title: Lieta C-288/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Svea Hovrätt — Miljööverdomstolen (Zviedrija) 2008. gada 30. jūnija rīkojumu — Kemikalieinspektionen / Nordiska Dental AB

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/37

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Svea Hovrätt — Miljööverdomstolen (Zviedrija) 2008. gada 30. jūnija rīkojumu — Kemikalieinspektionen/Nordiska Dental AB

   (Lieta C-288/08)
   (2008/C 209/57)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Iesniedzējtiesa
   Svea Hovrätt — Miljööverdomstolen
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Kemikalieinspektionen

      Atbildētāja: Nordiska Dental AB

   Prejudiciālie jautājumi

               1.

                           a)

                           Vai Padomes 1993. gada 14 jūnija Direktīvas 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm (1) normas ir jāinterpretē tādējādi, ka tās ir šķērslis piemērot ar vides un veselības aizsardzības apsvērumiem pamatotu valsts aizliegumu no attiecīgās valsts veikt dzīvsudrabu saturoša amalgāma, kas paredzēts izmantošanai stomatoloģijā, komerciālu eksportu?

                           b)

                           Vai šo interpretāciju ietekmē apstāklis, ka attiecīgā prece ir marķēta ar CE zīmi?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša, vai Zviedrijas Rīkojuma (1998:944) par, cita starpā, aizliegumu noteiktos gadījumos saistībā ar ķīmisku vielu tirdzniecību, importu un eksportu 8. un 11. pants, kas ir pamatoti ar iepriekš minētajiem apsvērumiem, atbilst EKL 29. un 30. pantam gadījumā, kad šīs normas tiek piemērotas attiecībā uz tādu dzīvsudrabu saturošu amalgāmu, kas paredzēts izmantošanai stomatoloģijā, kurš marķēts ar CE zīmi?

      (1)  OV L 169, 12.7.1993, 1. lpp.


title: Lieta F-134/12: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 27. janvāra rīkojums — Loescher /Padome

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/36

      Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 27. janvāra rīkojums — Loescher/Padome
      (Lieta F-134/12) (1)

      (2014/C 71/73)
      Tiesvedības valoda — franču
      Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 26, 26.01.2013, 74. lpp.


title: Lieta F-50/13: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 8. maija rīkojums – A /Komisija Civildienests — Sociālais nodrošinājums — Nelaimes gadījums vai arodslimība — Civildienesta noteikumu 73. pants — Daļēja pastāvīga invaliditāte — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Acīmredzama nepieņemamība

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/41

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 8. maija rīkojums – A/Komisija
   (Lieta F-50/13) (1)

   (Civildienests - Sociālais nodrošinājums - Nelaimes gadījums vai arodslimība - Civildienesta noteikumu 73. pants - Daļēja pastāvīga invaliditāte - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Acīmredzama nepieņemamība)
   2014/C 194/60
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: A (pārstāvji – B. Cambier un A. Paternostre, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – V. Joris, pārstāvis, kam palīdz C. Mélotte, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu par papildu kompensācijas lūgumu, kuru prasītājs cēla, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punktu, lai saņemtu pilnīgu atlīdzinājumu par materiālajiem zaudējumiem un morālo kaitējumu, kurus viņš esot cietis pēc savas arodslimības un daudzajām pretlikumībām, kuras esot pieļautas, izskatot viņa lūgumu saskaņā ar Civildienesta noteikumu 73. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               lietas dalībnieki sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013., 63. lpp.


title: Lieta T-611/15: Prasība, kas celta 2015. gada 2. novembrī – Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring/Komisija

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/65

         Prasība, kas celta 2015. gada 2. novembrī – Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring/Komisija
   (Lieta T-611/15)
   (2016/C 027/83)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring mbH (Melzungena, Vācija) (pārstāvji – E. Wagner un H. Hoffmeyer, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2015. gada 3. septembra lēmumu procedūrā 2015/4023, ar ko prasītājai pilnībā tika liegta piekļuve Komisijas 2013. gada 4. decembra lēmuma karteļa lietā AT/39914 – EIRD nekonfidenciālajai versijai un Komisijas šīs procedūras dokumentu satura rādītājam, pilnībā vai, pakārtoti, vismaz tiktāl, ciktāl Komisija ir liegusi piekļuvi tai šī lēmuma nekonfidenciālās versijas vai satura rādītāja daļai, kuras konfidencialitāti lēmuma adresāti uzņēmumi nav izvirzījuši vai vairs nav izvirzījuši;

               —

               pakārtoti, gadījumā, ja Komisijas 2015. gada 3. septembra lēmumu procedūrā 2015/4023, ar ko prasītājai pilnība tika liegta piekļuve Komisijas 2013. gada 4. decembra lēmuma karteļa lietā AT/39914 – EIRD nekonfidenciālajai versijai un Komisijas šīs procedūras dokumentu satura rādītājam, tādēļ un tiktāl neatceļ, jo un ciktāl Komisijas 2013. gada 4. decembra lēmuma karteļa lietā AT/39914 – EIRD un/vai šīs procedūras dokumentu satura rādītāja nekonfidenciālā versija nepastāv, konstatēt, ka Komisija ir pieļāvusi prettiesisku bezdarbību, nesagatavojot un prasītājai nenosūtot sava 2013. gada 4. decembra lēmuma karteļa lietā AT/39914 – EIRD un/vai šīs procedūras dokumentu satura rādītāja nekonfidenciālās versijas;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības atbalstam prasītāja izvirza desmit pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: pamattiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kā arī tiesību uz labu pārvaldību un tiesību uzzināt pamatojumu pārkāpums, nesniedzot apstrīdētā lēmuma pamatojumu.

               2.

               Otrais pamats: pamattiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā un tiesību tikt informētam par pārsūdzības iespējām pārkāpums pārsūdzības iespēju nenorādīšanas dēļ.

               3.

               Trešais pamats: Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 2. punkta trešā ievilkuma pārkāpums.

               4.

               Ceturtais pamats: Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmā ievilkuma pārkāpums.

               5.

               Piektais pamats: Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta 1. apakšpunkta pārkāpums.

               6.

               Sestais pamats: Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta 2. apakšpunkta pārkāpums.

               7.

               Septītais pamats: pamattiesību piekļūt dokumentiem pārkāpums.

               8.

               Astotais pamats: pamattiesību piekļūt dokumentiem un samērīguma principa pārkāpums, nesniedzot vismaz daļēju piekļuvi aktiem, kuriem tika lūgts ļaut piekļūt.

               9.

               Devītais pamats: LESD 101. panta pārkāpums, praktiski liedzot prasītājai noskaidrot karteļu tiesībās paredzētās zaudējumu atlīdzības iespējas un attiecīgi izvirzīt šādus prasījumus.

               10.

               Desmitais, pakārtoti izvirzītais pamats: pārkāptas prasītājas tiesības uz to, lai tiktu izveidotas Komisijas lēmuma karteļu lietā AT/39914 – EIRD un Komisijas dokumentu šajā lietā satura rādītāja nekonfidencialās versijas (Regula (EK) Nr. 1049/2001 un Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2) 30. panta 2. punkts).

         Šajā ziņā prasītāja norāda, ka nav izpildīti priekšnosacījumi, lai piemērotu Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 2. un3. punkta izņēmuma noteikumus, kas varētu pamatot piekļuves atteikšanu prasītājas pieprasītajiem dokumentiem

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

      (2)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-583/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 8. decembra spriedums – Giand/ITSB – Flamagas (“FLAMINAIRE”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “FLAMINAIRE” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un starptautiskas vārdiskas preču zīmes “FLAMINAIRE” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts — Ne bis in idem

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/50

         Vispārējās tiesas 2015. gada 8. decembra spriedums – Giand/ITSB – Flamagas (“FLAMINAIRE”)
   (Lieta T-583/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “FLAMINAIRE” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un starptautiskas vārdiskas preču zīmes “FLAMINAIRE” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts - Ne bis in idem)
   (2016/C 027/62)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Giand Srl (Rimini, Itālija) (pārstāvis – F. Caricato, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – P. Bullock)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Flamagas, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvis – G. Hinarejos Mulliez, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 11. jūnija lēmumu lietā R 2117/2011–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Flamagas, SA un Giand Srl

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Giand Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp nepieciešamos izdevumus, kas Flamagas, SA radušies procesā Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas padomē.

      (1)  OV C 351, 6.10.2014.


title: Lieta C-553/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Raad van State (Nīderlande) 2007. gada 12. decembra rīkojumu — College van burgemeester en wethouders van Rotterdam / M.E.E. Rijkeboer

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Raad van State (Nīderlande) 2007. gada 12. decembra rīkojumu — College van burgemeester en wethouders van Rotterdam/M.E.E. Rijkeboer

   (Lieta C-553/07)
   (2008/C 64/29)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Raad van State
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: College van burgemeester en wethouders van Rotterdam

      Atbildētājs: M.E.E. Rijkeboer

   Prejudiciālais jautājums
   Vai likumā paredzētais datu paziņošanas ierobežojums līdz vienam gadam pirms atbilstoša pieteikuma iesniegšanas ir saderīgs ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK (1) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 12. panta a) apakšpunktu, ko skata kopā ar šīs direktīvas 6. panta 1. punkta e) apakšpunktu, un samērīguma principu?

      (1)  OV L 281, 31. lpp.


title: Lietas T-308/99 izslēgšana no reģistra

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/44

         Lietas T-308/99 (1) izslēgšana no reģistra
   (2004/C 228/101)

      (Tiesvedības valoda: holandiešu)

   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas otrās palātas (paplašinātais sastāvs) priekšsēdētājs 2004. gada 24. maijā izdeva rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-308/99, H. Peeters Service B. V., ko atbalsta Nīderlandes Karaliste, pret Eiropas Kopienu Komisiju.

