Raffineries d'Erstein un Sucrerie de Bourgogne tiesību pārņēmējs/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Lesaffre Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucrerie Bourdon/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — SAFBA Fontaine-le-Dun SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries du Marquenterre/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

   ((Lieta C-411/09) - (Lieta C-412/09) - (Lieta C-413/09) - (Lieta C-414/09) - (Lieta C-415/09) - (Lieta C-416/09) - (Lieta C-417/09) - (Lieta C-418/09) - (Lieta C-419/09) - (Lieta C-420/09))
   2009/C 312/42
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de grande instance de Nanterre

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Tereos (C-411/09), Vermandoise Industries SA (C-412/09), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-413/09), Roquette Frères SA (C-414/09), Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA (C-415/09), Cristal Union, sabiedrību Sucreries et Raffineries d'Erstein un Sucrerie de Bourgogne tiesību pārņēmējs (C-416/09), Lesaffre Frères SA (C-417/09), Sucrerie Bourdon (C-418/09), SAFBA Fontaine-le-Dun SA (C-419/09), Sucreries du Marquenterre (C-420/09)

      Atbildētāji: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Regula Nr. 164/2007 (1) nav spēkā, ņemot vērā Padomes Regulas Nr. 1260/2001 (2) 15. pantu, jo tajā tika noteikts cukura ražošanas maksājums, kas tika aprēķināts, ņemot vērā vidējos zaudējumus par eksportēto tonnu, neņemot vērā eksportēto daudzumu, par kuru netika izmaksāta kompensācija, kaut arī šie paši daudzumi ir iekļauti kopējā summā, kas ņemta vērā kopējo finansējamo zaudējumu vērtējumā?

      (1)  Komisijas 2007. gada 19. februāra Regula (EK) Nr. 164/2007, ar ko 2005./2006. tirdzniecības gadam nosaka ražošanas maksājumu apjomus cukura nozarē (OV L 51, 17. lpp.).

      (2)  Padomes 2001. gada 19. jūnija Regulas (EK) Nr. 1260/2001 par cukura tirgu kopīgo organizāciju (OV L 178, 1. lpp.).


title: Lieta T-283/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 28. aprīļa rīkojums — Tailor/ITSB (labās kabatas attēls) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes, kas attēlo labo kabatu, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/39

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 28. aprīļa rīkojums — Tailor/ITSB (labās kabatas attēls)
   (lieta T-283/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes, kas attēlo labo kabatu, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   2009/C 153/76
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tom Tailor GmbH, Hamburga (Vācija) (pārstāvji — S.O. Gillert, K. Vanden Bossche un F. Schiwek, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 15. maija lēmumu lietā R 668/2006-1 attiecībā uz grafiska apzīmējuma, kas attēlo labo kabatu, reģistrāciju par Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības pieteikumu noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

               2)

               Tom Tailor GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 235, 6.10.2007.


title: Lieta C-122/04: Tiesas (pirmā palāta)  2006. gada 23. februāra  spriedums — Eiropas Kopienu Komisija pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Savienības Padomi (Komisijas kompetence — Ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtība — Programmas Forest Focus īstenošana)

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/9

         Tiesas (pirmā palāta) 2006. gada 23. februāra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Savienības Padomi
   (Lieta C-122/04) (1)

   (Komisijas kompetence - Ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtība - Programmas Forest Focus īstenošana)
   (2006/C 131/16)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji K. F. Dirāna [C.-F. Durand] un M. van Beks [M. van Beek])

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji K. Bredlijs [K. Bradley] un M. Gomeša-Leala [M. Gómez-Leal]) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji I. Diess Parra [I. Díez Parra] un M. Balta [M. Balta]),

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētāju atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvis M. Munjoss Peress [M. Muñoz Pérez]) un Somijas Republika (pārstāve T. Pinne [T. Pynnä])
   Priekšmets
   Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 17. novembra Regulas (EK) Nr. 2152/2003 par mežu un vides mijiedarbības monitoringu Kopienā (Forest Focus) (OV L 324, 1. lpp.) 17. panta 2. punkta atcelšana tiktāl, ciktāl ar to uz Forest Focus programmas īstenošanas pasākumu noteikšanu attiecina regulatīvo procedūru, kas paredzēta 5. pantā Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumā 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (OV L 184, 23. lpp.) — Ierobežojumi, Padomei izvēloties Lēmumā 1999/468/EK paredzēto ieviešanas procedūru
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 94, 17.04.2004.


title: Lieta T-134/11: Vispārējās tiesas 2015. gada 28. oktobra spriedums – Al–Faqih u.c./Komisija Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret personām un organizācijām, kas ir saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al–Qaida tīklu un Taliban — Līdzekļu iesaldēšana — Pamattiesības — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā

text:
               21.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 429/14

