title: lieta T-130/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. aprīlī — Aughinish Alumina /Komisija

text:
               23.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 140/35

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. aprīlī — Aughinish Alumina/Komisija
   (lieta T-130/07)
   (2007/C 140/60)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aughinish Alumina Ltd, Askeaton (Īrija) (pārstāvji — J. Handoll, C. Waterson, solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 7. janvāra lēmumu attiecībā uz atbrīvojumu no akcīzes nodokļa par minerāleļļām, ko Gardannā, Šenonas apgabalā un Sardīnijā izmanto par kurināmo alumīnija oksīda ražošanā, ciktāl šis lēmums attiecas uz AAL;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kas radušies AAL šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas 2007. gada 7. janvāra Lēmumu C(2007)286, galīgā redakcija, attiecībā uz Francijas, Īrijas un Itālijas noteikto atbrīvojumu no akcīzes nodokļa par minerāleļļām, ko attiecīgi Gardannā, Šenonas apgabalā un Sardīnijā izmanto par kurināmo alumīnija oksīda ražošanā, ciktāl šis lēmums attiecas uz Aughinish Alumina Ltd (turpmāk tekstā — “AAL”).
   Savas prasības atbalstam AAL izvirza astoņus atcelšanas pamatus.
   Pirmkārt, prasītāja norāda, ka Komisija neievēroja to, ka atbrīvojums atbilst Īrijas nodokļu sistēmas būtībai un loģikai un līdz ar to nav atbalsts.
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija nav pienācīgi izanalizējusi attiecīgos tirgus un konkurences struktūru tajos. Ņemot vērā to, ka Komisija pati iepriekš apstiprināja, ka nepastāv konkurences traucējumi, un to, ka Padome atļāva piemērot atbrīvojumus līdz 2006. gada 31. decembrim, prasītāja uzskata, ka Komisijai bija pienākums pierādīt, ka tā veikusi rūpīgu ekonomisku analīzi, kas skaidri liecinātu par to, ka pastāvēja konkurences traucējumi vai to draudi. Tātad prasītāja apgalvo, ka Komisija nav pierādījusi, ka attiecīgais atbrīvojums ir atbalsts.
   Treškārt, pat ja atbrīvojums tomēr būtu uzskatāms par atbalstu, prasītāja pārmet Komisijai, ka tā neuzskatīja attiecīgo atbalstu par pastāvošu atbalstu, uz kuru attiecas EKL 88. panta 1. punkts. Atbalsts bija saistību, kuras tika uzņemtas pirms Īrijas pievienošanās Eiropas Kopienām, priekšmets un tika paziņots 1983. gada janvārī. Tā kā Komisija nebija rīkojusies līdz 2000. gada 17. jūlijam, 10 gadu noilguma periods ir beidzies un atgūšana tātad nebija pieļaujama. Prasītāja tātad apgalvo, ka attiecīgo atbalstu nevar uzskatīt par atbalsta shēmu.
   Ceturtkārt, prasītāja norāda, ka Komisijai būtu bijis jāievēro viss acquis akcīzes nodokļu saskaņošanas jomā, lai noteiktu, vai un kādā veidā izmantot savas pilnvaras atbilstoši EK līguma noteikumiem par valsts atbalstu. Apstrīdētajā lēmumā ir būtiski pārkāpts tiesiskās drošības princips, jo tas ignorējot atļaujas, ko izsniedza Padome saskaņā ar EKL 93. pantu, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu. Turklāt tiek apgalvots, ka Komisija nav izvērtējusi apsvērumu, ka atbilstoši EKL 93. pantam Padomes pieņemtie noteikumi bija lex specialis, kam bija jādod priekšroka pār jebkādu tam neatbilstošu valsts atbalsta noteikumu interpretāciju. Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisija nav izmantojusi procedūras, kas tai ir pieejamas saskaņā ar Direktīvu 92/81/EEK, lai atrisinātu jautājumu par valsts atbalstu vai citas bažas, un nav mēģinājusi panākt attiecīgo Padomes lēmumu atcelšanu, tādējādi samazinot Padomes pasākumu lietderīgo iedarbību.
   Piektkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija, pieņemot apstrīdēto lēmumu, nav ņēmusi vērā EKL 3. un 157. panta pamatprasības, proti, stiprināt Kopienas rūpniecības konkurētspēju un nodrošināt vajadzīgos apstākļus Kopienas rūpniecības konkurētspējai.
   Sestkārt, konstatējot, ka 20 % no atbrīvojuma summas bija valsts atbalsts, Komisija neesot ņēmusi vērā apstākli, ka prasītājai bija jāpilda vairāki pienākumi vides aizsardzības jomā, un neesot apsvērusi pasākumus, kuriem būtu tāda pati stimulējoša iedarbība kā prasībai maksāt ievērojamu daļu no valsts nodokļa summas.
   Septītkārt, prasītāja apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu tika pārkāpts tiesiskās paļāvības aizsardzības princips un tiesiskās drošības princips.
   Astotkārt, EKL 88. panta 2. punktā paredzētās procedūras pārmērīgs ilgums ir pretrunā labas pārvaldības principam un tiesiskās drošības principam, un prasītāja apgalvo, ka tas ir īpaši būtiski, ņemot vērā, ka Komisija pirms procedūras sākšanas jau bija pieļāvusi bezdarbību attiecībā uz 1983. gada paziņojumu.


title: lieta T-392/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Salvatore Gagliardi iesniedza 2004. gada 24. septembrī

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/29

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Salvatore Gagliardi iesniedza 2004. gada 24. septembrī
   (lieta T-392/04)
   (2004/C 284/57)
   tiesvedības valoda – itāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 24. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Salvatore Gagliardi, kuram pieder individuālais uzņēmums ar tādu pašu nosaukumu un kuru pārstāv Alex Schmitt, Prof. Paolo Biavati un Sandro Corona, advokāti.
   Arī sabiedrība Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG ir puse procesā Apelāciju padomē.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju 4. padomes 2004. gada 15. jūnija lēmumu inter partes (lieta R 0154/2002-4) un atbilstoši Reglamenta 87. pantam piespriest personām, kurām spriedums ir nelabvēlīgs (ITSB, ciktāl tas ir atbildīgs, piemēram, tāpēc, ka ir vainojams tam iesniegtās prasības robežu pārsniegšanā).

               —

               atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

               Prasītājs

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Grafiskā zīme “MANU” – Reģistrācijas pieteikums Nr. 1.021.690, prasība attiecībā uz vairākām 18., 24. un 25. kategorijas precēm

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Sabiedrība Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Vācijas vārdiskā zīme “MANOU” attiecībā uz 25. kategorijas precēm (apģērbs, apavi, galvassegas)

               Iebildumu nodaļas lēmums:

               Iebildums noraidīts

               Apelāciju padomes lēmums:

               Apelācijas sūdzība apmierināta un reģistrācijas pieteikums noraidīts

               Izvirzītie pamati:

               Nepareiza 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošana Regulā (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi. Prasītājs tāpat norāda, ka Apstrīdētais lēmums ir spēkā neesošs, jo pārsniedz Padomē iesniegtās prasības robežas, noraidot preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz 18. un 24. kategorijas precēm, kas nenoliedzami nekad nav bijušas iebildumu priekšmets, papildus pārējām 25. kategorijas precēm, izņemot apģērbu, neraugoties uz to, ka iebildumi attiecās tikai uz apģērbu.


title: Lieta T-439/09: Prasība, kas celta 2009. gada 23. oktobrī — Purvis /Parlaments

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/32

         Prasība, kas celta 2009. gada 23. oktobrī — Purvis/Parlaments
   (Lieta T-439/09)
   2010/C 11/61
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      John Robert Purvis, Sentendrūsa (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Parlamenta prezidija 2009. gada 9. marta un 1. aprīļa lēmumus, ar kuriem izdara grozījumus papildu pensiju shēmā un atceļ īpašos papildu pensijas izmaksas veidus Parlamenta locekļiem vai bijušajiem locekļiem, kas brīvprātīgi pievienojušies šai brīvprātīgajai pensiju shēmai;

               —

               atcelt Parlamenta 2009. gada 7. augusta lēmumu, ar kuru prasītājam tiek atteikts piešķirt pensiju 25 % apmērā kapitāla formā;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasība ir vērsta pret Parlamenta 2009. gada 7. augusta lēmumu, kas pieņemts atbilstoši tiesiskajam regulējumam par Eiropas Parlamenta deputātu papildu (brīvprātīgo) pensiju shēmu, kas ietverta Noteikumu par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām VIII pielikumā, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Parlamenta 2009. gada 9. marta lēmumu, ar kuru tiek noraidīts prasītāja lūgums viņam piešķirt viņa papildu pensiju, sākot ar 2009. gada augustu, daļēji (25 % apmērā) kapitāla formā un daļēji rentes veidā.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs pēc būtības izvirza četrus pamatus par:

               —

               prasītāja iegūto tiesību, kā arī tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu;

               —

               vispārējo vienlīdzīgas attieksmes un samērīguma principu pārkāpumu;

               —

               Noteikumu par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām 29. panta, kurā paredzēts, ka kvestori un ģenerālsekretārs seko šo noteikumu interpretācijai un stingrai ievērošanai, pārkāpumu;

               —

               labas ticības līgumu izpildē pārkāpumu un tīri voluntāru klauzulu spēkā neesamību.


title: Lieta C-410/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 19. jūlijā iesniedza Vilniaus apygardos administracinis teismas — UAB Baltlanta / Lietuvos valstybė , ko pārstāv Lietuvas Republikas Zemkopības ministrija

text:
               28.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 19. jūlijā iesniedza Vilniaus apygardos administracinis teismas — UAB Baltlanta/Lietuvos valstybė, ko pārstāv Lietuvas Republikas Zemkopības ministrija
   (Lieta C-410/13)
   2013/C 284/02
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: UAB Baltlanta

      Atbildētāja: Lietuvos valstybė (Lietuvas valsts), ko pārstāv Lietuvas Republikas Zemkopības ministrija

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas Nr. 1260/1999 (1) 38. pants, kurā ir noteikts dalībvalsts pienākums informēt Eiropas Komisiju par administratīviem un tiesas procesiem un sadarboties ar Eiropas Komisiju, ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā tiek prasīts, lai dalībvalsts informētu Eiropas Komisiju par visiem tiesību strīdiem attiecībā uz īstenojošās iestādes, starpniekiestādes, vadošās iestādes vai maksājumu iestādes rīcību vai bezdarbību saistībā ar iesnieguma vērtēšanu, atlasi, lēmuma par palīdzības piešķiršanu pieņemšanu vai projekta īstenošanu?

