title: Apvienotās lietas C-597/18 P, C-598/18 P, C-603/18 P un C-604/18 P: Tiesas (virspalāta) 2020. gada 16. decembra spriedums – Eiropas Savienības Padome/Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC u.c., Eiropas Savienība, Eiropas Komisija, Eiropas Centrālā banka (ECB), Eurogrupa (C-597/18 P), Eiropas Savienības Padome/Eleni Pavlikka Bourdouvali u.c., Eiropas Savienība, Eiropas Komisija, Eiropas Centrālā banka (ECB), Eurogrupa (C-598/18 P), Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC u.c. (C-603/18 P), Eleni Pavlikka Bourdouvali u.c. (C-604/18 P)/Eiropas Savienība, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Eiropas Centrālā banka (ECB), Eurogrupa (Apelācija – Ekonomikas un monetārā politika – Programma Kipras Republikas stabilitātes atbalstam – Kipras parāda pārstrukturēšana – Eiropas Centrālās bankas (ECB) valdes lēmums par ārkārtas likviditātes palīdzības sniegšanu pēc Kipras Republikas Centrālās bankas pieprasījuma – 2013. gada 25. marta, 12. aprīļa, 13. maija un 13. septembra Eurogrupas paziņojumi par Kipru – Lēmums 2013/236/ES – Starp Kipras Republiku un Eiropas Stabilizācijas mehānismu (ESM) noslēgtais saprašanās memorands par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem – Tiesības uz īpašumu – Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips – Vienlīdzīga attieksme – Eiropas Savienības ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/2

      Tiesas (virspalāta) 2020. gada 16. decembra spriedums – Eiropas Savienības Padome/Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC u.c., Eiropas Savienība, Eiropas Komisija, Eiropas Centrālā banka (ECB), Eurogrupa (C-597/18 P), Eiropas Savienības Padome/Eleni Pavlikka Bourdouvali u.c., Eiropas Savienība, Eiropas Komisija, Eiropas Centrālā banka (ECB), Eurogrupa (C-598/18 P), Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC u.c. (C-603/18 P), Eleni Pavlikka Bourdouvali u.c. (C-604/18 P)/Eiropas Savienība, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Eiropas Centrālā banka (ECB), Eurogrupa
      (Apvienotās lietas C-597/18 P, C-598/18 P, C-603/18 P un C-604/18 P) (1)

      (Apelācija - Ekonomikas un monetārā politika - Programma Kipras Republikas stabilitātes atbalstam - Kipras parāda pārstrukturēšana - Eiropas Centrālās bankas (ECB) valdes lēmums par ārkārtas likviditātes palīdzības sniegšanu pēc Kipras Republikas Centrālās bankas pieprasījuma - 2013. gada 25. marta, 12. aprīļa, 13. maija un 13. septembra Eurogrupas paziņojumi par Kipru - Lēmums 2013/236/ES - Starp Kipras Republiku un Eiropas Stabilizācijas mehānismu (ESM) noslēgtais saprašanās memorands par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem - Tiesības uz īpašumu - Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips - Vienlīdzīga attieksme - Eiropas Savienības ārpuslīgumiskā atbildība)
      (2021/C 62/02)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         (Lieta C-597/18 P)

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. de Gregorio Merino un I. Gurov un E. Chatziioakeimidou)

         Pārējie lietas dalībnieki: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC, Agroton plc, Joanna Andreou, Kyriaki Andreou, Bundeena Holding plc, Henrietta Jindra Burton, C & O Service & Investment Ltd, C. G. Christofides Industrial Ltd, Phidias Christodoulou, Georgia Phanou-Christodoulou, Christakis Christofides, ko pārstāv tā testamenta izpildītājs, Theano Chrysafi, Andreas Chrysafis, Dionysios Chrysostomides, Eleni K. Chrysostomides, Eleni D. Chrysostomides, D & C Construction and Development Ltd, Chrystalla Dekatris, Constantinos Dekatris, Dr. K. Chrysostomides and Co., Emily Dragoumi, Parthenopi Dragoumi, James Droushiotis, Eastvale Finance Ltd, Nicos Eliades, Tereza Eliades, Goodway Alliance Ltd, Christos Hadjimarkos, Johnson Cyprus Employees Provident Fund, Kalia Georgiou LLC, Komposit Ltd, Platon M. Kyriakides, L.kcar Intermetal and Synthetic Ltd, Lois Builders Ltd, Athena Mavronicola-Droushiotis, Medialgeria Monitoring and Consultancy Ltd, Neita International Inc., Sophia Nicolatos, Paris & Barcelona Ltd, Louiza Patsiou, Probus Mare Marine Ltd, Provident Fund of the Employees of Osel Ltd, R.A.M. Oil Cyprus Ltd, Steelway Alliance Ltd, Tameio Pronoias Prosopikou Genikon, The Cyprus Phassouri Estates Ltd, The Prnses Ltd, Christos Tsimon, Nafsika Tsimon, Unienergy Holdings Ltd, Julia Justine Jane Woods (pārstāvji: P. Tridimas, barrister), Eiropas Savienība (pārstāve: Eiropas Komisija), Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Flynn, J.-P. Keppenne un T. Maxian Rusche), Eiropas Centrālā banka (ECB) (pārstāvji: sākotnēji M. O. Szablewska un K. Laurinavičius, kuriem palīdz H.-G. Kamann, Rechtsanwalt, vēlāk – K. Laurinavičius, G. Várhelyi un O. Heinz, kuriem palīdz H.-G. Kamann, Rechtsanwalt), Eurogrupa (pārstāve: Eiropas Savienības Padome)

         Persona, kas iestājusies lietā apelācijas sūdzības iesniedzējas atbalstam: Somijas Republika (pārstāvji: S. Hartikainen un J. Heliskoski)

         (Lieta C-598/18 P)

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. de Gregorio Merino, I. Gurov, un E. Chatziioakeimidou)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eleni Pavlikka Bourdouvali, Georgios Bourdouvalis, Nikolina Bourdouvali, Coal Energy Trading Ltd, Christos Christofi, Elisavet Christofi, Athanasia Chrysostomou, Sofoklis Chrysostomou, Clearlining Ltd, Alan Dimant, Dodoni Ependyseis Chartofylakou Dimosia Etaireia Ltd, Dtek Holdings Ltd, Dtek Trading Ltd, Elma Holdings pcl, Elma Properties & Investments pcl, Agrippinoulla Fragkoudi, Dimitrios Fragkoudis, Frontal Investments Ltd, Costas Gavrielides, Eleni Harou, Theodora Hasapopoullou, Gladys Iasonos, Georgios Iasonos, Jupiter Portfolio Investments pcl, George Karkousi, Lend & Seaserve Ltd, Liberty Life Insurance pcl, Michail P. Michailidis Ltd, Michalakis Michaelides, Rena Michael Michaelidou, Akis Micromatis, Erginos Micromatis, Harinos Micromatis, Alvinos Micromatis, Plotinos Micromatis, Nertera Investments Ltd, Andros Nicolaides, Melina Nicolaides, Ero Nicolaidou, Aris Panagiotopoulos, Nikolitsa Panagiotopoulou, Lambros Panayiotides, Ersi Papaefthymiou, Kostas Papaefthymiou, Restful Time Co., Alexandros Rodopoulos, Seatec Marine Services Ltd, Sofoklis Chrisostomou & Yioí Ltd, Marinos C. Soteriou, Sparotin Ltd, Miranda Tanou, Myria Tanou (pārstāvji: P. Tridimas, barrister, un K. Chrysostomides, dikigoros), Eiropas Savienība (pārstāve: Eiropas Komisija), Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Flynn, J.-P. Keppenne un T. Maxian Rusche), Eiropas Centrālā banka (ECB) (pārstāvji: M. O. Szablewska un K. Laurinavičius, kuriem palīdz H.-G. Kamann, Rechtsanwalt), Eurogrupa (pārstāve: Eiropas Savienības Padome)

         Persona, kas iestājusies lietā apelācijas sūdzības iesniedzējas atbalstam: Somijas Republika (pārstāvji: S. Hartikainen un J. Heliskoski)

         (Lietas C-603/18 P un C-604/18 P)

         Apelācijas sūdzību iesniedzēji: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC, Agroton plc, Joanna Andreou, Kyriaki Andreou, Henrietta Jindra Burton, C & O Service & Investment Ltd, C. G. Christofides Industrial Ltd, Christakis Christofides, ko pārstāv tā testamenta izpildītājs, Theano Chrysafi, Andreas Chrysafis, Dionysios Chrysostomides, Eleni K. Chrysostomides, Eleni D. Chrysostomides, D & C Construction and Development Ltd, Chrystalla Dekatris, Constantinos Dekatris, Dr. K. Chrysostomides and Co., Emily Dragoumi, Parthenopi Dragoumi, Eastvale Finance Ltd, Nicos Eliades, Tereza Eliades, Goodway Alliance Ltd, Christos Hadjimarkos, Johnson Cyprus Employees Provident Fund, L.kcar Intermetal and Synthetic Ltd, Lois Builders Ltd, Medialgeria Monitoring and Consultancy Ltd, Neita International, Inc., Paris & Barcelona Ltd, Provident Fund of the Employees of Osel Ltd, R.A. M. Oil Cyprus Ltd, Steelway Alliance Ltd, Tameio Pronoias Prosopikou Genikon, The Cyprus Phassouri Estates Ltd, Christos Tsimon, Nafsika Tsimon, Julia Justine Jane Woods (pārstāvji: P. Tridimas, barrister (C-603/18 P), Eleni Pavlikka Bourdouvali, Georgios Bourdouvalis, Nikolina Bourdouvali, Christos Christofi, Elisavet Christofi, Clearlining Ltd, Dtek Holding Ltd, Dtek Trading Ltd, Agrippinoulla Fragkoudi, Dimitrios Fragkoudis, Frontal Investments Ltd, Costas Gavrielides, Eleni Harou, Theodora Hasapopoullou, Gladys Iasonos, Georgios Iasonos, George Karkousi, Lend & Seaserve Ltd, Michail P. Michailidis Ltd, Michalakis Michaelides, Rena Michael Michaelidou, Andros Nicolaides, Melina Nicolaides, Ero Nicolaidou, Aris Panagiotopoulos, Nikolitsa Panagiotopoulou, Alexandros Rodopoulos, Seatec Marine Services Ltd, Marinos C. Soteriou (pārstāvji: P. Tridimas, barrister, un K. Chrysostomides, dikigoros (C-604/18 P)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienība (pārstāve: Eiropas Komisija), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: E. Chatziioakeimidou, A. de Gregorio Merino un I. Gurov), Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Flynn, J.-P. Keppenne un T. Maxian Rusche), Eiropas Centrālā banka (ECB) (pārstāvji: M. O. Szablewska un K. Laurinavičius, kuriem palīdz H.-G. Kamann, Rechtsanwalt), Eurogrupa (pārstāve: Eiropas Savienības Padome)

         Persona, kas iestājusies lietā Eiropas Savienības Padomes atbalstam: Somijas Republika (pārstāvji: S. Hartikainen un J. Heliskoski)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedumu K. Chrysostomides & Co. u.c./Padome u.c. (T-680/13, EU:T:2018:486) un 2018. gada 13. jūlija spriedumu Bourdouvali u.c./Padome u.c. (T-786/14, nav publicēts, EU:T:2018:487) daļās, kurās noraidītas Eiropas Savienības Padomes iebildes par nepieņemamību, kas izvirzītas attiecībā uz šajās lietās celtajām prasībām pret Eurogrupu un Padomes Lēmuma 2013/236/ES (2013. gada 25. aprīlis), kas adresēts Kiprai, par konkrētiem pasākumiem finanšu stabilitātes un ilgtspējīgas izaugsmes atjaunošanai, 2. panta 6. punkta b) apakšpunktu.