         Vispārējās tiesas 2015. gada 28. oktobra spriedums – Al–Faqih u.c./Komisija
   (Lieta T-134/11) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret personām un organizācijām, kas ir saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al–Qaida tīklu un Taliban - Līdzekļu iesaldēšana - Pamattiesības - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
   (2015/C 429/18)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Al–Bashir Mohammed Al–Faqih (Birmingema, Apvienotā Karaliste); Ghunia Abdrabbah (Birmingema); Taher Nasuf (Mančestera, Apvienotā Karaliste) un Sanabel Relief Agency Ltd (Birmingema) (pārstāvji – E. Grieves, barrister, un N. Garcia-Lora, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji S. Boelaert, M. Konstantinidis, E. Paasivirta un T. Scharf, vēlāk – M. Konstantinidis, E. Paasivirta un T. Scharf)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – sākotnēji E. Finnegan, R. Szostak un G. Étienne, vēlāk – E. Finnegan un G. Étienne) un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – sākotnēji E. Jenkinson, vēlāk – L. Christie)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 7. decembra Regulu (ES) Nr. 1138/2010, ar ko 140. reizi groza Padomes Regulu (ES) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al–Qaida tīklu un Taliban (OV L 322, 4. lpp.), un Komisijas 2010. gada 7. decembra Regulu (ES) Nr. 1139/2010, ar ko 141. reizi groza Padomes Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al–Qaida tīklu un Taliban (OV L 322, 6. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītājiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Al–Bashir Mohammed Al–Faqih, Ghunia Abdrabbah un Taher Nasuf sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 130, 30.4.2011.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta)  2006. gada 12. janvārī  lietā C-132/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Sociālā politika — Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība — Direktīva 89/391/EEK — Piemērošanas joma — Valsts pārvaldes iestāžu personāls, kas nav civilie darbinieki — Bruņotie spēki un policija — Iekļaušana)

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2006. gada 12. janvārī
   lietā C-132/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Sociālā politika - Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība - Direktīva 89/391/EEK - Piemērošanas joma - Valsts pārvaldes iestāžu personāls, kas nav civilie darbinieki - Bruņotie spēki un policija - Iekļaušana)
   (2006/C 60/07)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Lietā C-132/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 11. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Escobar Guerrero un H. Kreppel) pret Spānijas Karalisti (pārstāvis — M. Muñoz Pérez), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši J. Makarczyk, R. Schintgen (referents), R. Silva de Lapuerta un P. Kūris, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2006. gada 12. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               attiecībā uz valsts pārvaldes iestāžu personālu, kas nav civilie darbinieki, nepilnīgi transponējot savā valsts tiesību sistēmā 2. panta 1. un 2. punktu, kā arī 4. pantu Padomes 1989. gada 12. jūnija Direktīvā 89/391/EEK par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.4.2004.


title: Lieta C-223/09: Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 11. marta rīkojums — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/23

         Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 11. marta rīkojums — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-223/09) (1)

   2010/C 148/38

      Tiesvedības valoda — poļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 233, 26.09.2009.


title: Lieta C-238/16: Tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 18. janvāra rīkojums (Finanzgericht Münster (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X/Finanzamt I

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/13

         Tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 18. janvāra rīkojums (Finanzgericht Münster (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X/Finanzamt I

   (Lieta C-238/16) (1)

   (2017/C 129/19)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 343, 19.9.2016.


title: Lieta F-119/11: Prasība, kas celta 2011. gada 11. novembrī — ZZ /Komisija

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/71

      Prasība, kas celta 2011. gada 11. novembrī — ZZ/Komisija
      (Lieta F-119/11)
      (2012/C 25/138)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: ZZ (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Strīda priekšmets un apraksts

      Prasība atcelt netiešo Komisijas lēmumu, ar kuru tā noraidīja prasītāja pieteikumu, pirmkārt, atlīdzināt zaudējumus, kas tam radušies tādēļ, ka Komisijas darbinieki ielauzās viņa dienesta dzīvoklī Luandā 2002. gada 14., 16. un 19. martā, un, otrkārt, iesniegt šajā sakarā uzņemto fotogrāfiju kopijas, kā arī iznīcināt visus dokumentus saistībā ar šo notikumu

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  atzīt par tiesiski nepastāvošu vai, pakārtoti, atcelt Komisijas jebkādā veidā izteikto lēmumu noraidīt prasītāja 2010. gada 6. septembra pieteikumu, ko viņš iesniedzis Komisijas iecēlējinstitūcijai;

                  —

                  tiktāl, ciktāl tas ir nepieciešams, atzīt par tiesiski nepastāvošu vai, pakārtoti, atcelt Komisijas jebkādā veidā izteikto aktu, ar kuru tā noraidīja 2011. gada 20. marta sūdzību par lēmumu noraidīt 2010. gada 6. septembra pieteikumu, ar kuru tika lūgts šo lēmumu atcelt;

                  —

                  konstatēt katru no šādiem faktiem, kas ir notikuši 2002. gada 14., 16. un 19. martā pretēji prasītāja gribai, kurš nekad nav piekritis un nav ticis informēts, un patiesībā nezinot to, ka šie fakti notika: a) EK darbinieki vai pilnvarotie vai EK darbinieku pilnvarotie ar viltu vairākas reizes ielauzās dienesta dzīvoklī, kuru prasītāja rīcībā bija nodevusi Komisija un kas atrodas Luandā (Angola), Bairro Azul kvartālā, Americo Julio de Carvalho ielā 101-103, uzlaužot slēdzeni vai nelikumīgi iegādājoties vai izmantojot atslēgas; b) šīs personas fotografēja šī dzīvokļa iekšienē;

                  —

                  konstatēt, ka katrs no šiem faktiem, kas ir zaudējumu pamatā, ir prettiesiski;

                  —

                  atzīt, ka katrs no šiem faktiem, kas ir zaudējumu pamatā, ir prettiesiski;

                  —

                  piespriest Komisijai veikt fotogrāfiju materiālu iznīcināšanu;

