title: Lieta C-132/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 25. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – BM, NP/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/18

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 25. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – BM, NP/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

      (Lieta C-132/22)
      (2022/C 207/25)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: BM, NP

         Atbildētāja: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai LESD 45. panta 1. un 2. punkts un Eiropas [Parlamenta un Padomes] Regulas Nr. 492/2011 (1) 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāda tiesību norma kā Likuma Nr. 205/2017 1. panta 655. punktā paredzētā, saskaņā ar kuru dalībai iekļaušanas piemērotības sarakstos procedūrā ar mērķi vēlāk noslēgt mācīšanas līgumus uz nenoteiktu un uz noteiktu laiku Itālijas AFAM institūtos tiek ņemta vērā tikai šādos valsts institūtos gūtā kandidātu profesionālā pieredze, nevis arī pieredze, kas gūta līdzvērtīga līmeņa institūtos citās Eiropas valstīs, ievērojot konkrētās procedūras īpatnējo mērķi novērst valstī pastāvošo darba tiesisko attiecību nestabilitāti, un, ja Tiesa, kurai uzdots šis jautājums, uzskatīs, ka Itālijas tiesiskais regulējums abstrakti nav pretrunā Eiropas tiesiskajam regulējumam, vai minētajā Itālijas tiesiskajā regulējumā paredzētos pasākumus var uzskatīt par samērīgiem, konkrēti, attiecībā pret iepriekšminēto sasniedzamo svarīgo iemeslu saistībā ar sabiedrības interesēm?

         (1)  Regula (ES) Nr. 492/2011 (2011. gada 5. aprīlis) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā (OV 2011, L 141, 1. lpp.).


title: Lieta C-143/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. martā iesniedza Conseil d'État (Francija) – Association Avocats pour la défense des droits des étrangers (ADDE) u.c./Ministre de l’Intérieur

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/18

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. martā iesniedza Conseil d'État (Francija) – Association Avocats pour la défense des droits des étrangers (ADDE) u.c./Ministre de l’Intérieur

      (Lieta C-143/22)
      (2022/C 207/26)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d'État

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: Association Avocats pour la défense des droits des étrangers (ADDE), Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE), Association de recherche, de communication et d’action pour l’accès aux traitements (ARCAT), Comité inter-mouvements auprès des évacués (CIMADE), Fédération des associations de solidarité avec tou-te-s les immigré-e-s (FASTI), Groupe d'information et de soutien des immigré.e.s (GISTI), Ligue des droits de l'homme (LDH), Le paria, Syndicat des avocats de France (SAF), SOS – Hépatites Fédération

         Atbildētāja: Ministre de l’Intérieur

         Prejudiciālais jautājums

      Vai gadījumā, ja apstākļos, kas minēti Regulas (ES) 2016/399 (1) III sadaļas II nodaļā, notiktu robežkontroles pagaidu atjaunošana pie iekšējām robežām, veicot pārbaudes pie šīs robežas, ārvalstniekam, kurš tieši ieceļo no kādas Šengenā 1990. gada 19. jūnijā parakstītās konvencijas dalībvalsts teritorijas, var piemērot lēmumu par ieceļošanas atteikumu, pamatojoties uz šīs regulas 14. pantu, bet nepiemērojot Direktīvu 2008/115/EK (2)?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV 2016, L 77, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/115/EK (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi (OV 2008, L 348, 98. lpp.).


title: Lieta C-148/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 2. martā iesniedza Tribunal du travail de Liège (Beļģija) – OP/Commune d’Ans

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/19

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 2. martā iesniedza Tribunal du travail de Liège (Beļģija) – OP/Commune d’Ans

      (Lieta C-148/22)
      (2022/C 207/27)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal du travail de Liège

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: OP

         Atbildētāja: Commune d’Ans

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Padomes Direktīvas 2000/78/EK (2000. gada 27. novembris), ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (1), 2. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkts var tikt interpretēti tādējādi, ka ar tiem publiskai iestādei ir atļauts izveidot pilnīgi neitrālu administratīvo vidi un tātad aizliegt visiem darbiniekiem nēsāt pārliecību izsakošus simbolus, neatkarīgi no tā, vai viņiem ir tieša saskarsme ar apmeklētājiem, vai nē?

                  2)

                  Vai Padomes Direktīvas 2000/78/EK (2000. gada 27. novembris), ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 2. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkts var tikt interpretēti tādējādi, ka ar tiem publiskai iestādei ir atļauts izveidot pilnīgi neitrālu administratīvo vidi un tātad aizliegt visiem darbiniekiem nēsāt pārliecību izsakošus simbolus, neatkarīgi no tā, vai viņiem ir tieša saskarsme ar apmeklētājiem, vai nē, pat tad ja šis neitrālais aizliegums, šķiet, pārsvarā skar sievietes, un tātad var būt slēpta diskriminācija dzimuma dēļ?

         (1)  OV 2000, L 303, 16. lpp.


title: Lieta C-201/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 15. martā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – Kopiosto r.y./Telia Finland Oyi

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/19

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 15. martā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – Kopiosto r.y./Telia Finland Oyi

      (Lieta C-201/22)
      (2022/C 207/28)
      Tiesvedības valoda – somu

         Iesniedzējtiesa

         Korkein oikeus

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Kopiosto r.y.

         Atbildētāja apelācijas instancē: Telia Finland Oyi

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai attiecībā uz līgumiskās licencēšanas organizācijām, kas kolektīvi pārvalda intelektuālā īpašuma tiesības, ar tiesībām celt uz šo tiesību aizstāvību vērstu prasību, kam priekšnoteikums ir no Direktīvas 2004/48 (1) 4. panta c) punkta izrietošs locus standi, ir jāsaprot tikai vispārēja procesuālā rīcībspēja strīdu risināšanā vai arī ir nepieciešamas valsts tiesību aktos skaidri atzītas tiesības savā vārdā celt prasību, lai aizstāvētu attiecīgās tiesības?

                  2)

                  Vai interpretācijā, kas balstīta uz Direktīvas 2004/48 4. panta c) punktu, frāze “tieši ieinteresēta tās pārstāvētajiem tiesību īpašniekiem piederošu autortiesību aizstāvībā” visās dalībvalstīs ir jāinterpretē vienveidīgi attiecībā uz mantisko tiesību pārvaldījuma organizācijas Direktīvas 2014/26/ES (2) 3. panta a) punkta izpratnē tiesībām celt prasību savā vārdā par autortiesību pārkāpumu, ja:

                              (i)

                              runa ir par tādu darbu izmantošanu, attiecībā uz kuriem organizācijai kā līgumiskās licencēšanas organizācijai Tekijänoikeuslaki (Autortiesību likuma) izpratnē ir tiesības piešķirt paplašinātas kolektīvās licences, kas licenciātam ļauj izmantot arī tādu šīs nozares autoru darbus, kuri nav pilnvarojuši šo organizāciju pārvaldīt savas tiesības;

                              (ii)

                              runa ir par tādu darbu izmantošanu, attiecībā uz kuriem autori uz līguma vai pilnvaras pamata ir pilnvarojuši organizāciju pārstāvēt savas tiesības, nenododot organizācijai autortiesības?

                  3)

                  Ja pieņem, ka organizācijai kā līgumiskās licencēšanas organizācijai ir tiešā ieinteresētība un locus standi celt prasību savā vārdā: kāda nozīme, izvērtējot locus standi – attiecīgā gadījumā – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. un 47. panta kontekstā, ir tam, ka organizācija kā līgumiskās licencēšanas organizācija pārstāv arī autorus, kuri nav pilnvarojuši to pārvaldīt savas tiesības, un tam, ka organizācijas tiesības celt prasību, lai aizstāvētu šādu autoru tiesības, nav reglamentētas tiesību aktos?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/48/EK (2004. gada 29. aprīlis) par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu (OV 2004, L 157, 45. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/26/ES (2014. gada 26. februāris) par autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārvaldījumu un muzikālo darbu tiesību lietošanai tiešsaistē daudzteritoriālo licencēšanu iekšējā tirgū (OV 2014, L 84, 72. lpp).


title: Lieta C-224/22: Prasība, kas celta 2022. gada 29. martā — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/20

      Prasība, kas celta 2022. gada 29. martā — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome
      (Lieta C-224/22)
      (2022/C 207/29)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis: J. Rodríguez de la Rúa Puig)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