                  2)

                  Pirmajā instancē celtās prasības lietās T-680/13 un T-786/14 daļā, kurā tās ir vērstas pret Eurogrupu un Lēmuma 2013/236 2. panta 6. punkta b) apakšpunktu, ir nepieņemamas.

                  3)

                  Noraidīt lietās C-603/18 P un C-604/18 P iesniegtās apelācijas sūdzības.

                  4)

                  Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC, Agroton plc, Joanna un Kyriaki Andreou, Bundeena Holding plc, Henrietta Jindra Burton, C & O Service & Investment Ltd, C. G. Christofides Industrial Ltd, Phidias Christodoulou, Georgia Phanou-Christodoulou, Christakis Christofides, Theano Chrysafi, Andreas Chrysafis, Dionysios Chrysostomides, Eleni K. un Eleni D. Chrysostomides, D & C Construction and Development Ltd, Chrystalla Dekatris, Constantinos Dekatris, Dr. K. Chrysostomides and Co., Emily Dragoumi, Parthenopi Dragoumi, James Droushiotis, Eastvale Finance Ltd, Nicos Eliades, Tereza Eliades, Goodway Alliance Ltd, Christos Hadjimarkos, Johnson Cyprus Employees Provident Fund, Kalia Georgiou LLC, Komposit Ltd, Platon M. Kyriakides, L.kcar Intermetal and Synthetic Ltd, Lois Builders Ltd, Athena Mavronicola-Droushiotis, Medialgeria Monitoring and Consultancy Ltd, Neita International Inc., Sophia Nicolatos, Paris & Barcelona Ltd, Louiza Patsiou, Probus Mare Marine Ltd, Provident Fund of the Employees of Osel Ltd, R.A.M. Oil Cyprus Ltd, Steelway Alliance Ltd, Tameio Pronoias Prosopikou Genikon, The Cyprus Phassouri Estates Ltd, The Prnses Ltd, Christos Tsimon, Nafsika Tsimon, Unienergy Holdings Ltd un Julia Justine Jane Woods, kā arī Eleni Pavlikka Bourdouvali, Georgios Bourdouvalis, Nikolina Bourdouvali, Coal Energy Trading Ltd, Christos Christofi, Elisavet Christofi, Athanasia Chrysostomou, Sofoklis Chrysostomou, Clearlining Ltd, Alan Dimant, Dodoni Ependyseis Chartofylakou Dimosia Etaireia Ltd, Dtek Holding Ltd, Dtek Trading Ltd, Elma Holdings pcl, Elma Properties & Investments pcl, Agrippinoulla Fragkoudi, Dimitrios Fragkoudis, Frontal Investments Ltd, Costas Gavrielides, Eleni Harou, Theodora Hasapopoullou, Gladys Iasonos, Georgios Iasonos, Jupiter Portfolio Investments pcl, George Karkousi, Lend & Seaserve Ltd, Liberty Life Insurance pcl, Michail P. Michailidis Ltd, Michalakis Michaelides, Rena Michael Michaelidou, Akis Micromatis, Erginos Micromatis, Harinos Micromatis, Alvinos Micromatis, Plotinos Micromatis, Nertera Investments Ltd, Andros Nicolaides, Melina Nicolaides, Ero Nicolaidou, Aris Panagiotopoulos, Nikolitsa Panagiotopoulou, Lambros Panayiotides, Ersi Papaefthymiou, Kostas Papaefthymiou, Restful Time Co., Alexandros Rodopoulos, Seatec Marine Services Ltd, Sofoklis Chrisostomou & Yioí Ltd, Marinos C. Soteriou, Sparotin Ltd un Miranda un Myria Tanou sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus saistībā gan ar tiesvedību pirmajā instancē, gan ar tiesvedību apelācijas instancē lietās C-597/18 P un C-598/18 P.

                  5)

                  Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC, Agroton plc, Joanna un Kyriaki Andreou, Henrietta Jindra Burton, C & O Service & Investment Ltd, C. G. Christofides Industrial Ltd, Christakis Christofides, Theano Chrysafi, Andreas Chrysafis, Dionysios Chrysostomides, Eleni K. un Eleni D. Chrysostomides, D & C Construction and Development Ltd, Chrystalla Dekatris, Constantinos Dekatris, Dr. K. Chrysostomides and Co., Emily Dragoumi, Parthenopi Dragoumi, Eastvale Finance Ltd, Nicos Eliades, Tereza Eliades, Goodway Alliance Ltd, Christos Hadjimarkos, Johnson Cyprus Employees Provident Fund, L.kcar Intermetal and Synthetic Ltd, Lois Builders Ltd, Medialgeria Monitoring and Consultancy Ltd, Neita International Inc., Paris & Barcelona Ltd, Provident Fund of the Employees of Osel Ltd, R.A.M. Oil Cyprus Ltd, Steelway Alliance Ltd, Tameio Pronoias Prosopikou Genikon, The Cyprus Phassouri Estates Ltd, Christos Tsimon, Nafsika Tsimon un Julia Justine Jane Woods, kā arī Eleni Pavlikka Bourdouvali, Georgios Bourdouvalis, Nikolina Bourdouvali, Christos Christofi, Elisavet Christofi, Clearlining Ltd, Dtek Holding Ltd, Dtek Trading Ltd, Agrippinoulla Fragkoudi, Dimitrios Fragkoudis, Frontal Investments Ltd, Costas Gavrielides, Eleni Harou, Theodora Hasapopoullou, Gladys Iasonos, Georgios Iasonos, George Karkousi, Lend & Seaserve Ltd, Michail P. Michailidis Ltd, Michalakis Michaelides, Rena Michael Michaelidou, Andros Nicolaides, Melina Nicolaides, Ero Nicolaidou, Aris Panagiotopoulos, Nikolitsa Panagiotopoulou, Alexandros Rodopoulos, Seatec Marine Services Ltd un Marinos C. Soteriou sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes, Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus saistībā gan ar tiesvedību pirmajā instancē, gan ar tiesvedību apelācijas instancē lietās C-603/18 P un C-604/18 P.

                  6)

                  Somijas Republika sedz savus šajās apelācijas tiesvedībās radušos tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 427, 26.11.2018.


title: Lieta C-607/19: Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Husqvarna AB/Lidl Digital International GmbH & Co. KG, iepriekš Lidl E-Commerce International GmbH & Co. KG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Eiropas Savienības preču zīme – Regula (EK) Nr. 207/2009 – 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts – 55. panta 1. punkts – To tiesību atcelšana, kuras saistītas ar Savienības preču zīmi – Savienības preču zīme, kas nav faktiski izmantota nepārtrauktā piecu gadu laikposmā – Piecu gadu termiņa beigas – Vērtēšanas datums)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/5

      Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Husqvarna AB/Lidl Digital International GmbH & Co. KG, iepriekš Lidl E-Commerce International GmbH & Co. KG

      (Lieta C-607/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības preču zīme - Regula (EK) Nr. 207/2009 - 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts - 55. panta 1. punkts - To tiesību atcelšana, kuras saistītas ar Savienības preču zīmi - Savienības preču zīme, kas nav faktiski izmantota nepārtrauktā piecu gadu laikposmā - Piecu gadu termiņa beigas - Vērtēšanas datums)
      (2021/C 62/04)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja): Husqvarna AB

         Atbildētāja: Lidl Digital International GmbH & Co. KG, iepriekš Lidl E-Commerce International GmbH & Co. KG G

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 (2009. gada 26. februāris) par [Eiropas Savienības] preču zīmi 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pretprasības par to tiesību atcelšanu, kuras saistītas ar Savienības preču zīmi, gadījumā datums, kas jāņem vērā, lai noteiktu, vai šajā tiesību normā norādītais nepārtrauktais piecu gadu laikposms ir beidzies, ir šīs pretprasības iesniegšanas datums.

         (1)  OV C 27, 27.1.2020.


title: Lieta C-656/19: Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Szegedi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Direktīva 2006/112/EK – Eksporta atbrīvojumi – 146. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Preces, kuras no Eiropas Savienības nosūta vai izved pircējs, kas nav reģistrēts attiecīgās dalībvalsts teritorijā – 147. pants – “Preces” Savienībā nereģistrētu “ceļotāju personīgā bagāžā” – Jēdziens – Preces, kas ir faktiski atstājušas Savienības teritoriju – Pierādījums – Eksporta atbrīvojuma atteikums – Nodokļu neitralitātes un samērīguma principi – Krāpšana)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/6

      Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Szegedi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Lieta C-656/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - Eksporta atbrīvojumi - 146. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Preces, kuras no Eiropas Savienības nosūta vai izved pircējs, kas nav reģistrēts attiecīgās dalībvalsts teritorijā - 147. pants - “Preces” Savienībā nereģistrētu “ceļotāju personīgā bagāžā” - Jēdziens - Preces, kas ir faktiski atstājušas Savienības teritoriju - Pierādījums - Eksporta atbrīvojuma atteikums - Nodokļu neitralitātes un samērīguma principi - Krāpšana)
      (2021/C 62/05)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Szegedi Törvényszék

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

         Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 147. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums “precēm ceļotāju personīgā bagāžā” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neattiecas uz precēm, kuras Eiropas Savienībā nereģistrēta privātpersona izved no Savienības komerciālos nolūkos to tālākpārdošanai trešā valstī.

                  2)

                  Direktīvas 2006/112 146. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 147. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāda valsts judikatūra, saskaņā ar kuru tad, ja nodokļu administrācija konstatē, ka nav izpildīti nosacījumi atbrīvojumam no pievienotās vērtības nodokļa (PVN) attiecībā uz precēm ceļotāju personīgā bagāžā, bet attiecīgās preces to pircējs faktiski ir izvedis ārpus Eiropas Savienības, tai ir jāizvērtē, vai šā 146. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums no PVN var tikt piemērots attiecīgajai piegādei arī tad, ja nav nokārtotas piemērojamās muitas formalitātes un pirkuma brīdī pircējam nav bijis nodoma izmantot šo pēdējo minēto atbrīvojumu.