      (1)  OV C 63, 4.3.2000.


title: Lieta C-45/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Arbeitsgericht Hamburg (Vācija) 2009. gada 2. februāra rīkojumu – Gisela Rosenbladt/Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH

text:
               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Arbeitsgericht Hamburg (Vācija) 2009. gada 2. februāra rīkojumu – Gisela Rosenbladt/Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH

   (Lieta C-45/09)
   2009/C 102/14
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Arbeitsgericht Hamburg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Gisela Rosenbladt

      Atbildētājs: Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai pēc Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz (AGG) [Vispārīgais likums par vienlīdzīgu attieksmi] stāšanās spēkā kolektīvo tiesību regulējums, diferencējot pēc vecuma pazīmes, ir saderīgs ar Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (1), 1. panta un 2. panta 1. punktā paredzēto diskriminācijas vecuma dēļ aizliegumu, lai gan AGG (kā iepriekš AGG 10. panta trešā teikuma 7. punkts) to tieši neatļauj?

               2)

               Vai valsts tiesiskais regulējums, kas valstij, koplīguma slēdzējām pusēm un atsevišķa darba līguma pusēm atļauj noteikt automātisku darba tiesisko attiecību izbeigšanu konkrētā vecumā (šajā gadījumā, sasniedzot 65 gadu vecumu), ir pretrunā diskriminācijas vecuma dēļ aizliegumam, kas noteikts Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 1. pantā un 2. panta 1. punktā, ja dalībvalstī jau gadu desmitiem pastāvīgi piemēro atbilstošus noteikumus gandrīz visu darba ņēmēju darba tiesiskajām attiecībām, neatkarīgi no attiecīgās ekonomiskās, sociālās, demogrāfiskās situācijas un konkrētā stāvokļa darba tirgū?

               3)

               Vai darba koplīgums, atļaujot darba devējam izbeigt darba tiesiskās attiecības konkrētā vecumā (šajā gadījumā, sasniedzot 65 gadu vecumu), ir pretrunā diskriminācijas vecuma dēļ aizliegumam, kas noteikts Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 1. pantā un 2. panta 1. punktā, ja dalībvalstī jau gadu desmitiem pastāvīgi piemēro atbilstošus noteikumus gandrīz visu darba ņēmēju darba tiesiskajām attiecībām, neatkarīgi no attiecīgās ekonomiskās, sociālās, demogrāfiskās situācijas un konkrētā stāvokļa darba tirgū?

               4)

               Vai valsts, atzīstot par vispārēji piemērojamu darba koplīgumu, kas darba devējam atļauj izbeigt darba tiesiskās attiecības konkrētā vecumā (šajā gadījumā, sasniedzot 65 gadu vecumu), un apstiprinot šo vispārējo piemērojamību, pārkāpj diskriminācijas vecuma dēļ aizliegumu, kas noteikts Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 1. pantā un 2. panta 1. punktā, ja tas notiek neatkarīgi no attiecīgās ekonomiskās, sociālās, demogrāfiskās situācijas un konkrētā stāvokļa darba tirgū?

      (1)  OV L 303, 16. lpp.


title: Lieta T-341/14: Prasība, kas celta 2014. gada 15. maijā  – Klyuyev /Padome

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/29

         Prasība, kas celta 2014. gada 15. maijā – Klyuyev/Padome
   (Lieta T-341/14)
   2014/C 261/52
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Sergiy Klyuyev (Doņecka, Ukraina) (pārstāvis – R. Gherson, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt, ciktāl tas attiecas uz prasītāju:

                           —

                           Padomes 2014. gada 5. marta Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, un

                           —

                           Padomes 2014. gada 5. marta Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus, seši no kuriem būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-340/14 Klyuyev/Padome izvirzītajiem.
   Turklāt prasītājs izvirza pamatu par to, ka Padome neesot izpildījusi kritēriju prasītāja iekļaušanai to personu, vienību un struktūru sarakstā, kam ir piemērojami ierobežojošie pasākumi, proti, ka persona ir tikusi atzīta par atbildīgu par Ukrainas valsts līdzekļu piesavināšanos vai cilvēktiesību pārkāpumiem Ukrainā, jo kā vienīgais iemesls prasītāja iekļaušanai sarakstā tika minēts, ka pret viņu tiekot veikta izmeklēšana Ukrainā par iesaistīšanos noziegumos saistībā ar Ukrainas valsts līdzekļu piesavināšanos un/vai to prettiesisku pārskaitīšanu ārpus Ukrainas.


title: Apvienotās lietas C-180/10 un C-181/10: Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 15. septembra spriedums ( Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jarosław Słaby (C-180/10), Emilian Kuć un Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10)/ Minister Finansów (C-180/10) un Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10) (Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis — Direktīva 2006/112/EK — Nodokļa maksātāja jēdziens — Apbūvei paredzēta zemesgabala pārdošana — 9., 12. un 16. pants — PVN priekšnodokļa atskaitīšanas neesamība)

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/8

         Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 15. septembra spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jarosław Słaby (C-180/10), Emilian Kuć un Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10)/Minister Finansów (C-180/10) un Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10)
   (apvienotās lietas C-180/10 un C-181/10) (1)

   (Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis - Direktīva 2006/112/EK - Nodokļa maksātāja jēdziens - Apbūvei paredzēta zemesgabala pārdošana - 9., 12. un 16. pants - PVN priekšnodokļa atskaitīšanas neesamība)
   2011/C 319/12
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Jarosław Słaby (C-180/10), Emilian Kuć un Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10)

      Atbildētāji: Minister Finansów (C-180/10) un Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Naczelny Sąd Administracyjny — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 9. panta 1. punkta un Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 4. panta 1. un 2. punkta interpretācija — Vairāku apbūvei paredzētu zemesgabalu pārdošana — Pārdevēja kā nodokļa maksātāja kvalifikācija gadījumā, ja zeme ir pārdevēja lauksaimniecības uzņēmuma daļa ja šis pēdējais ir izbeidzis savu darbību pēc tam, kad pašvaldība tā zemi bija pārkvalificējusi par apbūvei paredzētu zemi

      Rezolutīvā daļa:

   Saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem apbūves zemesgabala piegāde ir jāuzskata par apliekamu ar pievienotās vērtības nodokli, ja šī valsts ir izmantojusi tiesības, kas ir ietvertas 12. panta 1. punktā Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Padomes 2006. gada 19. decembra Direktīvu 2006/138/EK, neatkarīgi no tā, vai darbība tiek veikta pastāvīgi vai arī persona, kas veikusi piegādi, veic ražotāju, tirgotāju vai pakalpojumu sniedzēju darbību, ar nosacījumu, ka šī darbība nav vienkārša īpašnieka tiesību izmantošana.
   Fiziska persona, kas ir veikusi lauksaimniecisku darbību zemesgabalā, kurš vēlāk, pamatojoties uz apbūves plānu grozījumiem, kas notikuši no šīs personas gribas neatkarīgu iemeslu dēļ, ticis pārkvalificēts par apbūvei paredzētu zemesgabalu, nav jāuzskata par pievienotās vērtības nodokļa maksātāju Direktīvas 2006/112, kas grozīta ar Direktīvu 2006/138, 9. panta 1. punkta un 12. panta 1. punkta izpratnē gadījumā, kad tā apņemas pārdot minēto zemi, ja šī pārdošana ir daļa no ieinteresētās personas personīgā īpašuma pārvaldes.
   Turpretī, ja šī persona ar nolūku īstenot šādu pārdošanu, veic aktīvas darbības zemes pārdošanā, izmantojot līdzekļus, kas ir līdzīgi tiem, kurus iegulda ražotājs, tirgotājs, vai pakalpojumu sniedzējs Direktīvas 2006/112, kas grozīta ar Direktīvu 2006/138, 9. panta 1. punkta otrās daļas izpratnē, šī persona ir jāuzskata par “saimnieciskās darbības” veicēju šī panta izpratnē un tādējādi — par pievienotās vērtības nodokļa maksātāju.
   Tam, ka šī persona ir “vienotas likmes lauksaimnieks” Direktīvas 2006/112, kas ir grozīta ar Direktīvu 2006/138, 295. panta 1. punkta 3) apakšpunkta izpratnē, šajā ziņā nav nozīmes.

      (1)  OV C 179, 03.07.2010.


title: Lieta C-74/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 12. februārī iesniedza Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) — GSV Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               8.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 12. februārī iesniedza Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) — GSV Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

   (Lieta C-74/13)
   2013/C 164/12
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: GSV Kft.

      Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Komisijas 2011. gada 16. februāra Regulas (ES) Nr. 138/2011, ar ko piemēro pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla šķiedras sieta audumu importam (1), preambulas 14. apsvērumam un 1. panta 1. punktā noteiktajām īpašībām, proti, ka prece
               ir sieta audums,
               ir izgatavota no stikla šķiedras,
               kam gan garumā, gan platumā sieta acs izmērs ir lielāks par 1,8 mm,
               kas sver vairāk nekā 35 g/m2

               atbilst — un tādējādi TARIC 7019590010 kods jāsaprot šādi — prece, kura ir
               baltā krāsā,
               taisnstūra formas,
               no auduma,
               kas darināts no savīta diega, kur
               audu pavedieni sastāv no diviem diegiem, kuri,
               savīdamies viens ar otru, apvij velku pavedienus,
               kuras audumam ir 4×4 mm lieli atvērumi,
               kuras izmērs ir 100 cm × 201 cm,
               kuru veido stikla šķiedras, kas
               pārklātas ar [stirolakrilāta kopolimēra] plastmasas pārklājumu, un
               kas neietver grīstes,
               kuras svars kvadrātmetrā ir 136 g/m2,
               velku pavediena blīvums ir 415 tex un
               audu pavediena blīvums ir 132 tex,
               un tādējādi tā ietilpst minētajā TARIC apakšpozīcijā, ņemot vērā arī tarifu klasifikāciju un Kopienu tiesību normu dažādās valodu versijas?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai, pamatojoties uz Kopienu tiesībām, var tikt piešķirts atbrīvojums no antidempinga maksājuma samaksas fiziskai vai juridiskai personai, kura, paļaudamās uz regulas tekstu, kas publicēts tās valstspiederībai atbilstošajā valodā — nepārliecinādamās, vai nepastāv iespējami atšķirīgas citu valodu versijas — un pamatodamās uz regulas terminu vispārpieņemto nozīmi savā valodā, Eiropas Savienības teritorijā ieved ārpus minētās teritorijas ražotu preci, uzskatīdama, ka atbilstoši tai zināmajai valodas versijai tā ietilpst ar antidempinga maksājumu apliekamo preču lokā, pat tādos gadījumos, kad, pamatojoties uz Kopienas tiesību normas dažādo valodu versiju salīdzinājumu, ir iespējams noteikt, ka uz attiecīgo preci attiecas antidempinga maksājums?

