title: Lieta C-69/11: Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 9. decembra rīkojums ( Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Connoisseur Belgium BVBA /Beļģijas valsts (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Sestā PVN direktīva — 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts — Nodokļa bāze — Izdevumi, kurus nodokļa maksātājs nenorāda rēķinā)

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/11

         Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 9. decembra rīkojums (Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Connoisseur Belgium BVBA/Beļģijas valsts
   (Lieta C-69/11) (1)

   (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Sestā PVN direktīva - 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts - Nodokļa bāze - Izdevumi, kurus nodokļa maksātājs nenorāda rēķinā)
   2012/C 73/19
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Connoisseur Belgium BVBA

      Atbildētāja: Beļģijas valsts

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkta un Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 73. panta interpretācija — Izklaides kuģu iznomāšana — Vienošanās par izdevumu sadalījumu starp kuģus iznomājošo uzņēmumu un nomājošo uzņēmumu — Iespēja nomājošā uzņēmuma rēķinā norādīt konkrētus izdevumus — Rēķina neizrakstīšana — Valsts tiesību norma, kas paredz maksāt PVN par šādiem rēķinā nenorādītiem izdevumiem

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, pievienotās vērtības nodoklis nav jāmaksā par izdevumiem vai summām, kuras nodokļu maksātājs varētu atbilstoši līgumam norādīt rēķinā otrai līgumslēdzējpusei, taču tās nav norādījis.

      (1)  OV C 145, 14.05.2011.


title: Lieta T-467/08: Prasība, kas celta 2008. gada 17. oktobrī — ISDIN /ITSB — Pfizer ( ISDIN )

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/36

         Prasība, kas celta 2008. gada 17. oktobrī — ISDIN/ITSB — Pfizer (“ISDIN”)
   (Lieta T-467/08)
   (2009/C 6/73)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Isdin, SA, Barselona (Spānija) (pārstāvis — M. Esteve Sanz, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Pfizer Ltd, Sandwich (Apvienotā Karaliste)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 4. jūlija lēmumu lietā R 1031/2007-1; un

               —

               piespriest atbildētājam un, attiecīgā gadījumā, — otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei — atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tiesāšanās izdevumus, kas radušies procesā Apelāciju padomē.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “ISDIN” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 5. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3288339

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Īrijas preču zīmes reģistrācija Nr. 64939 vārdiskai preču zīmei “ISTIN” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē; Apvienotās Karalistes preču zīmes reģistrācija Nr. 824978 vārdiskai preču zīmei “ISTIN” attiecība uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji apmierināt iebildumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome pieļāvusi kļūdu, atzīstot, ka attiecīgās preču zīmes ir līdzīgas, ka attiecīgās preces gandrīz nemaz nav līdzīgas un ka pastāv attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja.


title: Lieta T-396/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. jūnija rīkojums — Komisija/ TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/45

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. jūnija rīkojums — Komisija/TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz

   (Lieta T-396/06) (1)

   (2007/C 199/87)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 42, 24.2.2007.


title: Lieta T-415/08: Prasība, kas celta 2008. gada 29. septembrī — IMRO  Komisija

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/40

         Prasība, kas celta 2008. gada 29. septembrī — IMRO Komisija
   (Lieta T-415/08)
   (2008/C 313/72)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Irish Music Rights Organisation Ltd (The) — Eagras um Chearta Cheolta (IMRO), Dublina (Īrija) (pārstāvji — M. Favart, lawyer un D. Collins, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmuma par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) 3. pantu; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja saskaņā ar EKL 230. pantu vēlas daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija galīgo Lēmumu C (2008) 3435 (lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru. Konkrētāk, prasītāja apstrīd Komisijas secinājumus Apstrīdētā lēmuma 3. pantā, apgalvojot, ka teritoriju robežu noteikšana savstarpējās pārstāvniecības mandātiem, ko autora sabiedrība piešķir citām sabiedrībām, ir uzskatāma par saskaņotu darbību.
   Prasītāja savas prasības pamatošanai izvirza divus pamatus.
   Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija pieļāva kļūdu vērtējumā, pārkāpa EKL 81. pantu un neizpildīja tās pienākumu norādīt pamatojumu saskaņā ar EKL 253. pantu, nolemjot, ka paralēlā teritoriju robežu iekļaušana prasītāja un citu CISAC biedru noslēgtajos savstarpējas pārstāvniecības līgumos notika saskaņotu darbību dēļ. Tā norāda, ka pierādījumi, kurus Komisija norādīja lēmumā, nav pietiekami, lai pierādītu, ka paralēlās darbības izriet nevis no normālas konkurences darbības, bet ir saskaņota darbība. Bez tam prasītāja arī apgalvo, ka noteikums attiecībā uz [teritoriju] robežu visās prasītājas abpusējās vienošanās ir pamatots ar tās biedru interesēm.
   Otrkārt, pakārtoti, prasītāja apgalvo, ka pretēji secinājumiem Apstrīdētajā lēmumā, CISAC sabiedrības, savos savstarpējās pārstāvniecības līgumos paredzot teritoriju robežas, neierobežo konkurenci EKL 81. panta 1. punkta izpratnē, jo tā ir tāda veida konkurence, kuru nav nepieciešams aizsargāt. Tomēr, ciktāl apgalvotā saskaņotā darbība attiecībā uz teritoriju robežām tiek uzskatīta par konkurences ierobežošanu, prasītāja apgalvo, ka šādu darbību nevar uzskatīt par nelikumīgu vai tādu, ar kuru tiek pārkāpts EKL 81. panta 1. punkts, jo tā ir nepieciešama un samērīga darbība, lai sasniegtu likumīgu mērķi — aizsargāt sabiedrību biedru un autoru tiesības.


title: Lieta C-301/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 3. decembra spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pfotenhilfe-Ungarn e.V./Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EK) Nr. 1/2005 — 1. panta 5. punkts — Dzīvnieku aizsardzība pārvadāšanas laikā — Bezsaimnieka suņu pārvadāšana no vienas dalībvalstis uz otru, ko veic dzīvnieku aizsardzības apvienība — Jēdziens “saimnieciska darbība” — Direktīva 90/425/EEK — 12. pants — Jēdziens “uzņēmējs, kas ir iesaistīts Kopienas iekšējā tirdzniecībā”

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/5

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 3. decembra spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pfotenhilfe-Ungarn e.V./Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

   (Lieta C-301/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK) Nr. 1/2005 - 1. panta 5. punkts - Dzīvnieku aizsardzība pārvadāšanas laikā - Bezsaimnieka suņu pārvadāšana no vienas dalībvalstis uz otru, ko veic dzīvnieku aizsardzības apvienība - Jēdziens “saimnieciska darbība” - Direktīva 90/425/EEK - 12. pants - Jēdziens “uzņēmējs, kas ir iesaistīts Kopienas iekšējā tirdzniecībā”)
   (2016/C 038/06)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Pfotenhilfe-Ungarn e.V.

      Atbildētāja: Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

   piedaloties: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Jēdziens “saimnieciskā darbība” Padomes 2004. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā un grozījumu izdarīšanu Direktīvās 64/432/EEK un 93/119/EK un Regulā (EK) Nr. 1255/97 1. panta 5. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas aptver arī tādu darbību kā pamatlietā, kas attiecas uz bezsaimnieka suņu pārvadāšanu no vienas dalībvalsts uz otru, ko veic labdarības apvienība, lai uzticētu šos suņus cilvēkiem, kuri ir apņēmušies tos pieņemt, samaksājot summu, kas principā aptver izdevumus, kas šim nolūkam radušies apvienībai;

               2)

               jēdziens “uzņēmējs, kas ir iesaistīts Kopienas iekšējā tirdzniecībā” Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīvas 90/425/EEK par veterinārajām un zootehniskajām pārbaudēm, kas piemērojamas Kopienā iekšējā tirdzniecībā ar noteiktiem dzīviem dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu, kas grozīta ar Padomes 1992. gada 30. jūnija Direktīvu 92/60/EEK, 12. panta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas cita starpā uz bezpeļņas apvienību, kas veic bezsaimnieka suņu pārvadāšanu no vienas dalībvalsts uz citu, lai uzticētu šos suņus cilvēkiem, kuri ir apņēmušies tos pieņemt, samaksājot summu, kas principā sedz izdevumus, kas šim nolūkam radušies apvienībai.

      (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Lieta T-591/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 12. decembra spriedums – Groupe Canal + /ITSB – Euronews  ( “News+” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “News+” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “ACTU+”  — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/50

         Vispārējās tiesas 2014. gada 12. decembra spriedums – Groupe Canal +/ITSB – Euronews (“News+”)
   (Lieta T-591/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “News+” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “ACTU+” - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 046/63)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Groupe Canal + (Issy-les-Moulineaux, Francija) (pārstāvji – L. Barissat un R. Joseph, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – V. Melgar)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Euronews (Écully, Francija) (pārstāvji – V. von Bomhard un J. Schmitt, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 9. septembra lēmumu lietā R 1533/2012–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Groupe Canal + un Canal + France, no vienas puses, un Euronews, no otras puses

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Groupe Canal + atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 31, 1.2.2014.


title: Lieta T-489/08: Prasība, kas celta 2008. gada 17. novembrī — Power-One Italy /Komisija