               2)

               Vai Regulas Nr. 2792/1999 (2) 19. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā tiek prasīts, lai dalībvalsts sagatavotu palīdzības shēmas un, vienojoties ar Eiropas Komisiju, nodrošinātu līdzekļus gadījumiem, kad tiesas izskata tiesību strīdus attiecībā uz īstenojošās iestādes, starpniekiestādes, vadošās iestādes vai maksājumu iestādes rīcību vai bezdarbību saistībā ar iesnieguma vērtēšanu, atlasi, lēmuma par palīdzības piešķiršanu pieņemšanu vai projekta īstenošanu?

               3)

               Vai Komisijas Lēmuma COM(2006) 3424, ar kuru tiek noteiktas Pamatnostādnes par atbalsta izbeigšanu no struktūrfondiem (2000.–2006. gads), 6. un 7. daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tajās tiek prasīts, lai dalībvalsts informētu Eiropas Komisiju par visiem tiesību strīdiem attiecībā uz īstenojošās iestādes, starpniekiestādes, vadošās iestādes vai maksājumu iestādes rīcību vai bezdarbību saistībā ar iesnieguma vērtēšanu, atlasi, lēmuma par palīdzības piešķiršanu pieņemšanu vai projekta īstenošanu un izlemtu, vai šī darbība pilnībā vai daļēji ir jāsvītro no programmas un/vai jāaizvieto ar citu darbību u. tml., vai tā ir jāatstāj programmā, vai arī ir jārīkojas citādi, nodrošinot lēmuma par palīdzības piešķiršanu pienācīgu izpildi pēc tiesas procesa beigām?

               4)

               Vai tas, ka valsts tiesā izskatāmajā lietā nepastāv konkrēti noteikumi, kuros būtu paredzētas attiecīgo valsts iestāžu funkcijas tiesību strīdu gadījumā par īstenojošās iestādes, starpniekiestādes, vadošās iestādes vai maksājumu iestādes rīcību vai bezdarbību saistībā ar iesnieguma vērtēšanu, atlasi, lēmuma par palīdzības piešķiršanu pieņemšanu vai projekta īstenošanu, proti nepastāv noteikums, ka attiecīgajām valsts iestādēm ir pienākums informēt Eiropas Komisiju par notiekošu tiesas procesu un veikt pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek rezervēti līdzekļi strīdīgās palīdzības piešķiršanai līdz jautājuma par palīdzības piešķiršanu galīgai atrisināšanai, ir saderīgi ar dalībvalsts pienākumu saskaņā ar Regulas Nr. 1260/1999 38. pantu informēt Komisiju par administratīviem un tiesas procesiem un sadarboties ar Komisiju, ar Regulas Nr. 2792/1999 19. pantu un Komisijas Lēmuma COM(2006) 3424, ar kuru tiek noteiktas Pamatnostādnes par atbalsta izbeigšanu no struktūrfondiem (2000.–2006. gads), 6. un 7. daļā ietvertajām prasībām?

      (1)  Padomes 1999. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1260/1999, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem (OV L 161, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 1999. gada 17. decembra Regula (EK) Nr. 2792/1999, kas nosaka sīki izstrādātus Kopienas noteikumus un kārtību attiecībā uz struktūrpalīdzību zivsaimniecības nozarē (OV L 337, 10. lpp.).


title: Lieta C-113/08: Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 4. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2006/49/EK — Ieguldījumu sabiedrības un kredītiestādes — Kapitāla pietiekamība — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/9

         Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 4. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-113/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2006/49/EK - Ieguldījumu sabiedrības un kredītiestādes - Kapitāla pietiekamība - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2009/C 19/15)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M.-A. Rabanal Suárez un P. Dejmek)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — B. Plaza Cruz)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Noteikumu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvas 2006/49/EK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (pārstrādātā versija) (OV L 177, 201. lpp.) prasības, nepieņemšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvas 2006/49/EK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (pārstrādāta versija), un it īpaši tās 17. panta, 22.-25. panta, 30., 33., 35., 40., 41., 43., 44. un 50. panta, kā arī I, II un VII pielikuma prasības, Spānijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 116, 9.5.2008.


title: Lieta T-410/15 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 13. septembra spriedums – Pohjanmäki/Padome Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — 2013. gada paaugstināšana amatā — Iecēlējinstitūcijas un konsultatīvās amatā paaugstināšanas komisijas attiecīgās lomas — Novērtējuma ziņojumu neesamība — Konsultatīvās amatā paaugstināšanas komisijas locekļu neiepazīšanās ar novērtējuma ziņojumiem — Amatā paaugstināšanas komisijas ziņotāja funkciju un bijušā novērtētāja funkciju saderība — Vienlīdzīga attieksme — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               24.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/38

         Vispārējās tiesas 2016. gada 13. septembra spriedums – Pohjanmäki/Padome
   (Lieta T-410/15 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - 2013. gada paaugstināšana amatā - Iecēlējinstitūcijas un konsultatīvās amatā paaugstināšanas komisijas attiecīgās lomas - Novērtējuma ziņojumu neesamība - Konsultatīvās amatā paaugstināšanas komisijas locekļu neiepazīšanās ar novērtējuma ziņojumiem - Amatā paaugstināšanas komisijas ziņotāja funkciju un bijušā novērtētāja funkciju saderība - Vienlīdzīga attieksme - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 392/49)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Jaana Pohjanmäki (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – M. Velardo, avocat)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – E. Rebasti un M. Bauer)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 18. maija spriedumu Pohjanmäki/Padome (F-44/14, EU:F:2015:46), lūdzot šo spriedumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Jaana Pohjanmäki sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      (1)  OV C 337, 12.10.2015.


title: Lieta C-128/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Commissione tributaria provinciale di Latina (Itālija) 2007. gada 5. marta rīkojumu — Angelo Molinari / Agenzia Entrate Ufficio Latina

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Commissione tributaria provinciale di Latina (Itālija) 2007. gada 5. marta rīkojumu — Angelo Molinari/Agenzia Entrate Ufficio Latina

   (Lieta C-128/07)
   (2007/C 117/13)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Angelo Molinari

      Atbildētājs: Agenzia Entrate Ufficio Latina

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai spriedums lietā C-207/04 (1) ir interpretējams tādējādi, ka tas nozīmē, ka Itālijas likumdevējam bija jāattiecina uz vīriešiem izdevīgākais vecuma ierobežojums, kas tiek attiecināts uz sievietēm?

               2)

               Vai šajā gadījumā ir jāuzskata, ka nodokļa likme, kas veido pusi no TFR [tassazione del trattamento di fine rapporto — nodoklis, kas piemērojams sakarā ar darba attiecību izbeigšanu], ir attiecināma uz summām, kuras kā pabalstu par brīvprātīgu darba attiecību izbeigšanu saņēmuši vīrieši, kuri ir 50 gadus veci?

               3)

               Vai, ņemot vērā to, ka maksājumi, ko veicis nodokļa maksātājs, maksājot fizisku personu ienākuma nodokli (IRPEF), neveido daļu no algas, jo tos neveic darba devējs saistībā ar darba attiecībām, un ņemot vērā to, ka darba devēja veicinošajam maksājumam, kurš tiek samaksāts darbiniekam, nav algas raksturiezīmes, var attiecināt dažādus vecuma ierobežojumus, proti, darba ņēmējām sievietēm — 50 gadu vecumu un darba ņēmējiem vīriešiem — 55 gadu vecumu, kas tika atzīts par pretēju Kopienu tiesībām, ir saderīgs ar Kopienu tiesībām, tā kā Direktīva 79/7 (2) atļauj dalībvalstīm paturēt spēkā dažādus pensionēšanās vecumus?

               4)

               Vai Kopienu tiesības (Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīva 76/207/EEK (3), kas aizliedz dzimumu diskrimināciju) ir jāinterpretē tādējādi, ka tās aizliedz piemērot lietā, kuru izskatīs Tiesa, apspriestās valsts tiesību normas, kā rezultātā valsts tiesību norma (17. pants, tagad Republikas Prezidenta dekrēta Nr. 917/86 19. panta 4.a punkts) ir jāuzskata par nesaderīgu ar Kopienu tiesībām?