                  —

                  piespriest Komisijai paziņot par materiālu iznīcināšanu prasītājam rakstveidā, ad substantiam norādot informāciju, it īpaši datumu un vietu, kurā tie tika iznīcināti, un to izpildījušā darbinieka identitāti;

                  —

                  piespriest Komisijai izmaksāt prasītājam minēto zaudējumu atlīdzināšanai EUR 20 000 vai jebkādu citu lielāku vai mazāku summu, kuru Civildienesta tiesa uzskatītu par atbilstīgu un taisnīgu, proti: a) EUR 10 000 to zaudējumu atlīdzībai, kuri radušies prettiesiskas ielaušanās dienesta dzīvokli rezultātā 2002. gada 14., 16. un 19. martā; b) EUR 10 000 to zaudējumu atlīdzībai, kuri radušies prettiesiskas fotografēšanas rezultātā;

                  —

                  piespriest Komisijai izmaksāt prasītājam, sākot no dienas, kad tā ir saņēmusi 2010. gada 6. septembra pieteikumu un līdz faktiskai EUR 20 000 summas samaksai, procentus par šo summu pēc 10 % gadā likmes, piemērojot ikgadējo kapitalizāciju;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-20/14: Prasība, kas celta 2014. gada 10. martā – ZZ /Eiropas ekonomikas un sociālo lietu komiteja

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/55

         Prasība, kas celta 2014. gada 10. martā – ZZ/Eiropas ekonomikas un sociālo lietu komiteja
   (Lieta F-20/14)
   2014/C 175/78
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – N. Nikolajsen, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas prasība izmantot priekšlaicīgu pensionēšanos, nesamazinot viņas tiesības uz pensiju, piemērojot Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 9. panta 2. punktu

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas lēmumu, ar ko liegts prasītājai 2013. gadam ļaut izmantot Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 9. panta 2. punktā – redakcijā, kas bija spēkā līdz 2013. gada 31. decembrim – minētās priekšrocības;

               —

               piespriest Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-384/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 12. maija spriedums – Itālija/Komisija ELVGF — Garantiju nodaļa — ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Liellopu un aitas gaļas nozare — Vienotas likmes finanšu korekcija — Precīza korekcija — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 48. un 69. pants — Īpašas tiesības — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               27.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/9

         Vispārējās tiesas 2016. gada 12. maija spriedums – Itālija/Komisija
   (Lieta T-384/14) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Liellopu un aitas gaļas nozare - Vienotas likmes finanšu korekcija - Precīza korekcija - Regulas (EK) Nr. 1782/2003 48. un 69. pants - Īpašas tiesības - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 232/11)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri un B. Tidore)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Rossi un D. Bianchi)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2014. gada 4. aprīļa Īstenošanas lēmumu 2014/191/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 104, 43. lpp.), ciktāl ar to [no Savienības finansējuma] ir izslēgti noteikti Itālijas Republikas veiktie izdevumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 235, 21.7.2014.


title: Lieta T-45/13: Prasība, kas celta 2013. gada 29. janvārī — Rose Vision un Seseña /Komisija

text:
               22.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/10

         Prasība, kas celta 2013. gada 29. janvārī — Rose Vision un Seseña/Komisija
   (Lieta T-45/13)
   2013/C 178/19
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Rose Vision, SL (Seseña, Spānija) un Julián Seseña (Pozuelo de Alarcón, Spānija) (pārstāvji — M. Muñiz Bernuy un Á. Alonso Villa, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt lēmumus par nolīgto maksājumu apturēšanu;

               —

               svītrot Rose Visión, S.L. no Izslēgšanas gadījumu datubāzes un Agrīnās brīdināšanas sistēmas (EWS);

               —

               piespriest atbildētājai pienākumu samaksāt zaudējumu un kaitējuma atlīdzinājumu EUR 5 000 624 apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Viens no abiem prasītājiem ir galvenokārt ar telekomunikācijām, pētniecību un izstrādi, kā arī konsultāciju pakalpojumiem telekomunikāciju, pētniecības un inovācijas jomās strādājošs uzņēmums, kas kopš 2002. gada ir strādājis virknē projektu ar Komisiju.
   Šī prasība ir celta dēļ divām revīzijām, kas prasītājā uzņēmumā tika veiktas laikā no 2011. gada februāra līdz aprīlim. Minētajos revīzijas ziņojumos prasītājs uzņēmums ir vainots vairāku saistību neizpildē un pārkāpumu izdarīšanā, tādēļ apturot veicamos maksājumus.
   Pēc prasītāju domām, pārmestais neatbilstot patiesībai. Proti, rūpīgi iepazīstoties ar vienu no iepriekš minētajiem revīzijas ziņojumiem, prasītāju ieskatā, esot iespējams pārliecināties, ka tas ir sagatavots ar mērķi tiem nepamatoti uzbrukt, lai tos diskreditētu. Tādējādi šis revīzijas ziņojums pārsvarā esot balstīts uz nepierādītu informāciju. Šāda Komisijas rīcība atbilstot drīzāk izmeklēšanas, uzraudzības un pārbaudes, nevis revīzijas darbībām, kurā ir jāpārbauda ziņas un jāpārliecinās par avotu ticamību.
   Tā visa rezultātā prasītājam uzņēmumam esot nodarīts smags kaitējums ne vien saimnieciski, bet arī attiecībā uz tā profesionālo reputāciju un uzticamību.