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/41

         Prasība, kas celta 2008. gada 17. novembrī — Power-One Italy/Komisija
   (Lieta T-489/08)
   (2009/C 6/81)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Power-One Italy SpA, Terranova Bracciolini (Itālija) (pārstāvji — R. Giuffrida, A. Giussani, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               piespriest saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 288. pantu Eiropas Komisijai atlīdzināt visus Power One Italy SpA radušos un aprēķinātos zaudējumus, kas ir vienlīdzīgi summai EUR 2 876 188,99 apmērā vai, pakārtoti, izmaksas, kas radušās saistībā ar PNEUMA projektu, vai summu, kuru Pirmā instances tiesa uzskata par taisnīgu un atbilstošu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī prasība attiecas uz lēmumu izbeigt projektu ar nosaukumu “Pneuma” un atgūt summas, kuras avansā tika piešķirtas šī projekta finansējumam. Šī projekta mērķis bija radīt jauninājumus UPS sistēmā, lai, izmantojot īpašu saspiestā gaisa rezervi, piegādātu enerģiju radio sakaru aprīkojuma instalācijām, kuras tiek izmantotas mobilā telefona tīkliem. Lai veiktu šo projektu, prasītāja noslēdza līgumus ar stratēģiskajiem partneriem, it īpaši ar Florecnes universitāti — kura bija atbildīga par projekta īstenošanas plānošanu un attīstību, kā arī tai bija jāveic jaunās sistēmas modeļu testēšanu — ENEA un FEBE ECOLOGIC attiecībā uz jauno UPS sistēmu saistībā ar vides pētījumiem un ar TELEFONICA MOVILES, kura nodrošināja pieeju vairākiem radio sakaru aprīkojumiem Spānijā, lai varētu veikt modeļu testēšanu reālos darbības apstākļos.
   Saskaņā ar iepriekš minēto Komisijas lēmumu prasītājai pieprasīja pilnībā atmaksāt avansā saņemto summu un papildus prasītāja tika nostādīta situācijā, kurā viņai pašai bija jābūt atbildīgai pret saviem stratēģiskajiem partneriem, kuri cēla zaudējumu atlīdzības prasības. Jebkurā gadījumā Power One, pašai sedzot izmaksas, pabeidza un iesniedza projektu, tiesiski paļaujoties, ka Komisija turpinās piešķirt pagarinājumus, kā rezultātā prasītājai radās izmaksas EUR 2 876 188,99 apmērā un tā ekspluatācijā nodeva pilnībā funkcionālas iekārtas Spānijā, kā tas bija paredzēts līgumos ar atbildētāju un [stratēģiskajiem] partneriem.
   Savu prasījumu pamatojumā prasītāja norāda uz šādiem argumentiem:

               —

               pārkāpts Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija Regulas (EK) Nr. 1655/2000 par Finanšu instrumentu videi (LIFE) (1) 10. pants;

               —

               nav piemērojams Standarta administratīvo noteikumu Life — vide 14. pants tiktāl, ciktāl prasītājas rīcība vienmēr ir bijusi atbilstīga un saskanīga ar sadarbības [būtību] un uz katru no Komisijas prasībām tā vienmēr reaģējusi laicīgi. Turklāt projekts “Pneuma” tika pilnībā īstenots, tas bija funkcionāls un pārbaudīts;

               —

               attiecīgais lēmums ir diskriminējošs un ar to pārkāpj vispārējo tiesiskās paļāvības aizsardzības principu.

      (1)  OV L 192, 28.7.2000, 1. lpp.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 30. septembrī lietā T-16/03 Albano Ferrer de Moncada pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — Novērtējuma ziņojums — Procesuālie trūkumi — Pamatojums — Ziņojuma atcelšana — Nodarītā kaitējuma atlīdzināšana)

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/39

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 30. septembrī
   lietā T-16/03 Albano Ferrer de Moncada pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Ierēdņi - Novērtējuma ziņojums - Procesuālie trūkumi - Pamatojums - Ziņojuma atcelšana - Nodarītā kaitējuma atlīdzināšana)
   (2004/C 300/77)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā T-16/03 Albano Ferrer de Moncada, Eiropas Kopienu Komisijas ierēdnis, Luksemburga (Luksemburga), ko pārstāv G. Vandersanden, L. Levi un A. Finchelstein, avocats, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji - J. Currall un C. Berardis-Kayser, kuriem palīdz D. Waelbroeck, avocat, kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību, pirmkārt, atcelt prasītāja novērtējuma ziņojumu par 1995./1997. gadu un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus, Pirmās instances tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Azizi, tiesneši M. Jaeger un F. Dehousse, sekretārs H. Jung, 2004. gada 30. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasītāja novērtējuma ziņojums par 1995./1997. gadu tiek atcelts;

               2)

               Komisija prasītājam samaksā 1000 eiro;

               3)

               Komisija atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 83, 5.4.2003.


title: lieta C-428/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Finanzgericht Hamburg 2005. gada 21. novembra  rīkojumu lietā  Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export  pret  Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Finanzgericht Hamburg2005. gada 21. novembra rīkojumu lietā Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export pret Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   (lieta C-428/05)
   (2006/C 36/44)
   tiesvedības valoda — vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 21. novembra rīkojumu lietā Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export pret Hauptzollamt Hamburg-Jonas un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 2. decembrī.

      Finanzgericht Hamburg lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   vai kompensācija Regulas (EEK) Nr. 3665/87 (1) 11. panta 3. punkta pirmās daļas pirmā teikuma izpratnē uzskatāma par nepamatotu un tādējādi atmaksājamu summu, ja maksājumam vajadzīgu dokumentu labuma guvējs iesniedz tikai atmaksas prasījuma procesā un pēc Regulas (EEK) Nr. 3665/87 47. panta 2. punktā un 48. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteikto termiņu izbeigšanās?

      (1)  OV L 351, 1. lpp. (grozītajā redakcijā, skat. OV 1997, L 77, 12. lpp.)


title: Lieta C-619/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. decembrī iesniedza Augstākās tiesas Senāts (Latvijas Republika) — Trade Agency Ltd/Seramico Investments Ltd

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. decembrī iesniedza Augstākās tiesas Senāts (Latvijas Republika) — Trade Agency Ltd/Seramico Investments Ltd

   (Lieta C-619/10)
   2011/C 72/25
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

      Augstākās tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Trade Agency Ltd

      Atbildētāja: Seramico Investments Ltd

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Gadījumā, ja ārvalsts tiesas spriedumam ir pievienota Regulas Nr.44/2001 (1) 54. pantā paredzētā apliecība, bet, neraugoties uz to, atbildētājs izvirzījis strīdu, ka tam nav paziņots par ierosināto tiesvedību sprieduma izcelsmes dalībvalstī, vai izpildes dalībvalsts tiesai, izvērtējot Regulas Nr.44/2001 34. panta 2. punktā paredzēto sprieduma neatzīšanas pamatu, ir kompetence pašai pārbaudīt apliecībā norādīto ziņu atbilstību pierādījumiem? Vai tik plaša izpildes dalībvalsts tiesas kompetence atbilst Regulas Nr. 44/2001 ievaddaļas 16. un 17. punktā ietvertajam principam par savstarpējo uzticēšanos tiesu spriedumiem?

               2)

               Vai tāds aizmugurisks tiesas spriedums, ar kuru lieta izspriesta pēc būtības, nevērtējot ne prasības priekšmetu, ne pamatu, un kurā nav norādīts neviens arguments par prasības pamatotību pēc būtības, atbilst Hartas 47. pantam un nepārkāpj šajā tiesību normā paredzētās atbildētāja tiesības uz lietas izskatīšanu taisnīgā tiesā?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.)


title: Lieta C-467/13 P: Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums – Industries Chimiques du Fluor SA (ICF) /Eiropas Komisija Apelācija — Aizliegtas vienošanās — Pasaules alumīnija fluorīda tirgus — Tiesības uz aizstāvību — Paziņojuma par iebildumiem saturs — Naudas soda apmēra aprēķināšana — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai — 18. punkts — Pārkāpumā iesaistīto preču vai pakalpojumu pārdevumu kopējā vērtība — Pienākums norādīt pamatojumu — Saprātīgs termiņš — Naudas soda apmēra samazināšana

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/13

         Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums – Industries Chimiques du Fluor SA (ICF)/Eiropas Komisija
   (Lieta C-467/13 P) (1)

   (Apelācija - Aizliegtas vienošanās - Pasaules alumīnija fluorīda tirgus - Tiesības uz aizstāvību - Paziņojuma par iebildumiem saturs - Naudas soda apmēra aprēķināšana - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - 18. punkts - Pārkāpumā iesaistīto preču vai pakalpojumu pārdevumu kopējā vērtība - Pienākums norādīt pamatojumu - Saprātīgs termiņš - Naudas soda apmēra samazināšana)
   (2015/C 046/16)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Industries Chimiques du Fluor SA (ICF) (pārstāvji – P. Wytinck un D. Gillet, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. Gippini Fournier un N. von Lingen)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Industries Chimiques du Fluor (ICF) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 336, 16.11.2013.


title: Lieta C-284/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 7. jūnijā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Telefónica de España S.A./Administración del Estado

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 7. jūnijā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Telefónica de España S.A./Administración del Estado

   (Lieta C-284/10)
   ()
   2010/C 246/32
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Telefónica de España S.A.

      Atbildētāja: Administración del Estado

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 10. aprīļa Direktīvā 97/13/EK par vispārējo atļauju un individuālo licenču kopēju sistēmu telekomunikāciju pakalpojumu jomā (1) un konkrēti tās 6. pantā dalībvalstīm ir ļauts noteikt pienākumu vispārējas atļaujas saņēmējam maksāt ikgadēju nodevu, kuru aprēķina, pamatojoties uz bruto ieņēmumiem no saimnieciskās darbības, par kuriem ir piestādīti rēķini attiecīgajā gadā, un kuras apmērs nedrīkst pārsniegt 0,2 % no tiem, un ar kuru paredzēts segt izmaksas, tostarp administratīvās izmaksas, kas rodas telekomunikāciju regulatīvajai iestādei saistībā ar licenču un vispārējo atļauju sistēmas ieviešanu saskaņā ar 1998. gada 24. aprīļa Telekomunikāciju likuma Nr. 11/1998 71. pantā noteikto?

      (1)  OV L 117, 15. lpp.


title: Lieta T-411/03: Pirmās instances tiesas  2006. gada 15. marta  spriedums —  Herbillon  pret Komisiju (Ierēdņi — Iecelšana amatā — Klasificēšanas pakāpē atkārtota izskatīšana — Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkts)

text:
               6.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/17

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 15. marta spriedums — Herbillon pret Komisiju
   (Lieta T-411/03) (1)

   (Ierēdņi - Iecelšana amatā - Klasificēšanas pakāpē atkārtota izskatīšana - Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkts)
   (2006/C 108/28)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Georges Herbillon, Arlona (Beļģija), (pārstāvji — N. Lhoëst un É. De Schietere de Lophem, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un C. Berardis-Kayser, pārstāvji)
   Priekšmets
   Pirmkārt, Komisijas 2002. gada 20. decembra lēmuma par prasītāja galīgo klasifikāciju A7 pakāpes trešajā līmenī un, otrkārt, Komisijas 2003. gada 29. jūlija lēmuma, ar ko noraidīta prasītāja sūdzība, atcelšana.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks savus tiesāšanās izdevumus sedz pats.

