title: Lieta C-416/07: Prasība, kas celta 2007. gada 11. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/16

         Prasība, kas celta 2007. gada 11. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-416/07)
   (2007/C 283/31)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — Eleni Tserepa-Lacombe un F. Erlbacher)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:
   Komisija lūdz Tiesai atzīt, ka Grieķijas Republika:

               1.

               nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai:

                           —

                           katrs dzīvnieku pārvadātājs no attiecīgās iestādes saņemtu transportlīdzekļa atļauju [dzīvnieku pārvadājumiem] un lai katrs no tiem būtu reģistrēts reģistrā, kuru izmantojot, attiecīgā iestāde varētu to ātri identificēt, īpaši gadījumā, kad netiek ievēroti dzīvnieku labturības noteikumi pārvadājuma laikā;

                           —

                           attiecīgās iestādes veiktu obligātās maršruta plānu/reģistru pārbaudes;

                           —

                           ostās vai ostu tuvumā būtu paredzēta dzīvnieku atpūta pēc pārkraušanas pēc to brauciena uz kuģa;

                           —

                           nodrošinātu, ka transportlīdzekļu un dzīvnieku pārbaudes pārvadājumu laikā tiek veiktas efektīvi;

                           —

                           būtu paredzēti efektīvi, samērīgi un preventīvi sodi par atkārtotu pārkāpumu vai nopietnu tiesību noteikumu attiecībā uz dzīvnieku aizsardzību pārvadājuma laikā pārkāpumiem;

                     nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir uzlikti saskaņā ar Padomes 1991. gada 19. novembra Direktīvas 91/628/EEK (1) par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, ar kuru groza Direktīvas 90/425/EEK un 91/496/EEK, 5. panta A. daļas 1. punkta a) apakšpunkta i) un ii) daļu, 5. panta A. daļas 2. punkta b) apakšpunktu, 5. panta A. daļas 2. punkta d) apakšpunkta i) daļas pirmo ievilkumu, 8. un 9. pantu un 18. panta 2. punktu; un šīs direktīvas pielikuma VII daļas 7. panta b) apakšpunktu; kā arī — pēc 2007. gada 5. janvāra — Padomes 2004. gada 22. decembra Regulas (EEK) Nr. 1/2005 (2) par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā un grozījumu izdarīšanu Direktīvās 64/432/EEK un 93/119/EK un Regulā (EK) Nr. 1255/97 5. panta 4. punktu, 6. panta 1. punktu, 13. panta 3. un 4. punktu, 15. panta 1. punktu, 25. pantu, 26. pantu un 27. panta 1. punktu;

               2.

               nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai:

                           —

                           būtu nodrošināta tiesību normu saistībā ar dzīvnieku apdullināšanu kaušanas laikā ievērošana; un

                           —

                           būtu nodrošināta kaušanas atbilstīgas pārbaudes un uzraudzība;

                     Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir uzlikti saskaņā ar Padomes 1993. gada 22. decembra Direktīvas 93/119/EK (3) par dzīvnieku aizsardzību kaušanas vai nonāvēšanas laikā 3. pantu, 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu, 6. panta 1. punktu un 8. pantu;

               3.

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šīs prasības ietvaros Komisija apgalvo, ka Grieķijas Republika nepareizi piemēro noteiktus tiesību noteikumus par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un kaušanas laikā.
   Komisija lūdz Eiropas Kopienu Tiesai atzīt, ka Grieķijas Republika, neveicot normatīvos un administratīvos pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu pienākumus, kuri paredzēti Padomes 1991. gada 19. novembra Direktīvas 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, ar kuru groza Direktīvas 90/425/EEK un 91/496/EEK, 5. panta A. daļas 1. punkta a) apakšpunkta i) un ii) daļā, 5. panta A. daļas 2. punkta b) apakšpunktā, 5. panta A. daļas 2. punkta d) apakšpunkta i) daļas pirmajā ievilkumā, 8. un 9. pantā un 18. panta 2. punktā; un šīs direktīvas pielikuma VII daļas 7. panta b) apakšpunktā, kā arī — pēc 2007. gada 5. janvāra — Padomes 2004. gada 22. decembra Regulas (EEK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā un grozījumu izdarīšanu Direktīvās 64/432/EEK un 93/119/EK un Regulā (EK) Nr. 1255/97 5. panta 4. punktā, 6. panta 1. punktā, 13. panta 3. un 4. punktā, 15. panta 1. punktā, 25. pantā, 26. pantā un 27. panta 1. punktā, nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir uzlikti ar attiecīgo tiesisko regulējumu.
   Tāpat Komisija lūdz Eiropas Kopienu Tiesai atzīt, ka Grieķijas Republika, neveicot normatīvos un administratīvos pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu pienākumus, kuri paredzēti Padomes 1993. gada 22. decembra Direktīvas 93/119/EK par dzīvnieku aizsardzību kaušanas vai nonāvēšanas laikā 3. pantā, 5. panta 1. punkta d) apakšpunktā, 6. panta 1. punktā un 8. pantā, nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir uzlikti ar attiecīgo tiesisko regulējumu.
   Komisija norāda, ka atbilstoši Eiropas Kopienu Tiesas judikatūrai pienākumu neizpilde var rasties no administratīvās prakses, kas pārkāpj Kopienu tiesības. Šīs prasības ietvaros Komisija pamatojās ne tikai uz vienu faktisko apstākli, bet arī uz vairākiem nozīmīgiem gadījumiem, kurus atklāja Komisijas Pārtikas un veterinārais birojs un ar kuriem tiek pārkāpti noteikumi, kas attiecīgajai dalībvalstij ir paredzēti iepriekš minētajās tiesību normās.
   It īpaši Komisija norāda, ka Grieķijas Republika nav veikusi visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai katrs dzīvnieku pārvadātājs no attiecīgās iestādes saņemtu transportlīdzekļa atļauja dzīvnieku pārvadājumiem un lai katrs no tiem būtu reģistrēts reģistrā, kuru izmantojot, attiecīgā iestāde varētu to ātri identificēt, īpaši gadījumā, kad netiek ievēroti dzīvnieku labturības noteikumi pārvadājuma laikā; lai attiecīgās iestādes veiktu obligātās maršruta plānu/reģistru pārbaudes; lai ostās vai ostu tuvumā paredzētu dzīvnieku atpūtu pēc pārkraušanas pēc to brauciena uz kuģa, kā arī lai nodrošinātu transportlīdzekļu un dzīvnieku pārbaudi pārvadājuma laikā.
   Turklāt Komisija uzskata, ka Grieķijas Republika nav veikusi visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu tiesību normu saistībā ar dzīvnieku apdullināšanu kaušanas laikā ievērošanu un lai nodrošinātu atbilstīgas pārbaudes un uzraudzību.
   Komisija norāda — kad argumentētajā atzinumā noteiktais termiņš ir beidzies un ir pēc minētā termiņa, neraugoties uz atsevišķiem Grieķijas iestāžu centieniem, Grieķijas Republika nav veikusi visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu nepilnības, uz kurām tai bija norādīts. Vairākums no Grieķijas iestādēm norādītajiem ieteikumiem nav īstenoti vai arī tie netika īstenoti līdz galam. Turklāt misijas ziņojumi norāda uz ļoti satraucošiem faktiem saistībā ar iepriekš norādīto pasākumu īstenošanu.

      (1)  OV L 340, 11.12.1991., 17. lpp.

      (2)  OV L 3, 5.1.2005., 1. lpp.

      (3)  OV L 340, 31.12.1993., 21. lpp.


title: Lieta C-315/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 7. aprīļa spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marchon Germany GmbH/Yvonne Karaszkiewicz Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pašnodarbināti tirdzniecības pārstāvji – Direktīva 86/653/EEK – 17. panta 2. punkts – Atlīdzība par klientiem – Piešķiršanas nosacījumi – Jaunu klientu iegūšana – “Jaunu klientu” jēdziens – Pilnvarotāja klienti, kas pirmo reizi pērk preces, kuru realizācija tikusi uzticēta tirdzniecības pārstāvim

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/8

      Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 7. aprīļa spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marchon Germany GmbH/Yvonne Karaszkiewicz

      (Lieta C-315/14) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pašnodarbināti tirdzniecības pārstāvji - Direktīva 86/653/EEK - 17. panta 2. punkts - Atlīdzība par klientiem - Piešķiršanas nosacījumi - Jaunu klientu iegūšana - “Jaunu klientu” jēdziens - Pilnvarotāja klienti, kas pirmo reizi pērk preces, kuru realizācija tikusi uzticēta tirdzniecības pārstāvim)
      (2016/C 211/08)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Marchon Germany GmbH

         Atbildētāja: Yvonne Karaszkiewicz

         Rezolutīvā daļa:

      Ņemot vērā iepriekš minēto, uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka Padomes 1986. gada 18. decembra Direktīvas 86/653/EEK par dalībvalstu tiesību aktu koordinēšanu attiecībā uz pašnodarbinātiem tirdzniecības pārstāvjiem 17. panta 2. punkta a) apakšpunkta pirmais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka tirdzniecības pārstāvja piesaistītie klienti precēm, kuru tirdzniecību tam ir uzticējis pilnvarotājs, var tikt uzskatīti par jauniem klientiem šīs tiesību normas izpratnē, pat ja šie klienti jau bija iesaistījušies darījumu attiecībās ar šo pilnvarotāju saistībā ar citām precēm, ja bija jāizveido īpašas darījuma attiecības, lai šis pārstāvis pārdotu pirmās preces, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 329, 22.9.2014.


title: Lieta C-309/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Il Tribunale di Bergamo2005. gada 28. jūnija lēmumu lietā likvidējamā D.I.A Srl pret Cartiere Paolo Pigna SpA

text:
               1.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Il Tribunale di Bergamo2005. gada 28. jūnija lēmumu lietā likvidējamā D.I.A Srl pret Cartiere Paolo Pigna SpA

   (Lieta C-309/05)
   (2005/C 243/17)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Tribunale di Bergamo (Bergamo tiesas) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 28. jūnija lēmumu lietā likvidējamā D.I.A Srl pret Cartiere Paolo Pigna SpA un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 4. augustā, par jautājumiem, par kuriem Corte di Cassazione (Kasācijas tiesa), Sezione Lavaro (Lavaro nodaļa) jau ir izvirzījusi 2004. gada 18. oktobra rīkojumā Nr. 20410 (1).