      (1)  Komisijas 2011. gada 16. februāra Regula (ES) Nr. 138/2011, ar ko piemēro pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla šķiedras sieta audumu importam (OV L 43, 9. lpp.).


title: Lieta C-150/11: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums — Eiropas Komisija/ Royaume de Belgique (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 1999/37/EK — Transportlīdzekļu reģistrācijas dokumenti — Iepriekš citā dalībvalstī reģistrēti transportlīdzekļi — Īpašnieka maiņa — Pienākums veikt tehnisko apskati — Prasība iesniegt atbilstības sertifikātu — Tehniskā apskate, kas veikta citā dalībvalstī — Neatzīšana — Pamatojuma neesamība)

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/5

         Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Royaume de Belgique

   (Lieta C-150/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 1999/37/EK - Transportlīdzekļu reģistrācijas dokumenti - Iepriekš citā dalībvalstī reģistrēti transportlīdzekļi - Īpašnieka maiņa - Pienākums veikt tehnisko apskati - Prasība iesniegt atbilstības sertifikātu - Tehniskā apskate, kas veikta citā dalībvalstī - Neatzīšana - Pamatojuma neesamība)
   2012/C 355/07
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — O. Beynet un A. Marghelis)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — T. Materne un J.-C. Halleux, pārstāvji, kuriem palīdz F. Libert un S. Rodrigues, advokāti)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — LESD 34. panta un Padomes 1999. gada 29. aprīļa Direktīvas 1999/37/EK par transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem (OV L 138, 57. lpp.) pārkāpums — Valsts tiesiskais regulējums, kurā tiek prasīts iesniegt transportlīdzekļa atbilstības apliecību, lai pirms transportlīdzekļa reģistrācijas varētu veikt tehnisko apskati transportlīdzeklim, kas iepriekš ir bijis reģistrēts citā dalībvalstī — Citās dalībvalstīs veiktas tehniskās apskates rezultātu neatzīšana — Preču brīvas aprites ierobežojums — Pamatojuma neesamība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               sistemātiski papildus transportlīdzekļu reģistrācijas apliecībai prasot iesniegt arī transportlīdzekļa atbilstības sertifikātu, lai pirms transportlīdzekļa reģistrācijas varētu veikt tehnisko apskati transportlīdzeklim, kas iepriekš ir bijis reģistrēts citā dalībvalstī, un nosakot, ka transportlīdzekļiem, kas iepriekš ir bijuši reģistrēti citā dalībvalstī, pirms to reģistrēšanas ir jāiziet tehniskā apskate, neņemot vērā citā dalībvalstī izietas tehniskās apskates rezultātus, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas paredzēti Padomes 1999. gada 29. aprīļa Direktīvas 1999/37/EK par transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem, ka grozīta ar Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvu 2006/103/EK, 4. pantā un LESD 34. pantā;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 160, 28.05.2011.


title: Lieta C-257/07: Tiesas (sestā palāta) spriedums 2007. gada 18. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Zviedrijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2004/17/EK — Līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, koordinēšana — Netransponēšana paredzētajā termiņā)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/26

         Tiesas (sestā palāta) spriedums 2007. gada 18. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Zviedrijas Karaliste
   (Lieta C-257/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2004/17/EK - Līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, koordinēšana - Netransponēšana paredzētajā termiņā)
   (2008/C 51/43)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Kukovec un K. Nyberg, pārstāvji)

      Atbildētāja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvis — A. Falk, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Vajadzīgo noteikumu, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma [līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas] procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (OV L 134, 1. lpp.), nepieņemšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma [līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas] procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, Zviedrijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar šo direktīvu;

               2)

               Zviedrijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 183, 4.8.2007.


title: lieta C-459/05: Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2005. gada 23. decembrī

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/18

         Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 23. decembrī
   (lieta C-459/05)
   (2006/C 48/34)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 23. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Beļģijas Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv H. Stovlbaek un D. Maidani, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīvu 2001/19/EK, ar kuru groza Padomes Direktīvu 89/48/EEK un Padomes Direktīvu 92/51/EEK par vispārēju sistēmu profesionālo kvalifikāciju atzīšanai, kā arī Padomes Direktīvu 77/452/EEK, Padomes Direktīvu 77/453/EEK, Padomes Direktīvu 78/686/EEK, Padomes Direktīvu 78/687/EEK, Padomes Direktīvu 78/1026/EEK, Padomes Direktīvu 78/1027/EEK, Padomes Direktīvu 80/154/EEK, Padomes Direktīvu 80/155/EEK, Padomes Direktīvu 85/384/EEK, Padomes Direktīvu 85/432/EEK, Padomes Direktīvu 85/433/EEK un Padomes Direktīvu 93/16/EEK attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu, zobārstu, veterinārārstu, vecmāšu, arhitektu, farmaceitu un ārstu profesijām (1), vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 2001/19 16. panta 1. punktā ir noteikts, ka dalībvalstīm vēlākais līdz 2003. gada 1. janvārim ir jāpieņem akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šo direktīvu, un šie akti nekavējoties jādara zināmi Komisijai.
   Komisijai ir jāatzīst, ka Beļģijas Karaliste joprojām nav pieņēmusi vajadzīgos aktus vai jebkurā gadījumā nav darījusi tos zināmus Komisijai.

      (1)  OV L 206, 1. lpp.


title: Lieta T-75/16 P: Vispārējās tiesas 2017. gada 3. maija rīkojums – De Nicola/EIB Apelācija — Civildienests — EIB personāls — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — 2010. gada novērtējums — Kļūdas tiesību piemērošanā — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība

text:
               26.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/18

         Vispārējās tiesas 2017. gada 3. maija rīkojums – De Nicola/EIB
   (Lieta T-75/16 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - EIB personāls - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - 2010. gada novērtējums - Kļūdas tiesību piemērošanā - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2017/C 202/31)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis – G. Ferabecoli, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka (EIB) (pārstāvji – sākotnēji G. Nuvoli un T. Gilliams, pēc tam G. Nuvoli un G. Faedo, pārstāvji, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2015. gada 18. decembra rīkojumu De Nicola/EIB (F-128/11, EU:F:2015:168), kurā ir lūgts šo rīkojumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Carlo De Nicola sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Investīciju bankas (EIB) tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      (1)  OV C 118, 4.4.2016.


title: Lieta T-191/09: Prasība, kas celta 2009. gada 14. maijā — HIT Trading un Berkman Forwarding /Komisija

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/53

         Prasība, kas celta 2009. gada 14. maijā — HIT Trading un Berkman Forwarding/Komisija
   (lieta T-191/09)
   2009/C 180/99
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: HIT Trading BV, Barneveld (Nīderlande) un Berkman Forwarding BV, Barendrecht (Nīderlande) (pārstāvis — A. T. M. Jansen, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 12. februāra lēmumu lietā REC 08/01 un noteikt, ka tai ir jāatsakās no ievedmuitas nodokļa un antidempinga maksājumu piedziņas a posteriori, jo šo nodokļu atvieglojums ir pamatots.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāji uzskata, ka Komisija ir kļūdaini nolēmusi, ka ievedmuitas nodokļa un antidempinga maksājumu piedziņa a posteriori ir likumīga. Turklāt Komisija kļūdaini noteica, ka nepastāvēja īpaši apstākļi Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.) 239. panta izpratnē.
   Prasītāji izvirza šādus pamatus:

               —

               Komisija atzina, ka Pakistānas muitas iestādes ir pieļāvušas kļūdu Regulas Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē attiecībā uz preferenciālo izcelsmi. Komisija kļūdaini uzskata, ka attiecībā uz nepreferenciālo izcelsmi šī kļūda nav kļūda Regulas Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē.

               —

               Komisija kļūdaini atzina, ka prasītāji nebija rūpīgi attiecībā uz paziņojumiem, kas iesniegti pēc 2004. gada 10. septembra.

               —

               Savā vērtējumā par to, vai var atteikties no piedziņas a posteriori un vai pastāv īpaši apstākļi, Komisija nepamatoti neizpildīja savus pienākumus.

               —

               Komisija atzina, ka Pakistānas muitas iestādes kļūdījās Regulas Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē attiecībā uz preferenciālo izcelsmi. Komisija kļūdaini uzskata, ka attiecībā uz nepreferenciālo izcelsmi šī kļūda nerada īpašus apstākļus Regulas Nr. 2913/92 239. panta izpratnē.

               —

               No apstrīdētā lēmuma skaidri neizriet, ka Komisija patiesi līdzsvaroja Kopienas intereses, lai tiktu izpildīti muitas noteikumi, ar importētāju, kuri rīkojas labā ticībā, interesēm papildus parastam riskam neciest nelabvēlīgas attieksmes dēļ.