      (1)  OV C 35, 07.02.2004.


title: Lieta C-377/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar  Bundesfinanzhofs (Vācija) 2007. gada 8. augusta rīkojumu —  STEKO Industriemontage GmbH / Finanzamt Speyer-Germersheim

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesfinanzhofs (Vācija) 2007. gada 8. augusta rīkojumu — STEKO Industriemontage GmbH/Finanzamt Speyer-Germersheim

   (Lieta C-377/07)
   (2007/C 283/11)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesfinanzhof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: STEKO Industriemontage GmbH

      Atbildētāja: Finanzamt Speyer-Germersheim

   Prejudiciālais jautājums
   Vai ir pretrunā EKL 56. pantam dalībvalsts noteikumi, saskaņā ar kuriem aizliegums atskaitīt peļņas samazinājumu saistībā ar kapitālsabiedrības dalību citā kapitālsabiedrībā attiecībā uz ārvalstu dalību stājas spēkā ātrāk nekā attiecībā uz iekšzemes dalību?


title: lieta T-317/05: Prasība, kas celta 2005. gada 16. augustā — Kustom Musical Amplification/ITSB

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/23

         Prasība, kas celta 2005. gada 16. augustā — Kustom Musical Amplification/ITSB
   (lieta T-317/05)
   (2005/C 271/46)
   (Tiesvedības valoda — angļu)
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kustom Musical Amplification Inc. (Cincinati, ASV) (pārstāvji — M. Edinboro [M. Edenborough], barrister un T. Bamfords [T. Bamford], solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes lēmumu Nr. 1035/2004-2 vai, pakārtoti, atcelt to daļā, ar ko preču klasifikācija ir ierobežota un ietver tikai “Stīgu instrumentus, proti, elektriskās ģitāras profesionāļiem”, kas ietilpst 15. klasē;

               —

               nodot Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 3 206 372 atpakaļ Birojam, lai minēto pieteikumu virzītu publicēšanai;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt apelācijas iesniedzējai/prasītājai tiesāšanās izdevumus, kas apelācijas iesniedzējai/prasītājai ir radušies sakarā ar šo prasību, apelāciju procesā Apelāciju padomē un pārbaudes procesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo tā saucamo “Beast” ģitāras formu attiecībā uz 15. klasē ietilpstošajām precēm (stīgu instrumenti, proti, ģitāras) (Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 3 206 372).

      Pārbaudītāja lēmums: preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-43/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2008. gada 19. novembra spriedumu lietā T-404/05 Grieķijas Republika/Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 29. janvārī iesniegusi Grieķijas Republika

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/29

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2008. gada 19. novembra spriedumu lietā T-404/05 Grieķijas Republika/Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 29. janvārī iesniegusi Grieķijas Republika
   (Lieta C-43/09 P)
   (2009/C 69/53)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grieķijas Republika (pārstāvji — Charalampos, Meidanis un M. Tassopoulou)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               apmierināt šo apelācijas sūdzību un atzīt to par pamatotu;

               —

               pilnībā atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2008. gada 19. novembra spriedumu lietā T-404/05 Grieķijas Republika/Eiropas Kopienu Komisija, kas ir šīs apelācijas sūdzības priekšmets;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar 2008. gada 19. novembra spriedumu, kura atcelšana tiek lūgta šajā apelācijas sūdzībā, Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesa pilnībā noraidīja prasību.
   Grieķijas Republika savas apelācijas sūdzības, kura iesniegta par minēto spriedumu, atbalstam izvirza šādus trīs pamatus.
   Kā pirmo apelācijas sūdzības pamatu tā izvirza to, ka Pirmās instances tiesa kļūdaini ir interpretējusi un piemērojusi Kopienu tiesības jautājumā par Komisijas pilnvarām ratione temporis noteikt attiecīgo finanšu korekciju un ka tās taisītajā spriedumā ir iekļauts pretrunīgs pamatojums.
   Otrais pamats balstās uz apgalvojumu, ka Pirmās instances tiesa kļūdaini ir interpretējusi un piemērojusi Kopienu tiesības jautājumā par atpakaļejoša spēka nepieļaujamības principu saistībā ar to, ka nav izpildīti izsludināšanas pasākumi, un ka tās taisītajā spriedumā šajā sakarā ir iekļauts pretrunīgs pamatojums.
   Trešais pamats pamatojas uz apgalvojumu, ka Pirmās instances tiesa ir pārkāpusi Kopienu tiesību samērīguma principu.


title: Tiesas spriedums (sestā palāta) 2005. gada 14. aprīlī lietā C-146/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/69/EK un Direktīva 2001/81/EK — Atmosfēru piesārņojošas vielas — Valstu maksimālā pieļaujamā emisija — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/12

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2005. gada 14. aprīlī
   lietā C-146/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2000/69/EK un Direktīva 2001/81/EK - Atmosfēru piesārņojošas vielas - Valstu maksimālā pieļaujamā emisija - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 143/15)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-146/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 19. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. van Beks [M. van Beek] un G. Valero Hordana [G. Valero Jordana]) pret Nīderlandes Karalisti (pārstāves — H. G. Sevenstere [H. G. Sevenster] un J. van Bakela [J. van Bakel]), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], (referents), tiesneši S. fon Bārs [S. Von Bahr] un J. Malenovskis [J. Malenovský], ģenerāladvokāts F. Ležē [P. Léger], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 14. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra Direktīvu 2000/69/EK par robežvērtībām benzola un oglekļa oksīda koncentrācijai apkārtējā gaisā ka arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 23. oktobra Direktīvu 2001/81/EK par valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju dažadām atmosfēru piesārņojošam vielām, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas;

               2)

               Nīderlandes Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.


title: Lieta T-125/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 24. septembra spriedums – Viasat Broadcasting UK/Komisija Valsts atbalsts — Apraides sabiedriskie pakalpojumi — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu — Atbalsts, ko īstenojušas Dānijas iestādes Dānijas sabiedrisko pakalpojumu raidorganizācijas TV2/Danmark labā — Publisks finansējums, ko piešķir, lai kompensētu ar sabiedrisko pakalpojumu saistību izpildi saistītās izmaksas — Atbalsta saderība — Spriedums lietā Altmark

text:
               23.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/26

         Vispārējās tiesas 2015. gada 24. septembra spriedums – Viasat Broadcasting UK/Komisija
   (Lieta T-125/12) (1)

   (Valsts atbalsts - Apraides sabiedriskie pakalpojumi - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu - Atbalsts, ko īstenojušas Dānijas iestādes Dānijas sabiedrisko pakalpojumu raidorganizācijas TV2/Danmark labā - Publisks finansējums, ko piešķir, lai kompensētu ar sabiedrisko pakalpojumu saistību izpildi saistītās izmaksas - Atbalsta saderība - Spriedums lietā Altmark)
   (2015/C 389/26)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – S. Kalsmose-Hjelmborg un M. Honoré, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Flynn un B. Stromsky)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji – sākotnēji C. Vang un V. Pasternak Jørgensen, vēlāk V. Pasternak Jørgensen, kam palīdzēja K. Lundgaard Hansen, advokāts, un visbeidzot C. Thorning, kam palīdzēja K. Lundgaard Hansen un R. Holgaard, advokāti) un TV2/Danmark A/S (Odense, Dānija) (pārstāvis – O. Koktvedgaard, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2011. gada 20. aprīļa Lēmumu 2011/839/ES par Dānijas īstenotajiem pasākumiem (C 2/03) attiecībā uz TV2/Danmark (OV L 340, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt lietu tiesvedībā par prasību, ciktāl tajā lūgts atcelt Komisijas 2011. gada 20. aprīļa Lēmumu 2011/839/ES par Dānijas īstenotajiem pasākumiem (C 2/03) attiecībā uz TV2/Danmark, jo Komisija ir uzskatījusi, ka 1995. un 1996. gada reklāmas ieņēmumi, kas tika pārskaitīti TV2/Danmark A/S ar Fonds TV2 starpniecību, bija valsts atbalsts;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Viasat Broadcasting UK Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Dānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

               5)

               TV2/Danmark A/S sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 138, 12.5.2012.


title: Lieta T-58/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 11. janvāra rīkojums — Phoenix-Reisen un DRV /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Vācijas sistēma, kas attiecas uz maksātnespējīgu uzņēmumu darbiniekiem maksājamo kompensāciju un tās finansēšanu — Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība — Nepieņemamība)

text:
               25.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 58/9

         Vispārējās tiesas 2012. gada 11. janvāra rīkojums — Phoenix-Reisen un DRV/Komisija
   (Lieta T-58/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Vācijas sistēma, kas attiecas uz maksātnespējīgu uzņēmumu darbiniekiem maksājamo kompensāciju un tās finansēšanu - Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība - Nepieņemamība)
   2012/C 58/17
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Phoenix-Reisen GmbH (Bonna, Vācija) un Deutscher Reiseverband eV (DRV) (Berlīne, Vācija) (pārstāvis — R. Gerharz, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Flynn un B. Martenczuk)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — T. Henze, J. Möller un B. Klein)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 19. novembra Lēmumu C(2009) 8707, galīgā redakcija, kurā atzīts, ka Vācijas tiesību aktos paredzētā sistēma, kas attiecas uz maksātnespējīgu uzņēmumu darbiniekiem maksājamo kompensāciju un tās finansēšanu, nav valsts atbalsts (atbalsts NN 55/2009) (OV C 323, 5. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Phoenix-Reisen GmbH un Deutscher Reiseverband eV (DRV) sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Vācijas Federatīvā Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 113, 01.05.2010.


title: Lieta T-731/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 16. marta rīkojums – Perifereia Stereas Elladas/Komisija

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/63

         Vispārējās tiesas 2017. gada 16. marta rīkojums – Perifereia Stereas Elladas/Komisija
   (Lieta T-731/16) (1)

   (2017/C 144/98)
   Tiesvedības valoda – grieķu
   Trešā palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 462, 12.12.2016.


title: Lieta T-556/15: Prasība, kas celta 2015. gada 25. septembrī – Portugāle/Komisija

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/64

         Prasība, kas celta 2015. gada 25. septembrī – Portugāle/Komisija
   (Lieta T-556/15)
   (2015/C 398/78)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão un J. Almeida)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu C(2015) 4076 (1), ciktāl, ar pamatu “Nepilnības ZGIS” no finansējuma ir izslēgta summa EUR 13 7 3 89  156,95 apmērā attiecībā uz izdevumiem, kurus Portugāles Republika ir deklarējusi pasākumā “Pasākums, kas nav tiešs atbalsts, platības” 2010., 2011. un 2012. finanšu gadā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza turpinājumā minētos pamatus, kas balstīti uz šādiem trūkumiem:

               A –

               Attiecībā uz 2009. un 2010. gadu
               Samērīguma principa un LES 5. panta pārkāpums, jo tā kā aprēķini un pieņēmumi ir tieši tādi paši, kādus Komisija ir apstiprinājusi iepriekšējo izmeklēšanu ietvaros, Komisijas pienācīgi nepamatotais atteikums apstiprināt Portugāles iestāžu iesniegto aprēķinu, piemērojot vienotas likmes korekciju, lai gan IAKS darbības plāna ieviešanas brīdī tika konstatēti vairāki uzlabojumi, ir acīmredzams lojālas sadarbības principa pārkāpums.