                  3)

                  Direktīvas 2006/112 146. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 147. pants, kā arī nodokļu neitralitātes un samērīguma principi ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāda dalībvalsts prakse, saskaņā ar kuru nodokļu administrācija automātiski atsakās nodokļa maksātājam piešķirt atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa (PVN), kas paredzēts gan vienā, gan otrā no šīm normām, ja tā konstatē, ka šis nodokļa maksātājs ir negodprātīgi izdevis veidlapu, uz kuras pamata pircējs ir izmantojis šajā 147. pantā paredzēto atbrīvojumu, lai arī ir pierādīts, ka attiecīgās preces ir atstājušas Eiropas Savienības teritoriju. Šajos apstākļos šajā 146. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētā atbrīvojuma no PVN piemērošana ir jāatsaka, ja kādas formālas prasības neizpildes rezultātā nav iespējams pārliecinoši pierādīt, ka ir izpildītas šā atbrīvojuma piemērojamības materiāltiesiskās prasības, vai tiek konstatēts, ka minētais nodokļa maksātājs ir zinājis vai tam bija jāzina, ka attiecīgais darījums ir iesaistīts krāpšanā, kas apdraud kopējās PVN sistēmas darbību.

         (1)  OV C 95, 23.3.2020.


title: Lieta C-667/19: Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A.M./E.M. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Kosmētikas līdzekļi – Regula (EK) Nr. 1223/2009 – 19. pants – Patērētāju informēšana – Marķējums – Norādes, kurām jābūt uz izstrādājuma trauka un iepakojuma – Marķējums ārvalstu valodā – “Kosmētikas līdzekļa funkcija” – Jēdziens – Kosmētikas līdzekļu iepakojums ar atsauci uz patērētāja valodā izstrādātu detalizētu preču katalogu)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/7

      Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A.M./E.M.
      (Lieta C-667/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Kosmētikas līdzekļi - Regula (EK) Nr. 1223/2009 - 19. pants - Patērētāju informēšana - Marķējums - Norādes, kurām jābūt uz izstrādājuma trauka un iepakojuma - Marķējums ārvalstu valodā - “Kosmētikas līdzekļa funkcija” - Jēdziens - Kosmētikas līdzekļu iepakojums ar atsauci uz patērētāja valodā izstrādātu detalizētu preču katalogu)
      (2021/C 62/06)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Okręgowy w Warszawie

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: A.M.

         Atbildētājs: E.M.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1223/2009 (2009. gada 30. novembris) par kosmētikas līdzekļiem 19. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka norādei par “kosmētikas līdzekļa funkciju”, kurai saskaņā ar šo tiesību normu ir jābūt uz šā līdzekļa trauka un iepakojuma, ir jābūt tādai, kas patērētāju skaidri informē par izstrādājuma izmantošanu un lietošanas veidu, lai nodrošinātu, ka patērētājs to var droši izmantot, nekaitējot veselībai, un tātad to nevar reducēt tikai uz norādi par izstrādājuma lietošanas mērķiem, kas ir paredzēti šīs regulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā. Iesniedzējtiesai, ņemot vērā attiecīgā izstrādājuma raksturlielumus un īpašības, kā arī to, ko sagaida samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs vidusmēra patērētājs, ir jāpārbauda tās informācijas raksturs un apjoms, kurai šajā ziņā ir jābūt norādītai uz līdzekļa trauka un iepakojuma, lai to varētu izmantot, neapdraudot cilvēku veselību.

                  2)

                  Regulas Nr. 1223/2009 19. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs regulas 19. panta 1. punkta d), f) un g) apakšpunktā paredzētā informācija, proti, attiecīgi informācija par kosmētiskā līdzekļa īpašiem piesardzības noteikumiem lietošanā, šā līdzekļa funkciju un tā sastāvdaļām, nevar tikt ietverta uzņēmuma katalogā, uz kuru norāda minētās regulas VII pielikuma 1. punktā paredzētais simbols, kas attēlots uz šā līdzekļa iepakojuma vai trauka.

         (1)  OV C 406, 2.12.2019.


title: Lieta C-710/19: Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Conseil d'État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – G. M. A./Beļģija (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Personu brīva pārvietošanās – LESD 45. pants – Savienības pilsonība – Direktīva 2004/38/EK – Tiesības uzturēties ilgāk par trim mēnešiem – 14. panta 4. punkta b) apakšpunkts – Darba meklētāji – Saprātīgs termiņš, lai ļautu iepazīties ar darba piedāvājumiem, kas varētu būt piemēroti darba meklētājam, un veikt pasākumus, lai viņš tiktu pieņemts darbā – Prasības, ko uzņemošā dalībvalsts šajā termiņā ir noteikusi darba meklētājam – Uzturēšanās tiesību nosacījumi – Pienākums turpināt meklēt darbu un gūt reālas izredzes tikt pieņemtam darbā)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/8

      Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Conseil d'État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – G. M. A./Beļģija
      (Lieta C-710/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Personu brīva pārvietošanās - LESD 45. pants - Savienības pilsonība - Direktīva 2004/38/EK - Tiesības uzturēties ilgāk par trim mēnešiem - 14. panta 4. punkta b) apakšpunkts - Darba meklētāji - Saprātīgs termiņš, lai ļautu iepazīties ar darba piedāvājumiem, kas varētu būt piemēroti darba meklētājam, un veikt pasākumus, lai viņš tiktu pieņemts darbā - Prasības, ko uzņemošā dalībvalsts šajā termiņā ir noteikusi darba meklētājam - Uzturēšanās tiesību nosacījumi - Pienākums turpināt meklēt darbu un gūt reālas izredzes tikt pieņemtam darbā)
      (2021/C 62/07)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d'État

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: G. M. A.

         Atbildētāja: État belge

         Rezolutīvā daļa

      LESD 45. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 14. panta 4. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uzņemošajai dalībvalstij ir jāpiešķir saprātīgs termiņš Savienības pilsonim – kas sākas brīdī, kad šis Savienības pilsonis ir reģistrējies kā darba meklētājs –, lai tas varētu iepazīties ar darba piedāvājumiem, kuri tam varētu būt piemēroti, un veikt vajadzīgos pasākumus, lai tiktu pieņemts darbā.
      Šajā termiņā uzņemošā dalībvalsts var pieprasīt, lai darba meklētājs pierāda, ka viņš meklē darbu. Tikai pēc minētā termiņa beigām šī dalībvalsts var pieprasīt, lai darba meklētājs pierāda ne tikai to, ka viņš turpina meklēt darbu, bet arī to, ka viņam ir reālas izredzes tikt pieņemtam darbā.

         (1)  OV C 399, 25.11.2019.


title: Lieta C-801/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Upravni sud u Zagrebu (Horvātija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FRANCK d.d. Zagreb/Ministarstvo financija Republike Hrvatske Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – Atbrīvojumi – 135. panta 1. punkta b) un d) apakšpunkts – Jēdzieni “kredītu piešķiršana” un “citi tirgojami dokumenti” – Salikti darījumi – Galvenais pakalpojums – Līdzekļu nodošana pret atlīdzību – Vekseļa nodošana faktoringa sabiedrībai un saņemtās naudas nodošana vekseļa devējam)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/8

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Upravni sud u Zagrebu (Horvātija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FRANCK d.d. Zagreb/Ministarstvo financija Republike Hrvatske Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak

      (Lieta C-801/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - Atbrīvojumi - 135. panta 1. punkta b) un d) apakšpunkts - Jēdzieni “kredītu piešķiršana” un “citi tirgojami dokumenti” - Salikti darījumi - Galvenais pakalpojums - Līdzekļu nodošana pret atlīdzību - Vekseļa nodošana faktoringa sabiedrībai un saņemtās naudas nodošana vekseļa devējam)
      (2021/C 62/08)
      Tiesvedības valoda – horvātu

         Iesniedzējtiesa

         Upravni sud u Zagrebu

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: FRANCK d.d. Zagreb

         Atbildētāja: Ministarstvo financija Republike Hrvatske Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 135. panta 1. punkta b) un d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajās tiesību normās paredzētais atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa attiecīgi kredītu piešķiršanai un darījumiem ar citiem tirgojamiem dokumentiem attiecas uz darījumu, kurā nodokļa maksātājs par atlīdzību nodod citam nodokļa maksātājam līdzekļus, kas iegūti no faktoringa sabiedrības, kurai ir ticis izsniegts otrā nodokļu maksātāja izdots vekselis un kurai, iestājoties maksāšanas termiņam, pirmais nodokļa maksātājs garantē minētā vekseļa atmaksu.

         (1)  OV C 27, 27.1.2020.


title: Lieta C-849/19: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Vide – Direktīva 92/43/EEK – Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība – Īpaši aizsargājamas dabas teritorijas – 4. panta 4. punkts – Pienākums noteikt aizsardzības mērķus – 6. panta 1. punkts – Pienākums veikt aizsardzības pasākumus – Lēmums 2006/613/EK – Vidusjūras bioģeogrāfiskais reģions)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/9

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
      (Lieta C-849/19) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība - Īpaši aizsargājamas dabas teritorijas - 4. panta 4. punkts - Pienākums noteikt aizsardzības mērķus - 6. panta 1. punkts - Pienākums veikt aizsardzības pasākumus - Lēmums 2006/613/EK – Vidusjūras bioģeogrāfiskais reģions)
      (2021/C 62/09)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Bouchagiar un C. Hermes)

         Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvis: E. Skandalou)

         Rezolutīvā daļa

                  1.

                  Noteiktajos termiņos nepieņemdama visus pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai noteiktu aizsardzības mērķus un veiktu atbilstīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz 239 Kopienas nozīmes teritorijām, kuras atrodas Grieķijā un kuras ir norādītas Komisijas Lēmumā 2006/613/EK (2006. gada 19. jūlijs), ar ko atbilstīgi Padomes Direktīvai 92/43/EEK pieņem Kopienas nozīmes teritoriju sarakstu Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kuri tai ir saistoši attiecīgi saskaņā ar Padomes Direktīvas 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2006/105/EK (2006. gada 20. novembris), 4. panta 4. punktu un 6. panta 1. punktu.

                  2.