      (1)  Krājums, I-7453. lpp.

      (2)  OV L 6, 24. lpp.

      (3)  OV L 39, 40. lpp.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2005. gada 28. februārī lietā T-445/04 Energy Technologies ET SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmēs, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Advokāta pārstāvība — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/36

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2005. gada 28. februārī
   lietā T-445/04 Energy Technologies ET SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmēs, paraugi un modeļi) (ITSB)
       (1)

   (Kopienas preču zīme - Advokāta pārstāvība - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2005/C 182/68)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā T-445/04 Energy Technologies ET SA, Friburga [Fribourg] (Šveice), ko pārstāv A. Bomans [A. Boman], pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmēs, paraugi un modeļi) (ITSB), Aparellaje elèctrico, S.L., Hospitaleta de Lobregata [Hospitalet de Llobregat] (Spānija), ir arī puse procesā Apelāciju padomē, par prasību pret ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 7. jūlija lēmumu (lietā R 366/2002-4) attiecībā uz vārdiskās preču zīmes “UNEX” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs I. Legāls [H. Legal], tiesneši P. Mengoci [P. Mengozzi] un I. Višņevska-Bjalecka [I. Wiszniewska-Białecka], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 28. februārī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasība ir noraidīta kā acīmredzami nepieņemama;

               2)

               prasītāja atlīdzina savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 31, 05.02.2005.


title: Lieta T-274/14: Prasība, kas celta 2014. gada 30. aprīlī  – Lech-Stahlwerke /Komisija

text:
               14.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/27

         Prasība, kas celta 2014. gada 30. aprīlī – Lech-Stahlwerke/Komisija
   (Lieta T-274/14)
   2014/C 223/32
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lech-Stahlwerke GmbH (Meitingen, Vācija) (pārstāvji – I. Zenke un T. Heymann, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2013. gada 18. decembra Lēmumu 2014/C 37/07 uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz atbalstu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un elektroenerģijai no metāna atbilstoši Likumam par atjaunojamās enerģijas prioritāti (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien; turpmāk tekstā – “EEG”), tā 2008. gada 25. oktobra redakcijā, kurā izdarīti grozījumi ar 2012. gada 20. decembra likuma 5. pantu, un EEG piemaksas samazinājumu energoietilpīgiem lietotājiem, ciktāl EEG piemaksas samazinājums tādiem energoietilpīgiem lietotājiem kā prasītāja šajā lēmumā ir kvalificēts par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē un provizoriski atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums – valsts atbalsta neesamība

                           —

                           Prasītāja apgalvo, ka EEG paredzētais atbalsta mehānisms kopumā un īpašais kompensācijas režīms energoietilpīgiem lietotājiem konkrēti nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, jo nav noticis tiešs vai netiešs valsts līdzekļu piešķīrums. Atbalsts tiekot finansēts vienīgi no privātiem līdzekļiem, kuru finanšu plūsmu neviena valsts iestāde nekontrolē.

               2.

               Otrais pamats: LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums – selektīvas priekšrocības energoietilpīgiem lietotājiem neesamība

                           —

                           Prasītāja arī norāda, ka īpašais kompensācijas režīms nepiešķir selektīvas priekšrocības energoietilpīgiem lietotājiem. Pirmkārt, lietotāji nesaņēma nekādas priekšrocības, ko tie nebūtu varējuši saņemt parastos tirgus apstākļos, jo šajos apstākļos EEG iekārtu operatoriem savu saražoto elektrību būtu jāpārdod par tirgus cenām un nekāda EEG piemaksa nepastāvētu. Otrkārt, īpašais kompensācijas režīms energoietilpīgiem lietotājiem, kurus EEG piemaksas dēļ skarot starptautiskās konkurētspējas zuduma draudi, esot vispārēji piemērojams visām ražošanas nozarēm.

               3.

               Trešais pamats: LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums – saderība ar iekšējo tirgu

                           —

                           Pat ja īpašais kompensācijas režīms būtu atzīstams par atbalstu, tas atbilstoši LESD 107. panta 3. punkta b) un c) apakšpunktā ietvertajiem valsts atbalsta noteikumiem katrā ziņā acīmredzami ir saderīgs ar iekšējo tirgu, ņemot vērā Kopienu interesēm atbilstošo vides un klimata aizsardzības mērķi, vienlaicīgi nodrošinot ilgtspējīgu un stabilu Eiropas ekonomiku.


title: Lieta C-196/11 P P: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 24. maija spriedums — Formula One Licensing BV /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Global Sports Media Ltd (Apelācija — Kopienas preču zīme — Grafiska preču zīme “F1-LIVE” — Starptautiskas un valsts vārdiskas preču zīmes “F1” un Kopienas grafiskas preču zīmes “F1 Formula 1” īpašnieka iebildumi — Atšķirtspējas neesamība — Aprakstošs elements — Agrākai valsts preču zīmei rezervētas aizsardzības atcelšana — Sajaukšanas iespēja)

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/4

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 24. maija spriedums — Formula One Licensing BV/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Global Sports Media Ltd

   (Lieta C-196/11 P P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Grafiska preču zīme “F1-LIVE” - Starptautiskas un valsts vārdiskas preču zīmes “F1” un Kopienas grafiskas preču zīmes “F1 Formula 1” īpašnieka iebildumi - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstošs elements - Agrākai valsts preču zīmei rezervētas aizsardzības atcelšana - Sajaukšanas iespēja)
   2012/C 200/06
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Formula One Licensing BV (pārstāvji — K. Sandberg un B. Klingberg, Rechtsanwältinnen)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral) un Global Sports Media Ltd (pārstāvis — T. de Haan, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 17. februāra spriedumu lietā T-10/09 (Formula One Licensing/ITSB), ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību atcelt tiesību aktu, ko cēlis Kopienas un valsts vārdisku un grafisku preču zīmju “F 1”, “F 1 Formula 1”, “F 1 Racing Simulation”, “F 1 Pole Position” un “F 1 Pit Stop Café” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 38. un 41. klasē, īpašnieks par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 16. oktobra lēmumu R 7/2008-1, ar ko atcelts Iebildumu nodaļas lēmums atteikt grafiskas preču zīmes “F 1-Live” reģistrāciju attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 38. un 41. klasē, saistībā ar apelācijas sūdzības iesniedzējas celtajiem iebildumiem — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts) interpretācija un piemērošana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2011. gada 17. februāra spriedumu lietā T-10/09 Formula One Licensing/ITSB — Global Sports Media (“F1-LIVE”);

               2)

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 179, 18.6.2011.


title: Lieta F-27/11: Prasība, kas celta 2011. gada 20. aprīlī — ZZ /Komisija

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/33

         Prasība, kas celta 2011. gada 20. aprīlī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-27/11)
   2011/C 186/61
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — L. Levi, M. Vandenbussche un C. Bernard-Glanz, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumus, ar kuriem ir atteikta atļauja saņemt medicīnas pakalpojumus, kurus prasītāja pieprasīja savam dēlam, laulātajam un pati sev

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdētos lēmumus un vajadzības gadījumā institūcijas, kas ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-388/13: Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 16. aprīļa spriedums (Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság/UPC Magyarország Kft. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2005/29/EK — Negodīga komercprakse — Telekomunikāciju uzņēmuma sniegta maldinoša informācija vienam no tā klientiem, kas pēdējam minētajam rada papildu izmaksas — “Maldinošas komercprakses” kvalifikācija

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 16. aprīļa spriedums (Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság/UPC Magyarország Kft.

   (Lieta C-388/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2005/29/EK - Negodīga komercprakse - Telekomunikāciju uzņēmuma sniegta maldinoša informācija vienam no tā klientiem, kas pēdējam minētajam rada papildu izmaksas - “Maldinošas komercprakses” kvalifikācija)
   (2015/C 198/04)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Kúria

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      Piedaloties: UPC Magyarország Kft.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (Negodīgas komercprakses direktīva), ir jāinterpretē tādējādi, ka nepatiesa informācija, kuru tirgotājs paziņo patērētājam, kā tas ir pamatlietā, ir jākvalificē par “maldinošu komercpraksi” šīs direktīvas izpratnē, lai arī šī paziņošana attiecas tikai uz vienu patērētāju;

               2)

               Direktīva 2005/29 ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja komercprakse atbilst visiem šīs direktīvas 6. panta 1. punktā norādītajiem kritērijiem, lai to varētu kvalificēt par maldinošu praksi attiecībā pret patērētāju, vēl ir jāpārbauda, vai šāda prakse nav pretrunā arī profesionālās rūpības prasībām minētās direktīvas 5. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, lai to pamatoti varētu uzskatīt par negodīgu un aizliegtu saskaņā ar šīs pašas direktīvas 5. panta 1. punktu.