title: Lieta T-669/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 21. jūlija spriedumu lietā F-82/15 De Nicola/EIB 2016. gada 21. septembrī iesniedza Carlo De Nicola

text:
               7.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 410/25

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 21. jūlija spriedumu lietā F-82/15 De Nicola/EIB 2016. gada 21. septembrī iesniedza Carlo De Nicola

   (Lieta T-669/16 P)
   (2016/C 410/36)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis – G. Ferabecoli, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               apmierināt apelācijas sūdzību un, daļēji grozot pārsūdzēto spriedumu, atcelt rezolutīvās daļas 2. punktu, kā arī minētā sprieduma 12., 13., 24., 55.-57., 123.-135. un 157.-165. punktu;

               —

               rezultātā piespriest atbildētājai atlīdzināt Dr. C. De Nicola zaudējumus, kas tam nodarīti, kā prasīts pieteikumā par lietas ierosināšanu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo apelācijas sūdzību apelācijas sūdzības iesniedzējs vēršas pret Civildienesta tiesas 2016. gada 21. jūlija spriedumu, ar ko ir noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēja prasība, pirmkārt, atcelt 2014. gada 4. decembra lēmumu, ar kuru atbildētāja ir atteikusies atlīdzināt atsevišķus medicīniskos izdevumus, un, otrkārt, piespriest atbildētājai un Eiropas Savienībai atlīdzināt viņam zaudējumus, kas tam esot nodarīti.
   Apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzējs iebilst pret pārsūdzētajā spriedumā ietvertajiem secinājumiem attiecībā uz lāzerterapijas zinātnisko spēku.
   Tāpat apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka šajā lietā ir izpildīti nosacījumi gan mantiskā, gan morālā kaitējuma atlīdzināšanai.


title: Lieta T-776/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 12. maija spriedums – Red Lemon/EUIPO – Lidl Stiftung (“ABTRONICX2”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ABTRONICX2” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TRONIC” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Minimālā agrākas preču zīmes raksturīgā atšķirtspēja — Sajaukšanas iespēja

text:
               27.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/16

         Vispārējās tiesas 2016. gada 12. maija spriedums – Red Lemon/EUIPO – Lidl Stiftung (“ABTRONICX2”)
   (Lieta T-776/14) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ABTRONICX2” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TRONIC” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Minimālā agrākas preču zīmes raksturīgā atšķirtspēja - Sajaukšanas iespēja)
   (2016/C 232/20)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Red Lemon Inc. (Honkonga, Ķīna) (pārstāvji – T. Wieland un S. Müller, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – D. Walicka)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 4. septembra lēmumu lietā R 2078/2013–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Lidl Stiftung & Co. KG un Red Lemon Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Red Lemon Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 46, 9.2.2015.


title: Lieta C-268/13: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums ( Tribunalul Sibiu (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elena Petru / Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu , Casa Naţională de Asigurări de Sănătate Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālais nodrošinājums — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — 22. panta 2. punkta otrā daļa — Veselības apdrošināšana — Citā dalībvalstī sniegta stacionārā aprūpe — Iepriekšējas atļaujas atteikums — Zāļu un pirmās nepieciešamības medicīnisko preču trūkums

text:
               8.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 439/5

         Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums (Tribunalul Sibiu (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elena Petru/Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate

   (Lieta C-268/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālais nodrošinājums - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - 22. panta 2. punkta otrā daļa - Veselības apdrošināšana - Citā dalībvalstī sniegta stacionārā aprūpe - Iepriekšējas atļaujas atteikums - Zāļu un pirmās nepieciešamības medicīnisko preču trūkums)
   (2014/C 439/07)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunalul Sibiu

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Elena Petru

      Atbildētāja: Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Regulu (EK) Nr. 592/2008, 22. panta 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka atļauja, kas ir paredzēta šī paša panta 1. punkta c) apakšpunkta i) punktā, nevar tikt atteikta, ja zāļu un pirmās nepieciešamības medicīnas preču dēļ attiecīgā stacionārā ārstēšana nevar tikt savlaicīgi sniegta sociāli apdrošinātās personas dzīvesvietas dalībvalstī. Šī neiespējamība ir jāizvērtē, ņemot vērā visu dzīvesvietas dalībvalsts ārstniecības iestāžu, kas var sniegt attiecīgo ārstēšanu, līmeni un ņemot vērā laika periodu, kurā šī ārstēšana var tikt savlaicīgi saņemta.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 229, 17.9.2005.

text:
               1.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/13

         (2005/C 243/21)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 229, 17.9.2005.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 217, 3.9.2005.

      OV C 205, 20.8.2005.

      OV C 193, 6.8.2005.

      OV C 182, 23.7.2005.

      OV C 171, 9.7.2005.

      OV C 155, 25.6.2005.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Lieta C-329/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 17. jūnijā iesniedza Unabhängiger Verwaltungssenats Wien (Austrija) — Ferdinand Stefan

text:
               21.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 17. jūnijā iesniedza Unabhängiger Verwaltungssenats Wien (Austrija) — Ferdinand Stefan

   (Lieta C-329/13)
   2013/C 274/04
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ferdinand Stefan

      Atbildētāja: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Par Vides informācijas direktīvas 2003/4/EK (1) spēkā esamību:
               Atbilstoši LESD 267. panta pirmā teikuma b) apakšpunktam tiek jautāts, vai visa Vides informācijas direktīva 2003/4/EK, proti, vai visas Vides informācijas direktīvas 2003/4/EK daļas ir spēkā, it īpaši ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otrajā daļā ietvertos priekšrakstus?

