title: Lieta C-528/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 21. novembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – X / Staatssecretaris van Financiën

text:
               16.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 21. novembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – X/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-528/14)
   (2015/C 056/07)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: X

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regula 1186/2009 (1) ietver iespēju, ka fiziskai personai pastāvīgā dzīvesvieta vienlaikus ir dalībvalstī un trešajā valstī, un, ja tas tā ir, vai attiecībā uz personisko mantu, kas, izbeidzot pastāvīgo dzīvesvietu trešajā valstī, tiek ievesta Eiropas Savienībā, ir piemērojams 3. pantā paredzētais atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem?

               2)

               Ja Regula 1186/2009 izslēdz dubultās pastāvīgās dzīvesvietas iespēju un visu apstākļu vērtējums nav pietiekams, lai noteiktu pastāvīgo dzīvesvietu, – atbilstoši kādam regulējumam vai saskaņā ar kādiem kritērijiem tādā gadījumā kā šis aplūkojamais gadījums, kad attiecīgai personai trešajā valstī ir gan personīgas, gan arī profesionālas saiknes, bet dalībvalstī – personīgas saiknes, regulas piemērošanas vajadzībām ir nosakāms, kurā valstī attiecīgai personai ir pastāvīgā dzīvesvieta?

      (1)  Padomes 2009. gada 16. novembra Regula (EK) Nr. 1186/2009, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem (OV L 324, 23. lpp.).


title: Lieta C-111/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 7. martā iesniedza Monomeles Protodikeio Athinon (Grieķija) – OL/PQ

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/32

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 7. martā iesniedza Monomeles Protodikeio Athinon (Grieķija) – OL/PQ

   (Lieta C-111/17)
   (2017/C 144/42)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Monomeles Protodikeio Athinon (Grieķija)

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: OL

      Atbildētāja: PQ

      Prejudiciālais jautājums

   Kā ir jāinterpretē jēdziens “parastā dzīvesvieta” Regulas (EK) Nr. 2201/2003 (1) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulību lietās un lietās par vecāku atbildību 11. panta 1. punkta izpratnē zīdaiņa gadījumā, kurš apstākļu sakritības vai force majeur dēļ ir piedzimis citā vietā, nekā tā, kurā viņa vecāki, kas kopīgi īsteno vecāku atbildību pār viņu, bija paredzējuši viņam kā parasto dzīvesvietu, un kuru no tā brīža viens no vecākiem ir nelikumīgi aizturējis viņa piedzimšanas valstī, vai kurš ticis aizvests uz trešo valsti? Precīzāk – vai fiziska klātbūtne jebkurā gadījumā ir nepieciešamais un acīmredzamais priekšnoteikums, lai noteiktu personas, un it īpaši jaundzimušā, parasto dzīvesvietu?

      (1)  OV 2003, L 338, 1.lpp.


title: Lieta T-320/10: Prasība, kas celta 2010. gada 2. augustā — Fürstlich Castell’sches Domänenamt /ITSB — Castel Frères ( “CASTEL” )

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/24

         Prasība, kas celta 2010. gada 2. augustā — Fürstlich Castell’sches Domänenamt/ITSB — Castel Frères (“CASTEL”)
   (Lieta T-320/10)
   ()
   2010/C 260/33
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fürstlich Castell'sches Domänenamt, Albrecht Fürst zu Castell-Castell (Castell, Vācija) (pārstāvji — R. Kunze, Solicitor, G. Würtenberger un T. Wittmann, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Castel Frères SA (Blanquefort, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2010. gada 4. maija lēmumu lietā R 962/2009-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “CASTEL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 2678167

      Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: lietas dalībniece, kas lūdz atzīt [preču zīmi] par spēkā neesošu, savu lūgumu pamatoja ar absolūtiem atteikuma pamatojumiem atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. pantam

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par preču zīmes atzīšanu par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome: (i) no vienas puses, esot pareizi atzinusi, ka “Castell” esot atpazīstama izcelsmes norāde attiecībā uz vīnu, tomēr, no otras puses, esot kļūdījusies, uzskatot, ka apstrīdētā preču zīme “CASTEL” esot acīmredzami atšķirīga no “Castell”, un tādējādi secināja, ka apstrīdēto preču zīmi varot reģistrēt, (ii) secinot, ka “CASTEL” esot vārds, kas vīna nozarē parasti tiek izmantots attiecībā uz “castle” (pils), neesot secinājusi, ka “CASTEL” nevar tikt reģistrēta; Padomes Regulas Nr. 207/2009 63., 64., 75. un 76. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome pienācīgi neesot ņēmusi vērā izvirzītos faktus un argumentus; Padomes Regulas Nr. 207/2009 65. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot rīkojusies ultra vires, pamatojot savu lēmumu ar “mierīgu līdzāspastāvēšanu”, lai gan šī doktrīna neesot attiecināma uz preču zīmes reģistrēšanas apsvērumiem


title: lieta C-445/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 13. oktobra Finanzgericht Düsseldorf (Diseldorfas Finanšu tiesa) lēmumu lietā Possehl Erzkontor GmbH pret Hauptzollamt Duisburg (Duisburgas Galvenā muitas iestāde)

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 13. oktobra Finanzgericht Düsseldorf (Diseldorfas Finanšu tiesa) lēmumu lietā Possehl Erzkontor GmbH pret Hauptzollamt Duisburg (Duisburgas Galvenā muitas iestāde)
   (lieta C-445/04)
   (2004/C 314/09)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 13. oktobrī Finanzgericht Düsseldorf lēmumu lietā Possehl Erzkontor GmbH pret Hauptzollamt Duisburg, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 21. oktobrī.
   Finanzgericht Düsseldorf lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   vai lēmumā sīkāk aprakstītā veida kausētais magnēzijs, kas tiek iegūts no naturāla kalnrūpniecības magnēzija kaustiskas kalcinēšanas un kausēšanas elektriskā loka krāsnī otrajā apstrādes posmā rezultātā, ietilpst Kombinētās nomenklatūras 1. pielikuma 2519 9010 apakšpozīcijā?


title: Lieta T-251/12: Prasība, kas celta 2012. gada 6. jūnijā — EGL u.c./Komisija

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/29

         Prasība, kas celta 2012. gada 6. jūnijā — EGL u.c./Komisija
   (Lieta T-251/12)
   2012/C 227/50
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: EGL, Inc. (Hjūstona, Amerikas Savienotās Valstis), CEVA Freight (UK) Ltd (Ashby de la Zouch, Apvienotā Karaliste), CEVA Freight Shanghai Ltd (Šanhaja, Ķīna) (pārstāvji — M. Brealey, QC (Queen's Counsel), S. Love, Barrister, M. Pullen, D. Gillespie un R. Fawcett-Feuillette, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi:

               —

               atcelt 1. pantu Komisijas 2012. gada 28. marta lēmumā C(2012) 1959, galīgā redakcija, lietā COMP/39.462 — Freight Forwarding, kas attiecas uz LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru, ciktāl tika atzīts, ka prasītāji ir bijuši iesaistīti divos LESD 101. panta 1. punkta pārkāpumos, kas ietver tā saukto Jaunās eksporta sistēmas (turpmāk tekstā — “JES”) vienošanos un Valūtas pielāgošanas faktora (turpmāk tekstā — “VPF”) vienošanos;

               —

               atcelt 2. pantu Komisijas 2012. gada 28. marta lēmumā C(2012) 1959, galīgā redakcija, ciktāl ar to prasītājiem tiek piemēroti naudas sodi, vai pakārtoti, samazināt naudas soda apmēru, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt pieteikuma iesniegšanas izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav definējusi konkrēto tirgu, kuru ietekmē JES un VPF vienošanās, un tādējādi ir pārkāpusi būtiskas tiesiskās noteiktības prasības. Tā ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un/vai faktu izvērtējuma kļūdu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav pierādījusi, ka JES vienošanās būtiski ietekmē tirdzniecību starp ES dalībvalstīm. Secinot ka šāda ietekme pastāv, tā ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un/vai faktu izvērtējuma kļūdu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir piemērojusi sodu attiecībā uz JES vienošanos situācijā, kad tai nebija tiesību to darīt, ņemot vērā Padomes Regulu (EEK) Nr. 141/62 (1) ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 3975/87 (2). Tiktāl apstrīdētais lēmums nav spēkā, jo tas ir prettiesiski pieņemts un/vai ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja, kļūdaini piešķirot Deutsche Post imunitāti pret VPF vienošanos, nav atbilstoši novērtējusi prasītāju imunitātes/iecietības pieteikumā Komisijas izskatītajai lietā par VPF vienošanos sniegto pierādījumu patieso vērtību.

      (1)  Padomes Regula Nr. 141, ar kuru izslēdz transportu no Padomes Regulas Nr. 17 piemērošanas jomas (OV 124, 2751. lpp.).

