title: Lieta T-196/22: Prasība, kas celta 2022. gada 14. aprīlī – Mariani/Parlaments

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/57

      Prasība, kas celta 2022. gada 14. aprīlī – Mariani/Parlaments
      (Lieta T-196/22)
      (2022/C 237/74)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Thierry Mariani (Parīze, Francija) (pārstāvis: F.- P. Vos, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Demokrātijas atbalsta un vēlēšanu koordinācijas grupas 2022. gada 3. marta Lēmumu D-301939 izslēgt Thierry Mariani no jebkādas dalības Eiropas Parlamenta vēlēšanu novērošanas delegācijās līdz viņa pilnvaru termiņa beigām (2019-2024);

                  —

                  piespriest atbildētājam samaksāt prasītājam summu 3 000 EUR apmērā, pamatojoties uz Vispārējās tiesas Reglamenta 87. un nākamajiem pantiem.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz pamatojuma neesamību. Prasītājs uzskata, ka apstrīdētais lēmums neesot pietiekami pamatots, jo tajā nav precīzi norādīti tiesību akti, uz kuriem tika balstītas sankcijas.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz Eiropas Parlamenta Reglamentā paredzētās sankciju procedūras neievērošanu. Prasītājs šajā ziņā norāda, ka šajā gadījumā procesuālo noteikumu pārkāpums esot acīmredzams, jo nevienā Eiropas Parlamenta Reglamenta tiesību normā neesot paredzēts šāds gadījums un neesot ievērota deputātiem piemērojamā un Deputātu rīcības kodeksā paredzētā disciplinārā procedūra.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz sacīkstes principa neievērošanu. Prasītājs šajā ziņā apgalvo, ka sankciju procedūrai neesot bijis sacīkstes principa raksturs, jo, tā kā viņam nebija iespējas iesniegt savus apsvērumus pirms sankciju piemērošanas, netika ievērotas prasītāja tiesības tikt uzklausītam.

                  4.

                  Ceturtais pamats attiecas uz Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas, kas noslēgta 1950. gada 4. novembrī Romā (turpmāk tekstā – “ECPAK”), 6. panta pārkāpumu. Prasītājs uzskata, ka neesot ievērots vienlīdzīgas attieksmes princips, jo apstrīdētais lēmums prasītājam netika paziņots viņa dzimtajā valodā un tajā neesot norādītas pārsūdzības iespējas un termiņi. Turklāt struktūra, kas veic izmeklēšanu, bija tā pati, kas pieņem lēmumus, lai gan šādu funkciju nošķiršana ir garantēta ECPAK 6. pantā.

                  5.

                  Piektais pamats attiecas uz nediskriminācijas principa pārkāpumu. Prasītājs apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā, ņemot vēra tā bargumu, esot pieļauta liela diskriminācija, jo tas tika pieņemts pēc pirmā 2021. gada 18. jūnija lēmuma par darbības apturēšanu, kas jau bija saistīts ar nevienlīdzīgu attieksmi pret deputātiem viņu politiskās piederības dēļ.

                  6.

                  Sestais pamats attiecas uz principa, saskaņā ar kuru ir aizliegti jebkādi obligāti norādījumi, neievērošanu. Ar apstrīdēto lēmumu deputātam esot atņemta tā neatkarība un pārkāpts jebkādu obligātu norādījumu aizliegums, jo prasītājam nevarēja pamatoti pārmest to, ka viņu bija uzaicinājusi valsts ārpus Eiropas Savienības, lai tajā veiktu neatkarīga vēlēšanu procesa novērotāja funkcijas, lai gan viņš šo funkciju ietvaros nekad nebija iecerējis pārstāvēt Eiropas iestādi, kuras loceklis tas ir.

                  7.

                  Septītais pamats attiecas uz lēmuma galīgo un nepārskatāmo raksturu. Prasītājs uzskata, ka apstrīdētais lēmums visbeidzot esot jāatceļ, jo tas ir tūlītēji piemērojams un tajā nav paredzēta nekāda pārskatīšanas iespēja pirms prasītāja pilnvaru termiņa beigām.


title: Lieta T-200/22: Prasība, kas celta 2022. gada 19. aprīlī – Polija/Komisija

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/58

      Prasība, kas celta 2022. gada 19. aprīlī – Polija/Komisija
      (Lieta T-200/22)
      (2022/C 237/75)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvis: B. Majczyna)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas lēmumus, kas ietverti 2022. gada 7. februāra, 2022. gada 8. februāra, 2022. gada 16. marta un 2022. gada 31. marta vēstulēs par ieskaitu attiecībā uz prasījumiem saistībā ar ik dienu maksājamo kavējuma naudu, ko Tiesas priekšsēdētāja vietniece noteikusi ar 2021. gada 20. septembra rīkojumu (Čehijas Republika/Polija, C-121/21 R, EU:C:2021:752) attiecībā uz laikposmu no 2021. gada 20. septembra līdz 2022. gada 17. janvārim;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijai nav kompetences un ir pārkāpts Eiropas Parlamenta Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 (1) 101. un 102. pants kopsakarā ar 98. pantu, piemērojot procedūru prasījumu piedziņai ar ieskaitu, kaut arī šie prasījumi vairs nepastāvēja. Prasītāja apgalvo, ka Komisijai nebija juridiska pamata pieņemt apstrīdētos lēmumus, ņemot vērā, ka 2021. gada 20. septembra rīkojuma sekas ar atpakaļejošu spēku beidzās, jo starp Polijas un Čehijas valdību tika noslēgts izlīgums, abas puses atteicās no jebkādiem prasījumiem, kā arī lieta C-121/21 (2) tika izslēgta no Tiesas reģistra.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 296. pants, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkts un 47. pants, jo apstrīdētais lēmums nav pietiekami pamatots. Prasītāja apgalvo, ka, pieņemot apstrīdētos lēmumus, Komisija attiecībā uz juridisko pamatu, uz kuru ir balstīta saskaņā ar šiem lēmumiem īstenotā prasījumu piedziņas procedūra, nav norādījusi Līgumā un Tiesas judikatūrā prasīto pamatojumu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2018/1046 (2018. gada 18. jūlijs) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV 2018, L 193, 1. lpp.).

         (2)  Rīkojums, 2022. gada 4. februāris, Čehijas Republika/Polija (Turów raktuves), C-121/21, nav publicēts, EU:C:2022:82.


title: Lieta T-203/22: Prasība, kas celta 2022. gada 15. aprīlī – Nīderlande/Komisija

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/59

      Prasība, kas celta 2022. gada 15. aprīlī – Nīderlande/Komisija
      (Lieta T-203/22)
      (2022/C 237/76)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji M. Bulterman un J. Langer)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2022. gada 15. februāra lēmumu ar atsauces Nr. Ares (2022) 1097097, ar kuru noraidīts Nīderlandes Karalistes lūgums pārskatīt 2022. gada 6. janvāra lēmumu un par četriem gadiem pagarināt astoņu gadu termiņu nepamatoti izmaksāto summu atgūšanai lietā “FresQ”;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais prasības pamats: 2022. gada 15. februāra lēmums esot balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka atgūšanas procedūra vēl nav pabeigta.

                  2.

                  Otrais prasības pamats: Eiropas Komisija kļūdaini piemērojot Regulas Nr. 1306/2013 54. panta 2. punkta trešo daļu, jo pieņem, ka par astoņu gadu termiņa pārsniegumu ir vainojama Nīderlandes Karaliste.


title: Lieta T-206/22: Prasība, kas celta 2022. gada 20. aprīlī – Makhlouf/Padome

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/59

      Prasība, kas celta 2022. gada 20. aprīlī – Makhlouf/Padome
      (Lieta T-206/22)
      (2022/C 237/77)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sara Makhlouf (Damaska, Sīrija) (pārstāvji: G. Karouni un K. Assogba, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt šādus tiesību aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju

                              —

                              Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2022/242 (2022. gada 21. februāris), ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, un tā I pielikumu;

                              —

                              Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/237 (2022. gada 21. februāris), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, un tās II pielikumu;

                  —

                  piespriest Padomei samaksāt 10 000 EUR kā zaudējumu atlīdzību par visu nodarīto kaitējumu;

                  —

                  atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. pantam lietas dalībniekam, kuram nolēmums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram nolēmums ir labvēlīgs. Sara Makhlouf lūdz piespriest Padomei segt savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzināt viņas tiesāšanās izdevumus, ko viņa apņemas pamatot tiesvedības laikā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāptas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu. Šajā ziņā prasītāja pārmet Padomei, ka tā esot pārkāpusi viņas tiesības uz aizstāvību, it īpaši tiesības tikt uzklausītai pirms pieņemt lēmumu par viņas uzvārda ierakstīšanu strīdīgajos sarakstos.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un ka neesot sniegti pierādījumi. Prasītāja norāda, ka Padomes apgalvojumi, ka pastāvot “raksturīgs risks, ka mantotais īpašums tiks izmantots Sīrijas režīma atbalstam un ka tas nonākot šī režīma tiešā īpašumā un eventuāli veicinot Sīrijas režīma veiktās vardarbīgās represijas pret civiliedzīvotājiem”, esot noteikti jānoraida, jo tie nav pamatoti un nav balstīti ne uz kādiem faktiem.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, aizskarot pamattiesības, esot pārkāpts samērīguma princips. Prasītāja uzskata, ka strīdīgais pasākums būtu jāatzīst par spēkā neesošu, jo tas esot nesamērīgs ar strīdīgo aktu izvirzīto mērķi. Nesamērīgums izrietot tostarp no fakta, ka ir skarts viss prasītājas īpašums bez jebkādas atšķirības.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāptas tiesības uz īpašumu. Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētie akti radot nepamatotu apdraudējumu prasītājas tiesībām uz īpašumu, jo tie nešķirojot ietver īpašumu, kuru prasītāja var mantot, kā arī personīgo īpašumu.

