title: Lieta C-34/115 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2014. gada 27. novembrī spriedumu lietā T-154/11 Cantina Broglie 1 Srl/ITSB 2015. gada 26. janvārī iesniedza Cantina Broglie 1 Srl

text:
               21.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 429/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2014. gada 27. novembrī spriedumu lietā T-154/11 Cantina Broglie 1 Srl/ITSB 2015. gada 26. janvārī iesniedza Cantina Broglie 1 Srl

   (Lieta C-34/115 P)
   (2015/C 429/11)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Cantina Broglie 1 Srl (pārstāvis – A. Rizzoli, avvocato)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona

   Ar 2015. gada 15. oktobra rīkojumu Tiesa (devītā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja un piesprieda Cantina Broglie 1 Srl atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-382/05: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Direktīva 92/50/EEK — Līgumi par sadzīves atkritumu apsaimniekošanu — Kvalificēšana — Publiskā iepirkuma līgums — Pakalpojumu koncesija — Publicēšana)

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/7

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-382/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Direktīva 92/50/EEK - Līgumi par sadzīves atkritumu apsaimniekošanu - Kvalificēšana - Publiskā iepirkuma līgums - Pakalpojumu koncesija - Publicēšana)
   (2007/C 235/10)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Aresu [A. Aresu] un K. Lūiss [X. Lewis])

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. M. Bragulja [I. M. Braguglia] un Dž. Fjengo [G. Fiengo])
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (OV L 209, 1. lpp.) 11., 15. un 17. panta pārkāpums — Publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana, nepublicējot piemērotu paziņojumu — Līgumu noslēgšana par Sicīlijas reģiona pašvaldībās radušos šķiroti savāktu sadzīves atkritumu pārpalikumu izmantošanu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               tā kā Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento per la protezione civile — Ufficio del Commissario delegato per l'emergenza rifiuti e la tutela delle acque in Sicilia uzsāka līgumu noslēgšanas procesu par Sicīlijas reģiona pašvaldībās radušos šķiroti savāktu sadzīves atkritumu pārpalikumu izmantošanu un šos līgumus noslēdza, nepiemērojot procedūras, kas paredzētas Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvā 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai, kurā izdarīti grozījumi ar Komisijas 2001. gada 13. septembra Direktīvu 2001/78/EK, un it sevišķi nepublicējot atbilstošu paziņojumu par publisko iepirkumu Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva un it īpaši tās 11., 15. un 17. pants;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 22, 28.1.2006.


title: Lieta C-517/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 27. septembrī iesniedza Tribunal de première instance de Namur (Beļģija) — Belgacom SA , kas pārņem Belgacom Mobile SA/Province de Namur celto prasību

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 27. septembrī iesniedza Tribunal de première instance de Namur (Beļģija) — Belgacom SA, kas pārņem Belgacom Mobile SA/Province de Namur celto prasību
   (Lieta C-517/13)
   2013/C 352/17
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de première instance de Namur

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Belgacom SA, kas pārņem Belgacom Mobile SA celto prasību

      Atbildētāja: Province de Namur

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) (1) 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj valsts iestādes vai pašvaldības tiesisko regulējumu, kurā, lai izpildītu tādus budžeta mērķus, kas nav saistīti ar šīs atļaujas mērķiem, ir paredzēta nodeva par mobilo sakaru infrastruktūru, kuru izmanto, veicot saskaņā ar šo direktīvu piešķirtajās vispārējās atļaujās paredzētās darbības (attiecīgajā gadījumā nošķirot situācijas, kurās šī infrastruktūra ir izveidota uz privātīpašuma, no situācijām, kurās tā ir izveidota uz valsts īpašuma)?

               2)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj valsts iestādes vai pašvaldības tiesisko regulējumu, kurā, lai izpildītu tādus budžeta mērķus, kas nav saistīti ar šīs atļaujas mērķiem, ir paredzēta tāda nodeva par mobilo sakaru infrastruktūru, kas neietilpst minētās direktīvas pielikuma A daļā uzskaitītajos nosacījumos, it īpaši tādēļ, ka tā nav administratīvs maksājums 12. panta izpratnē?

      (1)  OV L 108, 21. lpp.


title: Lieta C-46/14: Tiesas 2014. gada 6. maija rīkojums ( Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jürgen Kaiser / Condor Flugdienst GmbH

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/21

         Tiesas 2014. gada 6. maija rīkojums (Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jürgen Kaiser/Condor Flugdienst GmbH

   (Lieta C-46/14) (1)

   2014/C 261/42
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 142, 15.5.2014.


title: Lieta T-512/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 11. jūlija spriedumu lietā F-111/10 AN /Komisija 2013. gada 20. septembrī iesniedza AN

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/31

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 11. jūlija spriedumu lietā F-111/10 AN/Komisija 2013. gada 20. septembrī iesniedza AN

   (Lieta T-512/13 P)
   2013/C 367/55
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: AN (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — É. Boigelot un R. Murru, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 11. jūlija spriedumu lietā F-111/10 AN/Komisija;

               —

               nosūtīt lietu atkārtotai izskatīšanai Civildienesta tiesai;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē un pārsūdzības instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts pienākums sniegt pamatojumu, kas jāsniedz Civildienesta tiesai, izskatot pirmajā instancē norādīto pamatu par pieļautajiem pārkāpumiem izmeklēšanā attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzēju, jo pārsūdzētā sprieduma 95. un 96. punktā sniegtais pamatojums esot bijis kļūdains, vai katrā ziņā nepietiekams.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesa esot sagrozījusi faktus un pierādījumus, jo tā secināja, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja ir saņēmusi aizsardzību, kas paredzēta Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 22.a panta 3. punktā, un tādēļ, ka Civildienesta secināja, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja neesot sniegusi nekādas norādes par to, ka administratīvā pārbaude attiecībā uz viņu ir uzsākta, lai izrēķinātos ar viņu (attiecas uz pārsūdzētā sprieduma 87., 88. un 94. punktu).


title: Lieta C-394/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par 2008. gada 25. jūnija spriedumu lietā T-36/07 Zipcar, Inc. /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes paruagiu n modeļi) (ITSB), 2008. gada 12. septembrī iesniegusi Zipcar, Inc.

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/28

         Apelācijas sūdzība, ko par 2008. gada 25. jūnija spriedumu lietā T-36/07 Zipcar, Inc./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes paruagiu n modeļi) (ITSB), 2008. gada 12. septembrī iesniegusi Zipcar, Inc.

   (Lieta C-394/08 P)
   (2008/C 285/47)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Zipcar, Inc. (pārstāvji — M. Elmslie, Solicitor, N. Saunders, Barrister)

      Citi lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes paraugi un modeļi), Canary Islands Car SL

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Pirmās instances tiesas 2008. gada 25. jūnija spriedumu lietā T-36/07;

               —

               nodot reģistrācijas pieteikumu turpmākai virzīšanai Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo apelācijas sūdzību un tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā Pirmās instances tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka pārsūdzētais spriedums būtu jāatceļ šādu sekojošu iemeslu dēļ:

               1.

               Pārsūdzētā lēmuma tiesiskuma izvērtēšanas faktiskā un juridiskā konteksta neatbilstoša paplašināšana. Tā norāda, ka Pirmās instances tiesa savā spriedumā grozīja ITSB Apelāciju padomes procesa priekšmetu un ņēma vērā apstākļus un jautājumus, kas paplašināja strīda, kas tika izskatīts ITSB, faktisko un juridisko kontekstu.

               2.

               Regulas Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. Pirmās instances tiesa faktiski ir norādījusi, ka par konkrēto sabiedrības daļu ir uzskatāma tikai Spāniski runājošā sabiedrība “pat ja tiek atzīts, ka noteiktos Spānijas reģionos, tādos kā Kanāriju salas, plaši runā angļu valodā, vai ka daļai spāņu patērētāju ir angļu valodas zināšanas”. Tā ir juridiska kļūda, jo faktiski tas nozīmē nolemt, ka, katrā konkrētajā gadījumā novērtējot vidusmēra patērētāja lingvistiskās spējas un sapratni, vienīgais jautājums ir par to, kura ir tās valsts galvenā vai primārā valoda, kurā pastāv agrākās tiesības, neņemot vērā citus apstākļus, kam ir nozīmē, izlemjot par vērā ņemamā patērētāja raksturu.

               3.

               Papildus Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. Noteikusi reģistrācijas pierādījumā norādīto preču un pakalpojumu un preču un pakalpojumu, uz ko attiecas apgalvotās agrākās tiesības, līdzības trīs kategorijas, proti — “daļēji identiski”, “daļēji ļoti līdzīgi” un “daļēji nebūtiski atšķirīgi”, Pirmās instances tiesa pieļāva kļūdu no tiesību viedokļa, neņemot vērā šo trīs atšķirīgo kategoriju iespaidu uz novērtējumu, vai pastāv sajaukšanas iespēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV J 11, 14.1.1994., 1. lpp.).


title: Lietas C-469/04 izslēgšana no reģistra

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/32

         Lietas C-469/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2006/C 60/66)

      (tiesvedības valoda — grieķu)

   2005. gada 16. novembrī Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-469/04 Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika.

      (1)  OV C 314, 18.12.2004.


title: Lieta C-401/07: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 5. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/32

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 5. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-401/07) (1)

   (2008/C 285/54)

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta C-158/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 16. martā iesniedza Juzgado Contencioso-Administrativo n° 1 de Oviedo (Spānija) – Margarita Isabel Vega González/Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/30

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 16. martā iesniedza Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo (Spānija) – Margarita Isabel Vega González/Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

      (Lieta C-158/16)
      (2016/C 211/38)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Margarita Isabel Vega González

         Atbildētāja: Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai jēdziens “darba nosacījumi”, uz kas minēts Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK (1) pielikumā ietvertā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzulā, ir jāinterpretē tādējādi, ka šis jēdziens ietver arī tiesisko situāciju, kad darba ņēmējs, kas pieņemts darbā uz noteiktu laiku vai arī īslaicīgā darbā un kas tiek ievēlēts nozīmīgā politiskā amatā, var, tāpat kā pastāvīgais darbinieks, lūgt un saņemt atļauju uz laiku pārtraukt darba attiecības ar darba devēju, lai, izbeidzoties parlamenta deputāta mandātam, atgrieztos savā amatā?