      (1)  Lieta C-465/04 Honyvem Informazioni Commerciali srl/Mariella De Zotti,
      OV C 31, 05.02.2005., 4.lpp.


title: Lieta C-338/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 8. maija spriedumu lietā T-331/10 Yoshida Metal Industry Co. Ltd /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 16. jūlijā iesniedza Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 8. maija spriedumu lietā T-331/10 Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 16. jūlijā iesniedza Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-338/12 P)
   2012/C 295/34
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Pārējie lietas dalībnieki: Yoshida Metal Industry Co. Ltd, Pi-Design AG, Bodum France un Bodum Logistics A/S

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               pilnībā apmierināt apelācijas sūdzību;

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               piespriest Yoshida Metal Industry Co. Ltd atlīdzināt Biroja tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               —

               Apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Vispārējā tiesa nav pienācīgi pamatojusi pārsūdzēto spriedumu, jo tā neesot atbildējusi uz Biroja argumentu, kas norādīts pārsūdzētā sprieduma 18. punktā.

               —

               Apelācijas sūdzības iesniedzējs turklāt apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļu. Tai esot bijis jākonstatē, ka divdimensiju apzīmējums var ne vien tikt piemērots trīsdimensiju objektam, bet arī tikt tajā iekļauts. Tātad, lai piemērotu Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļu, esot jāņem vērā visi iespējamie veidi — ko var paredzēt reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas dienā —, kā attiecīgais apzīmējums varētu tikt iekļauts trīsdimensiju objektā. Vispārējā tiesa esot sagrozījusi pierādījumus, nospriežot, ka Apelāciju padome bija balstījusi savu vērtējumu vienīgi uz faktiski tirgotajām precēm. Īstenībā Apelāciju padome esot skaidri norādījusi, ka tās secinājumi galvenokārt ir balstīti uz Pi-Design iesniegtajiem patentiem. Katrā ziņā neesot jāaizliedz atsaukties uz papildu apstākļiem, tostarp patentiem un faktiski tirgotajām precēm, ja šie apstākļi apstiprina secinājumu, ka apstrīdētā apzīmējuma — kāds tas pieteikts reģistrācijai — īpašības var nodrošināt tehniska rezultāta iegūšanu pēc iekļaušanas trīsdimensiju objektā. Šī esot vienīgā metode, kas ļautu ievērot tiesisko noteiktību un sabiedrības intereses, kas esot Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļas pamatā.


title: Lieta C-206/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. aprīlī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itālija) — Cruciano Siragusa/Regione Sicilia — Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. aprīlī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itālija) — Cruciano Siragusa/Regione Sicilia — Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo

   (Lieta C-206/13)
   2013/C 207/17
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Cruciano Siragusa

      Atbildētājs: Regione Sicilia- Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pants un samērīguma princips kā vispārējs Savienības tiesību princips liedz piemērot tādu valsts tiesību normu, kas, kā 2004. gada [22. janvāra] Dekrētlikuma Nr. 42 167. panta 4. punkta a) apakšpunkts, nepieļauj iespēju ar atpakaļejošu spēku izdot ainavas atļauju par visiem veiktajiem darbiem, kuru rezultātā ir palielinājušās platības un apjomi, neatkarīgi no tā, vai ir konstatēta minēto darbu saderība ar konkrētās teritorijas ainaviskās aizsardzības vērtībām?


title: Lieta F-84/08: Prasība, kas celta 2008. gada 17. oktobrī — Cerafogli/ECB

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/43

         Prasība, kas celta 2008. gada 17. oktobrī — Cerafogli/ECB
   (Lieta F-84/08)
   (2008/C 327/81)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maria Concetta Cerafogli, Frankfurte (Vācija) (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka
   Strīda priekšmets un apraksts
   Piespriešana Eiropas Centrālajai bankai atlīdzināt prasītājai iespējami nodarītos zaudējumus diskriminācijas saistībā ar tās darbību arodbiedrībā dēļ
   Prasītājas prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt zaudējumus, kas atbilst, pirmkārt, starpībai starp prasītājas saņemto algu un H pakāpes (“band”) 54. līmeņa algu no 2004. gada līdz 2007. gadam, kas ir 23 papildu līmeņi, un, otrkārt, ikgadēja bonusa EUR 3500 apmērā piešķiršanai par 2001., 2002. un 2003. gadu;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt EUR 157 000 vai, pakārtoti, EUR 45 000, lai kompensētu morālo kaitējumu;

               —

               ja nepieciešams, atcelt 2008. gada 25. jūnija lēmumu, ar kuru tika noraidīts lūgums veikt pirmstiesas pārbaudi, un 2008. gada 7. augusta lēmumu, ar kuru tika noraidīta sūdzība, ciktāl šie lēmumi ir saistīti ar šo prasību;

               —

               piespriest Eiropas Centrālajai bankai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: lieta T-421/04: Pirmās instances tiesas  2005. gada 10. novembra  rīkojums —  Carreira  pret Eiropas Aģentūru drošībai un veselības aizsardzībai darbā

text:
               28.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/25

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 10. novembra rīkojums — Carreira pret Eiropas Aģentūru drošībai un veselības aizsardzībai darbā
   (lieta T-421/04) (1)

   (2006/C 22/49)

      Tiesvedības valoda — franču

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 6, 08.01.2005.


title: Lieta T-499/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 12. novembra spriedums – HSH Investment Holdings Coinvest-C un HSH Investment Holdings FSO/Komisija Valsts atbalsts — Banku sektors — HSH Nordbank pārstrukturēšana — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu, ievērojot noteiktus nosacījumus — Prasība atcelt tiesību aktu — Individuāla skāruma neesamība — Valsts atbalsta saņēmēja mazākumakcionārs — Nošķirtas intereses jēdziens — Daļēja nepieņemamība — Kapitāla vājināšana

text:
               11.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/16

         Vispārējās tiesas 2015. gada 12. novembra spriedums – HSH Investment Holdings Coinvest-C un HSH Investment Holdings FSO/Komisija
   (Lieta T-499/12) (1)

   (Valsts atbalsts - Banku sektors - HSH Nordbank pārstrukturēšana - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu, ievērojot noteiktus nosacījumus - Prasība atcelt tiesību aktu - Individuāla skāruma neesamība - Valsts atbalsta saņēmēja mazākumakcionārs - Nošķirtas intereses jēdziens - Daļēja nepieņemamība - Kapitāla vājināšana)
   (2016/C 007/22)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: HSH Investment Holdings Coinvest-C Sàrl (Luksemburga, Luksemburga) un HSH Investment Holdings FSO Sàrl (Luksemburga) (pārstāvji – H. J. Niemeyer, H. Ehlers un C. Kovács, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Flynn, T. Maxian Rusche un R. Sauer)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 20. septembra Lēmumu 2012/477/ES par valsts atbalstu, ko Vācijas Federatīvā Republika piešķīrusi HSH Nordbank AG SA.29338 (C 29/09 (ex N 264/09)) (OV 2012, L 225, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               HSH Investment Holdings Coinvest-C Sàrl un HSH Investment Holdings FSO Sàrl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta F-136/11: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 3. maija rīkojums – Kovács/Komisija Civildienests — Ierēdņi — Pensijas — Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts — Pirms stāšanās darbā Savienībā iegūtās pensijas tiesības atbilstoši valsts pensiju sistēmai — Pārnešana Savienības pensiju sistēmā — Iecēlējinstitūcijas sākotnējais piedāvājums ieskaitīt izdienas gadus, kam ir piekritusi ieinteresētā persona — Iecēlējinstitūcijas sākotnējā piedāvājuma atsaukšana — Jaunais piedāvājums ieskaitīt izdienas gadus, pamatojoties uz jaunajiem Vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem — Iebilde par nepieņemamību — Nelabvēlīga akta jēdziens — Reglamenta 83. pants

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/40

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 3. maija rīkojums – Kovács/Komisija
   (Lieta F-136/11) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts - Pirms stāšanās darbā Savienībā iegūtās pensijas tiesības atbilstoši valsts pensiju sistēmai - Pārnešana Savienības pensiju sistēmā - Iecēlējinstitūcijas sākotnējais piedāvājums ieskaitīt izdienas gadus, kam ir piekritusi ieinteresētā persona - Iecēlējinstitūcijas sākotnējā piedāvājuma atsaukšana - Jaunais piedāvājums ieskaitīt izdienas gadus, pamatojoties uz jaunajiem Vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem - Iebilde par nepieņemamību - Nelabvēlīga akta jēdziens - Reglamenta 83. pants)
   (2016/C 222/51)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zsuzsanna Kovács (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji – sākotnēji D. de Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, S. Orlandi un J.-N. Louis, avocats, vēlāk D. de Abreu Caldas, S. Orlandi un J.-N. Louis, avocats, un visbeidzot J.-N. Louis, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji D. Martin un J. Baquero Cruz, vēlāk J. Currall un G. Gattinara, vēlāk G. Gattinara un visbeidzot G. Gattinara un F. Simonetti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru ir noteiktas prasītājas pensijas tiesības Kopienu pensiju sistēmā, kas iegūtas pirms viņas stāšanās darbā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Zsuzsanna Kovács sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 65, 3.3.2012., 24. lpp.


title: Lieta C-324/14: Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 7. aprīļa spriedums (Krajowa Izba Odwoławcza (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Partner Apelski Dariusz/Zarząd Oczyszczania Miasta Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Publiskie iepirkumi – Direktīva 2004/18/EK – Saimnieciskās darbības subjektu tehniskās un/vai profesionālās iespējas – 48. panta 3. punkts – Iespēja atsaukties uz citu subjektu iespējām – Nosacījumi un kārtība – Starp pretendentu un citiem subjektiem pastāvošo saikņu raksturs – Piedāvājuma grozīšana – Elektroniskas izsoles atcelšana un atkārtošana – Direktīva 2014/24/ES

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/8

      Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 7. aprīļa spriedums (Krajowa Izba Odwoławcza (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Partner Apelski Dariusz/Zarząd Oczyszczania Miasta