               2)

               Par Vides informācijas direktīvas 2003/4/EK interpretāciju:
               Gadījumā, ja Eiropas Savienības Tiesa atbild apstiprinoši uz jautājumu par visas Vides informācijas direktīvas 2003/4/EK vai Vides informācijas direktīvas 2003/4/EK daļu spēkā esamību, atbilstoši LESD 267. panta pirmā teikuma a) un b) apakšpunktam lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, ciktāl un pie kādiem nosacījumiem Vides informācijas direktīvas tiesību normas atbilst Eiropas Savienības Pamattiesību hartas tiesību normām un LES 6. pantā ietvertajiem priekšrakstiem?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīva 2003/4/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu, OV L 41, 26. lpp.


title: Lieta C-203/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 23. aprīlī iesniedza Tribunal Català de Contractes del Sector Públic (Spānija) – Consorci Sanitari del Maresme / Corporació de Salut del Maresme i la Selva

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 23. aprīlī iesniedza Tribunal Català de Contractes del Sector Públic (Spānija) – Consorci Sanitari del Maresme/Corporació de Salut del Maresme i la Selva

   (Lieta C-203/14)
   2014/C 235/07
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Català de Contractes del Sector Públic

      Pamatlietas puses

      Pieteicējs: Consorci Sanitari del Maresme

      Atbildētāja: Corporació de Salut del Maresme i la Selva

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (1), publiskās administrācijas iestādes ir uzskatāmas par publisko tiesību subjektiem?

               2)

               Vai gadījumā, ja atbildams apstiprinoši, saskaņā ar minēto 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/18/EK publiskās administrācijas iestādes ir uzskatāmas par saimnieciskās darbības subjektiem un līdz ar to drīkst piedalīties publiskā iepirkuma procedūrās?

               3)

               Vai gadījumā, ja atbildams apstiprinoši, saskaņā ar minēto 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/18/EK publiskās administrācijas iestādes drīkst tikt iekļautas un tām jābūt iekļautām oficiālajos atzīto būvuzņēmēju, piegādātāju vai pakalpojumu sniedzēju sarakstos vai publisko vai privāto sertifikācijas iestāžu veiktajā sertifikācijā, kas Spānijas tiesībās ir pazīstama kā uzņēmumu klasifikācijas sistēma?

               4)

               Vai 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK Spānijas tiesiskajā regulējumā ar 2011. gada 14. novembra Karaļa Leģislatīvo dekrētu Nr. 3/2011, ar kuru pieņem Publiskā iepirkuma likuma pārstrādāto redakciju, šīs direktīvas izpratnē ir transponēta nepareizi, un vai gadījumā, ja tas tā ir, Spānijas likumdevējs minētā Karaļa 2011. gada 14. novembra Leģislatīvā dekrēta Nr. 3/2011 62. un 65. pantā ir ierobežojis publiskās administrācijas iestāžu iespējas tikt ierakstītām uzņēmumu klasifikācijas reģistros?

               5)

               Kādi saskaņā ar minēto 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/18/EK būtu līdzekļi, ar kuriem var apliecināt spēju slēgt publiskā iepirkuma līgumus gadījumā, ja publiskās administrācijas iestādes drīkst piedalīties iepirkuma procedūrās, bet attiecībā uz tām nevar veikt uzņēmumu klasifikāciju?

      (1)  OV L 134, p. 114; Īpašais izdevums latviešu valodā, 6. nod., 7. sēj., 132. lpp.


title: Lieta T-465/11: Prasība, kas celta 2011. gada 26. augustā — Globula /Komisija

text:
               15.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/8

         Prasība, kas celta 2011. gada 26. augustā — Globula/Komisija
   (Lieta T-465/11)
   2011/C 305/10
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Globula a.s. (Hodonín, Čehijas Republika) (pārstāvji — M. Petite, D. Paemen, A. Tomtsis, D. Koláček un P. Zákoucký, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 27. jūnija lēmumu, ar kuru nosaka, ka Čehijas Republikai ir jāatsauc Čehijas Rūpniecības un tirdzniecības ministrijas 2010. gada 26. oktobra paziņotais lēmums, ar kuru prasītājai tiek nodrošināta pagaidu atbrīvošana no pienākuma nodrošināt apspriestās trešās puses pieejas tiesības plānotai pazemes gāzes krātuvei Dambořice (C(2011) 4509); un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nepareizi piemēroja Trešās gāzes direktīvas (1) 36. panta 9. punktu, nevis Otrās gāzes direktīvas (2) 22. panta 4. punktu. Tā rezultātā atbildētāja nepareizi izdeva apstrīdēto lēmumu kā saistošu lēmumu, nevis kā neoficiālu lūgumu. Turklāt, pamatojoties uz Trešās gāzes direktīvas 36. panta 9. punktā noteikto laika posmu, atbildētāja apstrīdēto lēmumu izdeva pārāk vēlu, jo saskaņā ar Otrās gāzes direktīvas noteikumiem sākotnējais laika posms varētu tikt pagarināts tikai par vienu papildu mēnesi. Tādējādi apstrīdētajam lēmumam nav juridiska spēka.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pārkāpusi prasītājas tiesisko paļāvību, kad tā sākotnēji sniedza precīzus, beznosacījumu un konsekventus apgalvojumus par to, kad un kādos apstākļos Čehijas Rūpniecības un tirdzniecības ministrijas paziņotais lēmums kļūs galējs, vēlāk nepārprotami to vēlreiz apstiprināja un tad negaidīti izdeva apstrīdēto lēmumu, kas neatbilda tās iepriekšējiem paziņojumiem.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pārkāpusi Līgumus un tiesiskuma noteikumus, kas attiecas uz viņu piemērojamību. Šajā saistībā ar apstrīdēto lēmumu tika piemērotas nepareizas materiālo tiesību normas. Prasītāja apgalvo, ka piemērojamās materiālo tiesību normas, saskaņā ar kurām Komisijai vajadzēja izskatīt paziņoto lēmumu, ir ietvertas Otrās gāzes direktīvas 22. pantā. Tādējādi Komisija pārkāpa tiesiskās drošības principu un prasītājas tiesisko paļāvību.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā, kļūdaini noraidot Čehijas Rūpniecības un tirdzniecības ministrijas sniegto skaidrojumu, ka prasītāja nebija un vēl joprojām nav spējīga atrast uzticamu ilgtermiņa partneri saskaņā ar Čehijas tiesību aktu noteikumiem par uzglabāšanas apjoma noteikšanu, kas bija piemērojami gan laikā, kad prasītāja iesniedza ministrijai atbrīvojuma pieprasījumu, gan ir piemērojami šobrīd.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/55/EK atcelšanu (OV L 211. lpp., 94. punkts).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīva 2003/55/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 98/30/EK atcelšanu (OV L 176. lpp., 57. punkts).