                  —

                  atcelt Padomes Regulu (ES) 2022/110 (2022. gada 27. janvāris), ar ko 2022. gadam nosaka dažu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas Vidusjūrā un Melnajā jūrā (1), ciktāl tā nosaka (i) maksimālo pieļaujamo zvejas piepūli zvejai ar āķu jedām attiecībā uz heku (Merluccius merluccius) un svītraino jūrasbarbi (Mullus barbatus) Alvoranas jūrā, Baleāru salās, Ziemeļspānijā un Lionas līcī (1., 2., 5., 6. un 7. ģeogrāfiskajā apakšapgabalā), kas noteikta III pielikuma c) punktā; un (ii) maksimālos nozvejas limitus attiecībā uz Āfrikas dziļūdens garneli (Aristeus antennatus) Alvoranas jūrā, Baleāru salās, Ziemeļspānijā un Lionas līcī (1., 2., 5., 6. un 7. ģeogrāfiskajā apakšapgabalā), kas noteikta III pielikuma e) punktā;

                  —

                  piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

         Pirmais pamats:

      Maksimāli pieļaujamās zvejas piepūles noteikšana kuģiem, kuri zvejo ar āķu jedām, attiecībā uz heka un svītrainās jūras barbes zveju 1., 2., 5., 6., 7. ģeogrāfiskajā apakšapgabalā (turpmāk tekstā – “ĢAA”), proti:

                  1)

                  neesot pamatota atbilstoši tam, kā prasīts Regulas 2019/1022 (2) 7. panta 5. punktā, jo nav noteikts, no kuriem zinātniskajiem atzinumiem izriet, ka ievērojami tiek nozvejots kāds konkrēts krājums;

                  2)

                  alternatīvi: (i) esot pretrunā Regulas 2019/1022 7. panta 5. punktam, jo no Spānijas Karalistes izvērtētajiem zinātniskajiem atzinumiem neizriet kāda konkrēta krājuma ievērojama nozveja; un (ii) esot nesamērīga, jo tā ir acīmredzami nepiemērota Regulas 2019/1022 mērķa sasniegšanai tāpēc, ka tajā netiekot ievērota nedz prasība par zinātniskā atzinuma nepieciešamību, nedz veikta konsekventa KZP īstenošana tās trejādajā ekoloģiskajā, ekonomiskajā un sociālajā aspektā; un tā neesot vajadzīga, jo šā mērķa sasniegšanai tiek īstenoti citi alternatīvi pasākumi (zvejas aizliegumi un traļu veidu selektivitātes vairošana).

         Otrais pamats:

      Īpaša Āfrikas dziļūdens garneles maksimālās nozvejas limita noteikšana 1., 2., 5., 6. un 7. ĢAA, proti:

                  1)

                  neesot pamatota atbilstoši tam, kā prasīts Regulas 2019/1022 7. panta 5. punkta b) apakšpunktā, jo nav precizēts no kuriem zinātniskajiem atzinumiem izriet nepieciešamība veikt šo saglabāšanas pasākumu;

                  2)

                  alternatīvi (i) esot pretrunā Regulas 2019/1022 7. panta 3. punkta b) apakšpunktam, jo šā pasākuma izmantošana nebija paredzēta minētajā regulā un no Spānijas Karalistes izvērtētajiem zinātniskajiem atzinumiem neizriet nepieciešamība veikt šo saglabāšanas pasākumu; un (ii) esot nesamērīga, jo tā ir acīmredzami nepiemērota Regulas 2019/1022 mērķa sasniegšanai tāpēc, ka tajā netiekot ievērota prasība par zinātniskā atzinuma nepieciešamību, un tas pārklājas ar citiem saglabāšanas pasākumiem; un neesot vajadzīga, jo šā mērķa sasniegšanai tiek īstenoti citi alternatīvi pasākumi (zvejas aizliegumi, minimālie izmēri un traļu veidu selektivitātes vairošana).

         (1)  Padomes Regula (ES) 2022/110 (2022. gada 27. janvāris), ar ko 2022. gadam nosaka dažu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas Vidusjūrā un Melnajā jūrā (OV 2022, L 21, 165. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/1022 (2019. gada 20. jūnijs), ar kuru izveido daudzgadu plānu zvejniecībām, kas izmanto bentiskos krājumus Vidusjūras rietumu daļā, un ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 508/2014 (OV 2019, L 172, 1. lpp.).


title: Lieta T-323/17: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Martinair Holland/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Kravu gaisa pārvadājumu tirgus – Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums – Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana – Informācijas apmaiņa – Komisijas teritoriālā kompetence – Vienots un turpināts pārkāpums – Vienlīdzīga attieksme – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/22

      Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Martinair Holland/Komisija
      (Lieta T-323/17) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums - Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana - Informācijas apmaiņa - Komisijas teritoriālā kompetence - Vienots un turpināts pārkāpums - Vienlīdzīga attieksme - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2022/C 207/30)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Nīderlande) (pārstāvis: M. Smeets, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Dawes un C. Vollrath, kam palīdz B. Doherty, barrister)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu pati.

                  3)

                  Martinair Holland NV sedz savus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas Komisijas tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 239, 24.7.2017.


title: Lieta T-158/22: Prasība, kas celta 2022. gada 22. martā – Dehaen/EUIPO – National Geographic Society (“NATIONAL GEOGRAPHIC”)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/46

      Prasība, kas celta 2022. gada 22. martā – Dehaen/EUIPO – National Geographic Society (“NATIONAL GEOGRAPHIC”)
      (Lieta T-158/22)
      (2022/C 207/61)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Karolien Dehaen (Šilde, Beļģija) (pārstāvji: T. van Innis un A. Van der Planken, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: National Geographic Society (Vašingtona, Kolumbijas apgabals, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO:

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “NATIONAL GEOGRAPHIC” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 419 731

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 17. decembra lēmums lietā R 975/2020-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-160/22: Prasība, kas celta 2022. gada 25. martā – 1906 Collins/EUIPO – Peace United (“bâoli BEACH”)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/47

      Prasība, kas celta 2022. gada 25. martā – 1906 Collins/EUIPO – Peace United (“bâoli BEACH”)
      (Lieta T-160/22)
      (2022/C 207/62)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: 1906 Collins LLC (Maiami, Florida, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāve: C. Mateu, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Peace United Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “bâoli BEACH” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 16 552 333

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process
      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2022. gada 20. janvāra lēmums lietā R 223/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atzīt Eiropas Savienības preču zīmi “bâoli BEACH” Nr. 16 552 333 par spēkā neesošu, pamatojoties uz Regulas (ES) 2017/2001 59. panta 1. punkta b) apakšpunktu;

                  —

                  pasludināt preču zīmes Nr. 16 552 333 spēkā neesamību no iesniegšanas dienas;

                  —

                  piespriest uzņēmumam Peace United atmaksāt 1906 COLLINS nodevas un izmaksas šīs tiesvedības ietvaros, tostarp izdevumus saistībā ar procesu Anulēšanas nodaļā un EUIPO Apelācijas padomē, saskaņā ar Vispārējas tiesas Reglamenta 134. panta 1. punktu un 190. pantu.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 2. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-163/22: Prasība, kas celta 2022. gada 28. martā – Transformers Manufacturing Company/EUIPO – H&F (“TMC TRANSFORMERS”)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/47

      Prasība, kas celta 2022. gada 28. martā – Transformers Manufacturing Company/EUIPO – H&F (“TMC TRANSFORMERS”)
      (Lieta T-163/22)
      (2022/C 207/63)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Transformers Manufacturing Company Pty Ltd (Melburna, Austrālija) (pārstāve: F. Caricato, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: H&F Srl (Milāna, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “TMC TRANSFORMERS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 262 668
      Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2022. gada 3. februāra lēmums lietā R 1211/2021-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  vispirms un galvenokārt atzīt, ka H&F Srl nav tiesību celt prasību un atzīt par nepieņemamu procesu pirmajā un otrajā EUIPO instancē;

                  —

                  grozīt apstrīdēto lēmumu, jo tas ir faktiski un juridiski nepamatots un tajā nav norādīts pamatojums;

                  —

                  pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu, jo tas ir faktiski un juridiski nepamatots, un nodot lietu atkārtotai izskatīšanai;

                  —

                  piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt procesuālos izdevumus visās trīs instancēs.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                     H&F Srl tiesību celt prasību neesamība, par ko EUIPO nav nedz pieņēmis lēmumu, nedz norādījis pamatojumu;

                  —

                  kļūdains sajaukšanas iespējas novērtējums (Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. pants) gan faktiski, gan juridiski;

                  —

                  lēmuma pamatojuma nenorādīšana.


title: Lieta T-167/22: Prasība, kas celta 2022. gada 28. martā – Transformers Manufacturing Company/EUIPO – H&F (“TMC TRANSFORMERS”)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/48