      (1)  OV C 304, 19.10.2013.


title: Lieta C-392/13: Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 13. maija spriedums (Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Andrés Rabal Cañas/Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Kolektīvā atlaišana — Direktīva 98/59/EK — Jēdziens “uzņēmums” — Atlaisto darbinieku skaita aprēķināšanas noteikumi

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/4

         Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 13. maija spriedums (Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Andrés Rabal Cañas/Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial

   (Lieta C-392/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Kolektīvā atlaišana - Direktīva 98/59/EK - Jēdziens “uzņēmums” - Atlaisto darbinieku skaita aprēķināšanas noteikumi)
   (2015/C 236/05)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Andrés Rabal Cañas

      Atbildētāji: Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvas 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu 1. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretējs valsts tiesiskais regulējums, kurā kā vienīgā atsauces vienība ir noteikta sabiedrība, nevis uzņēmums, ja šī kritērija piemērošanas sekas ir tādas, ka tiek kavēta informēšanas un konsultēšanās procedūra, kas paredzēta šīs direktīvas 2.–4. pantā, bet, ja uzņēmums tiktu izmantots kā atsauces vienība, aplūkojamās atlaišanas būtu jāuzskata par “kolektīvām atlaišanām”, ņemot vērā minētās direktīvas 1. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minēto definīciju;

               2)

               Direktīvas 98/59 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai konstatētu, ka ir notikušas “kolektīvās atlaišanas”, nav jāņem vērā individuālās darba līgumu, kas noslēgti uz noteiktu laiku vai noteikta darba veikšanai, izbeigšanas gadījumā, kad šīs izbeigšanas notiek darba līguma beigu datumā vai datumā, kad šis darbs ir izpildīts;

               3)

               Direktīvas 98/59 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai konstatētu, ka ir kolektīvās atlaišanas saskaņā ar darba līgumiem, kas noslēgti uz noteiktu laiku vai par kāda noteikta darba veikšanu, šo kolektīvo atlaišanu iemeslam nav jābūt pašas pieņemšanas darbā uz vienu konkrētu laiku vai viena konkrēta darba veikšanai sistēmai.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.


title: Lieta T-165/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 6. marta rīkojums – Red Bull/ITSB – Grupo Osborne ( TORO )

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/38

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 6. marta rīkojums – Red Bull/ITSB – Grupo Osborne (“TORO”)
   (Lieta T-165/07) (1)

   2009/C 90/60

      Tiesvedības valoda – angļu

   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 155, 7.7.2007.


title: lieta T-145/09: Prasība, kas celta 2009. gada 6. aprīlī — Bredenkamp u.c./Komisija

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/51

         Prasība, kas celta 2009. gada 6. aprīlī — Bredenkamp u.c./Komisija
   (lieta T-145/09)
   2009/C 141/105
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: John Arnold Bredenkamp, Alpha International (PTV) Ltd (Kemberlija [Camberley], Apvienotā Karaliste), Breco (Asia Pacific) Ltd. (Duglasa [Douglas], Menas sala, Apvienotā Karaliste), Breco (Eastern Europe) Ltd. (Duglasa, Menas sala, Apvienotā Karaliste), Breco (South Africa) Ltd. (Duglasa, Menas sala, Apvienotā Karaliste), Breco (UK) Ltd. (Eskota [Ascot], Apvienotā Karaliste), Breco Group, Breco International (Sentheljēra [St. Helier], Džērsija [Jersey], Apvienotā Karaliste), Breco Nominees Ltd. (Eskota, Apvienotā Karaliste), Breco Services Ltd. (Eskota, Apvienotā Karaliste), Corybantes Ltd. (Eskota, Apvienotā Karaliste), Echo Delta Holdings (Redinga [Reading], Apvienotā Karaliste), Masters International Ltd. (Eskota, Apvienotā Karaliste), Piedmont (UK) Ltd. (Eskota, Apvienotā Karaliste), Raceview Enterprises (Private) Limited, Scottlee Holdings (PTV) Ltd., Scottlee Resorts Ltd., Timpani Exports Ltd. (Duglasa, Menas sala, Apvienotā Karaliste), Tremalt Ltd. (pārstāvji — D. Vaughan, QC, P. Moser, Barrister un R. Khan, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 26. janvāra Regulu (EK) Nr. 77/2009, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 314/2004 par dažiem ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Zimbabvi, daļā, ciktāl tā attiecas uz prasītājiem [vai] kādu no tiem;

               —

               turklāt vai pakārtoti atcelt Komisijas Regulu (EK) Nr. 77/2009 daļā, ciktāl tā attiecas uz pirmo prasītāju vai kādu iestādi, par kuru III pielikumā norādīts, ka tā “pieder” pirmajam prasītājam, III pielikumā svītrojot norādes gan uz pirmo prasītāju, gan uz minētajām iestādēm;

               —

               līdz ar to atzīt, ka iepriekš minētais Komisijas 2009. gada 26. janvāra lēmums attiecībā pret prasītājiem nav piemērojams;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā prasītāji lūdz atcelt Komisijas 2009. gada 26. janvāra Regulu (EK) Nr. 77/2009, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 314/2004 par dažiem ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Zimbabvi (1), daļā, kurā prasītāji ir ietverti Zimbabves valdībā esošo vai ar to saistīto fizisko un juridisko personu, iestāžu un organizāciju sarakstā, kuru līdzekļi un saimnieciskie resursi tiek iesaldēti saskaņā ar šo tiesību normu.
   Savu prasījumu pamatošanai prasītāji izvirza piecus pamatus.
   Pirmkārt, prasītāji apgalvo, ka apstrīdētajai regulai neesot nekāda juridiska pamata.
   Otrkārt, tie iebilst, ka Komisija neesot norādījusi prasītāju līdzekļu iesaldēšanu pamatojošus iemeslus, tādējādi neizpildot savu no pastāvīgas judikatūras izrietošo pienākumu.
   Treškārt, prasītāji apgalvo, ka ar apstrīdēto regulu esot aizskartas viņu tiesības uz aizstāvību, proti, gan tikt uzklausītiem, gan baudīt tiesību efektīvu aizsardzību tiesā, jo, pēc prasītāju domām, tā esot pieņemta, nesniedzot nekādas garantijas nedz attiecībā uz iepazīstināšanu ar viņu vainu apliecinošiem pierādījumiem, nedz viņu uzklausīšanu saistībā ar minētajiem pierādījumiem, nedz attiecībā uz viņu pašu attaisnojošajiem pierādījumiem.
   Ceturtkārt, prasītāji apgalvo, ka apstrīdētā regula esot pieņemta, neievērojot ECTK [Eiropas Cilvēktiesību konvencijas] 1. protokola 1. pantu un aizskarot viņu pamattiesības uz īpašumu.
   Piektkārt, tie apgalvo, ka apstrīdētā regula, ciktāl tā attiecas uz viņiem, esot pamatota uz acīmredzamu kļūdīšanos faktos. Turklāt tie iebilst, ka Komisija neesot pierādījusi pamatus, uz kuriem tā norāda, lai apliecinātu, ka prasītāju līdzekļu iesaldēšana ir likumīga saskaņā ar atbilstīgajiem tiesību aktiem, nedz arī sniegusi precīzu informāciju vai būtiskus un ticamus pierādījumus sava lēmuma pamatojumam, tādējādi neizpildot vajadzīgo pierādīšanas pienākumu.

      (1)  OV L 23, 5. lpp.


title: Apvienotās lietas C-317/13 un C-679/13: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 16. aprīļa spriedums – Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās — Kontroles pasākumu piemērošana jaunai psihoaktīvai vielai — Juridiskā pamata noteikšana — Pēc Lisabonas līguma spēkā stāšanās piemērojamās atbilstošās tiesību normas — Pārejas noteikumi — Atvasināts juridiskais pamats — Apspriešanās ar Parlamentu

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 16. aprīļa spriedums – Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Apvienotās lietas C-317/13 un C-679/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Kontroles pasākumu piemērošana jaunai psihoaktīvai vielai - Juridiskā pamata noteikšana - Pēc Lisabonas līguma spēkā stāšanās piemērojamās atbilstošās tiesību normas - Pārejas noteikumi - Atvasināts juridiskais pamats - Apspriešanās ar Parlamentu)
   (2015/C 198/03)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – F. Drexler, A. Caiola un M. Pencheva)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – K. Pleśniak un A. F. Jensen)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Austrijas Republika (pārstāve – C. Pesendorfer)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2013. gada 7. marta Lēmumu 2013/129/ES par kontroles pasākumu piemērošanu 4-metilamfetamīnam un Padomes 2013. gada 7. oktobra Īstenošanas lēmumu 2013/496/ES par kontroles pasākumu piemērošanu vielai 5-(2-aminopropil)indols;

               2)

               Lēmuma 2013/129 un Īstenošanas lēmuma 2013/496 tiesiskās sekas saglabāt spēkā līdz brīdim, kamēr nebūs stājušies spēkā jauni tiesību akti, kas tos aizstāj;

               3)

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Austrijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 226, 3.8.2013.