title: Lieta C-496/13 P: Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 22. janvāra rīkojums – GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Villiger Söhne GmbH Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Grafiska krāsaina preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “LIBERTE american blend” uz sarkana fona — Kopienas vārdiskas preču zīmes “La LIBERTAD” īpašnieka iebildumi — Reģistrācijas atteikums

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/7

         Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 22. janvāra rīkojums – GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Villiger Söhne GmbH

   (Lieta C-496/13 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Grafiska krāsaina preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “LIBERTE american blend” uz sarkana fona - Kopienas vārdiskas preču zīmes “La LIBERTAD” īpašnieka iebildumi - Reģistrācijas atteikums)
   (2015/C 146/10)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (pārstāvji – I. Memmler un S. Schulz, advokātes)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Walicka), Villiger Söhne GmbH (pārstāve – H. MacKenzie, advokāte)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 313, 26.10.2013.


title: Lieta C-157/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden 2008. gada 16. aprīļa rīkojumu — E. H. A. Passenheim-van Schoot / Staatssecretaris van Financiën

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden2008. gada 16. aprīļa rīkojumu — E. H. A. Passenheim-van Schoot/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-157/08)
   (2008/C 171/30)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hoge Raad der Nederlanden
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: E. H. A. Passenheim-van Schoot

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

   Prejudiciālais jautājums
   Vai EKL 49. pants un EKL 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neliedz dalībvalstij gadījumos, kad tās finanšu pārvaldei netiek deklarēti (ieņēmumi no) uzkrājumi(em) ārzemēs, piemērot tiesību normu, kas, lai kompensētu efektīvas kontroles trūkumu, attiecībā uz uzkrājumiem ārvalstīs paredz divpadsmit gadu termiņu, kurā var veikt nodokļu uzrēķinu, bet tai pašā laikā attiecībā uz (ieņēmumiem no) uzkrājumiem, kas atrodas attiecīgajā dalībvalstī, kur ir iespējams veikt efektīvu kontroli, ir noteikts piecu gadu termiņš, kurā var veikt nodokļu uzrēķinu?


title: Lietas T-264/10 un T-266/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 21. jūnija spriedums — Spānijas/Komisija (Spānijas īstenotā Kohēzijas fonda un ERAF darbības programma (ESF darbības programma diskriminācijas izskaušanai 2007.-2013. gadā) — Starpposma maksājuma pieteikums — Lēmums apturēt samaksas termiņu būtisku trūkumu vadības un kontroles sistēmu darbībā dēļ — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Regulas (EK) Nr. 1083/2006 87. panta 2. punkts)

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/18

         Vispārējās tiesas 2012. gada 21. jūnija spriedums — Spānijas/Komisija
   (Lietas T-264/10 un T-266/10) (1)

   (Spānijas īstenotā Kohēzijas fonda un ERAF darbības programma (ESF darbības programma diskriminācijas izskaušanai 2007.-2013. gadā) - Starpposma maksājuma pieteikums - Lēmums apturēt samaksas termiņu būtisku trūkumu vadības un kontroles sistēmu darbībā dēļ - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Regulas (EK) Nr. 1083/2006 87. panta 2. punkts)
   2012/C 227/26
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāve — N. Díaz Abad)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Urraca Caviedes un B. Conte)

      Priekšmets

   Prasības atcelt Komisijas 2010. gada 10. maija lēmumu (lietā T-264/10) un 2010. gada 11. maija lēmumu (lietā T-266/10), ar kuriem Spānijas iestādēm ir darīts zināms par vairāku Spānijas Karalistes iesniegtu starpposma maksājuma pieteikumu izpildes termiņa apturēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apvienot lietas T-264/10 un T-266/10 sprieduma taisīšanai;

               2)

               atcelt Eiropas Komisijas 2010. gada 10. un 11. maija lēmumus, ar kuriem Spānijas iestādēm ir darīts zināms par vairāku Spānijas Karalistes iesniegtu starpposma maksājuma pieteikumu izpildes termiņa apturēšanu;

               3)

               prasību par nokavējuma procentu samaksas prasījuma pamatotības atzīšanu noraidīt;

               4)

               pieteikumu, kurā Vispārējai tiesai lūgts saskaņā ar tās Reglamenta 64. pantu noteikt procesa organizatorisko pasākumu, atstāt bez izskatīšanas;

               5)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 221, 14.8.2010.


title: Lieta C-183/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               18.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 167/6

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-183/09)
   2009/C 167/11
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Triantafyllou un Irò Dimitriou)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1), un katrā ziņā nepaziņojot šos aktus Komisijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 412. panta 1. punkta pirmā daļā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2006/112/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2008. gada 1. janvārī.