      (Lieta C-324/14) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiskie iepirkumi - Direktīva 2004/18/EK - Saimnieciskās darbības subjektu tehniskās un/vai profesionālās iespējas - 48. panta 3. punkts - Iespēja atsaukties uz citu subjektu iespējām - Nosacījumi un kārtība - Starp pretendentu un citiem subjektiem pastāvošo saikņu raksturs - Piedāvājuma grozīšana - Elektroniskas izsoles atcelšana un atkārtošana - Direktīva 2014/24/ES)
      (2016/C 211/09)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Krajowa Izba Odwoławcza

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: PARTNER Apelski Dariusz

         Atbildētājs: Zarząd Oczyszczania Miasta

         Piedaloties: Remondis sp. z o.o., MR Road Service sp. z o.o.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu [būvdarbu, piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 47. panta 2. punkts un 48. panta 3. punkts, aplūkojot tos kopsakarā ar šīs direktīvas 44. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                              —

                              ar tiem ir atzītas ikviena saimnieciskās darbības subjekta tiesības saistībā ar noteiktu līgumu izmantot citu subjektu iespējas neatkarīgi no starp šo subjektu un šiem citiem subjektiem pastāvošo saistību rakstura, ciktāl tas ir pierādījis līgumslēdzējai iestādei, ka kandidāta vai pretendenta rīcībā faktiski būs minēto subjektu resursi, kas ir nepieciešami šī līguma izpildei, un

                              —

                              nav izslēgts, ka īpašos apstākļos, ņemot vērā attiecīgā līguma priekšmetu, kā arī tā mērķus, minēto tiesību īstenošana var tikt ierobežota. Tas tā ir tostarp tad, ja iespējas, kuras ir subjektam – trešajai personai – un kuras ir vajadzīgas šī līguma izpildei, nevar tikt nodotas kandidātam vai pretendentam, kā rezultātā pēdējais minētais uz minētajām iespējām var atsaukties tikai tad, ja šis subjekts – trešā persona – tieši un personīgi piedalās minētā līguma izpildē;

                  2)

                  Direktīvas 2004/18 48. panta 2. un 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ievērojot konkrētā līguma priekšmetu, kā arī tā mērķus, šī līguma pareizas izpildes nolūkā līgumslēdzēja iestāde īpašos apstākļos var paziņojumā par līgumu vai iepirkuma procedūras specifikācijās tieši norādīt precīzus noteikumus, ar kādiem saimnieciskās darbības subjekts var izmantot citu subjektu iespējas, ja vien šie noteikumi ir saistīti un samērīgi ar minētā līguma priekšmetu un mērķiem;

                  3)

                  Direktīvas 2004/18 2. pantā noteiktais vienlīdzīgas attieksmes princips un diskriminācijas pret saimnieciskās darbības subjektiem aizlieguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos, kādi pastāv pamatlietā, ar tiem netiek pieļauts, ka līgumslēdzēja iestāde pēc piedāvājumu, kas ir tikuši iesniegti saistībā ar publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, atvēršanas apmierina saimnieciskās darbības subjekta, kas ir iesniedzis piedāvājumu attiecīgajam līgumam kopumā, lūgumu izvērtēt tā piedāvājumu vienīgi saistībā ar noteiktu šī līguma daļu piešķiršanu;

                  4)

                  Direktīvas 2004/18 2. pantā noteiktais vienlīdzīgas attieksmes princips un diskriminācijas pret saimnieciskās darbības subjektiem aizlieguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek prasīts atzīt par spēkā neesošu un atkārtot elektronisku izsoli, kurā nav ticis uzaicināts saimnieciskās darbības subjekts, kas ir iesniedzis pieņemamu piedāvājumu, un tas tā ir arī apstākļos, kad nevar tikt konstatēts, ka izslēgtā subjekta dalība būtu grozījusi izsoles rezultātu;

                  5)

                  tādos apstākļos, kādi pastāv pamatlietā, Direktīvas 2004/18 48. panta 3. punkta noteikumi nevar tikt interpretēti Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. februāra Direktīvas 2014/24/ES par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18 63. panta 1. punkta noteikumu gaismā.

         (1)  OV C 339, 29.9.2014.


title: Lieta T-314/15: Prasība, kas celta 2015. gada 2. jūnijā – Grieķija/Komisija

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/40

         Prasība, kas celta 2015. gada 2. jūnijā – Grieķija/Komisija
   (Lieta T-314/15)
   (2015/C 279/50)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķija (pārstāvji – K. Boskovits un L. Kotroni)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2015. gada 23. marta Lēmumu SA.28876 (2012/C) (ex CP202/2009), kas attiecas uz valsts atbalstu, kuru Grieķija piešķīrusi sabiedrībai Stathmos Emporevmatokivotion Peiraia & Cosco Pacific Limited;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas Grieķijas Republikas tiesības uz aizstāvību.

                           —

                           Šī pamata pamatošanai Grieķijas Republika norāda uz to, ka laikposmā starp lēmuma uzsākt tiesvedību un lēmuma piešķirt atbalstu pieņemšanu ir grozīts tiesvedības juridiskais un faktiskais pamats.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nepareizi ir interpretēts un piemērots LESD 107. panta 1. punkts, ciktāl runa ir par valsts atbalsta jēdzienu.

                           —

                           Šī pamata pamatošanai Grieķijas Republika norāda uz to, ka nav ekonomiskas priekšrocības un attiecīgie pasākumi nav selektīvi, un it īpaši uz to, ka atbildētāja nav pareizi norādījusi attiecīgo pasākumu atsauces sistēmu, nav novērtējusi būtiski atšķirīgās juridiskās un faktiskās situācijas, kādās atrodas uzņēmumi, kas darbojas publiskās infrastruktūras būvdarbu nozarē, ņemot vērā to koncesijas līgumu īpašās iezīmes, kuru priekšmets ir šie būvdarbi, un ir pārkāpusi pamatprincipus un principus, kas regulē vispārējo nodokļu sistēmu un kas acīmredzami ir attiecīgo pasākumu pamatā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka pamatojums ir kļūdains un pretrunīgs un tas nav norādīts vispār, ciktāl runa ir par attiecīgo valsts atbalstu.

                           —

                           Šī pamata pamatošanai Grieķijas Republika norāda uz to, ka pamatojums ir kļūdains un pretrunīgs un nav norādīts vispār, ciktāl runa ir par: a) valsts atbalsta piešķiršanu no valsts līdzekļiem, b) selektīvu priekšrocību esamību, c) salīdzinājumu ar līdzīgiem nodokļu noteikumiem, kas attiecas uz koncesijas līgumiem publiskās infrastruktūras būvdarbu nozarē un ko ir apstiprinājusi Komisija, un d) izkropļotu konkurenci un ietekmi uz tirdzniecību starp dalībvalstīm.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nepareizi ir interpretēts un piemērots LESD 107. panta 3. punkts, ciktāl runa ir par atbalsta saderību ar iekšējo tirgu.

                           —

                           Šī pamata pamatošanai Grieķijas Republika norāda uz nepareizu atbildētājas vērtējumu attiecībā uz saderīga reģionālā atbalsta esamību un vajadzīga un proporcionāla atbalsta esamību, kas sekmē vispārējo interešu mērķa sasniegšanu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nepareizi ir noteikts atbalsta apmērs un ir pārkāpti Savienības tiesību vispārējie principi atbalsta atgūšanas jomā.

                           —

                           Šī pamata pamatošanai Grieķijas Republika norāda uz nepareizu metodoloģiju, ko atbildētāja ir piedāvājusi atbalsta apmēra noteikšanai, un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu.


title: Apvienotās lietas C-344/10 P un C-345/10 P: Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 20. oktobra spriedums — Freixenet, SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācijas — Kopienas preču zīmju, kurās atainota balta slīpēta stikla pudele, kā arī melna slīpēta matēta stikla pudele, reģistrācijas pieteikumi — Reģistrācijas atteikums — Atšķirtspējas neesamība)

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/9

         Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 20. oktobra spriedums — Freixenet, SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Apvienotās lietas C-344/10 P un C-345/10 P) (1)

   (Apelācijas - Kopienas preču zīmju, kurās atainota balta slīpēta stikla pudele, kā arī melna slīpēta matēta stikla pudele, reģistrācijas pieteikumi - Reģistrācijas atteikums - Atšķirtspējas neesamība)
   2011/C 362/13
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Freixenet, SA (pārstāvji — F. de Visscher, E. Cornu un D. Moreau, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 27. aprīļa spriedumu lietā T-109/08 Freixenet/ITSB, ar kuru šī tiesa noraidīja apelācijas sūdzības iesniedzējas celto prasību par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 30. oktobra lēmumu lietā R 97/2001-1 attiecībā uz apzīmējuma, kas attēlo baltu slīpēta matēta stikla pudeli, kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu — Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.) 7. panta (1. punkta b) apakšpunkta), 73. un 38. panta (3. punkta) (tagad — Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.) 7. pants (1. punkta b) apakšpunkts), 75. un 37. pants (3. punkts)) pārkāpums — Tiesību uz aizstāvību un taisnīgu tiesu pārkāpums — Reģistrācijas atteikums — Atšķirtspējas neesamība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2010. gada 27. aprīļa spriedumus lietā T-109/08 Freixenet/ITSB (Balta slīpēta stikla pudele) un lietā T-110/08 Freixenet/ITSB (Melna slīpēta matēta stikla pudele);

               2)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 30. oktobra lēmumu (lieta R 97/2001-1) un 2007. gada 20. novembra lēmumu (lieta R 104/2001-1);

               3)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) atlīdzina tiesāšanās izdevumus gan tiesvedībā pirmajā instancē, gan apelācijas instancē.