                  5.

                  Piektais pamats ir par prasību par zaudējumu atlīdzību, lai atlīdzinātu nodarīto kaitējumu.


title: Lieta T-207/22: Prasība, kas celta 2022. gada 19. aprīlī – Mhana/Padome

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/60

      Prasība, kas celta 2022. gada 19. aprīlī – Mhana/Padome
      (Lieta T-207/22)
      (2022/C 237/78)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ghada Mhana (Damaska, Sīrija) (pārstāvji: G. Karouni un K. Assogba, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt šādus tiesību aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju

                              —

                              Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2022/242 (2022. gada 21. februāris), ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, un tā I pielikumu;

                              —

                              Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/237 (2022. gada 21. februāris), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, un tās II pielikumu;

                  —

                  piespriest Padomei samaksāt 10 000 EUR kā zaudējumu atlīdzību par visu nodarīto kaitējumu;

                  —

                  atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. pantam lietas dalībniekam, kuram nolēmums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram nolēmums ir labvēlīgs. Ghada Mhana lūdz piespriest Padomei segt savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzināt viņas tiesāšanās izdevumus, ko viņa apņemas pamatot tiesvedības laikā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-206/22 Makhlouf/Padome izvirzītajiem pamatiem.


title: Lieta T-208/22: Prasība, kas celta 2022. gada 19. aprīlī – Makhlouf/Padome

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/61

      Prasība, kas celta 2022. gada 19. aprīlī – Makhlouf/Padome
      (Lieta T-208/22)
      (2022/C 237/79)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Kinda Makhlouf (Varšava, Polija) (pārstāvji: G. Karouni un K. Assogba, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt šos tiesību aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju

                              —

                              Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2022/242 (2022. gada 21. februāris), ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, un tā I pielikumu;

                              —

                              Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/237 (2022. gada 21. februāris), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, un tās II pielikumu;

                  —

                  piespriest Padomei samaksāt 50 000 EUR kā zaudējumu atlīdzību par visu nodarīto kaitējumu;

            atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. pantam lietas dalībniekam, kuram nolēmums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram nolēmums ir labvēlīgs. Kinda Makhlouf lūdz piespriest Padomei segt savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzināt viņas tiesāšanās izdevumus, ko viņa apņemas pamatot tiesvedības laikā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-206/22 Makhlouf/Padome izvirzītajiem pamatiem.


title: Lieta T-209/22: Prasība, kas celta 2022. gada 19. aprīlī – Makhlouf/Padome

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/62

      Prasība, kas celta 2022. gada 19. aprīlī – Makhlouf/Padome
      (Lieta T-209/22)
      (2022/C 237/80)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Shahla Makhlouf (Fairfax, Virdžīnija, Amerikas Savienotās valstis) (pārstāvji: G. Karouni un K. Assogba, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt šādus tiesību aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju

                              —

                              Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2022/242 (2022. gada 21. februāris), ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, un tā I pielikumu;

                              —

                              Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/237 (2022. gada 21. februāris), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, un tās II pielikumu;

                  —

                  piespriest Padomei samaksāt 30 000 EUR kā zaudējumu atlīdzību par visu nodarīto kaitējumu;

                  —

                  atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. pantam lietas dalībniekam, kuram nolēmums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram nolēmums ir labvēlīgs. Shahla Makhlouf lūdz piespriest Padomei segt savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzināt viņas tiesāšanās izdevumus, ko viņa apņemas pamatot tiesvedības laikā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-206/22 Makhlouf/Padome izvirzītajiem pamatiem.


title: Lieta T-212/22: Prasība, kas celta 2022. gada 21. aprīlī – Prigozhina/Padome

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/62

      Prasība, kas celta 2022. gada 21. aprīlī – Prigozhina/Padome
      (Lieta T-212/22)
      (2022/C 237/81)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Violetta Prigozhina (Sanktpēterburga, Krievija) (pārstāvis: M. Cessieux, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt Violetta Prigozhina prasību par pieņemamu un;

            ciktāl tie attiecas uz prasītāju,

                  —

                  atcelt Padomes 2022. gada 23. februāra Lēmumu (KĀDP) 2022/265, ar ko grozīts 2014/145/KĀDP (1);

                  —

                  atcelt Padomes 2022. gada 23. februāra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 2022/260, ar ko īsteno Regulu Nr. 269/2014 (2);

                  —

                  atzīt un nospriest, ka katrā ziņā Violetta Prigozhina vārds nekavējoties ir jāsvītro no apstrīdētajiem tiesību aktiem;

                  —

                  piespriest Eiropas Savienības Padomei segt tiesāšanās izdevumus, piemērojot Vispārējās tiesas Reglamenta 87. un 91. pantu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz pienākuma norādīt pamatojumu neievērošanu. Prasītāja apgalvo, ka Padome neesot ievērojusi pienākumu norādīt apstrīdēto tiesību aktu pamatojumu, jo nav sniegusi nevienu precīzu elementu, lai pamatotu prasītājas vārda iekļaušanu apstrīdētajos lēmumos, nedz arī, lai saprastu loģiku, kas vadīja šo iekļaušanu.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz tiesiskuma pēc būtības neesamību. Prasītāja apgalvo, ka pamatojums esot faktu ziņā kļūdains, kas tam atņemot pietiekamu pamatu, un tajā ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Prasītāja apstrīd, ka viņa šobrīd būtu saistīta ar sabiedrību Concord Management and Consulting Llc. Viņa apstrīd arī to, ka viņas dēls varētu būt saistīts ar Wagner Group, un katrā ziņā no saiknēm ar viņas dēlu nevarot pamatoti izsecināt, ka viņa varētu jebkādā veidā būt veicinājusi Ukrainas teritoriālās integritātes aizskārumu.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz pilnvaru nepareizu izmantošanu. Prasītāja uzskata, ka patiesais viņas iekļaušanas mērķis faktiski esot netieši ietekmēt viņas dēlu Yevgeniy Prigozhin.

                  4.

                  Ceturtais pamats attiecas uz pamattiesību pārkāpumu. Prasītāja apgalvo, ka, tā kā nav precizēti viņas iekļaušanas pamatā esošie iemesli, viņa nevar tos derīgi apstrīdēt.

                  5.

                  Piektais pamats attiecas uz pamattiesību pārkāpumu. Prasītāja apgalvo, ka viņai piemērotie ierobežojošie pasākumi esot nesamērīgi, jo tie neļaujot sasniegt Padomes izvirzīto mērķi.

         (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2022/265 (2022. gada 23. februāris), ar ko groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 42, 98. lpp.).

         (2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2022/260 (2022. gada 23. februāris), ar ko īsteno Regulu Nr. 269/2014 (OV 2022, L 42, 3. lpp.).


title: Lieta T-217/22: Prasība, kas celta 2022. gada 20. aprīlī – Lifestyle Equities/EUIPO – Greenwich Polo Club (“GREENWICH POLO CLUB”)

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/63

      Prasība, kas celta 2022. gada 20. aprīlī – Lifestyle Equities/EUIPO – Greenwich Polo Club (“GREENWICH POLO CLUB”)
      (Lieta T-217/22)
      (2022/C 237/82)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Lifestyle Equities CV (Amstelveen, Nīderlande) (pārstāvji: S. Terpstra, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Greenwich Polo Club, Inc. (Greenwich, Konektikuta, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “GREENWICH POLO CLUB” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 2 919 256

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2022. gada 9. februāra lēmums lietā R 1063/2021-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-218/22: Prasība, kas iesniegta 2022. gada 21. aprīlī – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Zila kvadrāta, kurā attēloti astoņi melni koncentriski riņķi, attēls)

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/64

      Prasība, kas iesniegta 2022. gada 21. aprīlī – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Zila kvadrāta, kurā attēloti astoņi melni koncentriski riņķi, attēls)
      (Lieta T-218/22)
      (2022/C 237/83)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Roxtec AB (Karlskrūna, Zviedrija) (pārstāvji: J. Olsson un J. Adamsson, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Wallmax Srl (Milāna, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme (Zila kvadrāta, kurā attēloti astoņi melni koncentriski riņķi, attēls) – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 7 376 023