                  Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Apvienotās lietas C-354/20: Tiesas (virspalāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eiropas apcietināšanas orderu izpilde pret L (C-354/20 PPU), P (C-412/20 PPU) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība – Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Eiropas apcietināšanas orderis – Pamatlēmums 2002/584/TI – 1. panta 3. punkts – 6. panta 1. punkts – Nodošanas procedūras starp dalībvalstīm – Izpildes nosacījumi – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 47. panta otrā daļa – Tiesības uz piekļuvi neatkarīgai un objektīvai tiesai – Sistēmiskas vai vispārējas nepilnības – Jēdziens “izsniegšanas tiesu iestāde” – Izmaiņu, kas notikušas pēc attiecīgā Eiropas apcietināšanas ordera izsniegšanas, ņemšana vērā – Izpildes tiesu iestādes pienākums konkrēti un precīzi pārbaudīt, vai pastāv būtiski un pamatoti iemesli uzskatīt, ka pastāv patiess risks, ka tiks pārkāptas attiecīgās personas tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu nodošanas gadījumā)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/10

      Tiesas (virspalāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eiropas apcietināšanas orderu izpilde pret L (C-354/20 PPU), P (C-412/20 PPU)
      (Apvienotās lietas C-354/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība - Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Eiropas apcietināšanas orderis - Pamatlēmums 2002/584/TI - 1. panta 3. punkts - 6. panta 1. punkts - Nodošanas procedūras starp dalībvalstīm - Izpildes nosacījumi - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. panta otrā daļa - Tiesības uz piekļuvi neatkarīgai un objektīvai tiesai - Sistēmiskas vai vispārējas nepilnības - Jēdziens “izsniegšanas tiesu iestāde” - Izmaiņu, kas notikušas pēc attiecīgā Eiropas apcietināšanas ordera izsniegšanas, ņemšana vērā - Izpildes tiesu iestādes pienākums konkrēti un precīzi pārbaudīt, vai pastāv būtiski un pamatoti iemesli uzskatīt, ka pastāv patiess risks, ka tiks pārkāptas attiecīgās personas tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu nodošanas gadījumā)
      (2021/C 62/10)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Rechtbank Amsterdam

         Pamatlietas puses

      L (C-354/20 PPU), P (C-412/20 PPU)

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Pamatlēmuma 2002/584/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes Pamatlēmumu 2009/299/TI (2009. gada 26. februāris), 6. panta 1. punkts un 1. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja izpildes tiesu iestādes, kurai ir jālemj par tādas personas nodošanu, attiecībā uz kuru ir izsniegts Eiropas apcietināšanas orderis, rīcībā ir informācija, kas liecina par sistēmiskām vai vispārējām nepilnībām saistībā ar tiesu varas neatkarību šī apcietināšanas ordera izsniegšanas dalībvalstī, kas pastāvēja tā izsniegšanas brīdī vai kas ir radušās pēc šīs izsniegšanas, šī iestāde nevar liegt “izsniegšanas tiesu iestādes” statusu tiesai, kura ir izsniegusi minēto apcietināšanas orderi, un nevar pieņemt, ka pastāv būtiski un pamatoti iemesli uzskatīt, ka tad, ja šī persona tiks nodota šai pēdējai minētajai dalībvalstij, būs patiess risks, ka tiks pārkāptas tās pamattiesības uz taisnīgu lietas izskatīšanu, kas ir garantētas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otrajā daļā, neveicot konkrētu un precīzu pārbaudi, kurā tostarp tiktu ņemta vērā minētās personas personiskā situācija, attiecīgā noziedzīgā nodarījuma raksturs, kā arī faktiskie apstākļi, uz kuriem ir balstīta minētā izsniegšana, piemēram, valsts iestāžu paziņojumi, kas var ietekmēt to, kā tiek izskatīta individuāla lieta.

         (1)  OV C 320, 28.9.2020.

         OV C 378, 9.11.2020.


title: Lieta C-416/20: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Attiecībā uz TR izdoto Eiropas apcietināšanas orderu izpilde (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība – Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Pamatlēmums 2002/584/TI – Eiropas apcietināšanas orderis – 4.a panta 1. punkts – Nodošanas procedūras starp dalībvalstīm – Izpildes nosacījumi – Fakultatīvas neizpildīšanas pamati – Izņēmumi – Obligāta izpilde – Aizmuguriski piespriests sods – Pie kriminālatbildības sauktās personas bēgšana – Direktīva (ES) 2016/343 – 8. un 9. pants – Tiesības klātienē piedalīties lietas izskatīšanā – Prasības aizmuguriskas notiesāšanas gadījumā – Pārbaude, nododot notiesāto personu)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/11

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 17. decembra spriedums (Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Attiecībā uz TR izdoto Eiropas apcietināšanas orderu izpilde
      (Lieta C-416/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība - Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Pamatlēmums 2002/584/TI - Eiropas apcietināšanas orderis - 4.a panta 1. punkts - Nodošanas procedūras starp dalībvalstīm - Izpildes nosacījumi - Fakultatīvas neizpildīšanas pamati - Izņēmumi - Obligāta izpilde - Aizmuguriski piespriests sods - Pie kriminālatbildības sauktās personas bēgšana - Direktīva (ES) 2016/343 - 8. un 9. pants - Tiesības klātienē piedalīties lietas izskatīšanā - Prasības aizmuguriskas notiesāšanas gadījumā - Pārbaude, nododot notiesāto personu)
      (2021/C 62/11)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Pamatlietas puses

      TR,
      piedaloties Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Pamatlēmuma 2002/584/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kas grozīts ar Padomes Pamatlēmumu 2009/299/TI (2009. gada 26. februāris), 4.a pants ir jāinterpretē tādējādi, ka izpildes tiesu iestāde nevar atteikties izpildīt Eiropas apcietināšanas orderi, kas izsniegts, lai izpildītu brīvības atņemšanas sodu vai piemērotu ar brīvības atņemšanu saistītu drošības līdzekli, ja konkrētā persona ir radījusi šķēršļus tam, lai saņemtu pavēsti un tiesvedībā nav piedalījusies, jo ir aizbēgusi uz izpildes valsti, pamatojoties tikai uz to, ka šai izpildes tiesu iestādei nav pārliecības, ka, nododot personu izsniegšanas dalībvalstij, tiks ievērotas tiesības uz lietas izskatīšanu no jauna atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/343 (2016. gada 9. marts) par to, lai nostiprinātu konkrētus nevainīguma prezumpcijas aspektus un tiesības piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā, 8. un 9. pantam.

         (1)  OV C 390, 16.11.2020.


title: Lieta C-349/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. jūlijā iesniedza First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Apvienotā Karaliste) – NB, AB/Secretary of State for the Home Department; Persona, kas iestājusies lietā: United Nations High Commissioner for Refugees

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/11

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. jūlijā iesniedza First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Apvienotā Karaliste) – NB, AB/Secretary of State for the Home Department; Persona, kas iestājusies lietā: United Nations High Commissioner for Refugees

      (Lieta C-349/20)
      (2021/C 62/12)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: NB, AB

         Atbildētājs: Secretary of State for the Home Department

         Persona, kas iestājusies lietā: United Nations High Commissioner for Refugees

         Prejudiciālie jautājumi

      Vērtējot, vai UNRWA (1) ir beigusi sniegt aizsardzību vai palīdzību UNRWA reģistrētajiem Palestīnas bezvalstniekiem AD (2) 12. panta 1. punkta a) apakšpunkta otrā teikuma izpratnē saistībā ar invalīdiem piešķiramo palīdzību, [uzdodami šādi jautājumi]:

                  1)

                  Vai vērtējums ir tīri vēsturisks uzdevums, kura ietvaros būtu jāpārbauda apstākļi, kas, kā teikts, likuši pieteikuma iesniedzējam pamest UNRWA darbības teritoriju, tajā brīdī, kad viņš to izdarīja, vai tas ir arī ex nunc perspektīvs vērtējums par to, vai pieteikuma iesniedzējs var izmantot šādu aizsardzību vai palīdzību šobrīd?

                  2)

                  Ja atbilde uz 1. jautājumu ir tāda, ka vērtējums ietver perspektīvu vērtējumu, vai būtu likumīgi pēc analoģijas atsaukties uz 11. panta noteikumu par izbeigšanu tādējādi, ka, ja pieteikuma iesniedzējs vēsturiski var pierādīt attaisnojošu iemeslu, kādēļ viņš ir pametis UNRWA teritoriju, tad dalībvalstij ir pienākums pierādīt, ka šāds iemesls vairs nepastāv?

                  3)

                  Lai noskaidrotu, vai pastāv objektīvi attaisnojoši iemesli šādas personas izbraukšanai, kas saistīti ar UNRWA aizsardzības vai palīdzības sniegšanu, vai ir jāpierāda, ka UNRWA vai valsts, kurā tā darbojas, ir tīši nodarījusi kaitējumu vai liegusi palīdzību (noteiktu darbību vai bezdarbības dēļ)?

                  4)

                  Vai ir jāņem vērā palīdzība, ko šādām personām sniedz tādi pilsoniskās sabiedrības dalībnieki kā nevalstiskās organizācijas?

         (1)  Apvienoto Nāciju Organizācijas Palīdzības un darba aģentūra.

         (2)  Padomes Direktīva 2004/83/EK (2004. gada 29. aprīlis) par minimālajiem standartiem un statusu, lai trešo valstu pilsoņus vai bezvalstniekus atzītu par bēgļiem vai personām, kam kādā citā veidā vajadzīga starptautiska aizsardzība, un par sniegtās aizsardzības apjomu (turpmāk tekstā – “Atzīšanas direktīva” vai “AD”) (OV 2004, L 304, 12. lpp.).


title: Lieta C-453/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. septembrī iesniedza Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře (Čehijas Republika) – CityRail a.s./Správa železnic, státní organizace

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/12

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. septembrī iesniedza Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře (Čehijas Republika) – CityRail a.s./Správa železnic, státní organizace

      (Lieta C-453/20)
      (2021/C 62/13)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Iesniedzējtiesa

         Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: CityRail a.s.

         Atbildētāja: Správa železnic, státní organizace

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai attiecībā uz kravu pārvadājumiem iekraušanas un izkraušanas vieta, ieskaitot ar to saistītos sliežu ceļus, ir daļa no dzelzceļa infrastruktūras Direktīvas 2012/34 (1) 3. panta 3) punkta izpratnē?

                  2)

                  Vai saskaņā ar Direktīvu 2012/34 infrastruktūras pārvaldītājs var jebkurā brīdī par sliktu pārvadātajiem mainīt maksu par dzelzceļa infrastruktūras vai apkalpes vietu izmantošanu?

                  3)

                  Vai saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 288. pantu Direktīva 2012/34 ir saistoša valsts organizācijai Správa železnic [Dzelzceļa administrācija]?

                  4)

                  Vai tīkla pārskatā ietvertos noteikumus var atzīt par diskriminējošiem, ja tie neatbilst tādām Savienības tiesības normām, kuras Správa železnic ir pienākums ievērot?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/34/ES, ar ko izveido vienotu Eiropas dzelzceļa telpu (OV 2012, L 343, 32. lpp.).


title: Lieta C-577/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. novembrī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) – A

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/13

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. novembrī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) – A
      (Lieta C-577/20)
      (2021/C 62/14)
      Tiesvedības valoda – somu

         Iesniedzējtiesa

         Korkein hallinto-oikeus

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: A

         Lietas dalībniece: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Līgumā par Eiropas Savienības darbību garantētās pamatbrīvības un Direktīva 2005/36/EK (1) ir jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei pretendenta tiesības veikt darbību reglamentētā profesijā ir jānovērtē saskaņā ar LESD 45. un 49. pantu un šajā saistībā pieņemto judikatūru (it īpaši spriedums, 1991. gada 7. maijs, C-340/89 (2), Vlassopoulou un spriedums, 2015. gada 6. oktobris, C-298/14 (3), Brouillard), lai gan Direktīvas 2005/36/EK 13. panta 2. punktā varētu būt saskaņoti nosacījumi darbības veikšanai reglamentētā profesijā, ar kādiem uzņēmējai dalībvalstij ir jāatļauj darbības veikšana profesijā pretendentam, kuram ir tādā valstī izsniegts kvalifikāciju apliecinošs dokuments, kurā šī profesija nav reglamentēta, bet kurš neatbilst šajā direktīvas normā noteiktajai prasībai par darbību profesijā?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai Savienības tiesības – ņemot vērā lietā C-298/14, Brouillard, sniegtos apsvērumus (sprieduma 55. punkts) par ekskluzīvajiem vērtēšanas kritērijiem attiecībā uz sertifikātu līdzvērtīgumu – nepieļauj to, ka uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde tādā situācijā kā šajā lietā savā vērtējumā par apmācības līdzvērtīgumu pamatojas arī uz citu informāciju, nevis tikai no citas dalībvalsts apmācības organizatora vai iestādēm iegūto informāciju par apmācības precīzu saturu un īstenošanas kārtību?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV 2005, L 255, 22. lpp.).