      (2)  Padomes 1987. gada 14. decembra Regula (EEK) Nr. 3975/87 par procedūru konkurences noteikumu piemērošanai attiecībā uz uzņēmumiem gaisa transporta nozarē (OV L 374.,1. lpp.).


title: Lieta T-452/05: Vispārējās tiesas 2010. gada 28. aprīļa spriedums — BST /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Rūpniecisko diegu Eiropas tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Naudas sodi — Pārkāpuma smagums — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sadarbība — Ārpuslīgumiskā atbildība — Konfidenciālas informācijas izpaušana — Zaudējumi — Cēloņsakarība)

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/25

         Vispārējās tiesas 2010. gada 28. aprīļa spriedums — BST/Komisija
   (Lieta T-452/05) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Rūpniecisko diegu Eiropas tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Naudas sodi - Pārkāpuma smagums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Sadarbība - Ārpuslīgumiskā atbildība - Konfidenciālas informācijas izpaušana - Zaudējumi - Cēloņsakarība)
   2010/C 148/43
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Belgian Sewing Thread (BST) NV (Derlijka, Beļģija) (pārstāvji — H. Gilliams un J. Bocken, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Bouquet un K. Mojzesowicz)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, atcelt Komisijas 2005. gada 14. septembra Lēmumu C(2005) 3452 par [EKL] 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/38.337 — PO/Fil), kurā izdarīti grozījumi ar Komisijas 2005. gada 13. oktobra Lēmumu C(2005) 3765, un, pakārtoti, samazināt naudas sodu, kas prasītājai piemērots ar minēto lēmumu, un, otrkārt, uz Eiropas Kopienas ārpuslīgumiskās atbildības pamata piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas ciestos zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Belgian Sewing Thread (BST) NV Komisijas 2005. gada 14. septembra Lēmuma C(2005) 3452 par [EKL] 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/38.337 — PO/Fil) 2. punktā noteiktā naudas soda apmērs tiek noteikts EUR 856 800 apmērā;

               2)

               prasību par tiesību akta atcelšanu pārējā daļā noraidīt;

               3)

               prasību par zaudējumu atlīdzību noraidīt;

               4)

               BST sedz 90 % savu tiesāšanās izdevumu un atlīdzina 90 % Komisijas tiesāšanās izdevumu, Komisija sedz 10 % savu tiesāšanās izdevumu un atlīdzina 10 % BST tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 60, 11.03.2006.


title: Lieta T-770/14: Prasība, kas celta 2014. gada 21. novembrī  – Itālija/Komisija

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/39

         Prasība, kas celta 2014. gada 21. novembrī – Itālija/Komisija
   (Lieta T-770/14)
   (2015/C 026/50)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji – P. Gentili, avvocato dello Stato, un G. Palmieri, pārstāve)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2014. gada 11. septembra vēstuli Ares (2014) 2975571, ar kuru Eiropas Komisija Itālijas Republikai paziņoja par to, ka kopš 2013. gada 31. decembra automātiski tiek atsaukti resursi, kas saistīti ar Itālijas un Maltas Pārrobežu sadarbības programmā 2007.–2013. gadam minētajām ERAF saistībām; un, izskatot, lietu pēc būtības, atzīt par pieļaujamiem attiecīgos izdevumus un pieteikumus to segšanai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka neesot norādīts pamatojums LESD 296. panta otrās daļas izpratnē.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka, apstrīdētajā lēmumā lakoniski apgalvojot, ka kļūda, kas pielaista 2012. gada 31. decembra grozījumu lēmuma virsrakstā, nav nekādi ietekmējusi paša šā lēmuma saturu un programmas īstenošanu, Komisija esot atstājusi bez ievērības nozīmi, kāda ir apstāklim, ka reģiona pieņemtie lēmumi par izdevumiem iepriekš bija jāpārbauda Revīzijas palātai, ka laikā no labojuma paziņošanas līdz tā izdarīšanai nezināmu iemeslu dēļ ir pagājuši četri mēneši, ka iepriekš minētā apstākļa dēļ varēja rasties šaubas par to, ka izdarāmais labojums ir daudz būtiskāks par to, kas it kā attiecoties tikai uz 2012. gada 31. decembra lēmuma virsrakstu, un ka Revīzijas palāta apstiprināja, ka reģions ir pareizi rīkojies, atturēdamies no saistību uzņemšanās, kamēr labojums netika oficiāli apstiprināts (2013. gada 28. marts), liekot noprast, ka citādi rīkoties būtu bijis nepareizi.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts princips par partnerību struktūrfondu pārvaldībā un principi par dalībvalstu sadarbību ar Savienības iestādēm un dalībvalstu konstitucionālās iekārtas un identitātes respektēšanu.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka Komisija neesot sadarbojusies ar dalībvalsti, lai tā varētu īstenot darbības programmu visefektīvāk, nezaudējot kādas tiesības; un ko tā darījusi, tostarp neņemot vērā procesuālos ierobežojumus, ko rada iekšējā kontrole, konkrēti no Revīzijas palātas puses, kurai attiecīgajai valstij bija jāpakļaujas.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Padomes 2006. gada 11. jūlija Regulas (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999, 96. panta c) punkts.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka šajā gadījumā radusies situācija patiesībā esot nepārvaramas varas apstāklis, kas liedza iesniegt pieteikumu maksājumiem attiecībā uz projektiem, par kuriem bija grozījumu lēmums. Tādējādi šie apstākļi – Komisijas sākotnēji, paziņojot lēmumu, pieļautā kļūda, tai tūlīt sekojošais solījums ātri izdarīt labojumu attiecībā tikai uz virsrakstu, tam savukārt sekojošā četru mēnešu ilgā klusēšana, kas lika noprast, ka jālabo arī citas būtiskākas kļūdas un nepilnības, – pilnībā liedza valsts administrācijai projektu pārvaldības procedūru nokārtot līdz maksājuma pieteikumam.

               4.

               Visbeidzot kā ceturto pamatu prasītāja apgalvo, ka esot pārkāpts samērīguma princips.


title: lieta C-352/05: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. septembrī

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/13

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. septembrī
   (lieta C-352/05)
   (2005/C 281/24)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 22. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv M. Patakja [M. Patakia] un B. Šima [B. Schima], Juridiskā dienesta locekļi, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvu 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu — Paziņojumi par ekspluatācijas pārtraukšanu un atkritumu apsaimniekošanu (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 1. jūlijā.

      (1)  OV L 176, 15.07.2003., 37. lpp.


title: Lieta T-326/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – Bundesverband Deutsche Tafel/EUIPO – Tiertafel Deutschland (“Tafel”) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Tafel” — EUIPO veikta sprieduma, ar kuru atcelts EUIPO apelācijas padomes lēmums, izpilde — Absolūts atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Aprakstošs raksturs — Regulas Nr. 207/2009 65. panta 6. punkts — Lēmums, kas pieņemts pēc Vispārējās tiesas veiktās iepriekšējā lēmuma atcelšanas

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/27

         Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – Bundesverband Deutsche Tafel/EUIPO – Tiertafel Deutschland (“Tafel”)
   (Lieta T-326/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Tafel” - EUIPO veikta sprieduma, ar kuru atcelts EUIPO apelācijas padomes lēmums, izpilde - Absolūts atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Aprakstošs raksturs - Regulas Nr. 207/2009 65. panta 6. punkts - Lēmums, kas pieņemts pēc Vispārējās tiesas veiktās iepriekšējā lēmuma atcelšanas)
   (2017/C 249/41)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bundesverband Deutsche Tafel eV (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – T. Koerl, E. Celenk un S. Vollmer, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Hanne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Tiertafel Deutschland eV (Rathenow, Vācija) (pārstāvis – M. Nitschke, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 4. aprīļa lēmumu lietā R 248/2016-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Tiertafel Deutschland un Bundesverband Deutsche Tafel

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Bundesverband Deutsche Tafel eV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 287, 8.8.2016.


title: Lieta T-80/14: Prasība, kas celta 2014. gada 4. februārī – PT Musim Mas /Padome

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/38

         Prasība, kas celta 2014. gada 4. februārī – PT Musim Mas/Padome
   (Lieta T-80/14)
   2014/C 102/60
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medana, Indonēzija) (pārstāvji – J. García-Gallardo Gil-Fournier, advokāts, C. Humpe, Solicitor, un A. Verdegay Mena, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV L 315, 2. lpp.), 1. un 2. pantu attiecībā uz prasītāju, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas ar šo tiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Savienības Padome esot pārkāpusi, pirmkārt, Padomes 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.), 1. panta 1. punktu, 7. panta 2. punktu un 9. panta 3. punktu, kā arī, otrkārt, uzdodot galīgi iekasēt prasītājai noteiktos pagaidu antidempinga pasākumus, esot pārkāpusi labas pārvaldības, samērīguma un nediskriminācijas principus, jo:

                           —

                           saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 1. panta 1. punktu antidempinga pasākumi nav piemērojami tādiem eksportētājiem kā prasītāja, attiecībā uz kuru precēm dempings izrādās neesam īstenots. Tāpēc nav tiesiska pamata piemērot prasītājai pagaidu antidempinga maksājumus, kur nu vēl uzdot šos maksājumus iekasēt;

                           —

                           Padome ir pārkāpusi Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 7. panta 2. punktu, nosakot un uzdodot galīgi iekasēt no prasītājas pagaidu dempinga maksājumu 2,8 % apmērā, kas pārsniedz tās pareizo dempinga pagaidu starpību;