               —

               No apstrīdētā lēmuma skaidri neizriet, ka Komisija ir ņēmusi vērā visus atbilstošos faktus, izvērtējot, vai konkrētā gadījuma situācija ir uzskatāma par īpašiem apstākļiem.


title: Lieta C-384/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 11. augustā iesniedza Juzgado de Primera Instancia n °44 de Barcelona (Spānija) – Alta Realitat S. L. / Erlock Films un Ulrich Thomsen

text:
               3.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 388/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 11. augustā iesniedza Juzgado de Primera Instancia no44 de Barcelona (Spānija) – Alta Realitat S. L./Erlock Films un Ulrich Thomsen

   (Lieta C-384/14)
   2014/C 388/04
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia no44 de Barcelona

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Alta Realitat S. L.

      Atbildētāji: Erlock Films un Ulrich Thomsen

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (EK) Nr. 1393/2007 (1) 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesa, kas izskata lietu, ņemot vērā visus tās rīcībā esošos lietas materiālus, var noteikt, vai saņēmējs saprot valodu?

         Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

               2)

               Vai Regulas (EK) Nr. 1393/2007 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja valsts tiesa, kas izskata lietu, ņemot vērā tās rīcībā esošos lietas materiālus, konstatē, ka saņēmējs saprot valodu, šajā gadījumā adresātam nav jādod iespēja atteikties pieņemt dokumentu, kas tiek izsniegts?

               3)

               Vai Regulas (EK) Nr. 1393/2007 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja paziņojuma saņēmējs atsakās pieņemt noteiktā valodā sagatavotu dokumentu, lai gan tiesa, kas izskata lietu, ir atzinusi, ka šai personai ir pietiekamas minētās valodas zināšanas, atteikums pieņemt dokumentu nav pamatots un tiesa, kas izskata lietu, var noteikt izcelsmes valsts tiesību aktos paredzēto sodu par šāda veida nepamatotu atteikumu pieņemt dokumentu un, ja tas ir paredzēts izcelsmes valsts procesuālajās tiesībās, pat uzskatīt, ka dokuments ir ticis izsniegts tā adresātam?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Regula (EK) Nr. 1393/2007 par tiesas un ārpustiesas civillietu vai komerclietu dokumentu izsniegšanu dalībvalstīs (“dokumentu izsniegšana”), un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1348/2000 (OV L 324, 79. lpp.).


title: Lieta C-257/08: Prasība, kas celta 2008. gada 17. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/32

         Prasība, kas celta 2008. gada 17. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-257/08)
   (2008/C 209/47)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — N. Yerrell un L. Prete)

      Atbildētāja: Itālijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvu 2006/22/EK (1) par minimālajiem nosacījumiem Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 un Nr. 3821/85 īstenošanai saistībā ar sociālās jomas tiesību aktiem attiecībā uz darbībām autotransporta jomā un par Padomes Direktīvas 88/599/EEK atcelšanu vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par šo aktu pieņemšanu Komisijai, Itālijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2006/22/EK transponēšanai beidzās 2007. gada 1. aprīlī.

      (1)  OV L 102, 35. lpp.


title: Lieta T-171/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 3. oktobra spriedums — Nijs pret Revīzijas palātu (Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Paaugstināšana amatā 2003. gadā — Novērtējuma ziņojums — Nopelnu punktu piešķiršana — Lēmums prasītāju nepaaugstināt tulkotāja redaktora pakāpē)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/47

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 3. oktobra spriedums — Nijs pret Revīzijas palātu
   (Lieta T-171/05) (1)

   (Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Paaugstināšana amatā 2003. gadā - Novērtējuma ziņojums - Nopelnu punktu piešķiršana - Lēmums prasītāju nepaaugstināt tulkotāja redaktora pakāpē)
   (2006/C 294/99)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bart Nijs, Bereldange (Luksemburga) (pārstāvis — F. Rollinger, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Revīzijas palāta (pārstāvji — T. Kennedy, J.-M. Stenier un G. Corstens)
   Priekšmets
   Pirmkārt, lēmuma par novērtējuma ziņojuma, kas par prasītāju sagatavots 2003. gadā, galīgo apstiprināšanu, lēmuma par prasītāja nopelnu punktu piešķiršanu 2003. gadā un lēmuma 2004. gadā viņu nepaaugstināt amatā, kā arī lēmuma noraidīt sūdzību par šiem lēmumiem atcelšana un, otrkārt, lūgums atlīdzināt zaudējumus.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Revīzijas palātas lēmumus par nopelnu punktu piešķiršanu prasītājam 2003. gadā un par viņa nepaaugstināšanu amatā 2004. gadā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Revīzijas palāta sedz pati savus un atlīdzina prasītāja tiesāšanās izdevumus;

               4)

               prasītājs atlīdzina visus ar pagaidu noregulējumu saistītos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 182, 23.07.2005.


title: Lieta T-239/08: Prasība, kas celta 2008. gada 13. jūnijā — Comtec Translations /Komisija

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/60

         Prasība, kas celta 2008. gada 13. jūnijā — Comtec Translations/Komisija
   (Lieta T-239/08)
   (2008/C 209/107)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Comtec Translations Ltd, Leamington Spa (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — L. R. Scott un E. Bentley, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmuma vēstuli un iesniegt prasītājas piedāvājumu atkārtotai izvērtēšanai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2008. gada 16. aprīļa lēmumu, ar kuru noraidīts tās iesniegtais piedāvājums konkursa procedūrā pamata līgumu noslēgšanai saistībā ar Eiropas Savienības politikas un administrācijas dokumentu tulkošanu no visām ES oficiālajām valodām uz angļu valodu (uzaicinājums uz konkursu Nr. FL-GEN07-EN) (1). Prasītājas piedāvājuma noraidīšanai sniegtais pamatojums bija nepietiekamā tehniskā vai profesionālā kapacitāte un pierādītas profesionālās pieredzes neesamība vai nepietiekamība.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda vienu pamatu. Tā apgalvo, ka administratīvā procedūra tika veikta ar kļūdām un ka netika ievērotas tās procesuālās tiesības. Prasītāja apgalvo, ka tā Komisijā veiksmīgi veica tulkojumu uz angļu valodu vairāku gadu garumā atbilstoši iepriekš parakstītajiem un regulāri pagarinātajiem līgumiem, par ko tā saņēma apmierinošu vērtējumu pakalpojumu kvalitātes novērtējumā. Prasītāja apgalvo, ka novērtēšanas komitejas lēmumā nav ņemta vērā vai ir nepietiekami ņemta vērā prasītājas veiksmīgā darba izpilde, veicot tulkošanas uzdevumus Komisijai 12 gadu laikā, kā arī tajā nav ņemti vērā dokumenti, kas pierāda tehniskās un profesionālās prasītājas personāla, kvalitātes vadītāju un apakšuzņēmēju kvalifikācijas.

      (1)  Paziņojums par līgumu publicēts: OV 2007 S 180 -219517.


title: Lieta T-632/15: Prasība, kas celta 2015. gada 10. novembrī – Tillotts Pharma/ITSB – Ferring (“OCTASA”)

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/69

         Prasība, kas celta 2015. gada 10. novembrī – Tillotts Pharma/ITSB – Ferring (“OCTASA”)
   (Lieta T-632/15)
   (2016/C 027/87)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tillotts Pharma AG (Rheinfelden, Šveice) (pārstāvis – M. Douglas, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Ferring BV (Hoofddorp, Nīderlande)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “OCTASA” – reģistrācijas pieteikums Nr. 8 169 881

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 7. septembra lēmums lietā R 2386/2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-75/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. februārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — SEK Zollagentur GmbH/Hauptzollamt Gießen

text:
               25.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 147/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. februārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — SEK Zollagentur GmbH/Hauptzollamt Gießen

   (Lieta C-75/13)
   2013/C 147/13
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītāja: SEK Zollagentur GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Gießen

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1) attiecīgie noteikumi, it īpaši tās 50. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka prece, kuru persona ir nodevusi pagaidu glabāšanā muitas dienestu atļautā vietā, tiek izņemta no muitas uzraudzības, ja tā gan tiek deklarēta ārējā tranzīta procedūrai, taču tai plānotā pārvadājuma laikā faktiski nav pievienoti sagatavoti tranzīta dokumenti, un tā netiek nogādāta galamērķa muitas iestādē?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai šādā gadījumā persona, kas kā licencēts sūtītājs ir nodevusi preces tranzīta procedūrā, ir parādnieks saskaņā ar Muitas kodeksa 203. panta 3. punkta pirmo ievilkumu vai tomēr saskaņā ar Muitas kodeksa 203. panta 3. punkta ceturto ievilkumu?

      (1)  OV L 302, 1. lpp.


title: Lieta F-116/11: Civildienesta tiesas (otrās palātas) 2013 gada 26. jūnija spriedums — Vacca /Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Paziņojums par konkursu EPSO/AD/207/11 — Nepielaišana pie novērtēšanas pārbaudījumiem — Priekšatlases testi — Jautājumu neitralizācija — Informācija kandidātiem)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/85

         Civildienesta tiesas (otrās palātas) 2013 gada 26. jūnija spriedums — Vacca/Komisija
   (Lieta F-116/11) (1)

   (Civildienests - Atklāts konkurss - Paziņojums par konkursu EPSO/AD/207/11 - Nepielaišana pie novērtēšanas pārbaudījumiem - Priekšatlases testi - Jautājumu neitralizācija - Informācija kandidātiem)
   2013/C 225/195
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Annalisa Vacca (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis — A. Salerno, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un B. Eggers)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu nepielaist prasītāju atklātā konkursa EPSO/AD/207/11 novērtēšanas pārbaudījumiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Komisijai tiek piespriests izmaksāt A. Vacca summu par EUR 500;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina divas trešdaļas no A. Vacca tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               A. Vacca sedz vienu no trešdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 25, 28.1.2013, 69. lpp.


title: Lieta C-6/10: Prasība, kas celta 2010. gada 8. janvārī — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/12

         Prasība, kas celta 2010. gada 8. janvārī — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-6/10)
   2010/C 80/21
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un L. de Schietere de Lophem)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot visus normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvas 2006/46/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 83/349/EEK attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem un 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (1), vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, prasības, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2006/46/EK transponēšanai beidzās 2008. gada 5. septembrī. Tomēr šīs prasības iesniegšanas dienā atbildētāja vēl nebija veikusi visus direktīvas transponēšanai vajadzīgos pasākumus vai katrā ziņā par to nebija informējusi Komisiju.