                  2)

                  Vai “diskriminācijas aizlieguma princips”, kas minēts Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK pielikumā ietvertā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzulā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tāda reģionālā tiesību norma kā Astūrijas firstistes [1985. gada 26. decembra] Likuma Nr. 3/1985 par Astūrijas firstistes civildienestu 59. panta 2. punkts, kas skaidri un viennozīmīgi liedz pagaidu ierēdņiem, kuri ir ievēlēti par parlamenta deputātiem, iespēju tikt atzītiem par īpašajā atvaļinājumā esošiem, lai gan šādas tiesības ir atzītas pastāvīgajiem ierēdņiem?

         (1)  OV L 1999, L 175, 43. lpp.


title: Lieta C-272/05: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 7. jūnija rīkojums — ( Hof van Beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) krimināllietā pret Werner Bouwens

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/32

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 7. jūnija rīkojums — (Hof van Beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) krimināllietā pret Werner Bouwens

   (Lieta C-272/05) (1)

   (2006/C 224/65)

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 217, 03.09.2005.


title: Lieta T-214/08: Prasība, kas celta 2008. gada 9. jūnijā — Paul Alfons Rehbein /ITSB — Hervé Dias Martinho and Manuel Dias Martinho ( Outburst )

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/32

         Prasība, kas celta 2008. gada 9. jūnijā — Paul Alfons Rehbein/ITSB — Hervé Dias Martinho and Manuel Dias Martinho (“Outburst”)
   (Lieta T-214/08)
   (2008/C 197/56)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG, Glinde (Vācija) (pārstāvis — T. E. Lampel, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Citi procesa Apelāciju padomē dalībnieki: Hervé Dias Martinho un Manuel Carlos Dias Martinho, Le Plessis Trévise (Francija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 2008. gada 13. marta lēmumu lietā R 1261/2007-2; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēji: citi procesa Apelāciju padomē dalībnieki

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “Outburst” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16., 18. un 25. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 318 333

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiska preču zīme “Outburst” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē — preču zīmes reģistrācija Vācijā ar Nr. 399 40 713

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkta pārkāpums, jo agrākā valsts preču zīme ir tikusi faktiski izmantota saistībā ar precēm un pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem tā ir reģistrēta; minētās regulas 76. panta 1. punkta f) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome pieļāvusi kļūdu, neņemot vērā prasītājas rīkotājdirektora liecības; minētās regulas 74. panta 2. punkta pārkāpums un Komisijas Regulas Nr. 2868/95 (1) 22. noteikuma 1. un 2. punkta pārkāpums, jo papildus pierādījumi, kas iesniegti iebildumu procesa apelācijas stadijā ir pieņemami un ir jāņem vērā, izvērtējot pretnostatītās preču zīmes faktisko izmantošanu; prasītājas tiesību tikt uzklausītai pārkāpums, jo Apelāciju padomei būtu bijis jāņem vērā pierādījumi par izmantošanu, kas tika iesniegti pēc termiņa notecēšanas.

      (1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95 ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1995 L 303, 1. lpp.).


title: Lieta C-457/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 16. novembrī ierosinājusi Somijas Republika par Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra spriedumu lietā T-350/05 Somijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/43

         Apelācija, ko 2006. gada 16. novembrī ierosinājusi Somijas Republika par Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra spriedumu lietā T-350/05 Somijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta C-457/06 P)
   (2006/C 326/88)
   Tiesvedības valoda — somu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Somijas Republika (pārstāve — E. Bygglin)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembrī izdoto rīkojumu lietā T-350/05 Somijas Republika/Komisija, atzīt prasību, ko Somija cēlusi atbilstoši EKL 230. pantam, par pieņemamu un nodot lietu Pirmās instances tiesai, lai tā izskata lietu pēc būtības un piespriež Komisijai atlīdzināt Somijai arī tiesāšanās izdevumus, kas radušies sakarā ar šo apelāciju.

         Pamati un galvenie argumenti
   Somija uzskata, ka Pirmās instances tiesa rīkojumā ir pārkāpusi Kopienu tiesības Eiropas Kopienu Tiesas Statūtu 58. panta nozīmē.
   Somija uzskata, ka Pirmās instances tiesa ir kļūdījusies, atzīstot, ka apstrīdētais Komisijas lēmums nav pārsūdzams EKL 230. panta nozīmē.
   Saskaņā ar Somijas viedokli, apstrīdētais Komisijas lēmums ir pārsūdzams lēmums EKL 230. panta nozīmē. Pieņemot šo lēmumu, Komisija ir liegusi Somijai iespēju veikt maksājumu ar nosacījumiem Tiesas judikatūras nozīmē.
   Tātad judikatūras par EKL 230. panta piemērošanu nozīmē apstrīdētais lēmums rada juridiskas sekas, kas acīmredzami skar Somijas intereses un maina tās tiesisko stāvokli. Turklāt ar šo apstrīdēto lēmumu Somija zaudē tiesības, un tātad Somijai tas ir acīmredzami nelabvēlīgs.
   Somija uzskata, ka Pirmās instances tiesa šajā lietā ir pieļāvusi vairākas juridiskas kļūdas un tādējādi ir pieņēmusi lēmumu, kas ir pretrunā ar Kopienu tiesībām.


title: Lieta C-45/15 P: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 30. maija spriedums – Safa Nicu Sepahan Co./Eiropas Savienības Padome Apelācija — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) — Ierobežojoši pasākumi pret Irānas Islāma Republiku — To personu un vienību saraksts, kam piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Mantisks kaitējums — Nemantisks kaitējums — Kļūda novērtējumā par atlīdzinājuma apmēru — Neesamība — Pretapelācijas sūdzība — Nepieciešamie nosacījumi, lai iestātos Eiropas Savienības ārpuslīgumiskā atbildība — Pienākums pierādīt ierobežojošo pasākumu pamatotību — Pietiekami būtisks pārkāpums

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/2

         Tiesas (virspalāta) 2017. gada 30. maija spriedums – Safa Nicu Sepahan Co./Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-45/15 P) (1)

   (Apelācija - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) - Ierobežojoši pasākumi pret Irānas Islāma Republiku - To personu un vienību saraksts, kam piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Mantisks kaitējums - Nemantisks kaitējums - Kļūda novērtējumā par atlīdzinājuma apmēru - Neesamība - Pretapelācijas sūdzība - Nepieciešamie nosacījumi, lai iestātos Eiropas Savienības ārpuslīgumiskā atbildība - Pienākums pierādīt ierobežojošo pasākumu pamatotību - Pietiekami būtisks pārkāpums)
   (2017/C 249/02)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Safa Nicu Sepahan Co. (pārstāvis – A. Bahrami, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – R. Liudvinaviciute-Cordeiro, kā arī M. Bishop un I. Gurov)

      Persona, kas iestājusies lietā otras lietas dalībnieces prasījumu atbalstam: Lielbritānijas un Ziemļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāve – M. Gray)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt Safa Nicu Sepahan Co. un Eiropas Savienības Padomes iesniegtās apelācijas sūdzības;

               2)

               Safa Nicu Sepahan Co. un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas;

               3)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 118, 13.4.2015.


title: Lieta T-778/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 3. marta spriedums – Ugly/ITSB – Group Lottuss (“COYOTE UGLY”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “COYOTE UGLY” reģistrācijas pieteikums — Relatīvi atteikuma pamati — Agrākas Kopienas vārdiskas preču zīmes atcelšana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts — Nereģistrētas preču zīmes neesamība — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts — Plaši pazīstamas preču zīmes Parīzes konvencijas 6.a panta izpratnē neesamība — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 2. punkta c) apakšpunkts

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/32

         Vispārējās tiesas 2016. gada 3. marta spriedums – Ugly/ITSB – Group Lottuss (“COYOTE UGLY”)
   (Lieta T-778/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “COYOTE UGLY” reģistrācijas pieteikums - Relatīvi atteikuma pamati - Agrākas Kopienas vārdiskas preču zīmes atcelšana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts - Nereģistrētas preču zīmes neesamība - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts - Plaši pazīstamas preču zīmes Parīzes konvencijas 6.a panta izpratnē neesamība - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 2. punkta c) apakšpunkts)
   (2016/C 136/45)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ugly, Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – T. St Quintin, barrister, K. Gilbert un C. Mackey, solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāve – A. Lukošiūtė)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Group Lottuss Corp., SL (Barselona, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ITSB Apelācijas piektās padomes 2014. gada 16. septembra lēmumu lietā R 1369/2013–5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Ugly, Inc. un Group Lottuss Corp.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ugly, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 26, 26.1.2015.


title: Lieta C-427/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 3. augustā iesniedza Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) – NEW WAVE CZ a.s./Alltoys spol. s r.o.

text:
               9.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 3. augustā iesniedza Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) – NEW WAVE CZ a.s./Alltoys spol. s r.o.

   (Lieta C-427/15)
   (2015/C 371/17)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší soud České republiky

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: NEW WAVE CZ a.s.

      Atbildētāja: ALLTOYS spol. s r.o.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/48/EK (1) par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka runa ir par tiesvedību, kas attiecas uz intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu, ja pēc galīgas lietas izbeigšanas, kurā ir atzīts, ka intelektuālā īpašuma tiesības tika pārkāptas, prasītājs atsevišķā tiesvedībā pieprasa informāciju par to preču vai pakalpojumu izcelsmi un izplatīšanas tīkliem, ar kuriem ir pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības (piemēram, lai precīzi noteiktu kaitējuma apmēru un pēc tam prasītu kompensāciju par to)?