                           —

                           Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 9. panta 3. punktā Komisijai ir aizliegts noteikt pagaidu maksājumus, ja dempinga pagaidu starpība ir mazāka par 2 %. Padome, uzdodot galīgi iekasēt prasītājai noteiktos pagaidu maksājumus, ir pārkāpusi Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 9. panta 3. punktu;

                           —

                           ievērojot kļūdas, ko Eiropas Komisija izdarījusi, aprēķinot prasītājas dempinga pagaidu starpību, Padomei bija jāsecina, ka Komisija nav rūpīgi un objektīvi izvērtējusi visus būtiskos šīs lietas aspektus. Ar šo nolaidību ir izdarīts labas pārvaldības principa pārkāpums;

                           —

                           Padomes rīcība, galīgi iekasējot no prasītājas tai nepamatoti noteiktos pagaidu maksājumus, ir jāuzskata par nesamērīgu ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 mērķi un līdz ar to – par samērīguma principa pārkāpumu;

                           —

                           prasot, lai no prasītājas tiktu galīgi iekasēti nepamatoti aprēķinātie dempinga pagaidu maksājumi, un neprasot P.T. Cilandra Perkasa samaksāt dempinga pagaidu maksājumus, Padome ir atšķirīgi attiekusies pret diviem līdzīgās situācijās esošiem uzņēmumiem. Tāpēc, prasītājas ieskatā, Padome ir pārkāpusi nediskriminācijas principu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Savienības Padome esot pārkāpusi Padomes 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 20. panta 2. punktu, 2. panta 5. punktu, 2. panta 8. punktu un 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu, jo:

                           —

                           pretēji Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 20. panta 2. punktā noteiktajam nav norādījusi būtiskos faktus saistībā ar apgalvoto “īpašas tirgus situācijas” esamību;

                           —

                           saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 5. punktu ir koriģējusi prasītājas ražošanas izmaksas saistībā ar apgalvoto “īpašas tirgus situācijas” esamību;

                           —

                           nav ņēmusi vērā, ka prasītāja izejvielām izmanto palmu taukskābju destilātus;

                           —

                           nav ņēmusi vērā divkāršās uzskaites uzcenojumu kā prasītājas eksporta cenas daļu, tādējādi pārkāpjot Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 8. punktu, un

                           —

                           nav uzlūkojusi prasītāju un tās saistītās sabiedrības kā vienu saimniecisku vienību, tādējādi pārkāpjot Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu.


title: Lieta T-652/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 21. jūlija spriedumu lietā F-136/15 HD/Parlaments 2016. gada 16. septembrī iesniedza HD

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/51

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 21. jūlija spriedumu lietā F-136/15 HD/Parlaments 2016. gada 16. septembrī iesniedza HD

   (Lieta T-652/16 P)
   (2016/C 419/68)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: HD (Aach, Vācija) (pārstāvis – C. Bernard-Glanz, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt šo apelācijas sūdzību par pieņemamu;

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2016. gada 21. jūlija spriedumu HD/Parlaments (F-136/15);

               —

               apmierināt viņas pirmajā instancē izvirzītos prasījumus par tiesību aktu atcelšanu;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir sagrozīti fakti un pierādījumi, ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un ir pārkāpta Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001, L 8, 1. lpp.).

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka pārsūdzētajā spriedumā nav norādīts pamatojums.


title: Lieta C-576/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 9. septembra rīkojumu lietā T-277/16 TVR Italia/EUIPO – TVR Automotive (TVR ITALIA) 2016. gada 14. novembrī iesniedza TVR Italia Srl

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/14

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 9. septembra rīkojumu lietā T-277/16 TVR Italia/EUIPO – TVR Automotive (TVR ITALIA)2016. gada 14. novembrī iesniedza TVR Italia Srl

   (Lieta C-576/16 P)
   (2017/C 144/19)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: TVR Italia Srl (pārstāvis – F. Caricato, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs un TVR Automotive Ltd

   Ar 2017. gada 2. marta rīkojumu Tiesa (astotā palāta) noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda TVR Italia Srl segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.


title: Lieta T-207/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 18. maija spriedums — Habanos/ITSB — Tabacos de Centroamérica ( “KIOWA” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “KIOWA” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un valsts grafiskas preču zīmes “COHIBA” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               2.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/13

         Vispārējās tiesas 2011. gada 18. maija spriedums — Habanos/ITSB — Tabacos de Centroamérica (“KIOWA”)
   (Lieta T-207/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “KIOWA” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un valsts grafiskas preču zīmes “COHIBA” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 194/18
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Corporación Habanos, SA (Havana, Kuba) (pārstāvji — sākotnēji V. Gil Vega un A. Ruiz López, vēlāk — A. Ruiz López, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Tabacos de Centroamérica, SL (Pozuelo de Alarcón, Spānija) (pārstāvis — R.M. Caldés Llopis, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 31. marta lēmumu lietā R 1189/2007-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Corporación Habanos, SA un Tabacos de Centroamérica, SL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Corporación Habanos, SA sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Tabacos de Centroamérica, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 209, 15.08.2008.


title: Apvienotās lietas T-217/07, T-218/07, no T-244/07 līdz T-246/07, no T-252/07 līdz T-255/07, no T-258/07 līdz T-260/07, no T-268/07 līdz T-272/07 un T-394/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 20. oktobra rīkojums — Las Palmeras u.c./Padome un Komisija

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/42

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 20. oktobra rīkojums — Las Palmeras u.c./Padome un Komisija
   (Apvienotās lietas T-217/07, T-218/07, no T-244/07 līdz T-246/07, no T-252/07 līdz T-255/07, no T-258/07 līdz T-260/07, no T-268/07 līdz T-272/07 un T-394/07) (1)

   (2008/C 327/77)

      Tiesvedības valoda — spāņu

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra apvienotās lietas T-217/07, T-218/07, T-244/07, T-245/07, T-246/07, T-253/07, T-254/07, T-255/07, T-258/07, T-259/07, T-260/07, T-268/07, T-269/07, T-270/07 un T-394/07.

      (1)  OV C 211, 8.9.2007.


title: Lieta C-493/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 5. novembrī iesniedza High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) — Eli Lilly and Company Ltd/Human Genome Sciences Inc

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/33

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 5. novembrī iesniedza High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) — Eli Lilly and Company Ltd/Human Genome Sciences Inc

   (Lieta C-493/12)
   2013/C 9/55
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (Chancery Division)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Eli Lilly and Company Ltd

      Atbildētāja: Human Genome Sciences Inc

      Prejudiciālie jautājumi

               a)

               Saskaņā ar kādiem kritērijiem ir jānosaka, vai “produktu aizsargā spēkā esošs pamatpatents” Regulas (EK) Nr. 469/2009 (1) (“Regula”) 3. panta a) punkta izpratnē?

               b)

               Vai kritēriji atšķiras gadījumā, ja produkts nav kombinēts produkts, un, ja tas tā ir, kādi ir šie kritēriji?

               c)

               Ja pretenzija attiecas uz antivielu vai antivielu klasi, vai pietiek ar to, ka antiviela vai antivielas ir definētas to piesaistīšanas mērķproteīnam raksturlielumu ziņā, jeb vai tomēr ir jāsniedz antivielas vai antivielu strukturāla definīcija, un — pēdējā gadījumā — cik lielā mērā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Regula (EK) Nr. 469/2009 par papildu aizsardzības sertifikātu zālēm (Kodificētā versija) (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 152, 1. lpp.).


title: Lieta T-138/08: Vispārējās tiesas 2017. gada 18. maija rīkojums – Cavankee Fishing u.c./Komisija

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/49

         Vispārējās tiesas 2017. gada 18. maija rīkojums – Cavankee Fishing u.c./Komisija
   (Lieta T-138/08) (1)

   (2017/C 249/66)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 142, 7.6.2008.


title: Lieta C-575/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2014. gada 2. oktobra spriedumu lietā T-340/07 RENV Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE /Eiropas Komisija 2014. gada 11. decembrī iesniedza Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/25

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2014. gada 2. oktobra spriedumu lietā T-340/07 RENV Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Eiropas Komisija 2014. gada 11. decembrī iesniedza Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE

   (Lieta C-575/14 P)
   (2015/C 065/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (pārstāvji – M. Sfyri, I. Ampazis, Δικηγόροι)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt kaitējumu, kas apelācijas sūdzības iesniedzējam nodarīts tādēļ, ka Komisija nav izpildījusi savus līgumiskos pienākumus saistībā ar līguma EDC-53007 EEBO/27873 par projektu “e-Content Exposure and Business Opportunities” izpildi. Konkrētāk, piespriest Komisijai samaksāt summu EUR 1 72  588,62 apmērā, kas atbilst visiem apelācijas sūdzības iesniedzējam radītajiem izdevumiem saistībā ar darbu, ko apelācijas sūdzības iesniedzējs bija uzsācis pirms līguma darbības beigām 2003. gada 16. maijā un ko apelācijas sūdzības iesniedzējs bija veicis atbilstoši savām līgumsaistīsbām. Pakārtoti, ja Tiesa uzskatītu, ka apelācijas sūdzības iesniedzējam bija jāizbeidz jebkādi darbi no 2003. gada 16. maija, piespriest Komisijai samaksāt vismaz summu EUR 1 27  076,48 apmērā, kas atbilst visiem izdevumiem, kas līdz šim datumam apelācijas sūdzības iesniedzējam radušies vai ko tas uzņēmies likumīgi un stingrā saskaņā ar sava līguma noteikumiem;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējam viņa juridiskos un citus izdevumus un samaksas, kas radušās saistība ar prasības celšanu un šīs apelācijas sūdzības iesniegšanu, pat ja šī apelācijas sūdzība tiek noraidīta, kā arī šīs apelācijas tiesāšanās izdevumus, ja šī sūdzība tiek apmierināta.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs balstās uz to, ka Vispārējā tiesa esot sagrozījusi tai iesniegto pierādījumu skaidro nozīmi, nepareizi interpretējot līguma EDC-53007 EEBO/27873 II pielikumu “Vispārīgie noteikumi”, apšaubot iesniegtā izdevumu pārskata pierādošo spēku, un līdz ar to nepareizi uzskatot, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja iesniegtie dokumenti nebija piemēroti un pietiekami, lai pierādītu, ka tajos uzrādītie izdevumi bija faktiski radušies, īstenojot projektu.


title: Lieta C-164/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Turbu.com Mobile Phone’s BV , otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Turbu.com Mobile Phone’s BV, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-164/13)
   2013/C 171/38
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Turbu.com Mobile Phone’s BV

      Otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciālais jautājums

   Vai, pamatojoties uz Eiropas Savienības tiesībām, valsts iestādēm un tiesu iestādēm jāatsakās piemērot tiesības uz atskaitīšanu, ja, pamatojoties uz objektīviem datiem, ir skaidrs, ka saistībā ar minētajām precēm runa ir par PVN krāpšanu un nodokļa maksātājs zināja vai viņam bija jāzina, ka viņš tajā piedalās, ja valsts tiesiskais regulējums nav paredzējis šādos apstākļos atteikt tiesības uz atskaitīšanu?


title: Lieta C-321/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/26

         Prasība, kas celta 2006. gada 20. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-321/06)
   (2006/C 212/46)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Enegren un G. Rozet)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvu 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā (1), vai jebkurā gadījumā nepaziņojot minētos aktus Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 11. pants

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2002/14/EK transponēšanai beidzās 2005. gada 23. martā.

      (1)  OV L 80, 29. lpp.


title: Lieta T-217/15: Prasība, kas celta 2015. gada 30. aprīlī – Fiesta Hotels & Resorts/ITSB – Residencial Palladium (“PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA”)

text:
               22.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/40

         Prasība, kas celta 2015. gada 30. aprīlī – Fiesta Hotels & Resorts/ITSB – Residencial Palladium (“PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA”)
   (Lieta T-217/15)
   (2015/C 205/54)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Spānija) (pārstāvis – J. Devaureix, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Spānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA” – Kopienas preču zīme Nr. 10 524 213

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 23. februāra lēmums lietā R 2391/2013-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt un atzīt par neiedarbīgu ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 23. februāra lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta c) apakšpunkta, aplūkojot kopsakarā ar šīs regulas 8. panta 4. punktu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-619/10: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums (Augstākās tiesas Senāts (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Trade Agency Ltd/Seramico Investments Ltd (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Izpilde — Atteikuma pamatojumi — Dokumenta, ar ko celta prasība, neizsniegšana — Pārbaude valsts, kurā prasa atzīšanu, tiesā — Apjoms — Apliecībā iekļautās informācijas vērtība — Sabiedriskās kārtības pārkāpums — Tiesas spriedums, kurā nav ietverts pamatojums)

text:
               27.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/3

      Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums (Augstākās tiesas Senāts (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Trade Agency Ltd/Seramico Investments Ltd

      (Lieta C-619/10) (1)

      (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Izpilde - Atteikuma pamatojumi - Dokumenta, ar ko celta prasība, neizsniegšana - Pārbaude valsts, kurā prasa atzīšanu, tiesā - Apjoms - Apliecībā iekļautās informācijas vērtība - Sabiedriskās kārtības pārkāpums - Tiesas spriedums, kurā nav ietverts pamatojums)
      (2012/C 331/05)
      Tiesvedības valoda — latviešu

         Iesniedzējtiesa

      Augstākās tiesas Senāts

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāja: Trade Agency Ltd

         Atbildētāja: Seramico Investments Ltd

         Priekšmets

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augstākās tiesas Senāts — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.) 34. panta 1. un 2. punkta interpretācija — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta interpretācija — Atzīšanas atteikuma pamati — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību — Atbildētājs, kas apgalvo, ka viņam nav izsniegts ne dokuments, ar ko ierosināta lieta, ne aizmuguriski pieņemtais nolēmums — Tiesas, kas veic sprieduma izpildi, tiesības pārbaudīt, vai atbildētājam, kas nav ieradies tiesā, izsniegts dokuments, ar ko ierosināta lieta, ja izsniegšanu apliecina regulas 54. pantā paredzētā apliecība — Izcelsmes dalībvalsts tiesas nolēmums, kas pieņemts aizmuguriski, neizvērtējot prasības pamatotību

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 34. panta 2. punkts, uz ko ir atsauce šīs regulas 45. panta 1. punktā, skatīts kopā ar minētās regulas preambulas 16. un 17. apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja atbildētājs ir pārsūdzējis lēmumu, kurā ir pasludināta izcelsmes valstī taisīta aizmuguriska sprieduma, kam ir pievienota atbilstoši šīs pašas regulas 54. pantam izdota apliecība, izpildāmība, apgalvojot, ka viņam nav izsniegts dokuments, ar ko ir celta prasība, dalībvalsts, kurā atzīšana ir prasīta, tiesai, kas izskata minēto pārsūdzību, ir kompetence pārbaudīt minētajā apliecībā ietvertās informācijas un pierādījumu savstarpējo atbilstību;

                  2)

                  Regulas Nr. 44/2001 34. panta 1. punkts, uz ko ir atsauce šīs regulas 45. panta 1. punktā, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts, kurā ir prasīta atzīšana, tiesa, pamatojoties uz sabiedriskās kārtības klauzulu, nevar atteikt izpildīt tiesas nolēmumu, kas taisīts aizmuguriski un ar ko lieta ir izlemta pēc būtības, kas neietver ne prasības priekšmeta, ne pamatojuma vērtējumu un kas neietver nekādus argumentus par tās pamatotību, izņemot, ja, izvērtējot procesu kopumā un ņemot vērā visus atbilstošos apstākļus, tai šķiet, ka ar šo nolēmumu ir acīmredzami un pārmērīgi pārkāptas atbildētāja tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu, kas noteiktas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otrajā daļā, jo nav bijusi iespēja to lietderīgi un efektīvi pārsūdzēt.

         (1)  OV C 72, 05.03.2011.


title: Lieta T-470/13: Prasība, kas celta 2013. gada 30. augustā — Merck /Komisija

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/46

         Prasība, kas celta 2013. gada 30. augustā — Merck/Komisija
   (Lieta T-470/13)
   2013/C 325/74
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Merck KGaA (Darmstadt, Vācija) (pārstāvji — B. Bär-Bouyssière, K. Lillerud, L. Voldstad, B. Marschall, P. Sabbadini, R. De Travieso, M. Holzhäuser, S. O, lawyers, M. Marelus, Solicitor, R. Kreisberger un L. Osepciu, Barristers)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmuma C(2013) 3803, galīgā redakcija, lietā COMP/39226 — Lundbeck 1. panta 1. punktu, 2. panta 1. punktu [pilnībā] un 2. panta 5. punktu, 3. un 4. pantu, ciktāl tie ir adresēti Merck;

               —

               alternatīvi, atcelt vai samazināt Merck uzlikto sodu un

               —

               katrā ziņā piespriest, ka Merck tiek atlīdzināti tiesāšanās izdevumi.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza 13 pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu savā ierobežojumu atbilstīgi mērķim koncepta interpretācijā 101. panta izpratnē.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas kaitējuma teorija bija fundamentāli kļūdaina.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas pieeja ir pretēja tiesiskās noteiktības principam.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija kļūdījās, neņemot vērā vai nepienācīgi ņemot vērā faktisko, saimniecisko un juridisko kontekstu, kurš parādīja, ka, ja nebūtu līgumu, GUK nebūtu izlaidusi citalopramu ātrāk Apvienotās Karalistes vai citos EEZ tirgos.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija pieļāva kļūdu līgumu starp Lundbeck un GUK apjoma vērtējumā.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā un faktu kļūdu, secinot, ka Lundbeck un GUK bija potenciālas konkurentes.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija pieļāva acīmredzamu kļūdu vērtējumā, secinot, ka GUK, noslēdzot Apvienotās Karalistes un EEZ līgumus, bija pret konkurenci vērsts nodoms.

               8)

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija pieļāva faktu kļūdu savos konstatējumos par naudas pārskaitījumu Lundbeck un GUK starpā apmēru un mērķi.

               9)

               Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija pienācīgi neizvērtē pušu argumentus LESD 101. panta 3. punkta izpratnē.

               10)

               Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav pienācīgi ņēmusi vērā Merck pierādījumus, kas atspēko pieņēmumu par izšķirošu ietekmi, un tādējādi ir pieļāvusi faktu kļūdu un kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka pieņēmums netika atspēkots.