      (1)  OV L 224, 1. lpp.


title: Lieta C-269/06: Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja 2007. gada 11. decembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Eiropas Savienības struktūru Tulkošanas centrs

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/38

         Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētāja 2007. gada 11. decembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Eiropas Savienības struktūru Tulkošanas centrs
   (Lieta C-269/06) (1)

   (2008/C 51/63)

      Tiesvedības valoda — franču

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 190, 12.8.2006.


title: Lieta T-656/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Baggi/Parlaments

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/69

         Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Baggi/Parlaments
   (Lieta T-656/15)
   (2016/C 048/77)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Guia Baggi (Florence, Itālija) (pārstāvis – N. Pirc Musar, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2015. gada 16. septembra Lēmumu A(2015)8552 C, ar ko tika noraidīts prasītājas atkārtotais pieteikums par piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kas attiecas uz informāciju par Eiropas Parlamenta locekļu ceļa izdevumiem, komandējuma dienas naudu, piemaksām par vispārējiem izdevumiem un personāla organizēšanas izmaksām;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. un 140. pantam, tostarp jebkuras personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 (2) 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo pieprasītie personas dati neesot aizsargājami personas dati saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo piekļuve pieprasītajai informācijai tika atteikta, lai gan datu izpaušanas nosacījumi esot bijuši izpildīti.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots vispārējā pienākuma atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam, skatot tos kopsakarā ar Regulas Nr. 1049/2001 6. panta 3. punktu, pārbaudīt katru konkrēto dokumentu pārkāpums.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta pārkāpums, jo atteikums piešķirt daļēju piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem neesot pamatots.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu, kā noteikts Regulas Nr. 1049/2001 7. panta 1. punktā un 8. panta 1. punktā, pārkāpums, jo Parlaments neesot izvērtējis visus prasītājas argumentus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001 L 8, 1. lpp.).


title: Lieta C-657/13: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 21. maija spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Verder LabTec GmbH & Co. KG/Finanzamt Hilden Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — LESD 49. pants — Ierobežojumi — Nodokļa saistībā ar nerealizēto kapitāla pieaugumu piedziņa pa daļām — Nodokļu ieturēšanas kompetenču sadalījuma starp dalībvalstīm saglabāšana — Samērīgums

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/11

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 21. maija spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Verder LabTec GmbH & Co. KG/Finanzamt Hilden

   (Lieta C-657/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - LESD 49. pants - Ierobežojumi - Nodokļa saistībā ar nerealizēto kapitāla pieaugumu piedziņa pa daļām - Nodokļu ieturēšanas kompetenču sadalījuma starp dalībvalstīm saglabāšana - Samērīgums)
   (2015/C 236/14)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Verder LabTec GmbH & Co. KG

      Atbildētāja: Finanzamt Hilden

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neliedz tādu dalībvalsts nodokļu tiesisko regulējumu, kāds ir pamatlietā, kurā sabiedrības, kas atrodas šīs dalībvalsts teritorijā, aktīvu pārvešanas šīs sabiedrības pastāvīgam uzņēmumam, kas atrodas citas dalībvalsts teritorijā, gadījumā ir paredzēts atklāt nerealizēto kapitāla pieaugumu no šiem aktīviem, kas gūts šīs pirmās dalībvalsts teritorijā, uzlikt nodokli šim nerealizētajam kapitāla pieaugumam un piedzīt ar to saistīto nodokli pa daļām desmit gadu laikā.

      (1)  OV C 71, 8.3.2014.


title: Lieta T-265/13: Prasība, kas celta 2013. gada 20. maijā — Polo/Lauren /ITSB — FreshSide (Zēna uz velosipēda, kurš tur nūju, attēls)

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/44

         Prasība, kas celta 2013. gada 20. maijā — Polo/Lauren/ITSB — FreshSide (Zēna uz velosipēda, kurš tur nūju, attēls)
   (Lieta T-265/13)
   2013/C 207/74
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: The Polo/Lauren Company, LP (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — S. Davies, Solicitor, J. Hill, Barrister, un R. Black, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: FreshSide Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2013. gada 1. marta lēmumu lietā R 15/2012-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver zēna uz velosipēda, kurš tur nūju, attēlu, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18., 25. un 28. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 766 917

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītājs

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiska preču zīme, kas ietver polo spēlētāja uz zirga attēlu, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 18., 20., 21., 24. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta pārkāpums


title: Lieta C-142/08: Tiesas sestās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 18. decembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/32

         Tiesas sestās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 18. decembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-142/08) (1)

   (2009/C 69/69)

      Tiesvedības valoda — poļu

   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 142, 7.6.2008.


title: Lieta F-97/06: Prasība, kas celta 2006. gada 15. augustā — Lopez Teruel pret ITSB

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/24

         Prasība, kas celta 2006. gada 15. augustā — Lopez Teruel pret ITSB
   (Lieta F-97/06)
   (2006/C 237/42)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Adelaida Lopez Teruel (El Casar, Spānija) (pārstāvji — G. Vandersanden, L. Levi un C. Ronzi, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (ITSB)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2005. gada 6. oktobra lēmumu, ar kuru iecēlējinstitūcija atteica apmierināt prasītāja lūgumu sasaukt invaliditātes komisiju atbilstoši Civildienesta noteikumu 78. pantam;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt iecēlējinstitūcijas 2006. gada 5. maija lēmumu ar kuru tiek noraidīta 2006. gada 6. janvārī iesniegtā sūdzība;

               —

               piespriest atbildētāju atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   2005. gada 8. jūnijā prasītāja, kas ir ITSB darbinieks, nosūtīja administrācijai lūgumu sasaukt invaliditātes komisiju, lai izvērtētu invaliditātes atbilstību Civildienesta noteikumu 78. panta nozīmē. ITSB atteicās sasaukt šādu komisiju, norādot, ka šajā jomā iecēlējinstitūcijai, no vienas puses, ir diskrecionāras tiesības atbilstoši 59. panta 4. punktam, un, no otras puses, norādīja, ka pataloģija, par kuru sūdzas prasītāja, nevarētu būt invaliditātes procesa priekšmets, tā kā tā jau bija priekšmets šķīrējtiesas procesā.
   Sūdzībā prasītāja norāda uz trijiem pamatojumiem, no kuriem pirmais ir sadalīts divās daļās un attiecās uz Civildienesta noteikumu 78. panta pārkāpumu. Pirmajā daļā, tā sūdzas, ka attiecīgajam ierēdnim ir tiesības griezties pie invaliditātes komisijas neatkarīgi no iespējas vērsties pie šādas komisijas, kas atzīta arī attiecībā uz iecēlējinstitūciju, tā kā Civildienesta noteikumu 78. un 59. pantam ir atšķirīgs ratio legis un tas regulē citus gadījumus. Otrajā daļā prasītāja uzskata, ka ITSB ir acīmredzami kļūdījies un ir pārkāpis savu kompetenci tiktāl, ciktāl tas savu lēmumu aizvietoja ar mediķu lēmumu.
   Ar otro pamatojumu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts pienākums rīkoties ierēdņa interesēs un atbilstoši labas pārvaldības principam. ITSB it īpaši nav pienācīgi, pēc iespējas īsā laikā, izvērtējis iesaistītās prasītājas intereses un nav pilnībā ņēmis vērā īpaši trauslo prasītājas veselības stāvokli.
   Trešajā pamatojumā prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpts nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes princips. Pēc prasītājas uzskatiem visiem pārējiem Eiropas Kopienu darbiniekiem var būt tiesības tikt pārbaudītiem invaliditātes komisijā, savukārt, pretēja situācija ir ITSB darbiniekiem. Interpretācija, kuru birojs sniedz par Civildienesta noteikumu 78. punktu, šķeļ Kopienas civildienestu, uz kuru atsaucas Amsterdamas līguma 9. panta 3. punkts.


title: Lieta T-37/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 8. novembra spriedums — Walton /Komisija (Budžeta izlietojums — Piedziņa — Prasījumu ieskaits — Atpakaļejošs spēks — Vispārējās tiesas spriedums, ar kuru Komisijai piespriež maksāt zaudējumu atlīdzību un attiecīgos procentus — Prasība, kas ir droša, noteikta lieluma un kurai pienācis samaksas termiņš)

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/22

         Vispārējās tiesas 2011. gada 8. novembra spriedums — Walton/Komisija
   (Lieta T-37/08) (1)

   (Budžeta izlietojums - Piedziņa - Prasījumu ieskaits - Atpakaļejošs spēks - Vispārējās tiesas spriedums, ar kuru Komisijai piespriež maksāt zaudējumu atlīdzību un attiecīgos procentus - Prasība, kas ir droša, noteikta lieluma un kurai pienācis samaksas termiņš)
   2011/C 370/35
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Robert Walton (Oksforda, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — D. Beard, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — J. Currall)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 16. novembra lēmumu par ieskaita veidā atgūstamās summas EUR 36 551,58 apmērā, ko tai ir parādā prasītājs, piedziņu.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2007. gada 16. novembra lēmumu tiktāl, ciktāl ar to summā, uz kuru attiecas ieskaits, ir iekļauti procenti, kas uzkrāti pēc 2007. gada 12. jūlija;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 92, 12.04.2008.