         (2)  Tiesas 1991. gada 7. maija spriedums (C-340/89, Irène Vlassopoulou/Ministerium für Justiz, Bundes- und Europaangelegenheiten Baden-Württemberg, EU:C:1991:193).

         (3)  Tiesas 2015. gada 6. oktobra spriedums (C-298/14, Alain Laurent Brouillard/Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge, EU:C:2015:652).


title: Lieta C-606/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. novembrī iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) – EZ/Iberia, Líneas Aéreas de España, Sociedad Unipersonal

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/13

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. novembrī iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) – EZ/Iberia, Líneas Aéreas de España, Sociedad Unipersonal

      (Lieta C-606/20)
      (2021/C 62/15)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Düsseldorf

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: EZ

         Atbildētāja: Iberia, Líneas Aéreas de España, Sociedad Unipersonal

         Prejudiciālais jautājums

      Vai 1999. gada 28. maijā Monreālā noslēgtās Konvencijas par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju, kuru Eiropas Kopiena parakstījusi 1999. gada 9. decembrī, kas tās vārdā apstiprināta ar Padomes Lēmumu 2001/539/EK (2001. gada 5. aprīlis) (1), un kas stājusies spēkā 2004. gada 28. jūnijā, 20. panta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka pārvadātājs pilnīgi vai daļēji ir atbrīvots no Monreālas konvencijas 17. panta 2. punktā paredzētās atbildības par bagāžas nozaudēšanu, ja lidojuma pasažieris jaunus vai jaunvērtīgus elektronikas izstrādājumus, piemēram, kompakto fotokameru, planšetdatoru (“iPad”) un bezvadu austiņas ir pārvadājis nodotajā, reģistrētajā bagāžā, nevis rokas bagāžā, un nav par to informējis gaisa pārvadātāju, lai gan būtu bijis iespējams un sagaidāms, ka pasažieris šos elektronikas izstrādājumus pārvadās rokas bagāžā?

         (1)  Padomes Lēmums (2001. gada 5. aprīlis) par to, kā Eiropas Kopiena noslēdz Konvenciju par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju (Monreālas Konvenciju) (OV 2001, L 194, 38. lpp.).


title: Lieta C-632/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 24. novembrī Spānijas Karaliste iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2020. gada 23. septembra spriedumu lietā T-370/19 Spānija/Komisija

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/14

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 24. novembrī Spānijas Karaliste iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2020. gada 23. septembra spriedumu lietā T-370/19 Spānija/Komisija
      (Lieta C-632/20 P)
      (2021/C 62/16)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Spānijas Karaliste (pārstāve: S. Centeno Huerta)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Prasījumi

                  —

                  apmierināt šo apelācijas sūdzību un atcelt Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedumu lietā T-370/19 Spānija/Komisija;

                  —

                  izspriest par atcelšanas prasību un atcelt Komisijas 2019. gada 18. marta lēmumu par Kosovas nacionālās regulatīvās iestādes dalību Eiropas Elektronisko komunikāciju regulatoru iestādē (1) un

                  —

                  katrā ziņā piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Spānijas Karaliste iesniedz apelācijas sūdzību par Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedumu lietā T-370/19 Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija, izvirzot šādus pamatus:

                  —

                  tiesību kļūda Regulas 2018/1971 (2) 35. pantā ietvertā jēdziena “trešā valsts” interpretācijā, ievērojot Eiropas Savienības Līgumus un starptautiskās tiesības;

                  —

                  tiesību kļūda Stabilizācijas un asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Kosovu, no otras puses (Kosovas SAN) 111. panta interpretācijā un piemērošanā kopsakarā ar Regulas 2018/1971 35. pantu, kļūdaini interpretējot sekas, kas izriet no tā, ka Eiropas Savienība nav paudusi nostāju par Kosovas statusu starptautiskajās tiesībās;

                  —

                  tiesību kļūda Regulas 2018/1971 35. panta interpretācijā kopsakarā ar Kosovas SAN 111. pantu, jo minētā sadarbība neietver dalību BEREC un BEREC biroja valdē;

                  —

                  tiesību kļūda, uzskatot, ka LES 17. pants bija pietiekams juridiskais pamats, lai pieņemtu apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  tiesību kļūda Regulas 2018/1971 35. panta 2. punkta interpretācijā, uzskatot, ka darba mehānismus var vienpusēji noteikt Eiropas Komisija.

            Atzīstot jebkuru no šiem pamatiem, apelācijas sūdzība ir jāapmierina un līdz ar to – jāizvērtē un jāapmierina atcelšanas prasība un jāatceļ Komisijas 2019. gada 18. marta lēmums par Kosovas nacionālās regulatīvās iestādes dalību Eiropas Elektronisko komunikāciju regulatoru iestādē.

         (1)  OV 2019, C 115, 26. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1971 (2018. gada 11. decembris), ar ko izveido Eiropas Elektronisko sakaru regulatoru iestādi (BEREC) un BEREC atbalsta aģentūru (BEREC birojs), groza Regulu (ES) 2015/2120 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1211/2009 (OV 2018, L 321, 1. lpp.)


title: Lieta C-633/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 25. novembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./TC Medical Air Ambulance Agency GmbH

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/15

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 25. novembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./TC Medical Air Ambulance Agency GmbH

      (Lieta C-633/20)
      (2021/C 62/17)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja un revīzijas sūdzības iesniedzēja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Atbildētāja un atbildētāja revīzijas tiesvedībā: TC Medical Air Ambulance Agency GmbH

         Prejudiciālais jautājums

      Vai uzņēmums, kas kā apdrošinājuma ņēmējs savu klientu interesēs pie apdrošināšanas sabiedrības uztur ārvalsts ceļojumu slimības apdrošināšanu, kā arī ārvalsts un iekšzemes atgriešanas apdrošināšanu kā grupu apdrošināšanu, izplata patērētājiem dalības tiesības, kas ļauj saņemt apdrošināšanas pakalpojumus slimības vai negadījuma gadījumā ārvalstīs, un no iesaistītajiem dalībniekiem saņem atlīdzību par iegādāto apdrošināšanas segumu, ir apdrošināšanas starpnieks Direktīvas 2002/92/EK (1) 2. panta 3) un 5) punkta un Direktīvas (ES) 2016/97 (2) 2. panta 1. punkta 1), 3) un 8) apakšpunkta izpratnē?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/92/EK (2002. gada 9. decembris) par apdrošināšanas starpniecību (OV 2003, L 9, 3. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes (ES) 2016/97 (2016. gada 20. janvāris) par apdrošināšanas izplatīšanu (pārstrādāta redakcija) (OV 2016, L 26, 19. lpp.).


title: Lieta C-636/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 25. novembrī iesniedza Pécsi Törvényszék (Ungārija) – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/16

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 25. novembrī iesniedza Pécsi Törvényszék (Ungārija) – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Lieta C-636/20)
      (2021/C 62/18)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Pécsi Törvényszék

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Tolnatext Bt.

         Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (1), 22. panta 6. punkta un 29. panta noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka, procedūrās, kuras veic muitas dienests – rīkodamies kā struktūra, kas nav tiesa -, minētajam dienestam ir pienākums piešķirt tiesības tikt uzklausītam gan pēc savas ierosmes uzsāktajās procedūrās, gan procedūrās, kas uzsāktas pēc iepriekšēja pieteikuma?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 952/2013 (2013. gada 9. oktobris), ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV 2013, L 269, 1. lpp.).


title: Lieta C-648/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 1. decembrī iesniedza Westminster Magistrates’ Court (Apvienotā Karaliste) – Svištovas apgabala prokuratūra/PI

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/16

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 1. decembrī iesniedza Westminster Magistrates’ Court (Apvienotā Karaliste) – Svištovas apgabala prokuratūra/PI
      (Lieta C-648/20)
      (2021/C 62/19)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         Westminster Magistrates’ Court

         Pamatlietas dalībnieki

         Prasītāja: Svištovas apgabala prokuratūra [Bulgārija]

         Atbildētājs: PI

         Prejudiciālais jautājumi

      Vai situācijā, kad pieprasītās personas nodošana tiek lūgta, lai šo personu nodotu kriminālvajāšanai, un prokurors ir pieņēmis gan lēmumu izsniegt pamatā esošo valsts apcietināšanas orderi (turpmāk tekstā – “VAO”), gan lēmumu izsniegt Eiropas apcietināšanas orderi (turpmāk tekstā – “EAO”), – tiesai nekādā veidā neiesaistoties pirms [pieprasītās personas] nodošanas, – var uzskatīt, ka pieprasītā persona saņem divu līmeņu aizsardzību, kā to Tiesa ir paredzējusi 2016. gada 1. jūnija spriedumā Bob-Dogi, C-241/15 (1), ja:

                  a.

                  VAO ir vienīgi paredzēts apcietināt personu uz laiku, kas nepārsniedz 72 stundas, lai nodotu viņu tiesai; un

                  b.

                  pie nodošanas vienīgi tiesa lemj par [pieprasītās personas] atbrīvošanu vai apcietinājuma turpināšanu, ņemot vērā visus lietas apstākļus?

         (1)  Tiesas 2016. gada 1. jūnija spriedums (ECLI:EU:C:2016:385).


title: Lieta C-659/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. decembrī iesniedza Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) – ET/Ministerstvo životního prostředí

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/17

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. decembrī iesniedza Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) – ET/Ministerstvo životního prostředí

      (Lieta C-659/20)
      (2021/C 62/20)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Iesniedzējtiesa

         Nejvyšší správní soud

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: ET

         Atbildētāja: Ministerstvo životního prostředí

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai jēdziens “vaislas dzīvnieki” Komisijas Regulas (EK) Nr. 865/2006 (1) (2006. gada 4. maijs), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz Padomes Regulas (EK) Nr. 338/97 par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību, reglamentējot to tirdzniecību, ieviešanu, izpratnē ietver arī konkrēta audzētāja audzētus īpatņus, kaut arī šis audzētājs nekad nav bijis to īpašnieks vai turētājs?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir tāda, ka vecāku īpatņi neietilpst jēdzienā “vaislas dzīvnieki”, vai kompetentās iestādes, izvērtējot, vai ir ievērots Komisijas Regulas (EK) Nr. 865/2006 54. panta 2. punktā paredzētais nosacījums, ka vaislas dzīvnieki ir noteikti saskaņā ar piemērojamiem juridiskajiem nosacījumiem un tādā veidā, kas nav kaitīgs attiecīgo savvaļas sugu izdzīvošanai, ir pilnvarotas pārbaudīt šo vecāku īpatņu izcelsmi un uz tā pamata izvērtēt, vai vaislas dzīvnieki ir noteikti saskaņā ar šīs regulas 54. panta 2. punktā paredzētajiem kritērijiem?

                  3)

                  Vai pārbaudot, vai ir ievērots Komisijas Regulas (EK) Nr. 865/2006 54. panta 2. punktā paredzētais nosacījums, ka vaislas dzīvnieki ir noteikti saskaņā ar piemērojamiem juridiskajiem nosacījumiem un tādā veidā, kas nav kaitīgs attiecīgo savvaļas sugu izdzīvošanai, var tikt ņemti vērā citi šīs lietas apstākļi (it īpaši labticība, pārņemot īpatņus, kā arī tiesiskā paļāvība, ka būs iespējams tirgot to iespējamus pēcnācējus, vai arī mazāk stingri tiesību akti, kas bija spēkā Čehijas Republikā pirms pievienošanās Eiropas Savienībai)?

         (1)  OV 2006, L 166, 1. lpp.


title: Lieta C-660/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – MK/Lufthansa CityLine GmbH

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/17

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – MK/Lufthansa CityLine GmbH

      (Lieta C-660/20)
      (2021/C 62/21)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesarbeitsgericht

         Pamatlietas puses

         Kasācijas sūdzības iesniedzējs: MK

         Atbildētāja kasācijas tiesvedībā: Lufthansa CityLine GmbH

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai valsts tiesību normā paredzētie noteikumi, ko piemēro nepilna darba laika darba ņēmējiem, ir mazāk izdevīgi par tiem, kurus piemēro salīdzināmiem pilna darba laika darba ņēmējiem, – Direktīvas 97/81/EK (1) pielikumā pievienotā pamatnolīguma par nepilna darba laika darbu 4. klauzulas 1. punkta izpratnē –, ja šī norma pieļauj, ka papildu atlīdzība nepilna darba laika darba ņēmējiem un pilna darba laika darba ņēmējiem ir vienveidīgi atkarīga no nosacījuma, ka ir pārsniegts konkrēts, vienāds darba stundu skaits, un ja tādējādi ir atļauts to attiecināt uz visu darba samaksu, nevis tikai to darba samaksas elementu, ko veido papildu atlīdzība?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai valsts tiesību norma, kurā ir atļauts tiesības uz papildu atlīdzību atzīt atkarībā no tā, vai nepilna darba laika darba ņēmējiem un pilna darba laika darba ņēmējiem ir vienveidīgi pārsniegts konkrētu, vienādu darba stundu skaits, ir saderīga ar Direktīvas 97/81/EK pielikumā pievienotā pamatnolīguma par nepilna darba laika darbu 4. klauzulas 1. punktu un tā 4. klauzulas 2. punktā minēto pro rata temporis principu, ja papildu atlīdzības nolūks ir kompensēt īpašu darba slodzi?

         (1)  Padomes Direktīva 97/81/EK (1997. gada 15. decembris) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu (OV 1998, L 14, 9. lpp.).


title: Lieta C-687/20: Prasība, kas celta 2020. gada 17. decembrī – Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/18

      Prasība, kas celta 2020. gada 17. decembrī – Eiropas Komisija/Portugāles Republika
      (Lieta C-687/20)
      (2021/C 62/22)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Noll-Ehlers, G. Braga da Cruz)

         Atbildētāja: Portugāles Republika

         Prasītājas prasījumi

      Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt, ka Portugāles Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/49/EK (2002. gada 25. jūnijs) par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību (1) 7. panta 2. punkta pirmajā daļā paredzētos pienākums, jo tā nav izstrādājusi stratēģiskās trokšņu kartes pieciem galvenajiem autoceļiem;

                  —

                  atzīt, ka Portugāles Republika nav izpildījusi minētās direktīvas 8. panta 2. punktā paredzētos pienākumus, jo tā nav izstrādājusi rīcības plānus Amadoras un Porto aglomerācijām, 236 galvenajiem autoceļiem un 55 galvenajām dzelzceļa līnijām;

                  —

                  atzīt, ka Portugāles Republika nav izpildījusi minētās direktīvas 10. panta 2. punktā, to skatot kopsakarā ar tās VI pielikumu, paredzētos pienākumus, jo tā nav Komisijai paziņojusi no stratēģiskajām trokšņu kartēm attiecībā uz pieciem galvenajiem autoceļiem izrietošo informāciju un turklāt nav Komisijai nosūtījusi rīcības plānu kopsavilkumus attiecībā uz Amadoras un Porto aglomerācijām, 236 galvenajiem autoceļiem un 55 galvenajām dzelzceļa līnijām;

                  —

                  piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/49/EK (2002. gada 25. jūnijs) par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību (turpmāk tekstā – “direktīva”), ciktāl tas attiecas uz šo lietu, Portugāles iestādēm bija pienākums:

                  1)

                  Pirmkārt, saskaņā ar direktīvas 7. panta 2. punkta otro daļu ne vēlāk kā līdz 2008. gada 31. decembrim informēt Komisiju par visām aglomerācijām, visiem galvenajiem autoceļiem un galvenajām dzelzceļa līnijām tās teritorijā.

                  2)

                  Otrkārt, saskaņā ar direktīvas 7. panta 2. punkta pirmo daļu nodrošināt, ka ne vēlāk kā līdz 2012. gada 30. jūnijam tiek izstrādātas 2011. pārskata gada stāvokli atainojošas stratēģiskās trokšņu kartes visām aglomerācijām un visiem galvenajiem autoceļiem, un galvenajām dzelzceļa līnijām. Turklāt Portugāles iestādēm saskaņā ar direktīvas 10. panta 2. punktu, to skatot kopsakarā ar tās VI pielikumu, ne vēlāk kā līdz 2012. gada 30 decembrim bija jānosūta Komisijai informācija par stratēģiskajām trokšņu kartēm.

                  3)

                  Treškārt, saskaņā ar direktīvas 8. panta 2. punktu Portugāles iestādēm arī bija ne vēlāk kā līdz 2013. gada 18. jūlijam jāizstrādā rīcības plāni attiecībā uz visām aglomerācijām un galvenajiem autoceļiem, un galvenajām dzelzceļa līnijām, kas atrodas tās teritorijā. Turklāt Portugāles iestādēm saskaņā ar direktīvas 10. panta 2. punktu, to skatot kopsakarā ar tās VI pielikumu, ne vēlāk kā līdz 2014. gada 18. janvārim bija jānosūta Komisijai šo rīcības plānu kopsavilkumus.

            Jānorāda, ka iepriekš minētie Portugāles iestāžu pienākumi ir trīs secīgi direktīvā paredzēti posmi un ka otrais un trešais posms attiecīgi balstās katrs uz iepriekšējo posmu.

         (1)  OV 2002, L 189, 12. lpp.


title: Lieta C-690/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 18. decembrī Casino, Guichard-Perrachon un Achats Marchandises Casino iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 5. oktobra spriedumu lietā T-249/17 Casino, Guichard-Perrachon un AMC/Komisija

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/19

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 18. decembrīCasino, Guichard-Perrachon un Achats Marchandises Casino iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 5. oktobra spriedumu lietā T-249/17 Casino, Guichard-Perrachon un AMC/Komisija
      (Lieta C-690/20 P)
      (2021/C 62/23)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Casino, Guichard-Perrachon, Achats Marchandises Casino (pārstāvji: O. de Juvigny, A. Sunderland, I. Simic, G. Aubron, advokāti)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

                  —

                  Atcelt Vispārējās tiesas 2020. gada 5. oktobra sprieduma lietā T-249/17 rezolutīvās daļas 2) punktu;

                  —

                  Apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasītāju prasījumus un līdz ar to, pamatojoties uz LESD 263. un 277. pantu, atcelt kopumā Eiropas Komisijas 2017. gada 9. februāra Lēmumu C(2017) 1054;

                  —

                  Piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo pārsūdzību, kā arī tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību pirmajā instancē Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka pārsūdzētais spriedums ir pretrunā:

                  1)

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. pantam un prasībai par aizsardzību pret valsts varas patvaļīgu iejaukšanos personas privātās darbības sfērā, Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 19. pantam un Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 3. pantam, jo Vispārējā tiesa esot nospriedusi, ka i) šīs normas neuzliek Komisijai pienākumu ierakstīt piegādātāju mutiskus paziņojumus un ii) šo pārrunu “kopsavilkums”, kuru vienpusēji sagatavojuši Komisijas dienesti, ir uzskatāms par derīgu pierādījumu par to, ka tās rīcībā ir netieši pierādījumi, kas pamato Eiropas Komisijas Lēmumu C(2017) 1054;

                  2)

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. pantam un prasībai par aizsardzību pret valsts varas patvaļīgu iejaukšanos personas privātās darbības sfērā, jo Vispārējā tiesa esot nospriedusi, ka pamattiesības uz domicila neaizskaramību neparedz, ka Eiropas Komisijas Lēmumā C(2017) 1054 būtu:

                              i)

                              ierobežots laiks, kurā īstenojamas Komisijas pilnvaras veikt pārbaudi un

                              ii)

                              ierobežots to personu un telpu loks, kuras tā ir tiesīga pārbaudīt;

                  3)

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantam, jo Vispārējā tiesa ir nospriedusi, ka Komisijas veiktajām pārbaudēm piemērojamais tiesiskais regulējums atbilst pamattiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā.


title: Lieta C-693/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 21. decembrī Intermarché Casino Achats iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 5. oktobra spriedumu lietā T-254/17 Intermarché Casino Achat/Komisija

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/20

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 21. decembrīIntermarché Casino Achats iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 5. oktobra spriedumu lietā T-254/17 Intermarché Casino Achat/Komisija
      (Lieta C-693/20 P)
      (2021/C 62/24)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Intermarché Casino Achats (pārstāvji: Y. Utzschneider, J. Jourdan, C. Mussi, S. Eder, advokāti)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

                  —

                  Daļēji atcelt Vispārējās tiesas 2020. gada 5. oktobra spriedumu lietā T-254/17, ciktāl ar to ir daļēji noraidīta Intermarché Casino Achats celtā prasība, kurā tika lūgts atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 9. februāra lēmumu, kas pieņemts uz Regulas Nr. 1/2003 20. panta 1. un 4. punkta pamata (lieta AT.40466 – Tute 1), un ciktāl ar to apelācijas sūdzības iesniedzējai ir piespriests atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

                  —

                  atcelt Komisijas 2017. gada 9. februāra lēmuma iepriekš minētajā lietā AT.40466 1. panta a) punktu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar pirmo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, noraidīdama attiecībā uz Regulas Nr. 1/2003 20. panta 1. un 4. punktu izvirzīto iebildi par prettiesiskumu, kura bija pamatota ar to, ka nepastāv pienācīgi tiesību aizsardzības līdzekļi, ar kuriem var vērsties pret pārbaužu veikšanu un ka tas neatbilst Pamattiesību hartas 47. pantā un Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūrā nostiprinātajām tiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību.
      Ar otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, uzskatot, ka dokumenti, kurus Komisija iesniegusi, lai pierādītu, ka pārbaudes dienā pastāvēja nopietni netieši pierādījumi par pārkāpuma izdarīšanu, varēja tikt ņemti vērā, neievērojot Regulā Nr. 1/2003 un Regulā Nr. 773/2004 noteiktās formas prasības. Šī kļūda esot ietekmējusi Vispārējās tiesas secinājumu, ka Komisijas rīcībā bija nopietni netiešie pierādījumi par to, ka ir izdarīts lēmuma par pārbaudi 1. panta a) punktā minētais pārkāpums. Tātad, atteikdamās atcelt lēmuma par pārbaudi 1. panta a) punktu, Vispārējā tiesa neesot ievērojusi tiesības uz domicila neaizskaramību, kas ir nostiprinātas Pamattiesību hartas 7. pantā.
      Ar trešo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, uzskatīdama ka tiesības uz domicila neaizskaramību, kas ir nostiprinātas Pamattiesību hartas 7. pantā, neliek lēmumā par pārbaudi paredzēt ierobežojumus attiecība uz pārbaužu ilgumu, un šā iemesla dēļ atteikdamās atcelt šo lēmumu.


title: Lieta C-725/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 28. decembrī Maria Teresa Coppo Gavazzi u.c. iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 15. oktobra spriedumu apvienotajās lietās no T-389/19 līdz T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, no T-409/19 līdz T-414/19, no T-416/19 līdz T-418/19, no T-420/19 līdz T-422/19, no T-425/19 līdz T-427/19, no T-429/19 līdz T-432/19, T-435/19, T-436/19, no T-438/19 līdz T-442/19, no T-444/19 līdz T-446/19, T-448/19, no T-450/19 līdz T-454/19, T-463/19 un T-465/19 Maria Teresa Coppo Gavazzi u.c./Parlaments

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/21

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 28. decembrīMaria Teresa Coppo Gavazzi u.c. iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 15. oktobra spriedumu apvienotajās lietās no T-389/19 līdz T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, no T-409/19 līdz T-414/19, no T-416/19 līdz T-418/19, no T-420/19 līdz T-422/19, no T-425/19 līdz T-427/19, no T-429/19 līdz T-432/19, T-435/19, T-436/19, no T-438/19 līdz T-442/19, no T-444/19 līdz T-446/19, T-448/19, no T-450/19 līdz T-454/19, T-463/19 un T-465/19 Maria Teresa Coppo Gavazzi u.c./Parlaments
      (Lieta C-725/20 P)
      (2021/C 62/25)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Maria Teresa Coppo Gavazzi, Cristiana Muscardini, Luigi Vinci, Agostino Mantovani, Anna Catasta, Vanda Novati, Francesco Enrico Speroni, Maria Di Meo, Giuseppe Di Lello Finuoli, Raffaele Lombardo, Olivier Dupuis, Leda Frittelli, Livio Filippi, Vincenzo Viola, Antonio Mussa, Mauro Nobilia, Sergio Camillo Segre, Stefano De Luca, Riccardo Ventre, Mirella Musoni, Francesco Iacono, Vito Bonsignore, Claudio Azzolini, Vincenzo Aita, Mario Mantovani, Vincenzo Mattina, Romano Maria La Russa, Giorgio Carollo, Fiammetta Cucurnia savā vārdā un kā Giulietto Chiesa mantiniece, Roberto Costanzo, Giorgio Gallenzi kā Giulio Cesare Gallenzi mantinieks, Vitaliano Gemelli, Pasqualina Napoletano un Ida Panusa (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

                  —

                  Atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  nosūtīt lietu T-453/19 Panusa/Parlaments atpakaļ Vispārējai tiesai tās izskatīšanai pēc būtības;

                  —

                  atcelt apstrīdētos lēmumus, kas attiecas uz pārējiem apelācijas sūdzības iesniedzējiem;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās tiesvedības instancēs.

         Pamati un galvenie argumenti

         Ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji norāda uz tiesību kļūdu, ko veido tas, ka apstrīdētie lēmumi Vispārējā tiesā tika uzskatīti par tādiem, kuri nav saistīti ar tiesībām uz pensiju, un tādiem, kas tās neietekmē, tādējādi atzīstot tos par atbilstīgiem vispārējiem principiem un Pamattiesību hartai. Kļūda izriet no tā, ka tiesības uz pensiju abstrakti un patvaļīgi tika nošķirtas no tiesībām saņemt pensiju. Ar apstrīdētajiem lēmumiem esot tikušas pārkāptas šīs tiesības uz pensiju, tādējādi pārkāpjot ne tikai Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumos ietvertās tiesību normas, bet arī īpašuma tiesības, kā arī nonākot pretrunā samērīguma, tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principiem.

         Ar otro apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji norāda uz vairākām tiesību kļūdām, ko Vispārējā tiesa esot pieļāvusi, novērtēdama procesuāla rakstura atcelšanas pamatus, kurus apelācijas sūdzības iesniedzēji bija izvirzījuši pirmajā instancē, it īpaši atsaucoties uz pareiza apstrīdēto lēmumu juridiskā pamata identifikāciju, uz nodaļas vadītāja, kas pieņēma aktu, kompetenci un uz pamatojuma nenorādīšanu. Vispārējai tiesai esot bijis jānorāda, ka apstrīdētie lēmumi ir pamatoti ar tiesību normu, kas tobrīd jau bija atcelta, un, tā kā tie ir kvalificējami kā īpaši pārvaldes akti, tie būtu bijuši jāpieņem Eiropas Parlamenta Prezidijam. Turklāt Vispārējā tiesa pārmērīgi esot paplašinājusi iespēju norādīt pamatojumu per relationem. Faktiski pamatojums esot ietverts nevis apstrīdētajos lēmumos, bet gan tikai Eiropas Parlamenta Juridiskā dienesta atzinumā, uz kuru nav skaidras atsauces apstrīdētajos lēmumos un iepriekšējos aktos.

         Ar trešo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējs lietā T-453/19 norāda uz tiesību kļūdu, kas ir pieļauta, par nepieņemamu atzīstot prasību intereses celt prasību neesamības dēļ. Vispārējā tiesa faktiski nav ņēmusi vērā iespēju, ka pensija, ko saņem apelācijas sūdzības iesniedzējs, ir balstīta uz citu juridisko pamatu, lai gan šis jautājums tika apspriests tiesas sēdē. Tā kā šis cits juridiskais pamats apelācijas sūdzības iesniedzējam garantējot lielāku pensijas apmēru, intereses celt prasību esamība nevar tikt noliegta.


title: Lieta C-728/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 13. februāra rīkojums (High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Beverly Hills Teddy Bear Company/PMS International Group

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/22

      Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 13. februāra rīkojums (High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Beverly Hills Teddy Bear Company/PMS International Group

      (Lieta C-728/19) (1)

      (2021/C 62/26)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 423, 16.12.2019.


title: Apvienotās lietas T-236/17 un T-596/17: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – Balti Gaas/Komisija un INEA (Finanšu atbalsts saskaņā ar Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam – Eiropas energoinfrastruktūras joma – Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus – Prasība sakarā ar bezdarbību – Uzaicinājuma rīkoties neesamība – Nepieņemamība – Prasība atcelt tiesību aktu – Nepārsūdzams akts – Sagatavojošs tiesību akts – Daļēja nepieņemamība – Lēmums, ar kuru priekšlikums tiek noraidīts – Acīmredzamas kļūdas vērtējumā – Pienākums norādīt pamatojumu – Komisijas kompetence)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/23

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – Balti Gaas/Komisija un INEA

      (Apvienotās lietas T-236/17 un T-596/17) (1)

      (Finanšu atbalsts saskaņā ar Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam - Eiropas energoinfrastruktūras joma - Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus - Prasība sakarā ar bezdarbību - Uzaicinājuma rīkoties neesamība - Nepieņemamība - Prasība atcelt tiesību aktu - Nepārsūdzams akts - Sagatavojošs tiesību akts - Daļēja nepieņemamība - Lēmums, ar kuru priekšlikums tiek noraidīts - Acīmredzamas kļūdas vērtējumā - Pienākums norādīt pamatojumu - Komisijas kompetence)
      (2021/C 62/27)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Balti Gaas OÜ (Tallina, Igaunija) (pārstāve: E. Tamm, advokāte)

         Atbildētāji: Eiropas Komisija (pārstāvji: O. Beynet, Y. Marinova), Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (pārstāvji: I. Ramallo un L. Di Paolo)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Igaunijas Republika (pārstāve: N. Grünberg)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt lēmumu, kas, kā tiek apgalvots, ir ietverts INEA2017. gada 17. februāra vēstulē par prasītājas piedāvājumu, atsaucoties uz priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu otro kārtu par 2016. gadu Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta ietvaros (EISI), pamatojoties uz daudzgadu darba programmu, kas pieņemta atbilstoši Komisijas 2016. gada 17. marta Īstenošanas lēmumam C(2016) 1587 final, ar ko groza Komisijas Īstenošanas lēmumu C(2014) 2080, ar ko izveido Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta daudzgadu darba programmu finansiālā atbalsta piešķiršanai Eiropas energoinfrastruktūras jomā laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam (lieta T-236/17), un, otrkārt, primāri – prasība, kura ir pamatota ar LESD 265. pantu un ar kuru tiek lūgts atzīt, ka Komisija ir prettiesiski atturējusies pieņemt pamatotu lēmumu par minēto prasītājas priekšlikumu, un, pakārtoti, prasība, ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2017. gada 14. marta Īstenošanas lēmumu C(2017) 1593 final par atlasi un dotāciju piešķiršanu darbībām, kas sekmē kopīgu interešu projektus atbilstoši Eiropas Infrastruktūras savienošanas instrumentam Eiropas energoinfrastruktūras jomā (lieta T-596/17).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasības noraidīt.

                  2)

                  Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA) sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Balti Gaas OÜ tiesāšanās izdevumus lietā T-236/17; Eiropas Komisija pati sedz savus tiesāšanās izdevumus šajā lietā.

                  3)

                  Balti Gaas sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus lietā T-596/17.

                  4)

                  Igaunijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 221, 10.7.2017.


title: Lieta T-442/17 RENV: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – RN/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Pārdzīvojušais laulātais – Apgādnieka zaudējuma pensija – Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 18. un 20. pants – Atbilstības nosacījumi – Laulības ilgums – Iebilde par prettiesiskumu – Vienlīdzīga attieksme – Nediskriminācijas vecuma dēļ princips – Samērīgums – “Laulātā” jēdziens)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/24

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – RN/Komisija
      (Lieta T-442/17 RENV) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pārdzīvojušais laulātais - Apgādnieka zaudējuma pensija - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 18. un 20. pants - Atbilstības nosacījumi - Laulības ilgums - Iebilde par prettiesiskumu - Vienlīdzīga attieksme - Nediskriminācijas vecuma dēļ princips - Samērīgums - “Laulātā” jēdziens)
      (2021/C 62/28)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: RN (pārstāvis: F. Moyse, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Gattinara un B. Mongin)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāves: M. Ecker un E. Taneva)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2014. gada 24. septembra lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītājas lūgums piešķirt apgādnieka zaudējuma pensiju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 24. septembra lēmumu, ar kuru noraidīts RN lūgums par apgādnieka zaudējuma pensijas piešķiršanu.

                  2)

                  Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina RN izdevumus lietā F-104/15 un šajā tiesvedībā pēc lietas nodošanas atpakaļ.

                  3)

                  Komisija un RN sedz savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā lietā T-695/16 P pašas.

                  4)

                  Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus lietā F-104/15 un šajā tiesvedībā pēc lietas nodošanas atpakaļ.