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2022. gada 10. februāra lēmums lietā R 1093/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu atpakaļ EUIPO Apelācijas otrajai padomei atkārtotai izskatīšanai; vai

                  —

                  grozīt apstrīdēto lēmumu, izslēdzot no lēmuma 31. punkta pēdējo teikumu; un

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta pārkāpums.


title: Lieta T-219/22: Prasība, kas iesniegta 2022. gada 22. aprīlī – Wallmax/EUIPO – Roxtec (Zila kvadrāta, kurā attēloti astoņi melni koncentriski riņķi, attēls)

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/65

      Prasība, kas iesniegta 2022. gada 22. aprīlī – Wallmax/EUIPO – Roxtec (Zila kvadrāta, kurā attēloti astoņi melni koncentriski riņķi, attēls)
      (Lieta T-219/22)
      (2022/C 237/84)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Wallmax Srl (Milāna, Itālija) (pārstāvji: F. Ferrari, L. Goglia un G. Rapaccini, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Roxtec AB (Karlskrūna, Zviedrija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme (Zila kvadrāta, kurā attēloti astoņi melni koncentriski riņķi, attēls) – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 7 376 023

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2022. gada 10. februāra lēmums lietā R 1093/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā Apelācijas otrā padome nospriež, ka apstrīdētā preču zīme nav spēkā neesoša saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punktu attiecībā uz šādām precēm: 6. klase – kabeļu un cauruļu metāla iespiešanas blīves; blīvju rāmji no metāla; 17. klase – blīvju rāmji no plastmasas vai gumijas; 19. klase – nemetāliskas cietas caurules būvniecībai; nemetāliskas blīves;

                  —

                  daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu daļa, kurā Apelācijas otrā padome atcēla Anulēšanas nodaļas lēmumu attiecībā uz lēmumu par izdevumiem;

                  —

                  līdz ar to apstiprināt EUIPO Anulēšanas nodaļas lēmumu, kas pieņemts 2021. gada 23. aprīlī;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta pārkāpums.


title: Lieta T-220/22: Prasība, kas celta 2022. gada 25. aprīlī – CiviBank/ECB

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/65

      Prasība, kas celta 2022. gada 25. aprīlī – CiviBank/ECB
      (Lieta T-220/22)
      (2022/C 237/85)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Banca di Cividale SpA – Società Benefit (CiviBank) (Cividale del Friuli, Itālija) (pārstāvji: M. Merola, A. Cassano un A. Cogoni, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2022. gada 23. marta lēmumu (ECB-SSM-2022-IT-7 (QLF-2021-0155) (kas ietverts vienā vai vairākos aktos), ar ko pēdējā minētā ir atļāvusi Banca Sparkasse un Fondazione Sparkasse: i) iegādāties un saglabāt būtisku līdzdalību, kas pārsniedz 10 % no CiviBank kapitāla un balsstiesībām; ii) pārsniegt iepriekš minēto robežu un tieši iegādāties CiviBank kontrolējošo līdzdalību pēc un saistībā ar 2021. gada 9. decembrī tirgū izsludinātiem brīvprātīgas un pilnīgas pārņemšanas publiskiem piedāvājumiem saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (1) (2013. gada 15. oktobris) 4. un 6. pantu, Banku likuma 19., 22., 53. un 67. pantu un attiecīgajiem īstenošanas tiesību aktiem;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz Direktīvas 2013/36 23. panta kļūdainu piemērošanu, kā arī uz Regulas 468/2014 86. panta, LESD 49. panta un ES tiesību vispārējā nediskriminācijas principa pārkāpumu, novērtējot pircēja piemērotību.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz pamatojuma nenorādīšanu apstrīdētajā lēmumā, kā rezultātā ir pārkāpts LESD 296. pants, Pamattiesību hartas 41. pantā garantētās tiesības uz aizstāvību un atbilstošie vispārējie tiesību principi, kas izriet no dalībvalstu kopējām konstitucionālajām tradīcijām.

         (1)  Padomes Regula (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.).


title: Lieta T-221/22: Prasība, kas celta 2022. gada 25. aprīlī – Pharmaselect International/EUIPO – OmniActive Health Technologies (“LUTAMAX”)

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/66

      Prasība, kas celta 2022. gada 25. aprīlī – Pharmaselect International/EUIPO – OmniActive Health Technologies (“LUTAMAX”)
      (Lieta T-221/22)
      (2022/C 237/86)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pharmaselect International Beteiligungs GmbH (Vīne, Austrija) (pārstāvji: S. Jackermeier un D. Wiedemann, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: OmniActive Health Technologies Ltd (Mumbaja, Indija)

         Informācija par procesu EUIPO:

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīga strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LUTAMAX” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 3 472 974

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2022. gada 24. februāra lēmums apvienotajās lietās R 524/2021-1 un R 649/2021-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest, lai Eiropas Savienības preču zīme Nr. 3 472 974 “LUTAMAX” paliek reģistrēta attiecībā uz šādām precēm:
                  5. klase: zāles cilvēkiem un dzīvniekiem; diētiskās vielas medicīniskai lietošanai; uztura bagātinātāji, kas medicīniskai vai diētiskai lietošanai; vitamīnu preparāti medicīniskai vai diētiskai lietošanai; acu kopšanas līdzekļi (farmaceitiskiem nolūkiem); neviena no iepriekš minētajām precēm nav paredzēta veterināriem nolūkiem;
                  29. klase: diētiskie pārtikas produkti un uztura bagātinātāji, kas nav paredzēti medicīniskai lietošanai (ietilpst 29. klasē); pārtikas eļlas un tauki;
                  30. klase: diētiskie pārtikas produkti un uztura bagātinātāji, kas nav paredzēti medicīniskai lietošanai (ietilpst 30. klasē);

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-222/22: Prasība, kas celta 2022. gada 22. aprīlī – Engineering – Ingegneria Informatica/Komisija un REA

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/67

      Prasība, kas celta 2022. gada 22. aprīlī – Engineering – Ingegneria Informatica/Komisija un REA

      (Lieta T-222/22)
      (2022/C 237/87)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Engineering – Ingegneria Informatica SpA (Roma, Itālija) (pārstāvji: S. Villata, L. Montevecchi un C. Oncia, advokāti)

         Atbildētājas: Eiropas Komisija, Eiropas Pētniecības izpildaģentūra

         Prasījumi:

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par spēkā neesošiem, prettiesiskiem vai tādiem, kas nerada tiesiskas sekas, vai atcelt: (a) Eiropas Komisijas (Directorate-General for Research & Innovation, Directorate H – Common Implementation Centre H.2 – Common Audit Service) 2021. gada 21. decembra vēstuli “Letter of Conclusion – ref. Ares (2021) 7900224 –” – ref. CAIA389007; (b) Final Audit Report, kas pievienots Letter of Conclusion Ares (2021) 7900224; (c) Eiropas Pētniecības izpildaģentūras (REA) 2022. gada 23. februāra“Confirmation Letter REA. C – Future Society C.2 – Secure Society” (pieprasījuma vēstule); (d) Eiropas Pētniecības izpildaģentūras 2022. gada 23. februāra paziņojumu par parādu Nr. 3242202693 (paziņojums par parādu);

                  —

                  atzīt par pieļaujamām izmaksas, kas saskaņā ar Grant Agreement Dogana ir izslēgtas no “Pieļaujamajām izmaksām”, un attiecīgi atzīt Engineering tiesības uz šo izmaksu ņemšanu vērā, nosakot kopējo minētajā līgumā minēto dotācijas summu, un katrā ziņā – atzīt, ka nepastāv Komisijas tiesības šīs summas atgūt;

                  —

                  piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir par to, ka Komisija un Eiropas Pētniecības izpildaģentūra esot kļūdaini piemērojušas starp prasītāju un šo aģentūru noslēgtā Grant Agreement noteikumus.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka pieprasījuma vēstule un paziņojums par parādu ir balstīti uz tāda Eiropas Komisijas audita rezultātiem, kurā no pieļaujamajām izmaksām, kas prasītājas noslēgtajā Grant Agreement paredzētas tālab, lai varētu saņemt tajā paredzētās dotācijas, prettiesiski tika izslēgti bonusi, kas darbiniekiem piešķirti, balstoties uz vispārējiem mērķiem.

                  2.

                  Otrais pamats ir par prasītājas tiesiskās paļāvības pārkāpumu.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka iepriekšējo dotāciju programmu, kuru dalībniece prasītāja bija, (it īpaši “7th Framework Programme”) kontekstā ar apstrīdētajiem aktiem izslēgtā atalgojuma sistēma, kuru Eiropas Komisija bija izskatījusi, ir tikusi atļauta bez kādiem iebildumiem.

                              —

                              Tāpēc iestādes nostājas attiecībā uz bonusu attiecināmību nepamatotā maiņa ir pretrunā tiesiskās paļāvības principam, ko vairākkārtīgi ir apstiprinājusi Tiesa un Vispārējā tiesa.

                  3.