      (1)  OV C 274, 9.10.2010


title: Lieta T-134/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 30. aprīļa spriedums – Polynt un Sitre/ECHA REACH — Dažu elpceļu sensibilizatoru kā īpaši bīstamu vielu apzināšana — Tādas pašas bažas — Prasība atcelt tiesību aktu — Tieša ietekme — Pieņemamība — Tiesības uz aizstāvību — Samērīgums

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/33

         Vispārējās tiesas 2015. gada 30. aprīļa spriedums – Polynt un Sitre/ECHA

   (Lieta T-134/13) (1)

   (REACH - Dažu elpceļu sensibilizatoru kā īpaši bīstamu vielu apzināšana - Tādas pašas bažas - Prasība atcelt tiesību aktu - Tieša ietekme - Pieņemamība - Tiesības uz aizstāvību - Samērīgums)
   (2015/C 198/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Polynt SpA (Scanzorosciate, Itālija) un Sitre Srl (Milāna, Itālija) (pārstāvji – C. Mereu un K. Van Maldegem, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – M. Heikkilä, W. Broere un T. Zbihlej)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītāju prasījumu atbalstam: New Japan Chemical (Osaka, Japāna) un REACh ChemAdvice GmbH (Kelkheim, Vācija) (pārstāvji – C. Mereu un K. Van Maldegem)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – B. Koopman, M. Bulterman un C. Schillemans) un Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Mifsud-Bonnici un K. Talabér-Ritz)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt ECHA2012. gada 18. decembra Lēmumu ED/169/2012 par īpaši bīstamu vielu iekļaušanu kandidātvielu sarakstā saskaņā ar 59. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulā (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 1. lpp.), ciktāl šis lēmums attiecas uz cikloheksāna-1,2-dikarboksilītanhidrīdu (EK Nr. 201-604-9), cis-cikloheksāna-1,2-dikarboksilītanhidrīdu (EK Nr. 236-086-3) un trans-cikloheksāna-1,2-dikarboksilītanhidrīdu (EK Nr. 238-009-9)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Polynt SpA un Sitre Srl sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Nīderlandes Karaliste, Eiropas Komisija, New Japan Chemical un REACh ChemAdvice GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 129, 4.5.2013.


title: Lieta C-124/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hof van Cassatie van België 2008. gada 25. marta rīkojumu — I  G.A.L.M. Snauwaert un Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA /Beļģijas valsts, II  Coldstar NV /Beļģijas valsts, III  D.P.W. Vlaeminck /Beļģijas valsts, IV  J.P. Den Haerynck /Beļģijas valsts un V  A.E.M. De Wintere /Beļģijas valsts

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hof van Cassatie van België2008. gada 25. marta rīkojumu — I G.A.L.M. Snauwaert un Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA/Beļģijas valsts, II Coldstar NV/Beļģijas valsts, III D.P.W. Vlaeminck/Beļģijas valsts, IV J.P. Den Haerynck/Beļģijas valsts un V A.E.M. De Wintere/Beļģijas valsts
   (Lieta C-124/08)
   (2008/C 142/23)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hof van Cassatie van België
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji:

               I

                           1.

                              G.A.L.M. Snauwaert

                           2.

                              Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA, civiltiesiski atbildīgā

               II

                  Coldstar NV, civiltiesiski atbildīgā

               III

               D.P.W. Vlaeminck

               IV

               J.P. Den Haerynck

               V

               A.E.M. De Wintere

      Atbildētāja: Beļģijas valsts
   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Kopienas Muitas kodeksa 221. panta 1. punkts (1) būtu jāinterpretē tā, ka tajā noteiktais paziņojums par muitas parādu nodokļu maksātājam var būt likumīgs tikai pēc šī parāda iegrāmatošanas, vai, citiem vārdiem sakot, līdz brīdim, kad nodokļu maksātājam tiek sniegts Muitas kodeksa 221. panta 1. punktā noteiktais paziņojums par muitas parādu, šim parādam vienmēr jābūt iepriekš iegrāmatotam, lai minētais paziņojums būtu likumīgs, proti, atbilstu Muitas kodeksa 221. panta 1. punktam?

               2)

               Vai Kopienas Muitas kodeksa 221. panta 3. punkts redakcijā, pirms tika izdarīti grozījumi ar Regulas (EEK) Nr. 2700/2000 1. pantu (2), būtu jāinterpretē tā, ka muitas iestāžu iespēja sniegt likumīgu iegrāmatotās summas paziņojumu pēc tam, kad ir beidzies trīs gadu laika posms pēc dienas, kurā radies muitas parāds, ja šis parāds ir kriminālsodāmas darbības iznākums, ir spēkā tikai attiecībā uz personu, kas ir veikusi šo kriminālsodāmo darbību?

      (1)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra regula par grozījumiem Padomes Regulā 2913/92 (OV L 311, 17. lpp.).


title: Lieta C-330/12: Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 27. marta rīkojums — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/57

         Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 27. marta rīkojums — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-330/12) (1)

   2013/C 225/117
   Tiesvedības valoda — poļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 287, 22.9.2012.


title: Lieta C-167/07: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 28. februāra rīkojums — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/27

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 28. februāra rīkojums — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-167/07) (1)

   (2008/C 128/53)

      Tiesvedības valoda — spāņu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 117, 26.5.2007.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2004. gada 13. decembrī lietā T-269/04 IDOM SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Lietas izbeigšana pirms sprieduma pasludināšanas)

text:
               19.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/16

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2004. gada 13. decembrī
   lietā T-269/04 IDOM SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Lietas izbeigšana pirms sprieduma pasludināšanas)
   (2005/C 69/32)
   tiesvedības valoda - spāņu
   Lietā T-269/04 IDOM SA, Bilbao (Spānija), ko pārstāv Tatiana Villate Consonni, advokāte, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), pārstāvis M. Ignacio de Medrano Caballero, otra puse lietu izskatot ITSB Apelāciju padomē - IDOM Inc., Ņudžersija, (Amerikas Savienotās Valstis), ko pārstāv Fry Heath & Spence LLP, advokāti, par prasību atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2004. gada 27. aprīļa lēmumu (lieta R 153/2003-2) par apzīmējuma “IDOM” reģistrēšanu par Kopienas preču zīmi, Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs M. Vilaras, tiesneši M. E. Martins Ribeiro un K. Jürimäe, sekretārs H. Jung, 2004. gada 13. decembrī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               izbeigt lietu pirms sprieduma pasludināšanas;

               2)

               katra puse sedz savus izdevumus.

      (1)  OV C 217, 28.08.2004.


title: Lieta F-60/06: Prasība, kas celta  2006. gada 12. maijā  —  Krisztina Stump  un  Carmen Camba Constenla  pret Tiesu

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/35

         Prasība, kas celta 2006. gada 12. maijā — Krisztina Stump un Carmen Camba Constenla pret Tiesu
   (Lieta F-60/06)
   (2006/C 165/70)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Krisztina Stump un Carmen Camba Constenla, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvji — S. Orlandi, A.Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu tiesa
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt lēmumus, ar kuriem prasītājas ieceltas par Eiropas Kopienu ierēdnēm, ciktāl tajos viņu amata pakāpe ir noteikta atbilstoši Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. vai 13. pantam;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu tiesai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamatojot savu prasību, prasītājas izvirza pamatus, kuri ir ļoti līdzīgi lietā F-12/06 (1)izvirzītajiem pamatiem.

      (1)  OV C 86, 08.04.2006., 48. lpp.


title: Lieta C-185/16 SA: Prasības pieteikums par atļauju veikt mantas apķīlāšanu, kas iesniegts 2016. gada 29. martā – Yukos Universal Ltd/Eiropas Investīciju banka

text:
               17.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/15

         Prasības pieteikums par atļauju veikt mantas apķīlāšanu, kas iesniegts 2016. gada 29. martā – Yukos Universal Ltd/Eiropas Investīciju banka
   (Lieta C-185/16 SA)
   (2016/C 175/17)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Yukos Universal Ltd (pārstāvis – H. Boularbah, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

      Prasītājas prasījumi:

               —

               uzdot Eiropas Investīciju bankai paziņot par Krievijas Federācijas parādu tai pamatiem, summām un nosacījumiem;

               —

               atļaut YUL prasības nodrošināšanai apķīlāt tās prasījumus pret Eiropas Investīciju banku un vismaz – visas tās summas, kas Eiropas Investīciju bankai ir jāmaksā vai būs jāmaksā Krievijas Federācijai kā Krievijas Federācijas izlaistu obligāciju emitentei, ieskaitot par šīm obligācijām radušos procentus un to atlīdzību atbilstoši emisijas līgumā(-os) noteiktiem nosacījumiem un piemērojamajam prospektam(-iem), EUR 1 690 886 892,20 apmērā, ko veido pamatsumma un procenti, ievērojot vērtības samazināšanos tiesvedības laikā (YUL prasījumu pret Krievijas Federāciju summa);

               —

               jebkurā gadījumā piespriest Eiropas Investīciju bankai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.


title: lieta C-279/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar College van Beroep voor het bedrijfsleven2005. gada 30. jūnija lēmumu lietā Vonk Dairy Products B.V. pret Productschap Zuivel

text:
               15.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 257/1

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar College van Beroep voor het bedrijfsleven2005. gada 30. jūnija lēmumu lietā Vonk Dairy Products B.V. pret Productschap Zuivel

   (lieta C-279/05)
   (2005/C 257/02)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts College van Beroep vor het bedrijfsleven (Apelācijas tiesa tirdzniecības un rūpniecības jautājumos) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 30. jūnija lēmumu lietā Vonk Dairy Products B.V. pret Productschap Zuivel un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 11. jūlijā.

      College van Beroep vor het bedrijfsleven lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai Regulas (EEK) Nr. 3665/87 (1) 16.-18. pants, tāds, kāds tas bija piemērojams lietas apstākļu rašanās laikā, ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja pēc importa dokumentu pieņemšanas ir galīgi izmaksātas diferencētās kompensācijas, pēc tam izrādās, ka preces ir izvestas atpakaļ, kompensācijas ir uzskatāmas par nepamatoti izmaksātām tikai tad, ja ļaunprātīgu ir rīkojies eksportētājs?

               2.

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir noraidoša, kādi kritēriji ir jāpiemēro, lai varētu noteikt, kad preču atpakaļizvešana noteikti dod pamatu secināt, ka diferencētās kompensācijas ir izmaksātas nepamatoti?

               3.

               Kādi kritēriji ļauj noteikt, vai ir noticis nepārtraukts vai vairākkārtējs pārkāpums, kā norādīts Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (2) 3. panta 1. punkta otrajā rindkopā? College jo īpaši vēlas zināt, vai nepārtraukts vai vairākkārtējs pārkāpums ir uzskatāms par notikušu, ja pārkāpums attiecas uz visai nelielu kopējo darījumu skaitu noteiktā laikposmā un darījumi, kuros ir atklāts pārkāpums, vienmēr attiecas uz dažādām [preču] partijām.

      (1)  Komisijas 1987. gada 27. novembra Regula (EEK) Nr. 3665/87, kurā paredzēti sīki izstrādāti kopīgi noteikumi eksporta atmaksājumu sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem (OV L 351, 1. lpp.)