title: Lieta T-598/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. februāra rīkojums – Pipiliagkas/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Civildienests — Ierēdņi — Iecelšana amatā — Pārcelšana citā amatā dienesta interesēs — Prasītāja iecelšana citā amatā — Sprieduma izpilde — Pirmstiesas procedūra — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība

text:
               10.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/38

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. februāra rīkojums – Pipiliagkas/Komisija
   (Lieta T-598/16) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Civildienests - Ierēdņi - Iecelšana amatā - Pārcelšana citā amatā dienesta interesēs - Prasītāja iecelšana citā amatā - Sprieduma izpilde - Pirmstiesas procedūra - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
   (2017/C 112/52)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Nikolaos Pipiliagkas (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – J.-N. Louis un N. de Montigny, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Berardis-Kayser un G. Gattinara)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 266. un 270. pantam atcelt, pirmkārt, Komisijas lēmumu neveikt 2015. gada 15. aprīļa sprieduma Pipiliagkas/Komisija (F-96/13, EU:F:2015:29) izpildes pasākumus, un, otrkārt, Komisijas 2015. gada 22. decembra lēmumu pārcelt prasītāju no Eiropas Savienības delegācijas Jordānas Rietumkrastā un Gazas joslā (Austrumjeruzaleme) uz Mobilitātes un Transporta ģenerāldirektorātu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Nikolaos Pipiliagkas atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 296, 16.08.2016 (sākotnēji lieta reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar Nr. F-28/16 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 1.9.2016).


title: Lieta T-415/10 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 15. oktobra rīkojums — Nexans France /Kopuzņēmums Fusion for Energy (Pagaidu noregulējums — Publiskie iepirkumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Piedāvājuma noraidījums — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība)

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/30

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 15. oktobra rīkojums — Nexans France/Kopuzņēmums “Fusion for Energy”
   (Lieta T-415/10 R)
   (Pagaidu noregulējums - Publiskie iepirkumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Piedāvājuma noraidījums - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   2010/C 328/51
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Nexans France SAS (Clichy, Francija) (pārstāvji — J.-P. Tran Thiet un J.-F. Le Corre, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Kopuzņēmums ITER un kodolsintēzes enerģētikas attīstības vajadzībām (Barselona, Spānija) (pārstāvji — A. Verpont, pārstāvis, kam palīdz C. Kennedy-Loest, C. Thomas, M. Farley, solicitors, J. Derenne un N. Pourbaix, advokāti)

      Priekšmets

   Pieteikums par to lēmumu izpildes apturēšanu, ko atbildētājs pieņēmis uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūras ietvaros un ar ko ir noraidīts prasītāja piedāvājums un tiesības noslēgt iepirkuma līgumu par TF (toroidālā lauka) un PF (poloidālā lauka) vadītāju piegādi piešķirtas citam pretendentam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-455/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 1. jūlija rīkojums ( Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — G.A.P. Peeters — van Maasdijk/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/38

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 1. jūlija rīkojums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — G.A.P. Peeters — van Maasdijk/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

   (Lieta C-455/10) (1)

   2011/C 269/80
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta C-441/06: Prasība, kas celta 2006. gada 25. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/9

         Prasība, kas celta 2006. gada 25. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku
   (Lieta C-441/06)
   (2006/C 310/17)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — C. Giolito, pārstāvis)

      Atbildētāja: Francijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, neizpildot noteiktajā termiņā Komisijas 2004. gada 2. augusta lēmumu par valsts atbalstu, ko Francijas Republika piešķīra France Télécom (Valsts atbalsts C 13/b/2003) (1), Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā lēmuma 2. un 3. punkts, EK līguma 249. panta ceturtā daļa, kā arī šī līguma 10. pants;

               —

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Norādot uz to, ka pretlikumīga valsts atbalsta atgūšanas atcelšana ir loģiskas sekas pretlikumīgajam atzinumam, prasītāja uzskata, ka atbildētāja ir pārkāpusi šo judikatūru, jo vairāk kā divus gadus pēc minētā lēmuma pieņemšanas tā nav veikusi valsts atbalsta, kas tika piešķirts France Télécom, atmaksu, kā arī tā nav uzsākusi valsts līmenī jebkādu atmaksas procedūru. Līdz ar to ir pārkāpti vairāki būtiski Kopienu tiesību noteikumi, it īpaši EK līguma 10. pants un EK līguma 249. panta ceturtā daļa.
   Šajā sakarā prasītāja norāda, ka atbilstoši Tiesas judikatūrai neviena no Kopienu tiesību normām nav noteikts, ka Komisijai ir jānosaka precīza atgūstamā, pretlikumīgā valsts atbalsta summa. Pietiek ar to, ka lēmums, ar kuru tiek paredzēta tāda valsts atbalsta atmaksa, kas ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu, satur informāciju, kas tā adresātam ļauj bez grūtībām pašam noteikt attiecīgo summu. Savukārt, ja šis lēmums rada praktiska rakstura problēmas, lai noteiktu summu, Komisijai un attiecīgajai dalībvalstij jebkurā gadījumā ir kopīgi jāsadarbojas atbilstoši EK līguma 10. pantā noteiktajam pienākumam sadarboties, lai pārvarētu attiecīgos sarežģījumus.
   To pasakot, prasītāja apstrīd atbildētājas apgalvojumu, ka nav iespējams veikt pietiekoši pamatotu atbalstāmā valsts atbalsta summas aprēķinu, it īpaši tādēļ, ka 2004. gada 2. augusta lēmuma pamatojums tieši atsaucas uz diviem aprēķinu veidiem, ko sniedza Francijas iestādes administratīvās procedūras laikā, balstoties uz kuru atmaksājamās summas apjomu Komisija bija noteikusi savā lēmumā. Līdz ar to no lēmuma nepārprotami izriet, ka atgūstamais valsts atbalsts ir vienlīdzīgs starpībai starp uzņēmējdarbības nodokli, kas France Télécom ierastā kārtībā būtu bijis jāmaksā atbilstoši attiecīgajām tiesībām, un nodokļa summu, ko šī sabiedrība samaksāja.
   Tāpat prasītāja norāda, ka atgūšanas procedūras laikā Komisija izteica vairākus specifiskus priekšlikumus saistībā ar atgūstamo valsts atbalsta summu, kaut gan atbilstoši Tiesas judikatūrai, ja šajā sakarā rodas sarežģījumi, attiecīgajai dalībvalstij pirmajai ir jāiesniedz attiecīgie priekšlikumi. Turklāt atbildētāja nav nekad iesniegusi jebkādus ieteikumus, lai uzlabotu Komisijas priekšlikumus.
   Visbeidzot, prasītāja norāda, ka no judikatūras tāpat izriet, ka apstāklis, ka Komisijas lēmums, kas atzīst valsts atbalstu par pretlikumīgu, ir pārsūdzēts, neatceļ pienākumu izpildīt minēto lēmumu un līdz ar to nodrošināt pretlikumīgā valsts atbalsta atmaksu, izņemot tādā gadījumā, ja Pirmās instances tiesa saskaņā ar EK līguma 242. pantu nosaka pagaidu pasākumus.

      (1)  OV L 269, 2005, 30. lpp.


title: Lieta C-377/04: Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 2. septembrī

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/23

         Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 2. septembrī
   (Lieta C-377/04)
   (2004/C 262/41)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 2. septembrī ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Austrijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Denis Martin un Horstpeter Kreppel, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               atzīt, ka Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 16. decembra Direktīvu 1999/92/EK par minimālajām prasībām to darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzības uzlabošanai, kas pakļauti sprādzienbīstamas vides riskam (1), nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos pasākumus, lai panāktu pilnīgu šīs Direktīvas transponēšanu, vai jebkurā gadījumā, nepaziņojot par minētajiem pasākumiem Komisijai.

               2.

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 1999/92/EK transponēšanas valsts iekšējās tiesībās termiņš ir notecējis 2003. gada 30. jūnijā.
   Komisija konstatē, ka šī Direktīva, izņemot transponēšanu, kas veikta federatīvajās zemēs Nīderosterreihā un Tirolē, vēl joprojām nav pilnībā transponēta ne federatīvajā līmenī, ne arī citās federatīvajās zemēs.