               11)

               Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums būtu jāatceļ nepienācīgas kavēšanās dēļ.

               12)

               Ar divpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi pušu tiesības tikt uzklausītām.

               13)

               Ar trīspadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu sodu novērtējumā.


title: Lieta T-375/06: Vispārējās tiesas 2011. gada 24. marta spriedums — Viega /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Vara savienojumu un vara sakausējumu nozare — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Dalība pārkāpuma izdarīšanā — Pienākums norādīt pamatojumu — Naudas sodi — Vērā ņemamais apgrozījums — Atbildību mīkstinoši apstākļi)

text:
               14.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/19

         Vispārējās tiesas 2011. gada 24. marta spriedums — Viega/Komisija
   (Lieta T-375/06) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Vara savienojumu un vara sakausējumu nozare - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Dalība pārkāpuma izdarīšanā - Pienākums norādīt pamatojumu - Naudas sodi - Vērā ņemamais apgrozījums - Atbildību mīkstinoši apstākļi)
   2011/C 145/26
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Viega GmbH & Co. KG (Attendorn, Vācija) (pārstāvji — sākotnēji J. Burrichter, T. Mäger un F. Bulst, vēlāk J. Burrichter, T. Mäger un M. Röhrig, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Nijenhuis un V. Bottka, kam palīdz A. Böhlke, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 20. septembra Lēmumu C(2006) 4180 par [EKL] 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/F-1/38.121 — Savienojumi), kā arī, pakārtoti, prasība samazināt prasītājai minētajā lēmumā uzliktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Viega GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 42, 24.02.2007.


title: Lieta T-375/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. augustā — Brouwerij Van Honsebrouck /ITSB — Beverage Trademark ( “KASTEEL” )

text:
               10.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/16

         Prasība, kas celta 2012. gada 20. augustā — Brouwerij Van Honsebrouck/ITSB — Beverage Trademark (“KASTEEL”)
   (Lieta T-375/12)
   2012/C 343/28
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Brouwerij Van Honsebrouck (Ingelmunster, Beļģija) (pārstāvis — P. Maeyaert, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Beverage Trademark Co. Ltd BTM (Tortola, Britu Virdžīnu salas)

      Prasītāja prasījumi

               —

               pilnībā atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 8. jūnija lēmumu lietā R 652/2011-2;

               —

               piespriest ITSB un Beverage Trademark Co. Ltd BTM atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: starptautiska vārdiska preču zīme “KASTEEL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē — starptautiskā reģistrācija Nr. W 975 634

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Beverage Trademark Co. Ltd BTM

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts preču zīme “CASTEL BEER” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 42. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-217/08: Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 17. marta rīkojums ( Tribunale ordinario di Milano (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rita Mariano/Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkts — Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā — EKL 12. un 13. pants — Pabalsta piešķiršana pārdzīvojušajiem — Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta atšķirīga attieksme pret pārdzīvojušo laulāto un pārdzīvojušo dzīvesbiedru)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/24

         Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 17. marta rīkojums (Tribunale ordinario di Milano (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rita Mariano/Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

   (lieta C-217/08) (1)

   (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkts - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - EKL 12. un 13. pants - Pabalsta piešķiršana pārdzīvojušajiem - Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta atšķirīga attieksme pret pārdzīvojušo laulāto un pārdzīvojušo dzīvesbiedru)
   2009/C 180/41
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale ordinario di Milano

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rita Mariano

      Atbildētājs: Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale ordinario di Milano — EKL 12. un 13. panta interpretācija — Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības jautājumos — Pabalsta piešķiršana pārdzīvojušajiem — Valsts tiesību noteikums, ar kuru tiek paredzēta nevienlīdzīga attieksme starp pārdzīvojušajiem laulātajiem un dzīvesbiedriem partneriem, kuri dzīvo partnerattiecībās uz mūžu

      Rezolutīvā daļa:

   Kopienu tiesībās nav paredzēts diskriminācijas aizliegums, kura ievērošana jānodrošina valsts tiesām, ja iespējami diskriminējošajai rīcībai nav saiknes ar Kopienu tiesībām. Tādos apstākļos, kādi ir pamata lietā, EKL 12. un 13. pants pats par sevi nerada šādu saikni.
   Ar šiem pantiem minētās lietas apstākļos nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru gadījumā, kad persona ir gājusi bojā nelaimes gadījumā, pensiju 50 % apmērā no šīs personas līdzšinējā atalgojuma saņem tikai pārdzīvojušais laulātais, bet mirušās personas nepilngadīgajam bērnam pienākas pensija tikai 20 % apmērā no minētā atalgojuma.

      (1)  OV C 197, 02.08.2008.


title: Lieta C-308/10 P: Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 19. maija spriedums — Union Investment Privatfonds GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Unicre-Cartão International De Crédito SA (Apelācija — Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Regula (EK) Nr. 40/94 — 74. panta 2. punkts — Pierādījumu iebildumu pamatojumam neiesniegšana šim nolūkam noteiktajā termiņā — Neņemšana vērā — Apelāciju padomes rīcības brīvība)

text:
               9.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 204/11

         Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 19. maija spriedums — Union Investment Privatfonds GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Unicre-Cartão International De Crédito SA

   (Lieta C-308/10 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Regula (EK) Nr. 40/94 - 74. panta 2. punkts - Pierādījumu iebildumu pamatojumam neiesniegšana šim nolūkam noteiktajā termiņā - Neņemšana vērā - Apelāciju padomes rīcības brīvība)
   2011/C 204/20
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Union Investment Privatfonds GmbH (pārstāvis — J. Zindel, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider) un Unicre-Cartão International De Crédito SA

      Priekšmets

   Apelācija par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 27. aprīļa spriedumu lietā Union Investment Privatfonds/ITSB — Unicre-Cartão International De Crédito, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja valsts grafisku preču zīmju “UniFLEXIO”, “UniVARIO” un “UniZERO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 36. klasē, īpašnieka celto prasību atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2006. gada 10. oktobra lēmumu, ar kuru tika noraidīta apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas lēmumu, ar kuru tika noraidīti apelācijas sūdzības iesniedzēja iebildumi, kuri bijuši iesniegti pret Kopienas grafiskas preču zīmes “unibanco” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 36. un 38. klasē, reģistrāciju — Regulas (EK) Nr. 40/94 74. panta 2. punkta kļūdaina interpretācija — Apelāciju padomes rīcības brīvības izmantošana attiecībā uz pierādījumiem, kas iebildumu pamatojumam nav tikuši iesniegti šim nolūkam noteiktajā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Union Investment Privatfonds GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 246, 11.09.2010.


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2005. gada 24. februārī lietā C-320/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/43/EK — Netranspozīcija noteiktajā termiņā)

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 24. februārī
   lietā C-320/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2000/43/EK - Netranspozīcija noteiktajā termiņā)
   (2005/C 93/04)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā C-320/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 27. jūlijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis D. Martin) pret Luksemburgas Lielhercogisti (pārstāvis S. Schreiner), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta, tiesneši J. Makarczyk un J. Klučka (referents), ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2005. gada 24. februārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvu 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 228, 11.09.2004.


title: lieta C-60/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar Tribunale aministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) 2004. gada 14. decembra rīkojumu lietā WWF Italia u.c. pret Regione Lombardia, piedaloties Associazione migratoristi italiani

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar Tribunale aministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) 2004. gada 14. decembra rīkojumu lietā WWF Italia u.c. pret Regione Lombardia, piedaloties Associazione migratoristi italiani

   (lieta C-60/05)
   (2005/C 93/24)
   tiesvedības valoda - itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Tribunale administrativo Regionale per la Lombardia (Lombardijas reģiona administratīvā tiesa) (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 14. decembra rīkojumu lietā WWF Italia u.c. pret Regione Lombardia, piedaloties Associazione migratoristi italiani, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2005. gada 10. februārī.

      Tribunale administrativo Regionale per la Lombardia (Lombardijas reģiona administratīvā tiesa, Itālija) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai Direktīvu 79/409/EK (1) ir jāinterpretē tā, ka, neatkarīgi no valsts tiesiskajā kārtībā noteiktās pilnvaru sadales starp valsti un reģioniem, dalībvalstij ir jāpieņem transponējošos tiesību aktus, kuri attiecas uz visām situācijām, kurās ir nepieciešama tiesiskā aizsardzība, jo īpaši attiecībā uz nodrošinājumu, ka atkāpes no medību noteikumiem nepārsniedz nelielo skaitu, kas noteikts 9. panta 1. punkta a) apakšpunktā?

               2.

               Attiecībā jo īpaši uz atkāpju no medību noteikumiem skaitu, vai Direktīvu 70/409/EK ir jāinterpretē tā, ka valsts transponējošiem tiesību aktiem ir jāatsaucas uz jau noteiktu kritēriju, vai nākotnē nosakāmu kritēriju, kura noteikšana tiks uzticēta tehniskajiem dienestiem tādā veidā, ka atkāpes no medību noteikumiem izmantošanu regulē tāds kritērijs, kurš, ņemot vērā atsevišķus vides nosacījumus, kuriem var būt priekšroka, objektīvi nosaka nepārsniedzamo atkāpju skaitu valsts vai reģiona līmenī?