      Prasība, kas celta 2022. gada 28. martā – Transformers Manufacturing Company/EUIPO – H&F (“TMC TRANSFORMERS”)
      (Lieta T-167/22)
      (2022/C 207/64)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Transformers Manufacturing Company Pty Ltd (Melburna, Austrālija) (pārstāve: F. Caricato, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: H&F Srl (Milāna, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “TMC TRANSFORMERS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 264 664
      Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2022. gada 14. februāra lēmums lietā R 1212/2021-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  vispirms un galvenokārt atzīt, ka H&F Srl nav likumīgu tiesību celt prasību un atzīt par nepieļaujamu procesu pirmajā un otrajā EUIPO instancē;

                  —

                  grozīt apstrīdēto lēmumu, jo tas ir faktiski un juridiski nepamatots un tajā nav norādīts pamatojums;

                  —

                  pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu, jo tas ir faktiski un juridiski nepamatots, un nodot lietu atkārtotai izskatīšanai;

                  —

                  piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt procesuālos izdevumus visās trīs instancēs.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                     H&F Srl tiesību celt prasību neesamība, par ko EUIPO nav nedz pieņēmis lēmumu, nedz norādījis pamatojumu;

                  —

                  kļūdains sajaukšanas iespējas novērtējums (Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. pants) gan faktiski, gan juridiski;

                  —

                  lēmuma pamatojuma nenorādīšana.


title: Lieta T-168/22: Prasība, kas celta 2022. gada 30. martā – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (“GRILLOUMI”)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/49

      Prasība, kas celta 2022. gada 30. martā – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (“GRILLOUMI”)
      (Lieta T-168/22)
      (2022/C 207/65)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosija, Kipra) (pārstāvji: S. Malynicz, Barrister-at-law, un C. Milbradt, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Fontana Food AB (Tyresö, Zviedrija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GRILLOUMI” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 963 291

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2022. gada 3. janvāra lēmums lietā R 1612/2021-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  apmierināt prasītājas apelācijas sūdzību;

                  —

                  piespriest atbildētājam segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Apelācijas padome ir būtiski kļūdījusies atšķirtspējas analīzē;

                  —

                  Apelācijas padome ir kļūdījusies, nekonstatējot sajaukšanas iespējas pastāvēšanu;

                  —

                  Apelācijas padome ir kļūdījusies, taisnīgi neizskatot lietu attiecībā uz visiem problēmjautājumiem.


title: Lieta T-170/22: Prasība, kas celta 2022. gada 31. martā – Telefónica de España/Komisija

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/50

      Prasība, kas celta 2022. gada 31. martā – Telefónica de España/Komisija
      (Lieta T-170/22)
      (2022/C 207/66)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Telefónica de España SA (Madride, Spānija) (pārstāvji: F. González Díaz, advokāts, P. Stuart, Barrister-at-Law, un J. Blanco Carol, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2022. gada 21. janvāra lēmumu saistībā ar iepirkuma procedūru DIGIT/A3/PR/2019/RP/010 – Eiropas pārvaldes iestāžu saziņas tīkls (TESTA);

                  —

                  veikt visus citus pasākumus, ko Tiesa šajos apstākļos uzskatīs par piemērotiem, un

                  —

                  katrā ziņā, piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājai gan tiesāšanās, gan pārējos ar šo lietu saistītos izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir par apgalvoto atbildētājas pieļauto tiesību kļūdu un pieļautajām faktu un novērtējuma kļūdām, piemērojot sodu konsorcijam (1) par to, ka nav sniegta informācija, kura nekad nav tikusi pieprasīta iepirkuma procedūras specifikācijās, tādējādi pārkāpjot pārskatāmības principu.

                  2.

                  Otrais pamats ir par apgalvoto atbildētājas pieļauto tiesību kļūdu un pieļautajām faktu un novērtējuma kļūdām, nepiešķirot punktus piedāvājumam (2) atbilstoši iepirkuma procedūras specifikācijām, tādējādi pārkāpjot pārskatāmības un tiesiskās noteiktības principus.

                  3.

                  Trešais pamats ir par apgalvoto atbildētājas pieļauto tiesību kļūdu un pieļautajām faktu un novērtējuma kļūdām, nenosakot skaidrus un nepārprotamus līguma piešķiršanas kritērijus un nesniedzot informāciju, kas nepieciešama, lai novērtētu piedāvājumam piešķirto punktu skaitu, tādējādi pārkāpjot pārskatāmības un noteiktības principus un tiesības uz aizstāvību.

                  4.

                  Ceturtais pamats ir par apgalvoto atbildētājas pieļauto tiesību kļūdu un pieļautajām faktu un novērtējuma kļūdām, neprasot sniegt paskaidrojumus, kad iespējams un kad tas ir lietderīgi, tādējādi pārkāpjot labas pārvaldības un procesuālā taisnīguma principus.

                  5.

                  Piektais pamats ir par iepirkuma procedūrā apgalvoti pieļautajiem vairākiem Savienības tiesību pamatprincipu pārkāpumiem.

                  6.

                  Sestais pamats ir par apgalvoto atbildētājas pieļauto tiesību kļūdu, nepiemērojot nekādus pasākumus, lai aizsargātu dalībvalsts tiesības atbilstoši LESD 346. pantam neizpaust informāciju, kas ir pretēja tās būtiskajām drošības interesēm, un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu.

         (1)  “Konsorciju” – kā definēts pieteikumā, veido prasītāja Telefonica de España un divas citas vienības.

         (2)  Ar “piedāvājumu” tiek saprasts konsorcija piedāvājums iepirkuma procedūrā.


title: Lieta T-171/22: Prasība, kas celta 2022. gada 31. martā – OR un OS/Komisija

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/51

      Prasība, kas celta 2022. gada 31. martā – OR un OS/Komisija
      (Lieta T-171/22)
      (2022/C 207/67)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: OR un OS (pārstāvis: N. de Montigny, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2021. gada 12. jūlija lēmumu, ar kuru Atalgojuma un individuālo tiesību birojs (PMO) noraidīja prasītāju 2021. gada 18. marta lūgumu, kas iesniegts atbilstoši Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punktam, lūdzot izmaksāt pensijas tiesības, kuras viņu mirušais tēvs ir uzkrājis Eiropas Savienības iestāžu pensiju shēmā (turpmāk tekstā – “ESIPS”), un pirms viņa stāšanās dienestā iegūtās pensijas tiesības;

                  —

                  atcelt 2021. gada 22. decembra lēmumu, ar kuru iecēlējinstitūcija noraidīja prasītāju 2021. gada 20. septembra sūdzību, jo ar to esot iesniegts papildu pamatojums;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājām tiesību summu, kas atbilst nelaiķa iemaksām ESIPS, un viņa valsts pensijas tiesību summu, kuras tika pārskaitīta uz ESIPS;

                  —

                  piespriest atbildētājai izmaksāt procentus par atmaksājamām summām pēc Eiropas Centrālās bankas procentu likmes, tai pieskaitot divus punktus, sākot no ikmēneša iemaksu pārskaitīšanas dienas;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītājas izvirza vienu pamatu saistībā ar Savienības nepamatotu iedzīvošanos. Šajā ziņā prasītājas norāda, ka viņu tēvs pirms nāves esot ieguvis tiesības pārskaitīt savus ESIPS shēmā iegūtos iemaksu gadus, kā arī tos, kas ir iegūti kā valsts pensijas tiesības, un uzsver, ka šīm tiesībām nav piemērojams nekāds noilguma termiņš. Prasītājas piebilst, ka, tā kā pirms nāves viņu tēvs nebija faktiski nostrādājis desmit gadus dienestā, kas būtu ļāvis saņemt vecuma pensiju atbilstoši ESIPS, tad iemaksātās summas esot Savienības nepamatota iedzīvošanās.


title: Lieta T-172/22: Prasība, kas celta 2022. gada 31. marta – Gönenç/EUIPO – Solar (“termorad “ALUMINIUM PANEL RADIATOR””)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/52

      Prasība, kas celta 2022. gada 31. marta – Gönenç/EUIPO – Solar (“termorad “ALUMINIUM PANEL RADIATOR””)
      (Lieta T-172/22)
      (2022/C 207/68)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Salim Selahaddin Gönenç (Konja, Turcija) (pārstāve: V. Martín Santos, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Solar A/S (Vejena, Dānija)

         Informācija par procesu EUIPO:

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs Vispārējā tiesā

         Attiecīga strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “termorad “ALUMINIUM PANEL RADIATOR”” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 027 358

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2022. gada 18. janvāra lēmums lietā R 770/2021-2

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, lai attiecīgā strīdus preču zīme Nr. 18 027 358 tiktu reģistrēta pilnībā;