               B –

               Attiecībā uz 2011. gadu

                           1.

                           Lojālas sadarbības principa pārkāpums, jo Komisija attiecībā uz trūkumiem ZGIS-ĢIS darbībā 2011. gadā nenovērtēja visu Portugāles valsts iestāžu veikto darbu, it īpaši to veiktos pasākumus, kā, piemēram, Darbības plānu, ko apstiprināja sertifikācijas iestāde un kas tika ieviests ar īpašu atsauci uz 2011. gadu, Komisijai to zinot un akceptējot.

                           2.

                              audi alteram partem principa pārkāpums, jo paziņojumā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 885/06 (2) 11. pantu attiecībā uz 2011. gadu ir norādīts, ka izmeklēšanas priekšmets attiecas uz nelikumībām, kas tika atklātas ZGIS, bet lēmums ir balstīts uz prettiesisku tiesību konsolidāciju; šis priekšmets savukārt nav minēts vēstulē, kā tas ir noteikts 11. pantā, un tādējādi Portugāles iestādēm nebija iespējas paust savu viedokli.

                           3.

                           Regulas (EK) Nr. 885/06 11. panta pārkāpums, ciktāl lēmums nav pienācīgi pamatots, jo tā pamati/pamatojums nav precīzi un tādējādi tas neatbilst Regulas Nr. 885/06 11. panta 1. punkta jēgai un mērķim.

               C –

               Pieauguma/vienotas likmes korekcijas likmes – 2009. un 2011. gadam
               Regulas Nr. 1290/2005 (3) 31. panta 2. punkta un samērīguma principa pārkāpums, kā arī AGRI/61 495/2002-REV1 sankcijas rakstura pārkāpums, jo veiktie pasākumi (skat. lēmumus) nav nedz piemēroti, nedz nepieciešami mērķa sasniegšanai un pārsniedz to, kas nepieciešams šī mērķa sasniegšanai, jo Portugāles iestādes veic aprēķinu saskaņā ar Komisijas pamatnostādnēm un pēc Komisijas lēmuma piemērot vienotas likmes korekciju pieņemšanas.

      (1)  Komisijas 2015. gada 22. jūnija Īstenošanas lēmums (ES) 2015/1119, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 182, 39. lpp.).

      (2)  Komisijas 2006. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 885/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz maksājumu aģentūru un citu struktūru akreditāciju un ELGF un ELFLA grāmatojumu noskaidrošanu (OV L 171, 90. lpp.).

      (3)  Padomes 2005. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 209, 1. lpp.).


title: Lieta T-482/13: Prasība, kas celta 2013. gada 9. septembrī — MedSkin Solutions Dr. Suwelack /ITSB — Cryo-Save ( “CryoSafe” )

text:
               26.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/33

         Prasība, kas celta 2013. gada 9. septembrī — MedSkin Solutions Dr. Suwelack/ITSB — Cryo-Save (“CryoSafe”)
   (Lieta T-482/13)
   2013/C 313/63
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Billerbeck, Vācija) (pārstāvis -A. Thünken, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Cryo-Save AG (Pfäffikon, Šveice)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 4. jūlija lēmumu lietā R 1759/2012-4 un grozīt to tādējādi, ka prasītājas ITSB iesniegtā apelācijas sūdzība tiek atzīta par pamatotu un līdz ar to iebildumi ir jānoraida;

               —

               pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 4. jūlija lēmumu lietā R 1759/2012-4 un nodot lietu atkārtotai izskatīšanai atbildīgajam pārbaudītājam/atbildīgajai pārbaudītājai;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CryoSafe” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 5. un 40. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 619 586

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Cryo-Save AG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “CryoSave” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10., 42. un 44. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-407/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 17. jūlijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) — Rotondo u.c./ Rete Ferroviaria Italiana

text:
               26.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 17. jūlijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) — Rotondo u.c./Rete Ferroviaria Italiana

   (Lieta C-407/13)
   2013/C 313/12
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Kasācijas sūdzības iesniedzēji: Francesco Rotondo u.c.

      Atbildētāja kasācijas sūdzībā: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai darbam kuģniecībā ir piemērojamas Direktīvā 1999/70/EK (1) ietvertā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku klauzulas un, konkrēti, vai 2. klauzulas 1. punkts ir attiecināms arī uz noteikta laika darba ņēmējiem, kuri pieņemti darbā uz prāmjiem, kas veic reisus katru dienu?

               2)

               Vai Direktīvā 1999/70/EK ietvertais pamatnolīgums un konkrēti tā 3. klauzulas 1. punkts aizliedz tādu valsts tiesisko regulējumu (Codice della navigazione 332. pants), kurā paredzēta norāde par līguma “ilgumu”, nevis “termiņu”, un vai minētajai direktīvai atbilst tas, ka līguma ilgums ir paredzēts, norādot skaidru galīgo termiņu ilguma ziņā (“maksimāli 78 dienas”), bet neskaidru termiņu beigu datuma ziņā?

               3)

               Vai Direktīvā 1999/70/EK ietvertais pamatnolīgums un konkrēti tā 3. klauzulas 1. punkts aizliedz tādu valsts tiesisko regulējumu (Codice della navigazione 325., 326. un 332. pants), kurā kā līguma uz noteiktu laiku objektīvie iemesli ir norādīta vienīgi vajadzība veikt reisu(s), kā rezultātā līguma priekšmets (dienests) būtībā sakrīt ar iemeslu (pamatojumu, kāpēc tas noslēgts uz noteiktu laiku)?

               4)

               Vai direktīvā ietvertais pamatnolīgums nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu (šajā lietā — Codice della navigazione normas), kurā tad, ja tiek izmantoti secīgi līgumi (kas var tikt izmantoti ļaunprātīgi 5. klauzulas izpratnē), tos nav iespējams pārveidot par darba tiesiskajām attiecībām uz nenoteiktu laiku (pasākums, kas Codice della navigazione 326. pantā paredzēts tikai gadījumos, kad nodarbinātā persona ir dienestā nepārtraukti ilgāk nekā vienu gadu, un gadījumos, kad no līguma izbeigšanās līdz nākamā secīgā līguma noslēgšanai paiet laika posms, kas nav ilgāks par sešdesmit dienām)?

      (1)  Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīva 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 5. nod., 3. sēj., 368. lpp.).


title: Lieta C-624/15: Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – UAB “Litdana”/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Direktīva 2006/112/EK — 314. pants — Peļņas daļas režīms — Piemērošanas nosacījumi — Valsts nodokļu iestāžu atteikums ļaut nodokļa maksātājam piemērot peļņas daļas režīmu — Norādes rēķinos gan par to, ka piegādātājs ir piemērojis peļņas daļas režīmu, gan par atbrīvojumu no PVN — Piegādātāja veikta peļņas daļas režīma nepiemērošana piegādēm — Norādes, kas rada aizdomas par nelikumībām vai krāpšanu saistībā ar piegādēm

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/7

         Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – UAB “Litdana”/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

   (Lieta C-624/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 314. pants - Peļņas daļas režīms - Piemērošanas nosacījumi - Valsts nodokļu iestāžu atteikums ļaut nodokļa maksātājam piemērot peļņas daļas režīmu - Norādes rēķinos gan par to, ka piegādātājs ir piemērojis peļņas daļas režīmu, gan par atbrīvojumu no PVN - Piegādātāja veikta peļņas daļas režīma nepiemērošana piegādēm - Norādes, kas rada aizdomas par nelikumībām vai krāpšanu saistībā ar piegādēm)
   (2017/C 239/09)
   Tiesvedības valoda – lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: UAB “Litdana”

      Atbildētāja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Piedaloties: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Padomes 2010. gada 13. jūlija Direktīvu 2010/45/ES, 314. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj, ka dalībvalsts kompetentās iestādes nodokļa maksātājam, kurš ir saņēmis rēķinu, kurā ir ietvertas norādes gan par peļņas daļas režīmu, gan par atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa (PVN), liedz tiesības piemērot peļņas daļas režīmu, pat ja no šo iestāžu veiktas vēlākas pārbaudes izriet, ka lietotās preces piegādājušais tirgotājs, kas ir nodokļa maksātājs, šo preču piegādei šo režīmu faktiski nebija piemērojis, ja vien kompetentās iestādes nepierāda, ka nodokļa maksātājs nav rīkojies labticīgi vai ka tas nav veicis visus saprātīgos pasākumus, kas bija viņa spēkos, lai pārliecinātos, ka tā veiktais darījums nav saistīts ar dalību krāpšanā nodokļu jomā; tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 48, 8.2.2016.


title: lieta T-273/05: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko The Black & Decker Corporation iesniedza 2005. gada 20. jūlijā

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/55

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko The Black & Decker Corporation iesniedza 2005. gada 20. jūlijā
   (lieta T-273/05)
   (2005/C 217/113)
   valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 20. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla The Black & Decker Corporation, Tovnsona [Townson], Mērilendas štats (ASV), kuru pārstāv P. Heriss [P. Harris], Solicitor.

      Atlas Copco Aktiebolag, Stokholma (Zviedrija) arī piedalījās procesā ITSB Apelāciju padomē.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 3. maija lēmumu lietā R 786/2004-1;

               —

               pasludināt iebildumus B 623 589 par nepieņemamiem;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā procesā un apelācijas procesā.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs:

               Prasītāja

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Krāsaina preču zīme melnā un dzeltenā krāsā, attiecībā uz 7. klasi (pārnēsājamie rokas elektriskie instrumenti utt.)