      (2)  Padomes 1995. gada 18. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV L 312, 1. lpp.)


title: Labojums komunikācijai Oficiālajā Vēstnesī lietā C- 310/01 (OV C 55, 8.3.2003.)

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/56

         Labojums komunikācijai Oficiālajā Vēstnesī lietā C- 310/01

      (
            Eiropas Savienības 2003. gada 8. marta Oficiālais Vēstnesis C 55
         )

   (2004/C 300/109)
   OV komunikācijas teksts lietā C-310/01 Commune di Undine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) pret Diddi Dino Figli Srl, Associazione Nazionale Impresse Gestione servizi tecnici integrati (AGESI) ir jāaizvieto ar sekojošu tekstu:

      Tiesas spriedums
      (ceturtā palāta)
      2002. gada 14. novembrī
      (Consiglio di Stato lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) lietā C- 310/01 Commune di Undine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) pret Diddi Dino Figli Srl, Associazione Nazionale Impresse Gestione servizi tecnici integrati (AGESI) (1)

      (Reglamenta 104. panta 3. punkts - Jautājums, kura atbildi var skaidri secināt no judikatūras - Direktīva 92/50/EEK - Valsts līgumi par precēm un pakalpojumiem - Preču lielāka vērtība salīdzinājumā ar pakalpojumu vērtību - Direktīvas 93/36/EEK piemērošana)
      (2003/C 55/50)
      tiesvedības valoda - itāļu
      Lietā C- 310/01 par Consiglio di Stato (Itālija) lūgumu Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam sniegt prejudiciālu nolēmumu par Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (OV L 209, 1. lpp.) 1. panta b) apakšpunkta, 2. panta un 6. panta interpretāciju tiesvedībā Commune di Undine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) pret Diddi Dino Figli Srl, Associazione Nazionale Impresse Gestione servizi tecnici integrati (AGESI), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans (referents), tiesneši D.A.O. Edward un S. Von Bahr, ģenerāladvokāts S. Alber, sekretārs R. Grass, 2002. gada 14. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
      Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai 2. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka minētā Direktīva nav piemērojama attiecībā uz valsts līgumiem, kas attiecas vienlaicīgi uz precēm Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/36/EEK, ar ko koordinē piegāžu valsts līgumu piešķiršanas procedūras, izpratnē un pakalpojumiem Direktīvas 92/50 izpratnē, ja līgumā iekļauto preču vērtība ir lielāka par sniedzamo pakalpojumu vērtību.
      Direktīva 93/36 ir piemērojama attiecībā uz tādiem valsts līgumiem, ja vien līgumslēdzējas iestādes nekontrolē šīs piegādes tāpat, kā tās kontrolē savus dienestus, un ja minētie piegādātāji savas darbības būtisko daļu realizē ar līgumslēdzēju iestādi vai iestādēm, kas tos kontrolē.

      (1)  OV C 289, 13.10.2001.


title: Lieta F-87/10: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 16. jūnija rīkojums — Adriaens u.c./Komisija (Civildienests — Ierēdņu un pārējo darbinieku ikgadējā atalgojuma un pensiju korekcija — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/54

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 16. jūnija rīkojums — Adriaens u.c./Komisija
   (Lieta F-87/10) (1)

   (Civildienests - Ierēdņu un pārējo darbinieku ikgadējā atalgojuma un pensiju korekcija - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2011/C 252/118
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Stéphane Adriaens (Evere, Beļģija) u.c. (pārstāvis — M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un D. Martin)

      Priekšmets

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu, kas prasītājiem paziņots ar viņiem izsniegtajiem paziņojumiem par algu, ierobežot viņu ikmēneša atalgojuma korekciju no 2009. gada jūlija ar 1,85 % lielu palielinājumu ikgadējās ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju koriģēšanas ietvaros, pamatojoties uz Padomes (ES, Euratom) 2009. gada 23. decembra Regulu Nr. 1296/2009

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nav pamata lemt par prasību lietā F-87/10 Adriaens u.c./Komisija

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 13, 15.01.11, 40. lpp.


title: Lieta T-172/16: Prasība, kas celta 2016. gada 15. aprīlī – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni/Komisija

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/61

      Prasība, kas celta 2016. gada 15. aprīlī – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni/Komisija
      (Lieta T-172/16)
      (2016/C 211/76)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni SRL (Katānija, Itālija) (pārstāvis – E. Castorina, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2015. gada 14. augusta Lēmumu (ES) 2016/195, C(2015) 5549 final, kas publicēts 2016. gada 18. februāraEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, ciktāl tajā (4. panta 5. punkts) ir noteikts, ka “turklāt no šā lēmuma pieņemšanas dienas Itālija atceļ visus neveiktos maksājumus, kas piešķirti saskaņā ar visām 1. pantā minētajām atbalsta shēmām”, un katrā ziņā jebkuru tā daļu, no kuras var būt atkarīgs, ka prasītāja sabiedrība nevar saņemt to summu atmaksu, kas ir samaksātas Itālijas Agenzia delle Entrate [Ieņēmumu dienestam] un kas pārsniedz fiksētu 10 % likmi no tās nodokļiem (1990.–1992. gads) saskaņā ar Likuma Nr. 289/2002 9. panta 17. punktu; tiesību norma, ar kuru ir pamatoti nolēmumi Itālijas tiesību sistēmā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu.

                  —

                  Šajā ziņā tiek norādīts, ka, tā kā Eiropas Komisija apstrīdētajā lēmumā ir atzinusi objektīvu neiespējamību atgūt (atšķirībā no citiem uzņēmumiem, kuriem ir jāatmaksā ne vairāk kā 10 % no maksājamām summām) valsts atbalstu, kas ir atzīts par nelikumīgu, no tiesību viedokļa – ievērojot iepriekš minētos principus – skaidri nevar noliegt prasītājas tiesības saņemt to summu atmaksu, kas ir pārmaksātas, ņemot vērā Likuma Nr. 289/2002 noteikumus: pretējā gadījumā pastāvētu nepieļaujama un būtiska nevienlīdzīga attieksme pret prasītāju un Katānijas provinces uzņēmumiem, kas ar apstrīdēto lēmumu ir atbrīvoti no jebkādas samaksas 90 % apmērā no nesamaksātā nodokļa summas.

            Tāpēc Eiropas Komisijas apstrīdētā lēmuma sekas tieši ir nepamatota konkurences priekšrocība visiem citiem uzņēmumiem, kas ir nelabvēlīga Centro Morgagni un kas ir saistīta ar kaitējumu, kurš ir radies dabas katastrofas dēļ, kas notikusi vairāk nekā desmit gadus pirms 2015. gada 14. augusta lēmuma pieņemšanas. Saskaņā ar Itālijas tiesību aktiem uzņēmumiem nav pienākuma uzglabāt administratīvos un grāmatvedības dokumentus ilgāk par 10 gadiem. Tādējādi Centro Morgagni vairs nespēj atbilstoši LESD 107. pantam pierādīt, ka tam ir nodarīts kaitējums, jo ir pārkāpts vienlīdzības princips, tiesības uz aizstāvību, tiesiskās paļāvības princips (ES Pamattiesību hartas 20. pants, LES 2., 6., 9. un 21. pants) un uzņēmumu vienlīdzības apstākļos ir izkropļota konkurence.


title: Lieta C-441/10: Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 7. decembra rīkojums ( Curtea de Apel Bacău (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ioan Anghel/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Lietas faktisko apstākļu apraksta neesamība — Nepieņemamība)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/18

         Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 7. decembra rīkojums (Curtea de Apel Bacău (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ioan Anghel/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

   (Lieta C-441/10) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lietas faktisko apstākļu apraksta neesamība - Nepieņemamība)
   2011/C 63/34
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Bacău

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ioan Anghel

      Atbildētājas: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Curtea de Apel Secția Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Lietotu transportlīdzekļu, kas iepriekš bijuši reģistrēti citās dalībvalstīs, reģistrēšana — Dabas resursu nodoklis, kas tiek iekasēts, pirmoreiz reģistrējot transportlīdzekli kādā no dalībvalstīm — Valsts tiesiskā regulējuma saderība ar LESD 110. pantu — Diskriminācija, kas rodas saistībā ar lietotiem transportlīdzekļiem, kuri jau ir reģistrēti attiecīgās dalībvalsts teritorijā un kuriem nepiemēro minēto nodokli, ja tie tiek pārdoti un no jauna reģistrēti

      Rezolutīvā daļa:

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Curtea de Apel Bacău iesniedza ar 2010. gada 1. septembra lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta T-171/05 RII: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja  2006. gada 17. februāra  rīkojums —  Nijs  pret Revīzijas palātu (Pagaidu noregulējuma tiesvedība — Ierēdņi — Jauns pieteikums — Reglamenta 109. pants — Jauni fakti)

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/13

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 17. februāra rīkojums — Nijs pret Revīzijas palātu
   (Lieta T-171/05 RII)
   (Pagaidu noregulējuma tiesvedība - Ierēdņi - Jauns pieteikums - Reglamenta 109. pants - Jauni fakti)
   (2006/C 96/26)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bart Nijs (Bereldange, Luksemburga) (pārstāvis — F. Rollinger, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Revīzijas palāta (pārstāvji — T. Kennedy, J.-M. Stenier un G. Corstens)
   Priekšmets
   Pieteikums apturēt Revīzijas palātas 2004. gada 2. decembra lēmuma izpildi, ciktāl ar šo lēmumu par Revīzijas palātas Ģenerālsekretariāta Tulkošanas dienesta Holandiešu valodas nodaļas galveno tulku, piešķirot LA 5 pakāpi, ir iecelts nevis prasītājs, bet cits ierēdnis.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               par tiesāšanās izdevumiem nelemt.


title: Lieta T-45/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 4. jūlija spriedums — Tzirani pret Komisiju (Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Pieņemšana amatā A 2 kategorijā — Kandidatūras noraidīšana — Tiesiskuma princips)

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/28

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 4. jūlija spriedums — Tzirani pret Komisiju
   (Lieta T-45/04) (1)