                  —

                  piespriest personai kas iestājusies lietā un/vai EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājam ir radušies saistībā ar šo prasību, un visus procesuālos izdevumus, kurus ir radījuši EUIPO lēmumi.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-174/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. aprīlī – Novartis/EUIPO – AstraZeneca (“BREZTREV”)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/52

      Prasība, kas celta 2022. gada 4. aprīlī – Novartis/EUIPO – AstraZeneca (“BREZTREV”)
      (Lieta T-174/22)
      (2022/C 207/69)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Novartis AG (Bāzele, Šveice) (pārstāvis: A. Nordemann-Schiffel, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: AstraZeneca AB (Sēdertelje, Zviedrija)

         Informācija par procesu EUIPO:

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “BREZTREV” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 088 373

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2022. gada 21. janvāra lēmums lietā R 738/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-175/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. aprīlī – Novartis/EUIPO – AstraZeneca (“BREZTRI”)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/53

      Prasība, kas celta 2022. gada 4. aprīlī – Novartis/EUIPO – AstraZeneca (“BREZTRI”)
      (Lieta T-175/22)
      (2022/C 207/70)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Novartis AG (Bāzele, Šveice) (pārstāvis: A. Nordemann-Schiffel, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: AstraZeneca AB (Sēdertelje, Zviedrija)

         Informācija par procesu EUIPO:

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “BREZTRI” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 17 816 687

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2022. gada 21. janvāra lēmums lietā R 737/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2017/1430 27. panta 3. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta T-178/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. aprīlī – FA World Entertainment/EUIPO (“FUCKING AWESOME”)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/54

      Prasība, kas celta 2022. gada 4. aprīlī – FA World Entertainment/EUIPO (“FUCKING AWESOME”)
      (Lieta T-178/22)
      (2022/C 207/71)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: FA World Entertainment Inc. (Losandželosa, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: M. Breuer, I. Dimitrov un C. Tenbrock, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO:

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “FUCKING AWESOME” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 564 573

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2022. gada 3. februāra lēmums lietā R 1131/2021-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to tika noraidīta apelācijas sūdzība Apelācijas padomē, t.i. ciktāl Apelācijas padome izdarījusi pieņēmumu par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 7. panta 2. punktu, pārkāpums;

                  —

                  Tiesiskās paļāvības, vienlīdzīgas attieksmes un labas pārvaldības vispārīgo principu pārkāpums.


title: Lieta T-179/22: Prasība, kas celta 2022. gada 5. aprīlī – Farco-Pharma/EUIPO – Infarco (“FARCO”)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/54

      Prasība, kas celta 2022. gada 5. aprīlī – Farco-Pharma/EUIPO – Infarco (“FARCO”)
      (Lieta T-179/22)
      (2022/C 207/72)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Farco-Pharma GmbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvis: V. Schoene, Rechtsanwalt)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Infarco, SA (Madride, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “FARCO” sarkanā, baltā un melnā krāsā reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 838 178

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2022. gada 17. janvāra lēmums lietā R 172/2021-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ar kuru Apelācijas padome apstiprināja, ka iebildumi ar lietas numuru B 3 054 342 pret grafisku preču zīmi Nr. 17 838 178 ir apmierināmi, un nodot lietu EUIPO atkārtotai izskatīšanai.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-183/22: Prasība, kas celta 2022. gada 11. aprīlī – Eggers & Franke/EUIPO – E. & J. Gallo Winery (“EF”)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/55

      Prasība, kas celta 2022. gada 11. aprīlī – Eggers & Franke/EUIPO – E. & J. Gallo Winery (“EF”)
      (Lieta T-183/22)
      (2022/C 207/73)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eggers & Franke Holding GmbH (Brēmene, Vācija) (pārstāvji: A. Ebert-Weidenfeller un H. Förster, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: E. & J. Gallo Winery (Modesto, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “EF” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 927 894

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2022. gada 4. februāra lēmums lietā R 729/2021-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un – iestāšanās lietā gadījumā – arī personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-184/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – Eggers & Franke/EUIPO – E. & J. Gallo Winery (“E & F”)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/55

      Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – Eggers & Franke/EUIPO – E. & J. Gallo Winery (“E & F”)
      (Lieta T-184/22)
      (2022/C 207/74)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eggers & Franke Holding GmbH (Brēmene, Vācija) (pārstāvji: A. Ebert-Weidenfeller un H. Förster, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: E. & J. Gallo Winery (Modesto, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “E & F” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 037 083

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2022. gada 15. februāra lēmums lietā R 730/2021-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un – iestāšanās lietā gadījumā – arī personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-132/20: Tiesas (virspalāta) 2022. gada 29. marta spriedums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – BN, DM, EN/Getin Noble Bank S.A. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pieņemamība – LESD 267. pants – Jēdziens “tiesa” – LES 19. panta 1. punkts – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants – Tiesiskums – Efektīva tiesību aizsardzība tiesā – Tiesnešu neatkarības princips – Tiesību aktos noteikta tiesa – Tiesu iestāde, kuras locekli tiesneša amatā pirmo reizi iecēlusi nedemokrātiska režīma izpildvaras politiska iestāde – Krajowa Rada Sądownictwa (Valsts tiesu padome, Polija) darbības kārtība – Likuma, uz kuru pamatojoties tika izveidota šī padome, neatbilstība Konstitūcijai – Iespēja kvalificēt šo iestādi par objektīvu un neatkarīgu tiesu Savienības tiesību izpratnē)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/2

      Tiesas (virspalāta) 2022. gada 29. marta spriedums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – BN, DM, EN/Getin Noble Bank S.A.

      (Lieta C-132/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pieņemamība - LESD 267. pants - Jēdziens “tiesa” - LES 19. panta 1. punkts - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants - Tiesiskums - Efektīva tiesību aizsardzība tiesā - Tiesnešu neatkarības princips - Tiesību aktos noteikta tiesa - Tiesu iestāde, kuras locekli tiesneša amatā pirmo reizi iecēlusi nedemokrātiska režīma izpildvaras politiska iestāde - Krajowa Rada Sądownictwa (Valsts tiesu padome, Polija) darbības kārtība - Likuma, uz kuru pamatojoties tika izveidota šī padome, neatbilstība Konstitūcijai - Iespēja kvalificēt šo iestādi par objektīvu un neatkarīgu tiesu Savienības tiesību izpratnē)
      (2022/C 207/02)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Najwyższy

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: BN, DM, EN

         Atbildētāja: Getin Noble Bank S.A.,

         piedaloties: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  LES 19. panta 1. punkta otrā daļa, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants, kā arī Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 7. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas, ka tiesneša pirmā iecelšana šādā amatā dalībvalstī vai viņa vēlāka iecelšana augstāka līmeņa tiesā izriet no lēmuma, ko pieņēmusi šajā valstī pirms pievienošanās Eiropas Savienībai pastāvošā nedemokrātiskā režīma iestāde, tostarp tad, ja šī tiesneša iecelšana tiesās pēc minētā režīma beigām ir bijusi balstīta tostarp uz darba stāžu, ko minētais tiesnesis ir ieguvis laikposmā, kad pastāvēja šis režīms, vai tad, ja viņš zvērestu devis tikai pirmajā iecelšanas tiesneša amatā reizē, kad viņu šajā amatā iecēlusi minētā režīma iestāde, pats par sevi nevar radīt tiesvedības dalībniekiem pamatotas un nopietnas šaubas par šī tiesneša neatkarību un objektivitāti, nedz arī līdz ar to likt apšaubīt iztiesāšanas sastāva, kurā šis tiesnesis darbojas, atbilstību neatkarīgas un objektīvas, tiesību aktos noteiktas tiesas prasībai.

                  2)

                  LES 19. panta 1. punkta otrā daļa, Pamattiesību hartas 47. pants, kā arī Direktīvas 93/13 7. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj, ka par neatkarīgu un objektīvu, tiesību aktos noteiktu tiesu tiek atzīts dalībvalsts tiesas iztiesāšanas sastāvs, kurā darbojas tiesnesis, kurš pirmo reizi šajā amatā iecelts vai vēlāk iecelts augstāka līmeņa tiesā vai nu pēc tam, kad viņa kandidatūru tiesneša amatam izvirzījusi struktūra, kas izveidota atbilstoši tiesību normām, kuras šīs dalībvalsts konstitucionālā tiesa vēlāk atzinusi par neatbilstošām Konstitūcijai, vai arī pēc tam, kad viņa kandidatūru uz tiesneša amatu izvirzījusi vēlāk likumīgi izveidota struktūra, tomēr atbilstoši procedūrai, kas nebija nedz pārskatāma, nedz atklāta, nedz arī tāda, uz kuru varētu tikt attiecināta pārsūdzība tiesā, ja šo trūkumu būtības un nopietnības dēļ nerodas patiess risks, ka citi varas atzari, it īpaši izpildvara, var īstenot nepamatotu rīcības brīvību, apdraudot iecelšanas procesā panāktā rezultāta integritāti un tādējādi tiesvedības dalībniekiem radot pamatotas un nopietnas šaubas par attiecīgā tiesneša neatkarību un objektivitāti.