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Nereģistrētas preču zīmes un apzīmējumi, kas tiek lietoti tirdzniecībā visās dalībvalstīs attiecībā uz elektriskajiem instrumentiem

               ITSB Iebildumu nodaļas lēmums:

               Iebildumus noraidīt kā nepieņemamus

               ITSB Apelāciju padomes lēmums:

               Apstrīdēto lēmumu atcelt un nosūtīt to Iebildumu nodaļai atkārtotai izskatīšanai

               Izvirzītie pamati:

               Prasītāja apgalvo, ka iebildumi bija jānoraida kā nepieņemami, jo tajos netika pietiekami skaidri norādītas agrākās preču zīmes un apzīmējumi, uz kuriem tie ir balstīti, pārkāpjot Regulas Nr. 2868/1995 (1) 18. noteikuma 1. punktu

      (1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 15.12.1995., 1. lpp.).


title: Lieta T-430/11: Prasība, kas celta 2011. gada 4. augustā — Telefónica /Komisija

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/47

         Prasība, kas celta 2011. gada 4. augustā — Telefónica/Komisija
   (Lieta T-430/11)
   2011/C 282/86
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Telefónica, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — J. Ruiz Calzado, abogado, M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt, un J. Domínguez Pérez, abogado)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt lēmuma 1. panta 1. punktu;

               —

               pakārtoti, daļēji atcelt lēmuma 1. panta 4. un 5. punktu;

               —

               pakārtoti, atcelt lēmuma 4. pantu vai tajā izdarīt atbilstošus grozījumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus izdevumus, kas saistīti ar šo tiesvedību.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir par Komisijas 2011. gada 12. janvāra lēmuma lietā Nr. C 45/2007 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007) par finanšu nemateriālās vērtības amortizāciju nodokļu vajadzībām saistībā ar līdzdalības iegādi ārvalstīs, ko īstenojusi Spānija.
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši, kā jau ir izvirzīti lietā T-429/11 BBVA/Komisija.


title: Lieta T-333/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — ATC u.c./Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Dzīvnieku veselība — Aizsardzības pasākumi krīzes situācijā — Aizsardzības pasākumi, kas attiecas uz ļoti patogēnu putnu gripu dažās trešajās valstīs — Aizliegums importēt savvaļā notvertus savvaļas putnus — Pietiekami būtisks tādu tiesību normu pārkāpums, ar kurām privātpersonām tiek piešķirtas tiesības — Acīmredzama un smaga rīcības brīvības robežu neievērošana — Direktīva 91/496/EK un Direktīva 92/65/EK — Piesardzības princips — Rūpības pienākums — Samērīgums)

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/22

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — ATC u.c./Komisija
   (Lieta T-333/10) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Dzīvnieku veselība - Aizsardzības pasākumi krīzes situācijā - Aizsardzības pasākumi, kas attiecas uz ļoti patogēnu putnu gripu dažās trešajās valstīs - Aizliegums importēt savvaļā notvertus savvaļas putnus - Pietiekami būtisks tādu tiesību normu pārkāpums, ar kurām privātpersonām tiek piešķirtas tiesības - Acīmredzama un smaga rīcības brīvības robežu neievērošana - Direktīva 91/496/EK un Direktīva 92/65/EK - Piesardzības princips - Rūpības pienākums - Samērīgums)
   2013/C 325/37
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Animal Trading Company (ATC) BV (Loon op Zand, Nīderlande); Avicentra NV (Malle, Beļģija); Borgstein birds and Zoofood Trading vof (Wamel, Nīderlande); Bird Trading Company Van der Stappen BV (Dongen, Nīderlande); New Little Bird’s Srl (Anagni, Itālija); Vogelhuis Kloeg (Zevenbergen, Nīderlande) un Giovanni Pistone (Westerlo, Beļģija) (pārstāvji — M. Osse un J. Houdijk, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Jimeno Fernández un B. Burggraaf)

      Priekšmets

   Prasība par zaudējumu atlīdzību, lai saņemtu atlīdzību par kaitējumu, kas prasītājiem, iespējams, nodarīts tāpēc, ka vispirms tika pieņemts Komisijas 2005. gada 27. oktobra Lēmums 2005/760/EK par dažiem aizsardzības pasākumiem attiecībā uz nebrīvē turētu putnu ievešanu saistībā ar aizdomām par ļoti patogēno putnu gripu dažās trešās valstīs (OV L 285, 60. lpp.), kura spēkā esamība tika pagarināta, un pēc tam Komisijas 2007. gada 23. marta Regula (EK) Nr. 318/2007, ar ko nosaka dzīvnieku veselības nosacījumus dažu putnu ievešanai Kopienā un attiecīgos karantīnas nosacījumus (OV L 84, 7. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Savienība atlīdzina zaudējumus, kas ir radušies Animal Trading Company (ATC) BV, Avicentra NV, Borgstein birds and Zoofood Trading vof, Bird Trading Company Van der Stappen BV, New Little Bird’s Srl, Vogelhuis Kloeg un Giovani Pistone tāpēc, ka Eiropas Komisija pieņēma un īstenoja, pirmkārt, 2005. gada 27. oktobra Lēmumu 2005/760/EK par dažiem aizsardzības pasākumiem attiecībā uz nebrīvē turētu putnu ievešanu saistībā ar aizdomām par ļoti patogēno putnu gripu dažās trešās valstīs, otrkārt, 2005. gada 30. novembra Lēmumu 2005/862/EK, ar ko groza Lēmumus 2005/759/EK un 2005/760 attiecībā uz pasākumiem putnu gripas apkarošanai putnu vidū, izņemot mājputnus, treškārt, 2006. gada 31. janvāra Lēmumu 2006/79/EK, ar ko groza Lēmumus 2005/759/EK un 2005/760 attiecībā uz to piemērošanas termiņu, ceturtkārt, 2006. gada 7. jūnija Lēmumu 2006/405/EK, ar ko groza Lēmumus 2005/710/EK, 2005/734/EK, 2005/758/EK, 2005/759/EK, 2005/760, 2006/247/EK un 2006/625/EK attiecībā uz dažiem aizsardzības pasākumiem saistībā ar ļoti patogēno putnu gripu, piektkārt, 2006. gada 25. jūlija Lēmumu 2006/522/EK, ar ko groza Lēmumus 2005/759/EK un 2005/760 attiecībā uz dažiem aizsardzības pasākumiem saistībā ar ļoti patogēno putnu gripu un ar atsevišķu dzīvo putnu ievešanu Kopienā, sestkārt, 2006. gada 22. decembra Lēmumu 2007/21/EK, ar ko groza Lēmumu 2005/760 attiecībā uz dažiem aizsardzības pasākumiem saistībā ar ļoti patogēno putnu gripu un tādu putnu ievedumiem Kopienā, kas nav mājputni, kā arī, septītkārt, 2007. gada 23. marta Lēmumu 2007/183/EK, ar ko groza Lēmumu 2005/760;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               lietas dalībnieki trīs mēnešu termiņā no sprieduma pasludināšanas dienas Vispārējai tiesai dara zināmas zaudējumu atlīdzības summas, par ko ir panākta savstarpēja vienošanās;

               4)

               ja netiek panākta vienošanās, lietas dalībnieki tajā pašā termiņā Vispārējai tiesai dara zināmus savus zaudējumu aprēķinus;

               5)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 274, 9.10.2010.


title: Lieta C-119/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. februārī iesniedza Østre Landsret (Dānija) – C Danmark I/Skatteministeriet

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. februārī iesniedza Østre Landsret (Dānija) – C Danmark I/Skatteministeriet

   (Lieta C-119/16)
   (2016/C 270/32)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Østre Landsret

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: C Danmark I

      Atbildētāja: Skatteministeriet

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Direktīvas 2003/49/EK (1) 1. panta 1. punkts, to lasot kopsakarā ar šīs direktīvas 1. panta 4. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts rezidente uzņēmējsabiedrība, uz kuru attiecas šīs direktīvas 3. pants un kura tādos apstākļos kā šajā lietā saņem procentus no meitasuzņēmuma citā dalībvalstī, ir šo procentu “īpašuma beneficiārs” Direktīvas izpratnē?

                           1.1.

                           Vai jēdziens “īpašuma beneficiārs” Direktīvas 2003/49/EK 1. panta 1. punktā, to lasot kopsakarā ar šīs direktīvas 1. panta 4. punktu, ir jāinterpretē saskaņā ar atbilstīgo jēdzienu ESAO 1977. gada Nodokļu paraugkonvencijas 11. pantā?

                           1.2.

                           Ja uz 1.1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, vai šis jēdziens ir jāinterpretē, ņemot vērā tikai komentāru par 1977. gada Nodokļu paraugkonvencijas 11. pantu (8. punkts), vai arī šajā interpretācijā var ņemt vērā turpmākos komentārus, tostarp 2003. gadā veiktos papildinājumus par “starpnieksabiedrībām” (8.1. punkts, tagad 10.1. punkts) un 2014. gadā veiktos papildinājumus par “līgumsaistībām vai juridiskām saistībām” (10.2. punkts)?

                           1.3.

                           Ja 2003. gada komentārus var ņemt vērā interpretācijā, vai nosacījums uzskatīt, ka uzņēmējsabiedrība nav “īpašuma beneficiārs” Direktīvas 2003/49/EK izpratnē, ir apstāklis, ka faktiski ir bijusi līdzekļu novirzīšana tām personām, kuras valsts, kur procentu maksātājs ir rezidents, uzskata par attiecīgo procentu “īpašuma beneficiāriem”, un, ja tā ir, vai papildu nosacījums ir tāds, ka faktiskā nodošana notiek brīdī, kas laika ziņā ir tuvu procentu maksājumam, un/vai notiek kā procentu maksājums?

                                       1.3.1.