   (Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Pieņemšana amatā A 2 kategorijā - Kandidatūras noraidīšana - Tiesiskuma princips)
   (2006/C 212/49)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marie Tzirani, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — É. Boigelot, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un V. Joris, kam palīdz B. Wägenbaur, avocat)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2003. gada 11. februāra lēmumu noraidīt prasītājas kandidatūru A 2 kategorijas direktora amatam Komisijas “Personāla un administrācijas” ģenerāldirektoriāta departamentā “Civildienesta noteikumi: politika, pārvalde un padomdošana”; prasība atcelt lēmumu par M.J. iecelšanu šajā amatā, kā arī prasība, nepieciešamības gadījumā, atcelt Komisijas tiešu lēmumu noraidīt prasītājas sūdzību par šiem abiem lēmumiem
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas lēmumu iecelt M. J. amatā, uz kuru attiecas paziņojums par štata vietu COM/151/02, kā arī lēmumu noraidīt prasītājas kandidatūru šim amatam;

               2)

               atbildētāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 94, 17.04.2004.


title: Lieta T-501/13: Prasība, kas celta 2013. gada 18. septembrī — May /ITSB — Constantin Film Produktion ( “WINNETOU” )

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/28

         Prasība, kas celta 2013. gada 18. septembrī — May/ITSB — Constantin Film Produktion (“WINNETOU”)
   (Lieta T-501/13)
   2013/C 336/59
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Karl May Verwaltungs- und Vertriebs- GmbH (Bamberg, Vācija) (pārstāvis — M. Pejman, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Constantin Film Produktion GmbH (Minhene, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 9. jūlija lēmuma lietā R 125/2012-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “WINNETOU” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 9., 14., 16., 18., 21., 24., 25., 28., 29., 30., 39., 41., 42. un 43. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 2 735 017)

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Constantin Film Produktion GmbH

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts, lasot to kopā ar 7. pantu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Anulēšanas nodaļas lēmumu atcelt un Kopienas preču zīmi daļēji atzīt par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Kopienas preču zīmes un Kopienas preču zīmes sistēmas autonomijas un neatkarības principa pārkāpums, kā arī Regulas Nr. 207/2009 76. un 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-380/12: Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 23. janvāra spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X BV/Staatssecretaris van Financiën (Tarifu pozīcijas — Atkrāsošanas māls — Kombinētās nomenklatūras 25. nodaļa — Tarifa pozīcija 2508 — Skalotu produktu jēdziens — Piemaisījumu izdalīšana, nemainot produkta struktūru — Kombinētās nomenklatūras 38. nodaļa — Tarifa pozīcija 3802 )

text:
               29.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/9

         Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 23. janvāra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X BV/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-380/12) (1)

   (Tarifu pozīcijas - Atkrāsošanas māls - Kombinētās nomenklatūras 25. nodaļa - Tarifa pozīcija 2508 - Skalotu produktu jēdziens - Piemaisījumu izdalīšana, nemainot produkta struktūru - Kombinētās nomenklatūras 38. nodaļa - Tarifa pozīcija 3802)
   2014/C 93/14
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: X BV

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — Kopējais muitas tarifs — Preču klasifikācija — Atkrāsošanas māls — Klasifikācija Kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2508 40 00 vai apakšpozīcijā 3802 90 00 — Piemaisījumu izdalīšanas jēdziens Kombinētās nomenklatūras 25. nodaļas pirmās piezīmes izpratnē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kas grozīta ar Komisijas 2006. gada 17. oktobra Regulu (EK) Nr. 1549/2006, I pielikumā esošās kombinētās nomenklatūras 25. nodaļas 1. piezīmē esošais “piemaisījumu izdalīšanas” jēdziens ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver noteiktu ķīmisko sastāvdaļu, kas dabisku apstākļu dēļ ir neapstrādātā minerālproduktā, izdalīšanu, ciktāl šāda izdalīšana uzlabo attiecīgo produktu spēju pildīt tiem raksturīgo uzdevumu, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai;

               2)

               Kombinētās nomenklatūras, kas ir Regulas Nr. 2658/87, kura grozīta ar Regulu Nr. 1549/2006, I pielikumā, 25. nodaļas 1. piezīme ir jāinterpretē tādējādi, ka produkti, kas ir tikuši apstrādāti, izmantojot ķīmiskas vielas un izdalot piemaisījumus, var tikt klasificēti kombinētās nomenklatūras tarifa pozīcijā 2508, ja šī apstrāde nav mainījusi to virsmas struktūru, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 303, 6.10.2012.


title: Lieta C-123/06: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 2. martā

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/8

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 2. martā
   (Lieta C-123/06)
   (2006/C 96/15)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 2. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Dominique Maidani un Georgios Zavvos, Juridiskā dienesta padomnieki, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. aprīļa Direktīvu 2001/24/EK par kredītiestāžu reorganizāciju un likvidāciju (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā gadījumā Direktīvas 2001/34/EK 34. pants paredz, ka dalībvalstīs ne vēlāk kā 2004. gada 5. maijā stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu minēto direktīvu, un dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.

      (1)  OV L 125, 5.5.2001., 15. lpp.


title: Lieta T-659/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 18. novembra spriedums – Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto/ITSB – Bruichladdich Distillery (“PORT CHARLOTTE”) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “PORT CHARLOTTE” — Agrāki cilmes vietas nosaukumi “porto” un “port” — Spēkā neesamības pamati — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts, 53. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 53. panta 2. punkta d) apakšpunkts — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) un g) apakšpunkts un 2. punkts — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts — Regulas (EK) Nr. 491/2009 118.m panta 2. punkts

text:
               11.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/27

         Vispārējās tiesas 2015. gada 18. novembra spriedums – Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto/ITSB – Bruichladdich Distillery (“PORT CHARLOTTE”)
   (Lieta T-659/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “PORT CHARLOTTE” - Agrāki cilmes vietas nosaukumi “porto” un “port” - Spēkā neesamības pamati - Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts, 53. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 53. panta 2. punkta d) apakšpunkts - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) un g) apakšpunkts un 2. punkts - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts - Regulas (EK) Nr. 491/2009 118.m panta 2. punkts)
   (2016/C 007/37)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP (Peso da Régua, Portugāle) (pārstāvis – P. Sousa e Silva, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – O. Mondéjar Ortuño)

      Otrs procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bruichladdich Distillery Co. Ltd (Argyll, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – S. Havard Duclos, advokāts)

      Priekšmets

   Prasību par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 8. jūlija lēmumu lietā R 946/2013–4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP un Bruichladdich Distillery Co. Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 8. jūlija lēmumu lietā R 946/2013–4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP un Bruichladdich Distillery Co. Ltd atcelt;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp procesā Apelācijas padomē radušos izdevumus;

               4)

               Bruichladdich Distillery sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 388, 3.11.2014.


title: Lieta C-452/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedumu lietā T-335/08 BNP Paribas un BNL /Komisija 2010. gada 16. septembrī iesniedza BNP Paribas un Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL)

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/22

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedumu lietā T-335/08 BNP Paribas un BNL/Komisija 2010. gada 16. septembrī iesniedza BNP Paribas un Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL)

   (Lieta C-452/10 P)
   ()
   2010/C 317/39
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: BNP Paribas un Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (pārstāvji — R. Silvestri, G. Escalar un M. Todino, avvocati)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedumu lietā T-335/08 BNP Paribas un Banca Nazionale del Lavoro/Eiropas Komisija, kas tika paziņots ar 2010. gada 1. jūlija faksu (OV C 221, 14.08.2010., 39. lpp.),
               un līdz ar to

               —

               apmierināt pirmajā instancē celtajā prasībā minētos prasījumus pilnībā atcelt Eiropas Komisijas 2008. gada 11. marta Lēmumu 2008/711/EK, Nr. C(2008)869, galīgā redakcija, par valsts atbalstu C 15/07 (ex NN 20/07), ko Itālija īstenojusi, piešķirot nodokļu atvieglojumus konkrētām pārstrukturētām kredītiestādēm (OV L 237, 70. lpp.),
               vai, pakārtoti,

               —

               nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai, ņemot vērā Tiesas spriedumu.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Vispārējā tiesa nepietiekami izvērtēja Komisijas lēmumu, atsakoties pārbaudīt, vai Komisija bija tiesīga izvēlēties neņemt vērā attiecīgo uzņēmumu — cedentu situāciju, lai noteiktu, vai strīdīgā shēma bija selektīva;

               2)

               Vispārējā tiesa nepareizi interpretēja Tiesas judikatūru — saskaņā ar kuru ar nodokļiem saistīta pasākuma īpašo raksturu ir atļauts pamatot, ņemot vērā vispārējās nodokļu sistēmas struktūru —, kā vienīgos kritērijus savā vērtējumā ņemot vērā tikai Komisijas lēmumā paredzētos elementus;

               3)

               Vispārējā tiesa nepareizi interpretēja judikatūru, kas attiecas uz prasību, ka valsts atbalstam ir jābūt selektīvam, un saskaņā ar kuru ar nodokļiem saistīta pasākuma selektīvais raksturs ir jānovērtē, ņemot vērā tikai sekas, kādas tas var radīt no nodokļu piemērošanas viedokļa;

               4)

               Vispārējā tiesa sagrozīja faktus, kļūdaini uzskatot, ka vispārējā izlīdzināšanas shēma neļāva uzņēmumiem izlīdzināt preču, kas tika iegūtas no pārņemtajiem uzņēmumiem, nodokļu izmaksas ar bilancē iekļautām lielākām vērtībām;

               5)

               Visbeidzot, Vispārējā tiesa nepamatoti ar savu pamatojumu aizstāja Komisijas pamatojumu, no jauna izvirzot iemeslus Komisijas strīdīgā lēmuma pamatošanai.


title: Lieta C-497/13: Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 4. jūnija spriedums (Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – F. Faber/Autobedrijf Hazet Ochten BV Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 1999/44/EK — Patēriņa preču pārdošana un garantija — Pircēja statuss — Patērētāja statuss — Piegādāto preču neatbilstība — Pienākums informēt pārdevēju — Neatbilstība, kas izpaužas sešu mēnešu laikā pēc preču piegādes — Pierādīšanas pienākums

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/6

         Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 4. jūnija spriedums (Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – F. Faber/Autobedrijf Hazet Ochten BV

   (Lieta C-497/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 1999/44/EK - Patēriņa preču pārdošana un garantija - Pircēja statuss - Patērētāja statuss - Piegādāto preču neatbilstība - Pienākums informēt pārdevēju - Neatbilstība, kas izpaužas sešu mēnešu laikā pēc preču piegādes - Pierādīšanas pienākums)
   (2015/C 236/08)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: F. Faber