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-11/14: Prasība, kas celta 2014. gada 3. janvārī – Grundig Multimedia /ITSB ( “Pianissimo” )

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/41

         Prasība, kas celta 2014. gada 3. janvārī – Grundig Multimedia/ITSB (“Pianissimo”)
   (Lieta T-11/14)
   2014/C 135/53
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Šveice) (pārstāvis – S. Walter, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 5. novembra lēmumu lietā R 441/2013–4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp procesā ITSB radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Pianissimo” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 11 102 266

      Pārbaudītāja lēmums: pieteiktās preču zīmes reģistrāciju atteikt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 2. punkta pārkāpums


title: Tiesas spriedums (piektā palāta)  2005. gada 17. novembrī  lietā C-131/05 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 79/409/EEK un Direktīva 92/43/EEK)

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/18

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 17. novembrī
   lietā C-131/05 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 79/409/EEK un Direktīva 92/43/EEK)
   (2006/C 36/35)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā C-131/05 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2005. gada 21. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Van Beks [M. van Beek], kam palīdz F. Luiss [F. Louis] un A. Capobjanko [A. Capobianco]) pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (pārstāvji — S. Nvaokolo [S. Nwaokolo]), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: piektās palātas priekšsēdētāja funciju izpildītājs R. Šintgens [R. Schintgen], tiesneši R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapierta], J. Klučka [J. Klučka] (referents), ģenerāladvokāte J. Kokote [J. Kokott], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 17. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               paredzētajā termiņā nepieņemot visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību 6. panta 1. punktu un Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 12. panta 2. punktu un 13. panta 1. punktu, lasot tos kopsakarā ar tās 2. panta 1. punktu, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 132, 28.05.2005.


title: Lieta C-77/07: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 2. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/32

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 2. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-77/07) (1)

   (2007/C 315/59)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 69, 23.4.2005.


title: Lieta T-231/07: Pirmās instances tiesas 2007. gada 5. novembra rīkojums — ITT Manufacturing Enterprises /ITSB — ITT Trademark and Trade (I.T.T.)

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/44

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 5. novembra rīkojums — ITT Manufacturing Enterprises/ITSB — ITT Trademark and Trade (I.T.T.)

   (Lieta T-231/07) (1)

   (2007/C 315/83)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 199, 25.8.2007.


title: Apvienotās lietas C-293/12 un C-594/12: Tiesas (virspalāta) 2014. gada 8. aprīļa spriedums ( High Court of Ireland , Verfassungsgerichtshof (Īrija, Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung , Michael Seitlinger , Christof Tschohl u.c. (C-594/12)/ Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform , The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General Elektroniskās komunikācijas — Direktīva 2006/24/EK — Publiski pieejami elektronisko komunikāciju pakalpojumi vai publiski pieejami komunikāciju tīkli — Tādu datu saglabāšana, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar šādu pakalpojumu sniegšanu — Spēkā esamība — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 8. un 11. pants

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/6

         Tiesas (virspalāta) 2014. gada 8. aprīļa spriedums (High Court of Ireland, Verfassungsgerichtshof (Īrija, Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl u.c. (C-594/12)/Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General

   (Apvienotās lietas C-293/12 un C-594/12) (1)

   (Elektroniskās komunikācijas - Direktīva 2006/24/EK - Publiski pieejami elektronisko komunikāciju pakalpojumi vai publiski pieejami komunikāciju tīkli - Tādu datu saglabāšana, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar šādu pakalpojumu sniegšanu - Spēkā esamība - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 8. un 11. pants)
   2014/C 175/07
   Tiesvedības valoda – angļu un vācu

      Iesniedzējtiesas

   High Court of Ireland, Verfassungsgerichtshof

      Pamatlietu puses

      Prasītāji: Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl u.c. (C-594/12)

      Atbildētāji: Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General

      piedaloties: Irish Human Rights Commission

      Priekšmets

   (Lieta C-293/12)
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – High Court of Ireland – Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK (OV L 105, 54. lpp.) 3., 4. un 6. panta interpretācija – Prasītājas tiesību ierobežošana mobilās telefonijas jomā – Saderīgums ar LESD 5. panta 4. punktu un 21. punktu – Saderīgums ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 8., 10. un 41. pantu
   (Lieta C-594/12)
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Verfassungsgerichtshof -–Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK (OV L 105, 54. lpp.) 3.-9. panta spēkā esamība, ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 9. un 11. pantu – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas un it īpaši tās 7., 8., 52. un 53. panta, Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 31. lpp.), kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulas (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV L 8, 1. lpp.) interpretācija – Konstitucionāla sūdzība par iespējamo federālā Telekomunikāciju likuma, ar kuru ir transponēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīva 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, konkrētu tiesību normu neatbilstību konstitūcijai

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīva 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK nav spēkā.