      OV C 52, 22.2.2014.


title: Lieta T-718/14: Prasība, kas celta 2014. gada 10. oktobrī – Hong Kong Group/ITSB – WE Brand (“W E”)

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/41

         Prasība, kas celta 2014. gada 10. oktobrī – Hong Kong Group/ITSB – WE Brand (“W E”)
   (Lieta T-718/14)
   (2014/C 431/65)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hong Kong Group Oy (Vantaa, Somija) (pārstāvis – J. Spåre, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: WE Brand Sàrl (Luksemburga, Luksemburga)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “W E” – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 0 7 63  795

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju otrās padomes 2014. gada 4. augusta lēmums lietā R 2305/2013–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un atbalstīt prasītājas iesniegto Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu;

               —

               piespriest ITSB un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-545/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 30. jūnija spriedums – Al Matri/Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā — Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret personām, kas atbildīgas par valsts līdzekļu piesavināšanos, un ar tām saistītām personām un vienībām — Līdzekļu iesaldēšana — Personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemēro līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanu — Prasītāja vārda iekļaušana sarakstā — Faktiskā pamata nepietiekamība — Kļūda faktos — Kļūda tiesību piemērošanā — Tiesības uz īpašumu — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Samērīgums — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/27

         Vispārējās tiesas 2016. gada 30. jūnija spriedums – Al Matri/Padome
   (Lieta T-545/13) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā - Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret personām, kas atbildīgas par valsts līdzekļu piesavināšanos, un ar tām saistītām personām un vienībām - Līdzekļu iesaldēšana - Personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemēro līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanu - Prasītāja vārda iekļaušana sarakstā - Faktiskā pamata nepietiekamība - Kļūda faktos - Kļūda tiesību piemērošanā - Tiesības uz īpašumu - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Samērīgums - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 305/36)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Doha, Katara) (pārstāvji – M. Lester un B. Kennelly, barristers, un G. Martin, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bishop un I. Gurov)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, Padomes 2011. gada 31. janvāra Lēmumu 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV L 28, 62. lpp.), ko īsteno ar Padomes 2013. gada 30. jūlija Īstenošanas lēmumu 2013/409/KĀDP (OV L 204, 52. lpp.), ar Padomes 2014. gada 30. janvāra Lēmumu 2014/49/KĀDP (OV L 28, 38. lpp.), kā arī ar Padomes 2015. gada 30. janvāra Lēmumu 2015/157/KĀDP (OV L 26, 29. lpp.), un, otrkārt, Padomes 2011. gada 4. februāra Regulu (ES) Nr. 101/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV L 31, 1. lpp.), ko īsteno ar Padomes 2013. gada 30. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 735/2013 (OV L 204, 23. punkts), ar Padomes 2014. gada 30. janvāra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 81/2014 (OV L 28, 2. lpp.) un Padomes 2015. gada 30. janvāra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 147/2015 (OV L 26, 3. lpp.), ciktāl šie tiesību akti ir piemērojami attiecībā uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Fahed Mohamed Sakher Al Matri sedz savus tiesāšanās izdevumus pats, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomei radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 359, 7.12.2013.


title: Lieta T-129/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. jūnija rīkojums — Sahlstedt u.c./Komisija

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/21

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. jūnija rīkojums — Sahlstedt u.c./Komisija
   (Lieta T-129/08) (1)

   2009/C 233/43

      Tiesvedības valoda — somu

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 128, 24.05.2008.


title: Lieta C-521/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 21. decembrī ierosinājusi Athinaïki Techniki AE par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 26. septembra rīkojumu lietā T-94/05 Athinaïki Techniki AE pret Komisiju

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/16

         Apelācija, ko 2006. gada 21. decembrī ierosinājusi Athinaïki Techniki AE par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 26. septembra rīkojumu lietā T-94/05 Athinaïki Techniki AE pret Komisiju
   (Lieta C-521/06 P)
   (2007/C 42/26)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Athinaïki Techniki AE (pārstāvis — S. A. Pappas, jurists)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Kopienu Komisija, Athens Resort Casino AE Symmetochon

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto rīkojumu;

               —

               apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasījumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja savu apelāciju pamatojot izvirza vienu vienīgu pamatu, kas saistīts ar kļūdu, ko, kā apgalvots, pieļāvusi Pirmās instances tiesa, juridiski novērtējot vēstuli, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzējas sūdzība. Pirmkārt, Komisijas lēmums izbeigt lietu acīmredzami ir galīgs no lietas materiālu viedokļa; otrkārt, no konteksta, kādā Komisija to izlēma, viennozīmīgi izriet, ka tā bija netieši pieņēmusi motivētu lēmumu par valsts atbalstu, kas bija sūdzības priekšmets, novērtējumu. Tā rezultātā Pirmās instances tiesa esot pieļāvusi kļūdu no tiesību viedokļa, nolemjot, ka apstrīdētā vēstule nevar būt prasības priekšmets un noraidot prasību kā nepieņemamu.


title: Lieta T-865/16: Prasība, kas celta 2016. gada 7. decembrī – Fútbol Club Barcelona/Komisija

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/57

         Prasība, kas celta 2016. gada 7. decembrī – Fútbol Club Barcelona/Komisija
   (Lieta T-865/16)
   (2017/C 030/65)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fútbol Club Barcelona (Barselona, Spānija) (pārstāvji – J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset un A. Selles Marco, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               galvenokārt – atcelt Eiropas Komisijas 2016. gada 4. jūlija Lēmumu par valsts atbalstu SA.29769 (2013) (ex 2013/NN), ko Spānija piešķīrusi noteiktiem futbola klubiem;

               —

               pakārtoti – atcel šī lēmuma 4. un 5. pantu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts gan LESD 49. pants, to skatot kopā ar LESD 107. un 108. pantu, gan Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (“Harta”) 16. pants, ciktāl visa apstrīdēta lēmuma argumentācija ir balstīta uz valsts tiesisko regulējumu, ar kuru tiek ierobežota brīvība veikt uzņēmējdarbību.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, ciktāl tajā (i) netiek analizēti piemērojamie atskaitījumi atkarībā no likmes attiecībā uz katra veida vienību; (ii) netiek ievērota objektivitāte, meklējot gan apsūdzošus, gan attaisnojošus pierādījumus, un tā rezultātā (iii) prettiesiski tiek secināts, ka pastāv priekšrocība LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpti gan (i) tiesiskās paļāvības princips, uzdodot atgūt apgalvoto atbalstu, ņemot vērā, ka, ievērojot Spānijas iestāžu rīcību un procesa ilgumu, FC Barcelona varēja tiesiski paļauties uz tam piemērojamā nodokļu režīma tiesiskumu; gan (ii) pamatprasība par tiesisko noteiktību.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, ciktāl tajā nav ņemts vērā, ka atbalsts ir pamatots ar nodokļu režīma iekšējo loģiku.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts LESD 108. panta 1. punkts un Padomes 2015. gada 13. jūlija Regulas (ES) Nr. 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.), 21.-23. pants, ciktāl tajā ir uzdots atgūt pastāvošu atbalstu un nav ievērota šāda veida atbalstu gadījumā ievērojamā procedūra.


title: Lieta C-538/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 19. maija spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Assitur Srl/Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano (Direktīva 92/50/EEK — 29. panta pirmā daļa — Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Valsts tiesiskais regulējums, kas neļauj vienā un tajā pašā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā kā konkurentēm piedalīties sabiedrībām, kuru starpā ir kontroles vai būtiskas ietekmes attiecības)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/9

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 19. maija spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Assitur Srl/Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano
   (lieta C-538/07) (1)

   (Direktīva 92/50/EEK - 29. panta pirmā daļa - Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Valsts tiesiskais regulējums, kas neļauj vienā un tajā pašā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā kā konkurentēm piedalīties sabiedrībām, kuru starpā ir kontroles vai būtiskas ietekmes attiecības)
   2009/C 153/18
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Assitur Srl

      Atbildētāja: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano

      Piedaloties: SDA Express Courier SpA, Poste Italiane SpA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai] (OV L 209, 1. lpp.) 29. panta interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, kas piegādes un pakalpojumu publiskajā iepirkumā neļauj individuāli piedalīties uzņēmumiem, kuri savā starpā ir saistīti vai kuru starpā pastāv kontroles attiecības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanai 29. panta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neliedz dalībvalstij papildus šajā tiesību normā ietvertajiem neiekļaušanas pamatiem paredzēt citus neiekļaušanas pamatus ar mērķi nodrošināt vienlīdzīgas attieksmes un pārskatāmības principa ievērošanu, ja vien šādi pasākumi nepārsniedz to, kas vajadzīgs, lai sasniegtu šo mērķi;

               2)

               Kopienu tiesības nepieļauj tādu valsts tiesību normu, kas — kaut arī tās likumīgais mērķis ir vienlīdzīga attieksme pret pretendentiem un publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru pārskatāmība — paredz absolūtu aizliegumu uzņēmumiem, kuru starpā ir kontroles attiecības vai kuri ir savā starpā saistīti, vienlaicīgi piedalīties kā konkurentiem vienā un tajā pašā konkursā, nedodot tiem iespēju pierādīt, ka minētās attiecības nav ietekmējušas to attiecīgo rīcību šajā konkursā.

      (1)  OV C 37, 09.02.2008.


title: Lieta C-353/10: Prasība, kas celta 2010. gada 13. jūlijā — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/33

         Prasība, kas celta 2010. gada 13. jūlijā — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-353/10)
   ()
   2010/C 246/56
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — M. Patakia)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvas (Euratom) 2006/17/EK par radioaktīvo atkritumu un lietotās kodoldegvielas pārvadājumu uzraudzību un kontroli (1) (OV L 337, 20.11.2006.) prasības, vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas 2006117/EK transpozīcijas termiņš valsts tiesībās beidzās 2008. gada 25. decembrī.

