title: Lieta C-138/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 13. martā iesniedza Landgericht Stuttgart (Vācija) – O./P. AG

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 13. martā iesniedza Landgericht Stuttgart (Vācija) – O./P. AG

      (Lieta C-138/20)
      (2020/C 262/14)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Stuttgart

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: O.

         Atbildētāja: P. AG

         Prejudiciālie jautājumi

      1)   Jēdziena “pārveidošanas ierīce” interpretācija

                  a)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 (1)
                     3. panta 10. punkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka jēdziens “konstrukcijas elements” ietver tikai fiziskas iekārtas mehāniskas daļas?
                  Gadījumā, ja atbilde uz pirmā jautājuma a) punktu ir noliedzoša:

                  b)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 3. panta 10. punkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka emisiju kontroles sistēma ietver tikai dzinēja sistēmā pakārtoti esošo izplūdes gāzu attīrīšanas iekārtu (piemēram, dīzeļdegvielas oksidācijas katalizatoru, dīzeļdegvielas kvēpu filtra[-u], NOx redukcijas katalizatoru formā)?

                  c)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 3. panta 10. punkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka emisiju kontroles sistēma ietver pasākumus emisiju kontrolei gan dzinējā, gan ārpus tā?

            2)   Jēdziena “normāli lietošanas apstākļi” interpretācija

                  a)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 1. punkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka “normālu lietošanas apstākļu” jēdziens atspoguļo tikai braukšanas apstākļus Eiropas Jaunajā braukšanas ciklā?
                  Gadījumā, ja atbilde uz otrā jautājuma a) punktu ir noliedzoša:

                  b)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 4. panta 1. punkta otrā daļa, skatot to kopsakarā ar 5. panta 1. punktu, ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka ražotājiem ir jānodrošina, ka regulas I pielikumā noteiktās emisiju robežvērtības tiek ievērotas arī ikdienas lietošanas apstākļos?
                  Gadījumā, ja atbilde uz otrā jautājuma b) punktu ir apstiprinoša:

                  c)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 1. punkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka “normālu lietošanas apstākļu” jēdziens atspoguļo faktiskos ikdienas lietošanas braukšanas apstākļus?
                  Gadījumā, ja atbilde uz otrā jautājuma c) punktu ir noliedzoša:

                  d)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 1. punkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka “normālu lietošanas apstākļu” jēdziens atspoguļo faktiskos ikdienas lietošanas braukšanas apstākļus, ņemot vērā vidējo ātrumu 33,6 km/h un maksimālo ātrumu 120,00 km/h?

            3)   No temperatūras atkarīgu emisiju kontroles stratēģiju pieļaujamība

                  a)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 1. punkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka nav pieļaujams transportlīdzekļa aprīkojums, atbilstoši kuram daļa, kas varētu radīt emisiju, ir konstruēta tā, ka izplūdes gāzu recirkulācijas līmenis tiek regulēts tādējādi, ka [tas] tikai temperatūras amplitūdā 20–30 oC nodrošina zema emisiju līmeņa režīmu un ārpus šīm temperatūrām tiek pakāpeniski samazināts?
                  Gadījumā, ja atbilde uz trešā jautājuma a) punktu ir noliedzoša:

                  b)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 2. punkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka pārveidošanas ierīce tomēr ir nepieļaujama, ja tā dzinēja aizsardzības nolūkā nepārtraukti darbojas temperatūras amplitūdā ārpus 20–30 oC un tādēļ izplūdes gāzu recirkulācija ir ievērojami samazināta?

            4)   Jēdziena “nepieciešamība” interpretācija izņēmuma izpratnē

                  a)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 2. punkta otrā teikuma a) apakšpunkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka nepieciešamība izmantot pārveidošanas ierīces tiesību normas izpratnē ir jāapstiprina tikai tad, ja, pat izmantojot tādu jaunāko tehnoloģiju, kāda bija pieejama attiecīgā transportlīdzekļa modeļa tipa apstiprinājuma iegūšanas brīdī, nevarēja tikt nodrošināta dzinēja aizsardzība pret bojājumiem vai nelaimes gadījumiem un droša transportlīdzekļa darbība?
                  Gadījumā, ja atbilde uz ceturtā jautājuma a) punktu ir noliedzoša:

                  b)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 2. punkta otrā teikuma a) apakšpunkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka nepieciešamība izmantot pārveidošanas ierīces tiesību normas izpratnē ir jānoliedz, ja dzinēja vadības sistēmā noteiktie parametri ir izvēlēti tā, ka izplūdes gāzu attīrīšana, ņemot vērā tās noteikto atkarību no temperatūras, parasti sagaidāmās temperatūras dēļ gada lielākajā daļā netiek aktivizēta vai tiek tikai ierobežoti aktivizēta?

            5)   Jēdziena “bojājumi” interpretācija izņēmuma izpratnē

                  a)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 2. punkta otrā teikuma a) apakšpunkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka tikai dzinējs ir jāaizsargā pret bojājumiem?

                  b)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 2. punkta otrā teikuma a) apakšpunkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka bojājumu jēdziens ir jānoliedz, ja skartas ir tā saucamās nolietojamās detaļas (kā, piemēram, izplūdes gāzu recirkulācijas vārsts)?

                  c)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 2. punkta otrā teikuma a) apakšpunkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka arī citas transportlīdzekļa daļas, it īpaši izplūdes gāzu sistēmā pakārtoti esošās detaļas[,] ir jāaizsargā pret bojājumiem un negadījumiem?

            6)   Savienības tiesību pārkāpumu juridiskās sekas un sankciju efekts

                  a)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 4. panta 1. punkta otrā daļa, 4. panta 2. punkta otrā daļa, 5. panta 1. punkts un 2. punkts, kā arī 13. pants ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka ar tiem tiek aizsargāts vismaz arī tāda transportlīdzekļa pircēja īpašums, kas neatbilst Regulas (EK) Nr. 715/2007 prasībām?
                  Gadījumā, ja atbilde uz sestā jautājuma a) punktu ir noliedzoša:

                  b)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007 4. panta 1. punkta otrā daļa, 4. panta 2. punkta otrā daļa, 5. panta 1. punkts un 2. punkts, kā arī 13. pants ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka dalībvalstīm ir jāparedz sankciju mehānisms, ar kuru transportlīdzekļa pircējiem effet utile dēļ tiek piešķirtas tiesības celt prasību tiesā Savienības tiesību, kas regulē tirgu, īstenošanai?

                  c)

                  Vai Direktīvas 2007/46/EK (2)
                     18. panta 1. punkts un 26. panta 1. punkts ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka izgatavotājs pārkāpj savu pienākumu izsniegt derīgu atbilstības sertifikātu saskaņā ar Direktīvas 2007/46/EK 18. panta 1. punktu, ja tas transportlīdzeklī ir iebūvējis neatļautu pārveidošanas ierīci Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 2. punkta izpratnē un ar šāda transportlīdzekļa nodošanu ekspluatācijā tiek pārkāpts pārdošanas bez derīga atbilstības sertifikāta aizliegums saskaņā ar Direktīvas 2007/46/EK 26. panta 1. punktu?

                  d)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 715/2007, kā arī Direktīvas 2007/46/EK mērķis un nolūks ir tāds, ka ar Regulas (EK) Nr. 715/2007 I pielikumā noteiktajām emisiju robežvērtībām vai ar atbilstības sertifikātu Direktīvas 2007/46/EK 18. panta 1. punkta izpratnē, skatot to kopsakarā ar Regulu (EK) Nr. 385/2009 (3), tiek noteiktas tādas pircējus aizsargājošas tiesības, ka regulā noteikto kvalitāti pamatojošo robežvērtību vai reģistrācijas tiesību pārkāpuma gadījumā saskaņā ar Savienības tiesībām ražotājam, veicot atmaksu par transportlīdzekli, ir aizliegts atskaitīt ieguvumu no lietošanas?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 715/2007 (2007. gada 20. jūnijs) par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (Euro 5 un Euro 6) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (OV 2007, L 171, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/46/EK (2007. gada 5. septembris), ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (OV 2007, L 263, 1. lpp.).

         (3)  Komisijas Regula (EK) Nr. 385/2009 (2009. gada 7. maijs), ar kuru aizstāj IX pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (Pamatdirektīva), (OV 2009, L 118, 13. lpp.).


title: Lieta C-168/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 22. aprīlī iesniedza High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Apvienotā Karaliste) – M. maksātnespējas procedūras 1. kopīgais administrators un M. maksātnespējas procedūras 2. kopīgais administrators/M., MH, ILA, M.

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/12

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 22. aprīlī iesniedza High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Apvienotā Karaliste) – M. maksātnespējas procedūras 1. kopīgais administrators un M. maksātnespējas procedūras 2. kopīgais administrators/M., MH, ILA, M.
      (Lieta C-168/20)
      (2020/C 262/15)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: M. maksātnespējas procedūras 1. kopīgais administrators un M. maksātnespējas procedūras 2. kopīgais administrators

         Atbildētāji: M., MH, ILA un M.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Situācijā, kad kādas dalībvalsts valstspiederīgais ir izmantojis LESD 21., 49. pantā un [Savienības] pilsoņu [un viņu ģimenes locekļu tiesību] direktīvā (Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/38/EK) (1) paredzētās tiesības, pārceldamies vai sākdams veikt uzņēmējdarbību Apvienotajā Karalistē, vai minētajām normām atbilst WRPA 1999 (1999. gada Likums par labklājības reformu un pensijām) 11. panta noteikumi, saskaņā ar kuriem no maksātnespējas procedūras tiesības uz pensiju, – tostarp tiesības, kas piešķirtas un apstiprinātas nodokļu iestādēs citā dalībvalstī, tiek izslēgtas vienīgi tad, ja pensiju shēma maksātnespējas brīdī ir bijusi reģistrēta saskaņā ar FA 2004 (2004. gada Finanšu likums) 153. pantu vai paredzēta 2002 Regulations (2002. gada noteikumi) 2. noteikumā un tādējādi ir apstiprināta nodokļu iestādēs Apvienotajā Karalistē?