      (1)  OV C 258, 25.8.2012.

      OV C 79, 16.3.2013.


title: Lieta C-10/07: Prasība, kas celta 2007. gada 16. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti

text:
               24.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/6

         Prasība, kas celta 2007. gada 16. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-10/07)
   (2007/C 69/12)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Enegren, G. Rozet)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/74/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 80/987/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 2. pants;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2002/74/EK transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 8. oktobrī.

      (1)  OV L 270, 10. lpp.


title: Lieta T-678/16 P: Vispārējās tiesas 2017. gada 12. septembra spriedums – Siragusa/Padome Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Dienesta attiecību izbeigšana — Lūgums par pensionēšanos — Civildienesta noteikumu grozīšana pēc lūguma iesniegšanas — Iepriekšēja lēmuma atsaukšana — Apstrīdētā lēmuma juridiskā kvalifikācija

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/12

         Vispārējās tiesas 2017. gada 12. septembra spriedums – Siragusa/Padome
   (Lieta T-678/16 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Dienesta attiecību izbeigšana - Lūgums par pensionēšanos - Civildienesta noteikumu grozīšana pēc lūguma iesniegšanas - Iepriekšēja lēmuma atsaukšana - Apstrīdētā lēmuma juridiskā kvalifikācija)
   (2017/C 357/15)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Sergio Siragusa (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – T. Bontinck un A. Guillerme, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bauer un M. Veiga) un Eiropas Parlaments (pārstāvji – M. Dean un D. Nessaf)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 13. jūlija rīkojumu Siragusa/Padome (F-124/15, EU:F:2016:147), lūdzot šo rīkojumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 13. jūlija rīkojumu Siragusa/Padome (F-124/15);

               2)

               nosūtīt lietu atpakaļ citai Vispārējās tiesas palātai, kas nav izskatījusi šo apelācijas sūdzību;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 419, 14.11.2016.


title: Lieta C-238/12 P: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 30. aprīļa spriedums – FLSmidth & Co. A/S /Eiropas Komisija Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Plastikāta rūpniecisko maisu nozare — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Vispārējās tiesas neierobežota kompetence — Pienākums norādīt pamatojumu — Mātesuzņēmuma atzīšana par vainojamu meitasuzņēmuma izdarītā pārkāpumā — Mātesuzņēmuma atbildība par meitasuzņēmumam uzliktā naudas soda samaksu — Samērīgums — Tiesvedība Vispārējā tiesā — Sprieduma taisīšana saprātīgā termiņā

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/2

         Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 30. aprīļa spriedums – FLSmidth & Co. A/S/Eiropas Komisija
   (Lieta C-238/12 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Plastikāta rūpniecisko maisu nozare - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Vispārējās tiesas neierobežota kompetence - Pienākums norādīt pamatojumu - Mātesuzņēmuma atzīšana par vainojamu meitasuzņēmuma izdarītā pārkāpumā - Mātesuzņēmuma atbildība par meitasuzņēmumam uzliktā naudas soda samaksu - Samērīgums - Tiesvedība Vispārējā tiesā - Sprieduma taisīšana saprātīgā termiņā)
   2014/C 194/02
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: FLSmidth & Co. A/S (pārstāvis – M. Dittmer, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Castillo de la Torre un V. Bottka, pārstāvji, kam palīdz M. Gray, Barrister)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 6. marta spriedumu lietā T–65/06 FLSmidth/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa daļēji atcēla Komisijas 2005. gada 30. novembra lēmumu C(2005) 4634 par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta COMP/F/38.354 – Rūpnieciskie maisi), kas attiecas uz aizliegtu vienošanos, kura izpaudās, cenu un pārdošanas kvotu katrā ģeogrāfiskajā zonā noteikšanā, lielo klientu pasūtījumu sadalīšanā, saskaņotā piedāvājumu konkursiem iesniegšanā, izstrādājot informācijas par pārdošanas apjomiem rūpniecisko maisu tirgū apmaiņas mehānismus, un samazināja prasītājam uzlikto naudas sodu – Vainojamība pārkāpjošā rīcībā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               FLSmidth & Co. A/S atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 303, 6.10.2012.


title: Lieta T-351/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 30. jūnija spriedums — Matratzen Concord /ITSB — Barranco Schnitzler un Barranco Rodriguez ( “MATRATZEN CONCORD” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “MATRATZEN CONCORD” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “MATRATZEN” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas (EK) Nr. 40/94 73. pants (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. pants))

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/39

         Vispārējās tiesas 2010. gada 30. jūnija spriedums — Matratzen Concord/ITSB — Barranco Schnitzler un Barranco Rodriguez (“MATRATZEN CONCORD”)
   (Lieta T-351/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “MATRATZEN CONCORD” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “MATRATZEN” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas (EK) Nr. 40/94 73. pants (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. pants))
   2010/C 221/63
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Matratzen Concord GmbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvis — J. Albrecht, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis — G. Schneider)

      Pārējie procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieki: Pablo Barranco Schnitzel un Mariano Barranco Rodrigues (Sant Just Desvern, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 30. maija lēmumu lietā R 1034/2007-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Pablo Barranco Schnitzler un Mariano Barranco Rodriguez, no vienas puses, un Matratzen Concord GmbH, no otras puses

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 30. maija lēmumu lietā R 1034/2007-2;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 285, 08.11.2008.