      (1)  OV L 157, 45. lpp.


title: Lieta C-246/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 29. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Somijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Sestā PVN direktīva — 2. panta 1. punkts un 4. panta 1. un 2. punkts — Saimnieciskās darbības jēdziens — Valsts juridiskās palīdzības biroji — Tiesvedības ietvaros pret palīdzības saņēmēja veiktu daļējas samaksas maksājumu sniegti juridiskās palīdzības pakalpojumi — Tiešas saiknes starp sniegto pakalpojumu un saņemto vērtību jēdziens)

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/7

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 29. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Somijas Republika
   (Lieta C-246/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Sestā PVN direktīva - 2. panta 1. punkts un 4. panta 1. un 2. punkts - “Saimnieciskās darbības” jēdziens - Valsts juridiskās palīdzības biroji - Tiesvedības ietvaros pret palīdzības saņēmēja veiktu daļējas samaksas maksājumu sniegti juridiskās palīdzības pakalpojumi - “Tiešas saiknes” starp sniegto pakalpojumu un saņemto vērtību jēdziens)
   2009/C 312/10
   Tiesvedības valoda — somu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Aalto un D. Triantafyllou)

      Atbildētāja: Somijas Republika (pārstāve — A. Guimaraes-Purokoski)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 2. panta 1. punkta un 4. panta 1., 2. un 5. punkta pārkāpums — Valsts tiesiskais regulējums, kas PVN jomā paredz nevienlīdzīgu attieksmi attiecībā uz juriskonsultu pakalpojumiem atkarībā no tā, vai tos sniedz privāti juristi vai juristi, kas strādā valsts juridiskās palīdzības birojos — Konkurences izkropļošana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 209, 15.08.2008.


title: Lieta T-616/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 8. septembra rīkojumu lietā F-69/10 Marcuccio /Komisija 2011. gada 28. novembrī iesniedza Luigi Marcuccio

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/65

      Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 8. septembra rīkojumu lietā F-69/10 Marcuccio/Komisija 2011. gada 28. novembrī iesniedza Luigi Marcuccio

      (Lieta T-616/11 P)
      (2012/C 25/124)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                        galvenokārt
                     , pilnībā apmierināt pirmajā instancē iesniegtos prasījumus;

                  —

                  piespriest atbildētājai samaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējam šajā instancē radušos izdevumus;

                  —

                        pakārtoti
                     , nodot lietu atpakaļ Civildienesta tiesai, lai citā iztiesāšanas sastāvā vēlreiz lemtu par katru no iepriekšējos prasījumu punktos minētajiem lūgumiem.

         Pamati un galvenie argumenti

      Šī apelācijas sūdzība ir iesniegta par 2011. gada 8. septembra rīkojumu lietā F-69/10, ar kuru kā acīmredzami nepamatota tika noraidīta prasība, pirmkārt, atcelt lēmumu, ar kuru Komisija noraidīja apelācijas sūdzības iesniedzēja prasību atlīdzināt kaitējumu, kas ciests, kā viņš apgalvo, saistībā ar to, ka lietā T-18/04 Marcuccio/Komisija, kurā taisīts 2008. gada 10. jūnija spriedums, viņa padomdevējam tika nosūtīta vēstule par tiesāšanās izdevumu, kas radušies šajā tiesvedībā, samaksu, un, otrkārt, piespriest Komisijai atlīdzināt ciesto kaitējumu.
      Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza divus pamatus.

                  1)

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka pilnībā nav norādīts pamatojums par “prasījumiem atlīdzināt zaudējumus” (virsraksts starp pārsūdzētā rīkojuma 21. un 22. punktu), it īpaši ņemot vērā to, ka šis pamatojums nav skaidrs, tas ir paradoksāls, saistībā ar to nav veikta izmeklēšana un ir sagrozīti fakti, kā arī to, ka tiesību noteikumi par Eiropas Savienības iestāžu ārspuslīgumiskās atbildības rašanos, jēdziens “pienākums norādīt pamatojumu”, kas ir uzlikts Eiropas Savienības iestādēm un tiesai, “analoģijas” jēdziens un Eiropas Savienības iestādes prettiesiska rīcība ir interpretēti un piemēroti apodiktiski, neloģiski, nesaskanīgi, nesaprātīgi, nepareizi, kļūdaini un aplami.

                  2)

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka pirmajā instancē lietu izskatošās tiesas secinājumi par “tiesāšanās izdevumiem” (virsraksts starp pārsūdzētā rīkojuma 28. un 29. punktu) ir prettiesiski.


title: Lieta T-330/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. augustā — RapidEye/Komisija

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/69

         Prasība, kas celta 2009. gada 19. augustā — RapidEye/Komisija
   (lieta T-330/09)
   2009/C 267/127
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      RapidEye AG, Brandenburg an der Havel (Vācija) (pārstāvis — T. Jestaedt, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 9. jūnija vēstulē ietverto lēmumu lietā “Valsts atbalsts CP 183/2009 — Vācija, RapidEye AG (vēlāka kontrole MSR 1998 — N 416/2002)” tiktāl, ciktāl Komisija tajā valsts atbalstu ar intensitāti 35 % apmērā no dotācijas bruto ekvivalenta un valsts atbalstu EUR 44 199 321, 36 apmērā atzīst par prettiesisku un attiecībā uz atbalstu ar intensitāti 30, 22 %, jeb par summu EUR 37 316 000, pieprasa jaunu paziņojumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija ar 2002. gada 2. oktobra lēmumu K(2002) 3570, galīgā red., atļāva valsts atbalstu par labu RapidEye AG (Valsts atbalsts Nr. N 416/2002 — Vācija (Brandenburga), atbalsts RapidEye AG) saskaņā ar multisektorālo reģionālā atbalsta programmu lieliem investīciju projektiem (1), nosakot maksimālo atbalsta intensitāti un maksimālo tā apjomu (turpmāk tekstā — “Komisijas 2002. gada 2. oktobra lēmums”).
   Izskatāmajā lietā prasītāja vēršas pret Komisijas 2009. gada 9. jūnija vēstuli D(2009) 596 par valsts atbalstu CP 183/2009 — Vācija, RapidEye AG (vēlāka kontrole MSR 1998 — N 416/2002). Ar šo vēstuli Vācijas iestādēm it īpaši tika lūgts ievērot Komisijas 2002. gada 2. oktobra lēmumā paredzēto atbalsta intensitāti un atbalsta apmēru un apstiprināt, ka atsevišķas atbalsta saņēmējai izmaksātās summas, kuras pārsniedz minētās maksimālās robežas, tiks atgūtas.
   Prasītāja savas prasības pamatojumam izvirza piecus pamatus.
   Pirmkārt, prasītāja norāda uz EKL 87. un 88. panta pārkāpumu un Regulas (EK) Nr. 659/1999 (2) 2. panta 1. punkta pārkāpumu, jo tā uzskata, ka atbalsts ar intensitāti līdz 35 % ir atļauts ar Komisijas 2002. gada 2. oktobra lēmumu.
   Turpinot prasītāja apgalvo, ka atbildētāja nepareizi izmantojusi savu diskrecionāro varu, pretēji savam 2002. gada 2. oktobra lēmumam nevēlēdamās atļaut atbalstu ar intensitāti līdz 35 % bez jauna paziņojuma iesniegšanas.
   Treškārt, prasītāja uzskata, ka ir noticis tiesiskās paļāvības principa pārkāpums, jo prasītāja investīcijas, kurām bija nepieciešams atbalsts, bija veikusi līdz galam, paļaudamās uz to, ka ir piešķirts atbalsts ar intensitāti 35 % apmērā.
   Turklāt, pakārtoti, tā izvirza EKL 88. panta 3. punkta pārkāpumu. Šajā sakarā prasītāja norāda, ka pat tad, ja Komisijas 2002. gada 2. oktobra lēmums būtu interpretējams tādējādi, ka ar to tiek pieļauts atbalsts ar intensitāti tikai 30, 22 % apmērā, atbalsta palielināšanai līdz 35 % intensitātei būtu nepieciešami tikai nelieli atbalsta grozījumi, bet ne jauns paziņojums.
   Visbeidzot prasītāja, pakārtoti, norāda uz Regulas (EK) Nr. 800/2008 (3) 3. panta pārkāpumu. Šajā sakarā tā Komisijai pārmet, ka tā pieprasa jaunu pieteikumu par atbalstu, lai palielinātu atbalstu līdz 35 % intensitātei, nepārbaudot, vai atbalsts ir ticis atbrīvots [no paziņošanas prasības] saskaņā ar Regulas Nr. 800/2008 3. pantu.

      (1)  OV C 107, 7. lpp.

      (2)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma [88.] panta piemērošanai (OVL 83, 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 2008. gada 6. augusta Regula (EK) Nr. 800/2008, kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (vispārējā grupu atbrīvojuma regula) (OV L 214, 3. lpp.).


title: Lieta T-342/04: Pirmās instances tiesas  2006. gada 22. februāra  spriedums —  Adam  pret Komisiju (Ierēdņi — Darba samaksa — Ekspatriācijas pabalsts — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Jēdziens  citai dalībvalstij sniegtie pakalpojumi )

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/12

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 22. februāra spriedums — Adam pret Komisiju
   (Lieta T-342/04) (1)