                  Trešais pamats ir par to, ka Grant Agreement“Dogana” un tajā paredzētie līgumiskie nosacījumi ir interpretēti kļūdaini, jo ir tikušas izslēgtas izmaksas, kas – pirmajā pamatā izklāstīto iemeslu dēļ– ir bijušas pieļaujamas, balstoties uz pašā līguma tekstā noteikto.


title: Lieta T-228/22: Prasība, kas celta 2022. gada 27. aprīlī Casablanca Clothing/EUIPO – Adrien (“CASABLANCA TENNIS CLUB”)

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/68

      Prasība, kas celta 2022. gada 27. aprīlīCasablanca Clothing/EUIPO – Adrien (“CASABLANCA TENNIS CLUB”)
      (Lieta T-228/22)
      (2022/C 237/88)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Casablanca Clothing Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: A. Cléry un C. Devernay, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Adrien SARL (Marseļa, Francija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: preču zīmes “CASABLANCA TENNIS CLUB” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 471 645

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process
      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2022. gada 22. februāra lēmums lietā R 1186/2021-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  veikt starptautiskās preču zīmes “CASABLANCA TENNIS CLUB” Nr. 1 471 645 Eiropas Savienības daļas reģistrāciju;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas padomē.

         Izvirzītais pamats

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-231/22: Prasība, kas celta 2022. gada 28. aprīlī – Growth Finance Plus/EUIPO (“doglover”)

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/69

      Prasība, kas celta 2022. gada 28. aprīlī – Growth Finance Plus/EUIPO (“doglover”)
      (Lieta T-231/22)
      (2022/C 237/89)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Growth Finance Plus AG (Gommiswald, Šveice) (pārstāvis: H. Twelmeier, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “doglover” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 107 487

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2022. gada 14. februāra lēmums lietā R 720/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-232/22: Prasība, kas celta 2022. gada 28. aprīlī – Growth Finance Plus/EUIPO (“catlover”)

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/69

      Prasība, kas celta 2022. gada 28. aprīlī – Growth Finance Plus/EUIPO (“catlover”)
      (Lieta T-232/22)
      (2022/C 237/90)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Growth Finance Plus AG (Gommiswald, Šveice) (pārstāvis: H. Twelmeier, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “catlover” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 107 485

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2022. gada 7. februāra lēmums lietā R 717/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-233/22: Prasība, kas celta 2022. gada 28. aprīlī – Islentyeva/Padome

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/70

      Prasība, kas celta 2022. gada 28. aprīlī – Islentyeva/Padome
      (Lieta T-233/22)
      (2022/C 237/91)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ekaterina Islentyeva (Strassen, Luxemburga) (pārstāvis: F. Moyse, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par pieņemamu šo atcelšanas prasību, kas celta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantu;

                  —

                  pēc būtības, atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2022/335 (2022. gada 28. februāris), ar ko groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV L 229, 31.7.2014, 13. lpp.) un Padomes Regulu (ES) 2022/334 (2022. gada 28. februāris), ar kuru groza Padomes Regulu (ES) Nr. 833/2014 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV L 78, 8.3.2022, 45. lpp.);

                  —

                  pakārtoti, atcelt attiecīgās apstrīdēto tiesību aktu normas;

                  —

                  tādējādi atzīt E. Islentyeva tiesības izmantot viņas privātpilota apliecību un pacelties un nosēsties Eiropas Savienības teritorijā un to pārlidot;

                  —

                  katrā ziņā piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz LESD 296. panta 2. punktā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā paredzētā pienākuma norādīt pamatojumu neievērošanu. Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka šajā gadījumā apstrīdētie tiesību akti skaidri un nepārprotami neatspoguļojot iestādes – akta autores – argumentāciju, un tas viņai neļaujot noskaidrot pieņemtā pasākuma pamatojumu un kompetentajai tiesai neļaujot veikt pārbaudi.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz samērīguma principa pārkāpumu. Prasītāja apgalvo, ka ierobežojošie pasākumi, kas neļauj izmantot privātas lidmašīnas pilota apliecību ikvienam Eiropas pilsonim, kurš turklāt ir Krievijas pilsonis, esot nesamērīgi un tie nekādā ziņā neesot nepieciešami, ievērojot to mērķus.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz LES 2., 3. un 21. panta pārkāpumu. Prasītāja apgalvo, ka pieņemtie ierobežojošie pasākumi neesot saderīgi ar tiesiskas valsts vērtībām un nediskriminācijas principu.

                  4.

                  Ceturtais pamats attiecas uz Pamattiesību hartas 20. un 21. panta un LESD 18. panta pārkāpumu. Prasītāja, kurai ir dubulta, Krievijas un Luksemburgas, pilsonība uzskata, ka viņa tiek diskriminēta, jo, pirmkārt, attieksme pret viņu atšķiras no attieksmes pret citiem Eiropas pilsoņiem, kam joprojām ir tiesības izmantot savu pilota apliecību un, otrkārt, attieksme pret viņu esot tāda pati kā pret visiem Krievijas pilsoņiem, lai gan viņa atrodas atšķirīgā situācijā.

                  5.

                  Piektais pamats attiecas uz Pamattiesību hartas 45. panta pārkāpumu. Prasītāja apgalvo, ka viņai piemērotie ierobežojošie pasākumi liedz viņai izmantot personu brīvu pārvietošanos, jo viņai ir aizliegts pārlidot Francijas, Vācijas vai arī Beļģijas teritorijai.


title: Lieta T-234/22: Prasība, kas celta 2022. gada 29. aprīlī – Ismailova/Padome

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/71

      Prasība, kas celta 2022. gada 29. aprīlī – Ismailova/Padome
      (Lieta T-234/22)
      (2022/C 237/92)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Gulbakhor Ismailova (Taškenta, Uzbekistāna) (pārstāvis: J. Grand d’Esnon, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  galvenokārt, atcelt:

                              —

                              Padomes 2022. gada 8. aprīļa Lēmumu (KĀDP) Nr. 2022/582 (1), ciktāl tas attiecas uz G. Ismailova;

                              —

                              Padomes 2022. gada 8. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) 2022/581 (2), ciktāl tā attiecas uz G. Ismailova;

                              —

                              Padomes 2022. gada 25. februāra Lēmumu (ES) Nr. 2022/329 (3);

                              —

                              Padomes 2022. gada 25. februāra Regulu (ES) Nr. 2022/330 (4).

                  —

                  pakārtoti, atcelt:

                              —

                              Padomes 2022. gada 8. aprīļa Lēmumu (KĀDP) Nr. 2022/582, ciktāl tas attiecas uz G. Ismailova;

                              —

                              Padomes 2022. gada 8. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) 2022/581, ciktāl tā attiecas uz G. Ismailova;

                              —

                              Padomes 2022. gada 25. februāra Lēmuma (KĀDP) Nr. 2022/329 1. panta 2) punkta f) un g) apakšpunktu;

                              —

                              Padomes 2022. gada 25. februāra Regulas (ES) Nr. 2022/330 1. panta f) un g) punktu.

                  —

                  katrā ziņā piespriest Eiropas Savienības Padomei samaksāt G. Ismailova summu 20 000 EUR apmērā, piemērojot Vispārējās tiesas Reglamenta 140. panta b) punktu, kā izdevumus, kas viņai radušies savu interešu aizstāvībai.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza astoņus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz tiesību uz aizstāvību un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā neievērošanu.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz jauno kritēriju, ko Padome ir definējusi un izklāstījusi Padomes 2022. gada 25. februāra Lēmumā Nr. 2022/329/KĀDP un Padomes 2022. gada 25. februāra Regulā (ES) Nr. 2022/330.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz prasītājas iekļaušanas nelikumību, jo tā esot balstīta uz nelikumīgiem kritērijiem.

                  4.

                  Ceturtais pamats attiecas uz prasītājas iekļaušanas nelikumību, neargumentējot pamatkritēriju par viņas atbalstu pašreizējam karam Ukrainā.

                  5.

                  Piektais pamats attiecas uz prasītājas iekļaušanas nelikumību, jo Padome neesot ievērojusi pienākumu norādīt pamatojumu un Padomes pierādīšanas pienākumu.

                  6.

                  Sestais pamats attiecas uz prasītājas iekļaušanas nelikumību, jo Padomes norādītie argumenti neesot pamatoti.

                  7.

                  Septītais pamats attiecas uz prasītājas īpašumtiesību aizskārumu.

                  8.

                  Astotais pamats attiecas uz uzņēmējdarbības brīvības un prasītājas pārvietošanās brīvības aizskārumu.

         (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2022/582 (2022. gada 8. aprīlis), ar ko groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība(OV 2022, L 110, 55. lpp.).

         (2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2022/581 (2022. gada 8. aprīlis), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 110, 3. lpp.).

         (3)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2022/329 (2022. gada 25. februāris), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 50, 1. lpp.).