         (1)  OV C 209, 22.6.2020.


title: Lieta C-139/20: Tiesas (pirmā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums – Eiropas Komisija/Polijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Nodokļu uzlikšana energoproduktiem, ko izmanto energoietilpīgie uzņēmumi – Direktīva 2003/96/EK – 17. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 17. panta 4. punkts – Uzņēmumi, uz kuriem attiecas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēma – Atbrīvojums no akcīzes nodokļa)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/3

      Tiesas (pirmā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums – Eiropas Komisija/Polijas Republika
      (Lieta C-139/20) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļu uzlikšana energoproduktiem, ko izmanto energoietilpīgie uzņēmumi - Direktīva 2003/96/EK - 17. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 17. panta 4. punkts - Uzņēmumi, uz kuriem attiecas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēma - Atbrīvojums no akcīzes nodokļa)
      (2022/C 207/03)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji M. Siekierzyńska un A. Armenia, vēlāk A. Armenia)

         Atbildētāja: Polijas Republika (pārstāvis: B. Majczyna)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta C-472/20: Tiesas (sestā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt./PN (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju tiesību aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – Negodīgi noteikumi – Kredītlīgumi – Ārvalstu valūtā izteikts aizdevums, kurš ir atmaksājams valsts valūtā – Līguma noteikums, ar kuru valūtas maiņas kursa risks ir jāuzņemas patērētājam – Noteikuma līguma par galveno priekšmetu negodīgums – Sekas – Līguma spēkā neesamība – Būtisks kaitējums patērētājam – Direktīvas 93/13 lietderīgā iedarbība – Augstākās tiesas nesaistošs atzinums – Iespēja atjaunot lietas dalībnieku stāvokli, kāds tiem būtu bijis, ja šis līgums nebūtu ticis noslēgts)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/3

      Tiesas (sestā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt./PN
      (Lieta C-472/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi - Kredītlīgumi - Ārvalstu valūtā izteikts aizdevums, kurš ir atmaksājams valsts valūtā - Līguma noteikums, ar kuru valūtas maiņas kursa risks ir jāuzņemas patērētājam - Noteikuma līguma par galveno priekšmetu negodīgums - Sekas - Līguma spēkā neesamība - Būtisks kaitējums patērētājam - Direktīvas 93/13 lietderīgā iedarbība - Augstākās tiesas nesaistošs atzinums - Iespēja atjaunot lietas dalībnieku stāvokli, kāds tiem būtu bijis, ja šis līgums nebūtu ticis noslēgts)
      (2022/C 207/04)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Fővárosi Törvényszék

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt.

         Atbildētājs: PN

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos ir jāinterpretē tādējādi, ka tās tiesību normu lietderīgo iedarbību, nepastāvot dispozitīvai valsts tiesību normai, kas regulē šādu situāciju, nevar nodrošināt tikai ar attiecīgās dalībvalsts augstākās tiesas nesaistošu atzinumu, kurā zemākas instances tiesām ir norādīta pieeja, kas jāievēro, lai atzītu līgumu par spēkā esošu vai stājušos spēkā starp pusēm, ja šis līgums nevar pastāvēt noteikuma par tā galveno priekšmetu negodīguma dēļ.

                  2)

                  Direktīva 93/13 ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā tas, ka kompetentā valsts tiesa nolemj atjaunot aizdevuma līguma pušu stāvokli, kādā tās būtu bijušas, ja šis līgums nebūtu ticis noslēgts, pamatojoties uz to, ka minētā līguma noteikums par tā galveno priekšmetu ir jāatzīst par negodīgu saskaņā ar šo direktīvu, ar nosacījumu, ka tad, ja šāda atjaunošana nav iespējama, tās pienākums ir nodrošināt, lai patērētājs galu galā būtu tādā pašā stāvoklī, kādā viņš būtu bijis, ja par negodīgu atzītais noteikums nekad nebūtu pastāvējis.

         (1)  OV C 423, 7.12.2020.


title: Lieta C-687/20: Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums – Eiropas Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Vide – Direktīva 2002/49/EK – Vides trokšņa novērtēšana un pārvaldība – Aglomerācijas, galvenie autoceļi un galvenās dzelzceļa līnijas – 7. panta 2. punkts – Stratēģiskās trokšņu kartes – 8. panta 2. punkts – Rīcības plāni – 10. panta 2. punkts – VI pielikums – Stratēģiskajās trokšņu kartēs sniegtā informācija – Rīcības plānu kopsavilkumi – Nepaziņošana Eiropas Komisijai paredzētajos termiņos)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/4

      Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums – Eiropas Komisija/Portugāles Republika
      (Lieta C-687/20) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 2002/49/EK - Vides trokšņa novērtēšana un pārvaldība - Aglomerācijas, galvenie autoceļi un galvenās dzelzceļa līnijas - 7. panta 2. punkts - Stratēģiskās trokšņu kartes - 8. panta 2. punkts - Rīcības plāni - 10. panta 2. punkts - VI pielikums - Stratēģiskajās trokšņu kartēs sniegtā informācija - Rīcības plānu kopsavilkumi - Nepaziņošana Eiropas Komisijai paredzētajos termiņos)
      (2022/C 207/05)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Noll-Ehlers un G. Braga da Cruz)

         Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji: M. Pimenta, P. Barros da Costa, H. Almeida, J. Reis Silva un L. Inez Fernandes)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pirmkārt, nesagatavojot ne stratēģiskās trokšņu kartes attiecībā uz galvenajiem autoceļiem PT_a_rd00410, PT_a_rd00458, PT_a_rd00460, Pt_a_rd00462 un Pt_a_rd00633, ne rīcības plānus Amadoras un Portu aglomerācijām, kā arī šī sprieduma pielikumā norādītajiem galvenajiem autoceļiem un galvenajām dzelzceļa līnijām, un, otrkārt, nepaziņojot Eiropas Komisijai ne šajās kartēs sniegto informāciju, ne šo rīcības plānu kopsavilkums, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/49/EK (2002. gada 25. jūnijs) par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību 7. panta 2. punkta pirmajā daļā, 8. panta 2. punktā un 10. panta 2. punktā, lasot tos kopsakarā ar šīs direktīvas VI pielikumu.

                  2)

                  Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 62, 22.02.2021.


title: Lieta C-96/21: Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums (Amtsgericht Bremen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DM/CTS Eventim AG & Co. KGaA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju aizsardzība – Direktīva 2011/83/ES – Atteikuma tiesības distances līgumiem un ārpus uzņēmuma telpām noslēgtiem līgumiem – Izņēmumi attiecībā uz atteikuma tiesībām – 16. panta l) punkts – Ar brīvā laika pasākumiem saistītu pakalpojumu sniegšana – Līgums, kurā ir paredzēts konkrēts izpildes datums vai laikposms – Biļešu pakalpojumu sniegšana – Starpnieks, kas rīkojas tā vārdā, bet brīvā laika pasākuma organizatora uzdevumā – Ar atteikuma tiesību izmantošanu saistīts risks)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/5

      Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums (Amtsgericht Bremen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DM/CTS Eventim AG & Co. KGaA

      (Lieta C-96/21) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 2011/83/ES - Atteikuma tiesības distances līgumiem un ārpus uzņēmuma telpām noslēgtiem līgumiem - Izņēmumi attiecībā uz atteikuma tiesībām - 16. panta l) punkts - Ar brīvā laika pasākumiem saistītu pakalpojumu sniegšana - Līgums, kurā ir paredzēts konkrēts izpildes datums vai laikposms - Biļešu pakalpojumu sniegšana - Starpnieks, kas rīkojas tā vārdā, bet brīvā laika pasākuma organizatora uzdevumā - Ar atteikuma tiesību izmantošanu saistīts risks)
      (2022/C 207/06)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht Bremen

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: DM

         Atbildētāja: CTS Eventim AG & Co. KGaA

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/83/ES (2011. gada 25. oktobris) par patērētāju tiesībām un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/13/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/44/EK un atceļ Padomes Direktīvu 85/577/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/7/EK, 16. panta l) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais izņēmums no atteikuma tiesībām ir attiecināms uz patērētāju, kurš ar starpnieku, kas savukārt rīkojas savā vārdā, bet brīvā laika pasākuma organizatora uzdevumā, noslēdz distances līgumu par tiesību iegūšanu piekļūt šim pasākumam, ja, pirmkārt, saskaņā ar šīs direktīvas 12. panta a) punktu atkāpšanās ceļā zudušās saistības izpildīt šo līgumu no patērētāja puses radītu attiecīgā pasākuma organizatoram risku, kas saistīts ar šādi atbrīvotās kapacitātes rezervēšanu, un, otrkārt, ja brīvā laika pasākums, kuram šīs tiesības rada piekļuvi, ir paredzēts kā tāds, kam ir jānorisinās konkrētā datumā vai laikposmā.