      Atbildētājs: Autobedrijf Hazet Ochten BV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīva 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai, kas izskata strīdu par līgumu, kurš varētu būt šīs direktīvas piemērošanas jomā, tiklīdz tai ir šajā ziņā nepieciešamie tiesību un faktiskie apstākļi vai tā tos var iegūt, pieprasot skaidrojumu, ir jāpārbauda, vai pircēju var kvalificēt kā patērētāju minētās direktīvas izpratnē pat tad, ja viņš nav tieši norādījis uz šādu statusu;

               2)

               Direktīvas 1999/44 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir jāuzskata par noteikumu, kas valsts tiesību sistēmā ir uzskatāms par sabiedriskās kārtības tiesību normu, un ka valsts tiesai pēc savas ierosmes ir jāpiemēro ikviena valsts tiesību norma, kas nodrošina tās transponēšanu;

               3)

               Direktīvas 1999/44 5. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā valsts noteikums, kurā ir paredzēts, ka patērētājam, lai viņš varētu izmantot no šīs direktīvas izrietošās tiesības, ir laicīgi jāinformē pārdevējs par neatbilstību, ar nosacījumu, ka šī patērētāja rīcībā šādas informācijas sniegšanai ir termiņš, kas nav mazāks par diviem mēnešiem, sākot no datuma, kurā viņš šo neatbilstību ir konstatējis, ka sniedzamā informācija attiecas tikai uz minētās neatbilstības pastāvēšanu un ka tai nav paredzēti pierādīšanas noteikumi, kas padarītu neiespējamu vai pārlieku apgrūtinātu minētajam patērētājam iespējas izmantot šīs tiesības;

               4)

               Direktīvas 1999/44 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka noteikums, saskaņā ar kuru tiek pieņemts, ka neatbilstība pastāvēja preces piegādes brīdī,

                           —

                           ir piemērojams, ja patērētājs sniedz pierādījumus, ka pārdotā prece neatbilst līgumam un ka attiecīgā neatbilstība izpaudās, proti, tika materiālā veidā atklāta, sešu mēnešu laikā kopš preces piegādes. Patērētājam nav jāpierāda ne šīs neatbilstības cēlonis, ne arī tas, ka neatbilstības esamībā ir vainojams pārdevējs;

                           —

                           to var nepiemērot tikai tad, ja pārdevējs juridiski pietiekami pierāda, ka minētā neatbilstības cēloņa vai rašanās pamatā ir apstāklis, kas ir radies pēc preces piegādes.

      (1)  OV C 367, 14.12.2013


title: Lieta T-9/09 P: Vispārējās tiesas 2010. gada 24. novembra spriedums — Marcuccio /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Pirmajā instancē celtās prasības kā acīmredzami nepieņemamas noradīšana — Prasība atdot personīgas mantas — Paziņojums par lēmumu noraidīt sūdzību citā valodā nekā sūdzība — Novēloti celta prasība — Atbildes nesniegšana uz pirmajā instancē iesniegatjiem prasījumiem)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/24

         Vispārējās tiesas 2010. gada 24. novembra spriedums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-9/09 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Pirmajā instancē celtās prasības kā acīmredzami nepieņemamas noradīšana - Prasība atdot personīgas mantas - Paziņojums par lēmumu noraidīt sūdzību citā valodā nekā sūdzība - Novēloti celta prasība - Atbildes nesniegšana uz pirmajā instancē iesniegatjiem prasījumiem)
   2011/C 13/45
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un C. Berardis-Kayser, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 4. novembra rīkojumu lietā F-133/06 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) un ar kuru tiek prasīts atcelt šo rīkojumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 4. novembra rīkojumu lietā F-133/06 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) tiktāl, ciktāl tajā netika izskatīta prasība konstatēt pirmajā instancē apstrīdētā lēmuma neesamību;

               2)

               apelācijas sūdzību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               prasību noraidīt tiktāl, ciktāl tā attiecās uz konstatējumu par strīdīgā lēmuma neesamību;

               4)

               Luigi Marcuccio k-gs sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, kas tai radušies pirmajā instancē. Tiesāšanās izdevumi saistībā ar tiesvedību pirmajā instancē, kuras rezultātā tika izdots iepriekš minētais rīkojums lietā Marcuccio/Komisija, tiek segti saskaņā ar šī rīkojuma rezolūtīvās daļas 2. punktā minētajiem noteikumiem.

      (1)  OV C 55, 07.03.2009.


title: Lieta T-607/13: Prasība, kas celta 2013. gada 25. novembrī — Granette & Starorežná Distilleries /ITSB — Bacardi ( “42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.” )

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/36

         Prasība, kas celta 2013. gada 25. novembrī — Granette & Starorežná Distilleries/ITSB — Bacardi (“42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.”)
   (Lieta T-607/13)
   2014/C 45/62
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Čehijas Republika) (pārstāvis — T. Chleboun, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lihtenšteina)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apvienot tiesvedību šajā lietā ar tiesvedību lietā T-435/12;

               —

               noraidīt otras procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces prasību par atbildētāja 2012. gada 9. jūlija lēmumu lietā R 2100/2011-2 (lieta T-435/12);

               —

               grozīt atbildētāja 2013. gada 16. septembra lēmumu lietā R 1605/2012-2, noraidot otras procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces iebildumus Nr. B 1753550 pret Kopienas vārdiskas preču zīmes “42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.” reģistrāciju;

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Granette & Starorežná Distilleries

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.”

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Bacardi Co. Ltd

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: starptautiska un valsts preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “42 BELOW”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Apelācijas palāta

text:
               14.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 10/19

         Apelācijas palāta
   (2006/C 10/36)
   2005. gada 6. decembrī Pirmās instances tiesa saskaņā ar Reglamenta 12. pantu nolēma, ka laika posmā no 2005. gada 12. decembra līdz 2007. gada 31. augustam apelācijas, kas iesniegtas par Civildienesta tiesas nolēmumiem, tiklīdz ir iesniegts prasības pieteikums un neierobežojot iespēju vēlāk piemērot Reglamenta 14. un 51. pantu, nodod apelācijas palātai.
   Apelācijas palāta sastāv no Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja un II, III, IV un V paplašinātās palātas priekšsēdētājiem.
   Tādējādi laika posmā no 2005. gada 12. decembra līdz 2007. gada 31. augustam apelācijas palātā tiek ietverti pieci tiesneši:
   priekšsēdētājs Vesterdorfs [Vesterdorf] un tiesneši Jēgers [Jaeger], Pirungs [Pirrung], Vilars [Vilaras] un Legāls [Legal].


title: Lieta T-161/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Hoechst AG iesniedza 2005. gada 25. aprīlī

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/27

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Hoechst AG iesniedza 2005. gada 25. aprīlī
   (Lieta T-161/05)
   (2005/C 155/53)
   tiesvedības valoda — vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 25. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Hoechst AG, Frankfurte pie Mainas (Vācija), kuru pārstāv M. Klusmans [M. Klusmann] un U. Icens [U. Itzen], Rechtsanwälte, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 17. februāra lēmuma 2. un 3. pantu, ciktāl tie skar prasītāju;

               —

               pakārtoti attiecīgi samazināt Apstrīdētā lēmuma 2. pantā noteikto sodanaudu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apstrīdētajā galīgajā 2005. gada 19. janvāra lēmumā Nr. C(2004)4876 Komisija konstatēja, ka prasītāja un citi uzņēmumi, sadalot pārdošanas kvotas un klientus, nosakot cenu paaugstināšanu, iedibinot zaudējumu atlīdzināšanas sistēmu, apmainoties ar informāciju par apgrozījuma apjomiem un cenām, regulāri piedaloties sanāksmēs un uzturot citāda veida kontaktus, nolūkā vienoties par minētajiem ierobežojumiem un tos īstenot, ir pārkāpuši EK līguma 81. panta 1. punktu (un kopš 1994. gada 1. janvāra EEK līguma 53. panta 1. punktu). Šo nelikumīgo darbību dēļ prasītājai tika piespriests maksāt sodanaudu.
   Prasītāja savu prasību balsta uz septiņiem pamatiem. Pirmkārt, tā norāda, ka sakarā ar attiecīgā uzņēmuma darbības pārtraukšanu un tā atsavināšanu juridisku iemeslu dēļ nevar uzlikt sodanaudu.
   Otrkārt, prasītāja uzsver, ka sodanaudas uzlikšana ir nepieņemama arī tad, ja uzskata, ka sodanaudas atbildība gulstas uz prasītāju, jo atbrīvojums no sodanaudas, pamatojoties uz sabiedrības iesniegumu par atbrīvojumu, tika nodrošināts mātes uzņēmumam un nevis prasītājai kā tās iepriekšējai mātes sabiedrībai. Šajā sakarā prasītāja izsaka pārmetumus, ka, atbilstošai izšķirot, nav vērā ņemami nekādi juridiski iemesli.
   Trešais pamats attiecas uz sodanaudas aprēķinu. Saskaņā ar prasītājas viedokli, atbilstoši 1996. gada Saudzības ziņojumu (Kronzeugenregelung) prasītājai vajadzēja nodrošināt sodanaudas samazinājumu par 10 % sakarā ar to, ka tā skaidri nenoliedza būtiskos faktus, kas bija apsūdzības pamatā.
   Turklāt prasītāja norāda uz absolūtu un relatīvu nesamērīgumu un nepiemērotību, nosakot pamata summu, ņemot vērā Komisijas praksi lēmumu pieņemšanā.
   Piektkārt, prasītāja vēršas pret nespēju ņemt vērā paaugstinātās sodanaudas iepriekšējā prāvā, uz ko konkrēti tika izdarīta atsauce, un pakārtoti atsaucas uz ne bis in dem vispārīgā principa pārkāpumu.
   Tālāk prasītāja izsaka pārmetumus saistībā ar formāliem trūkumiem un rupju uzklausīšanas procesa pilnvaroto pārstāvju ziņojuma nelikumīgumu, un visbeidzot rīkojuma par apturēšanu tiesiskumu.