                                       Kāda nozīme šajā ziņā ir tam, ka pašu kapitāls tiek izmantots aizdevumam, ka attiecīgie procenti tiek iegrāmatoti pamatsummā (“kapitalizēti”), ka procentu saņēmējs pēc tam ir veicis pārskaitījumu uzņēmējsabiedrību grupas ietvaros savam mātesuzņēmumam, kas ir tās pašas valsts rezidents, nolūkā koriģēt peļņu nodokļu vajadzībām saskaņā ar attiecīgajā valstī spēkā esošajiem noteikumiem, ka attiecīgie procenti pēc tam tiek pārvērsti aizņēmējas uzņēmējsabiedrības kapitālā, ka procentu saņēmējam ir bijušas līgumiskas vai juridiskas saistības nodot procentus citai personai, un ka lielākā daļa personu, kuras valsts, kur procentu maksātājs ir rezidents, uzskata par procentu “īpašuma beneficiāriem”, ir rezidenti citās dalībvalstīs vai citās valstīs, ar kurām Dānija ir noslēgusi konvenciju par nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanu tā, ka saskaņā ar Dānijas nodokļu tiesību aktiem nebūtu pamata iekasēt nodokli ienākuma gūšanas vietā, ja šīs personas būtu aizdevējas un tādējādi būtu saņēmušas procentus tieši?

                           1.4.

                           Izvērtējot jautājumu par to, vai procentu saņēmējs ir jāuzskata par “īpašuma beneficiāru” Direktīvas izpratnē, kāda nozīme būtu tam, ja iesniedzējtiesa pēc lietas faktisko apstākļu izvērtēšanas secinātu, ka saņēmējam (nepastāvot līgumiskām vai juridiskām saistībām saņemtos procentus nodot citai personai) nebija “pilnīgas” tiesības “izmantot un lietot” procentus, kā minēts 2014. gada komentāros par 1977. gada Nodokļu paraugkonvenciju?

               2.

               Vai priekšnoteikums tam, lai dalībvalsts atsauktos uz Direktīvas 5. panta 1. punktu par valstu noteikumu piemērošanu attiecībā uz krāpšanas vai ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu vai Direktīvas 5. panta 2. punktu, ir fakts, ka attiecīgā dalībvalsts ir pieņēmusi konkrētu valsts noteikumu, ar kuru tiek īstenots Direktīvas 5. pants, vai ka valsts tiesību aktos ir ietverti vispārēji noteikumi vai principi par krāpšanu, ļaunprātīgu izmantošanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, kuri var tikt interpretēti saskaņā ar 5. pantu?

                           2.1.

                           Ja atbilde uz 2. jautājumu ir apstiprinoša, vai Likuma par uzņēmumu ienākuma nodokli 2. panta 2. punkta d) apakšpunktu, kurā ir paredzēts, ka ierobežots nodokļu maksāšanas pienākums par procentu ienākumiem neietver “procentus, kas netiek aplikti ar nodokļiem [..] saskaņā ar Direktīvu 2003/49/EK par kopīgu nodokļu sistēmu, ko piemēro procentu un honorāru maksājumiem, kurus veic asociēti uzņēmumi dažādās dalībvalstīs”, var uzskatīt par šīs direktīvas 5. pantā minēto īpašu valsts noteikumu?

               3.

               Vai tāds noteikums konvencijā par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, kas ir noslēgta starp divām dalībvalstīm un izstrādāta atbilstoši ESAO Nodokļu paraugkonvencijai, saskaņā ar kuru procentu aplikšana ar nodokļiem ir atkarīga no tā, vai procentu saņēmējs ir uzskatāms par procentu īpašuma beneficiāru, ir līguma noteikums pret ļaunprātīgu izmantošanu, uz kuru attiecas šīs direktīvas 5. pants?

               4.

               Vai dalībvalstij, kura nevēlas atzīt, ka uzņēmējsabiedrība citā dalībvalstī ir īpašuma beneficiārs, un apgalvo, ka uzņēmējsabiedrība citā dalībvalstī ir tā saucamā mākslīgā starpnieksabiedrība, saskaņā ar Direktīvu 2003/49/EK vai EK līguma 10. pantu ir pienākums paziņot, ko dalībvalsts šajā gadījumā uzskata par īpašuma beneficiāru?

               5.

               Ja tiek uzskatīts, ka uzņēmējsabiedrība, kura ir dalībvalsts rezidents (mātesuzņēmums), faktiski nav atbrīvota no nodokļa ienākuma gūšanas vietā saskaņā ar Direktīvu 2003/49/EK attiecībā uz procentu maksājumiem, kas saņemti no uzņēmējsabiedrības, kura ir citas dalībvalsts rezidents (meitasuzņēmums), un tiek uzskatīts, ka pēdējās minētās dalībvalsts mātesuzņēmumam ir ierobežots nodokļu maksāšanas pienākums par šiem procentiem minētajā dalībvalstī, vai EK līguma 43. pants, to lasot kopsakarā ar EK līguma 48. pantu, nepieļauj tādu tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru pēdējā minētā dalībvalsts pieprasa par nodokļa ieturēšanu ienākuma gūšanas vietā atbildīgajai uzņēmējsabiedrībai (meitasuzņēmumam) nokavētas ieturamā nodokļa samaksas gadījumā samaksāt nokavējuma procentus atbilstoši likmei, kas ir augstāka nekā nokavējuma procentu likme, ko dalībvalsts piemēro prasījumiem par uzņēmumu ienākuma nodokli (kurš attiecas arī uz ienākumiem no procentiem), kas ir vērsti pret uzņēmējsabiedrību, kura ir tās pašas dalībvalsts rezidents?

               6.

               Ja tiek uzskatīts, ka uzņēmējsabiedrība, kura ir dalībvalsts rezidents (mātesuzņēmums), faktiski nav atbrīvota no nodokļa ienākuma gūšanas vietā saskaņā ar Direktīvu 2003/49/EK par procentu maksājumiem, kas ir saņemti no uzņēmējsabiedrības, kura ir citas dalībvalsts rezidents (meitasuzņēmums), un tiek uzskatīts, ka pēdējās minētās dalībvalsts mātesuzņēmums ir nodokļu maksātājs ar ierobežotu nodokļu maksāšanas pienākumu par šiem procentiem minētajā dalībvalstī, vai EK līguma 43. pants, to lasot kopsakarā ar EK līguma 48. pantu (pakārtoti, EK līguma 56. pantu), apskatot atsevišķi vai kopumā, nepieļauj tādu tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru:

                           a)

                           pēdējā no minētajām dalībvalstīm pieprasa, lai procentus maksājošā persona par procentiem ietur nodokli ienākuma gūšanas vietā, un liek šai personai uzņemties atbildību attiecībā pret iestādēm par ienākuma gūšanas vietā neieturēto nodokli, savukārt šāda pienākuma ieturēt nodokli ienākuma gūšanas vietā nav, ja procentu saņēmējs ir rezidents pēdējā no minētajām dalībvalstīm?

                           b)

                           mātesuzņēmumam pēdējā no minētajām dalībvalstīm nebūtu jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodokļa avansa maksājumi pirmo divu finanšu gadu laikā un būtu jāsāk maksāt uzņēmumu ienākuma nodoklis tikai daudz vēlāk nekā nodokļu maksāšanas termiņš ienākuma gūšanas vietā?

                     Eiropas Savienības Tiesa tiek lūgta atbildi uz 5. jautājumu iekļaut atbildē uz 6. jautājumu.

      (1)  Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīva 2003/49/EK par kopīgu nodokļu sistēmu, ko piemēro procentu un honorāru maksājumiem, kurus veic asociēti uzņēmumi dažādās dalībvalstīs (OV 2003, L 157, 49. lpp.).


title: Lieta T-603/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 15. septembra rīkojums – Drex Technologies/Padome

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/60

         Vispārējās tiesas 2015. gada 15. septembra rīkojums – Drex Technologies/Padome
   (Lieta T-603/14) (1)

   (2015/C 381/82)
   Tiesvedības valoda – franču
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 361, 13.10.2014.


title: Lieta C-70/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2009. gada 17. februāra rīkojumu – Alexander Hengartner un Rudolf Gasser

text:
               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2009. gada 17. februāra rīkojumu – Alexander Hengartner un Rudolf Gasser

   (Lieta C-70/09)
   2009/C 102/17
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Alexander Hengartner, Rudolf Gasser

      Atbildētāja: Vorarlberger Landesregierung

      Prejudiciālais jautājums

   Vai, ja personas, kurai ir medību atļauja un tā medību produkciju pārdod Austrijā, nodarbošanās ar medībām arī tad ir uzskatāma par pašnodarbinātas personas darbību EKL 43. panta nozīmē, ja kopumā no šīs darbības peļņa netiek gūta?


title: Lieta T-351/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūlija rīkojums — Acetificio Marcello de Nigris /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes reģistrācija — Individuālas skaršanas neesamība — Nepieņemamība)

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/17

         Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūlija rīkojums — Acetificio Marcello de Nigris/Komisija
   (Lieta T-351/09) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes reģistrācija - Individuālas skaršanas neesamība - Nepieņemamība)
   2011/C 282/32
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Acetificio Marcello de Nigris Srl (Afragola, Itālija) (pārstāvji — P. Perani un P. Pozzi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Rossi un B. Rasmussen)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri un S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 3. jūlija Regulu (EK) Nr. 583/2009 par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargātu cilmes vietu nosaukumu un aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Aceto Balsamico di Modena (AĢIN)) (OV L 175, 7. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               neizskatīt Consorzio Filiera Aceto Balsamico di Modena pieteikumu par iestāšanos lietā;

               3)

               Acetificio Marcello de Nigris Srl sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Itālijas Republika un Consorzio Filiera Aceto Balsamico di Modena sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 256, 24.10.2009.


title: Lieta T-368/10: Prasība, kas celta 2010. gada 3. septembrī — Rubinetteria Cisal /Komisija

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/61

      Prasība, kas celta 2010. gada 3. septembrī — Rubinetteria Cisal/Komisija
      (Lieta T-368/10)
      ()
      (2010/C 288/110)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Rubinetteria Cisal SpA (Alzo Frazione di Pella, Itālija) (pārstāvis — M. Pinnarò, avvocato)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt 2010. gada 23. jūnija Lēmumu C(2010) 4185;