   (Ierēdņi - Darba samaksa - Ekspatriācijas pabalsts - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Jēdziens “citai dalībvalstij sniegtie pakalpojumi”)
   (2006/C 96/22)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki
   Prasītāja: Herta Adam, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Curall un L. Lozano Palacios)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2003. gada 2. septembra lēmumu, ar ko prasītājai atsaka piešķirt ekpatriācijas pabalstu, ko paredz Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. pants.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta T-207/10: Prasība, kas celta 2010. gada 6. maijā — Deutsche Telekom /Komisija

text:
               17.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/20

         Prasība, kas celta 2010. gada 6. maijā — Deutsche Telekom/Komisija
   (Lieta T-207/10)
   2010/C 195/33
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutsche Telekom AG (Bonna, Vācija) (pārstāvji — A. Cordewener un J. Schönfeld, Rechtsanwälte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 28. oktobra Lēmumu C(2009) 8107, galīgā redakcija (labotajā 2009. gada 8. decembra redakcijā), saistībā ar tā 1. panta 2. un 3. punktā tur konkrēti minētajiem Spānijas ieguldītājiem sniegto tiesiskās paļāvības principa nodrošinājumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja pārsūdz Komisijas 2009. gada 28. oktobra Lēmumu C(2009) 8107, galīgā redakcija ar labojumiem, kurā Komisija nolēma, ka tiesiskais regulējums par valsts atbalstu nodokļu tiesību normu veidā saskaņā ar Spānijas likumu par uzņēmumu ienākuma nodokli [Texto Refundido de la Ley sobre el Impuesto de Sociedades] (turpmāk tekstā — “TRLIS”) saistībā ar uzņēmuma vai sabiedrības finansiālās vērtības norakstīšanu nodokļu mērķiem gadījumā, ja tiek iegādātas būtiskas ārvalstu uzņēmumu daļas, attiecībā uz valsts atbalstu, kas ir sniegts labuma guvējiem, kas ir veikuši iegādi Kopienas iekšienē, nav saderīgs ar kopējo tirgu. Apstrīdētajā lēmumā ir norādīts, kurš valsts atbalsts Spānijas Karalistei ir jāatgūst.
   Prasītāja prasības pieteikuma pamatojumā, pirmkārt, norāda, ka ar TRLIS 12. panta 5. punkta piemērošanu saistītais nodokļa atvieglojums esot piešķirts nelikumīgi procesuālajā ziņā, jo Spānijas Karaliste par attiecīgo likumu iepriekš nebija paziņojusi Komisijai, pārkāpjot EKL 88. panta 3. punkta pirmo teikumu (LESD 108. panta 3. punkta pirmais teikums), un to faktiski piemēroja, pārkāpjot EKL 88. panta 3. punkta trešajā teikumā (LESD 108. panta 3. punkta trešais teikums) noteikto īstenošanas aizliegumu. Vēl TRLIS 12. panta 5. punkts esot jāuzskata par nelikumīgu pēc būtības, jo tiesiskais regulējums saskaņā ar EKL 87. panta 1. punktu (LESD 107. panta 1. punkts) nav saderīgs ar kopējo tirgu un atļauja saskaņā ar EKL 87. panta 2. vai 3. punktu (LESD 107. panta 2. vai 3. punktu) nav iespējama.
   Otrkārt, prasītāja, runājot par sekām, kas izriet no valsts atbalsta pasākuma atzīšanas par nesaderīgu ar Kopienu tiesībām, apgalvo, ka attiecīgajai dalībvalstij šis atbalsts ir jāatgūst no attiecīgajiem saņēmējiem. Šajā sakarā tā apgalvo, ka šis absolūtais pamatprincips ir konkrēti nostiprināts it īpaši Regulas (EK) Nr. 659/99 (1) 14. panta 1. punkta pirmajā teikumā.
   Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka šajā lietā nevar izdarīt izņēmumu no atgūšanas noteikuma, jo Spānijas atbalsta saņēmējiem nav aizsargājamas tiesiskās paļāvības. Šajā sakarā prasītāja norāda arī, ka Komisija, paredzot izņēmumu, kas pamatots ar tiesiskās paļāvības principu, attiecībā uz zināmām Spānijas ieguldītāju grupām, ir kļūdaini piemērojusi tādu vispārīgo primāro tiesību principu kā Regulas Nr. 659/99 14. panta 1. punkta otrais teikums. Prasītāja iebilst, pirmkārt, ka tiesiskās paļāvības princips nav piemērojams atbalsta saņēmēju labā, jo Spānijas valsts nav atbilstoši regulējumam paziņojusi par TRLIS 12. panta 5. punkta pieņemšanu. Otrkārt, tā apgalvo, ka nav izpildīti nosacījumi valsts atbalsta saņēmēju tiesiskās paļāvības atzīšanai. Vēl Kopienu intereses taisnīgu tirgus attiecību izveidošanai, atgūstot piešķirtos atbalstus, esot svarīgākas par saņēmēju individuālajām interesēm saņemt nodokļu priekšrocības par pagājušajiem un nākamajiem gadiem.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus [EKL 88.] panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta T-340/07 RENV: Vispārējās tiesas 2014. gada 2. oktobra spriedums – Evropaïki Dynamiki/Komisija Šķīrējklauzula – Līgums par Kopienu finanšu atbalstu, kas piešķirts projektam eContent programmas ietvaros – Komisijas vienpusēja līguma izbeigšana – Pieļaujamo izmaksu atlīdzināšana

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/31

      Vispārējās tiesas 2014. gada 2. oktobra spriedums – Evropaïki Dynamiki/Komisija
      (Lieta T-340/07 RENV) (1)

      (Šķīrējklauzula - Līgums par Kopienu finanšu atbalstu, kas piešķirts projektam eContent programmas ietvaros - Komisijas vienpusēja līguma izbeigšana - Pieļaujamo izmaksu atlīdzināšana)
      (2014/C 395/35)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis – N. Korogiannakis, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji E. Manhaeve un M. Wilderspin, vēlāk M. Wilderspin, S. Delaude un L. Cappeletti un visbeidzot S. Delaude un L. Cappeletti, pārstāvji, kuriem palīdz D. Philippe un M. Gouden, advokāti)

         Priekšmets

      Prasības pieteikums, kas pamatots ar šķīrējklauzulu, lai panāktu, ka Komisijai tiek piespriests, pirmkārt, samaksāt prasītājai, iespējams, pienākošās summas un, otrkārt, zaudējumu atlīdzību saistībā ar līguma par Kopienas finanšu atbalstu, kas piešķirts projektam “e-Content Exposure and Business Opportunities” (līguma Nr. EDC 53007 EEBO/27873), laušanu, kas tika noslēgts daudzgadu Kopienas programmā, lai uzlabotu Eiropas digitālā satura izstrādi un izmantošanu pasaules tīmeklī, kā arī veicinātu valodu dažādību informācijas sabiedrībā

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Eiropas Komisija samaksā Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE summu EUR 8 843,10 apmērā;

                  2)

                  pārējā daļā prasību noraidīt;

                  3)

                  Komisija sedz 5 % savu un Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis tiesāšanās izdevumu, bet prasītāja sedz 95 % savu un Komisijas tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta C-192/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. aprīlī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – T.D. Rease, P. Wullems, otra puse – College bescherming persoonsgegevens

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. aprīlī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – T.D. Rease, P. Wullems, otra puse – College bescherming persoonsgegevens

   (Lieta C-192/15)
   (2015/C 236/35)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: T.D. Rease, P. Wullems

      Atbildētāja: College bescherming persoonsgegevens

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai rīkojums izmantot aprīkojumu personas datu apstrādei dalībvalsts teritorijā, ko ārpus ES izdevis datu apstrādātājs Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV 1995, L 281) 2. panta d punkta izpratnē ārpus ES reģistrētai detektīvu aģentūrai, ietilpst aprīkojuma izmantošanā šīs direktīvas 4. panta 1. punkta ievada un c) apakšpunkta izpratnē?

               2)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV 1995, L 281), it īpaši 28. panta 3. un 4. punkts, ņemot vērā šīs direktīvas mērķus, atstāj rīcības brīvību uzraudzības iestādēm, īstenojot šajā direktīvā noteikto indivīdu aizsardzību, noteikt prioritātes, kā rezultātā šāda aizsardzība netiek nodrošināta, ja indivīds vai neliela personu grupa iesniedz sūdzību par apgalvotu šīs direktīvas pārkāpumu?


title: Lieta T-104/13: Prasība, kas celta 2013. gada 20. februārī — Toshiba /Komisija

text:
               20.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 114/41

         Prasība, kas celta 2013. gada 20. februārī — Toshiba/Komisija
   (Lieta T-104/13)
   2013/C 114/63
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Toshiba Corp. (Tokija, Japāna) (pārstāvji — J. MacLennan, Solicitor, J. Jourdan, A. Schulz un P. Berghe, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2012. gada 5. decembra Lēmuma lietā COMP/39.437 — Televizoru un datoru monitoru lampas — 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu;

               —

               atcelt Komisijas 2012. gada 5. decembra Lēmuma lietā COMP/39.437 — Televizoru un datoru monitoru lampas 1. panta 2. punkta e) apakšpunktu;

               —

               atcelt apstrīdētā lēmuma 2. panta 2. punkta g) apakšpunktu, vai, pakārtoti, samazināt naudas sodu pēc Vispārējās tiesas ieskata;

               —

               atcelt apstrīdētā lēmuma 2. panta 2. punkta h) apakšpunktu, vai, pakārtoti, atcelt 2. panta 2. punkta h) apakšpunktu tiktāl, ciktāl Toshiba ir atzīta par kopīgi un solidāri atbildīgu, vai, pakārtoti, samazināt naudas sodu pēc Vispārējas tiesas ieskata;

               —

               izdot tādu citu rīkojumu, kas var būt piemērots šīs lietas apstākļos;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir kļūdaini atzīts, ka Toshiba Corporation ir atbildīga par LESD 101. panta pārkāpumu laikposmā no 2000. gada 16. maija līdz 2002. gada 11. aprīlim;

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir kļūdaini atzīts, ka Toshiba Corporation ir atbildīga par LESD 101. panta pārkāpumu laikposmā no 2002. gada 12. aprīļa līdz 2003. gada 31. martam;

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir kļūdaini atzīts, ka Toshiba Corporation ir atbildīga par LESD 101. panta pārkāpumu laikposmā no 2003. gada 1. aprīļa līdz 2006. gada 12. jūnijam;

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir kļūdaini atzīts, ka Toshiba Corporation ir kopīgi un solidāri atbildīga par Matsushita Toshiba Picture Display Co., Ltd.’s (“MTPD”) līdzdalību pārkāpumā laikposmā no 2003. gada 1. aprīļa līdz 2006. gada 12. jūnijam;

               5.