         (4)  Padomes Regula (ES) 2022/330 (2022. gada 25. februāris), ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 51, 1. lpp.).


title: Lieta T-235/22: Prasība, kas celta 2022. gada 29. aprīlī – Russian Direct Investment Fund/Padome

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/72

      Prasība, kas celta 2022. gada 29. aprīlī – Russian Direct Investment Fund/Padome
      (Lieta T-235/22)
      (2022/C 237/93)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Russian Direct Investment Fund (Maskava, Krievija) (pārstāvji: K. Scordis un A. Gavrielides, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Juridiskais pamatojums

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  saskaņā ar LESD 263. pantu atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2022/346 (2022. gada 1. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (1) (apstrīdētais lēmums) un Padomes Regulu (ES) 2022/345 (2022. gada 1. marts), ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 833/2014 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (2) (apstrīdētā regula; kopā dēvēti – “apstrīdētie tiesību akti”), ciktāl tajos ir minēts prasītājs, tie attiecas uz prasītāju vai ir tam piemērojami;

                  —

                  pakārtoti, saskaņā ar LESD 277. pantu atzīt, ka Padomes Lēmuma 2014/512/KĀDP (ar grozījumiem) 4.b panta 3. un 4. punkts un Regulas (ES) Nr. 833/2014 (ar grozījumiem) 2.e panta 3. un 4. punkts nav piemērojami un/vai arī ir spēkā neesoši, ciktāl tajos ir minēts prasītāja vārds, tie attiecas uz prasītāju vai ir tam piemērojami, jo tie ir prettiesiski, un atcelt apstrīdēto lēmumu un apstrīdēto regulu, ciktāl tajos ir minēts prasītājs. tie uz to attiecas vai ir tam piemērojami.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvota “pietiekami pamatotu faktu” neesamība, lai prasītājam noteiktu ierobežojošus pasākumus.
                  Padome acīmredzami neesot izpildījusi savu pienākumu nodrošināt, ka lēmums noteikt ierobežojošus pasākumus attiecībā uz prasītāju vai saistības ar to vai sadarbību ar prasītāju, tiek pieņemts ar “pietiekami drošu faktisko pamatojumu”.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots prasītāja pamattiesību uz aizstāvību un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā pārkāpums.
                  Pieņemot apstrīdētos tiesību aktus, Padome turpmāk aprakstītajā veidā esot pārkāpusi prasītāja tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā:

                              —

                              apstrīdētie tiesību akti esot pieņemti, neinformējot prasītāju ne pirms apstrīdēto tiesību aktu pieņemšanas, ne arī saprātīgā termiņā pēc tam;

                              —

                              prasītājam nekad neesot nodrošināts pat apstrīdēto tiesību aktu pieņemšanas pamatojuma kopsavilkums (tādā apjomā, kādā tie attiecas uz prasītāju vai ir tam piemērojami);

                              —

                              atbildētāja nekad neesot atklājusi prasītājam pierādījumus saistībā ar tās lēmuma pieņemt apstrīdētos tiesību aktus pamatojumu un nekad neesot devusi iespēju prasītājam to komentēt un aizstāvēt savas tiesības.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots pārkāpums, nesamērīgi ierobežojot prasītāja pamattiesības veikt darījumdarbību.
                  Pieņemot apstrīdētos tiesību aktus, Padome šādi esot pārkāpusi prasītāja pamattiesības veikt darījumdarbību:

                              —

                              ar apstrīdētajiem tiesību aktiem esot būtiski ierobežota prasītāja darījumdarbības brīvība;

                              —

                              ar apstrīdētajiem tiesību aktiem tiekot vājināta Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pantā nostiprināto pamattiesību būtība;

                              —

                              tas, ka Padome neesot izpildījusi savus likumiskos pienākumus (tostarp pienākumu norādīt pamatojumu un atklāt pierādījumus, uz kuriem ir balstīti apstrīdētie tiesību akti), padarot neiespējamu Tiesai novērtēt un noteikt, vai attiecīgie ierobežojošie pasākumi ir (a) vajadzīgi un patiesi sasniedz savus vispārīgo interešu mērķus; un (b) samērīgi ar to mērķi;

                              —

                              katrā ziņā attiecīgie ierobežojošie pasākumi neesot vajadzīgi un faktiski nesasniedzot savu mērķi tāpēc, ka prasītāja darbības un prasītāja līdzfinansētie projekti neatbalstot “militāro agresiju pret Ukrainu” un nefinansējot, neveicinot un nepalīdzot Krievijas bruņoto spēku darbībām Ukrainā.

         (1)  OV 2022, L 63, 5. lpp.

         (2)  OV 2022, L 63, 1. lpp.


title: Lieta T-236/22: Prasība, kas celta 2022. gada 28. aprīlī – Intel Corporation/Komisija

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/73

      Prasība, kas celta 2022. gada 28. aprīlī – Intel Corporation/Komisija
      (Lieta T-236/22)
      (2022/C 237/94)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Intel Corporation Inc. (Vilmingtona, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: D. Beard, J. Williams, Barristers-at-law, un B. Meyring, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  a)

                  piespriest Komisijai samaksāt atlīdzību EUR 593 177 661,75, kas atbilst: nokavējuma procentiem no pamatsummas EUR 1 060 000 000 pēc ECB refinansēšanas likmes pirmajā tā mēneša dienā, kad tika pieņemts 2009. gada 13. maija Lēmums C(2009) 3726, galīgā redakcija (turpmāk tekstā – “Lēmums”), (proti, 1,25 %), to palielinot par 3,5 procentpunktiem (vai, ja tas nav iespējams, pēc Tiesas ieskatā atbilstošās procentu likmes), par laikposmu no 2009. gada 13. augusta (no datuma, kad provizoriski Intel samaksāja naudas sodu) līdz 2022. gada 25. februārim (datumam, kad Komisija atmaksājusi naudas soda pamatsummu), atskaitot procentu summu EUR 38 059 598,52, ko Komisija jau samaksājusi Intel;

                  b)

                  piespriest Komisijai samaksāt procentus no summas, kas tiek prasīta iepriekš a) punktā, attiecībā uz laikposmu no 2022. gada 25. februāra (datuma, kad Komisija atmaksājusi naudas soda pamatsummu) vai, pakārtoti, no 2022. gada 28. aprīļa (no šīs prasības celšanas datuma), vai arī, vēl pakārtotāk, no datuma, kad tiks pasludināts nolēmums par šo prasību, līdz datumam, kurā Komisija faktiski samaksās šo summu, izpildot spriedumu, ar ko apmierināta šī prasība, pēc procentu likmes, kādu ECB piemēro refinansēšanas operācijām, tai pieskaitot 3,5 procentpunktus, vai, ja tas nav iespējams, pēc procentu likmes, ko Tiesa uzskatīs par atbilstošu;

                  c)

                  turklāt vai pakārtoti:

                              i.

                              atcelt jebkuru Komisijas lēmumu, tostarp jebkuru lēmumu, kas ietverts Komisijas 2022. gada 1. marta e-pasta vēstulē, ar kuru atteikts samaksāt nokavējuma procentus, un piespriest tos samaksāt tādā pašā apmērā, kā norādīts iepriekš a) un b) punktā; vai

                              ii.

                              pakārtoti, atzīt, ka Komisija ir rīkojusies prettiesiski, nesamaksājot Intel nokavējuma procentus par naudas soda pamatsummu, kas atmaksāta pēc Komisijas 2009. gada 13. maija Lēmuma C(2009) 3726, galīgā redakcija (Lieta COMP/C-3/37.990 Intel), atcelšanas, un piespriest tos samaksāt tādā pašā apmērā kā norādīts iepriekš a) un b) punktā;

                  d)

                  katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt Intel tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmkārt, saskaņā ar LESD 268. pantu, lasot to kopsakarā ar LESD 340. panta 2. punktu un Pamattiesību hartas 41. panta 3. punktu, prasītāja prasa samaksāt atlīdzību un attiecīgos procentus par kaitējumu, kas nodarīts ar Eiropas Komisijas atteikumu samaksāt Intel nokavējuma procentus no naudas soda pamatsummas, kas tika atmaksāta pēc tam, kad ar spriedumu T-286/09 RENV (ECLI:EU:T:2022:19) tika atcelts 2. pants Komisijas 2009. gada 13. maija Lēmumā C(2009) 3726, galīgā redakcija (Lieta COMP/C-3/37.990 Intel). Šajā sakarā prasītāja balstās uz prasību veikt vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu naudas soda atcelšanu atbilstoši LESD 266. pantam, tostarp samaksājot nokavējuma procentus.

                  2.

                  Otrkārt, papildus tam vai pakārtoti, saskaņā ar LESD 263. pantu prasītāja lūdz atcelt jebkādu Komisijas lēmumu, ar kuru atteikts samaksāt nokavējuma procentus pēc iepriekšminētās refinansēšanas likmes, jo tas esot pretrunā LESD 266 pantam.

                  3.