                  —

                  pakārtoti, gadījumā, ja Vispārējā tiesa nolemtu neatcelt piemēroto naudas sodu, samazināt tā apmēru līdz atbilstošākam līmenim;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Šīs tiesvedības ietvaros ir apstrīdēts tas pats lēmums, kas lietā T-364/10 Duravit u.c./Komisija.
      Savu prasījumu pamatojumam prasītāja ir izvirzījusi šādus prasības pamatus:
      I.   LESD 101. un EEZ 53. panta pārkāpums un kļūdaina piemērošana
      Šajā ziņā prasītāja norāda, ka lēmums, daļā, kurā tas attiecas uz to, ir acīmredzami kļūdains, jo Cisal (pat neapzināti) nav piedalījusies aizliegtas vienošanās īstenošanā, bet ir vienīgi apmainījusies ar informāciju, kas nav komerciāli jutīga, kas nav bijusi uzticēta kā slepena informācija un apmaiņa ar kuru (gandrīz visos gadījumos) ir notikusi pēc neatkarīgi izdarītas un tirgū jau zināmas izvēles īstenošanas.
      II.   Samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principu pārkāpums
      Prasītāja uzskata, ka Komisija nav ņēmusi vērā to, ka katra attiecīgā ražotāja loma, iesaistīšanās pakāpe, atbildība, iegūtās priekšrocības utt. būtiski atšķiras. Precīzāk — atbildētāja neesot veikusi nekādu nodalījumu un nav izskaidrojusi, kādēļ Cisal bija piemērojams maksimālais sods, lai gan: i) tā nebija iesaistījusies vienā no divām apvienībām (Michelangelo); ii) tai nekad nav bijis divpusēju kontaktu; iii) tā nekad nav piedalījusies sanāksmēs, kuru laikā tika izvērtēti visi trīs attiecīgie produkti (tā ir piedalījusies sanāksmēs tikai attiecībā uz sanitāro tehniku un keramikas izstrādājumiem), un iv) tai vienmēr ir bijusi nenozīmīga tirgus daļa.
      Attiecībā uz naudas soda apmēru prasītāja apgalvo, ka Komisijai vajadzēja konstatēt un ņemt vērā attiecīgā pārkāpuma konkrēto ietekmi uz tirgu, kā arī attiecīgā ģeogrāfiskā tirgus apmēru; tai esot vajadzējis ņemt vērā arī Cisal faktisko ekonomisko spēju izkropļot konkurenci un tās konkrēto svaru.
      Visbeidzot prasītāja norāda uz naudas soda apmēra noteikšanā izmantoto kļūdaino aprēķina bāzi, kā arī uz atbildību mīkstinošu apstākļu neņemšanu vērā.


title: Lieta T-394/16: Prasība, kas celta 2016. gada 25. jūlijā – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (“DATABAY”)

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/16

      Prasība, kas celta 2016. gada 25. jūlijā – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (“DATABAY”)
      (Lieta T-394/16)
      (2016/C 364/13)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Omnicom International Holdings, Inc. (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – D. Farnsworth, Solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: eBay, Inc. (Sanhosē, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “DATABAY” – Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 12 353 975

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 12. maija lēmums lietā R 925/2015–1

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-294/07: Prasība, kas celta 2007. gada 27. jūlijā — Stepek /ITSB — Masters Golf Company ( GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN )

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/19

         Prasība, kas celta 2007. gada 27. jūlijā — Stepek/ITSB — Masters Golf Company (“GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN”)
   (Lieta T-294/07)
   (2007/C 235/35)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Wilhelm Stepek, Stadl-Paura (Austrija) (pārstāvji — H. Heigl, W. Berger un G. Lehner, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: The Masters Golf Company Ltd.

   Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt, ka Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 23. maija lēmums lietā R 95/2007-1 pieņemts nepamatoti,

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 23. maija lēmumu lietā R 95/2007-1,

               —

               piespriest The Masters Golf Company Ltd. atlīdzināt prasītājam tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “GOLF–FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN”, kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 3., 9., 12.,18., 24., 25. un 28. klasē (pieteikums Nr. 3 136 041)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: The Masters Golf Company Ltd.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiska preču zīme “The Masters”, kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 25. klasē, un grafiska preču zīme “The Masters GOLF COMPANY” (Kopienas preču zīme Nr. 1 582 535), kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 12., 25. un 28. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumu apmierināt un reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 12., 25. un 28. klasē, noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: izbeigt apelācijas tiesvedību un atzīt apelāciju par nepieņemamu

      Izvirzītie pamati: lēmuma, ka apelācija ir nepieņemama, kā arī lūguma piespriest The Master Golf Company Ltd. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus nelikumība.


title: Lieta T-333/08: Vispārējās tiesas 2009. gada 16. decembra rīkojums — Bull u.c./Komisija

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/49

         Vispārējās tiesas 2009. gada 16. decembra rīkojums — Bull u.c./Komisija
   (Lieta T-333/08) (1)

   2010/C 37/74

      Tiesvedības valoda — franču

   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 285, 08.11.2008.


title: Lieta T-77/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 10. septembra spriedums – EE/ITSB (Baltu punktu uz pelēka fona attēls) Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes, kurā balti punkti attēloti uz pelēka fona, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/30

         Vispārējās tiesas 2015. gada 10. septembra spriedums – EE/ITSB (Baltu punktu uz pelēka fona attēls)
   (Lieta T-77/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes, kurā balti punkti attēloti uz pelēka fona, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 354/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: EE Ltd (Hatfield, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – P. Brownlow, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – P. Geroulakos)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2013. gada 24. oktobra lēmumu lietā R 704/2013–1 attiecībā uz pieteikumu grafisku apzīmējumu, kurā balti punkti attēloti uz pelēka fona, reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               EE Ltd atlīdzina tiesāšanas izdevumus.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta T-404/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 22. decembrī ierosinājis Eiropas Izglītības fonds par Civildienesta tiesas 2006. gada 26. oktobra spriedumu lietā F-1/05 Landgren pret Eiropas Izglītības fondu

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/37

         Apelācija, ko 2006. gada 22. decembrī ierosinājis Eiropas Izglītības fonds par Civildienesta tiesas 2006. gada 26. oktobra spriedumu lietā F-1/05 Landgren pret Eiropas Izglītības fondu
   (Lieta T-404/06 P)
   (2007/C 42/64)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Izglītības fonds, Turīna (Itālija) (pārstāvis — G. Vandersanden, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Pia Landgren

   Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt šo apelāciju par pieņemamu un pamatotu;

               —

               tāpēc atcelt Civildienesta tiesas 2006. gada 26. oktobra spriedumu lietā F-1/05 Landgren/Eiropas Izglītības fonds [“Fonds”], par ko ir šī apelācija, un tādējādi atzīt, ka 2004. gada 25. jūnija lēmums, ar ko atbildētāja ir atlaista no darba, ir prettiesisks, kā rezultātā nav juridiska pamata saņemt kompensācijas;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, to skaitā segt savus tiesāšanās izdevumus Civildienesta tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar 2006. gada 26. oktobra spriedumu, kuru atcelt ir lūgts šajā apelācijas sūdzībā, Civildienesta tiesa ir atcēlusi Eiropas Izglītības fonda 2004. gada 25. jūnija lēmumu, ar ko ir lauzts Landgrēnas [Landgren] beztermiņa pagaidu darbinieka līgums un lietas dalībnieki ir aicināti vienoties par finansiālu kompensāciju sakarā ar lēmuma prettiesiskumu.
   Pamatojot lūgumu atcelt minēto spriedumu, Fonds izvirza divus pamatus; pirmais pamats ir balstīts uz to, ka nav ievērots pienākuma norādīt pamatojumu apjoms. Prasītājs apelācijas instancē apgalvo, ka nav nekāda juridiska pamata atbildētājas pienākumam pamatot lēmumu par pagaidu darbinieka atlaišanu no darba un — tā kā apstrīdētajā spriedumā ir konstatēts pretējais, minētais spriedums ir pretrunā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (1) (PDNK) 47. pantu un judikatūru par šīs normas piemērošanu. Turklāt prasītājs apelācijas instancē norāda, ka apstrīdētais spriedums ir kļūdaini balstīts uz nolīgumiem un vienošanām, kas nav piemērojami attiecībās starp iestādēm un to darbiniekiem. Prasītājs apelācijas instancē arī norāda, ka apstrīdētajā spriedumā ir pretruna starp formālo prasību norādīt pamatojumu un ieinteresētās personas tiesībām zināt lēmuma par atlaišanu no darba pamatojumu.
   Saistībā ar otro pamatu prasītājs apelācijas instancē norāda, ka apstrīdētajā spriedumā ir ietverta juridiska kļūda, pirmkārt, sakarā ar faktu sagrozīšanu un, otrkārt, sakarā ar to, ka nav ievērotas vispārējās intereses, jo minētajā spriedumā ir kļūdaini izvērtēti fakti, par kuriem Landgrēna tika informēta un kas ir lēmuma par atlaišanu pamatojums.

      (1)  Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība (PDNK) ir paredzēta ar 3. pantu Padomes 1968. gada 29. februāra Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68, ar ko nosaka Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus, kā arī PDNK (OV L 56, 1. lpp.).


title: Lieta T-87/07: Prasība, kas celta 2007. gada 22. martā — Scil Proteins /ITSB — Indena ( affilene )

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/27

         Prasība, kas celta 2007. gada 22. martā — Scil Proteins/ITSB — Indena (“affilene”)
   (Lieta T-87/07)
   (2007/C 117/43)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Scil Proteins GmBH, Halle (Vācija) (pārstāvis — V. Dalichau, lawer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Indena SpA, Milāna (Itālija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja Apelāciju otrās padomes 2006. gada 23. janvāra lēmumu lietā R 10/2006-2 un 2007. gada 31. janvāra labojumus Apelāciju otrās padomes lēmumā tiktāl, ciktāl ir noraidīti iebildumi attiecībā uz precēm “ārstniecības augu ekstrakti, kas paredzēti izmantošanai […] kosmētikā un pārtikas rūpniecībā, bet ne diagnostikas nolūkos”;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Indena SpA.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “affilene”, kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 1. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 2 751 931.

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiska preču zīme “AFFILIN”, kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 1. un 5. klasē.

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt pilnībā.

      Apelāciju padomes lēmums: iebildumus apmierināt daļēji.