               3.

               Vai likuma Nr. 157/92 19. pantā noteiktā valsts tiesību norma, kura pieprasa obligāto, bet nesaistošo, INFS viedokli, nolūkā noteikt šo kritēriju, tomēr nenodrošinot procesu, kā starp reģioniem panāk vienošanos par to, kā tiek sadalīts valsts līmenī noteiktais nelielais skaits atkāpju no medību noteikumiem katrai sugai, ir pareiza Direktīvas 9. panta piemērošana?

               4.

               Vai likuma Nr. 157/92 19a. pantā paredzētā kontroles procedūra Itālijas reģionu apstiprinātās atkāpju no medību noteikumiem sistēmas saderības novērtēšanai ar Kopienas tiesisko regulējumu tiktāl, ciktāl tā paredz iepriekšēju brīdinājumu un tādējādi pieprasa arī noteiktus tehniskus termiņus, kas arī ir vajadzīgi pasākuma pieņemšanai un publicēšanai, kuru laikā īsais atkāpes no medību noteikumiem termiņš var beigties, ir atbilstīga, lai nodrošinātu Direktīvas 79/409/EK efektīvu piemērošanu?

      (1)  OV L 103, 25.04.1979., 1. lpp.


title: Lieta T-224/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. oktobra spriedums —  Imperial Chemical Industries /ITSB ( LIGHT & SPACE ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes LIGHT & SPACE reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 40/94 (EK) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/33

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. oktobra spriedums — Imperial Chemical Industries/ITSB (“LIGHT & SPACE”)
   (Lieta T-224/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “LIGHT & SPACE’ reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 40/94 (EK) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2008/C 301/54)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Imperial Chemical Industries plc, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — sākotnēji S. Malynicz, barrister un V. Chandler, solicitor, vēlāk S. Malynicz, J. Bainbridge un K. Briggs, solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)
   Priekšmets
   Prasība par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 30. marta lēmumu lietā R 1631/2006-1 attiecībā uz pieteikumu par apzīmējuma “LIGHT & SPACE” reģistrāciju kā Kopienas preču zīmi
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Imperial Chemical Industries plc atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 199, 25.8.2007.


title: Lieta C-592/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. novembrī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) — Anssi Ketelä

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. novembrī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) — Anssi Ketelä

   (Lieta C-592/11)
   2012/C 49/25
   Tiesvedības valoda — somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein hallinto-oikeus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Anssi Ketelä

      Otrs lietas dalībnieks: Etelä-Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Kā ir jāinterpretē Padomes Regulas (EK) Nr. 1698/2005 (1) 22. panta 1. punkta a) apakšpunkts (“dibina lauku saimniecību pirmo reizi kā saimniecības vadītāji”) un Komisijas Regulas (EK) Nr. 1974/2006 (2) 13. panta 4. un 6. punkts, ja daļa no sabiedrības darbības ir lauksaimnieciska darbība? Vai, pārbaudot, vai persona pirmo reizi ir nodibinājusi lauku saimniecību kā saimniecības vadītāja, iepriekšējas darbības izvērtēšana ir jābalsta uz to, ka attiecīgajai personai, ievērojot tās dalību, bija dominējoša ietekme sabiedrībā, vai uz to, cik lieli bija tās ienākumi no lauksaimniecības, vai arī uz to, vai tās darbību sabiedrībā var identificēt kā funkcionāli un ekonomiski autonomas ražošanas vienības vadīšanu? Vai saimniecības vadīšana ir jāizvērtē kopumā un vai papildus jau minētajiem apstākļiem turklāt ir jāņem vērā personas statuss sabiedrībā, kā arī jautājums, vai viņa faktiski uzņemas uzņēmējdarbības risku?

               2.

               Vai saimniecības vadīšana, izvērtējot jautājumu, vai iepriekšējai darbībai ir nozīme atbalsta piešķiršanā citai darbībai, ir jāinterpretē vienādi attiecībā uz iepriekšējo darbību un attiecībā uz darbību, kurai tiek prasīts atbalsts? Vai darbības uzsākšanas atbalsta jaunajiem lauksaimniekiem Padomes regulas 22. panta izpratnē atteikums prasa, lai šī iepriekšējā darbība atbilstoši spēkā esošajām tiesību normām principā būtu varējusi pretendēt uz atbalstu?

               3.

               Vai Komisijas regulas 13. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka 1. jautājumā minētie kritēriji, atbilstoši kuriem persona ir uzskatāma par saimniecības vadītāju, kas dibina lauku saimniecību, var tikt precizēti vai precīzāk definēti valsts tiesībās, vai arī šis noteikums dod tiesības tikai definēt darbības uzsākšanas brīdi?

      (1)  Padomes 2005. gada 20. septembra Regula (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (OV L 277, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2006. gada 15. decembra Regula (EK) Nr. 1974/2006, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (OV L 368, 15. lpp.).


title: Lieta C-181/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 9. aprīlī iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) — Emilian Kuć un Halina Jeziorska-Kuć/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 9. aprīlī iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) — Emilian Kuć un Halina Jeziorska-Kuć/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

   (Lieta C-181/10)
   2010/C 179/29
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Emilian Kuć un Halina Jeziorska-Kuć

      Atbildētājs: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               vai vienotas likmes lauksaimniekam Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 295. panta 1. punkta 3) apakšpunkta izpratnē, kas pārdod iepriekš tā lauksaimnieciskai darbībai izmantotus zemesgabalus, kuri pašvaldības apbūves plānā ir paredzēti apbūvei dzīvojamas platības un pakalpojumu sniegšanas vajadzībām, bet kuri tomēr tikuši iegādāti kā lauksaimniecības zemesgabali (bez pievienotās vērtības nodokļa), ir piemērojams šīs direktīvas 16. pants, saskaņā ar kuru uzņēmuma īpašumā esošu lietu izmantošanu nodokļa maksātāja privātajām vajadzībām vai citiem ar uzņēmumu nesaistītiem mērķiem pielīdzina preču piegādei par atlīdzību tikai tad, ja šīs lietas ir devušas tiesības pilnībā vai daļēji atskaitīt priekšnodokli?

               2)

               Vai vienotas likmes lauksaimnieks Direktīvas 2006/112/EK 295. panta 1. punkta 3) apakšpunkta izpratnē, kas pārdod tā lauksaimnieciskai darbībai izmantotus zemesgabalus, kuri pašvaldības apbūves plānā ir paredzēti apbūvei dzīvojamas platības un pakalpojumu sniegšanas vajadzībām, bet kuri tomēr tikuši iegādāti kā lauksaimniecības zemesgabali (bez pievienotās vērtības nodokļa), ir uzskatāms par nodokļa maksātāju, kuram pievienotās vērtības nodoklis par šo pārdošanu ir jāatskaita atbilstoši vispārējam regulējumam?

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-239/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 3. februāra rīkojums — Comtec Translations /Komisija

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/53

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 3. februāra rīkojums — Comtec Translations/Komisija
   (Lieta T-239/08) (1)

   (2009/C 69/118)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 209, 15.8.2008.


title: Lieta F-91/12: Civildienesta tiesas 2016. gada 4. maija rīkojums – Bandieri/Komisija

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/45

         Civildienesta tiesas 2016. gada 4. maija rīkojums – Bandieri/Komisija
   (Lieta F-91/12) (1)

   (2016/C 222/58)
   Tiesvedības valoda – franču
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 331, 27.10.2012., 33. lpp.


title: Lieta T-428/12: Prasība, kas celta 2012. gada 26. septembrī — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria /ITSB ( “VALORES DE FUTURO” )

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/37

         Prasība, kas celta 2012. gada 26. septembrī — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/ITSB (“VALORES DE FUTURO”)
   (Lieta T-428/12)
   2012/C 366/75
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Spānija) (pārstāvji — J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa un N. González-Alberto Rodríguez, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 4. jūlija lēmumu lietā R 2299/2011-2 daļā, kurā apstiprināts Kopienas preču zīmes Nr. 9 408 758 reģistrācijas atteikums;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “VALORES DE FUTURO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 36. un 41. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 408 758

      Pārbaudītāja lēmums: daļēji noraidīt reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: lieta T-358/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Georg Neumann GmbH iesniedza 2004. gada 30. augustā

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/22

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Georg Neumann GmbH iesniedza 2004. gada 30. augustā
   (lieta T-358/04)
   (2004/C 284/44)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 30. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Georg Neumann GmbH, Berlīne (Vācija), kuru pārstāv R. Böhm, Rechtsanwalt.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) otrās Apelāciju padomes 2004. gada 17. jūnija lēmumu (lieta R 919/2002-2);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums:

               Trīsdimensiju preču zīme mikrofona galvas veidā precēm 9. klasē (mikrofoni) – pieteikums Nr. 493 643

               Apelāciju padomē apstrīdētais lēmums:

               Pārbaudītāja atteikums reģistrēt

               Apelāciju padomes lēmums:

               Noraidīt apelāciju

               Izvirzītie pamati:

                           —

                           Apstrīdētais lēmums ir pretrunā Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punktam