                  Treškārt, vēl pakārtotāk, saskaņā ar LESD 265.pantu, ciktāl Komisija neesot pieņēmusi gala nostāju (neraugoties uz prasītājas lūgumiem), prasītāja lūdz atzīt, ka Komisija ir rīkojusies prettiesiski, nesamaksājot Intel minētos nokavējuma procentus saskaņā ar LESD 266. pantu, un piespriest, lai Eiropas Komisija samaksātu šos nokavējuma procentus pēc minētās likmes.

                  4.

                  Stingri pakārtoti, prasītāja uzskata, ka jebkuras 2002., 2012. un/vai 2018. gada regulu pretējas interpretācijas, ar kuru tiktu izslēgta nokavējuma procentu samaksa saskaņā ar LESD 266. pantu, kā to interpretējusi Tiesa un Vispārējā tiesa, sekas būtu tādas, ka ar attiecīgām tiesību normām tiktu pārkāptas ES primārās tiesības. Šādos apstākļos prasītāja pakārtoti izvirza iebildi par prettiesiskumu saskaņā ar LESD 266 un 277. pantu, uz pakārtota nosacītā pamata.


title: Lieta T-239/22: Prasība, kas celta 2022. gada 29. aprīlī – Cherusci/EUIPO – LexDellmeier (“RIALTO”)

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/75

      Prasība, kas celta 2022. gada 29. aprīlī – Cherusci/EUIPO – LexDellmeier (“RIALTO”)
      (Lieta T-239/22)
      (2022/C 237/95)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Cherusci Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: G. Donath, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: LexDellmeier Intellectual Property Law Firm (Minhene, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “RIALTO” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 11 706 546

         Process EUIPO: anulēšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2022. gada 10. februāra lēmums lietā R 695/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 18. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta pārkāpums.


title: Lieta T-242/22: Prasība, kas celta 2022. gada 3. maijā – OmniActive Health Technologies/EUIPO – Pharmaselect International (“LUTAMAX”)

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/75

      Prasība, kas celta 2022. gada 3. maijā – OmniActive Health Technologies/EUIPO – Pharmaselect International (“LUTAMAX”)
      (Lieta T-242/22)
      (2022/C 237/96)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: OmniActive Health Technologies Ltd (Mumbaja, Indija) (pārstāvji: M. Hawkins, Solicitor, T. Dolde un C. Zimmer, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Pharmaselect International Beteiligungs GmbH (Vīne, Austrija)

         Informācija par procesu EUIPO:

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LUTAMAX” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 3 472 974

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2022. gada 24. februāra lēmums apvienotajās lietās R 524/2021-1 un R 649/2021-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tajā nolemts, ka ES preču zīme Nr. 3472974 “LUTAMAX” paliek reģistrēta attiecībā uz “uztura bagātinātājiem, kas paredzēti medicīniskai vai diētiskai lietošanai, acu veselības uzturēšanai, neviena no iepriekš minētajām precēm nav paredzēta veterināriem nolūkiem”;

                  —

                  piespriest atbildētājam un/vai otrai procesā EUIPO dalībniecei (pieņemot, ka tā iestāsies lietā) segt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 2. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-245/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. maijā – PGTEX Morocco/Komisija

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/76

      Prasība, kas celta 2022. gada 4. maijā – PGTEX Morocco/Komisija
      (Lieta T-245/22)
      (2022/C 237/97)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: PGTEX Morocco (Tanger, Maroka) (pārstāvji: P. Vander Schueren un T. Martin-Brieu, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  prasību atzīt par pieņemamu;

                  —

                  atcelt Komisijas 2022. gada 24. februāra Īstenošanas regulu (ES) 2022/302 (2022. gada 24. februāris), ar kuru galīgais antidempinga maksājums, kas ar Īstenošanas regulu (ES) 2020/492, kura grozīta ar Īstenošanas regulu (ES) 2020/776, noteikts konkrētu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) izcelsmes austu un/vai sašūtu stikla šķiedras audumu (“SŠA”) importam, tiek paplašināts, to attiecinot arī uz SŠA importu, kas nosūtīts no Marokas, neatkarīgi no tā, vai tam ir deklarēta Marokas izcelsme, un ar kuru tiek izbeigta izmeklēšana par antidempinga pasākumu, kas ar Īstenošanas regulu (ES) 2020/492 noteikti Ēģiptes izcelsmes SŠA importam, iespējamo apiešanu, kura notiek, importējot SŠA, kas nosūtīti no Marokas, neatkarīgi no tā, vai tiem ir deklarēta Marokas izcelsme (1) (turpmāk tekstā – “apstrīdētā regula”), ciktāl tā attiecas uz prasītāju; un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies saistībā ar šo tiesvedību.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir rīkojusies, pārkāpjot Asociācijas nolīgumu un Pamatregulas 22. pantu, un ka apstrīdētā regula nav spēkā pilnvaru nepareizas izmantošanas dēļ, jo tajā ir noteikti antidempinga pasākumi pret Marokas preferenciālo izcelsmi SŠA, ko eksportē prasītāja, lai gan iepriekš netika konstatēts, ka importam būtu piemērots dempings atbilstoši Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) VI pantam un nenodrošinot, lai šādi pasākumi būtu saderīgi ar Nolīgumu par Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību VI panta īstenošanu (Antidempinga nolīgums).

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav norādījusi pamatojumu, ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību, tiesības uz labu pārvaldību, ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un rīkojusies, pārkāpjot Pamatregulas 18. panta 1. un 3. punktu, jo piemēroja tai zināmos faktus pret prasītāju.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, ir rīkojusies, pārkāpjot tiesības uz labu pārvaldību un Pamatregulas 13. panta 1. punktu, jo uzskatīja, ka nav pietiekama iemesla vai ekonomiskā pamatojuma prasītājas uzņēmējdarbībai; un

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un rīkojusies, pārkāpjot tiesības uz labu pārvaldību, nav ievērojusi diskriminācijas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principus, kā arī pārkāpusi Pamatregulas 13. panta 1. un 2. punktu, jo balstījusies uz atzinumu, ka ražošanas process Marokā ir “montāža”.

         (1)  OV 2022, L 46, 49. lpp.


title: Lieta T-246/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. maijā – PGTEX Morocco/Komisija

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/77

      Prasība, kas celta 2022. gada 4. maijā – PGTEX Morocco/Komisija
      (Lieta T-246/22)
      (2022/C 237/98)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: PGTEX Morocco (Tanger, Maroka) (pārstāvji: P. Vander Schueren un T. Martin-Brieu, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  prasību atzīt par pieņemamu;

                  —

                  atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2022/301 (2022. gada 24. februāris), ar ko galīgais kompensācijas maksājums, kurš ar Īstenošanas regulu (ES) 2020/776 noteikts konkrētu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) izcelsmes austu un/vai sašūtu stikla šķiedras audumu (“SŠA”) importam, tiek paplašināts, to attiecinot arī uz SŠA importu, kas nosūtīts no Marokas, neatkarīgi no tā, vai tam ir deklarēta Marokas izcelsme, un ar ko tiek izbeigta izmeklēšana par kompensācijas pasākumu, kuri ar Īstenošanas regulu (ES) 2020/776 noteikti Ēģiptes izcelsmes SŠA importam, iespējamo apiešanu, kura notiek, importējot SŠA, kas nosūtīti no Marokas, neatkarīgi no tā, vai tiem ir deklarēta Marokas izcelsme (1) (turpmāk tekstā – “apstrīdētā regula”), ciktāl tā attiecas uz prasītāju; un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies saistībā ar šo tiesvedību.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir rīkojusies, pārkāpjot Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses (turpmāk tekstā – “Asociācijas nolīgums”), ir rīkojusies, pārkāpjot Regulas (ES) 2016/1037 (turpmāk tekstā – “Pamatregula”) 33. pantu, un ir nepareizi izmantojusi pilnvaras, noteikdama kompensācijas maksājumus, neņemot vērā prasītājas eksportēto SŠA Marokas preferenciālo izcelsmi.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav norādījusi pamatojumu, ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību, tiesības uz labu pārvaldību, ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un rīkojusies, pārkāpjot Pamatregulas 28. panta 1. un 3. punktu, jo piemēroja tai zināmos faktus pret prasītāju.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, ir rīkojusies, pārkāpjot tiesības uz labu pārvaldību un Pamatregulas 23. panta 3. punktu, jo uzskatīja, ka nav pietiekama iemesla vai ekonomiskā pamatojuma prasītājas uzņēmējdarbībai.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un rīkojusies, pārkāpjot tiesības uz labu pārvaldību, nav ievērojusi diskriminācijas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principus, kā arī pārkāpusi Pamatregulas 23. panta 3. punktu, jo balstījusies uz atzinumu, ka ražošanas process Marokā ir “montāža”; un

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un rīkojusies, pārkāpjot Pamatregulas 23. panta 3. punktu, jo uzskatīja, ka prasītājas SŠA joprojām saņem Ķīnas SŠA ražotājiem piešķirtās subsīdijas.