               Ar piekto pamatu pakārtoti ceturtajam pamatam tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir kļūdaini konstatēts, ka MTPD ir atbildīga par pārkāpumu laikposmā no 2003. gada 1. aprīļa līdz 2006. gada 12. jūnijam;

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā lēmuma 2. panta 2. punkta g) apakšpunktā un 2. panta 2. punkta h) apakšpunktā ir pieļauta kļūda, nosakot naudas sodu vai, pakārtoti, šis naudas sods ir kļūdaini aprēķināts.


title: Apvienotās lietas T-447/09 un T-449/09: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. janvāra rīkojums — Centre national de la recherche scientifique /Komisija

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/27

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. janvāra rīkojums — Centre national de la recherche scientifique/Komisija
   (Apvienotās lietas T-447/09 un T-449/09) (1)

   2013/C 71/43
   Tiesvedības valoda — franču
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010.


title: Lieta T-705/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 21. jūlija spriedumu lietā F-1/16 WQ (*)/Parlaments 2016. gada 3. oktobrī iesniedza WQ (*)

text:
                  5.12.2016

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 454/29

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 21. jūlija spriedumu lietā F-1/16  WQ (*1)
            /Parlaments 2016. gada 3. oktobrī iesniedza  WQ (*1)

         (Lieta T-705/16 P)
         (2016/C 454/51)
         Tiesvedības valoda – franču

            Lietas dalībnieki

            Apelācijas sūdzības iesniedzējs:  WQ (*1)
             (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, avocats)

            Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

            Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

                     —

                     atcelt Civildienesta tiesas spriedumu lietā F-1/16  WQ (*1)
                        /Parlaments;

                     —

                     atcelt iecēlējinstitūcijas 2015. gada 27. marta lēmumu neietvert apelācijas sūdzības iesniedzēja uzvārdu to ierēdņu sarakstā, kas ir izvēlēti dalībai 2014. gada sertifikācijas programmā;

                     —

                     piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

            Pamati un galvenie argumenti

         Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza trīs pamatus.

                     1.

                     Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesa (CDT) esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pārbaudot prasītāja pirmajā instancē izvirzīto pamatu par vispārējā vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, nospriežot, ka šī pēdējā minētā situācija bija faktiski atšķirīga no tās, kurā kandidātam ir vienāda līmeņa diplomi, mācoties vismaz vienu gadu.

                     2.

                     Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā ar to, ka CDT nosprieda, ka apstrīdētais lēmums, proti, lēmums neietvert apelācijas sūdzības iesniedzēja uzvārdu to ierēdņu sarakstā, kas ir izvēlēti dalībai 2014. gada sertifikācijas programmā, nepārkāpj Līguma par Eiropas Savienības darbību 165. pantu un kompetenču sadali starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm izglītības jomā.

                     3.

                     Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka CDT esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, noraidot prasītāja pirmā instancē izvirzīto iebildi par prettiesiskumu tādēļ, ka izvēlētais kritērijs, ka apmācībām jāilgst vismaz vienu gadu, bija pamatots un samērīgs, ņemot vērā sertifikācijas procedūras raksturu. Šajā kontekstā apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka CDT esot arī sagrozījusi viņa argumentus, nospriežot, ka viņš neesot apstrīdējis faktu, ka, tā kā tika ņemts vērā apstrīdētais diploms, viņa iestādēs gūtā darba pieredze tika ieskaitīta divas reizes.

            (*1)  Informācija dzēsta, ņemot vērā personu aizsardzību saistībā ar personas datu apstrādi.


title: Lieta T-231/17: Prasība, kas celta 2017. gada 20. aprīlī – SE/Padome

text:
               3.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/31

         Prasība, kas celta 2017. gada 20. aprīlī – SE/Padome
   (Lieta T-231/17)
   (2017/C 213/43)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: SE (pārstāve – N. de Montigny, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Individuālo tiesību nodaļas 2016. gada 22. jūnija lēmumu, ar kuru prasītājam tika atteikts atzīt mazmeitu par viņa apgādībā esošu bērnu;

               —

               atcelt, ja nepieciešams, 2017. gada 24. janvāra tiešo lēmumu noraidīt sūdzību, ko prasītājs iesniedza 2016. gada 19. septembrī;

         un tādējādi,

               —

               atzīt, ka prasītāja mazmeita ir viņa apgādībā no 2016. gada 13. jūnija atbilstoši Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta 2. punkta trešajā daļā noteiktajam;

               —

               atzīt prasītāja mazmeitas tiesības uz apdrošināšanu slimības gadījumiem (RCAM) ar prasītāju kā starpnieku no 2016. gada 13. jūnija;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1.

               Pirmais pamats attiecas uz kļūdu tiesību piemērošanā, kā arī kļūdām Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta 2. punkta trešās daļas vērtējumā un interpretācijā, ko Padome esot pieļāvusi, pieņemot apstrīdētos lēmumus.

               2.

               Otrais pamats attiecas uz labas pārvaldības principa pārkāpumu.

               3.

               Trešais pamats attiecas uz Pamattiesību hartas 24. panta pārkāpumu.


title: Lieta T-447/16: Prasība, kas celta 2016. gada 4. augustā – Pirelli Tyre/EUIPO – Yokohama Rubber (Riepas protektora attēls)

text:
               26.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 350/27

         Prasība, kas celta 2016. gada 4. augustā – Pirelli Tyre/EUIPO – Yokohama Rubber (Riepas protektora attēls)
   (Lieta T-447/16)
   (2016/C 350/33)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pirelli Tyre SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvji – T. Müller un F. Togo, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: The Yokohama Rubber Co. Ltd (Tokija, Japāna)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska preču zīme (riepas protektora attēls) – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 2 319 176

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 28. aprīļa lēmums lietā R 2583/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tajā preču zīme ir atzīta par spēkā neesošu un prasītājai ir piespriests atlīdzināt izdevumus, kas radušies procesā Birojā.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta, to aplūkojot kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu un e) apakšpunkta ii) daļu, pārkāpums.


title: Lieta T-532/10: Prasība, kas celta 2010. gada 13. novembrī — Cosepuri /EFSA

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/43

         Prasība, kas celta 2010. gada 13. novembrī — Cosepuri/EFSA
   (Lieta T-532/10)
   ()
   2011/C 30/79
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cosepuri Soc. coop. p.a. (Boloņa, Itālija) (pārstāvis — F. Fiorenza, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2010. gada 15. septembrī pausto atteikumu, ar kuru Cosepuri liegta piekļuve dokumentiem;

               —

               noteikt EFSA pienākumu iesniegt konfidenciālos dokumentus;

               —

               piespriest EFSA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja šajā lietā, kas ir prasītāja arī lietā T-339/10 (1)
      Cosepuri/EFSA, apstrīd Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) 2010. gada 15. septembra lēmumu saistībā ar konkursu CFT/EFSA/FIN/2010/01 (paziņojums par līgumu 2010/S 51-074689) par regulāru turp un atpakaļ pārvadājumu pakalpojumu (shuttle services) nodrošināšanu Itālijā un Eiropā, kura ietvaros attiecīgā līguma slēgšanas tiesības tika piešķirtas citai sabiedrībai.
   Apstrīdētajā lēmumā EFSA ir atteikusi piekļuvi atsevišķiem ar konkursu saistītiem dokumentiem un it īpaši dokumentiem, kas ir saistīti ar dalības nosacījumiem un saimnieciski visizdevīgākā piedāvājuma izvēli.
   Savu prasījumu pamatojumam prasītāja norāda uz atbilstošo Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulas (EK) Nr. 1605/2002 (2) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (3) noteikumu pārkāpumu, kā arī uz pienākuma norādīt pamatojumu, pārskatāmības principa un tiesību piekļūt dokumentiem pārkāpumu. Visbeidzot prasītāja norāda arī uz pilnvaru nepareizu izmantošanu.
   Prasītāja īpaši apgalvo, ka atbildētāja nav norādījusi, kāds konkrēti kaitējums tiktu nodarīts līguma slēgšanas tiesības saņēmušajai sabiedrībai, ja tiktu piešķirta piekļuve prasītajiem dokumentiem, kā arī norāda, ka nav sniegts vai ir sniegts neatbilstošs daļējas piekļuves dokumentam atteikuma pamatojums, jo konkursa procedūru kontekstā attiecīgā informācija ir uzskatāma par salīdzinošo informāciju, kas ietverta dokumentos, kurus saistībā ar konkursa procedūru iesnieguši konkurenti, un kas līdz ar to nav saistīta ar konfidenciālu komercinformāciju. Prasītāja arī lūdz šo lietu apvienot ar lietu T-339/10, kas šobrīd tiek izskatīta šajā pašā tiesā.

      (1)  OV C 288, 47. lpp.

      (2)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-420/05 R II R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 13. oktobra rīkojums — Vischim pret Komisiju (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Direktīva 91/414/EEK — Jauns pieteikums — Jauni fakti — Steidzamība — Neesamība)

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/17

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 13. oktobra rīkojums — Vischim pret Komisiju
   (Lieta T-420/05 R II R)
   (Pagaidu noregulējums - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Direktīva 91/414/EEK - Jauns pieteikums - Jauni fakti - Steidzamība - Neesamība)
   (2006/C 310/34)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vischim Srl, Cesano Maderno (Itālija) (pārstāvji — C. Mereu un K. Van Maldegem, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Doherty un L. Parpala, pārstāvji)
   Priekšmets
   Pieteikums par Komisijas 2005. gada 16. septembra Direktīvas 2005/53/EEK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu hlortalonilu, hlortoluronu, cipermetrīnu, daminozīdu un tiofanātmetilu kā aktīvo vielu (OV L 241, 51. lpp.), 3. pantā noteiktā 2006. gada 31. augusta termiņa atlikšanu.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

               2)

               lēmums par tiesāšanās izdevumiem atlikts.


title: Lieta C-427/05: Tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 25. oktobra spriedums [ Commissione tributaria regionale di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — Agenzia delle Entrate Ufficio Genova 1 / Porto Antico di Genova SpA (Struktūrfondi — Regula (EEK) Nr. 4253/88 — 21. panta 3. punkta otrā daļa — Atskaitījumu aizliegums — Ar nodokli apliekamo ienākumu aprēķināšana — No Kopienām saņemto subsīdiju ņemšana vērā)

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/9

         Tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 25. oktobra spriedums [Commissione tributaria regionale di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — Agenzia delle Entrate Ufficio Genova 1/Porto Antico di Genova SpA

   (Lieta C-427/05) (1)

   (Struktūrfondi - Regula (EEK) Nr. 4253/88 - 21. panta 3. punkta otrā daļa - Atskaitījumu aizliegums - Ar nodokli apliekamo ienākumu aprēķināšana - No Kopienām saņemto subsīdiju ņemšana vērā)
   (2007/C 315/14)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Commissione tributaria regionale di Genova
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Agenzia delle Entrate Ufficio Genova 1

      Atbildētāja: Porto Antico di Genova SpA

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Commissione tributaria regionale di Genova — Padomes 1993. gada 20. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2082/93, kas groza Regulu (EEK) Nr. 4253/88, kas paredz noteikumus Regulas (EEK) Nr. 2052/88 īstenošanai attiecībā uz dažādu struktūrfondu savstarpējās sadarbības, no vienas puses, un to sadarbības ar Eiropas Investīciju banku un citiem pastāvošajiem finanšu instrumentiem koordinēšanu, no otras puses (OV L 193, 20. lpp.), 21. panta 3. punkta interpretācija — Valsts tiesību normas, kas ar nodokli apliekamā ienākuma aprēķinā ņem vērā saņemto Kopienas atbalstu, saderīgums
   Rezolutīvā daļa:
   21. panta 3. punkta otrā daļa Padomes 1988. gada 19. decembra Regulā (EEK) Nr. 4253/88, kas paredz noteikumus Regulas (EEK) Nr. 2052/88 īstenošanai attiecībā uz dažādu struktūrfondu savstarpējās sadarbības, no vienas puses, un to sadarbības ar Eiropas Investīciju banku un citiem pastāvošajiem finanšu instrumentiem koordinēšanu, no otras puses, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1993. gada 20. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2082/93, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts tāds valsts nodokļu tiesiskais regulējums kā 1986. gada 22. decembra Prezidenta dekrēta Nr. 917 55. panta 3. punkta b) apakšpunkts, kas, nosakot ar nodokli apliekamo ienākumu, ņem vērā Kopienu struktūrfondu piešķirtās subsīdijas.