                           —

                           Pieteiktajai preču zīmei ir atšķirīgas īpašības


title: Lieta T-309/06: Prasība, kas celta 2006. gada 14. novembrī — Budějovický Budvar /ITSB — Anheuser-Busch ( BUD )

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/64

         Prasība, kas celta 2006. gada 14. novembrī — Budějovický Budvar/ITSB — Anheuser-Busch (“BUD”)
   (Lieta T-309/06)
   (2006/C 326/136)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Budějovický Budvar, národní podnik, České Budějovice (Čehijas Republika) (pārstāvis — F. Fajgenbaum, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Anheuser-Busch, Inc.
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2006. gada 1. septembrī pieņemto apstrīdēto lēmumu Nr. R 305/2005-2;

               —

               noraidīt vārdiskas preču zīmes “BUD” reģistrācijas pieteikumu Nr. 24711 attiecībā uz 32. klasē ietilpstošām precēm;

               —

               nosūtīt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas pieņemto nolēmumu ITSB;

               —

               piespriest Anheuser-Busch, Inc. atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Anheuser-Busch, Inc.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “BUD” attiecībā uz 32. klasē ietilpstošām precēm — reģistrācijas pieteikums Nr. 24711

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: tiesības uz aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “BUD”, lai apzīmētu alu

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 (1) 62. panta 1. punkta pārkāpums un Īstenošanas regulas Nr. 2868/95 (2) 20. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot kompetenta lemt par prasītājas tās iebildumu ietvaros norādītās ģeogrāfiskās izcelsmes norādes spēkā esamību. Tāpat tā norāda, ka apzīmējums “BUD” ir ģeogrāfiskās izcelsmes norāde, kas ir aizsargāta Francijā un Austrijā. Turklāt prasītāja norāda, ka tika kļūdaini piemērots Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punkts, jo tā uzskata, ka ģeogrāfiskās izcelsmes norāde “BUD” ir apzīmējums, ko izmanto komercdarījumos

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1995, L 303, 1. lpp.).


title: Lieta F-70/05: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 29. septembra spriedums — Mische /Komisija (Civildienests — Iecelšana amatā — Konkursa, kas publicēts pirms jauno Civildienesta noteikumu spēkā stāšanās, bet kas pabeigts pēc minētā datuma, uzvarētājs — Klasificēšana pakāpē, piemērojot jaunus, mazāk labvēlīgus noteikumus)

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/21

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 29. septembra spriedums — Mische/Komisija
   (Lieta F-70/05) (1)

   (Civildienests - Iecelšana amatā - Konkursa, kas publicēts pirms jauno Civildienesta noteikumu spēkā stāšanās, bet kas pabeigts pēc minētā datuma, uzvarētājs - Klasificēšana pakāpē, piemērojot jaunus, mazāk labvēlīgus noteikumus)
   2012/C 138/39
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Harald Mische (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — sākotnēji G. Vandersanden un L. Levi, avocats, vēlāk R. Holland, B. Maluch un J. Mische, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Krämer)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Arpio Santacruz un M. Simm)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru prasītāju klasificē A*6 pakāpē saskaņā ar konkursu, kas publicēts pirms jauno Civildienesta noteikumu spēkā stāšanās, bet kas pabeigts pēc minētā datuma, piemērojot viņam mazāk labvēlīgas Civildienesta noteikumu normas (XIII pielikuma 12. pants Regulā (EK, Euratom) Nr. 723/2004, ar ko groza Civildienesta noteikumus)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats;

               3)

               Eiropas Savienības Padome, persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 229, 17.09.2005, 35. lpp. (lieta, kas sākotnēji reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar numuru T-288/05 un ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu nodota izskatīšanai Eiropas Savienības Civildienesta tiesā).


title: Lieta F-2/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. janvārī — Menghi / ENISA

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/53

         Prasība, kas celta 2009. gada 19. janvārī — Menghi/ENISA

   (Lieta F-2/09)
   (2009/C 55/97)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Achille Menghi, Cagliari (Itālija) (pārstāvis — L. Defalque, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūra (ENISA)
   Strīda priekšmets un apraksts
   Atcelt lēmumu neapstiprināt prasītāja līgumu pēc stažēšanās perioda, kā arī lūgums atlīdzināt ciesto mantisko un morālo kaitējumu.
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2008. gada 3. oktobra lēmumu, ar ko noraidīta prasītāja sūdzība par iestādes, kura ir pilnvarota slēgt darba līgumus, 2008. gada 14. marta lēmumu neapstiprināt viņa līgumu;

               —

               līdz ar to atcelt iestādes, kura ir pilnvarota slēgt darba līgumus, 2008. gada 14. marta lēmumu neapstiprināt viņa līgumu;

               —

               piespriest iestādei, kura ir pilnvarota slēgt darba līgumus, atlīdzināt prasītājam ciestos mantisko kaitējumu, kas radās viņa darba līguma uz 3 gadu termiņu neapstiprināšanas rezultātā un radušos medicīnisko izdevumu rezultātā, kuri viņam bija jāsedz, un ciesto morālo kaitējumu psiholoģiskas vajāšanas rezultātā;

               —

               piespriest Eiropas Tīkla un informācijas drošības aģentūrai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-328/13: Prasība, kas celta 2013. gada 4. jūnijā — Tameio Pronias Prosopikou Trapezis Kiprou /Komisija un Eiropas Centrālā banka

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/33

         Prasība, kas celta 2013. gada 4. jūnijā — Tameio Pronias Prosopikou Trapezis Kiprou/Komisija un Eiropas Centrālā banka
   (Lieta T-328/13)
   2013/C 252/55
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Tameio Pronias Prosopikou Trapezis Kiprou (Lefkosija, Kipra) (pārstāvji — E. Efstathiou, K. Efstathiou un K. Liasidou, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Centrālā banka un Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Eurogrupas 2013. gada 25. marta lēmumu, kas kļuvis galīgs ar Kipras Centrālās bankas pārvaldnieka kā Eiropas Centrālo banku sistēmas locekļa un/vai pārstāvja 2013. gada 29. martā pieņemto lēmumu KDP [kanonistiki diokitiki praxi; reglamentējošs akts] 104/2013, ar kuru tika nolemts veikt “atsevišķu [Cyprus Popular Bank Public Co Ltd] darbības virzienu pārdošanu” un kas būtībā ir Eiropas Centrālās bankas un Eiropas Komisijas kopējs lēmums;

               —

               pakārtoti, atzīt, ka iepriekš minētais Eurogrupas lēmums, neraugoties uz tā formu, būtībā ir Eiropas Centrālās bankas lēmums un/vai kopā ar Eiropas Komisiju pieņemts lēmums;

               —

               piespriest Eiropas Centrālajai bankai un/vai Eiropas Komisijai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums nav spēkā esošs, jo ar to ir pārsniegtas pilnvaras, kas ar Līgumu par Eiropas Savienību ir piešķirtas Eiropas Centrālajai bankai, kā arī Eiropas Komisijai, un tādējādi abas šīs iestādes attiecīgo lēmumu ir pieņēmušas, pārsniedzot savas pilnvaras.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāptas tiesības uz īpašumu, kas ir garantētas Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 1. protokola 1. pantā un Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 14. pantā un apstiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir acīmredzami nepamatots, tam nav juridiskā pamata un tas ir pretrunā samērīguma principam.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir pretrunā arī vispārīgi atzītajiem tiesību principiem, kas izriet no Savienības tiesībām, kā arī principam, saskaņā ar kuru neviens nedrīkst atsaukties pats uz savām kļūdām, lai iegūtu kādu priekšrocību un/vai pamatotu kļūdainu un/vai prettiesisku rīcību.


title: Lieta T-134/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. decembra spriedums — Xentral /ITSB — Pages jaunes ( PAGESJAUNES.COM ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes PAGESJAUNES.COM reģistrācijas pieteikums — Valsts agrāka grafiska preču zīme LES PAGES JAUNES — Domēna nosaukums pagesjaunes.com — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/44

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. decembra spriedums — Xentral/ITSB — Pages jaunes (“PAGESJAUNES.COM”)
   (Lieta T-134/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “PAGESJAUNES.COM’ reģistrācijas pieteikums - Valsts agrāka grafiska preču zīme “LES PAGES JAUNES’ - Domēna nosaukums “pagesjaunes.com’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2008/C 22/82)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Xentral LLC, Florida (Savienotās Valstis) (pārstāvis — A. Bertrāns [A. Bertrand], avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Foliards-Mongirāls [A. Folliard-Monguiral])

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Pages jaunes SA, Sēvra [Sèvres] (Francija), (pārstāvji — S. Bertē Skots [C. Bertheux Scotte], B. Poto [B. Potot] un B. Korns [B. Corne], avocats)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 15. februāra lēmumu lietā R 708/2005-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Pages jaunes SA un Xentral LLC

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Xentral LLC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 165, 15.7.2006.


title: Lieta T-384/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 17. marta rīkojums – Tri-Ocean Trading/Padome

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/63

         Vispārējās tiesas 2017. gada 17. marta rīkojums – Tri-Ocean Trading/Padome
   (Lieta T-384/16) (1)

   (2017/C 144/97)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 326, 5.9.2016.