      (1)  OV L 337, 5.12.2006., 21. lpp.


title: Lieta F-23/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. februārī — ZZ u.c./Komisija

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/35

         Prasība, kas celta 2012. gada 20. februārī — ZZ u.c./Komisija
   (Lieta F-23/12)
   2012/C 138/82
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ u.c. (pārstāvis — C. Mourato, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atklātā konkursa EPSO/AD/204/10 atlases komisijas lēmumu nepielaist prasītājus pie konkursa nākamā posma

      Prasītāju prasījumi:

               —

               izdot rīkojumu atbildētājai iesniegt visus EPSO struktūrvienības vadītāju sanāksmju ziņojumus un atlases komisijas sanāksmju protokolus attiecībā uz konkursu EPSO/AD/204/10;

               —

               atcelt atklātā konkursa EPSO/AD/204/10 atlases komisijas 2011. gada 13. aprīļa lēmumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-488/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta rīkojums – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (“VIEWTY SMART”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/16

         Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta rīkojums – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (“VIEWTY SMART”)
   (Lieta T-488/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2017/C 178/19)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LG Electronics, Inc. (Seula, Korejas Republika) (pārstāvis – M. Graf, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – L. Rampini)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – A. Wulff un U. Hildebrandt, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 11. jūnija lēmumu lietā R 1734/2014–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Cyrus Wellness Consulting GmbH un LG Electronics, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               LG Electronics, Inc. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Cyrus Wellness Consulting GmbH tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 337, 12.10.2015.


title: Lieta T-97/06: Pirmās instances tiesas 2006. gada 1. decembra rīkojums — Neoperl pret ITSB (sanitāras šļūtenes attēls)

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/45

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 1. decembra rīkojums — Neoperl pret ITSB (sanitāras šļūtenes attēls)
   (Lieta T-97/06) (1)

   (2007/C 42/78)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006.


title: Lieta C-35/14 P: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 12. februāra rīkojums – Enercon GmbH/Gamesa Eólica, SL, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācija — Kopienas preču zīme — Apelācijas sūdzība, ko ir iesniedzis “cits dalībnieks Apelāciju padomē”, kurš nav iesniedzis atbildes rakstu Vispārējā tiesā — Personas, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā, statusa neesamība — Apelācijas sūdzības acīmredzama nepieņemamība

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/12

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 12. februāra rīkojums – Enercon GmbH/Gamesa Eólica, SL, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-35/14 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Apelācijas sūdzība, ko ir iesniedzis “cits dalībnieks Apelāciju padomē”, kurš nav iesniedzis atbildes rakstu Vispārējā tiesā - Personas, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā, statusa neesamība - Apelācijas sūdzības acīmredzama nepieņemamība)
   (2015/C 213/18)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Enercon GmbH (pārstāvis – J. Eberhardt, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Gamesa Eólica, SL (pārstāvis – E. Armijo Chávarri, abogado) un Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Folliard-Monguiral)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Enercon GmbH sedz savus un atlīdzina Gamesa Eólica SL tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 102, 7.4.2014.


title: Lieta T-428/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — STEF /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Ģeogrāfiskā tirgus sadale — Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām — Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences — Pierādījumi — Nevainīguma prezumpcija)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/35

         Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — STEF/Komisija
   (Lieta T-428/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Ģeogrāfiskā tirgus sadale - Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām - Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences - Pierādījumi - Nevainīguma prezumpcija)
   2013/C 156/60
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Samband tónskálda og eigenda flutningsréttar (STEF) (Reikjavīka, Islande) (pārstāve — H. Melkorka Óttarsdóttir, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un J. Bourke)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmumu C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmuma C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) 3. pantu, ciktāl tas attiecas uz Samband tónskálda og eigenda flutningsréttar (STEF);

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 313, 6.12.2008.


title: Lieta T-95/09 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 28. aprīļa rīkojums — United Phosphorus /Komisija (Pagaidu noregulējums — Direktīva 91/414/EEK — Lēmums par napropamīda neiekļaušanu Direktīvas 91/414 I pielikumā — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un pagaidu pasākumu noteikšanu — Fumus boni juris — Steidzamība — Interešu līdzsvars)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/51

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 28. aprīļa rīkojums — United Phosphorus/Komisija
   (lieta T-95/09 R)
   (Pagaidu noregulējums - Direktīva 91/414/EEK - Lēmums par napropamīda neiekļaušanu Direktīvas 91/414 I pielikumā - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un pagaidu pasākumu noteikšanu - Fumus boni juris - Steidzamība - Interešu līdzsvars)
   2009/C 180/95
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: United Phosphorus Ltd, Warrington, Cheshire (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — C. Mereu un K. Van Maldegem, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Parpala un N. Rasmussen, pārstāvji, kam palīdz J. Stuyck, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmkārt, pieteikums par Komisijas 2008. gada 7. novembra Lēmuma 2008/902/EK par napropamīda neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju atsaukšanu, kuros ir minētā viela (OV L 326, 35. lpp.), piemērošanas apturēšanu līdz sprieduma pasludināšanai pamata lietā un, otrkārt, pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apturēt Komisijas 2008. gada 7. novembra Lēmuma 2008/902/EK par napropamīda neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju atsaukšanu, kuros ir minētā viela, piemērošanu līdz 2010. gada 7. maijam, tomēr, vēlākais, līdz nolēmuma pasludināšanai pamata lietā;

               2)

               minētā apturēšana tiek noteikta ar nosacījumu, ka United Phosphorus Ltd un Komisija, vēlākais, līdz 2010. gada 15. martam iesniegs Pirmās instances tiesā apsvērumus par uzsāktās paātrinātās procedūras attīstību attiecībā uz napropamīdu saskaņā ar 13. pantu Komisijas 2008. gada 17. janvāra Regulā (EK) Nr. 33/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Direktīvas 91/414/EEK piemērošanai attiecībā uz parasto un paātrināto procedūru to darbīgo vielu novērtēšanai, kas veidoja darba programmas daļu, kura minēta šīs direktīvas 8. panta 2. punktā, bet nav iekļautas I pielikumā;

               3)

               piespriest Komisijai pēc iespējamas United Phosphorus Ltd prasības noteikt saistošus pasākumus, lai garantētu šī rīkojuma pilnīgu īstenošanu dalībvalstīs, kuras, piemērojot Lēmuma 2008/902 2. pantu, pirms 2009. gada 7. maija jau ir atcēlušas, atsaukušas vai atteikušas atļauju augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur napropamīdu;

               4)

               lēmums par tiesāšanās izdevumiem atlikts.


title: Lieta F-4/08: Prasība, kas celta 2008. gada 5. janvārī — Hambura /Parlaments

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/50

         Prasība, kas celta 2008. gada 5. janvārī — Hambura/Parlaments
   (Lieta F-4/08)
   (2008/C 92/103)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Johannes Hambura, Soultzbach (Francija) (pārstāvis — S. Hambura, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Strīda priekšmets un apraksts
   Personāla ģenerāldirektorāta 2007. gada 5. decembra lēmuma nepielaist prasītāju dalībai konkursā atcelšana, konkursa PE/95/S atcelšana un šī konkursa rīkošana no jauna
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta Personāla ģenerāldirektorāta (konkursu un atlases procedūru nodaļas) 2007. gada 5. decembra lēmumu, ar kuru konkursa procedūrā ir noraidīta elektroniski nosūtītas pieteikšanās anketas izmantošana;

               —

               atcelt konkursu PE/95/S (nozare — ārsti, Oficiālais vēstnesis — C 244 A) un sarīkot to no jauna, izmantojot elektroniski nosūtāmas pieteikšanās anketas;

               —

               pakārtoti — izskatīt šo prasību ārpus kārtas atbilstoši Civildienesta tiesas Reglamenta 47. panta 2. punktam, lai prasītājs vēl varētu piedalīties konkursā PE/95/S.


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 15. jūlijā lietā C-345/02 (lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Hoge Raad der Nederlanden) Pearle B.V. u.c. pret Hoofdbedrijfschap Ambachten (“Valsts atbalsts — Atbalsta jēdziens — Kopīga reklāmas kampaņa vienas saimniecības nozares labā — Finansēšana, ko veic ar šīs nozares uzņēmumu veiktajām speciālajām iemaksām — Publisko tiesību organizācijas iejaukšanās”)

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/6

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2004. gada 15. jūlijā
   lietā C-345/02 (lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Hoge Raad der Nederlanden) Pearle B.V. u.c. pret Hoofdbedrijfschap Ambachten (1)

   (“Valsts atbalsts - Atbalsta jēdziens - Kopīga reklāmas kampaņa vienas saimniecības nozares labā - Finansēšana, ko veic ar šīs nozares uzņēmumu veiktajām speciālajām iemaksām - Publisko tiesību organizācijas iejaukšanās”)
   (2004/C 228/12)
   Tiesvedības valoda: nīderlandiešu
   Lietā C-345/02 par lūgumu, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam iesniedza Hoge Raad der Nederlanden nolūkā saņemt prāvā, kuru iztiesā šī tiesa, starp Pearle B.V. u.c. un Hoofdbedrijfschap Ambachten prejudiciālu nolēmumu par to, kā interpretēt EK Līguma 92. panta 1. punktu (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem EK Līguma 87. panta 1. punkts) un 93. panta 3. punktu (jaunajā redakcijā EKL 88. panta 3. punkts), Tiesa, pirmā palāta, (šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši A. Rosas, S. Von Bahr, R. Silva de Lapuerta un K. Lenaerts (referents), ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs R. Grass) 2004. gada 15. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Līguma 92. panta 1. punktu un 93. panta 3. punktu (jaunajā redakcija - EKL 87. panta 1. punkts un 88. panta 3. punkts) ir jāinterpretē tādējādi, ka publisko tiesību organizācijas pieņemtie noteikumi reklāmas kampaņas finansēšanai, kura tika organizēta tās locekļu labā, un kas paši arī pieņēma šādu lēmumu, ar līdzekļiem, kas tika atskaitīti no šiem locekļiem un izmantoti tikai minētās kampaņas finansēšanai, neveido atbalsta pasākuma neatņemamu sastāvdaļu šo noteikumu izpratnē, un tie nebija iepriekš jādara zināmi Komisijai, jo finansēšana tika veikta ar līdzekļiem, ar kuriem šī publisko tiesību profesionālā organizācija nekad nevarēja brīvi rīkoties.