title: Lieta C-410/13: Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 3. septembra spriedums (Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Baltlanta” UAB/Lietuvos valstybė Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Struktūrfondi – Ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija – Regula (EK) Nr. 1260/1999 – 38. pants – Regula (EK) Nr. 2792/1999 – 19. pants – Zivsaimniecība – Tiesvedība valsts līmenī – Dalībvalsts pienākums veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu lēmuma par atbalsta piešķiršanu pienācīgu izpildi pēc tiesvedības beigām

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/19

      Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 3. septembra spriedums (Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Baltlanta” UAB/Lietuvos valstybė

      (Lieta C-410/13) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Struktūrfondi - Ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija - Regula (EK) Nr. 1260/1999 - 38. pants - Regula (EK) Nr. 2792/1999 - 19. pants - Zivsaimniecība - Tiesvedība valsts līmenī - Dalībvalsts pienākums veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu lēmuma par atbalsta piešķiršanu pienācīgu izpildi pēc tiesvedības beigām)
      (2014/C 395/23)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: “Baltlanta” UAB

         Atbildētāja: Lietuvos valstybė

         Piedaloties: Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, Lietuvos Respublikos finansų ministerija

         Rezolutīvā daļa:

      Padomes 1999. gada 21. jūnija Regulas (EK) Nr. 1260/1999, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem, 38. panta 1. punkta e) apakšpunkts, Padomes 1999. gada 17. decembra Regulas (EK) Nr. 2792/1999, kas nosaka sīki izstrādātus Kopienas noteikumus un kārtību attiecībā uz struktūrpalīdzību zivsaimniecības nozarē, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2002. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 2369/2002, 19. pants, kā arī Pamatnostādņu par atbalsta izbeigšanu no struktūrfondiem (2000.–2006. gads), kas ir pieņemtas ar Komisijas 2006. gada 1. augusta Lēmumu COM(2006) 3424, galīgā redakcija, 6. un 7. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem attiecīgajām valsts iestādēm nav noteikts pienākums ne informēt Eiropas Komisiju par tiesvedības saistībā ar administratīvu lēmumu attiecībā uz tāda iesnieguma par finanšu atbalsta piešķiršanu atbilstību prasībām kā tas, uz kuru attiecas pamatlieta, esamību, ne arī veikt vajadzīgos pasākumus, lai rezervētu atbalstam, kura piešķiršana ir šīs tiesvedības priekšmets, paredzētos līdzekļus līdz jautājuma par šo piešķiršanu galīgai atrisināšanai.

         (1)  OV C 284, 28.9.2013.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 17. martā lietā C-437/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Zivsaimniecība — Regula (EEK) Nr. 3760/92 un Regula Nr. 2847/93 — Resursu saglabāšana un pārvaldība — Zvejas darbību aizsardzības pasākumi)

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 17. martā
   lietā C-437/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Zivsaimniecība - Regula (EEK) Nr. 3760/92 un Regula Nr. 2847/93 - Resursu saglabāšana un pārvaldība - Zvejas darbību aizsardzības pasākumi)
   (2005/C 132/03)
   tiesvedības valoda — somu
   Lietā C-437/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 3. decembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. van Reins [T. van Rijn] un M. Hutunens [M. Huttunen]) pret Somijas Republiku (pārstāvji — T. Pinne [T. Pynnä] un E. Kurula [E. Kourula]), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], A. La Pergola [A. La Pergola], Ž.-P. Puisošē [J.-P. Puissochet], A. O'Kīfs [A. Ó. Caoimh], ģenerāladvokāts D. Ruizs-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 17. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               1995. un 1996. gada zvejas periodos,

                           —

                           nepieņemot attiecīgus noteikumus tai piešķirto kvotu izmantošanai un neuzsākot pārbaudes un citas kontroles, kādas pieprasa piemērojamās Kopienu regulas,

                           —

                           pieņemamos termiņos uz laiku neaizliedzot zveju, lai izvairītos no kvotu izsīkšanas un,

                           —

                           nepiemērojot administratīvo vai kriminālsodu zveju kuģu kapteiņiem, kas pārkāpuši tiesiskā regulējuma normas attiecībā uz kopējo zivsaimniecības politiku, vai jebkurai citai personai, kura ir atbildīga par šādu pārkāpumu,

                     Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1992. gada 20. decembra Regula (EEK) Nr. 3760/92 ar ko ievieš Kopienas zivsaimniecības un akvakultūras režīmu, 9. panta 2. punkts, kā arī Padomes 1993. gada 12. oktobra Regulas (EKK) Nr. 2847/93 ar kuru izveido kontroles sistēmu, kas piemērojama kopējai zivsaimniecības politikai, 2. pants, 21. panta 1. un 2. punkts, un 31. pants;

               2)

               Somijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 31, 8.2.2003.


title: Lieta T-394/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 5. decembra spriedums — Grebenshikova /ITSB — Volvo Trademark ( “SOLVO” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “SOLVO” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “VOLVO” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/18

         Vispārējās tiesas 2013. gada 5. decembra spriedums — Grebenshikova/ITSB — Volvo Trademark (“SOLVO”)
   (Lieta T-394/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “SOLVO” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “VOLVO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 24/30
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jeļena Grebenščikova [Elena Grebenshikova] (Sanktpēterburga, Krievija) (pārstāvis –M. Björkenfeldt, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Volvo Trademark Holding AB (Gēteborga, Zviedrija) (pārstāvji — sākotnēji T. Dolde, V. von Bomhard un A. Renck, advokāti, vēlāk V. von Bomhard, A. Renck un I. Fowler, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 9. jūnija lēmumu lietā R 861/2010–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Volvo Trademark Holding AB un Jeļenu Grebenščikovu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 9. jūnija lēmumu lietā R 861/2010-1;

               2)

               ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas no Jeļenas Grebenščikovas tiesāšanās izdevumiem;

               3)

               Volvo Trademark Holding AB sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina vienu trešdaļu no Jeļenas Grebenščikovas tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 301, 6.11.2010.


title: Lietas T-14/00 izslēgšana no reģistra

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/27

         Lietas T-14/00 (1) izslēgšana no reģistra
   (2004/C 239/58)

      (Tiesvedības valoda: nīderlandiešu)

   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs 2004. gada 4. maijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-14/00: C.A.V. Ulestraten-Schimmert-Hulsberg u.c., ko atbalsta Nīderlandes Karaliste, pret Eiropas Kopienu Komisiju.

      (1)  OV C 135, 13.5.2000.


title: Lieta T-163/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 12. maija spriedums – Ternavsky/Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Baltkrieviju — Līdzekļu iesaldēšana — Ierobežojumi ieceļošanai Savienības teritorijā un tās šķērsošanai — Kļūda vērtējumā

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/26

         Vispārējās tiesas 2015. gada 12. maija spriedums – Ternavsky/Padome
   (Lieta T-163/12) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Baltkrieviju - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi ieceļošanai Savienības teritorijā un tās šķērsošanai - Kļūda vērtējumā)
   (2015/C 213/46)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Anatoly Ternavsky (Maskava, Krievija) (pārstāvji – sākotnēji C. Rapin un E. Van den Haute, advokāti, vēlāk G. Berrisch un A. Polcyn, advokāti, N. Chesaites, barrister, un visbeidzot – G. Berrisch)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – F. Naert un M.-M. Joséphidès)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2012. gada 23. marta Īstenošanas lēmumu 2012/171/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2010/639/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju (OV L 87, 95. lpp.); Padomes 2012. gada 23. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 265/2012, ar ko īsteno 8.a panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju (OV L 87, 37. lpp.); Padomes 2013. gada 29. oktobra Lēmumu 2013/534/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2012/642/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju (OV L 288, 69. lpp.); Padomes 2013. gada 29. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1054/2013, ar ko īsteno 8.a panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju (OV L 288, 1. lpp.); Padomes 2014. gada 20. janvāra Īstenošanas lēmumu 2014/24/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2012/642/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju (OV L 16, 32. lpp.); un Padomes 2014. gada 20. janvāra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 46/2014, ar ko īsteno Regulu (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju (OV L 16, 3. lpp.), tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2012. gada 23. marta Īstenošanas lēmumu 2012/171/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2010/639/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju, Padomes 2012. gada 23. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 265/2012, ar ko īsteno 8.a panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju, Padomes 2013. gada 29. oktobra Lēmumu 2013/534/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2012/642/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju, un Padomes 2013. gada 29. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1054/2013, ar ko īsteno 8.a panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju, tiktāl, ciktāl tie attiecas uz Anatoly Ternavsky;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Savienības Padomes sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina pusi no Anatoly Ternavsky tiesāšanās izdevumiem šajā instancē;

               4)

               Anatoly Ternavsky šajā instancē sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem šajā instancē. Viņš sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Padomes tiesāšanās izdevumus pagaidu noregulējuma tiesvedībā.

      (1)  OV C 157, 02.06.2012.


title: Lieta T-481/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 4. oktobra spriedums — Advance Magazine Publishers /ITSB — J. Capela & Irmãos ( VOGUE ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes VOGUE reģistrācijas pieteikums — Portugāles valsts agrāka vārdiska preču zīme VOGUE — Fakti, kas iesniegti pirmo reizi procesā Apelāciju padomē — Apjoms, kādā Apelāciju padome veic pārbaudi)

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/25

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 4. oktobra spriedums — Advance Magazine Publishers/ITSB — J. Capela & Irmãos (“VOGUE”)
   (Lieta T-481/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “VOGUE’ reģistrācijas pieteikums - Portugāles valsts agrāka vārdiska preču zīme “VOGUE’ - Fakti, kas iesniegti pirmo reizi procesā Apelāciju padomē - Apjoms, kādā Apelāciju padome veic pārbaudi)
   (2007/C 283/45)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Advance Magazine Publishers, Inc., Ņujorka, Ņujorka štats (Amerikas Savienotās valstis) (pārstāvis — M. Esteve Snaz, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Laporta Insa)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: J. Capela & Irmãos, L
      da, Porto (Portugāle)
   Priekšmets
   Prasība, kas celta par ITSB Apelāciju otrās padomes 2004. gada 27. septembra lēmumu (lieta R 328/2003-2) saistībā ar iebildumu procesu starp J. Capela & Irmãos, L
      da un Advance Magazine Publishers, Inc.

   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2004. gada 27. septembra lēmumu (lieta R 328/2003-2);

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Advance Magazine Publishers, Inc. radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 57, 5.3.2005.