title: lieta C-518/04: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 21. decembrī

text:
               5.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 57/15

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 21. decembrī
   (lieta C-518/04)
   (2005/C 57/30)
   tiesvedības valoda – grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 21. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Michel Van Beek, juriskonsults, un Minas Konstantinidis, Komisijas juridiskā dienesta loceklis.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot vajadzīgos pasākumus, lai izveidotu stingru Vipera schweizeri odžu aizsardzības sistēmu Milos salā nolūkā izvairīties no jebkura veida šo sugu tīšiem traucējumiem, jo īpaši vairošanās laikā, kad jaundzimušie mazuļi ir atkarīgi no mātes, un ziemas guļas laikā, kā arī lai izvairītos no jebkuras vairošanās vai barošanās vietu iznīcināšanas vai postījumiem, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar 12. panta 1. punkta b) un d) apakšpunktu, Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvā 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (1);

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, kā arī savvaļas faunas un floras aizsardzību mērķis ir nodrošināt bioloģisko dažādību, aizsargājot dabiskās dzīvotnes, kā arī savvaļas faunu un floru Eiropas dalībvalstu teritorijā, uz kurām attiecas Līgums.
   Komisijas prasība ir saistīta ar to, ka Grieķijas Republika nav pieņēmusi un nepiemēro stingru Vipera schweizeri sugas rāpuļa aizsardzības sistēmu Milos salā.
   Komisija lūdz Tiesu atzīt, ka, nepieņemot vajadzīgos pasākumus, lai izveidotu stingru Vipera schweizeri odžu aizsardzības sistēmu Milos salā nolūkā izvairīties no jebkura veida šo sugu tīšiem traucējumiem, jo īpaši vairošanās laikā, kad jaundzimušie mazuļi ir atkarīgi no mātes, un ziemas guļas laikā, kā arī lai izvairītos no jebkuras vairošanās vai barošanās vietu iznīcināšanas vai postījumiem, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar 12. panta 1. punkta b) un d) apakšpunktu, Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvā 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību.

      (1)  OV L 206, 22.07.1992., 7. lpp.


title: Lieta T-92/07 P: Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. maija rīkojums — Frankin  u.c./Komisija (Apelācijas sūdzība — Civildienests — Ierēdņi un pagaidu darbinieki — Pensija — Tiesību uz pensiju pārnešana — Acīmredzami nepieņemama apelācijas sūdzība — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/36

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. maija rīkojums — Frankin u.c./Komisija
   (Lieta T-92/07 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Civildienests - Ierēdņi un pagaidu darbinieki - Pensija - Tiesību uz pensiju pārnešana - Acīmredzami nepieņemama apelācijas sūdzība - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2008/C 171/66)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Jacques Frankin, Sorée (Beļģija) un 482 citi Eiropas Kopienu Komisijas ierēdņi un pagaidu darbinieki, kuru uzvārdi iekļauti šī sprieduma pielikumā (pārstāvis — F. Frabetti, avocat)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Berardis-Kayser un D. Martin)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 16. janvāra spriedumu lietā F-3/06 Frankin u.c./Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), lūdzot atcelt šo spriedumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Jacques Frankin un 482 citi Komisijas ierēdņi un pagaidu darbinieki, kuru uzvārdi iekļauti šī sprieduma pielikumā, sedz savus tiesāšanās izdevumus paši un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 117, 26.5.2007.


title: Lieta T-232/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. decembra spriedums — Luksemburga/Komisija (ELVGF — “Garantiju” nodaļa — Izdevumi, kas netiek segti no Kopienas finansējuma — Lauku attīstības pasākumi — “Lauksaimniecībai nelabvēlīgi reģioni” un “agrovide” — Valsts vadības, kontroles un sankciju sistēmas — Vienotas likmes finanšu korekcija)

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/18

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. decembra spriedums — Luksemburga/Komisija
   (Lieta T-232/08) (1)

   (ELVGF - “Garantiju” nodaļa - Izdevumi, kas netiek segti no Kopienas finansējuma - Lauku attīstības pasākumi - “Lauksaimniecībai nelabvēlīgi reģioni” un “agrovide” - Valsts vadības, kontroles un sankciju sistēmas - Vienotas likmes finanšu korekcija)
   2012/C 32/32
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvji — F. Probst, pārstāvis, kuram palīdz M. Theisen un K. Spitz, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji T. van Rijn, pēc tam F. Clotuche-Duvieusart un F. Jimeno Fernández)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 8. aprīļa Lēmumu 2008/321/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz dažus izdevumus, kas dalībvalstīm radušies un ko finansē no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas un Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) līdzekļiem (OV L 109, 35. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 209, 15.08.2008.


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2005. gada 13. janvārī lietā C-356/03 (Bundesgerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Elisabeth Mayer pret Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder (Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm — Grūtniecības un dzemdību atvaļinājums — Tiesību uz pensiju iegūšana)

text:
               5.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 57/11

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 13. janvārī
   lietā C-356/03 (Bundesgerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Elisabeth Mayer pret Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder
       (1)

   (Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm - Grūtniecības un dzemdību atvaļinājums - Tiesību uz pensiju iegūšana)
   (2005/C 57/20)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā C-356/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Bundesgerichtshof (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 9. jūlijā un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 18. augustā, tiesvedībā Elisabeth Mayer pret Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesnese N. Colneric, tiesneši J. N. Cunha Rodrigues (referents), K. Schiemann un E. Juhász, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs R. Grass, 2005. gada 13. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   6. panta 1. punkta g) apakšpunkts Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvā 86/378/EEK par vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā arodnodrošinājuma sistēmā, ko groza Padomes 1996. gada 20. decembra Direktīva 96/97/EK, jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj piemērot valsts tiesību normas, saskaņā ar kurām darbiniece neiegūst tiesības uz papildu apdrošināšanu, kas ir daļa no papildu pensiju sistēmas, likumā noteikta grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā, ko daļēji apmaksā darba devējs, jo šo tiesību iegūšana ir pakļauta nosacījumam, ka darbiniecei grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā jāsaņem ar nodokli apliekami ienākumi.

      (1)  OV C 264, 01.11.2003.


               25.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 334/33

         EBTA Uzraudzības iestādes 2014. gada 17. jūlijā iesniegtā prasība pret Islandi
   (Lieta E-14/14)
   (2014/C 334/14)
   EBTA Uzraudzības iestāde, ko pārstāv tās pārstāvji Markus Schneider un Janne Tysnes Kaasin, Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium, 2014. gada 17. jūlijā EBTA Tiesā iesniedza prasību pret Islandi.
   EBTA Uzraudzības iestāde pieprasa, lai EBTA Tiesa:

               1)

               pasludina, ka Islande, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus un/vai nekavējoties nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par visiem pasākumiem, kuri nepieciešami, lai īstenotu Aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XXIII nodaļas 1.a punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 18. jūnija Direktīva 2009/48/EK par rotaļlietu drošumu) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu un Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 127/2012, nav izpildījusi minētajā Aktā un EEZ līguma 7. pantā paredzētās saistības;

               2)

               piespriež Islandei segt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats:

               —

               Šis EBTA Uzraudzības iestādes pieprasījums attiecas uz to, ka Islande līdz 2014. gada 5. maijam nav ievērojusi EBTA Uzraudzības iestādes 2014. gada 5. marta argumentēto atzinumu par to, ka valsts nav ieviesusi savā tiesību sistēmā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 18. jūnija Direktīvu 2009/48/EK par rotaļlietu drošumu (turpmāk “Akts”), kas minēta Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XXIII nodaļas 1.a punktā un pielāgota minētajam līgumam ar tā 1. protokolu.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde norāda, ka Islande nav izpildījusi saistības, kas tai paredzētas Akta 54. pantā un EEZ līguma 7. pantā, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus un/vai nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par visiem pasākumiem, kas vajadzīgi Akta īstenošanai.


title: Lieta C-168/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 4. aprīlī iesniedza Conseil Constitutionnel (Francija) — Jeremy F./Premier ministre

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 4. aprīlī iesniedza Conseil Constitutionnel (Francija) — Jeremy F./Premier ministre

   (Lieta C-168/13)
   2013/C 156/38
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil Constitutionnel

      Lietas dalībnieki pamattiesvedībā

      Prasītājs: Jeremy F.

      Atbildētājs: Premier ministre

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmums 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (1) 27. un 28. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstīm paredzēt pārsūdzību, kas apturētu tādas tiesu iestādes nolēmuma izpildi, kura pieņēmusi nolēmumu trīsdesmit dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas, vai nu lai dotu savu piekrišanu personas kriminālvajāšanai, notiesāšanai vai apcietināšanai brīvības atņemšanas soda vai ar brīvības atņemšanu saistīta drošības līdzekļa izpildes mērķiem par nodarījumu, kas izdarīts pirms tās nodošanas saskaņā ar Eiropas apcietināšanas orderi un kas nav nodarījums, par kuru tā nodota, vai arī lai dotu savu piekrišanu personas nodošanai dalībvalstij, kas nav izpildes dalībvalsts, pamatojoties uz Eiropas apcietināšanas orderi, kas izsniegts par nodarījumu, kas izdarīts pirms tās nodošanas?

      (1)  OV L 190, 1. lpp.