      (1)  OV C 36, 11.2.2006.


title: Lieta C-475/13 un C-476/13: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 21. maija rīkojums ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Walter Jubin (C-475/13), Heidemarie Retzlaff (C-476/13)/ easyJet Airline Co. Ltd

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/19

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 21. maija rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Walter Jubin (C-475/13), Heidemarie Retzlaff (C-476/13)/easyJet Airline Co. Ltd

   (Lieta C-475/13 un C-476/13) (1)

   2014/C 261/34
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 359, 7.12.2013.


title: Lieta C-287/13 P: Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 22. maija rīkojums – Bilbaína de Alquitranes, SA  u.c./Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) Apelācijas sūdzība — Tiesas Reglamenta 181. pants — Regula (EK) Nr. 1907/2006 (REACH regula) — 59. pants un XIII pielikums — Augstas temperatūras akmeņogļu darvas noteikšana par īpaši bīstamu vielu, kam jāpiemēro atļauju piešķiršanas procedūra — Vienlīdzīga attieksme

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/6

         Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 22. maija rīkojums – Bilbaína de Alquitranes, SA u.c./Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA)

   (Lieta C-287/13 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Tiesas Reglamenta 181. pants - Regula (EK) Nr. 1907/2006 (REACH regula) - 59. pants un XIII pielikums - Augstas temperatūras akmeņogļu darvas noteikšana par īpaši bīstamu vielu, kam jāpiemēro atļauju piešķiršanas procedūra - Vienlīdzīga attieksme)
   2014/C 261/08
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o. (pārstāvis – K. Van Maldegem, avocat)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – M. Heikkilä, W. Broere un T. Zbihlej, piedaloties J. Stuyck un A.-M. Vandromme, advocaten)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 31.8.2013.


title: Lieta C-1/11 SA: Tiesas (septītā palāta) 2012. gada 19. novembra rīkojums — Luigi Marcuccio /Eiropas Komisija (Lūgums dot atļauju veikt mantas, kas atrodas pie Eiropas Savienības, apķīlāšanu)

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/10

         Tiesas (septītā palāta) 2012. gada 19. novembra rīkojums — Luigi Marcuccio/Eiropas Komisija
   (Lieta C-1/11 SA) (1)

   (Lūgums dot atļauju veikt mantas, kas atrodas pie Eiropas Savienības, apķīlāšanu)
   2013/C 38/12
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un C. Berardis-Kayser, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Protokols par privilēģijām un imunitāti — Pieteikums par atļauju veikt mantas apķīlāšanu attiecībā uz naudas summām, kuras Savienībai ir jāsamaksā Itālijas Republikai un kuras atrodas pie Komisijas, un, pakārtoti, apķīlāt Savienībai piederošu kustamo īpašumu, kas atrodas Itālijas Republikā — Komisijas imunitātes atcelšana — Protokola par Eiropas Savienības privilēģijām un imunitāti 1. pants

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lūgumu dot atļauju veikt mantas apķīlāšanu noraidīt;

               2)

               Luigi Marcuccio un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 89, 24.03.2012.


title: Lieta C-1/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Conseil d'État (Francija) 2009. gada 2. janvāra rīkojumu — Centre d'exportation du livre français ( CELF ), Ministre de la culture et de la communication / Société internationale de diffusion et d'édition

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Conseil d'État (Francija) 2009. gada 2. janvāra rīkojumu — Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication/Société internationale de diffusion et d'édition

   (Lieta C-1/09)
   (2009/C 69/42)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Conseil d'État
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication

      Atbildētāja: Société internationale de diffusion et d'édition

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai valsts tiesa var apturēt tiesvedību jautājumā par valsts atbalsta atgūšanu līdz brīdim, kad Eiropas Kopienu Komisija būs pieņēmusi galīgo lēmumu par valsts atbalsta saderību ar kopējā tirgus noteikumiem, ja Kopienu tiesa ir atcēlusi pirmo Komisijas lēmumu, ar kuru šis valsts atbalsts tika atzīts par saderīgu [ar kopējo tirgu]?

               2)

               Ja Komisija trīs reizes ir atzinusi, ka valsts atbalsts ir saderīgs ar kopējo tirgu, pirms Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesa šos lēmumus atcēla, vai šādu situāciju var uzskatīt par ārkārtas apstākli, kura rezultātā valsts tiesa varētu ierobežot pienākumu atgūt valsts atbalstu?


title: Lieta C-523/09: Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 7. jūlija spriedums ( Tartu Ringkonnakohus (Igaunijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS/Veterinaar- ja Toiduamet (Kopējā lauksaimniecības politika — Veterinārās inspekcijas un kontroles nodevas piena ražošanā)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/7

         Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 7. jūlija spriedums (Tartu Ringkonnakohus (Igaunijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS/Veterinaar- ja Toiduamet

   (Lieta C-523/09) (1)

   (Kopējā lauksaimniecības politika - Veterinārās inspekcijas un kontroles nodevas piena ražošanā)
   2011/C 269/11
   Tiesvedības valoda — igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Tartu Ringkonnakohus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS

      Atbildētājs: Veterinaar- ja Toiduamet

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tartu Ringkonnakohus — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 1. lpp.), 26. un 27. panta, kā arī IV un VI pielikuma interpretācija — Par piena ražojumu oficiālajām kontrolēm iekasēto nodevu aprēķināšana — Tādu nodevu iekasēšana, kas ir vienādas ar minimālajām likmēm, kuras piemēro saskaņā ar regulu, bet lielākas par faktiskajām izmaksām, kas kompetentajām iestādēm radušās saistībā ar oficiālo kontroli

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem, 27. panta 3. un 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie dalībvalstij, neveicot nevienu piemērošanas pasākumu valsts līmenī, atļauj iekasēt nodevas atbilstoši šīs regulas IV pielikuma B iedaļā noteiktajām minimālajām likmēm, lai gan kompetento iestāžu izmaksas saistībā ar šajā regulā paredzētajām veterinārajām inspekcijām un kontrolēm ir mazākas nekā šīs likmes, ja nav izpildīti šīs regulas 27. panta 6. punkta piemērošanas nosacījumi.

      (1)  OV C 63, 13.03.2010.


title: Lieta C-634/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 13. septembra spriedumu lietā T-566/08 Total Raffinage Marketing /Komisija 2013. gada 4. decembrī iesniedza Total Marketing Services , kas ir Total Raffinage Marketing tiesību pārņēmēja

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/22

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 13. septembra spriedumu lietā T-566/08 Total Raffinage Marketing/Komisija 2013. gada 4. decembrī iesniedza Total Marketing Services, kas ir Total Raffinage Marketing tiesību pārņēmēja
   (Lieta C-634/13 P)
   2014/C 45/38
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Total Marketing Services, kas ir Total Raffinage Marketing tiesību pārņēmēja (pārstāvji — A. Vandencasteele, C. Lemaire, S. Naudin, avocats)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto spriedumu, jo Vispārējā tiesa ir nepamatoti izslēgusi Total Marketin Services (turpmāk tekstā — “TMS”) piedalīšanās izbeigšanu pārkāpumā pēc 2004. gada 12. maija;

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu, jo Vispārējā tiesa ir nepamatoti neņēmusi vērā visas atšķirības nepamatotajā attieksmē starp TMS un Repsol saistībā ar to piedalīšanās pārkāpumā ilgumu;

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu, jo Vispārējā tiesa ir nepamatoti neņēmusi vērā TMS piedalīšanās pārkāpumā pārtraukumu no 2000. gada 26. maija līdz 2001. gada 27. jūnijam;

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu, jo Vispārējā tiesa nav atbildējusi uz pamatu par to, ka nav izvērtēti pierādījumi par TMS konkurējošo rīcību tirgū;

               —

               pieņemt galīgo nolēmumu saskaņā ar Tiesas Statūtu 61. pantu un šajā ziņā atcelt lēmumu, ciktāl tas attiecas uz TMS, un, īstenojot savu neierobežoto kompetenci, samazināt TMS uzlikto naudas sodu;

               —

               gadījumā, ja Tiesa nepieņemtu galīgo nolēmumu šajā lietā, lēmumu par tiesāšanās izdevumiem atlikt un nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējā tiesai atkārtotai izskatīšanai saskaņā ar Tiesas spriedumu;