         (1)  OV 2022, L 46, 31. lpp.


title: Lieta T-253/22: Prasība, kas celta 2022. gada 9. maijā – Groschopp/EUIPO (“Sustainability through Quality”)

text:
               20.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/78

      Prasība, kas celta 2022. gada 9. maijā – Groschopp/EUIPO (“Sustainability through Quality”)
      (Lieta T-253/22)
      (2022/C 237/99)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Groschopp AG Drives & More (Viersen, Vācija) (pārstāve: R. Schiffer, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Sustainability through Quality” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 158 368

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2022. gada 1. marta lēmums lietā R 1076/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-334/17: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Cargolux Airlines/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Kravu gaisa pārvadājumu tirgus – Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums – Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana – Informācijas apmaiņa – Komisijas teritoriālā kompetence – Tiesības uz aizstāvību – Jauna paziņojuma par iebildumiem neesamība – Vienots un turpināts pārkāpums – Naudas soda apmērs – Pārdošanas apjoma vērtība – Pārkāpuma smagums – Līdzdalības pārkāpumā ilgums – Papildsumma – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses – Sekotāja loma – Samērīgums – Neierobežota kompetence)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/26

      Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Cargolux Airlines/Komisija
      (Lieta T-334/17) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums - Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana - Informācijas apmaiņa - Komisijas teritoriālā kompetence - Tiesības uz aizstāvību - Jauna paziņojuma par iebildumiem neesamība - Vienots un turpināts pārkāpums - Naudas soda apmērs - Pārdošanas apjoma vērtība - Pārkāpuma smagums - Līdzdalības pārkāpumā ilgums - Papildsumma - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses - Sekotāja loma - Samērīgums - Neierobežota kompetence)
      (2022/C 207/34)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Luksemburga) (pārstāve: E. Aliende Rodríguez, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: N. Khan un A. Dawes, kam palīdz E. MacKenzie, barrister)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti – atcelt vai samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu pati.

                  3)

                  Cargolux Airlines International SA sedz savus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas Komisijas tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 239, 24.7.2017.


title: Lieta T-341/17: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – British Airways/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Kravu gaisa pārvadājumu tirgus – Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums – Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana – Informācijas apmaiņa – Komisijas teritoriālā kompetence – Pienākums norādīt pamatojumu – LESD 266. pants – Valsts piespiedu rīcība – Vienots un turpināts pārkāpums – Naudas soda apmērs – Pārdošanas apjoma vērtība – Dalības pārkāpumā ilgums – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses – Neierobežota kompetence)

text:
               23.5.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/29

      Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – British Airways/Komisija
      (Lieta T-341/17) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. panta pārkāpums - Kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementu (degvielas piemaksa, drošības piemaksa, komisijas maksa par piemaksām) saskaņošana - Informācijas apmaiņa - Komisijas teritoriālā kompetence - Pienākums norādīt pamatojumu - LESD 266. pants - Valsts piespiedu rīcība - Vienots un turpināts pārkāpums - Naudas soda apmērs - Pārdošanas apjoma vērtība - Dalības pārkāpumā ilgums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Pretkonkurences rīcības veicināšana no valsts iestāžu puses - Neierobežota kompetence)
      (2022/C 207/38)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: British Airways plc (Harmondsworth, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: J. Turner, R. O’Donoghue, QC, un A. Lyle-Smythe, solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: N. Khan un A. Dawes, kam palīdz A. Bates, barrister)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti – atcelt vai samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmuma C(2017) 1742 final (2017. gada 17. marts) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. pantu (Lieta AT.39258 – Kravu gaisa pārvadājumi) 1. panta 1. punkta e) apakšpunktu, 2. punkta e) apakšpunktu un 3. punkta e) apakšpunktu, ciktāl tajos atzīta British Airways plc dalība vienota un turpināta pārkāpuma daļā saistībā ar atteikšanos maksāt komisijas maksu par piemaksām.

                  2)

                  Atcelt Lēmuma C(2017) 1742 final 1. panta 4. punkta e) apakšpunktu.

                  3)

                  British Airways Lēmuma C(2017) 1742 final 3. panta e) punktā uzliktais naudas sods tiek noteikts 84 456 000 EUR apmērā.

                  4)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  5)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanas izdevumus, kā arī vienu trešdaļu British Airways tiesāšanas izdevumu.

                  6)

                  British Airways sedz divas trešdaļas savu tiesāšanās izdevumu pati.

         (1)  OV C 239, 24.7.2017.


title: Lieta T-227/22: Prasība, kas celta 2022. gada 27. aprīlī – Cylus Cyber Security/EUIPO – Cylance (“CYLUS”)

text:
               27.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/39

      Prasība, kas celta 2022. gada 27. aprīlī – Cylus Cyber Security/EUIPO – Cylance (“CYLUS”)
      (Lieta T-227/22)
      (2022/C 244/53)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Cylus Cyber Security Ltd (Telaviva, Izraēla) (pārstāvis: S. Bailey, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Cylance, Inc. (Irvine, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīga strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “CYLUS” pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 801 952

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2022. gada 21. februāra lēmums lietā R 692/2022-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-240/22: Prasība, kas celta 2022. gada 2. maijā – Lacapelle/Parlaments

text:
               27.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/40

      Prasība, kas celta 2022. gada 2. maijā – Lacapelle/Parlaments
      (Lieta T-240/22)
      (2022/C 244/54)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Jean-Lin Lacapelle (Parīze, Francija) (pārstāvis: F.-P. Vos, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Demokrātijas atbalsta un vēlēšanu koordinācijas grupas 2022. gada 3. marta lēmumu D-301937 par Jean-Lin Lacapelle pilnīgu izslēgšanu no dalības Eiropas Parlamenta vēlēšanu novērošanas delegācijās līdz viņa deputāta pilnvaru termiņa beigām (2019.–2024. gads);

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam samaksāt prasītājam naudas summu 3 000 EUR apmērā, pamatojoties uz Vispārējās tiesas Reglamenta 87. un turpmākajiem pantiem.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-196/22 Mariani/Padome izvirzītajiem pamatiem.


title: Lieta T-241/22: Prasība, kas celta 2022. gada 2. maijā – Juvin/Parlaments

text:
               27.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/40

      Prasība, kas celta 2022. gada 2. maijā – Juvin/Parlaments
      (Lieta T-241/22)
      (2022/C 244/55)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Hervé Juvin (Parīze, Francija) (pārstāvis: F.-P. Vos, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Demokrātijas atbalsta un vēlēšanu koordinācijas grupas 2022. gada 3. marta lēmumu D-301936 par Hervé Juvin pilnīgu izslēgšanu no dalības Eiropas Parlamenta vēlēšanu novērošanas delegācijās līdz viņa deputāta pilnvaru termiņa beigām (2019.–2024. gads);

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam samaksāt prasītājam naudas summu 3 000 EUR apmērā, pamatojoties uz Vispārējās tiesas Reglamenta 87. un turpmākajiem pantiem.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-196/22 Mariani/Padome izvirzītajiem pamatiem.


title: Lieta T-243/22: Prasība, kas celta 2022. gada 3. maijā Pshonka/Padome

text:
               27.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/41

      Prasība, kas celta 2022. gada 3. maijāPshonka/Padome
      (Lieta T-243/22)
      (2022/C 244/56)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Artem Viktorovych Pshonka (Kramatorsk, Ukraina) (pārstāvis – M. Mleziva, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2022/376 (2022. gada 3. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, kā arī Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/375 (2022. gada 3. marts), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, ciktāl apstrīdētais lēmums un apstrīdētā regula attiecas uz prasītāju;

                  —

                  piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Lai pamatotu savu prasību, prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz tiesību uz labu pārvaldību pārkāpumu

                              —

                              Prasītājs savu prasību tostarp pamato ar to, ka Eiropas Savienības Padome, pieņemot apstrīdēto lēmumu, neesot ievērojusi vajadzīgo rūpību, jo pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas tā neesot ņēmusi vērā prasītāja apgalvojumus, kā arī viņa iesniegtos pierādījumus, kas liecina viņam par labu, bet balstījusies galvenokārt uz Ukrainas valdības sniegto informāciju un neesot pieprasījusi papildu informāciju par izmeklēšanas gaitu Ukrainā.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz prasītāja tiesību uz īpašumu pārkāpumu

                              —

                              Šajā ziņā prasītājs apgalvo, ka viņam noteiktie ierobežojumi neesot samērīgi un esot pārmērīgi, kā arī pārkāpjot viņa tiesību uz īpašumu starptautiskās aizsardzības garantijas.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz to, ka nav ievērotas prasītāja pamattiesības, kas ir garantētas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā

                              —

                              Šajā ziņā prasītājs apgalvo, ka ierobežojumu noteikšana viņam pārkāpjot viņa tiesības uz taisnīgu tiesu, nevainīguma prezumpcijas principu, tiesības uz aizstāvību, kā arī tiesības uz privātīpašuma aizsardzību.