         (1)  OV C 138, 19.4.2021.


title: Lieta C-195/21: Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums (Rayonen sad Lukovit (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LB/Smetna palata na Republika Bulgaria (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Publiskais iepirkums – Direktīva 2014/24/ES – Piemērojamība pilnībā iekšējai situācijai – 58. panta 1. un 4. punkts – Atlases kritēriji – Pretendentu tehniskās un profesionālās spējas – Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība – Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 – 8. panta 3. punkts – Kontroles pasākumi – Valsts iestāžu, kas aizsargā Savienības finanšu intereses, iespēja atšķirīgi novērtēt publiskā iepirkuma procedūru)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/5

      Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums (Rayonen sad Lukovit (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LB/Smetna palata na Republika Bulgaria

      (Lieta C-195/21) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiskais iepirkums - Direktīva 2014/24/ES - Piemērojamība pilnībā iekšējai situācijai - 58. panta 1. un 4. punkts - Atlases kritēriji - Pretendentu tehniskās un profesionālās spējas - Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība - Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 - 8. panta 3. punkts - Kontroles pasākumi - Valsts iestāžu, kas aizsargā Savienības finanšu intereses, iespēja atšķirīgi novērtēt publiskā iepirkuma procedūru)
      (2022/C 207/07)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Rayonen sad Lukovit

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: LB

         Atbildētāja: Smetna palata na Republika Bulgaria

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK, kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/2365 (2017. gada 18. decembris), 58. panta 1. un 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts, ka publiskā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā līgumslēdzēja iestāde kā atlases kritērijus attiecībā uz saimnieciskās darbības subjektu tehniskajām un profesionālajām spējām var noteikt stingrākas prasības nekā valsts tiesiskajā regulējumā noteiktās minimālās prasības, ciktāl šādas prasības ir piemērotas, lai nodrošinātu, ka kandidātam vai pretendentam ir tehniskās un profesionālās spējas, kas ir vajadzīgas, lai izpildītu piešķiramo līgumu, un ciktāl tās ir saistītas ar līguma priekšmetu un ir samērīgas ar šo priekšmetu.

                  2)

                  Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību 8. panta 3. punkts, lasot to kopsakarā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1303/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, ir jāinterpretē tādējādi, ka, neskarot samērīguma principu, ar to tiek pieļauts, ka valsts iestādes, kas aizsargā Eiropas Savienības finanšu intereses, publiskā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā vienus un tos pašus apstākļus izvērtē atšķirīgi.

         (1)  OV C 228, 14.6.2021.


title: Lieta C-231/21: Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – IA/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Dublinas sistēma – Regula (ES) Nr. 604/2013 – 29. panta 2. punkts – Patvēruma pieteikuma iesniedzēja pārsūtīšana uz dalībvalsti, kura ir atbildīga par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu – Sešu mēnešu pārsūtīšanas termiņš – Iespēja šo termiņu pagarināt ilgākais līdz vienam gadam ieslodzījuma gadījumā – Jēdziens “ieslodzījums” – Patvēruma meklētāja piespiedu ievietošana slimnīcas psihiatriskajā nodaļā ar tiesneša atļauju)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/6

      Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 31. marta spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – IA/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      (Lieta C-231/21) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Dublinas sistēma - Regula (ES) Nr. 604/2013 - 29. panta 2. punkts - Patvēruma pieteikuma iesniedzēja pārsūtīšana uz dalībvalsti, kura ir atbildīga par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu - Sešu mēnešu pārsūtīšanas termiņš - Iespēja šo termiņu pagarināt ilgākais līdz vienam gadam ieslodzījuma gadījumā - Jēdziens “ieslodzījums” - Patvēruma meklētāja piespiedu ievietošana slimnīcas psihiatriskajā nodaļā ar tiesneša atļauju)
      (2022/C 207/08)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: IA

         Atbildētājs: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 604/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm, 29. panta 2. punkta otrais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “ieslodzījums” nav piemērojams patvēruma meklētāja ievietošanai slimnīcas psihiatriskajā nodaļā, kas ir atļauta ar tiesas nolēmumu, pamatojoties uz to, ka šī persona psihiskas slimības dēļ rada draudus sev vai sabiedrībai.

         (1)  OV C 242, 21.6.2021.


title: Lieta C-287/20: Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 10. janvāra rīkojums (Amtsgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EL un CP/Ryanair DAC (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Gaisa transports – Regula (EK) Nr. 261/2004 – 5. panta 3. punkts – Kopīgi noteikumi par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos – Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma – Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” – Lidmašīnas salona apkalpes personāla un pilotu streiks – “Iekšēji” un “ārēji” apstākļi apkalpojošā gaisa pārvadātāja darbības kontekstā – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 12. un 28. pants – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 12. un 28. pants – Darbinieku pulcēšanās un biedrošanās brīvības un gaisa pārvadātāja tiesību uz sarunām par koplīgumu ierobežojumu neesamība)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/7

      Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 10. janvāra rīkojums (Amtsgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EL un CP/Ryanair DAC

      (Lieta C-287/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Gaisa transports - Regula (EK) Nr. 261/2004 - 5. panta 3. punkts - Kopīgi noteikumi par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos - Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma - Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” - Lidmašīnas salona apkalpes personāla un pilotu streiks - “Iekšēji” un “ārēji” apstākļi apkalpojošā gaisa pārvadātāja darbības kontekstā - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 12. un 28. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 12. un 28. pants - Darbinieku pulcēšanās un biedrošanās brīvības un gaisa pārvadātāja tiesību uz sarunām par koplīgumu ierobežojumu neesamība)
      (2022/C 207/09)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht Hamburg

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: EL, CP

         Atbildētāja: Ryanair DAC

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pēc arodbiedrības aicinājuma rīkots apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidmašīnas salona apkalpes personāla un pilotu streiks, ar ko paredzēts panākt šo darbinieku prasību izpildi, neietilpst jēdzienā “ārkārtēji apstākļi” šīs normas izpratnē, un šajā ziņā nav nozīmīgi tas, ka pirms streika notika sarunas ar darbinieku pārstāvjiem.

         (1)  OV C 279, 24.8.2020.


title: Lieta C-467/21: Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 16. decembra rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Comune di Venezia/Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 94. pants – Tiesību aktu tuvināšana – Elektronisko komunikāciju tīkli un pakalpojumi – Pašvaldību iestāžu noteiktie aizliegumi attiecībā uz mobilās telefonijas antenu izvietošanu – Iemeslu, kas pamato atbildes uz prejudiciālo jautājumu nepieciešamību pamatlietas izspriešanai, nepietiekama precizēšana – Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/8

      Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 16. decembra rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Comune di Venezia/Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA

      (Lieta C-467/21) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 94. pants - Tiesību aktu tuvināšana - Elektronisko komunikāciju tīkli un pakalpojumi - Pašvaldību iestāžu noteiktie aizliegumi attiecībā uz mobilās telefonijas antenu izvietošanu - Iemeslu, kas pamato atbildes uz prejudiciālo jautājumu nepieciešamību pamatlietas izspriešanai, nepietiekama precizēšana - Acīmredzama nepieņemamība)
      (2022/C 207/10)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Comune di Venezia

         Atbildētājas: Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA

         piedaloties: Regione Veneto

         Rezolutīvā daļa

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Consiglio di Stato (Valsts padome, Itālija) iesniegusi ar 2021. gada 22. jūlija lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

         (1)  OV C 422, 18.10.2021.


title: Lieta C-505/21: Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 16. decembra rīkojums (Tribunal du travail de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FU/Agence fédérale pour l’accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts – Patvēruma politika – Kritēriji un mehānismi, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu – Regula (ES) Nr. 604/2013 (Dublina III) – 27. pants – Pret pārsūtīšanas lēmumu pieejamie tiesību aizsardzības līdzekļi – Saiknes neesamība starp lūgto Savienības tiesību interpretāciju un strīda pamatlietā patiesumu vai priekšmetu – Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/8

      Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 16. decembra rīkojums (Tribunal du travail de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FU/Agence fédérale pour l’accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)
      (Lieta C-505/21) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts - Patvēruma politika - Kritēriji un mehānismi, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu - Regula (ES) Nr. 604/2013 (Dublina III) - 27. pants - Pret pārsūtīšanas lēmumu pieejamie tiesību aizsardzības līdzekļi - Saiknes neesamība starp lūgto Savienības tiesību interpretāciju un strīda pamatlietā patiesumu vai priekšmetu - Acīmredzama nepieņemamība)
      (2022/C 207/11)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal du travail de Liège

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: FU

         Atbildētāja: Agence fédérale pour l’accueil des demandeurs d’asile [Federālā Patvēruma meklētāju uzņemšanas aģentūra] (Fedasil)

         Rezolutīvā daļa

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko tribunal du travail de Liège (Beļģija) iesniegusi ar 2021. gada 17. augusta lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

         (1)  OV C 412, 11.10.2021.


title: Lieta C-305/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 12. maijā João Miguel Barata iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 3. marta spriedumu lietā T-723/18 Barata/Parlaments

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/9

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 12. maijāJoão Miguel Barata iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 3. marta spriedumu lietā T-723/18 Barata/Parlaments
      (Lieta C-305/21 P)
      (2022/C 207/13)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: João Miguel Barata (pārstāvji: G. Pandey, D. Rovetta, advokāti, V. Villante, avvocato)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments
      Ar 2022. gada 31. marta rīkojumu Tiesa (astotā palāta) nolēma apelācijas sūdzību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami nepamatotu un nosprieda, ka João Miguel Barata sedz savus tiesāšanas izdevumus pats.


title: Lieta C-801/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 17. decembrī Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2021. gada 6. oktobra spriedumu lietā T-342/20 Indo European Foods/EUIPO

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/10

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 17. decembrī Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2021. gada 6. oktobra spriedumu lietā T-342/20 Indo European Foods/EUIPO

      (Lieta C-801/21 P)
      (2022/C 207/14)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Hanf, V. Ruzek, D. Gaja un E. Markakis)

         Pārējie lietas dalībnieki: Indo European Foods Ltd, Hamid Ahmad Chakari

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  pilnībā atcelt pārsūdzēto spriedumu lietā T-342/20;

                  —

                  atzīt, ka nav jālemj par prasību, kas celta Vispārējā tiesā par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 2. aprīļa lēmumu lietā R 1079-4, un

                  —

                  piespriest prasītājai pirmajā instancē atlīdzināt EUIPO tiesāšanās izdevumus, kas radušies apelācijas tiesvedībā un tiesvedībā saistībā ar tā iestāšanos lietā Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs EUIPO savas apelācijas sūdzības pamatojumam izvirza vienīgo pamatu, ar ko tiek apgalvots pastāvīgajā judikatūrā atzītās prasības par to, ka interesei celt prasību jābūt pastāvošai, pārkāpums, kas izvirza Savienības tiesību vienotībai, konsekvencei un attīstībai svarīgu jautājumu.

                  —

                  Saistībā ar pirmo tiesību kļūdu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi pamata un autonomu prasību, kā tā atzīta pastāvīgajā judikatūrā, attiecībā uz jebkuras prasības tiesā priekšnosacījumu, proti, intereses celt prasību pastāvēšanu, atsakoties pārbaudīt pēc apstrīdētā lēmuma pieņemšanas radušos elementus tikai tādēļ, ka ar tādiem elementiem nevarot tikt apšaubīts apstrīdētā lēmuma tiesiskums. Šāda interpretācija esot ne vien pretrunā ar šo sākotnējo procesuālo prasību un turpmāko tiesiskuma pārbaudi pēc būtības, bet arī liedz pastāvošai interesei celt prasību raksturīgo neatkarīgo funkciju.

                  —

                  Saistībā ar otro tiesību kļūdu tiek apgalvots, ka līdz ar to Vispārējā tiesa neesot vērtējusi prasītājas pirmajā instancē intereses celt prasību pastāvēšanu. Attiecībā uz tiesiskuma kontroli Vispārējā tiesa neesot atbildējusi uz jautājumu par šo obligāto sākotnējo prasību: kādas priekšrocības prasītājai pirmajā instancē varētu izrietēt no apstrīdētā lēmuma atcelšanas?

                  —

                  Saistībā ar trešo tiesību kļūdu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa neesot secinājusi, ka prasītāja pirmajā instancē nav izpildījusi savu pienākumu pierādīt intereses celt prasību pastāvēšanu no pārejās perioda beigām. Ņemot vērā to, ka pieteiktā preču zīme tikusi reģistrēta tikai pēc pārejās perioda beigām, proti, datumā, kad konfliktējošās preču zīmes vienlaicīgi neizpildīs – un nekad nav izpildījušas –to pamatfunkciju (1), EUIPO apgalvo, ka nevarot rasties nekāds konflikts ratione temporis vai ratione loci. No tā izriet, ka prasītāja pirmajā instancē nevarēja gūt jebkādu priekšrocību no tiesvedības un, līdz ar to, neesot pierādījusi intereses celt prasību pastāvēšanu.

                  —

                  Saistībā ar ceturto tiesību kļūdu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa šo kļūdu dēļ esot pārkāpusi LES 50. panta 3. punktu, izstāšanas līguma (2) 126. un 127. pantu un Regulas (ES) 2017/1001 72. panta 6. punktu, kuros esot atspoguļots teritorialitātes pamatprincips, kas uzliekot EUIPO pienākumu neņemt vērā pārējas perioda beigu attiecīgajā lietā juridiskās sekas.

                  —

                  Iesniegtajā apelācijas sūdzībā ir izvirzīts jautājums, kas ir nozīmīgs Savienības tiesību vienotībai, konsekvencei vai attīstībai. Pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa izmanto pastāvošas intereses celt prasību horizontālās prasības tvēruma šauru interpretāciju. Šī prasība ir balstīta uz dalībvalstīm kopīgu procesuālo tiesību vispārīgu teoriju, un Savienības tiesneša sniegtā interpretācija varot būtiski ietekmēt tās piemērošanu valsts tiesās. Attiecīgajā apelācijas sūdzībā arī izvirzīts svarīgs procesuāla rakstura jautājums, kurš neaprobežojas tikai ar intelektuālā īpašuma tiesību jomu, proti, par sekām, kurām jāizriet no noteikuma, saskaņā ar kuru, lai pieņemtu aizstājošu tiesību aktu, tiesību akta autoram kā atskaites punkts ir jāizraugās atceltā akta pieņemšanas brīdis. Jautājums par agrāko tiesību zudumu pendente lite esot sekmējis pretrunīgus Vispārējās tiesas spriedumus, taču Tiesai esot bijusi iespēja īsumā aplūkot šo jautājumu motivētā rīkojumā. Šajā apelācijas sūdzībā ir arī izvirzīts vispārīgs jautājums par sekām, ko Apvienotās Karalistes faktiskā izstāšanā radījusi Savienības tiesību sistēmai.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 (2017. gada 14. jūnijs) par Eiropas Savienības preču zīmi (OV 2017, L 154, 1. lpp.) 11. pants, 51. panta 1. punkts; 66. panta 1. punkts un 71. panta 3. punkts.

         (2)  Līgums par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (OV 2019, C 384 I, 1. lpp.).


title: Lieta C-19/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 10. janvārī Sanford LP iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2021. gada 10. novembra spriedumu lietā T-443/20 Sanford/EUIPO – Avery Zweckform (Etiķetes)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/11

      Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 10. janvārīSanford LP iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2021. gada 10. novembra spriedumu lietā T-443/20 Sanford/EUIPO – Avery Zweckform (Etiķetes)
      (Lieta C-19/22 P)
      (2022/C 207/15)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Sanford LP (pārstāvis: J. Zecher, advokāts)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Avery Zweckform GmbH

      Ar 2022. gada 6. aprīļa rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda Sanford LP pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-325/17: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Kravu gaisa pārvadājumu tirgus – Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums – Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana – Informācijas apmaiņa – Komisijas teritoriālā kompetence – Vienots un turpināts pārkāpums – Vienlīdzīga attieksme – Pienākums norādīt pamatojumu – Naudas soda apmērs – Pārdošanas apjoma vērtība – Pārkāpuma smagums – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses – Samērīgums – Neierobežota kompetence)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/24

      Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Komisija
      (Lieta T-325/17) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums - Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana - Informācijas apmaiņa - Komisijas teritoriālā kompetence - Vienots un turpināts pārkāpums - Vienlīdzīga attieksme - Pienākums norādīt pamatojumu - Naudas soda apmērs - Pārdošanas apjoma vērtība - Pārkāpuma smagums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses - Samērīgums - Neierobežota kompetence)
      (2022/C 207/32)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amstelveen, Nīderlande) (pārstāvis: M. Smeets, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Dawes un C. Vollrath, kam palīdz B. Doherty, barrister)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti – daļēji atcelt šo lēmumu, kā arī samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu pati.