                  2)

                  Atbildot uz 1. jautājumu, vai būtu svarīgi vai nepieciešams:

                              a)

                              noteikt, vai fiziskā persona ir pārcēlusies uz Apvienoto Karalisti, lai, galvenokārt, pieteiktu savu maksātnespēju Apvienotajā Karalistē?

                              b)

                              ņemt vērā i) aizsardzību, kas maksātnespējīgai personai varētu būt pieejama attiecībā uz neapstiprinātajām pensiju shēmām saskaņā ar WRPA 1999 12. pantu, un ii) maksātnespējas procedūras administratoru iespēju piedzīt summas attiecībā uz apstiprinātajiem pensiju plāniem?

                              c)

                              ņemt vērā prasības, kas attiecas uz pensiju shēmām, kas reģistrētas un apstiprinātas nodokļu iestādēs Apvienotajā Karalistē?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV 2004, L 158, 77. lpp.).


title: Lieta C-185/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 28. aprīlī Ungārija iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2020. gada 12. februāra spriedumu lietā T-505/18 Ungārija/Eiropas Komisija

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/13

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 28. aprīlī Ungārija iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2020. gada 12. februāra spriedumu lietā T-505/18 Ungārija/Eiropas Komisija
      (Lieta C-185/20 P)
      (2020/C 262/16)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ungārija (pārstāvji: M. Z. Fehér un G. Koós)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Vispārējo tiesu:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedumu lietā T-505/18;

                  —

                  daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas Lēmumu (ES) 2018/873 (2018. gada 13. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), ciktāl tas attiecas uz Ungāriju un ciktāl ar to no Savienības finansējuma ir izslēgts atbalsts, kas ir piešķirts ražotāju grupām ar kvalificētu atzinumu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ungārijas valdība savas apelācijas sūdzības pamatojumam būtībā norāda divus pamatus saskaņā ar Tiesas judikatūrā noteiktajiem kritērijiem.
      Pirmkārt, saistībā ar savas apelācijas sūdzības pirmo pamatu tā norāda, ka Vispārējā tiesa neesot pienācīgi ņēmusi vērā Ungārijas paustos argumentus un neesot pareizi interpretējusi prasības pieteikumā un tiesas sēdē izklāstītos argumentus. Vispārējā tiesa zināmā mērā esot vienkāršojusi un neesot atbildējusi uz Ungārijas argumentu, ka pārveidošana par kvalificētu ražotāju grupu nozīmē ražotāju grupas radikālu pārveidošanu un attiecīgā gadījumā izmaiņas tās sastāvā. Ja atbalsts tiek piešķirts grupai, kas ir kvalificēta ražotāju grupa, atbalsts tiek piešķirts nevis sākotnējai grupai, bet gan jaunajai vienībai, kura arī atbilst regulā noteiktajiem mērķiem (atvieglot ražotāju grupu izveidi un administratīvo darbību). Vispārējā tiesa neesot atbildējusi uz šo argumentu pēc būtības un neesot pārbaudījusi attiecības starp kvalificētu ražotāju grupām un ražotāju grupām.
      Otrkārt, runājot par Ungārijas valdības prasības pieteikumā izvirzīto otro pamatu, Vispārējā tiesa arī esot pieļāvusi tiesību kļūdu, kas izraisījusi tās procesuālo tiesību būtisku pārkāpumu. Pārsūdzētā sprieduma pamatojums esot acīmredzami nepietiekams saistībā ar tiesisko drošību, kas ir daļa no otrā pamata, un apgalvojumu, kurš, kā uzskata Vispārējā tiesa, esot ticis iesniegts tikai a posteriori tiesas sēdē, un Vispārējā tiesa būtībā esot tikai paudusi savu nostāju vienīgi deklaratīvā veidā, nenorādot nekādu pamatojumu.
      Vispārējai tiesai esot bijis jāpārbauda laikposms, uz kuru attiecas izslēgšana, un šajā ziņā jāinterpretē Regulas (ES) Nr. 1306/2013 (1) 52. panta 4. punkta c) un/vai b) apakšpunkts, pat ja tā uzskatīja, ka Ungārijas valdība nav pienācīgi pamatojusi saikni starp šo jautājumu un otro pamatu, tostarp saikni ar tiesiskās drošības principu. Saistībā ar šo punktu Vispārējā tiesa tomēr esot nepareizi interpretējusi Savienības tiesības, konkrēti Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. panta 4. punktu, neuzskatot šo tiesību normu par jautājumu, kas ir jāizskata pēc savas ierosmes.
      Visbeidzot, Ungārijas valdība savu argumentāciju attiecībā uz otro pamatu noslēdz ar dažiem papildu apsvērumiem saistībā ar samērīguma principa pārkāpumu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV 2013, L 347, 549. lpp.).


title: Lieta C-206/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 15. maijā iesniedza High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) – VA/Ruses Reģionālās prokuratūras prokurors, Bulgārija

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/14

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 15. maijā iesniedza High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) – VA/Ruses Reģionālās prokuratūras prokurors, Bulgārija
      (Lieta C-206/20)
      (2020/C 262/18)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court)

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: VA

         Atbildētājs: Ruses Reģionālās prokuratūras prokurors, Bulgārija

         Prejudiciālais jautājums

      Ja nodošana tiek lūgta pieprasītās personas kriminālvajāšanas veikšanai un ja prokurors pieņem gan lēmumu izsniegt pamatā esošo valsts apcietināšanas orderi (turpmāk tekstā – “VAO”), gan lēmumu izsniegt Eiropas apcietināšanas orderi (turpmāk tekstā – “EAO”), nekādā veidā neiesaistot tiesu pirms nodošanas, vai tad pieprasītā persona saņem divu līmeņu aizsardzību, ko paredzējusi Tiesa spriedumā Bob-Dogi C-241/15, ja

                  a)

                  VAO darbība ir ierobežota ar iespēju apcietināt personu uz laiku, kas nepārsniedz 72 stundas, lai nodotu viņu tiesai; un

                  b)

                  nodošanas laikā vienīgi tiesa nolemj, vai būtu jāizdod rīkojums par atbrīvošanu vai jāturpina apcietinājums, ņemot vērā visus lietas apstākļus?


title: Lieta C-209/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 22. maijā iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/15

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 22. maijā iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      (Lieta C-209/20)
      (2020/C 262/19)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Renesola UK Ltd

         Atbildētājs: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Komisijas Īstenošanas Regula Nr. 1357/2013/ES (1), ciktāl tās mērķis ir noteikt tādu saules enerģijas moduļu izcelsmes valsti, kas tiek ražoti no materiāliem ar izcelsmi vairākās jurisdikcijās, paredzot, ka izcelsmes vieta ir valsts, kurā ir saražoti saules elementi, ir pretrunā Padomes Regulas Nr. 2013/92/EEK (2) (Kopienas Muitas kodekss) 24. pantā paredzētajai prasībai, proti, ka izcelsmes valsts precēm, kuru ražošanā iesaistīta vairāk nekā viena valsts, ir tā, kurā šim nolūkam apgādātā ražotavā notikusi pēdējā būtiskā ekonomiski pamatotā pārstrāde vai apstrāde, kas beidzas ar jauna produkta saražošanu vai ir svarīga tā ražošanas stadija, un līdz ar to minētā Īstenošanas regula nav spēkā?

                  2)

                  Vai gadījumā, ja Regula Nr. 1357/2013 nav spēkā, Kopienas Muitas kodeksa 24. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka saules enerģijas moduļu montāža no saules elementiem un citām sastāvdaļām ir būtiska pārstrāde vai apstrāde?

         (1)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 1357/2013 (2013. gada 17. decembris) par grozījumiem Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV 2013, L 341, 47. lpp.).

         (2)  Padomes Regula (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi
      (OV 1992, L 302, 1. lpp.).


title: Lieta C-214/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 20. maijā iesniedza The Labour Court (Īrija) – MG/Dublin City Council

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/16

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 20. maijā iesniedza The Labour Court (Īrija) – MG/Dublin City Council

      (Lieta C-214/20)
      (2020/C 262/21)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         The Labour Court

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: MG

         Atbildētāja: Dublin City Council

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai [Direktīvas 2003/88/EK] (1) 2. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka paša izvēlētā vietā vai vietās dežurējošs darba ņēmējs, uz kuru neattiecas prasība dežūras laikā informēt darba devēju par savu atrašanās vietu, bet kuram ir saistoša prasība vienīgi spēt ierasties uz izsaukumu vēlamajā 5 minūšu reaģēšanas laikā un 10 minūšu maksimāli pieļaujamajā reaģēšanas laikā, veic darbu dežurējot?