      (1)  OV 2000. L 023, 57. lpp


title: Lieta T-227/15: Prasība, kas celta 2015. gada 27. aprīlī – Redpur/ITSB – Redwell Manufaktur (“Redpur”)

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/43

         Prasība, kas celta 2015. gada 27. aprīlī – Redpur/ITSB – Redwell Manufaktur (“Redpur”)
   (Lieta T-227/15)
   (2015/C 236/58)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Redpur GmbH (Hayingen, Vācija) (pārstāvis – S. Schiller, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Redwell Manufaktur GmbH (Hartberg, Austrija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Redpur” – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 934 305

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 11. februāra lēmums lietā R 678/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un iebildumus noraidīt;

               —

               pilnībā apmierināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 10 934 305 vai, pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Apelācijas padomei;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Redwell Manufaktur GmbH atlīdzināt prasītājai procesā Iebildumu nodaļā un Apelācijas padomē radušos izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts.


title: Lieta C-132/11: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 7. jūnija spriedums ( Oberlandesgericht Innsbruck (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH/Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH (Direktīva 2000/78/EK — Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā — Atšķirīga attieksme vecuma dēļ — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — Savienības tiesību vispārējie principi — Koplīgums — Profesionālās pieredzes, kas iegūta citā tā paša koncerna sabiedrībā, neņemšana vērā, klasificēšanas nolūkā nosakot gaisa pārvadātāju sabiedrībā nodarbinātu gaisa kuģu salona apkalpes locekļu darba samaksas grupu — Līguma noteikums)

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/5

         Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 7. jūnija spriedums (Oberlandesgericht Innsbruck (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH/Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH

   (Lieta C-132/11) (1)

   (Direktīva 2000/78/EK - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - Atšķirīga attieksme vecuma dēļ - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - Savienības tiesību vispārējie principi - Koplīgums - Profesionālās pieredzes, kas iegūta citā tā paša koncerna sabiedrībā, neņemšana vērā, klasificēšanas nolūkā nosakot gaisa pārvadātāju sabiedrībā nodarbinātu gaisa kuģu salona apkalpes locekļu darba samaksas grupu - Līguma noteikums)
   2012/C 217/08
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Innsbruck

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH

      Atbildētāja: Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberlandesgericht Innsbruck — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. panta, LES 6. panta 1. un 3. punkta, kā arī Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.), 1., 2. un 6. panta interpretācija — Atšķirīga attieksme vecuma dēļ — Koplīgums, kurā klasificēšanas nolūkā nosakot gaisa pārvadātāju sabiedrībā nodarbinātu gaisa kuģu salona apkalpes darbinieču darba samaksas grupu, paredzēts ņemt vērā profesionālo pieredzi, neietverot pieredzi, kas iegūta citā gaisa pārvadātāja sabiedrībā, kura pieder pie tā paša koncerna — Darba līguma noteikuma nepiemērojamība, ievērojot Savienības pamattiesību horizontālo tiešo iedarbību

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 2. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā darba koplīguma noteikums, saskaņā ar kuru, nosakot tajā paredzēto nodarbinātības grupu un tātad — darba samaksas apmēru, tiek ņemta vērā tikai profesionālā pieredze, kas iegūta, strādājot par gaisa kuģu salona apkalpes locekli konkrētā gaisa pārvadātāju sabiedrībā, nevis pēc satura vienāda pieredze, kas ir iegūta citā tā paša koncerna sabiedrībā.

      (1)  OV C 186, 25.06.2011.


title: Lieta T-64/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. februārī – Shoe Branding Europe/ITSB (Paralēlas slīpas svītras)

text:
               30.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/38

      Prasība, kas celta 2015. gada 9. februārī – Shoe Branding Europe/ITSB (Paralēlas slīpas svītras)
      (Lieta T-64/15)
      (2015/C 107/50)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Beļģija) (pārstāvis – J. Løje, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

         Informācija par procesu ITSB

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme (divu paralēlu slīpu svītru attēls) – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 984 102

         Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju piektās padomes 2014. gada 3. decembra lēmums lietā R 2563/2013–5

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-219/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Ferracci/Komisija Valsts atbalsts — Pašvaldības nekustamā īpašuma nodeva — Atbrīvojums, kas piešķirts nekomerciāliem subjektiem, kuri veic noteiktas darbības — Vienots ienākumu nodokļa dokuments — Atbrīvojums no pašvaldības vienotās nodevas — Lēmums, kurā daļēji konstatēta valsts atbalsta neesamība un daļēji atzīts, ka atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu — Prasība atcelt tiesību aktu — Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem — Tieša ietekme — Pieņemamība — Absolūta atgūšanas neiespējamība — Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punkts — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               24.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/22

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Ferracci/Komisija
   (Lieta T-219/13) (1)

   (Valsts atbalsts - Pašvaldības nekustamā īpašuma nodeva - Atbrīvojums, kas piešķirts nekomerciāliem subjektiem, kuri veic noteiktas darbības - Vienots ienākumu nodokļa dokuments - Atbrīvojums no pašvaldības vienotās nodevas - Lēmums, kurā daļēji konstatēta valsts atbalsta neesamība un daļēji atzīts, ka atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu - Prasība atcelt tiesību aktu - Reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem - Tieša ietekme - Pieņemamība - Absolūta atgūšanas neiespējamība - Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 392/24)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Pietro Ferracci (San Cesareo, Itālija) (pārstāvji – sākotnēji A. Nucara un E. Gambaro, vēlāk E. Gambaro, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji V. Di Bucci, G. Conte un D. Grespan, vēlāk G. Conte, D. Grespan un F. Tomat)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri un G. De Bellis)

      Priekšmets

   Prasība, kura pamatota ar LESD 263. pantu un kurā lūgts atcelt Komisijas 2012. gada 19. decembra Lēmumu 2013/284/ES par valsts atbalstu S.A.20829 (C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)) Itālijas īstenotā shēma attiecībā uz atbrīvojuma no pašvaldības nekustamā īpašuma nodokļa piemērošanu nekustamajam īpašumam, ko noteiktiem mērķiem izmanto nekomerciāli subjekti (OV 2013, L 166, 24. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Pietro Ferracci sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Itālijas Republika savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar iestāšanos lietā sedz pati.

      (1)  OV C 164, 8.6.2013.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 14. jūlijā lietā C-452/00 Nīderlandes Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (Aizjūras zemju un teritoriju asociācijas režīms — Cukura un cukura un kakao maisījumu imports — Regula (EK) Nr. 2081/2000 — Prasība atcelt tiesību aktu — Aizsargpasākumi — Samērīgums)

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 14. jūlijā
   lietā C-452/00 Nīderlandes Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Aizjūras zemju un teritoriju asociācijas režīms - Cukura un cukura un kakao maisījumu imports - Regula (EK) Nr. 2081/2000 - Prasība atcelt tiesību aktu - Aizsargpasākumi - Samērīgums)
   (2005/C 217/03)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-452/00 par prasību atcelt tiesību aktu atbilstoši EKL 230. pantam, ko 2000. gada 6. decembrī cēla Nīderlandes Karaliste (pārstāve — J. van Bakela [J. van Bakel]) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji — T. van Reins [T. van Rijn] un K. van der Hauvērts [C. van der Hauwaert]), ko atbalsta Spānijas Karaliste (pārstāve N. Diasa Abada [N. Díaz Abad]), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], R. Šintgens [R. Schintgen] (referents), Dž. Arestis [G. Arestis] un J. Klučka [J. Klučka], ģenerāladvokāts F. Ležē [P. Léger], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 14. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Nīderlandes Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste sedz savus attiecīgos tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 45, 10.02.2001.


title: Posten Norge AS 2010. gada 14. septembra prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi (Lieta E-15/10)

text:
               25.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/23

      Posten Norge AS2010. gada 14. septembra prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Lieta E-15/10)
   2010/C 320/12

      Posten Norge AS, ko pārstāv advokāts Siri Teigum un advokāts Frode Elgesem, Advokatfirmaet Thommessen AS, Haakon VIIs gate 10, 0116 Oslo, NORWAY, 2010. gada 14. septembrī EBTA Tiesai iesniedza prasību pret EBTA Uzraudzības iestādi.
   Pieteikuma iesniedzējs pieprasa, lai EBTA Tiesa:

               —

               atceļ apstrīdēto lēmumu,

               —

               atceļ vai būtiski samazina sodanaudu,

               —

               norīko EBTA Uzraudzības iestādi segt izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats

               —

               Pieteikuma iesniedzējs, Posten Norge AS, Norvēģijā pārvalda valsts pasta dienestu, kurš ietver vēstules, pakas un finanšu pakalpojumus. Tā vienīgais īpašnieks joprojām ir Norvēģijas valsts. Lielākā daļa Posten Norge AS pakalpojumu (90 %) ir pakļauti konkurencei.

               —

               Ar 2010. gada 14. jūlija lēmumu lietā Nr. 34250 “Norway Post/Privpak” EBTA Uzraudzības iestāde konstatēja, ka Posten Norge AS no 2000. gada 20. septembra līdz 2006. gada 31. martam veica EEZ līguma 54. panta vienu un ilgstošu pārkāpumu “no uzņēmuma patērētājam” paku piegādes pakalpojumu tirgū ar tiešu piegādi Norvēģijā, īstenojot ekskluzivitātes stratēģiju ar preferenciālu režīmu, izveidojot un saglabājot savu tīklu “pasts veikalā”. Rezultātā tika noteikta sodanauda EUR 12,89 miljonu apmērā.

               —

               Pieteikuma iesniedzējs pieprasa atcelt lēmumu, jo:

                           —

                           EBTA Uzraudzības iestāde kļūdījās EEZ līguma 54. panta interpretācijā un piemērošanā, uzskatot, ka jebkura nelabvēlīga ietekme uz konkurentu spēju konkurēt ir pietiekama, lai konstatētu ļaunprātīgu izmantošanu,

                           —

                           EBTA Uzraudzības iestāde nav pierādījusi, ka Posten Norge AS šajā lietā ir pārkāpis konkurences noteikumus, jo īpaši tā nav pamatojusi, ka ekskluzivitātes stratēģija liedza jaunpienācējiem efektīvi konkurēt, ierobežoja to piekļuvi vadošajiem pārtikas preču veikalu, kiosku un degvielas uzpildes staciju tīkliem tādā veidā, kas bija ļaunprātīga izmantošana, vai radīja faktisku pret konkurenci vērstu ietekmi,

                           —

                           jebkurā gadījumā Posten Norge AS rīcība bija objektīvi attaisnota.