               —

               visbeidzot, saskaņā ar Reglamenta [184]. pantu piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus gan Vispārējā tiesā, gan Tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Lai pamatotu savu apelācijas sūdzību, apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza četrus pamatus.
   Pirmajā pamatā apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi LESD 101. pantu, pierādījumu sniegšanas noteikumus, nevainīguma prezumpcijas principu un tiesiskās noteiktības principu, kā arī pienākumu norādīt pamatojumu, nospriežot, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja ir piedalījusies pārkāpumā no 2004. gada 12. maija līdz 2005. gada 28. aprīlim, pamatojoties uz to, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja nav pierādījusi, ka tā bija publiski distancējusies no aizliegtās vienošanās šajā laikā.
   Ar savu otro pamatu, kuram ir divas daļas, apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Vispārējā tiesa, pirmkārt, ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu un nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, un, otrkārt, ka tā ir sagrozījusi dokumentālos pierādījumus saistībā ar TMS un Repsol saņemtajiem ielūgumiem, jo Vispārējā tiesa esot izslēgusi jebkādu TMS izstāšanos no aizliegtās vienošanās pēc 2004. gada 11.–12. maija sanāksmes, bet ir akceptējusi Repsol izstāšanos pēc 2004. gada 3.–4. augusta sanāksmes.
   Ar savu trešo pamatu, kuram ir divas daļas, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi LESD 101. pantu, pierādījumu sniegšanas noteikumus, nevainīguma prezumpcijas principu un tiesiskās noteiktības principu, kā arī nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, nospriežot, ka TMS nebija pārtraukusi piedalīšanos pārkāpumā laikā no 2000. gada 26. maija līdz 2001. gada 26. jūnijam, pamatojoties uz to, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja nav pierādījusi, ka tā bija publiski distancējusies no aizliegtās vienošanās šajā laikā.
   Visbeidzot, ar savu ceturto pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi efektīvas tiesību aizsardzības tiesā principu, sodu un sankciju individualizācijas principu, kā arī nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, jo Vispārējā tiesa esot noraidījusi bez izvērtēšanas pamatu par to, ka nav ņemti vērā TMS pierādījumi par konkurējošo rīcību.


title: Lieta T-366/11 RENV: Vispārējās tiesas 2015. gada 3. marta spriedums – Bial-Portela/ITSB – Isdin (“ZEBEXIR”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “ZEBEXIR” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ZEBINIX” — Relatīvi atteikuma pamati — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               20.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 127/17

         Vispārējās tiesas 2015. gada 3. marta spriedums – Bial-Portela/ITSB – Isdin (“ZEBEXIR”)
   (Lieta T-366/11 RENV) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “ZEBEXIR” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ZEBINIX” - Relatīvi atteikuma pamati - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 127/23)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bial–Portela & Ca
      , SA (São Mamede do Coronado, Portugāle) (pārstāvji – B. Braga da Cruz un J. Pimenta, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Isdin, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvji – P. López Ronda, G. Macias Bonilla un G. Marín Raigal, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 6. aprīļa lēmumu lietā R 1212/2009–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Bial-Portela & Ca, SA un Isdin, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 6. aprīļa lēmumu lietā R 1212/2009–1;

               2)

               ITSB sedz savus un atlīdzina Bial-Portela & Ca, SA tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Isdin, SA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 269, 10.9.2011.


title: Lieta C-487/11: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums (Administratīvās rajona tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Laimonis Treimanis/Valsts ieņēmumu dienests (Regula (EEK) Nr. 918/83 — 1. panta 2. punkta c) apakšpunkts, 2. pants un 7. panta 1. punkts — Personiskas mantas atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem — Jēdziens “mājsaimniecības vajadzībām paredzēta manta” — Savienības teritorijā ievests mehāniskais transportlīdzeklis — Transportlīdzeklis, ko ievedis tā īpašnieks un ko lieto viņa ģimenes loceklis)

text:
               27.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/11

      Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums (Administratīvās rajona tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Laimonis Treimanis/Valsts ieņēmumu dienests
      (Lieta C-487/11) (1)

      (Regula (EEK) Nr. 918/83 - 1. panta 2. punkta c) apakšpunkts, 2. pants un 7. panta 1. punkts - Personiskas mantas atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem - Jēdziens “mājsaimniecības vajadzībām paredzēta manta” - Savienības teritorijā ievests mehāniskais transportlīdzeklis - Transportlīdzeklis, ko ievedis tā īpašnieks un ko lieto viņa ģimenes loceklis)
      (2012/C 331/17)
      Tiesvedības valoda — latviešu

         Iesniedzējtiesa

      Administratīvā rajona tiesa

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītājs: Laimonis Treimanis

         Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

         Priekšmets

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Administratīvā rajona tiesa — Padomes 1983. gada 28. marta Regulas (EEK) Nr. 918/83, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem (OV L 105, 1. lpp.), 7. panta 1. punkta interpretācija — Personiskās mantas atbrīvojums no ievedmuitas nodokļa — Mājsaimniecības jēdziens — Automašīna, kas izmantota mājsaimniecības vajadzībām trešajā valstī — Īpašnieka, kas lielākoties dzīvo trešajā valstī, ievesta automašīna Eiropas Savienības muitas teritorijā, lai to bez atlīdzības varētu lietot īpašnieka ģimenes loceklis, kurš pirms automašīnas ievešanas dzīvojis vienā mājsaimniecībā ar automašīnas īpašnieku un pēc tam savu dzīvesvietu pārcēlis uz minēto dalībvalsti

         Rezolutīvā daļa:

      Padomes 1983. gada 28. marta Regulas (EEK) Nr. 918/83, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem, 2. pants un 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka privāta automašīna Eiropas Savienības muitas teritorijā no trešās valsts, piemērojot atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem, var tikt ievesta ar nosacījumu, ka importētājs savu pastāvīgo dzīvesvietu patiešām ir pārcēlis uz Eiropas Savienības muitas teritoriju; tas ir jāpārbauda valsts tiesai. Automašīna, ko bez atlīdzības lieto šī importētāja ģimenes loceklis, proti, persona, kas ar viņu dzīvo kopā vai kas ir lielākoties viņa apgādībā, — tas ir jāpārbauda valsts tiesai — tiek uzskatīta par paredzētu importētāja mājsaimniecības vajadzībām, un minētais atbrīvojums netiek zaudēts šādas lietošanas dēļ.

         (1)  OV C 347, 26.11.2011.


title: lieta T-122/09: Prasība, kas celta 2009. gada 23. martā — Zhejiang Xinshiji Foods un Hubei Xinshiji Foods/Padome

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/44

         Prasība, kas celta 2009. gada 23. martā — Zhejiang Xinshiji Foods un Hubei Xinshiji Foods/Padome
   (lieta T-122/09)
   2009/C 141/95
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Zhejiang Xinshiji Foods un Hubei Xinshiji Foods (pārstāvji — F. Karlins [F. Carlin], Barrister, A. Makgregors [A. MacGregor], Solicitor, N. Nījārs [N. Niejahr] un K. Azau [Q. Azau], lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Regulu tiktāl, ciktāl ar to tiek uzlikti antidempinga maksājumi precēm, ko ražo un eksportē prasītāji;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei segt savus un atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo procesu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar savu prasību prasītāji lūdz saskaņā ar EKL 230. pantu atcelt Padomes 2008. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1355/2008, ar ko uzliek galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas uzlikts par dažu sagatavotu vai konservētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes citrusaugļu (proti, mandarīnu utt.) importu (1) (turpmāk tekstā — “Galīgā regula”), tiktāl, ciktāl tā skar prasītājus.
   Prasītāji apgalvo, ka Galīgā regula ir jāatceļ tiktāl, ciktāl tā attiecas uz tiem, jo ar to tiek pārkāptas prasītāju tiesības uz aizstāvību, nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un tiek pārkāpts labas pārvaldības princips.
   Prasītāji apgalvo, ka to tiesības uz aizstāvēšanos tika pārkāptas,

               (i)

               jo laicīgi netika atklāti būtiskie fakti, kā tas ir prasīts Padomes Regulas (EK) 384/96 (2) 20. panta 4. punktā, kā arī netika sniegti pienācīgi skaidrojumi par neatbilstībām Kopienas nozares pārdošanas apjomos, līdz ar ko prasītāji nevarēja efektīvi darīt zināmus savus viedokļus vai nozīmīgā veidā aizstāvēt savas intereses;

               (ii)

               saistībā ar kaitējuma noteikšanu, kurā Komisija:

                           (a)

                           laikā neatbildēja uz prasītāju jautājumiem par datu neatbilstībām Kopienas nozares pārdošanas apjomos, lai prasītāji varētu darīt zināmus savus viedokļus Padomei pirms Galīgās regulas pieņemšanas;

                           (b)

                           nesniedza prasītājiem lūgtos skaidrojumus saistībā ar atteikumu pienācīgi ņemt vērā izejmateriālu cenu ietekmi;

                           (c)

                           neizskaidroja, kā Komisija tika aprēķinājusi 2 % paaugstinājumu importa izmaksām un importētāja maržai; un

               (iii)

               pieļaujot acīmredzamu kļūdu vērtējumā, neņemot vērā ievērojamās neatbilstības saistībā ar Kopienu nozares pārdošanas datiem, nosakot kaitējumu.

         Prasītāji apgalvo, ka ar Galīgo regulu arī tiek pārkāpts EKL 253. pants, jo netika sniegts tās pamatojums saistībā ar būtisku faktu, proti, 2 % paaugstinājumu importa izmaksām un importētāja maržai, kurš ir ļoti būtisks saistībā ar Galīgajā regulā veiktajām konstatācijām, kas noveda pie galīgo antidempinga maksājumu uzlikšanas prasītājiem.
   Visbeidzot prasītāji apgalvo, ka, ņemot vērā prasītāju veiktos paziņojumus procedūras laikā, ar kuriem tika norādīts uz to, ka Komisija netika pienācīgi izskaidrojusi faktisko pamatu, sakarā ar kuru tā piedāvāja pieņemt galīgos antidempinga maksājumus, un netika pienācīgi ievērojusi prasītāju tiesības uz aizstāvēšanos, Padome ir pārkāpusi labas pārvaldības principu, pieņemot Galīgo regulu, kādu to piedāvāja Komisija.

      (1)  OV 2008 L 350, 35. lpp.