      (1)  OV C 289, 23.11.2002.


title: Lieta C-252/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 23. maijā iesniedza Krajský súd v Prešove (Slovākijas Republika) — Erika Šujetová/Rapid life životná poisťovňa, as

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 23. maijā iesniedza Krajský súd v Prešove (Slovākijas Republika) — Erika Šujetová/Rapid life životná poisťovňa, as

   (Lieta C-252/11)
   2011/C 269/41
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Krajský súd v Prešove

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Erika Šujetová

      Atbildētājs: Rapid life životná poisťovňa, as

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (1) 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts nepieļauj piemērot tādu valsts tiesību normu, saskaņā ar kuru šķīrējtiesas nolēmuma pārskatīšana vienmēr ir tikai tās tiesas teritoriālajā kompetencē, kuras jurisdikcijā esošajā apgabalā, pamatojoties uz šķīrējtiesas līgumu vai šķīrējtiesas klauzulu, atrodas šķīrējtiesas juridiskā adrese vai norisinās šķīrējtiesas process, ja minētā tiesa secina, ka šis šķīrējtiesas līgums vai šķīrējtiesas klauzula ir negodīgs noteikums iepriekš minētās direktīvas 3. panta 1. punkta nozīmē?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts nepieļauj piemērot tādu valsts tiesību normu, saskaņā ar kuru tiesai (kas minēta 1) jautājumā) pēc iespējamas šķīrējtiesas nolēmuma atcelšanas jāturpina lietas izskatīšana pēc būtības (proti, jālemj par prasību, saistībā ar kuru ir notikusi vēršanās šķīrējtiesā), no jauna nepārbaudot savu teritoriālo kompetenci saistībā ar šādas tiesvedības turpināšanu, kaut arī, ja minētā prasība pret patērētāju jau sākumā būtu tikusi iesniegta tiesā, nevis šķīrējtiesā, jau no sākuma tiesvedība būtu bijusi patērētāja dzīvesvietas tiesas teritoriālajā kompetencē?

      (1)  OV L 95, 29. lpp.


title: Lieta T-32/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 24. aprīļa spriedums — Evropaïki Dynamiki /Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Tirgus analīze nolūkā izveidot jaunu pieeju interneta vietnei — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Atlases kritēriji un piešķiršanas kritēriji — Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               8.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/14

         Vispārējās tiesas 2013. gada 24. aprīļa spriedums — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-32/08) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Tirgus analīze nolūkā izveidot jaunu pieeju interneta vietnei - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Atlases kritēriji un piešķiršanas kritēriji - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   2013/C 164/24
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — sākotnēji N. Korogiannakis, vēlāk M. Roli un M. Stavropoulou, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — E. Manhaeve, vēlāk J. Stuyck un A.-M. Vandromme, avocats)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas lēmumu par prasītāja iesniegtā piedāvājuma konkursa procedūras par tirgus analīzi nolūkā izveidot jaunu pieeju “Environment for Young Europeans” vietnei, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 92, 12.4.2008.


title: Lieta C-66/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 6. oktobra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Finanzamt Linz/Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 49., 54. un 107. pants un 108. panta 3. punkts — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Valsts atbalsts — Sabiedrību grupu aplikšana ar nodokli — Līdzdalības meitasuzņēmuma kapitālā iegūšana — Uzņēmuma nemateriālās vērtības norakstīšana — Attiecināšana tikai uz dalību sabiedrībās rezidentēs

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 6. oktobra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Finanzamt Linz/Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz

   (Lieta C-66/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 49., 54. un 107. pants un 108. panta 3. punkts - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Valsts atbalsts - Sabiedrību grupu aplikšana ar nodokli - Līdzdalības meitasuzņēmuma kapitālā iegūšana - Uzņēmuma nemateriālās vērtības norakstīšana - Attiecināšana tikai uz dalību sabiedrībās rezidentēs)
   (2015/C 398/04)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Finanzamt Linz

      Atbildētāja: Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz

      Piedaloties: IFN-Holding AG, IFN Beteiligungs GmbH

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 49. pants nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, ar kuru, apliekot ar nodokli sabiedrību grupu, mātesuzņēmumam, iegūstot līdzdalību sabiedrībā rezidentē, kas kļūst par šādas grupas dalībnieci, ir atļauts atskaitīt uzņēmuma nemateriālo vērtību 50 % apmērā no līdzdalības pirkuma cenas, bet tas ir aizliegts, iegūstot līdzdalību sabiedrībā nerezidentē.

      (1)  OV C 142, 12.5.2014.


title: Lieta C-354/08: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 26. februāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 26. februāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-354/08) (1)

   2009/C 113/59

      Tiesvedības valoda — franču

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 285, 8.11.2008.


title: Lieta T-412/08: Prasība, kas celta 2008. gada 25. septembrī — Trubion Pharmaceuticals /ITSB — Merck ( TRUBION )

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/55

         Prasība, kas celta 2008. gada 25. septembrī — Trubion Pharmaceuticals/ITSB — Merck (“TRUBION”)
   (Lieta T-412/08)
   (2008/C 301/92)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Trubion Pharmaceuticals Inc., Sietla (Savienotās Valstis) (pārstāvis — C. Hertz-Eichenrode, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Merck KGaA, Darmstadt (Vācija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 3. jūlija lēmumu lietā R 1605/2007-2 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “TRUBION” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 5. un 42 klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “BION” reģistrācija Nr. 72 884 attiecībā uz dažādām precēm; Kopienas grafiskas preču zīmes “TriBion Harmonis” reģistrācija Nr. 3 282 936 attiecībā uz dažādām precēm

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 5. klasē, un noraidīt iebildumus attiecībā uz pārējiem pakalpojumiem, kas ietilpst 42. klasē

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo, pirmkārt, Apelāciju padome nav novērtējusi preču zīmju līdzību, ņemot vērā kopējo iespaidu par agrāko preču zīmi, un, otrkārt, tā nav ņēmusi vērā atbilstošo faktoru savstarpējo saistību, it īpaši preču nelielo līdzību, nosakot sajaukšanas iespējas esamību.


title: Lieta T-224/06: Prasība, kas celta 2006. gada 22. augustā — Otto pret ITSB — L'Altra Moda ( l'Altra Moda )

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/37

         Prasība, kas celta 2006. gada 22. augustā — Otto pret ITSB — L'Altra Moda (l'Altra Moda)
   (Lieta T-224/06)
   (2006/C 281/65)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Otto (GmbH & Co KG), Hamburga (Vācija) (pārstāvji — C. Rohnke un M. Munz, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: L'Altra Moda Spa, Roma (Itālija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2006. gada 22. jūnija lēmumu, lieta Nr. R 793/2005-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: L'Altra Moda Spa

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Grafiska preču zīme “L'Altra Moda” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 3., 18. un 25. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Valsts grafiska preču zīme “Alba Moda” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: Pilnībā noraidīt iebildumu

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini uzskatīja, ka konfliktējošās preču zīmes ir atšķirīgas.
   Regulas 73. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome prasītāju neinformēja par to, ka tā bija iecerējusi noraidīt argumentu par pastiprinātu atšķirtspēju un neņemt vērā prasītājas šajā sakarā izvirzītos prasījumus.
   Regulas 74. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome neveica nepieciešamos pasākumus, lai noteiktu preču zīmes “Alba Moda” atšķirtspējas līmeni.


title: Lieta T-731/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 8. oktobra rīkojums – Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias/Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā — Tieša skāruma neesamība — Nepieņemamība

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/55

         Vispārējās tiesas 2015. gada 8. oktobra rīkojums – Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias/Padome
   (Lieta T-731/14) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā - Tieša skāruma neesamība - Nepieņemamība)
   (2015/C 398/70)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias (Skydra, Grieķija) (pārstāvis – K. Chrysogonos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Boelaert un I. Rodios)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2014. gada 31. jūlija Regulu (ES) Nr. 833/2014 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV L 229, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               par Eiropas Komisijas iesniegto pieteikumu par iestāšanos lietā nav jālemj;

               4)

               Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias, Padome un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumu par iestāšanos lietā pašas.