               —

               Kā alternatīvu pieteikuma iesniedzējs pieprasa būtiski samazināt sodanaudu, jo EBTA Uzraudzības iestāde:

                           —

                           kļūdījās, novērtējot iespējamā pārkāpuma ilgumu,

                           —

                           pareizi nenovērtēja pārkāpuma smagumu,

                           —

                           pieņemamā laikā nepabeidza administratīvo procesu, tāpēc vien sodanauda jāsamazina par vismaz 50 %.


title: Lieta C-527/08: Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 3. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2005/65/EK — Transporta politika — Ostu iekārtu aizsardzība — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/7

         Tiesas (astotā palāta) 2009. gada 3. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-527/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2005/65/EK - Transporta politika - Ostu iekārtu aizsardzība - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2009/C 256/12
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Simonsson un A.-A. Gilly)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis — S. Ossowski)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana noteiktajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/65/EK par ostu aizsardzības pastiprināšanu (OV L 310, 28. lpp.) prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/65/EK par ostu aizsardzības pastiprināšanu prasības, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 18. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 24.01.2009.


title: Lieta C-369/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 13. jūlijā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Siderúrgica Sevillana S.A./Administración del Estado

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/35

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 13. jūlijā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Siderúrgica Sevillana S.A./Administración del Estado

   (Lieta C-369/15)
   (2015/C 311/41)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Siderúrgica Sevillana S.A.

      Atbildētāja: Administración del Estado

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Lēmums 2013/448/ES (1) ir pretrunā Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. panta un Pamattiesību hartas (2) 41. panta noteikumiem, ciktāl korekcijas koeficients tika noteikts, izmantojot mehānismu, kurš, pārkāpjot pienākumu norādīt pamatojumu, neļauj skarto iekārtu operatoriem iepazīties ar datiem, aprēķiniem un kritērijiem, kas tika ņemti vēra tā pieņemšanai?

               2)

               Vai Lēmums 2013/448/ES, tajā paredzētajā veidā konkretizējot un nosakot industrijas maksimālo emisiju apjomu un starpnozaru korekcijas koeficientu, kas paredzēti Direktīvas 2003/87/EK (3) 10.a panta 5. punktā un Lēmuma 2011/278/ES (4) 15. pantā, veidu, pārkāpj Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 1. punktu un 23. panta 3. punktu, tāpēc, ka tas netika izstrādāts atbilstoši regulatīvajai procedūrai ar pārbaudi, kas paredzēta Lēmumā 1999/468/EK (5)?

               3)

               Ņemot vērā to, ka Lēmums 2013/278/ES un/vai Lēmuma 2011/278/ES 15. pants rada neatbilstību starp:

                           —

                           aprēķina bāzi, kas reglamentēta [Direktīvas 2013/87/EK] 10.a panta 5. punkta a) un b) apakšpunktā, neietverot šajās bāzēs emisijas, ko rada elektroenerģijas ražošana saistībā ar dūmgāzu sadedzināšanu un siltuma koģenerāciju, kas tiek veikta iekārtās, kas iekļautas šīs direktīvas I pielikumā, un

                           —

                           kritērijiem, kas noteikti šīs direktīvas 10.a panta 1.–4. punktā bezmaksas emisijas kvotu piešķiršanai un kuros šāda veida emisijas ir ietvertas:

                                       a)

                                       vai Lēmums 2013/448/ES un/vai Lēmuma 2011/278/ES 15. pants pārkāpj Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 5. punktu saistībā ar 3. panta u) punktu un šī 10.a panta 1. punkta trešās daļas beigām, ciktāl tajos uzskatīts, ka emisijas, ko rada dūmgāzu sadedzināšana un siltuma koģenerācijas iekārtās, kuras ražo elektroenerģiju un kas iekļautas šīs direktīvas I pielikumā, katrā ziņā ir emisijas, ko rada “elektroenerģijas ražošanas iekārtas”, industrijas maksimālā emisiju apjoma noteikšanas mērķiem un tādējādi ir jāizslēdz no šī aprēķina?

                                       b)

                                       Vai arī tad, ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noliedzoša, Lēmums 2013/448/ES un/vai Lēmuma 2011/278/ES 15. pants pārkāpj Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 5. punktu un/vai šīs direktīvas mērķus, ciktāl no šajā normā reglamentētā rūpniecisko emisiju maksimālā apjoma aprēķina bāzes tiek izslēgtas emisijas, ko rada elektroenerģijas ražošana no dūmgāzēm un siltuma koģenerācijas un kas rodas iekārtās, kuras iekļautas šīs direktīvas I pielikumā un kurām tomēr atbilstoši šīs pašas direktīvas 10.a panta 1.–4. punktam var tikt piešķirtas bezmaksas emisijas kvotas?

               4)

               Vai Komisijas Lēmums 2013/448/ES un attiecīgi Lēmums 2011/278/ES, kas ar to tiek piemērots, ir pretēji Direktīvas 10.a panta 12. punktam, jo ar tiem starpnozaru korekcijas koeficients tiek attiecināts uz nozarēm, kas definētas Komisijas Lēmumā 2010/2/ES (6) (šobrīd– Lēmums 2014/746/ES (7)) kā tādas, kurās pastāv būtisks oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes risks, ar tam sekojošu piešķirto bezmaksas emisijas kvotu samazinājumu?

               5)

               Vai Lēmums [2013/448/ES] pārkāpj Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 5. punktu, ciktāl Eiropas Komisija, lai noteiktu šī punkta a) un b) apakšpunktā minētās verificētās emisijas laikposmā no 2005. līdz 2007. gadam:

                           a)

                           neņēma vērā emisijas, kas nav uzrādītas Kopienas neatkarīgajā darījumu žurnālā, pat tad, ja runa bija par emisijām, kuru reģistrācija attiecīgajā laikposmā nebija obligāta;

                           b)

                           ciktāl iespējams, ekstrapolēja no attiecīgajiem emisiju datiem par verificētajām emisijām vēlākajos gados pēc 2008. gada, piemērojot koeficientu 1,74 % pretējā virzienā;

                           c)

                           izslēdza visas emisijas no iekārtām, kas slēgtas pirms 2011. gada 30. jūnija?

      (1)  Komisijas 2013. gada 5. septembra Lēmums 2013/448/ES par valstu īstenošanas pasākumiem attiecībā uz bezmaksas siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu pagaidu piešķiršanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 11. panta 3. punktu

      OV L 240, 27. lpp.

      (2)  OV 2000, C 364, 1. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK

      OV L 275, 32. lpp.

      (4)  Komisijas 2011. gada 27. aprīļa Lēmums 2011/278/ES, ar kuru visā Savienībā nosaka pagaidu noteikumus saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei atbilstoši 10.a pantam Direktīvā 2003/87

      OV L 130, 1. lpp.

      (5)  Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmums 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību

      OV L 184, 23. lpp.

      (6)  Komisijas 2009. gada 24. decembra Lēmums 2010/2/ES, ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2003/87/EK nosaka sarakstu ar nozarēm vai apakšnozarēm, kurās pastāv būtisks oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes risks

      OV 2010, L 1, 10. lpp.

      (7)  OV L 308, 114. lpp.


title: Lieta T-27/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 29. jūnija spriedums – Apvienotā Karaliste/Komisija ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Augļi un dārzeņi — Kļūda tiesību piemērošanā — Regulas (EK) Nr. 1433/2003 3. panta 1. un 3. punkts — Regulas (EK) Nr. 1580/2007 52. panta 1. un 2. punkts — Tiesiskuma princips — Tiesiskā noteiktība — Vienlīdzīga attieksme — Nediskriminācijas princips — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/37

         Vispārējās tiesas 2017. gada 29. jūnija spriedums – Apvienotā Karaliste/Komisija
   (Lieta T-27/16) (1)

   (ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Augļi un dārzeņi - Kļūda tiesību piemērošanā - Regulas (EK) Nr. 1433/2003 3. panta 1. un 3. punkts - Regulas (EK) Nr. 1580/2007 52. panta 1. un 2. punkts - Tiesiskuma princips - Tiesiskā noteiktība - Vienlīdzīga attieksme - Nediskriminācijas princips - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2017/C 277/55)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāves – J. Kraehling un G. Brown, kam palīdz S. Lee un M. Gray, barristers)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Sauka un K. Skelly)

      Priekšmets

   Prasība, kura ir celta, pamatojoties uz LESD 263. pantu, un kurā ir lūgts daļēji atcelt Komisijas 2015. gada 13. novembra Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/2098, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2015, L 303, 35. lpp.), ar kuru Komisija tostarp 2008.–2012. finanšu gadam ir piemērojusi finanšu korekciju EUR 1 849 194,86 apmērā pēc tam, kad noteikti ar Apvienotās Karalistes augļu un dārzeņu ražotāju organizāciju 2008. un 2009. gada darbības programmām saistīti izdevumi ir tikuši izslēgti minēto programmu galveno kontroļu sistēmā pastāvošo trūkumu dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 111, 29.3.2016.


title: Lieta C-149/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 30. martā iesniedza Cour d'appel de Liège (Beļģija) – Sabrina Wathelet/Garage Bietheres & Fils SPRL

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 30. martā iesniedza Cour d'appel de Liège (Beļģija) – Sabrina Wathelet/Garage Bietheres & Fils SPRL

   (Lieta C-149/15)
   (2015/C 213/25)
   Tiesvedības valoda –franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Liège

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Sabrina Wathelet

      Atbildētāja: Garage Bietheres & Fils SPRL

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai jēdziens “pārdevējs”, kas minēts Beļģijas Civilkodeksa 1649.a pantā, kurš pievienots ar 1994. gada 1. septembra likumu “Par patērētāju aizsardzību patēriņa preču pārdošanas gadījumā”, ar kuru Beļģijas tiesībās tiek transponēta Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīva 1999/44 par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām (1), jāinterpretē tādejādi, ka ar to domāts ne vien tirgotājs, kurš kā pārdevējs nodod īpašuma tiesības uz patēriņa preci patērētājam, bet arī tāds tirgotājs, kurš darbojas kā starpnieks pārdevēja, kurš nav tirgotājs, vārdā, neatkarīgi no tā, vai viņam par šo starpniecību tiek vai netiek maksāta atlīdzība, un neatkarīgi no tā, vai viņš potenciālo pircēju ir vai nav informējis par to, ka šis pārdevējs ir privātpersona?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīva 1999/44 par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām (OV L 171, 12. lpp.).