      (2)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 1996 L 56, 1. lpp.)


title: Lietas T-53/97 izslēgšana no reģistra

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/62

         Lietas T-53/97 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 217/123)

      (tiesvedības valoda — nīderlandiešu)

   2005. gada 16. jūnijā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-53/97 B.J.G. Oude Kotte/ Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 142, 10.05.1997.


title: Lieta T-354/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. decembra spriedums – Comercializadora Eloro/ITSB – Zumex Group (“zumex”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “ZUMEX” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “JUMEX” — Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. punkts

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/49

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. decembra spriedums – Comercializadora Eloro/ITSB – Zumex Group (“zumex”)
   (Lieta T-354/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “ZUMEX” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “JUMEX” - Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. punkts)
   (2016/C 038/64)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Comercializadora Eloro, SA (Ekatepeka [Ecatepec], Meksika) (pārstāvis – J. de Castro Hermida, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – S. Palmero Cabezas)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Zumex Group, SA (Monkada [Moncada], Spānija) (pārstāvis – C. March Cabrelles, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 13. februāra lēmumu lietā R 391/2012–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Comercializadora Eloro, SA un Zumex Group, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Comercializadora Eloro, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 253, 4.8.2014.


title: Lieta C-87/07: Tiesas septītās palātas priekšsēdētāja 2007. gada 10. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Maltas Republika

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/34

         Tiesas septītās palātas priekšsēdētāja 2007. gada 10. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Maltas Republika
   (Lieta C-87/07) (1)

   (2007/C 297/65)

      Tiesvedības valoda — maltiešu

   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 82, 14.4.2007.


title: Lieta T-79/09: Vispārējās tiesas 2014. gada 31. janvāra rīkojums – Francija/Komisija Valsts atbalsts — Pamatregulējums pasākumiem, kurus Francijā atzītās lauksaimniecības starpprofesiju organizācijas veic to pārstāvēto lauksaimniecības nozaru biedru labā — Finansējums no obligātām brīvprātīgām iemaksām — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Lēmuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/31

         Vispārējās tiesas 2014. gada 31. janvāra rīkojums – Francija/Komisija
   (Lieta T-79/09) (1)

   (Valsts atbalsts - Pamatregulējums pasākumiem, kurus Francijā atzītās lauksaimniecības starpprofesiju organizācijas veic to pārstāvēto lauksaimniecības nozaru biedru labā - Finansējums no obligātām brīvprātīgām iemaksām - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Lēmuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2014/C 112/41
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji – sākotnēji E. Belliard, G. de Bergues un A.L. Vendrolini, vēlāk E. Belliard, G. de Bergues un J. Gstalter, un visbeidzot E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas un J. Bousin)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji B. Stromsky un C. Urraca Caviedes, vēlāk B. Stromsky)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 10. decembra Lēmumu C(2008) 7846, galīgā red., par valsts atbalstu Nr. 561/2008 par pamatregulējumu attiecībā uz Francijā atzīto lauksaimniecības starpprofesiju organizāciju pasākumiem to pārstāvēto lauksaimniecības nozaru biedru labā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 113, 16.5.2009.


title: Lieta C-114/13: Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 12. februāra spriedums ( Arbeidshof te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Theodora Hendrika Bouman / Rijksdienst voor Pensioenen Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālais nodrošinājums — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — Vecuma apdrošināšana un apdrošināšana nāves gadījumam — 46.a panta 3. punkta c) apakšpunkts — Pabalstu aprēķināšana — Valsts noteikumi par nepārklāšanos — Atkāpe — Jēdziens “brīvprātīga apdrošināšana vai brīvprātīga tālākapdrošināšana”  — Valsts pensija, kas izriet no obligātās apdrošināšanas — Iespēja uz noteiktu laikposmu lūgt atbrīvojumu no dalības tajā — Citas dalībvalsts kompetentās iestādes atzinuma piemērojamība — Regula (EK) Nr. 574/72 — 47. pants

text:
               13.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/2

         Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 12. februāra spriedums (Arbeidshof te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Theodora Hendrika Bouman/Rijksdienst voor Pensioenen

   (Lieta C-114/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālais nodrošinājums - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - Vecuma apdrošināšana un apdrošināšana nāves gadījumam - 46.a panta 3. punkta c) apakšpunkts - Pabalstu aprēķināšana - Valsts noteikumi par nepārklāšanos - Atkāpe - Jēdziens “brīvprātīga apdrošināšana vai brīvprātīga tālākapdrošināšana” - Valsts pensija, kas izriet no obligātās apdrošināšanas - Iespēja uz noteiktu laikposmu lūgt atbrīvojumu no dalības tajā - Citas dalībvalsts kompetentās iestādes atzinuma piemērojamība - Regula (EK) Nr. 574/72 - 47. pants)
   (2015/C 118/02)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Arbeidshof te Antwerpen

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Theodora Hendrika Bouman

      Atbildētājs: Rijksdienst voor Pensioenen

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1992/2006, 46.a panta 3. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz to pabalstu daļu, kas izriet no apdrošināšanas perioda, kura laikā ieinteresētajai personai bija tiesības saņemt atbrīvojumu no dalības obligātās apdrošināšanas shēmā, gadījumā, ja šāda dalība minētajā periodā ietekmē sociālās apdrošināšanas pakalpojuma apmēru.

      (1)  OV C 147, 25.5.2013.


title: Lieta C-689/15: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 8. jūnija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais īpašums — Eiropas Savienības preču zīme — Regula (EK) Nr. 207/2009 — 9. un 15. pants — Apvienības iesniegts kokvilnas zieda apzīmējums — Reģistrēšana individuālas preču zīmes statusā — Šīs preču zīmes izmantošanas licences koncesija kokvilnas izstrādājumu ražotājiem, kas ir šīs apvienības locekļi — Prasība par spēkā neesamības atzīšanu vai atcelšanu — Jēdziens “faktiska izmantošana” — Izcelsmes norādes pamata funkcija

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/7

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 8. jūnija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse

   (Lieta C-689/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais īpašums - Eiropas Savienības preču zīme - Regula (EK) Nr. 207/2009 - 9. un 15. pants - Apvienības iesniegts kokvilnas zieda apzīmējums - Reģistrēšana individuālas preču zīmes statusā - Šīs preču zīmes izmantošanas licences koncesija kokvilnas izstrādājumu ražotājiem, kas ir šīs apvienības locekļi - Prasība par spēkā neesamības atzīšanu vai atcelšanu - Jēdziens “faktiska izmantošana” - Izcelsmes norādes pamata funkcija)
   (2017/C 249/10)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze

      Atbildētāja: Verein Bremer Baumwollbörse

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Eiropas Savienības preču zīmi 15. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka individuālas Eiropas Savienības preču zīmes piestiprināšana, ko veic īpašnieks pats vai tas ir noticis ar viņa piekrišanu, uz izstrādājumiem kā kvalitātes apliecinājums nav preču zīmes izmantošana, kas ietilpst jēdzienā “faktiska izmantošana” šīs tiesību normas izpratnē. Minētās preču zīmes piestiprināšana katrā ziņā ir šāda izmantošana, ja ar to arī vienlaicīgi patērētājiem tiek garantēts, ka šos izstrādājumus piedāvā tikai viens uzņēmums, kura kontrolē minētie izstrādājumi tiek ražoti un kuram var noteikt atbildību par to kvalitāti. Šajā pēdējā minētajā gadījumā šīs preču zīmes īpašnieks saskaņā ar šīs regulas 9. panta 1. punkta b) apakšpunktu var aizliegt trešajām personām piestiprināt uz identiskiem izstrādājumiem līdzīgu apzīmējumu, ja šāda piestiprināšana sabiedrībā rada maldināšanas risku;

               2)

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka individuāla preču zīme, pamatojoties uz kopīgu šo tiesību normu piemērošanu, nav jāatzīst par spēkā neesošu tādēļ, ka preču zīmes īpašnieks nenodrošina tirdzniecībā ar apzīmējumu saistīto cerību, kas attiecas uz kvalitāti, atbilstību patiesībai, veicot regulārās kvalitātes pārbaudes pie tās licenciātiem;

               3)

               Regula Nr. 207/2009 ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesību normas par kolektīvajām Eiropas Savienības preču zīmēm pēc analoģijas nevar piemērot individuālajām Eiropas Savienības preču zīmēm.

      (1)  OV C 118, 4.4.2016.


title: Lieta F-67/12: Prasība, kas celta 2012. gada 2. jūlijā — ZZ /Komisija

text:
               13.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/16

         Prasība, kas celta 2012. gada 2. jūlijā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-67/12)
   2012/C 311/22
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums atlīdzināt zaudējumus, kurus viņš bija cietis saistībā ar to, ka atbildētāja bija nosūtījusi vēstuli, kura attiecas uz iespējamu prasītāja amata pienākumu izpildes atsākšanu un kurā ir sniegtas atbildes uz atsevišķiem viņa lūgumiem, advokātam, kurš palīdzēja prasītājam daudzās lietās, bet kuram viņš nekad nav izsniedzis vispārīgu pilnvaru

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru neatkarīgi no formas Komisija ir noraidījusi 2011. gada 20. maija lūgumu, kuru prasītājs bija nosūtījis iecēlējinstitūcijai;

               —

               ciktāl vajadzīgs, atcelt dokumentu, ar kuru neatkarīgi no formas Komisija ir noraidījusi 2011. gada 1. decembra sūdzību par lēmumu, ar kuru noraidīts 2011. gada 20. maija lūgums, un atcelt minēto noraidošo lēmumu, kā arī apmierināt 2011. gada 20. maija lūgumu;

               —

               ciktāl vajadzīgs, atcelt 2012. gada 9. marta vēstuli;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus, kurus prasītājs bija netaisnīgi cietis saistībā ar to, ka Komisija advokātam Giuseppe Cipressa bija nosūtījusi vēstuli, kurā nebija norādīts datums, samaksājot prasītājam naudas summu EUR 10 000 apmērā vai jebkādu citu lielāku vai mazāku naudas summu, kuru Civildienesta tiesa uzskatīs par pamatotu un taisnīgu;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam procentus par šo naudas summu par laiku no nākamās dienas pēc dienas, kad Komisija bija saņēmusi 2011. gada 20. maija lūgumu, līdz faktiskai naudas summas EUR 10 000 apmērā samaksas dienai, šai naudas summai piemērojot likmi 10 % gadā ar ikgadējo kapitalizāciju;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.