      (1)  OV C 16, 19.1.2015.


title: lieta T-397/02: Pirmās instances tiesas  2005. gada 13. decembra  rīkojums —  Arla Foods  u.c. pret Komisiju (Regula (EK) Nr. 1829/2002 — Cilmes vietas nosaukuma  Feta  reģistrācija — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiesības celt prasību — Nepieņemamība)

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/39

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 13. decembra rīkojums — Arla Foods u.c. pret Komisiju
   (lieta T-397/02) (1)

   (Regula (EK) Nr. 1829/2002 - Cilmes vietas nosaukuma “Feta” reģistrācija - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiesības celt prasību - Nepieņemamība)
   (2006/C 60/76)
   Tiesvedības valoda — dāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Arla Foods AMBA (Viby, Dānija), Løgismose A/S (Broby, Dānija), Nordex Food A/S (Dronninglund, Dānija), Sinai Landmejeri (Broby), Andelsmejeriet Sædager (Hobro, Dānija), Søvind Mejeri (Horsens, Dānija), Steensgaard Herregårdsmejeri (Millinge, Dānija), Mejeriet Grambogård I/S (Tommerup, Dānija) un Kirkeby Cheese Export (Svendborg, Dānija), (pārstāvis — G. Lett, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. Støvlbæk, J. Iglesias Buhigues un A. M. Rouchaud-Joët, pārstāvji)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītājus: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāve — P. Ormond)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju: Grieķijas Republika (pārstāvji — V. Kontolaimos, I. Chalkias un M. Tassopoulou, pārstāvji) un Syndesmos Ellinikon Viomichanion Galaktokomikon Proïonton (SEV-GAP) (pārstāvis — N. Korogiannakis, advokāts)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas 2002. gada 14. oktobra Regulu (EK) Nr. 1829/2002, ar ko groza pielikumu Regulai (EK) Nr. 1107/96 attiecībā uz nosaukumu “Feta” (OV L 277, 10. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasītāji sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Grieķijas Republika, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste un Syndesmos Ellinikon Viomichanion Galaktokomikom Proïonton (SEV-GAP) sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 70, 22.3.2003.


title: Lietas C-476/03 izslēgšana no reģistra

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/22

         Lietas C-476/03 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 106/49)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 20. janvārī Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-476/03 Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika.

      (1)  OV C 21, 24.01.2004.


title: Lieta C-335/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 3. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Maria Cristina Elisabetta Ornano/Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/41

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 3. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Maria Cristina Elisabetta Ornano/Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

   (Lieta C-335/15)
   (2015/C 294/53)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Maria Cristina Elisabetta Ornano

      Atbildētāja: Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

      Prejudiciālais jautājums

               1)

               Vai Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/85/EEK (1) 11. panta pirmās daļas 1. punkta b) apakšpunktam un 3. punktam un diviem pēdējiem preambulas apsvērumiem, kā arī LESD 157. panta (iepriekš EKL 141. pants) 1., 2. un 4. punktam, LESD 158. pantam (iepriekš EKL 142. pants), ciktāl tajā ir noteikts, ka “dalībvalstis cenšas saglabāt līdzvērtību, kas pastāv starp apmaksātu brīvdienu sistēmām”, Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvas 2006/54/EK (2) kopā piemērojamajiem 2. panta 2. punkta c) apakšpunkta un 14. panta 1. punkta c) apakšpunkta noteikumiem, kā arī 15. pantam un preambulas 23. un 24. apsvērumam un, visbeidzot, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 23. pantam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā saskaņā ar 1981. gada 19. februāra Likuma Nr. 27 – redakcijā pirms grozījumiem, kuri izdarīti ar 2004. gada 30. decembra Likuma Nr. 311 1. panta 325. punktu, – 3. panta pirmo daļu nav atļauts piešķirt tajā attiecībā uz obligāto grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu paredzēto piemaksu pirms 2005. gada 1. janvāra?

      (1)  Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (desmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) (OV L 348, 1.–7. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīva 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija) (OV L 204, 23.–36. lpp.).


title: Lieta F-24/07: Prasība, kas celta 2007. gada 15. martā — Lafleur-Tighe /Komisija

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/36

         Prasība, kas celta 2007. gada 15. martā — Lafleur-Tighe/Komisija
   (Lieta F-24/07)
   (2007/C 117/56)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Virgine Lafleur-Tighe, Makati (Filipīnas) (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu klasificēt prasītāju 13. pakāpē 1. līmenī dienā, kad viņa tika pieņemta darbā kā līgumdarbiniece, jo šis lēmums izriet no 2005. gada 22. decembrī noslēgtā darba līguma;

               —

               norādīt iecēlējinstitūcijai uz sekām, kādas ir apstrīdētā lēmuma atcelšanai un it īpaši prasītājas profesionālās pieredzes no 1993. gada 16. novembra ņemšanai vērā, diena, kad viņā ieguva bakalaura diplomu un 2005. gada 22. decembrī ar atpakaļejošu spēku tika klasificēta 14. pakāpē;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, papildus ļoti īdzīgiem pamatiem, kādus viņa bija izvirzījusi lietā F-135/06 (1), norāda uz diplomu un profesionālās kvalifikācijas brīvas aprites principa pārkāpumu.

      (1)  OV C 236, 30.12.2006., 87. lpp.


title: Lieta T-352/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 15. jūlija spriedums – The Smiley Company/ITSB – The Swatch Group Management Services (“HAPPY TIME”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “HAPPY TIME” reģistrācijas pieteikums — Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “HAPPY HOURS” — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/51

         Vispārējās tiesas 2015. gada 15. jūlija spriedums – The Smiley Company/ITSB – The Swatch Group Management Services (“HAPPY TIME”)
   (Lieta T-352/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “HAPPY TIME” reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “HAPPY HOURS” - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 302/66)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Smiley Company SPRL (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – I.-M. Helbig, P. Hansmersmann un S. Rengshausen, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – L. Rampini)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: The Swatch Group Management Services AG (Biel, Šveice)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 6. februāra lēmumu lietā R 1497/2013-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp The Swatch Group Management Services AG un The Smiley Company SPRL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               The Smiley Company SPRL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 245, 28.7.2014.


title: Lieta T-518/15: Prasība, kas celta 2015. gada 2. septembrī – Francija/Komisija

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/50

         Prasība, kas celta 2015. gada 2. septembrī – Francija/Komisija
   (Lieta T-518/15)
   (2015/C 354/61)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji – G. De Bergues, D. Colas, R. Coesme un A. Daly)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               daļēji atcelt Komisijas 2015. gada 22. jūnija Lēmumu C(2015) 4076 final, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), ciktāl ar to no Savienības finansējuma izslēgti Francijas Republikas izdevumi saistībā ar atbalstu “Kompensācijas pabalsti nelabvēlīgu dabas apstākļu apgabalos” un agrovides ganību prēmiju, kas attiecas uz Kontinentālās Francijas lauku attīstības programmas 2011., 2012. un 2013. finanšu gadam 2. novirzienu atbalsta apmērā, kas tika izmaksāts par 2011., 2012. un 2013. gada laikā iesniegtajiem pieteikumiem;

               —

               pakārtoti, daļēji atcelt šo lēmumu, ciktāl ar to vienotas likmes korekcijas bāzē ir iekļauti izdevumi attiecībā uz aitām un kazām, kas nebija lopu atbalsta pieteikuma priekšmets;

               —

               vēl pakārtotāk, daļēji atcelt šo lēmumu, ciktāl ar to ir piemērota vienotas likmes korekcija, kas palielināta par 10 %, pamatojoties uz to, ka Francijas iestādēm pārmestie trūkumi saistībā ar lopu uzskaiti bija atkārtoti;

               —

               piespriest Komisiju atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas (ES) Nr. 65/2011 (1) 4. panta 1. punkts, 10. panta 1. punkts un 14. panta 2. punkts, kā arī Regulas (ES) Nr. 885/2006 (2) 11. panta 1. punkts, Komisijai uzskatot, ka prasītāja nav izpildījusi pienākumus lopu blīvuma pārbaudes jomā, pamatojoties uz to, ka tā neesot veikusi lopu uzskaiti, veicot pārbaudes uz vietas, un pamatojoties uz to, ka lopi nebija “pakļauti ticamības aprēķinam”, veicot pārbaudes uz vietas.

               2.

               Ar otro pamatu, kas tiek izvirzīts pakārtoti, tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā Komisija vienotas likmes korekcijas bāzē esot prettiesiski iekļāvusi izdevumus saistībā ar aitām un kazām, kas nebija lopu atbalsta pieteikuma priekšmets.

               3.

               Ar trešo pamatu, kas tiek izvirzīts vēl pakārtotāk, tiek apgalvots, ka nav ievēroti Dokumenta Nr. VI/5330/97 (3) 2. pielikumā un Paziņojumā Nr. AGRI/60637/2006 (4) minētie noteikumi, Komisijai piemērojot vienotas likmes korekciju, kas palielināta par 10 %, pamatojoties uz to, ka Francijas iestādēm pārmestie trūkumi saistībā ar lopu uzskaiti bija atkārtoti.

      (1)  Komisijas 2011. gada 27. janvāra Regula (ES) Nr. 65/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 attiecībā uz pārbaudes kārtību, kā arī savstarpējo atbilstību saistībā ar lauku attīstības atbalsta pasākumiem (OV L 25, 8. lpp.).

      (2)  Komisijas 2006. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 885/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz maksājumu aģentūru un citu struktūru akreditāciju un ELGF un ELFLA grāmatojumu noskaidrošanu (OV L 171, 90. lpp.).

      (3)  Komisijas 1997. gada 23. decembra Dokuments Nr. VI/5330/97 par pamatnostādnēm attiecībā uz finansiālo seku aprēķinu ELVGF Garantiju nodaļas grāmatojumu noskaidrošanas lēmuma sagatavošanas ietvaros.

      (4)  Komisijas Paziņojums Nr. AGRI/60637/2006, final, par to, kā Komisija reaģē uz ELVGF Garantiju nodaļas grāmatojumu noskaidrošanā konstatētām kontroles pārbaužu sistēmu atkārtotām nepilnībām.