                  2)

                  Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši – vai darba ņēmējs, kuram saistoša ir vienīgi prasība ierasties uz izsaukumu vēlamajā 5 minūšu reaģēšanas laikā un 10 minūšu maksimāli pieļaujamajā reaģēšanas laikā un kuru bez ierobežojumiem var vienlaikus nodarbināt cits darba devējs vai kurš dežūras laikā var veikt saimniecisko darbību uz sava rēķina, darba devēja labā veic darbu, kura ietvaros viņš atrodas dežūrā?

                  3)

                  Ja uz otro jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši – vai tas, ka darba ņēmējs dežūras laikā faktiski tiek nodarbināts pie otra darba devēja, ievērojot vienīgi prasību, ka otrajam darba devējam ir jāatbrīvo darba ņēmējs, kad viņš saņem izsaukumu no pirmā darba devēja, nozīmē, ka laiks, ko darba ņēmējs pavada dežūrā, vienlaikus strādājot pie otra darba devēja, ir jāuzskata par darba laiku viņa darba attiecībās ar pirmo darba devēju?

                  4)

                  Ja uz trešo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši – vai darba ņēmējs, kurš strādā pie otra darba devēja, atrodoties dežūras režīmā pie pirmā darba devēja, uzkrāj darba laiku no pirmā un otrā darba devēja vienlaikus?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (OV 2003, L 299, 9. lpp.).


title: Lieta C-234/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. jūnijā iesniedza Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) – SIA “Sātiņi-S”/Lauku atbalsta dienests

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/18

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. jūnijā iesniedza Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) – SIA “Sātiņi-S”/Lauku atbalsta dienests
      (Lieta C-234/20)
      (2020/C 262/24)
      Tiesvedības valoda – latviešu

         Iesniedzējtiesa

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Pamatlietas puses

         Kasācijas sūdzības iesniedzēja: SIA “Sātiņi-S”

         Otra puse kasācijas tiesvedībā: Lauku atbalsta dienests

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 (1) 30. panta 6. punkta “a” apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka no Natura 2000 maksājuma ir pilnībā izslēgtas purvu zemes?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai purva zemes ietilpst lauksaimniecības teritorijā vai meža teritorijā?

                  3)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Regulas Nr. 1305/2013 30. pants ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalsts ir tiesīga pilnībā izslēgt purva zemi no Natura 2000 maksājuma, un šādas valsts tiesību normas ir saderīgas ar Regulā Nr. 1305/2013 noteikto Natura 2000 maksājumu kompensējošo mērķi?

                  4)

                  Vai Regulas Nr. 1305/2013 30. pants ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalsts var ierobežot atbalsta maksājumus Natura 2000 teritorijām, atbalstu paredzot tikai par konkrēta saimnieciskās darbības veida ierobežojumu, piemēram, meža teritorijā tikai mežsaimniecisko darbību?

                  5)

                  Vai Regulas Nr. 1305/2013 30. panta 1. punkts kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantu interpretējams tādējādi, ka personai, atsaucoties uz jaunu saimnieciskās darbības ieceri, ir tiesības uz Natura 2000 maksājumu arī tādā gadījumā, ja, iegādājoties īpašumu, tā zināja par tajā noteiktajiem ierobežojumiem?

         (1)  OV 2013, L 347, 487. lpp.


title: Lieta C-238/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 5. jūnijā iesniedza Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) – SIA “Sātiņi-S”/Dabas aizsardzības pārvalde

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/19

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 5. jūnijā iesniedza Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) – SIA “Sātiņi-S”/Dabas aizsardzības pārvalde
      (Lieta C-238/20)
      (2020/C 262/25)
      Tiesvedības valoda – latviešu

         Iesniedzējtiesa

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Pamatlietas puses

         Pieteicēja un kasācijas sūdzības iesniedzēja: SIA “Sātiņi-S”

         Otra puse kasācijas tiesvedībā: Dabas aizsardzības pārvalde

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantā garantētās tiesības uz taisnīgu kompensāciju par tiesību uz īpašumu ierobežojumu pieļauj, ka valsts piešķirtā kompensācija par zaudējumiem, ko Natura 2000 teritorijā akvakultūrai nodarījuši saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvu 2009/147/EK par savvaļas putnu aizsardzību (1) aizsargājamie putni, var būt ievērojami mazāka par faktiski nodarītajiem zaudējumiem?

                  2)

                  Vai valsts piešķirtā kompensācija par zaudējumiem, ko Natura 2000 teritorijā akvakultūrai nodarījuši saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvu 2009/147/EK par savvaļas putnu aizsardzību aizsargājamie putni, ir uzskatāma par valsts atbalstu Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. panta izpratnē?

                  3)

                  Gadījumā, ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai tādai kompensācijai kā pamata lietā piemērojams Eiropas Komisijas 2014. gada 27. jūnija Regulas Nr. 717/2014 par Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam zvejniecības un akvakultūras nozarē (2) 3. panta 2. punktā noteiktais de minimis atbalsta ierobežojums 30 000 euro apmērā?

         (1)  OV 2010, L 20, 7. lpp.

         (2)  OV 2014, L 190, 45. lpp.


title: Lieta C-242/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. jūnijā iesniedza Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Horvātija) – HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreba, kas ir HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o. Zagreba tiesību pārņēmēja/BP EUROPA SE, kas ir DEUTSCHE BP AG tiesību pārņēmēja, kura savukārt ir THE BURMAH OIL (Deutschland) GmbH tiesību pārņēmēja

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/20

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. jūnijā iesniedza Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Horvātija) – HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreba, kas ir HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o. Zagreba tiesību pārņēmēja/BP EUROPA SE, kas ir DEUTSCHE BP AG tiesību pārņēmēja, kura savukārt ir THE BURMAH OIL (Deutschland) GmbH tiesību pārņēmēja
      (Lieta C-242/20)
      (2020/C 262/26)
      Tiesvedības valoda – horvātu

         Iesniedzējtiesa

         Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreba, kas ir HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o. Zagreba tiesību pārņēmēja

         Atbildētāja: BP EUROPA SE, kas ir DEUTSCHE BP AG tiesību pārņēmēja, kura savukārt ir THE BURMAH OIL (Deutschland) GmbH tiesību pārņēmēja

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  [Vai] uz prasībām par tādu summu atmaksu, kas saņemtas netaisnas iedzīvošanās dēļ, attiecas Padomes Regulā (EK) Nr. 44/2001 (1) [..] paredzētais jurisdikcijas pamatojums, kurš ir noteikts “kvazideliktiem”, ņemot vērā, ka šīs regulas 5. panta 3. punktā cita starpā ir paredzēts: “Personu, kuras domicils ir kādā dalībvalstī, citā dalībvalstī var iesūdzēt lietās, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu, tās vietas tiesās, kur iestājies vai var iestāties notikums, kas rada kaitējumu”?

                  2)

                  Vai uz civilprocesiem, kuri tika uzsākti, jo nepamatotu maksājumu atgūšanai attiecīgajā piespiedu izpildes tiesā procedūrā ir piemērojams laika ierobežojums, attiecas izņēmuma jurisdikcija atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 44/2001 [..] 22. panta 5. punktu, kurā ir paredzēts, ka tiesvedībā attiecībā uz spriedumu izpildi izņēmuma jurisdikcija ir tās dalībvalsts tiesām, kurā spriedums ticis izpildīts vai ir jāizpilda, neatkarīgi no domicila?

         (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 44/2001 (2000. gada 22. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās [(OV 2001, L 12, 1. lpp.)].


title: Lieta T-379/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnija spriedums – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (“Serviceplan”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Serviceplan” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmais teikums)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/22

      Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnija spriedums – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (“Serviceplan”)
      (Lieta T-379/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Serviceplan” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmais teikums)
      (2020/C 262/29)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG (Minhene, Vācija) (pārstāvji: B. Koch un P. Schmitz, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: E. Markakis)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 18. marta lēmumu lietā R 1424/2018-5 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “Serviceplan” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 270, 12.8.2019.


title: Lieta T-516/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. jūnija rīkojums – VDV eTicket Service/Komisija un INEA (Šķīrējklauzula – Pētniecības un inovāciju pamatprogramma “Apvārsnis 2020” (2014. – 2020.) – Projekts “European Travellers Club: Account-Based Travelling across the European Union [Eiropas Ceļotāju klubs: reģistrēto biedru ceļošana Eiropas Savienībā] – ETC” – Vienošanās par subsīdiju – INEA lēmums, ar ko par neattiecināmām atzītas dažas ar apakšuzņēmuma līgumu saistītas izmaksas – Nepareiza norāde par atbildētāju – Tikai ar līgumiskām attiecībām saistīts un no tām nenodalāms akts – Tiesiskā paļāvība – Prasība, kas daļēji ir nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/25

      Vispārējās tiesas 2020. gada 11. jūnija rīkojums – VDV eTicket Service/Komisija un INEA

      (Lieta T-516/19) (1)

      (Šķīrējklauzula - Pētniecības un inovāciju pamatprogramma “Apvārsnis 2020” (2014. – 2020.) - Projekts “European Travellers Club: Account-Based Travelling across the European Union [Eiropas Ceļotāju klubs: reģistrēto biedru ceļošana Eiropas Savienībā] – ETC” - Vienošanās par subsīdiju - INEA lēmums, ar ko par neattiecināmām atzītas dažas ar apakšuzņēmuma līgumu saistītas izmaksas - Nepareiza norāde par atbildētāju - Tikai ar līgumiskām attiecībām saistīts un no tām nenodalāms akts - Tiesiskā paļāvība - Prasība, kas daļēji ir nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)
      (2020/C 262/33)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: VDV eTicket Service GmbH & Co. KG (Ķelne, Vācija) (pārstāvis: A. Bartosch, advokāts)

         Atbildētājas: Eiropas Komisija (pārstāvji: R. Pethke un M. Siekierzyńska), Inovācijas un tīklu izpildaģentūra [(INEA)] (pārstāvji: I. Ramallo un P. Rosa Plaza, pārstāvji, kuriem palīdz R. van der Hout un C. Wagner, advokāti)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 272. pantu un ar kuru tiek lūgts atzīt par prettiesisku INEA2019. gada 13. maija vēstuli Ares(2019)3151305, ciktāl ar to nav atzītas ar programmu “Apvārsnis 2020” saistītas izmaksas 407 443,04 EUR apmērā, un, otrkārt un pakārtoti, prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt šo pašu vēstuli, ciktāl minētās izmaksas nav atzītas par attiecināmām minētajā apmērā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt daļēji kā nepieņemamu un daļēji kā acīmredzami juridiski nepamatu.