                  3)

                  Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV sedz savus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas Komisijas tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 239, 24.7.2017.


title: Lieta T-326/17: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Air Canada/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Kravu gaisa pārvadājumu tirgus – Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums – Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana – Informācijas apmaiņa – Komisijas teritoriālā kompetence – Tiesības uz aizstāvību – Jauna paziņojuma par iebildumiem neesamība – Vienots un turpināts pārkāpums – Pieteikuma iecietības programmas piemērošanai atsaukšana – Neierobežota kompetence)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/25

      Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Air Canada/Komisija
      (Lieta T-326/17) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums - Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana - Informācijas apmaiņa - Komisijas teritoriālā kompetence - Tiesības uz aizstāvību - Jauna paziņojuma par iebildumiem neesamība - Vienots un turpināts pārkāpums - Pieteikuma iecietības programmas piemērošanai atsaukšana - Neierobežota kompetence)
      (2022/C 207/33)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Air Canada (Saint-Laurent, Kvebeka, Kanāda) (pārstāvji: T. Soames, I.-Z. Prodromou-Stamoudi, advokāti, un J. Joshua, barrister)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Dawes un H. Leupold, kam palīdz G. Peretz, QC)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti – atcelt vai samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmuma C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi) 1. panta 1. punkta a) apakšpunktu, 2. punkta a) apakšpunktu, 3. punkta a) apakšpunktu un 4. punkta a) apakšpunktu, ciktāl tajos atzīta Air Canada dalība vienota un turpināta pārkāpuma daļā saistībā ar atteikšanos maksāt komisijas maksu par piemaksām.

                  2)

                  Air Canada Lēmuma C(2017) 1742 final 3. panta a) punktā uzliktais naudas sods tiek noteikts 17 952 000 EUR apmērā.

                  3)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  4)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanas izdevumus, kā arī vienu trešdaļu Air Canada tiesāšanas izdevumu.

                  5)

                  Air Canada sedz divas trešdaļas savu tiesāšanās izdevumu pati.

         (1)  OV C 239, 24.7.2017.


title: Lieta T-337/17: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Air France-KLM/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Kravu gaisa pārvadājumu tirgus – Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums – Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana – Informācijas apmaiņa – Komisijas teritoriālā kompetence – Vienots un turpināts pārkāpums – Vainojamība prettiesiskā rīcībā – Nosacījumi atbrīvojuma no naudas soda piešķiršanai – Vienlīdzīga attieksme – Pienākums norādīt pamatojumu – Naudas soda apmērs – Pārdošanas apjoma vērtība – Pārkāpuma smagums – Dalības pārkāpumā ilgums – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses – Samērīgums – Neierobežota kompetence)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/27

      Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Air France-KLM/Komisija
      (Lieta T-337/17) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums - Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana - Informācijas apmaiņa - Komisijas teritoriālā kompetence - Vienots un turpināts pārkāpums - Vainojamība prettiesiskā rīcībā - Nosacījumi atbrīvojuma no naudas soda piešķiršanai - Vienlīdzīga attieksme - Pienākums norādīt pamatojumu - Naudas soda apmērs - Pārdošanas apjoma vērtība - Pārkāpuma smagums - Dalības pārkāpumā ilgums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses - Samērīgums - Neierobežota kompetence)
      (2022/C 207/35)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Air France-KLM (Parīze, Francija) (pārstāvji: A. Wachsmann, A. de La Cotardière un A.-E. Herrada, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Dawes un C. Giolito, kam palīdz N. Coutrelis, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti – daļēji atcelt šo lēmumu, kā arī samazināt prasītājai uzliktos naudas sodus.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu pati.

                  3)

                  Air France-KLM sedz savus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas Komisijas tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 256, 7.8.2017.


title: Lieta T-338/17: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Air France/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Kravu gaisa pārvadājumu tirgus – Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums – Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana – Informācijas apmaiņa – Komisijas teritoriālā kompetence – Vienots un turpināts pārkāpums – Nosacījumi atbrīvojuma no naudas soda piešķiršanai – Vienlīdzīga attieksme – Pienākums norādīt pamatojumu – Naudas soda apmērs – Pārdošanas apjoma vērtība – Pārkāpuma smagums – Dalības pārkāpumā ilgums – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses – Samērīgums – Neierobežota kompetence)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/28

      Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Air France/Komisija
      (Lieta T-338/17) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums - Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana - Informācijas apmaiņa - Komisijas teritoriālā kompetence - Vienots un turpināts pārkāpums - Nosacījumi atbrīvojuma no naudas soda piešķiršanai - Vienlīdzīga attieksme - Pienākums norādīt pamatojumu - Naudas soda apmērs - Pārdošanas apjoma vērtība - Pārkāpuma smagums - Dalības pārkāpumā ilgums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses - Samērīgums - Neierobežota kompetence)
      (2022/C 207/36)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Société Air France (Tremblay-en-France, Francija) (pārstāvji: A. Wachsmann un A. de La Cotardière, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Dawes un C. Giolito, kam palīdz N. Coutrelis, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti – daļēji atcelt šo lēmumu, kā arī samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu pati.

                  3)

                  Société Air France sedz savus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas Komisijas tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 277, 21.8.2017.


title: Lieta T-340/17: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Japan Airlines/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Kravu gaisa pārvadājumu tirgus – Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums – Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana – Informācijas apmaiņa – Komisijas teritoriālā kompetence – LESD 266. pants – Noilgums – Tiesības uz aizstāvību – Diskriminācijas aizliegums – Vienots un turpināts pārkāpums – Naudas soda apmērs – Pārdošanas apjoma vērtība – Pārkāpuma smagums – Papildsumma – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses – Nenozīmīga dalība – Samērīgums – Neierobežota kompetence)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/28

      Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Japan Airlines/Komisija
      (Lieta T-340/17) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums - Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana - Informācijas apmaiņa - Komisijas teritoriālā kompetence - LESD 266. pants - Noilgums - Tiesības uz aizstāvību - Diskriminācijas aizliegums - Vienots un turpināts pārkāpums - Naudas soda apmērs - Pārdošanas apjoma vērtība - Pārkāpuma smagums - Papildsumma - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses - Nenozīmīga dalība - Samērīgums - Neierobežota kompetence)
      (2022/C 207/37)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Japan Airlines Co. Ltd (Tokija, Japāna) (pārstāvji: J.-F. Bellis un K. Van Hove, advokāti, un R. Burton, solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Dawes, G. Koleva un C. Urraca Caviedes, kam palīdz J. Holmes, QC)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti – samazināt tai uzlikto naudas sodu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmuma C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi) 1. panta 1. punkta h) apakšpunktu un 4. punkta h) apakšpunktu.

                  2)

                  Japan Airlines Co. Ltd Lēmuma C(2017) 1742 final 3. panta h) punktā uzliktais naudas sods tiek noteikts 28 875 000 EUR apmērā.

                  3)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  4)

                  Japan Airlines vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu sedz pati.

                  5)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas Japan Airlines tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 239, 24.7.2017.


title: Lieta T-342/17: Vispārējās tiesas 2022. gada 30 marta spriedums – Deutsche Lufthansa u.c./Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Kravu gaisa pārvadājumu tirgus – Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums – Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana – Informācijas apmaiņa – Komisijas teritoriālā kompetence – Pienākums norādīt pamatojumu – Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm – Valsts piespiedu rīcība – Vienots un turpināts pārkāpums)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/30

      Vispārējās tiesas 2022. gada 30 marta spriedums – Deutsche Lufthansa u.c./Komisija
      (Lieta T-342/17) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums - Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana - Informācijas apmaiņa - Komisijas teritoriālā kompetence - Pienākums norādīt pamatojumu - Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm - Valsts piespiedu rīcība - Vienots un turpināts pārkāpums)
      (2022/C 207/39)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas:
         Deutsche Lufthansa AG (Ķelne, Vācija), Lufthansa Cargo AG (Frankfurte pie Mainas, Vācija), Swiss International Air Lines AG (Bāzele, Šveice) (pārstāvis: S. Völcker, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Dawes un H. Leupold)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmuma C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi) 1. pantu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu pati.

                  3)

                  Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, Swiss International Air Lines AG sedz savus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas Komisijas tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 239, 24.7.2017.