         (1)  OV C 302, 14.9.2015.


title: Lieta T-93/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – International Skating Union/Komisija (Konkurence – Uzņēmumu apvienība – Ātrslidošanas sacensības – Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta pārkāpums – Sporta federācijas regulējums – Konkurences tiesību un sporta specifikas saskaņošana – Derības sporta jomā – Sporta šķīrējtiesa – Pamatnostādnes naudas sodu aprēķināšanai – LESD 101. panta teritoriālā piemērošanas joma – Konkurences ierobežojums mērķa dēļ – Korektīvi pasākumi)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/24

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – International Skating Union/Komisija
      (Lieta T-93/18) (1)

      (Konkurence - Uzņēmumu apvienība - Ātrslidošanas sacensības - Lēmums, ar ko konstatēts LESD 101. panta pārkāpums - Sporta federācijas regulējums - Konkurences tiesību un sporta specifikas saskaņošana - Derības sporta jomā - Sporta šķīrējtiesa - Pamatnostādnes naudas sodu aprēķināšanai - LESD 101. panta teritoriālā piemērošanas joma - Konkurences ierobežojums mērķa dēļ - Korektīvi pasākumi)
      (2021/C 62/29)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: International Skating Union (Lozanna, Šveice) (pārstāvis: J.-F. Bellis, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: H. van Vliet, G. Meessen un F. van Schaik)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Mark Jan Hendrik Tuitert (Hogmada, Nīderlande), Niels Kerstholt (Zeista, Nīderlande), European Elite Athletes Association (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji: B. Braeken un J. Versteeg, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 8230 final (2017. gada 8. decembris) par procedūru atbilstoši LESD 101. pantam un EEZ līguma 53. pantam (Lieta AT/40208 – Starptautiskās Slidošanas savienības atbilstības noteikumi).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmuma C(2017) 8230 final (2017. gada 8. decembris) par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta AT/40208 – Starptautiskās Slidošanas savienības atbilstības noteikumi) 2. un 4. pantu, ciktāl Komisija, uzdodot Starptautiskajai Slidošanas savienībai izbeigt konstatēto pārkāpumu un paredzot naudas sodu gadījumam, ja tas netiktu izbeigts, atsaucas uz šķīrējtiesas noteikumiem un pieprasa to grozīšanu, ja tiktu atstāta spēkā iepriekšēju atļauju piešķiršanas procedūra.

                  2)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                  International Skating Union un Eiropas Komisija savus tiesāšanās izdevumus sedz pašas.

                  4)

                  European Elite Athletes Association, Jan Hendrik Tuitert un Niels Kersholt savus tiesāšanās izdevumus sedz paši.

         (1)  OV C 142, 23.4.2018.


title: Lieta T-515/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – Fakro/Komisija (Konkurence – Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Jumta logu un apmaļu tirgus – Lēmums par sūdzības noraidīšanu – Regulas (EK) Nr. 773/2004 7. pants – Piekļuve lietas materiāliem – Labas pārvaldības princips – Saprātīgs termiņš – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Pienākums norādīt pamatojumu – Savienības interešu neesamība – Pārkāpuma pastāvēšanas pierādīšanas iespējamība – Plēsonīgas cenas – “Apkarojošas preču zīmes” – Atlaides – Ekskluzivitāte)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/25

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – Fakro/Komisija
      (Lieta T-515/18) (1)

      (Konkurence - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Jumta logu un apmaļu tirgus - Lēmums par sūdzības noraidīšanu - Regulas (EK) Nr. 773/2004 7. pants - Piekļuve lietas materiāliem - Labas pārvaldības princips - Saprātīgs termiņš - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pienākums norādīt pamatojumu - Savienības interešu neesamība - Pārkāpuma pastāvēšanas pierādīšanas iespējamība - Plēsonīgas cenas - “Apkarojošas preču zīmes” - Atlaides - Ekskluzivitāte)
      (2021/C 62/30)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Fakro sp. z o.o. (Nowy Sącz, Polija) (pārstāvji: A. Radkowiak-Macuda un Z. Kiedacz, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Farley, I. Rogalski un J. Szczodrowski)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Polijas Republika (pārstāvji: B. Majczyna, M. Wiącek un M. Rzotkiewicz)

         Priekšmets

      Prasība, kas celta atbilstoši LESD 263. pantam un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2018. gada 14. jūnija Lēmumu C(2018) 3864 final, ar ko ir noraidīta sūdzība, kuru prasītāja iesniegusi saistībā ar iespējamo LESD 102. panta pārkāpumu jumta logu un apmaļu tirgū (lieta AT.40026 – Velux).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Fakro sp. z o.o., Eiropas Komisija un Polijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 427, 26.11.2018.


title: Lieta T-541/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – Changmao Biochemical Engineering/Komisija (Dempings – Ķīnas izcelsmes vīnskābes imports – Galīgā antidempinga maksājuma pagarināšana – Normālās vērtības noteikšana – Protokols par Ķīnas pievienošanos PTO – Analogās valsts metode – Regulas (ES) 2016/1036 2. panta 7. punkts un 11. panta 2. punkts – Savienības ražošanas nozares neaizsargātība – Zaudējumu atkārtošanās iespējamība – Tiesības uz aizstāvību – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/26

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – Changmao Biochemical Engineering/Komisija
      (Lieta T-541/18) (1)

      (Dempings - Ķīnas izcelsmes vīnskābes imports - Galīgā antidempinga maksājuma pagarināšana - Normālās vērtības noteikšana - Protokols par Ķīnas pievienošanos PTO - Analogās valsts metode - Regulas (ES) 2016/1036 2. panta 7. punkts un 11. panta 2. punkts - Savienības ražošanas nozares neaizsargātība - Zaudējumu atkārtošanās iespējamība - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2021/C 62/31)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Ķīna) (pārstāvji: K. Adamantopoulos un P. Billiet, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Demeneix un M. Franç)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Itālija), Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Borgoricco, Itālija), Caviro Distillerie Srl (Faenza, Itālija) (pārstāvis: R. MacLean, solicitor)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/921 (2018. gada 28. jūnijs), ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas, kas veikta atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 11. panta 2. punktam, nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vīnskābes importam (OV 2018, L 164, 14. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 408, 12.11.2018.


title: Lieta T-315/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – BT/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Pārdzīvojušais laulātais – Apgādnieka zaudējuma pensija – Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 18. un 20. pants – Atbilstības nosacījumi – Laulības ilgums – Iebilde par prettiesiskumu – Vienlīdzīga attieksme – Nediskriminācijas vecuma dēļ princips – Samērīgums)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/27

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – BT/Komisija
      (Lieta T-315/19) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pārdzīvojušais laulātais - Apgādnieka zaudējuma pensija - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 18. un 20. pants - Atbilstības nosacījumi - Laulības ilgums - Iebilde par prettiesiskumu - Vienlīdzīga attieksme - Nediskriminācijas vecuma dēļ princips - Samērīgums)
      (2021/C 62/33)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: BT (pārstāvis: J.-N. Louis, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis: B. Mongin)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītāja prasījumu atbalstam: Association internationale des anciens de l’Union européenne (AIACE Internationale) (pārstāvis: J. Van Rossum, advokāts)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji: J. Van Pottelberge un J. Steele), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer un R. Meyer)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2018. gada 20. jūlija lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītāja lūgums piešķirt apgādnieka zaudējuma pensiju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Komisijas 2018. gada 20. jūlija lēmumu, ar kuru ir noraidīts BT lūgums piešķirt apgādnieka zaudējuma pensiju.

                  2)

                  Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina BT tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

                  4)

                  Association internationale des anciens de l’Union européenne (AIACE Internationale) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 246, 22.7.2019.


title: Lieta T-521/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – Haswani/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju – Līdzekļu iesaldēšana – Res judicata spēks – Termiņš prasības celšanai – Pienākums norādīt pamatojumu – Kļūda vērtējumā – Samērīgums)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/28

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – Haswani/Padome
      (Lieta T-521/19) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Līdzekļu iesaldēšana - Res judicata spēks - Termiņš prasības celšanai - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūda vērtējumā - Samērīgums)
      (2021/C 62/34)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: George Haswani (Yabroud, Sīrija) (pārstāvis: G. Karouni, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. Limonet un V. Piessevaux)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kas celta atbilstoši LESD 263. pantam un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2016/850 (2016. gada 27. maijs), ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2016, L 141, 125. lpp.), Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2016/840 (2016. gada 27. maijs), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV 2016, L 141, 30. lpp.), Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/917 (2017. gada 29. maijs), ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2017, L 139, 62. lpp.), Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2017/907 (2017. gada 29. maijs), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV 2017, L 139, 15. lpp.), Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2017/1245 (2017. gada 10. jūlijs), ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2017, L 178, 13. lpp.), Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2017/1241 (2017. gada 10. jūlijs), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV 2017, L 178, 1. lpp.), Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/778 (2018. gada 28. maijs), ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2018, L 131, 16. lpp.), Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2018/774 (2018. gada 28. maijs), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV 2018, L 131, 1. lpp.), Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/806 (2019. gada 17. maijs), ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2019, L 132, 36. lpp.), Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/798 (2019. gada 17. maijs), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV 2019, L 132, 1. lpp.), Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/719 (2020 gada 28. maijs), ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2020, L 168, 66. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/716 (2020. gada 28. maijs), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV 2020, L 168, 1. lpp.), ciktāl šie akti attiecas uz prasītāju, un, otrkārt, prasība atbilstoši LESD 268. pantam par zaudējumu atlīdzināšanu, kuri prasītājam esot radīti ar šiem aktiem.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  George Haswani atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 305, 9.9.2019.


title: Lieta T-3/20: Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – Forbo Financial Services/EUIPO – Windmöller (“Canoleum”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Canoleum” reģistrācijas pieteikums – Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “MARMOLEUM” – Relatīvs atteikuma pamats – Dokumenta, kurā izklāstīts apelācijas sūdzības pamatojums, novēlota iesniegšana – Apelācijas sūdzības nepieņemamība apelācijas padomē – Pieteikums par restitutio in integrum – Prasītāju pārstāvošā advokāta pēkšņa slimība – Rūpības pienākums – Advokāta oficiālā paziņojuma pierādījuma spēks)

text:
               22.2.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 62/29

      Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedums – Forbo Financial Services/EUIPO – Windmöller (“Canoleum”)

      (Lieta T-3/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Canoleum” reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “MARMOLEUM” - Relatīvs atteikuma pamats - Dokumenta, kurā izklāstīts apelācijas sūdzības pamatojums, novēlota iesniegšana - Apelācijas sūdzības nepieņemamība apelācijas padomē - Pieteikums par restitutio in integrum - Prasītāju pārstāvošā advokāta pēkšņa slimība - Rūpības pienākums - Advokāta oficiālā paziņojuma pierādījuma spēks)
      (2021/C 62/35)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Forbo Financial Services AG, Bāra (Šveice) (pārstāvis: S. Fröhlich, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Fischer)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Windmöller GmbH, Augustdorfa (Vācija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 9. oktobra lēmumu lietā R 773/2019-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Forbo Financial Services un Windmöller

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2019. gada 9. oktobra lēmumu lietā R 773/2019-2.

                  2)

                  EUIPO atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 77, 9.3.2020.