                  2)

                  VDV Joule PV GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 319, 23.9.2019.


title: Lieta T-563/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. jūnija rīkojums – Perfect Bar/EUIPO (“PERFECT Bar”) (Prasība atcelt tiesību aktu – Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “PERFECT Bar” reģistrācijas pieteikums – Absolūti atteikuma pamati – Atšķirtspējas neesamība – Aprakstošs raksturs – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts – Lēmums, kas pieņemts pēc Vispārējās tiesas veiktās iepriekšējā lēmuma atcelšanas – Regulas 2017/1001 72. panta 6. punkts – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/25

      Vispārējās tiesas 2020. gada 11. jūnija rīkojums – Perfect Bar/EUIPO (“PERFECT Bar”)
      (Lieta T-563/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “PERFECT Bar” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Lēmums, kas pieņemts pēc Vispārējās tiesas veiktās iepriekšējā lēmuma atcelšanas - Regulas 2017/1001 72. panta 6. punkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
      (2020/C 262/34)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Perfect Bar LLC (San Diego, Kalifornija, Savienotās Valstis) (pārstāvji: F. Miazzetto, J. L. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo un E. Cebollero González, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Capostagno)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 6. jūnija lēmumu lietā R 372/2019-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “PERFECT Bar” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu.

                  2)

                  Perfect Bar LLC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 337, 7.10.2019.


title: Lieta T-91/20: Prasība, kas celta 2020. gada 15. maijā – WT/Komisija

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/26

      Prasība, kas celta 2020. gada 15. maijā – WT/Komisija
      (Lieta T-91/20)
      (2020/C 262/36)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: WT (pārstāvji – G. Pandey un V. Villante, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu:

                  —

                  atcelt iecēlējinstitūcijas (AIPN) 2019. gada 7. novembra lēmumu, kurš prasītājai tajā pašā datumā tika paziņots ARES sistēmā, un ar kuru tika noraidīta prasītājas 2019. gada 17. jūlija sūdzība, ko tā bija iesniegusi saskaņā ar Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu, tostarp noraidot viņas lūgumu izmaksāt kompensāciju 30 000 EUR apmērā;

                  —

                  atcelt AIPN2019. gada 17. aprīļa lēmumu, ar kuru saskaņā ar Civildienesta noteikumu IX pielikuma 9. panta 1. punkta b) apakšpunktu prasītājai tika piemērots rājiens;

                  —

                  piespriest atbildētājai samaksāt prasītājai kompensāciju 30 000 EUR apmērā par iepriekš minētā nelikumīgā strīdus lēmuma rezultātā nodarītajiem zaudējumiem;

                  —

                  piespriest veikt šajā prasībā minēto izmeklēšanu;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai segt savus un prasītājas tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasītāja savu prasību balsta uz diviem pamatiem.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu prasītāja apgalvo, ka neesot izpildīts rūpības pienākums un esot pārkāpts labas pārvaldības princips, kas ir aizsargāts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka neesot ievērots Pamattiesību hartas 41. pantā noteiktais saprātīgais termiņš un tiesiskās noteiktības princips, kā arī esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 12.a pants (aizskarošas attieksmes aizliegums) un esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā.


title: Lieta T-188/20: Prasība, kas celta 2020. gada 26. martā – Close un Cegelec/Parlaments

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/27

      Prasība, kas celta 2020. gada 26. martā – Close un Cegelec/Parlaments
      (Lieta T-188/20)
      (2020/C 262/37)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: SA Close (Harzé-Aywaille, Beļģija) un Cegelec (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: J.-M. Rikkers un J.-L. Teheux, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  piespriest pagaidu kārtā Eiropas Savienībai, kuru pārstāv Eiropas Parlaments, izmaksāt kompensāciju, kas novērtēta 3 906 043 EUR apmērā, tai pieskaitot likumā noteiktos procentus no zaudējumu rašanās brīža, proti, no 2015. gada 27. marta;

                  —

                  pirms sprieduma pasludināšanas prasītājas lūdz, lai tiek apturēta tiesvedība līdz Tiesa pasludina savu spriedumu pašreiz izskatāmā tiesvedībā C-447/19 un attiecīgā gadījumā – ja lieta tiek nosūtīta atpakaļ iztiesāšanai Vispārējā tiesā;

                  —

                  atlikt nolēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumam prasītājas norāda, ka, ja apelācijas sūdzība par 2019. gada 9. aprīļa sprieduma (lieta C-447/19, Close un Cegelec/Parlaments) atcelšanu tiktu apmierināta un tas nozīmētu, ka ir jāatceļ Parlamenta 2015. gada 19. marta lēmums piešķirt līguma slēgšanas tiesības būvdarbu publiskā iepirkuma procedūras “ēkas Konrad Adenauer Luksemburgā paplašināšanas un atjaunošanas darbi” 73. kārtā (enerģijas centrāle), atsauces Nr. INLO-D-UPIL-T-14-A04, konsorcijam ENERGIE-KAD (ko veido sabiedrības MERSCH un SCHMITZ PRODUCTION SARL un ENERGOLUX S.A) un attiecīgi neizvēlēties prasītāju piedāvājumu, no tā izrietētu, pirmkārt, ka konsorcija ENERGIE-KAD [piedāvājumu] nevarēja izvēlēties un, otrkārt, ka prasītājām, kas iesniegušas viszemākās cenas piedāvājumu, bija jāpiešķir līguma slēgšanas tiesības, jo cena bija vienīgais kritērijs, uz kuru balstījās līguma slēgšanas tiesību piešķiršana. Nodarītie zaudējumi pagaidu kārtā tiek novērtēti 10 % apmērā no viņu piedāvājuma.


title: Lieta T-250/20: Prasība, kas celta 2020. gada 29. aprīlī – Moviescreens Rental/EUIPO – the airscreen company (“AIRSCREEN”)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/28

      Prasība, kas celta 2020. gada 29. aprīlī – Moviescreens Rental/EUIPO – the airscreen company (“AIRSCREEN”)
      (Lieta T-250/20)
      (2020/C 262/38)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Moviescreens Rental GmbH (Damme, Vācija) (pārstāvji: D. Schulz un P. Stelzig, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: the airscreen company GmbH & Co. KG (Minstere, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “AIRSCREEN” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 3 244 662

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 12. februāra lēmums lietā R 2527/2018-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  grozīt apstrīdēto lēmumu, ciktāl Apelācijas padome tajā apstiprināja Anulēšanas nodaļas lēmumu, ar kuru tā noraidīja pieteikumu par apstrīdētās preču zīmes spēkā neesamības atzīšanu attiecībā uz strīdīgajam precēm, kas ietilpst
                  9. klasē – piepūšami kino ekrāni, lielformāta ekrāni, ekrāni ar sudrabpārklājumu;
                  17. klasē – ar gaisu piepildāmi polivinilhlorīda (PVC) rāmji, elastīgas PVC folijas;
                  19. klasē – transportējamas ēkas, kas nav no metāla; lielformāta ekrānu rāmji, kas nav no metāla;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 3. punkta, lasot tos kopsakarā ar 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 3. punkta, lasot tos kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta T-298/20: Prasība, kas celta 2020. gada 22. maijā – KD/EUIPO

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/29

      Prasība, kas celta 2020. gada 22. maijā – KD/EUIPO

      (Lieta T-298/20)
      (2020/C 262/39)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: KD (pārstāvji: S. Pappas un N. Kyriazopoulou, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja sagatavoto novērtējuma ziņojumu attiecībā uz laikposmu no 2019. gada 1. janvāra līdz 2019. gada 31. decembrim, kas prasītājai paziņots 2020. gada 11. martā;

                  —

                  piespriest atbildētājam izmaksāt prasītājai atlīdzību 3 000 EUR apmērā par nemantisko kaitējumu, kas prasītājai radies novērtējuma ziņojuma dēļ;

                  —

                  piespriest atbildētājam segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, jo novērtējuma ziņojumā bez jebkāda pamatojuma ir ietverti mazāk labvēlīgi komentāri nekā agrākos ziņojumos, kas tādējādi ir uzskatāms par acīmredzamu kļūdu faktos, kā rezultātā prasītājai esot liegts izmantot savas tiesības uz aizstāvību.

                  2.

                  Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots rūpības pienākuma pārkāpums, jo neesot ņemts vērā, ka prasītāja ir veiksmīgi īstenojusi dažādus projektus, kā arī viņas motivācija un vēlme strādāt, neraugoties uz savām ģimenes un veselības problēmām.

                  3.

                  Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā, ciktāl pastāvot pretrunas starp komentāriem un atzīmēm un neesot ņemti vērā visi piemērojamie kritēriji.
                  Attiecībā uz prasījumu atlīdzināt nemantisko kaitējumu prasītāja to pamato ar satraukuma, nemiera un netaisnīguma sajūtām, kas radušās apstrīdētā ziņojuma prettiesiskuma dēļ.


title: Lieta T-299/20: Prasība, kas celta 2020. gada 20. maijā – KF/EIB

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/29

      Prasība, kas celta 2020. gada 20. maijā – KF/EIB
      (Lieta T-299/20)
      (2020/C 262/40)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: KF (pārstāves: L. Levi un A. Blot, advokātes)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt EIB priekšsēdētāja 2020. gada 27. janvāra lēmumu, kas prasītājai tika paziņots ar 2020. gada 18. februāra e-pasta vēstuli, kurā prasītāja tika informēta par to, ka ir noraidīta tās sūdzība saskaņā ar cieņas darbā procedūru;

                  —

                  piešķirt atlīdzību par nodarīto mantisko kaitējumu;

                  —

                  piešķirt atlīdzību par nodarīto morālo kaitējumu un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir acīmredzami prettiesisks, ciktāl ar to ir apstiprināti secinājumi, kurus ir izdarījusi komiteja, kura ar savu vērtējumu ir aizstājusi iecēlējinstitūcijas vērtējumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda vērtējumā un ka komiteja ir nepareizi interpretējusi aizskarošas izturēšanās jēdzienu un nav ievērojusi labas pārvaldības principu, kā arī rūpības pienākumu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots labas pārvaldības princips un rūpības pienākums.

                  5.

                  Prasītāja arī uzskata, ka apelācijas sūdzībā izklāstītās nelikumības ir atbildētājas pieļautas kļūdas. Tāpēc prasītāja lūdz tai atlīdzināt mantisko un morālo kaitējumu, kas izriet no apstrīdētajiem lēmumiem.


title: Lieta T-308/20: Prasība, kas celta 2020. gada 18. maijā – PL/Komisija

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/30

      Prasība, kas celta 2020. gada 18. maijā – PL/Komisija
      (Lieta T-308/20)
      (2020/C 262/41)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: PL (pārstāvji: J. Van Rossum un J.-N. Louis, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2019. gada 25. jūnija lēmumu par prasītāja pārcelšanu amatā “dienesta interesēs” no EuropeAid – Starptautiskās sadarbības un attīstības ģenerāldirektorāta direkcijas “Kaimiņvalstis” nodaļas “Finanses, līgumi, audits” (DEVCO.F5.DEL. Jordānas Rietumkrasts un Gazas josla.006) Austrumjeruzalemē uz Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāta MOVE/ENER Kopējo resursu direkciju (MOVE.SRD) Briselē ar atpakaļejošu iedarbību no 2013. gada 1. janvāra;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek norādīts uz LESD 266. panta pārkāpumu tādējādi, ka apstrīdētajā lēmumā netiekot ievērota Civildienesta tiesas 2015. gada 15. aprīļa sprieduma (F-96/13, EU:F:2015:29) un Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra sprieduma (T-689/16, nav publicēts, EU:T:2018:925) motīvu daļa, uz kuru balstoties ir taisīti šie spriedumi un kas veido spriedumu obligāto pamatu, ciktāl motīvu daļa ir nepieciešama, lai noskaidrotu res judicata konkrēto nozīmi.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 2. un 22.a pants, jo apstrīdēto lēmumu esot pieņēmusi nekompetenta iestāde, kā arī esot pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu un lojālas sadarbības pienākums.


title: Lieta T-342/20: Prasība, kas celta 2020. gada 2. jūnijā – Indo European Foods/EUIPO – Chakari (“Abresham Super Basmati Selaa Grade One World's Best Rice”)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/31

      Prasība, kas celta 2020. gada 2. jūnijā – Indo European Foods/EUIPO – Chakari (“Abresham Super Basmati Selaa Grade One World's Best Rice”)
      (Lieta T-342/20)
      (2020/C 262/42)
      Tuiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Indo European Foods Ltd (Harrow, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: A. Norris, Barrister, un N. Welch, Solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Hamid Ahmad Chakari (Vīne, Austrija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Strīdus preču zīme: Eiropas Savienības krāsainas grafiskas preču zīmes “Abresham Super Basmati Selaa Grade One World's Best Rice” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 860 868

         Process EUIPO: iebilduma process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 2. aprīļa lēmums lietā R 1079/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  apmierināt iebildumu attiecībā uz visām precēm;

                  —

                  pakārtoti, nodot lietu atpakaļ EUIPO atkārtotai izskatīšanai;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt prasītājai tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo prasību, apelācijas sūdzību Apelācijas padomē un Iebildumu nodaļā.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-353/20: Prasība, kas celta 2020. gada 3. jūnijā – AC Milan/EUIPO – InterES (“ACM 1899 AC MILAN”)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/32

      Prasība, kas celta 2020. gada 3. jūnijā – AC Milan/EUIPO – InterES (“ACM 1899 AC MILAN”)
      (Lieta T-353/20)
      (2020/C 262/43)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Associazione Calcio Milan SpA (“AC Milan”) (Milāna, Itālija) (pārstāvji: A. Perani un G. Ghisletti, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: InterES Handels- und Dienstleistungs Gesellschaft mbH & Co. KG (Nirnberga, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes “ACM 1899 AC MILAN” sarkanā, melnā un baltā krāsā starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību Nr. 1 329 545

         Process EUIPO: iebilduma process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 14. februāra lēmums lietā R 161/2019-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/625 10. panta 3. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES)2018/625 18. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-354/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. jūnijā – Kfz-Gewerbe/EUIPO – The Blink Fish (Zivs attēls)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/33

      Prasība, kas celta 2020. gada 4. jūnijā – Kfz-Gewerbe/EUIPO – The Blink Fish (Zivs attēls)
      (Lieta T-354/20)
      (2020/C 262/44)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Wirtschaftsgesellschaft des Kfz-Gewerbes mbH (Bonna, Vācija) (pārstāvis: N. Hebeis, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: The Blink Fish Srl (Milāna, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme (Zivs attēls) – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 17 301 359

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 6. aprīļa lēmums lietā R 2333/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tas attiecas uz šādiem apstrīdētajā Eiropas Savienības preču zīmes pieteikumā Nr. 17 301 359 minētājiem pakalpojumiem:

                              —

                              35. klase: reklāma; darījumu vadīšana;

                              —

                              38. klase: telekomunikāciju pakalpojumi;

                              —

                              41. klase: izklaides pakalpojumi, sporta un kultūras pasākumi, mācīšana, apmācība;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pārkāpums, nenorādot pamatojumu apstrīdētajā Apelācijas padomes lēmumā.


title: Lieta T-372/20: Prasība, kas celta 2020. gada 15. jūnijā – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (“JUVEDERM”)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/33

      Prasība, kas celta 2020. gada 15. jūnijā – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (“JUVEDERM”)
      (Lieta T-372/20)
      (2020/C 262/45)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Dermavita Company SARL (Beirūta, Libāna) (pārstāvji: D. Todorov, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “JUVEDERM” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 2 196 822

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 14. aprīļa lēmums lietā R 877/2019-4

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu, kas attiecas uz pieteikuma par Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 2 196 822 “JUVEDERM” atcelšanu attiecībā uz apstrīdētajām precēm “bioloģiski saderīgas vielas medicīniskiem mērķiem grumbu samazināšanai” noraidīšanu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa dalībniecei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus katrā no atcelšanas procesa posmiem un apelācijas procesā, tostarp procesā EUIPO un tiesvedībā Vispārējā tiesā.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  attiecīgo tiesību aktu, kas attiecas uz preču, attiecībā uz kurām ir izmantota preču zīme, rakstura vērtējumu, kļūdaina interpretācija;

                  —

                  pierādījumu neesamība par to, ka preču zīmi ir izmantojušas trešās personas ar Eiropas Savienības preču zīmes īpašnieka piekrišanu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 18. panta 2. punkta izpratnē.


title: Lieta T-376/20: Prasība, kas celta 2020. gada 15. jūnijā – Poupart/Komisija

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/34

      Prasība, kas celta 2020. gada 15. jūnijā – Poupart/Komisija
      (Lieta T-376/20)
      (2020/C 262/46)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Nicole Poupart (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2019. gada 1. oktobra lēmumu viņas izdienas pensijas aprēķinam piemērot kopš 2004. gada 1. maija spēkā esošos Civildienesta noteikumus;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza vienu pamatu, kas balstīts uz Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 21. un 22.panta pārkāpumu.


title: Lieta T-388/20: Prasība, kas celta 2020. gada 26. jūnijā – Ryanair/Komisija

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/36

      Prasība, kas celta 2020. gada 26. jūnijā – Ryanair/Komisija
      (Lieta T-388/20)
      (2020/C 262/49)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating un I. Metaxas-Maranghidis, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 18. maija lēmumu (ES) par valsts atbalstu SA.56809 (2020/N) – Somija – COVID-19: Valsts garantēts aizdevums Finnair (1); un

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

            Prasītājs arī lūdza šo prasību izskatīt paātrinātā tiesvedībā saskaņā ar Tiesas statūtu 23.a pantu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, uzskatot, ka ar atbalstu tiek atrisināti nopietni traucējumi Somijas ekonomikā, un pārkāpjot pienākumu izsvērt atbalsta labvēlīgo ietekmi un tā negatīvo ietekmi uz tirdzniecības nosacījumiem un netraucētas konkurences saglabāšanu (proti, “līdzsvarošanas pārbaude”).

                  2.

                  Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot pārkāpusi konkrētus LESD noteikumus un Eiropas tiesību vispārējos principus saistībā ar diskriminācijas aizliegumu, pakalpojumu sniegšanas brīvību un uzņēmējdarbības brīvību, kas ir bijuši ES gaisa transporta liberalizācijas pamatā kopš 1980. gadu beigām. ES gaisa transporta tirgus liberalizācija atļāva izveidoties īstām zemo cenu aviosabiedrībām visā Eiropas mērogā. Eiropas Komisija neesot ņēmusi vērā kaitējumu, kas šādām Eiropas mēroga aviosabiedrībām un to lomai Somijas gaisa telpas savienojamībā radies COVID-19 krīzes dēļ, atļaujot Somijai rezervēt atbalstu tikai Finnair. LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā ir noteikts izņēmums no valsts atbalsta aizlieguma atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, bet tajā nav noteikts izņēmums no citām LESD normām un principiem.

                  3.

                  Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija neesot uzsākusi formālo izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz nopietnām grūtībām, un esot pārkāpusi prasītāja procesuālās tiesības.

                  4.

                  Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka lēmumā esot pārkāpts Komisijas pienākums norādīt pamatojumu.

         (1)  Eiropas Komisijas 2020. gada 18. maija lēmums (ES) par valsts atbalstu SA.56809 (2020/N) – Somija – COVID-19: Valsts garantēts aizdevums Finnair (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).


title: Lieta T-23/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūnija rīkojums – Limango/EUIPO – Consolidated Artists (“limango”)

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/38

      Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūnija rīkojums – Limango/EUIPO – Consolidated Artists (“limango”)
      (Lieta T-23/19) (1)

      (2020/C 262/51)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 93, 11.3.2019.


title: Lieta T-534/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūnija rīkojums – TestBioTech/Komisija

text:
               10.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/38

      Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūnija rīkojums – TestBioTech/Komisija
      (Lieta T-534/19) (1)

      (2020/C 262/52)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 363, 28.10.2019.


title: Lieta C-114/19 P: Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 11. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Danilo Di Bernardo (Apelācija – Civildienests – Atklāts konkurss – Nepielaišana pie pārbaudījumiem – Iespēja administrācijai tiesā papildināt lēmuma par nepielaišanu pamatojumu – Nosacījumi – Izņēmuma gadījumi – Jēdziens “pamatojuma neesamība”)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/2

      Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 11. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Danilo Di Bernardo

      (Lieta C-114/19 P) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Atklāts konkurss - Nepielaišana pie pārbaudījumiem - Iespēja administrācijai tiesā papildināt lēmuma par nepielaišanu pamatojumu - Nosacījumi - Izņēmuma gadījumi - Jēdziens “pamatojuma neesamība”)
      (2020/C 329/02)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Mongin un G. Gattinara)

         Otrs lietas dalībnieks: Danilo Di Bernardo (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, avocats)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 164, 13.5.2019.


title: Lieta C-256/19: Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 2. jūlija rīkojums (Verwaltungsgericht Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tiesvedība, ko uzsākusi S.A.D. Maler und Anstreicher OG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts – LES 19. panta 1. punkta otrā daļa – Efektīva tiesiskā aizsardzība jomās, uz kurām attiecas Savienības tiesības – Tiesnešu neatkarības princips – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants – Tiesas kompetence – LESD 267. pants – Pieņemamība – Valsts tiesību normas par lietu sadali tiesā – Tiesību aizsardzības līdzeklis – Interpretācija, kas ir nepieciešama, lai iesniedzējtiesa varētu taisīt spriedumu – Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/2

      Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 2. jūlija rīkojums (Verwaltungsgericht Wien (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tiesvedība, ko uzsākusi S.A.D. Maler und Anstreicher OG

      (Lieta C-256/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts - LES 19. panta 1. punkta otrā daļa - Efektīva tiesiskā aizsardzība jomās, uz kurām attiecas Savienības tiesības - Tiesnešu neatkarības princips - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants - Tiesas kompetence - LESD 267. pants - Pieņemamība - Valsts tiesību normas par lietu sadali tiesā - Tiesību aizsardzības līdzeklis - Interpretācija, kas ir nepieciešama, lai iesniedzējtiesa varētu taisīt spriedumu - Acīmredzama nepieņemamība)
      (2020/C 329/03)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgericht Wien

         Pamatlietas puse

         S.A.D. Maler und Anstreicher OG

         Piedaloties: Magistrat der Stadt Wien, Bauarbeiter Urlaubs- und Abfertigungskasse

         Rezolutīvā daļa

      Verwaltungsgericht Wien (Vīnes Administratīvā tiesa, Austrija) ar 2019. gada 27. februāra lēmumu iesniegtais lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir nepieņemams.

         (1)  OV C 213, 24.6.2019.


title: Lieta C-374/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 7. augustā Agrochem-Maks d.o.o. iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 28. maija spriedumu lietā T-574/18: Agrochem-Maks/Komisija

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/8

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 7. augustāAgrochem-Maks d.o.o. iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 28. maija spriedumu lietā T-574/18: Agrochem-Maks/Komisija
      (Lieta C-374/20 P)
      (2020/C 329/11)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Agrochem-Maks d.o.o. (pārstāvis: S. Pappas un A. Pappas, advokāti)

         Citi lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Zviedrijas Karaliste

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējai tiesai;

                  —

                  piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

         Pamati un galvenie argumenti

      Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi un nepareizi piemērojusi procedūras, kas attiecas uz papildus informācijas pieprasījumiem saistībā ar aktīvās vielas apstiprināšanas atjaunošanu, prasības.
      Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, nospriežot, ka sūdzība (par septiņiem nepabeigtiem jautājumiem) par to, ka nesaskaņas starp EFSA ziņojumiem un dalībvalstu ziņotāja ziņojumu pieprasa detalizētu argumentāciju par šo jautājumu, ir noraidāma kā nepamatota attiecībā uz ceturto jautājumu un kā neefektīva saistībā ar citiem jautājumiem.
      Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, jo tā nav ņēmusi vērā visus attiecīgos elementus, lai pārbaudītu apelācijas sūdzības iesniedzēja tiesisko paļāvību.
      Vispārējā tiesa esot nepareizi kvalificējusi faktus un pārkāpusi Regulas Nr. 1107/2009 (1) 6. panta f) punktu, šīs regulas II pielikuma 2.2 punktu un samērīguma principu.
      Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, nepareizi interpretējot un piemērojot piesardzības principu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK (OV 2009, L 309, 1. lpp.).


title: Lieta C-67/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 29. jūnija rīkojums (Fővárosi Törvényszék (agrāk Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – KD/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/9

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 29. jūnija rīkojums (Fővárosi Törvényszék (agrāk Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – KD/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

      (Lieta C-67/19) (1)

      (2020/C 329/12)
      Tiesvedības valoda – ungāru
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 139, 15.4.2019.


title: Lieta C-560/19: Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2020. gada 25. jūnija rīkojums (Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Valencia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – GT/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/11

      Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2020. gada 25. jūnija rīkojums (Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – GT/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

      (Lieta C-560/19) (1)

      (2020/C 329/19)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 372, 4.11.2019.


title: Lieta C-567/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 17. jūlija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LP/Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/11

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 17. jūlija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LP/Subdelegación del Gobierno en Toledo

      (Lieta C-567/19) (1)

      (2020/C 329/20)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 372, 4.11.2019.


title: Lieta C-93/20: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 9. jūlija rīkojums (Bezirksgericht Schwechat (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – JU/Air France Direktion für Österreich

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/12

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 9. jūlija rīkojums (Bezirksgericht Schwechat (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – JU/Air France Direktion für Österreich

      (Lieta C-93/20) (1)

      (2020/C 329/26)
      Tiesvedības valoda – vācu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta T-150/20 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 30. jūnija rīkojums – Tartu Agro/Komisija (Pagaidu noregulējums – Valsts atbalsts – Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un ir uzdots to atgūt – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība)

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/16

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 30. jūnija rīkojums – Tartu Agro/Komisija
      (Lieta T-150/20 R)
      (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un ir uzdots to atgūt - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
      (2020/C 329/33)
      Tiesvedības valoda – igauņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Tartu Agro AS (Tartu, Igaunija) (pārstāvji: T. Järviste, T. Kaurov, M. Valberg un M. Peetsalu, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: V. Bottka un E. Randvere)

         Priekšmets

      Pieteikums, kas pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt Komisijas lēmuma C(2020) 252 final (2020. gada 24. janvāris) par Igaunijas Republikas valsts atbalstu SA.39182 (2017/C) (ex 2017/NN) (ex 2014/CP), kas piešķirts prasītājai, izpildi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

                  2)

                  Atcelt 2020. gada 30. marta rīkojumu Tartu Agro/Komisija (T-150/20 R).

                  3)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-507/20: Prasība, kas celta 2020. gada 6. augustā – Colombani/EĀDD

text:
               5.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/22

      Prasība, kas celta 2020. gada 6. augustā – Colombani/EĀDD
      (Lieta T-507/20)
      (2020/C 329/41)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Jean-Marc Colombani (Brisele, Beļģija) (prasītāja: N. de Montigny, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt X 2020. gada 23. marta vēstulē atspoguļoto EĀDD lēmumu, ar ko ir noraidīts prasītāja lūgums izpildīt lietā T-372/18 pasludināto spriedumu, un ciktāl nepieciešams, Y 2020. gada 30. jūlija vēstulē atspoguļoto EĀDD lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāja sūdzība R/195/20, kurā atkārtots lūgums izpildīt lietā T-372/18 pasludināto spriedumu;

                  —

                  atcelt, pirmkārt, lēmumu, ar ko EĀDD noraidīja viņa kandidatūru ES delegācijas Korejā vadītāja amatam, kas tika paziņots ar 2019. gada 19. oktobra vēstuli, ko parakstījusi EĀDD Cilvēkresursu direkcijas vadītāja, jo EĀDD attiecās šo lēmumu pamatot, un, otrkārt, lēmumu par piekļuvi dokumentiem, kas tika paziņots ar EĀDD Padomdevējas komitejas darbā iecelšanas jautājumos (CCN) sekretariāta 2020. gada 24. janvāra e-pastu;

                  —

                  atcelt, pirmkārt, EĀDD iecēlējinstitūcijas 2019. gada 27. novembra lēmumus neizvēlēties viņa kandidatūru ES delegācijas Uzbekistānā vadītāja amatam un ES delegācijas Ziemeļmaķedonijā vadītāja amatam, un, otrkārt, 2020. gada 21. februāra lēmumu noraidīt viņa pieteikumu ar piekļuvi dokumentiem;

                  —

                  piespriest atbildētājam samaksāt prasītājam atlīdzību par mantisko kaitējumu 3 500 EUR apmērā un morālo kaitējumu, kas simboliski novērtēts 1 EUR apmērā;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus, no kuriem pirmie trīs attiecas uz sprieduma lietā T-372/18, Colombani/EĀDD neizpildi un pēdējie trīs – uz lēmumiem noraidīt prasītāja kandidatūras, kā arī lēmumiem noraidīt viņa pieteikumus par piekļuvi dokumentiem.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots LESD 266. panta pārkāpums un dienesta pārkāpums.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu pārkāpums.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvota neitralitātes, objektivitātes, neatkarības un taisnīguma neesamība.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvota pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvota tiesību kļūda jēdziena “personas dati” interpretācijā un Regulu 2018/1725 un Nr. 1049/2001 interpretācijā, kā arī neesot veikta Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu III pielikuma 6. panta interpretācija, kas būtu saderīga ar minēto regulu noteikumiem.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 52. panta pārkāpums, jo tiesību piekļūt informācijai ierobežojums ir pretrunā labas pārvaldības, tiesību uz lietas taisnīgu izskatīšanu, pušu procesuālo tiesību vienlīdzības, tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību principiem, kā arī traucē veikt jebkādu strīdīgo aktu pārbaudi tiesā.


title: Lieta C-205/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. maijā iesniedza Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NE/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/2

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. maijā iesniedza Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NE/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

      (Lieta C-205/20)
      (2020/C 348/03)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: NE

         Atbildētāja: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Persona, kas piedalās lietā: Finanzpolizei Team 91

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 2014/67/ES (1) 20. pantā paredzētā prasība par sodu samērīgumu, ko Eiropas Savienības Tiesa ir interpretējusi rīkojumos Bezirkshauptmannschaft Hartberg–Fürstenfeld (C-645/18) (2), kā arī Bezirkshauptmannschaft Hartberg–Fürstenfeld (C-140/19, C-141/19, C-492/19, C-493/19 un C-494/19) (3), ir tieši piemērojama direktīvas tiesību norma?

                  2)

                  Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša:
                  Vai, interpretējot dalībvalsts tiesības saskaņā ar Savienības tiesībām, tiek pieļauts un prasīts, lai dalībvalstu tiesas un administratīvās iestādes šajā gadījumā piemērojamās valsts krimināltiesību normas papildina ar Eiropas Savienības Tiesas rīkojumos Bezirkshauptmannschaft Hartberg–Fürstenfeld (C-645/18), kā arī Bezirkshauptmannschaft Hartberg–Fürstenfeld (C-140/19, C-141/19, C-492/19, C-493/19 un C-494/19) noteiktajiem samērīguma kritērijiem, ja valsts līmenī nav pieņemtas jaunas tiesību normas?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/67/ES (2014. gada 15. maijs) par to, kā izpildīt Direktīvu 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2012 par administratīvo sadarbību, izmantojot Iekšējā tirgus informācijas sistēmu (“IMI regula”) (OV 2014, L 159, 11. lpp.).

         (2)  ECLI:EU:C:2019:1108.

         (3)  ECLI:EU:C:2019:1103.


title: Lieta C-355/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. jūlijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Bundesrepublik Deutschland/BL, BC

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/6

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. jūlijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Bundesrepublik Deutschland/BL, BC
      (Lieta C-355/20)
      (2020/C 348/10)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesverwaltungsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Bundesrepublik Deutschland

         Atbildētāji: BL, BC

         Otra lietas dalībniece: Stadt Chemnitz

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                              a)

                              Vai saskaņā ar Padomes Direktīvas 2003/86/EK (1) (2003. gada 22. septembris) 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu un 2. panta f) punktu, ieceļojot pie nepilngadīga bēgļa bez pavadības, nepilngadības turpināšanās var būt “nosacījums” Direktīvas 2003/86/EK 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē? Vai ar iepriekš minētajiem noteikumiem saderīgas ir dalībvalsts tiesību normas, kuras vecākiem, kas pievienojušies nepilngadīgam bēglim bez pavadības Direktīvas 2003/86/EK 2. panta f) punkta izpratnē, nodrošina (atvasinātas) uzturēšanās tiesības dalībvalstī tik ilgi, kamēr bēglis faktiski vēl ir nepilngadīgs?

                              b)

                              Ja atbilde uz pirmā jautājuma a) daļā ietvertajiem jautājumiem ir apstiprinoša: vai Direktīvas 2003/86/EK 16. panta 1. punkta a) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu un 2. panta f) apakšpunktu ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstij, saskaņā ar kuras tiesību aktiem (atvasinātas) vecāku uzturēšanās tiesības pastāv tikai laikā līdz bērna pilnības sasniegšanai, ir atļauts noraidīt vecāku, kas vēl atrodas trešajā valstī, pieteikumu par ieceļošanu un uzturēšanos ģimenes atkalapvienošanās nolūkā, ja bēglis ir kļuvis pilngadīgs pirms administratīvajā procesā vai tiesvedībā ir pieņemts galīgais nolēmums attiecībā uz pieteikumu, kurš ir iesniegts trīs mēnešu laikā pēc bēgļa statusa atzīšanas?

                  2)

                  Ja saskaņā ar atbildi uz pirmo jautājumu pieteikumu par ģimenes atkalapvienošanos nav pieļaujams noraidīt:
                  Kādas prasības attiecībā uz faktisko ģimenes dzīvi Direktīvas 2003/86/EK 16. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē vecāku ieceļošanas gadījumā ir jāizvirza bēglim, kurš ir kļuvis pilngadīgs pirms ir pieņemts lēmums attiecībā uz pieteikumu par ieceļošanu un uzturēšanos ģimenes atkalapvienošanās nolūkā? It īpaši:

                              a)

                              Vai šajā gadījumā pietiek ar pirmās pakāpes radniecību taisnā augšupējā līnijā (Direktīvas 2003/86/EK 16. panta 1. punkta b) apakšpunkts), vai arī ir nepieciešama faktiska ģimenes dzīve?

                              b)

                              Gadījumā, ja ir nepieciešama faktiska ģimenes dzīve:
                              Cik intensīvai tai ir jābūt? Vai, piemēram, pietiek ar atsevišķiem vai regulāriem apmeklējumiem, vai nepieciešams dzīvot vienā kopīgā mājsaimniecībā, vai turklāt ir jāpastāv arī savstarpēja atbalsta saiknei, kad ģimenes locekļi ir atkarīgi viens no otra palīdzības?

                              c)

                              Vai tādu vecāku ieceļošanai, kas vēl atrodas trešajā valstī un kas ir iesnieguši pieteikumu par ģimenes atkalapvienošanos ar pa šo laiku pilngadību sasniegušu bērnu, kurš ir atzīts par bēgli, ir nepieciešams prognozes vērtējums par to, vai pēc ieceļošanas dalībvalstī tiks uzsākta (atjaunota) ģimenes dzīve atbilstoši otrā jautājuma b) daļā minētajām prasībām?

         (1)  Padomes Direktīva 2003/86/EK (2003. gada 22. septembris) par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos (OV 2003, L 251, 12. lpp.).


title: Lieta T-619/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūlija rīkojums – KF/SATCEN (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus – SATCEN personāls – Līgumdarbinieki – Savienības tiesu kompetence – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Lēmums attiecībā uz prasītāju uzsākt administratīvu izmeklēšanu, izpildot Vispārējās tiesas spriedumu – Nelabvēlīgs akts – Prasība samaksāt procentus par summu, ko Vispārējā tiesa ir noteikusi kā zaudējumu atlīdzību – Reglamenta 76. panta d) punkts – Acīmredzami nepieņemama prasība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/15

      Vispārējās tiesas 2020. gada 10. jūlija rīkojums – KF/SATCEN

      (Lieta T-619/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus - SATCEN personāls - Līgumdarbinieki - Savienības tiesu kompetence - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Lēmums attiecībā uz prasītāju uzsākt administratīvu izmeklēšanu, izpildot Vispārējās tiesas spriedumu - Nelabvēlīgs akts - Prasība samaksāt procentus par summu, ko Vispārējā tiesa ir noteikusi kā zaudējumu atlīdzību - Reglamenta 76. panta d) punkts - Acīmredzami nepieņemama prasība)
      (2020/C 348/21)
      Tiesvedības valda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: KF (pārstāvji: A. Kunst, advokāte, un N. Macaulay, barrister)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Satelītcentrs (pārstāvis: A. Guillerme, advokāte)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt SATCEN direktora 2019. gada 3. jūlija lēmumu attiecībā uz prasītāju uzsākt izmeklēšanu, un, otrkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar kuru tiek lūgts atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājam esot radušies it īpaši šī lēmuma dēļ.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  KF atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas ir saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

                  3)

                  Par Eiropas Savienības Padomes pieteikumu par iestāšanos lietā nelemt.

                  4)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas ir saistīti ar pieteikumu par iestāšanos lietā.

         (1)  OV C 399, 25.11.2019.


title: Lieta T-841/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija rīkojums – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises un Mystic Products (Šķidrumu sadales iekārtas) (Prasība atcelt tiesību aktu – Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas šķidrumu sadales iekārtas – Procesa apelācijas padomē apturēšana – Nepārsūdzams akts – Sagatavojošs tiesību akts – Nepieņemamība)

text:
               19.10.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 348/20

      Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija rīkojums – Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises un Mystic Products (Šķidrumu sadales iekārtas)
      (Lieta T-841/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas šķidrumu sadales iekārtas - Procesa apelācijas padomē apturēšana - Nepārsūdzams akts - Sagatavojošs tiesību akts - Nepieņemamība)
      (2020/C 348/28)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Koopman International BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji: G. van den Bergh un B. Brouwer, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Folliard-Monguiral)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: A. Odle, advokāts)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2019. gada 18. septembra lēmumu lietā R 1009/2018-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Mystic Products Import & Export un Koopman International, no vienas puses, un Tinnus Enterprises, no otras puses.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Koopman International BV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Tinnus Enterprises LLC tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 45, 10.2.2020.


title: Apvienotās lietas C-449/18 P un C-474/18 P: Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums – Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)/Lionel Andrés Messi Cuccittini, J.M.-E.V. e hijos SRL (C-449/18 P) un J.M.-E.V. e hijos SRL/Lionel Andrés Messi Cuccittini, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (C-474/18 P) (Apelācija – Eiropas Savienības preču zīme – Regula (ES) Nr. 207/2009 – 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MESSI” reģistrācijas pieteikums – Agrākās Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASSI” – Daļējs reģistrācijas atteikums)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/2

      Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums – Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)/Lionel Andrés Messi Cuccittini, J.M.-E.V. e hijos SRL (C-449/18 P) un J.M.-E.V. e hijos SRL/Lionel Andrés Messi Cuccittini, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (C-474/18 P)
      (Apvienotās lietas C-449/18 P un C-474/18 P) (1)

      (Apelācija - Eiropas Savienības preču zīme - Regula (ES) Nr. 207/2009 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MESSI” reģistrācijas pieteikums - Agrākās Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASSI” - Daļējs reģistrācijas atteikums)
      (2020/C 390/02)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         (Lieta C-449/18 P)

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis: S. Palmero Cabezas)

         Pārējie lietas dalībnieki: Lionel Andrés Messi Cuccittini (pārstāvji: J.-Y. Teindas Maillard un J.-B. Devaureix, advokāti), J.M.-E.V. e hijos SRL (pārstāvji: J. Güell Serra un R. Gimeno-Bayón Cobos, advokāti)

         (Lieta C-474/18 P)

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: J.M.-E.V. e hijos SRL (pārstāvji: J. Güell Serra un R. Gimeno-Bayón Cobos, advokāti)

         Pārējie lietas dalībnieki: Lionel Andrés Messi Cuccittini (pārstāvji: J.-Y. Teindas Maillard un J. B. Devaureix, advokāti), Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis: S. Palmero Cabezas)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzības noraidīt.

                  2)

                  Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) sedz savus, kā arī atlīdzina Lionel Andrés Messi Cuccittini tiesāšanās izdevumus lietā C-449/18 P.

                  3)

                  J.M.-E.V. e hijos SRL sedz savus, kā arī atlīdzina Lionel Andrés Messi Cuccittini un Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus lietā C-474/18 P.

         (1)  OV C 392, 29.10.2018.


title: Lieta C-594/18 P: Tiesas (virspalāta) 2020. gada 22. septembra spriedums – Austrijas Republika/Eiropas Komisija u.c. (Apelācija – Valsts atbalsts – LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts – LESD 11. un 194. pants – Euratom līguma 1. pants, 2. panta c) punkts un 106.a panta 3. punkts – Atbalsts, kas paredzēts Hinkley Point C (Apvienotā Karaliste) atomelektrostacijai – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu – Kopīgu interešu mērķis – Eiropas Savienības mērķi vides jomā – Vides aizsardzības, “piesārņotājs maksā”, piesardzības un ilgtspējas principi – Attiecīgās saimnieciskās darbības noteikšana – Tirgus nepilnība – Atbalsta samērīgums – Ieguldījumu vai darbības atbalsts – Atbalsta elementu noteikšana – Paziņojums par garantijām)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/3

      Tiesas (virspalāta) 2020. gada 22. septembra spriedums – Austrijas Republika/Eiropas Komisija u.c.
      (Lieta C-594/18 P) (1)

      (Apelācija - Valsts atbalsts - LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts - LESD 11. un 194. pants - Euratom līguma 1. pants, 2. panta c) punkts un 106.a panta 3. punkts - Atbalsts, kas paredzēts Hinkley Point C (Apvienotā Karaliste) atomelektrostacijai - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu - Kopīgu interešu mērķis - Eiropas Savienības mērķi vides jomā - Vides aizsardzības, “piesārņotājs maksā”, piesardzības un ilgtspējas principi - Attiecīgās saimnieciskās darbības noteikšana - Tirgus nepilnība - Atbalsta samērīgums - Ieguldījumu vai darbības atbalsts - Atbalsta elementu noteikšana - Paziņojums par garantijām)
      (2020/C 390/03)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Austrijas Republika (pārstāvji: sākotnēji G. Hesse, vēlāk – F. Koppensteiner un M. Klamert, pārstāvji, kuriem palīdz H. Kristoferitsch, Rechtsanwalt)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisijas (pārstāvji: É. Gippini Fournier un T. Maxian Rusche, kā arī P. Němečková un K. Herrmann), Čehijas Republika (pārstāvji: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller un I. Gavrilová), Francijas Republika (pārstāvji: sākotnēji D. Colas un P. Dodeller, vēlāk – P. Dodeller un T. Stehelin), Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvji: sākotnēji D. Holderer, vēlāk – T. Uri, pārstāvji, kuriem palīdz P. Kinsch, advokāts), Ungārija (pārstāvji: M. Z. Fehér, pārstāvis, kam palīdz P. Nagy, ügyvéd), Polijas Republika (pārstāvis: B. Majczyna), Slovākijas Republika (pārstāve: B. Ricziová), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji: Z. Lavery un S. Brandon, pārstāvji, kuriem palīdz A. Robertson, QC, un T. Johnston, barrister)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Austrijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelāciju.

                  3)

                  Čehijas Republika, Francijas Republika, Luksemburgas Lielhercogiste, Ungārija, Polijas Republika, Slovākijas Republika un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 427, 26.11.2018.


title: Lieta C-648/18: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums (Tribunalul Bucureşti (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)/Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Elektroenerģijas iekšējais tirgus – Preču brīva aprite – LESD 35. pants – Eksporta kvantitatīvie ierobežojumi – Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību – Valsts pasākums, ar kuru valsts elektroenerģijas ražotājiem ir noteikts pienākums visu pieejamo elektroenerģiju piedāvāt vienīgi attiecīgās dalībvalsts uz konkurenci balstītajā centralizētajā tirgū)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/3

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums (Tribunalul Bucureşti (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)/Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA

      (Lieta C-648/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Elektroenerģijas iekšējais tirgus - Preču brīva aprite - LESD 35. pants - Eksporta kvantitatīvie ierobežojumi - Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību - Valsts pasākums, ar kuru valsts elektroenerģijas ražotājiem ir noteikts pienākums visu pieejamo elektroenerģiju piedāvāt vienīgi attiecīgās dalībvalsts uz konkurenci balstītajā centralizētajā tirgū)
      (2020/C 390/04)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunalul Bucureşti

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

         Atbildētāja: Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA

         Rezolutīvā daļa

      LESD 35. un 36. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesiskais regulējums, ar ko, kā to ir interpretējusi par tā piemērošanu atbildīgā iestāde, valsts elektroenerģijas ražotājiem ir noteikts pienākums piedāvāt visu pieejamo elektroenerģiju platformās, kuras pārvalda vienīgais tirdzniecības pakalpojumiem valsts tirgū nominētais elektroenerģijas tirgus operators, ir pasākums ar eksporta kvantitatīvam ierobežojumam līdzvērtīgu iedarbību, kas nevar tikt pamatots ar valsts drošības apsvērumiem saistībā ar energoapgādes drošības aizsardzību, ja šāds tiesiskais regulējums nav samērīgs ar izvirzīto mērķi.

         (1)  OV C 25, 21.1.2019.