title: Lieta T-244/22: Prasība, kas celta 2022. gada 3. maijā – Pshonka/Padome

text:
               27.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/42

      Prasība, kas celta 2022. gada 3. maijā – Pshonka/Padome
      (Lieta T-244/22)
      (2022/C 244/57)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Viktor Pavlovych Pshonka (Kijiva, Ukraina) (pārstāvis M. Mleziva, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2022/376 (2022. gada 3. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, kā arī Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/375 (2022. gada 3. marts), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, ciktāl apstrīdētais lēmums un apstrīdētā regula attiecas uz prasītāju;

                  —

                  piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Lai pamatotu savu prasību, prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz tiesību uz labu pārvaldību pārkāpumu

                              —

                              Prasītājs savu prasību tostarp pamato ar to, ka Eiropas Savienības Padome, pieņemot apstrīdēto lēmumu, neesot ievērojusi vajadzīgo rūpību, jo pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas tā neesot ņēmusi vērā prasītāja apgalvojumus, kā arī viņa iesniegtos pierādījumus, kas liecina viņam par labu, bet balstījusies galvenokārt uz Ukrainas valdības sniegto informāciju un neesot pieprasījusi papildu informāciju par izmeklēšanas gaitu Ukrainā.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz prasītāja tiesību uz īpašumu pārkāpumu

                              —

                              Šajā ziņā prasītājs apgalvo, ka viņam noteiktie ierobežojumi neesot samērīgi un esot pārmērīgi, kā arī pārkāpjot viņa tiesību uz īpašumu starptautiskās aizsardzības garantijas.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz to, ka nav ievērotas prasītāja pamattiesības, kas ir garantētas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā

                              —

                              Šajā ziņā prasītājs apgalvo, ka ierobežojumu noteikšana viņam pārkāpjot viņa tiesības uz taisnīgu tiesu, nevainīguma prezumpcijas principu, tiesības uz aizstāvību, kā arī tiesības uz privātīpašuma aizsardzību.


title: Lieta T-248/22: Prasība, kas celta 2022. gada 6. maijā – Mordashov/Padome

text:
               27.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/42

      Prasība, kas celta 2022. gada 6. maijā – Mordashov/Padome
      (Lieta T-248/22)
      (2022/C 244/58)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Alexey Mordashov (Cherepovets, Krievija) (pārstāvji: T. Bontinck, A. Guillerme un L. Burguin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes 2022. gada 28. aprīļa Lēmumu (KĀDP) 2022/337/KĀDP (1), ciktāl ar to prasītājs ir iekļauts šī lēmuma pielikuma 695. punktā;

                  —

                  atcelt 2022. gada 28. februāra Īstenošanas regulu (ES) 2022/336 (2), ciktāl ar to prasītājs ir iekļauts šīs regulas pielikuma 695. punktā;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

                  —

                  turklāt prasītājs sev patur tiesības prasīt atlīdzināt mantiskos zaudējumus un morālo kaitējumu, kas tam nodarīts apstrīdēto aktu nelikumības dēļ.

         Pamati un galvenie argumenti

      Lai pamatotu savu prasību, prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz efektīvas tiesību aizsardzības tiesā un pienākuma norādīt pamatojumu neievērošanu.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu novērtējumā.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz samērīguma principa un pamattiesību pārkāpumu.

         (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2022/329 (2022. gada 28. februāris), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 59, 1. lpp.).

         (2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2022/336 (2022. gada 28. februāris), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 58, 1. lpp.).


title: Lieta T-249/22: Prasība, kas celta 2022. gada 6. maijā – Ponomarenko/Padome

text:
               27.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/43

      Prasība, kas celta 2022. gada 6. maijā – Ponomarenko/Padome
      (Lieta T-249/22)
      (2022/C 244/59)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Alexander Ponomarenko (Maskava, Krievija) (pārstāvji: M. Komuczky, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atbilstoši LESD 263. pantam atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2022/337 (2022. gada 28. februāris), ar ko groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 59, 1. lpp.), kā arī Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/336 (2022. gada 28. februāris), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 58, 1. lpp.), ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

                  —

                  atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. pantam piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasība ir balstīta uz šādiem pieciem pamatiem.

                  1.

                  Pirmais prasības pamats: procesuāla kļūda.

                              —

                              Padome neesot izpildījusi pārbaudes pienākumu, jo pamats, kas dokumentos norādīts iekļaušanai sarakstā, neatbilstot pamatojumam.

                              —

                              Iesniegtie pierādījumi neesot atbilstoši arī laika ziņā un īsajā laikposmā tos neesot varēts pārbaudīt tik pamatīgi, kā apgalvots.

                              —

                              Turklāt Padomes pieņemtie fakti, pat tad, ja tie būtu patiesi, neesot piemēroti, lai pamatotu apstrīdēto tiesību aktu pieņemšanu.

                  2.

                  Otrais prasības pamats: acīmredzama kļūda vērtējumā.

                              —

                              Padomes izmantotie fakti neesot pareizi. Prasītājs esot veiksmīgs uzņēmējs un nekādā ziņā neesot iesaistīts Padomes minētajos pasākumos.

                              —

                              Tie laika ziņā esot notikuši arī krietni sen, lai pamatotu tagadnes formā formulēto pamatu iekļaušanai sarakstā, uz kuru balstās Padome.

                              —

                              Padomes iesniegtie pierādījumi esot balstīti tikai uz nedrošiem avotiem, kuros nav pārbaudīti tās apgalvojumi. Tie esot arī savstarpēji pretrunīgi un neatbilstot patiesajiem faktiskajiem apstākļiem. Turklāt tie esot notikuši pārāk sen, lai tiem būtu jebkāda nozīme.

                  3.

                  Trešais pamats: samērīguma principa pārkāpums.
                  Padomes pieņemtie pasākumi, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, neesot samērīgi, jo tie neesot piemēroti, lai sasniegtu Padomes izvirzīto mērķus.

                  4.

                  Ceturtais pamats: pamattiesību uz īpašumu pārkāpums.
                  Ar apstrīdētajiem tiesību aktiem esot pārkāptas prasītāja pamattiesības uz īpašumu. Pārkāpums neesot arī pamatots.

                  5.

                  Piektais pamats: vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums.
                  Tā kā prasītājs esot iekļauts sarakstā, kamēr citi uzņēmēji līdzīgā situācijā tajā neesot iekļauti, ar apstrīdētajiem tiesību aktiem esot pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu.


title: Lieta T-250/22: Prasība, kas celta 2022. gada 6. maijā – Indetec/Komisija u.c.

text:
               27.6.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/44

      Prasība, kas celta 2022. gada 6. maijā – Indetec/Komisija u.c.
      (Lieta T-250/22)
      (2022/C 244/60)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ingeniería para el Desarrollo Tecnológico, SL (Indetec) (Valensija, Spānija) (pārstāvis: J. Navas Marqués, advokāts)

         Atbildētājas: Eiropas Komisija, Eiropas Klimata, infrastruktūras un vides izpildaģentūra (CINEA), Eiropas Inovācijas padomes un MVU izpildaģentūra (EISMEA)

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pamatojoties uz LESD 263. pantu, atcelt 2022. gada 10. marta Lēmumu ar atsauces numuru Ares (2022) 1775149, ko pieņēmusi Eiropas Klimata, infrastruktūras un vides izpildaģentūra (CINEA) (vēlāk pārdēvēta par “EASME”), kas darbojās Eiropas Komisijas pilnvarojumā;

                  —

                  pamatojoties uz LESD 272. pantu, atzīt, ka prasītāja ir pareizi piemērojusi Vispārīgo nosacījumu II.9.1. klauzulu, kas ietverta Programmas LIFE (1) Dotāciju nolīgumā, kuru 2016. gada 10. jūnijā ar EASME noslēdza tostarp prasītāja, kuru šīs noslēgšanas vajadzībām pienācīgi pārstāvēja dotācijas saņēmēja-koordinatore INNOTECNO;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai – tās pārraudzībā esošās EASME aģentūras personā – samaksāt prasītājai summu 335 900,00 euro apmērā, lai izpildītu tās līgumsaistības, kas izriet no Programmas LIFE Dotāciju nolīguma, kuru 2016. gada 10. jūnijā ar EASME noslēdza tostarp prasītāja, kuru šīs noslēgšanas vajadzībām pienācīgi pārstāvēja dotācijas saņēmēja-koordinatore INNOTECNO;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats – Līguma par Eiropas Savienības darbību, konkrēti, tā 298. panta pārkāpums un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta (Tiesības uz labu pārvaldību) pārkāpums.

                  2.

                  Otrais pamats – Regulas (ES, Euratom) Nr. 2018/1046 (2) 202. panta 4. panta pārkāpums.

                  3.

                  Trešais pamats – samērīguma principa pārkāpums.

                  4.

                  Ceturtais pamats – tiesību uz aizstāvību pārkāpums.

                  5.

                  Piektais pamats – Dotācijas nolīguma Vispārīgo nosacījumu II.9.1. klauzulas pārkāpums.

         (1)  Eiropas Savienības Vides un klimata pasākumu programma.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2018/1046 (2018. gada 18. jūlijs) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV 2018, L 193, 1. lpp.).