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo attiecīgās preču zīmes ir līdzīgas tādā mērā, ka iespējama to sajaukšana arī attiecībā uz precēm, kuru reģistrācija tika atļauta ar Apelāciju padomes lēmumu.


title: Lieta C-213/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2015. gada 27. februāra spriedumu lietā T-188/12 Patrick Breyer/Eiropas Komisija 2015. gada 8. maijā iesniedza Eiropas Komisija

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/7

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2015. gada 27. februāra spriedumu lietā T-188/12 Patrick Breyer/Eiropas Komisija 2015. gada 8. maijā iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta C-213/15 P)
   (2015/C 245/10)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Van Nuffel un H. Krämer)

      Pārējie lietas dalībnieki: Patrick Breyer, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               taisīt galīgo spriedumu lietā un noraidīt prasību;

               —

               piespriest prasītājam pirmajā instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savā apelācijas sūdzībā Eiropas Komisija lūdz atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 27. februāra spriedumu lietā T-188/12 Breyer/Komisija, ciktāl Vispārējā tiesa ir atcēlusi Komisijas 2012. gada 3. aprīļa lēmumu, ar kuru Komisija prasītājam atteikusi pilnu piekļuvi dokumentiem par Austrijas Republikas veiktu Direktīvas 2006/24 (1) transponēšanu un dokumentiem par lietu, kurā tika pasludināts 2010. gada 29. jūlija spriedums Komisija/Austrija (2), ciktāl ar šo lēmumu tika atteikta piekļuve Austrijas Republikas minētajā lietā iesniegtajiem procesuālajiem dokumentiem.
   Prasītājs pamatlietā savu prasību atcelt apstrīdēto lēmumu tostarp pamatoja ar vienu pamatu, kurā tas būtībā apgalvo, ka ir ticis pārkāpts Regulas Nr. 1049/2001 (3) 2. panta 3. punkts. Vispārējā tiesa apstrīdēto lēmumu ir atcēlusi, ciktāl ar šo lēmumu tikusi atteikta piekļuve Austrijas Republikas minētajā lietā iesniegtajiem procesuālajiem dokumentiem. Saistībā ar izvirzīto pamatu Vispārējā tiesa būtībā norādījusi, ka attiecīgie procesuālie dokumenti ir dokumenti Regulas Nr. 1049/2001 2. panta 3. punkta kopsakarā ar 3. panta a) punktu izpratnē, un līdz ar to tie ietilpst minētās regulas piemērošanas jomā, un ka Regulas Nr. 1049/2001 piemērošana attiecīgajiem procesuālajiem dokumentiem to īpašās būtības dēļ nebija pretrunā LESD 15. panta 3. punkta ceturtajai daļai.
   Komisija savu apelācijas sūdzību balsta uz vienu vienīgu pamatu, ar kuru tā apgalvo, ka LESD 15. panta 3. punkts, uz kuru Vispārējā tiesa ir balstījusi savu secinājumu, ka Regulas Nr. 1049/2001 piemērošana attiecīgajiem procesuālajiem dokumentiem to īpašās būtības dēļ nav pretrunā šai tiesību normai.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīva 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK, OV L 105, 54. lpp.

      (2)  C-189/09, EU:C:2010:455.

      (3)  3 Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par sabiedrības piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem, OV L 145, 43. lpp.


title: Lieta T-300/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija spriedums — Internationaler Hilfsfonds /Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Ar līgumu LIEN 97-2011 saistīti dokumenti — Daļējs piekļuves atteikums — Sākotnējā pieteikuma objekta noteikšana — Ar personas privātās dzīves un neaizskaramības aizsardzību saistīts izņēmums — Ar lēmuma pieņemšanas procesa aizsardzību saistīts izņēmums — Labas pārvaldības princips — Konkrēts un individuāls vērtējums — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/19

         Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija spriedums — Internationaler Hilfsfonds/Komisija
   (Lieta T-300/10) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Ar līgumu LIEN 97-2011 saistīti dokumenti - Daļējs piekļuves atteikums - Sākotnējā pieteikuma objekta noteikšana - Ar personas privātās dzīves un neaizskaramības aizsardzību saistīts izņēmums - Ar lēmuma pieņemšanas procesa aizsardzību saistīts izņēmums - Labas pārvaldības princips - Konkrēts un individuāls vērtējums - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2012/C 194/29
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Vācija) (pārstāvis — H. Kaltenecker, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Costa de Oliveira un T. Scharf, pārstāvji, kuriem palīdz R. van der Hout, avocat)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 29. aprīļa lēmumu, ar kuru prasītājam daļēji liegta pieeja dokumentiem, kas attiecas uz līgumu “LIEN 97-2011”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Komisijas 2010. gada 29. aprīļa lēmumu daļā, kas attiecas uz netiešu atteikumu piekļūt Ombuda darbiniekam nodotiem dokumentiem, kas nav šī pēdējā minētā Lietas materiālos I-IV identificēti dokumenti, kas saistīti ar līgumu LIEN 97-2011;

               2)

               atcelt Komisijas 2010. gada 29. aprīļa lēmumu daļā, kas attiecas vai nu uz tiešu, vai netiešu atteikumu piešķirt piekļuvi ar līgumu LIEN 97-2011 saistīto lietas materiālu dokumentiem, kas minēti šī sprieduma 106., 134., 194. un 196. punktā;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt.

               4)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina astoņas desmitdaļas no Internationaler Hilfsfonds eV tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 246, 11.09.2010.


title: Lieta T-266/13: Prasība, kas celta 2013. gada 16. maijā — Brainlab /ITSB ( “Curve” )

text:
               27.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/14

         Prasība, kas celta 2013. gada 16. maijā — Brainlab/ITSB (“Curve”)
   (Lieta T-266/13)
   2013/C 215/18
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Brainlab AG (Feldkirchen, Vācija) (pārstāvis — J. Bauer, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 15. marta lēmumu lietā R 2073/2012-4 un Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 17. septembra lēmumu reģistrācijas procedūrā 008608473;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Curve” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 10., 35., 38., 41., 42., 44. un 45. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 608 473

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta f) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-356/13: Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 20. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Polijas Republika Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/676/EEK — Ūdeņu aizsardzība pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti — Ūdeņu, ko ietekmē piesārņojums, vai ūdeņu, ko varētu ietekmēt piesārņojums, nepietiekama definīcija — Jutīgo zonu nepietiekama noteikšana — Rīcības programmas — Nepilnīgi pasākumi

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/5

         Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 20. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-356/13) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/676/EEK - Ūdeņu aizsardzība pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti - Ūdeņu, ko ietekmē piesārņojums, vai ūdeņu, ko varētu ietekmēt piesārņojums, nepietiekama definīcija - Jutīgo zonu nepietiekama noteikšana - Rīcības programmas - Nepilnīgi pasākumi)
   (2015/C 026/06)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. Manhaeve un K. Herrmann)

      Atbildētāja: Polijas Republika (pārstāvis – B. Majczyna)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepietiekami definējot ūdeņus, ko varētu ietekmēt piesārņojums ar lauksaimnieciskas izcelsmes nitrātiem, nepietiekami nosakot jutīgās zonas un pieņemot Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, 5. pantā paredzētās rīcības programmas, kuras ietver ar šo direktīvu nesaderīgus pasākumus, Polijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 91/676 3. pantā, kas skatīts kopā ar tās I pielikumu, un minētās direktīvas 5. pantā, kas skatīts kopā ar tās II pielikuma A punkta 2) apakšpunktu, kā arī III pielikuma 1. punkta 1) apakšpunktu, paredzētos pienākumus;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 344, 23.11.2013.


title: Lieta C-233/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) 2008. gada 30. maija rīkojumu — Milan Kyrian / Celní úřad Tábor

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) 2008. gada 30. maija rīkojumu — Milan Kyrian/Celní úřad Tábor

   (Lieta C-233/08)
   (2008/C 209/38)
   Tiesvedības valoda — čehu
   Iesniedzējtiesa
   Nejvyšší správní soud
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Milan Kyrian

      Atbildētāja: Celní úřad Tábor

   Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai Padomes 1976. gada 15. marta Direktīvas par savstarpējo palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem un citiem pasākumiem (76/308/EEK) (1) 12. panta 3. punkts ir interpretējams tādā nozīmē, ka, ja piedziņas pieprasījuma izpildes pasākumi tiek apstrīdēti saņēmējas iestādes dalībvalsts tiesā, šai tiesai saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem ir tiesības pārbaudīt, vai izpildi atļaujošs dokuments (izpildes rīkojums) ir izpildāms un ir ticis pienācīgi izsniegts parādniekam?

               2)

               Vai no Kopienu tiesību vispārīgajiem principiem, it īpaši no tiesībām uz taisnīgu tiesu, labas pārvaldības un likuma varas principa, izriet, ka izpildi atļaujoša dokumenta (izpildes rīkojuma) izsniegšana parādniekam valodā, kuru viņš nesaprot, kas turklāt nav valsts, kurā šis dokuments parādniekam ir izsniegts, oficiālā valoda, ir uzskatāma par trūkumu, kura dēļ ir iespējams atteikt izpildi, pamatojoties uz šādu izpildi atļaujošu dokumentu (izpildes rīkojumu)?

      (1)  OV L 73, 18. lpp.


title: Lieta C-58/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 6. februārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – Hauptzollamt Hannover / Amazon EU Sàrl

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 6. februārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – Hauptzollamt Hannover/Amazon EU Sàrl

   (Lieta C-58/14)
   2014/C 142/16
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundesfinanzhof

      Pamatlietas puses

      Atbildētāja un kasācijas sūdzības iesniedzēja: Hauptzollamt Hannover

      Prasītāja un kasācijas tiesvedībā atbildētāja: Amazon EU Sàrl

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Kombinētās nomenklatūras (1) 8543 7010 apakšpozīcijas preču apraksts ir jāsaprot tādējādi, ka tajā ir jāklasificē tikai tādas iekārtas, kurām ir vienīgi tulkošanas vai vārdnīcas funkcija?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša: Vai Kombinētās nomenklatūras 8543 7010 apakšpozīcijā ir jāklasificē arī iekārtas, kurās tulkošanas vai vārdnīcas funkcija attiecībā pret to galveno funkcija (šajā gadījumā lasīšanas funkciju) ir nenozīmīga?

      (1)  Padomes 1987. gada 23. jūlija Regula (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu redakcijā, kas izriet no Komisijas 2010. gada 5. oktobra Regulas (ES) Nr. 861/2010 (), ar ko groza I pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 284, 1. lpp.).


               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/1

         (2007/C 82/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 69, 24.3.2007.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 56, 10.3.2007.

      OV C 42, 24.2.2007.

      OV C 20, 27.1.2007.

      OV C 331, 30.12.2006.

      OV C 326, 30.12.2006.

      OV C 310, 16.12.2006.

   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu