title: Lieta C-469/08: Prasība, kas celta 2008. gada 30. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/14

         Prasība, kas celta 2008. gada 30. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-469/08)
   (2009/C 6/23)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. Støvlbæk un V. Peere)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               konstatēt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvu 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (1), un katrā ziņā tos nepaziņojot Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2005/36/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2007. gada 20. oktobrī. Tomēr šīs prasības iesniegšanas brīdī atbildētāja vēl nebija pieņēmusi visus nepieciešamos pasākumus direktīvas transponēšanai vai katrā ziņā nebija tos paziņojusi Komisijai.

      (1)  OV L 255, 22. lpp.


title: Lieta C-49/07: Tiesas (virspalāta) 2008. gada 1. jūlija spriedums ( Dioikitiko Efeteio Athinon (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) / Elliniko Dimosio (EKL 82. pants un EKL 86. pants — Uzņēmuma jēdziens — Biedrība, kam nav peļņas gūšanas rakstura un kura Grieķijā pārstāv Starptautisko Motosporta federāciju — Saimnieciskās darbības jēdziens — Īpašas no likuma izrietošas tiesības dot piekrišanu motociklu sacīkšu organizēšanas nolūkā iesniegtajiem atļaujas pieteikumiem — Tāda paralēli veicamā darbība kā motociklu sacīkšu organizēšana, kā arī sponsorēšanas, reklāmas un apdrošināšanas līgumu noslēgšana)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/10

         Tiesas (virspalāta) 2008. gada 1. jūlija spriedums (Dioikitiko Efeteio Athinon (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)/Elliniko Dimosio

   (Lieta C-49/07) (1)

   (EKL 82. pants un EKL 86. pants - “Uzņēmuma’ jēdziens - Biedrība, kam nav peļņas gūšanas rakstura un kura Grieķijā pārstāv Starptautisko Motosporta federāciju - “Saimnieciskās darbības’ jēdziens - Īpašas no likuma izrietošas tiesības dot piekrišanu motociklu sacīkšu organizēšanas nolūkā iesniegtajiem atļaujas pieteikumiem - Tāda paralēli veicamā darbība kā motociklu sacīkšu organizēšana, kā arī sponsorēšanas, reklāmas un apdrošināšanas līgumu noslēgšana)
   (2008/C 209/13)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Iesniedzējtiesa
   Dioikitiko Efeteio Athinon
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)

      Atbildētāja: Elliniko Dimosio

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Dioikitiko Efeteio Athinon — EKL 82. panta un EKL 86. panta interpretācija — Uzņēmuma jēdziens — Automobiļu biedrība, kam nav peļņas gūšanas rakstura “ELPA”, kura Grieķijā pārstāv Starptautisko Motosporta federāciju un kurai ir ekskluzīvas tiesības dot piekrišanu pasākumiem motosporta jomā — Biedrība, kas paralēli veic tādu saimniecisko darbību kā reklāma, apdrošināšana, sponsorēšanas līgumu noslēgšana un balvu finansēšana
   Rezolutīvā daļa:
   attiecībā uz juridisko personu, kuras darbība ietver ne vien dalību administratīvo lēmumu pieņemšanā, ar kuriem atļauj organizēt motociklu sacīkstes, bet arī to, ka tā pati organizē šādas sacensības un šajā sakarā slēdz sponsorēšanas, reklāmas un apdrošināšanas līgumus, ir piemērojams EKL 82. pants un EKL 86. pants. Šīs tiesību normas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru juridiskai personai, kas organizē motociklu sacīkstes un šajā sakarā slēdz sponsorēšanas, reklāmas un apdrošināšanas līgumus, tiek piešķirtas pilnvaras dot piekrišanu attiecībā uz šādu sacīkšu organizēšanas nolūkā iesniegtajiem atļaujas pieteikumiem, neparedzot šīm pilnvarām robežas, pienākumus un kontroli.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta T-250/17: Prasība, kas celta 2017. gada 24. aprīlī – avanti/EUIPO (“avanti”)

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/43

         Prasība, kas celta 2017. gada 24. aprīlī – avanti/EUIPO (“avanti”)
   (Lieta T-250/17)
   (2017/C 195/58)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: avanti GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvis – M. Bahmann, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “avanti” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 646 038

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 14. februāra lēmums lietā R 801/2016–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atļaut reģistrēt 2015. gada 6. oktobrī Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam (EUIPO) iesniegto preču zīmi ar numuru 01464038 un publicēt preču zīmi reģistrācijas procesa turpināšanai.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta pārkāpums.


title: Lieta C-605/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-120/14 PT Ciliandra Perkasa/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/34

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-120/14 PT Ciliandra Perkasa/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-605/16 P)
   (2017/C 030/38)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – H. Marcos Fraile, pārstāvis, N. Tuominen, advokāts)

      Pārējās lietas dalībnieces: PT Ciliandra Perkasa, Eiropas Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-120/14 PT Ciliandra Perkasa/Eiropas Savienības Padome, kas paziņots Padomei 2016. gada 16. septembrī;

               —

               noraidīt pirmajā instancē celto prasību atcelt apstrīdēto regulu;

               —

               piespriest prasītājai atlīdzināt Padomei attiecīgos tiesāšanās izdevumus gan pirmajā instancē, gan apelācijas instancē;

         pakārtoti:

               —

               nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai jaunai izskatīšanai;

               —

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pirmajā instancē un apelācijas instancē pieņemšanu.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

                  Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot piemērojusi nepareizu juridisko testu, izvērtējot, vai Padomes rīcībā ir bijuši pierādījumi, lai nolemtu, ka iekšzemes izejvielu cenas, kas bija norādītas attiecīgo Indonēzijas eksportētāju uzskaitē, bija pietiekami izkropļotas, lai pamatotu to, ka tās netika ņemtas vērā un tika izmantota pamatregulas (1) 2. panta 5. punkta otrajā daļā norādītā metodoloģija. Līdz ar to Vispārējā tiesa esot noteikusi iestādei pārāk lielu pierādīšanas pienākumu.

               2.

                  Otrkārt, Vispārējās tiesas konstatējums, ka Iestāžu sniegtie pierādījumi nav pietiekami, lai liecinātu par galveno izejvielu cenu ievērojamu izkropļojumu Indonēzijā, kas radies DEN sistēmas dēļ, neesot atbilstoši pamatots.

               3.

                  Treškārt, pārsūdzētā sprieduma rezolutīvā daļa, ar kuru atcelti antidempinga maksājumi, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, esot nesamērīgi ar vienu vienīgo atcelšanas pamatu, kuru apmierinājusi Vispārējā tiesa, un nosaka konstatējumam par prettiesiskumu neatbilstošas sekas.

               4.

               Padome pierādīs, ka pārsūdzētajā spriedumā ir pieļautas vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, kas ietekmē tā likumību. Turklāt Padome uzskata, ka fakti, uz kuriem tika balstīts prasītājas trešais prasības pamats, ir pietiekami konstatēti un ka līdz ar to Tiesa var lemt par šo prasības pamatu un noraidīt prasības pieteikumu.

               5.

               Tādēļ Padome lūdz atcelt pārsūdzēto spriedumu un noraidīt prasītājas pirmajā instancē celto prasību atcelt apstrīdēto regulu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 51. lpp.; turpmāk tekstā – “pamatregula”).


title: Lieta T-174/15: Prasība, kas celta 2015. gada 8. aprīlī – EFB/Komisija

text:
               22.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/35

         Prasība, kas celta 2015. gada 8. aprīlī – EFB/Komisija
   (Lieta T-174/15)
   (2015/C 205/47)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: European Federation of Biotechnology (EFB) (Ljēža, Beļģija) (pārstāvji – M. Troncoso Ferrer un S. Moya Izquierdo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai pārskaitīt prasītājai EUR 36  457,79;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja savā prasībā lūdz Vispārējo tiesu atzīt, ka Eiropas Komisija nav izpildījusi pienākumus, kādi tai ir saskaņā ar 2007. gada 24. janvāra līgumu par European Federation of Biotechnology Latin American Action on Functional Foods projektu ar Nr. CT-2006–043158 (turpmāk tekstā – “Līgums”), un prasa, lai tai tiktu samaksāta galīgā summa EUR 36  457,79 apmērā.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā attiecībā uz vairākām pieļaujamām izmaksām, kas ir uzskatāms par kļūdu pierādījumu vērtējumā pretrunā Beļģijas Civilkodeksa 1315. pantam.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts līguma vispārīgo noteikumu II.20 un II.6. punkts.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Beļģijas Civilkodeksa 1134. pants un princips par līguma izpildi labā ticībā.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav pamatots Eiropas Komisijas lēmums atteikt atlīdzināt noteiktus izdevumus.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts tiesiskās paļāvības aizsardzības princips.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka noteikumi, kas piemērojami Sestajai pamatprogrammai pētniecībai un tehnoloģiju attīstībai (“FP6”), nav skaidri.


title: Lieta C-47/08: Prasība, kas celta 2008. gada 11. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/18

         Prasība, kas celta 2008. gada 11. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-47/08)
   (2008/C 128/30)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J.-P. Keppenne un H. Støvlbæk)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Beļģijas Karaliste, nosakot pilsonības prasību piekļuvei notāra profesijai un netransponējot Direktīvu 89/48/EEK (1) attiecībā uz notāru darbībām, nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL, īpaši EKL 43. un 45. pants, un Direktīva 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar savu prasību Komisija, pirmkārt, pārmet atbildētājai, ka, nosakot pilsonības prasību piekļuvei notāra profesijai un tās veikšanai, tā ir radījusi nesamērīgu aizskārumu EKL 43. pantā paredzētajai brīvībai veikt uzņēmējdarbību. EKL 45. pants patiešām paredz, ka nodaļu par tiesībām veikt uzņēmējdarbību nepiemēro tādās darbības jomās, kas tieši un konkrēti saistītas ar valsts varas īstenošanu. Komisija uzskata, ka saskaņā ar Beļģijas tiesībām notāriem uzticētie pienākumi ir tik attāli saistīti ar valsts varas īstenošanu, ka tie nav ietverti šī panta piemērošanas jomā un neattaisno šādu ierobežojumu brīvībai veikt uzņēmējdarbību. Pēc būtības šie pienākumi nepiešķir notāriem reālas “ierobežojošas pilnvaras”, un valsts likumdevējs varētu pieņemt mazāk ierobežojošus pasākumus, nekā pilsonības prasību, tādus kā, piemēram, paredzēt ieinteresētajām personām stingrus nosacījumus profesijas veikšanai, specifiskus profesionālos pienākumus un/vai specifisku pārbaudi.
   Otrajā iebildumā Komisija turklāt pārmet atbildētājai, ka tā nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir saistoši, netransponējot Direktīvu 89/48/EEK attiecībā uz notāra profesiju. Tā kā runa ir par reglamentēto profesiju, direktīva ir pilnībā piemērojama šai profesijai, un notāriem noteikto augsto kvalifikācijas līmeni varētu viegli garantēt ar zināšanu pārbaudi vai adaptācijas laikposmu.

      (1)  Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīva 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību (OV 1989, L 19, 16. lpp.).


title: Lieta T-66/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedums — Gogos /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Iekšējs konkurss par pāreju kategorijā — Iecelšana amatā — Klasificēšana pakāpē — Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkts)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/23

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedums — Gogos/Komisija
   (Lieta T-66/04) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Iekšējs konkurss par pāreju kategorijā - Iecelšana amatā - Klasificēšana pakāpē - Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkts)
   (2008/C 313/40)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Christos Gogos, Waterloo (Beļģija) (pārstāvji — sākotnēji C. Tagaras, pēc tam N. Korogiannakis, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall, pārstāvis, kuram palīdz P. Anestis, avocat)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas gan lēmumu par prasītāja klasificēšanu A7 pakāpes 3 līmenī, gan 2003. gada 24. novembra lēmumu, ar kuru tika noraidīta administratīvā sūdzība
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Komisija atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 94, 17.4.2004.


title: Lieta F-49/09: Prasība, kas celta 2009. gada 12. maijā — Wendler/Komisija

text:
               18.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 167/27

         Prasība, kas celta 2009. gada 12. maijā — Wendler/Komisija
   (Lieta F-49/09)
   2009/C 167/54
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eberhard Wendler, Laveno Mombello (Itālija) (pārstāvis — M. Müller-Trawinski, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Atbildētājas pieprasījuma prasītājam norādīt bankas kontu viņa pensijas maksājumiem viņa dzīvesvietā Itālijā atcelšana.

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītājs lūdz

               —

               atcelt atbildētājas 2008. gada 9. septembra lēmumu norādīt bankas kontu viņa pensijas maksājumiem viņa dzīvesvietā, ar ko noraidīta prasītāja 2008. gada 19. februāra sūdzība;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-110/13: Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 27. februāra spriedums ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – HaTeFo GmbH / Finanzamt Haldensleben Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sabiedrību tiesības — Ieteikums 2003/361/EK — Mikro, mazo un vidējo uzņēmumu definīcija — Uzņēmumu veidi, ko ņem vērā, aprēķinot darbinieku skaitu un finanšu rādītājus — Saistīti uzņēmumi — Jēdziens “fizisku personu grupa, kas darbojas kopīgi”

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/15

         Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 27. februāra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – HaTeFo GmbH/Finanzamt Haldensleben

   (Lieta C-110/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sabiedrību tiesības - Ieteikums 2003/361/EK - Mikro, mazo un vidējo uzņēmumu definīcija - Uzņēmumu veidi, ko ņem vērā, aprēķinot darbinieku skaitu un finanšu rādītājus - Saistīti uzņēmumi - Jēdziens “fizisku personu grupa, kas darbojas kopīgi”)
   2014/C 112/17
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundesfinanzhof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: HaTeFo GmbH

      Atbildētāja: Finanzamt Haldensleben

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Bundesfinanzhof – Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikuma 2003/361/EK par mikro, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju (OV L 124, 36. lpp.) pielikuma 3. panta 3. punkta ceturtās daļas interpretācija – Uzņēmumu veidi, ko ņem vērā, aprēķinot darbinieku skaitu un finanšu rādītājus – Saistīti uzņēmumi – Fizisko personu grupas, kas darbojas kopīgi, jēdziens

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikuma 2003/361/EK par mikro, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju pielikuma 3. panta 3. punkta ceturtā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmumus var uzskatīt par “saistītiem” šī panta izpratnē, ja no gan juridisku, gan ekonomisko attiecību, kas tās saista, analīzes izriet, ka tās ar fiziskas personas vai fizisku personas grupas, kas darbojas kopīgi, starpniecību veido vienu ekonomisku vienību, pat ja tās formāli viena ar otru neuztur šī pielikuma 3. panta 3. punkta pirmajā daļā noteiktās attiecības.
   Šī pielikuma 3. panta 3. punkta ceturtās daļas izpratnē fiziskas personas darbojas kopīgi tad, ja koordinē [savu darbību], lai ietekmētu attiecīgo uzņēmumu komerclēmumus, kas izslēdz to, ka tos varētu uzskatīt par vienu no otra ekonomiski neatkarīgiem uzņēmumiem. Šī nosacījuma izpilde ir atkarīga no lietas apstākļiem, un tā noteikti nevar būt pakļauta līgumiskām attiecībām starp šīm personām, pat ne konstatējumam par viņu nodoma neievērot mikro, mazo vai vidējo uzņēmumu definīciju šī ieteikuma izpratnē.

      (1)  OV C 147, 25.5.2013.


title: Lieta C-267/08: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 6. oktobra spriedums ( Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt — Austrija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SPÖ Landesorganisation Kärnten/Finanzamt Klagenfurt (PVN — Tiesības atskaitīt samaksāto priekšnodokli — Jēdziens saimnieciskas darbības — Politiskas partijas reģionālā organizācija — Reklāmas darbības par labu partijas apakšorganizācijām — Ar šīm darbībām saistītie, ieņēmumus pārsniedzošie izdevumi)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/12

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 6. oktobra spriedums (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt — Austrija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SPÖ Landesorganisation Kärnten/Finanzamt Klagenfurt

   (Lieta C-267/08) (1)

   (PVN - Tiesības atskaitīt samaksāto priekšnodokli - Jēdziens “saimnieciskas darbības” - Politiskas partijas reģionālā organizācija - Reklāmas darbības par labu partijas apakšorganizācijām - Ar šīm darbībām saistītie, ieņēmumus pārsniedzošie izdevumi)
   2009/C 282/21
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja:
      SPÖ Landesorganisation Kärnten

      Atbildētāja:
      Finanzamt Klagenfurt

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Klagenfurt (Austrija) — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 4. panta 1. un 2. punkta interpretācija — “Saimnieciskās darbības” jēdziens — Politiskās partijas reģionālas organizācijas reklāmas darbības sabiedrisko attiecību darba, reklāmas materiālu ražošanas un piegāžu un ikgadējas balles organizēšanas formā īstenošana, labumu no kuras gūst minētās partijas vietējas organizācijas — Ar šīm darbībām saistītie izdevumi, kas būtiski pārsniedz ieņēmumus, kuri tiek gūti, rēķinus par dažām no šīm darbībām piestādot vietējām organizācijām, kā arī pārdodot biļetes ballei

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 4. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ārējās reklāmas darbības, ko veic dalībvalsts politiskās partijas daļa, nav jāuzskata par saimniecisku darbību.

      (1)  OV C 247, 27.09.2008


title: Lieta C-471/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. septembrī iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) — Peter Link/Condor Flugdienst GmbH

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/45

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. septembrī iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) — Peter Link/Condor Flugdienst GmbH

   (Lieta C-471/13)
   2013/C 344/78
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Rüsselsheim

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Peter Link

      Atbildētāja: Condor Flugdienst GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tiesības uz kompensāciju, kas būtu analoģiskas Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 6. pantā un 7. pantā paredzētajām, pastāv arī tad, ja pasažieru sākotnēji rezervētā reisa paredzētā ielidošana kavējas ilgāk par 3 stundām, taču pasažieri pa to laiku — pēc izlidošanas ilgstošas kavēšanās — brīvprātīgi, patstāvīgi un par saviem līdzekļiem ir noorganizējuši aizvietojošu transportēšanu, ko veic cits gaisa pārvadātājs, un tāpēc nedodas sākotnēji rezervētajā reisā, turklāt pasažieri saistībā ar aizvietojošu transportēšanu galamērķa lidostā ierodas vairāk nekā 3 stundas pēc sākotnēji rezervētā reisa paredzētā ielidošanas laika?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 6. pantā un 7. pantā paredzētajām tiesībām analoģisku tiesību esamībai ir izšķiroši, ka aizvietojošas transportēšanas, ko veic cits gaisa pārvadātājs, brīvprātīgā un patstāvīgā izvēle notiek laikā, kad kavēšanās tik un tā jau ir bijusi piecas stundas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 261/2004 6. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punktu un 8. panta 1. punkta a) apakšpunktu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).


title: Lieta T-66/15: Prasība, kas celta 2015. gada 12. februārī – Alsharghawi/Padome

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/39

         Prasība, kas celta 2015. gada 12. februārī – Alsharghawi/Padome
   (Lieta T-66/15)
   (2015/C 146/53)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburga, Dienvidāfrika) (pārstāvis – É. Moutet, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt un nospriest, ka Padome, nepārskatot prasītāja situāciju, nav izpildījusi LESD paredzētos pienākumus;

               —

               dot Padomei rīkojumu pārskatīt prasītāja situāciju;

               —

               piespriest Padomei segt ne tikai pašai savus, bet arī atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatošanai prasītājs izvirza tikai vienu pamatu, norādīdams, ka atstājot bez ievērības viņa pieteikumu pārskatīt lietu, Padome nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir jāpilda saskaņā ar Eiropas Savienības tiesisko regulējumu un judikatūru.


title: Lieta T-164/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedums — ColArt / Americas /ITSB ( BASICS ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes BASICS reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Aprakstoša preču zīme — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts — Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja — Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkts)

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/33

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedums — ColArt/Americas/ITSB (“BASICS”)
   (Lieta T-164/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “BASICS’ reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstoša preču zīme - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja - Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkts)
   (2007/C 247/53)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ColArt/Ameritas, Inc., Piscataway, New Jersey (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — E. Soler Borda un R. Zeineh, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — A. Folliard-Monguiral, agent)
   Priekšmets
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 7. aprīļa lēmumu (lieta R 788/2005-4), ar kuru noraidīts vārdiskas preču zīmes “BASICS” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  ColArt/Ameritas, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 12.8.2006.


title: Lieta T-302/03: Pirmās instances tiesas 2006. gada 10. oktobra spriedums — PTV pret ITSB ( map&guide ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes map&guide reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamatojumi — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/11

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 10. oktobra spriedums — PTV pret ITSB (“map&guide”)
   (Lieta T-302/03) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “map&guide” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamatojumi - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
   (2006/C 310/19)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: PTV Planung Transport Verkehr AG, Karslrūe [Karlsruhe] (Vācija) (pārstāvis — F. Nīlsens [F. Nielsen], avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — B. Millers [B. Müller] un G. Šneiders [G. Schneider])
   Priekšmets
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2003. gada 1. jūlija lēmumu (lieta R 1046/2001-2) attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku preču zīmi “map&guide” kā Kopienas preču zīmi.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 264, 01.11.2003.


title: Lieta F-86/06: Prasība, kas celta 2006. gada 28. jūlijā — Vereecken pret Komisiju

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/19

         Prasība, kas celta 2006. gada 28. jūlijā — Vereecken pret Komisiju
   (Lieta F-86/06)
   (2006/C 237/33)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Marc Vereecken, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues, A. Jaume un C. Bernard-Glanz, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:
   Pamatā:

               —

               atcelt Iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar ko tiek noraidīta prasītāja sūdzība, kopā ar Iecēlējinstitūcijas atteikumu iekļaut prasītāju to ierēdņu sarakstā, kas ir paaugstināti A*9 pakāpē 2005. gada paaugstināšanas ietvaros; šis atteikums netieši izrietēja no 2005. gada 23. novembra administratīvās informācijas Nr. 85/2005, kā arī no prasītāja karjeras attīstības ziņojumiem par 2003. un 2005. gadu;

               —

               norādīt Iecēlējinstitūcijai uz sekām, ko ietver apstrīdēto lēmumu atcelšana un it īpaši likt pārkvalificēt prasītāja pakāpi uz A*9 pakāpi ar atpakaļejošu spēku ar 2005. gada 1. martu.

         Pakārtoti:

               —

               pieprasīt atbildētājai atzīt prasītāju par paaugstināmu A*9 pakāpē nākamās paaugstināšanas laikā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājam radušos kaitējumu sakarā ar to, ka viņš netika paaugstināts A*9 pakāpē kopš 2005. gada 1. marta;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājam radušos morālo kaitējumu sakarā ar novērtējuma ziņojuma par 1997.–1999. gadu neveikšanu un novērtējuma ziņojuma par 1999.–2001. gadu un karjeras attīstības ziņojuma par 2003. un 2004. gadu novēlotu veikšanu.

         Jebkurā gadījumā

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda trīs pamatus, kas ir ļoti līdzīgi tam pirmajam, trešajam un ceturtajam pamatam, uz kuriem tas pats prasītājs ir atsaucies prasībā lietā F–17/0 (1).

      (1)  OV C 96, 22.04.2006., 39. lpp.


title: Lieta T-404/11: Prasība, kas celta 2011. gada 25. jūlijā — Turbo Compressor Manufacturer /Padome

text:
               1.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 290/11

         Prasība, kas celta 2011. gada 25. jūlijā — Turbo Compressor Manufacturer/Padome
   (Lieta T-404/11)
   2011/C 290/15
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Turbo Compressor Manufacturer (Teherāna, Irāna) (pārstāvis — K. Kleinschmidt, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 23. maija Lēmumu 2011/299/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, tiktāl, ciktāl šis tiesību akts attiecas uz prasītāju;

               —

               veikt procesa organizatorisko pasākumu saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 64. pantu, noteicot, ka atbildētajai ir jāizsniedz visi ar apstrīdēto lēmumu saistītie dokumenti tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāptas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā garantētās pamattiesības.
               Esot pārkāptas prasītājas pamattiesības, kas tiek garantētas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (turpmāk tekstā — “Pamattiesību harta”). Pamattiesību hartas 16. pantā tiekot garantēta darījumdarbības brīvība Eiropas Savienībā, kā arī — 17. pantā — tiesības Eiropas Savienībā lietot likumīgi iegūtu īpašumu un, it īpaši, ar to brīvi rīkoties. Pamattiesību hartas 20. un 21. prasītājai pantā ir garantētas tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi un nediskrimināciju.
               Ar apstrīdēto lēmumu prasītājai tiekot liegta dalība ekonomiskajā apritē Eiropas Savienībā. Tādējādi tiekot apdraudēta prasītājas ekonomiskā eksistence. Prasītāja esot atkarīga no piegādēm no Eiropas Savienības ekonomiskās teritorijas.
               Nepastāvot sabiedrības intereses ierobežot prasītājas darījumdarbības brīvību, tiesības uz īpašumu, vienlīdzīgu attieksmi un nedriskrimināciju. It īpaši neesot faktu, kas pietiekami pamatotu atbildētājas lēmumu un no tā izrietošo prasītājas pamattiesību aizskārumu. Prasītāja neesot iesaistīta, jo sevišķi, ar kodoliekārtu izplatīšanu saistītās darbībās un/vai kodolieroču piegādes sistēmu izstrādē.
               Turklāt esot notikusi sajaukšana. Apstrīdētajā lēmumā minētais uzņēmums SATAK neesot identisks ar prasītāju. Tas esot prasītājai svešs trešais uzņēmums. Faktu, ka ar apstrīdēto lēmumu tā ir tikusi iekļauta sarakstā Lēmuma 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, II pielikumā, prasītāja var izskaidrot vienīgi ar to, ka ir tikusi sajaukta ar kādu citu uzņēmumu, kura nosaukuma daļa ir “SATAK” vai kas līdzīgs.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot acīmredzami kļūdaini novērtēti lēmumu pamatojošie fakti.
               Esot acīmredzami kļūdaini novērtēti atbildētāja lēmumu pamatojošie fakti. Prasītāja neesot iesaistīta ar kodoliekārtu izplatīšanu saistītās darbībās, kodolieroču vai citu ieroču sistēmu piegādes sistēmu tirdzniecībā un/vai izstrādē.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts samērīguma princips.
               Atbildētāja savā lēmumā neesot ievērojusi samērīguma principu. Atbildētāja, pamatojoties uz meklējumiem internetā pēc atslēgvārdiem “SATAK” un “Irānas kodolprogramma”, varot vienīgi izdarīt pieņēmumu, ka Lēmuma 2011/299/KĀDP I B pielikuma 31. punktā minētā piegāde varētu būt ietvērusi sešas padomju tipa KH-55(SM) no gaisa palaižamas spārnotās raķetes, kuras Irāna 2001. vai 2002. gadā it kā esot nopirkusi no Ukrainas.
               Prasītājai neesot ne darījuma attiecību ar Ukrainas valsts uzņēmumu UkrSpetzExport, ne arī tā importējot padomju tipa KH-55(SM) no gaisa palaižamas spārnotās raķetes, ne arī citus ieročus vai ieroču transportēšanas sistēmas.
               Prasītaja neesot apstrīdētā lēmuma I B pielikuma 31. punktā minētais uzņēmums “SATAK”.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāptas tiesības tikt uzklausītam.
               Esot pārkāptas tiesības tikt uzklausītam. Apstrīdētā lēmuma I B pielikuma 31. punktā norādītais pamatojums prasītājai neesot saprotams, un saprotamu pamatojumu atbildētāja prasītājai arī neesot atsevišķi paziņojusi, un tādējādi esot pārkāptas tās tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesas aizsardzību.


title: lieta F-130/05: Prasība, kas celta  2005. gada 31. decembrī  —  Soares  pret Komisiju

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/57

         Prasība, kas celta 2005. gada 31. decembrī — Soares pret Komisiju
   (lieta F-130/05)
   (2006/C 60/105)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carlos Alberto Soares (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — A. Coolen, J.-N. Loius un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 19. septembra lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums atjaunot viņa karjeru;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza vienu pamatu — labas vadības un pārvaldības principu, vienlīdzīgas attieksmes principa un Civildienesta noteikumu 45. panta pārkāpumu redakcijā, kas bija spēkā līdz 2004. gada 1. maijam.
   Prasītājs Komisijai pārmet to, ka tā ir novilcinājusi viņa karjeru, jo, pirmkārt, no 1995. līdz 2000. amatā paaugstināšanas gadam tā nav sastādījusi viņa novērtējuma ziņojumu un, otrkārt, nav veikusi pasākumus, lai atlīdzinātu zaudējumus, kas prasītājam nodarīti sakarā ar šo ziņojumu trūkumu.


title: Lieta C-59/07: Prasība, kas celta 2007. gada 7. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti

text:
               24.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/12

         Prasība, kas celta 2007. gada 7. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti
   (Lieta C-59/07)
   (2007/C 69/27)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Condou-Durande un A. Alcover San Pedro)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2003. gada 25. novembra Direktīvas 2003/109/EK (1) par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji, prasības, un katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2003/109/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2006. gada 23. janvārī.

      (1)  OV 2004, L 16, 44. lpp.


title: Lieta C-133/16: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Cour d'appel de Mons (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Christian Ferenschild/JPC Motor SA Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Patēriņa preču pārdošana un saistītās garantijas — Direktīva 1999/44/EK — 5. panta 1. punkts — Pārdevēja saistību termiņš — Noilguma termiņš — 7. panta 1. punkta otrā daļa — Lietotas preces — Pārdevēja saistību līgumisks ierobežojums

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/7

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Cour d'appel de Mons (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Christian Ferenschild/JPC Motor SA

   (Lieta C-133/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patēriņa preču pārdošana un saistītās garantijas - Direktīva 1999/44/EK - 5. panta 1. punkts - Pārdevēja saistību termiņš - Noilguma termiņš - 7. panta 1. punkta otrā daļa - Lietotas preces - Pārdevēja saistību līgumisks ierobežojums)
   (2017/C 293/09)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Mons

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Christian Ferenschild

      Atbildētāja: JPC Motor SA

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīvas 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām 5. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā dalībvalsts tiesību norma, kurā ir atļauts noilguma termiņš patērētāju celtajām prasībām, kurš ir mazāks par diviem gadiem no preces piegādes brīža, ja minētā dalībvalsts ir izmantojusi otrajā no šīs direktīvas tiesību normām paredzēto iespēju un ja pārdevējs un patērētājs attiecībā uz konkrēto lietoto preci ir vienojušies par pārdevēja saistību termiņu, kas ir mazāks par diviem gadiem, proti, viens gads.

      (1)  OV C 191, 30.5.2016.


title: Lieta C-222/15: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 7. jūlija spriedums (Pécsi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hőszig Kft./Alstom Power Thermal Services Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Jurisdikcijas noteikšanas klauzula — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — 23. pants — Vispārīgajos noteikumos iekļauta klauzula — Pušu piekrišana minētajiem noteikumiem — Šādas klauzulas spēkā esamība un precizitāte

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/20

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 7. jūlija spriedums (Pécsi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hőszig Kft./Alstom Power Thermal Services

   (Lieta C-222/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Jurisdikcijas noteikšanas klauzula - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - 23. pants - Vispārīgajos noteikumos iekļauta klauzula - Pušu piekrišana minētajiem noteikumiem - Šādas klauzulas spēkā esamība un precizitāte)
   (2016/C 335/27)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Pécsi Törvényszék

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Hőszig Kft.

      Atbildētāja: Alstom Power Thermal Services

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 23. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda jurisdikcijas noteikšanas klauzula kā pamatlietā aplūkotā, kura, pirmkārt, ir ietverta pasūtītāja vispārīgajos iegādes noteikumos, kas ir minēti instrumentos, kuri veido starp šīm pusēm noslēgtos līgumus, un kas ir tikuši nosūtīti līdz ar šo līgumu noslēgšanu, un kurā, otrkārt, par kompetentajām tiesām ir norādītas kādas dalībvalsts pilsētas tiesas, atbilst minētās tiesību normas prasībām attiecībā uz pušu piekrišanu un šādas klauzulas satura precizitāti.

      (1)  OV C 245, 27.7.2015.


title: Lieta C-64/06: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 14. jūnijā ( Obvodní soud pro Prahu 3 (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Telefónica O2 Czech Republic a.s. , iepriekš Český Telecom as / Czech On Line as (Elektroniskās komunikācijas — Tīkli un pakalpojumi — Kopējais tiesiskais regulējums — Dominējošs uzņēmums — Pienākums nodrošināt savstarpēju savienojumu ar citiem operatoriem — Pārejas noteikumi — Direktīva 97/33)

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/11

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 14. jūnijā (Obvodní soud pro Prahu 3 (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Telefónica O2 Czech Republic a.s., iepriekš Český Telecom as/Czech On Line as

   (Lieta C-64/06) (1)

   (Elektroniskās komunikācijas - Tīkli un pakalpojumi - Kopējais tiesiskais regulējums - Dominējošs uzņēmums - Pienākums nodrošināt savstarpēju savienojumu ar citiem operatoriem - Pārejas noteikumi - Direktīva 97/33)
   (2007/C 183/18)
   Tiesvedības valoda — čehu
   Iesniedzējtiesa
   Obvodní soud pro Prahu 3
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Telefónica O2 Czech Republic as, iepriekš Český Telecom as

      Atbildētājs: Czech On Line as

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Obvodní soud pro Prahu 3 (Čehijas Republika) — Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (“piekļuves” direktīva) (OV L 108, 7. lpp.), ka arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (“pamatdirektīva”) (OV L 108, 33. lpp.) noteikumu interpretācija — Valsts reglamentējošās iestādes uzliktais pienākums uzņēmumam ar būtisku ietekmi telekomunikāciju tirgū noslēgt vienošanos par savstarpēju tīklu savienošanu ar citu operatoru, administratīvās procedūras laikā, kas norisinājās galvenokārt pirms pievienošanās ES un pirms kuras nav veikta tirgus analīzes procedūra
   Rezolutīvā daļa:
   atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (“piekļuves” direktīva) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (“pamatdirektīva”) pārejas noteikumiem, Český telekomunikační úřad pēc 2004. gada 1. maija bija tiesības izskatīt iespēju telekomunikāciju uzņēmumam ar būtisku ietekmi tirgū Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 30. jūnija Direktīvas 97/33/EK par savstarpēju savienojumu telekomunikācijās attiecībā uz universālā pakalpojuma un savstarpējas savietojamības nodrošināšanu, piemērojot atvērtā tīkla nodrošināšanas (ATN) principus, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 24. septembra Direktīvu 98/61/EK, nozīmē uzlikt pienākumu noslēgt vienošanos par sava tīkla savstarpēju savienošanu ar cita operatora tīklu, ievērojot grozītās Direktīvas 97/33 noteikumus.

      (1)  OV C 121, 20.5.2006.


title: Lieta F-144/06: Prasība, kas celta 2006. gada 22. decembrī — Bleyaert pret Padomi

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/41

         Prasība, kas celta 2006. gada 22. decembrī — Bleyaert pret Padomi
   (Lieta F-144/06)
   (2007/C 20/64)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eric Bleyaert, Maldegem (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu neietvert prasītāja uzvārdu izraudzīto ierēdņu sarakstā dalībai apmācību programmā 2005. amatā paaugstināšanas gada sertifikācijas procedūras ietvaros;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, Padomes AST 8 pakāpes ierēdnis, iesniedza savu kandidatūru sertifikācijas procedūrai par 2005. amatā paaugstināšanas gadu. Tā uzvārds, kas bija ietverts izraudzīto ierēdņu apmācībai programmā 2005. amatā paaugstināšanas gada sertifikācijas procedūras ietvaros saraksta projektā, galīgajā sarakstā, ko publicēja 2006. gada 22. maijā un ko iecēlējinstitūcija pieņēma, ņemot vērā apvienotās novērtējuma komitejas atzinumu sertifikācijas procedūrai, netika ietverts. Šī komiteja uzklausīja prasītāju 2006. gada 17. maijā.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda, vispirms, uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu, jo vairāk tāpēc, ka iecēlējinstitūcija neatbildēja uz viņa sūdzību. Turklāt viņš norāda, ka tika pārkāpts Civildienesta noteikumu 45.a pants un minētā Civildienesta noteikumu panta vispārējo īstenošanas noteikumu 5. pants. It īpaši, apvienotā novērtējuma komitejai, kas varēja uzklausīt tikai tos ierēdņus, kuri apstrīdēja saraksta projektu, nebija tiesības uzaicināt prasītāju. Jebkurā gadījumā prasītājs uzskata, ka ir pārkāpts arī vienlīdzīgas attieksmes princips, jo apvienotā novērtējuma komiteja neuzklausīja visus ierēdņus, kuru uzvārdi tika ietverti saraksta projektā.


title: Lieta T-5/08: Prasība, kas celta 2008. gada 4. janvarī — Nestlé /ITSB — Master Beverage Industries ( Golden Eagle )

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/55

         Prasība, kas celta 2008. gada 4. janvarī — Nestlé/ITSB — Master Beverage Industries (“Golden Eagle”)
   (Lieta T-5/08)
   (2008/C 64/88)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Société des Produits Nestlé SA, Vervey (Šveice) (pārstāvis — A. von Mühlendahl, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Master Beverage Industries Pte Ltd, Singapūra (Singapūra)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja Apelāciju otrās padomes 2007. gada 1. oktobra lēmumu lietā R 563/2006-2 (Kopienas preču zīme Nr. 3 157 005);

               —

               nolemt, ka apstrīdētais Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 3 157 005 “RED MUG” norāde ar ērgļa attēlu ir jānoraida;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājai radušies procesā Apelāciju padomē;

               —

               gadījumā, ja Master Beverage, otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, iestātos šajā lietā, piespriest tai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājai radušies procesā Apelāciju padomē.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Master Beverage Industries

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “Golden Eagle” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 157 005

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas, starptautiskas un valsts grafiskas un vārdiskas preču zīmes “Red Cup”, “Gold Blend” un tases, tostarp, tases kafijai, attēli

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt iebildumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo konfliktējošajām preču zīmēm ir augsta vizuālās līdzības pakāpe sakarā ar reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē un gandrīz visās agrākajās preču zīmēs esošo deviņu elementu identisku izvietojumu


title: Lieta C-374/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 3. augustā ierosinājusi Mebrom NV par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 22. maija spriedumu lietā T-198/05 Mebrom NV /Eiropas Kopienu Komisija

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/17

         Apelācija, ko 2007. gada 3. augustā ierosinājusi Mebrom NV par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 22. maija spriedumu lietā T-198/05 Mebrom NV/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-374/07 P)
   (2007/C 247/22)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Mebrom NV (pārstāvji — K. Van Maldegem, avocat, C. Mereu, avocat)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt šo apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas 2007. gada 22. maija spriedumu lietā T-198/05;

               —

               atzīt apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumus lietā T-198/05 par pieņemamiem un pamatotiem;

               —

               apmierināt prasību atlīdzināt zaudējumus, kas celta pirmajā instancē, vai, pakārtoti, nodot lietu atkārtotai izskatīšanai pēc būtības Pirmās instances tiesā; un

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus abās tiesvedībās.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza šādus apelācijas pamatus pārsūdzētā sprieduma atcelšanai:
   Faktu un pierādījumu izkropļošana, kā arī acīmredzama kļūda faktu tiesiskajā vērtējumā:

               —

               jautājumu un atbilžu, kas tika iesniegti kā pierādījumi anketas formā, kļūdaina novērtēšana;

               —

               anketas par metilbromīda sezonālo izmantošanu kļūdaina novērtēšana;

               —

               pārdošanas datu, ko iesniedza apelācijas sūdzības iesniedzēja, neievērošana, un acīmredzama pārdošanas un importa datu, ko iesniedza apelācijas sūdzības iesniedzēja vai, attiecīgi, atbildētāja, sajaukšana;

               —

               kļūdaina pārdošanas datu novērtēšana;

               —

               pretrunas un neatbilstība faktu tiesiskajā vērtējumā;

               —

               pierādījumu neizvērtēšana kopumā un kopsakarā.

         Tiesībās noteiktās prasības noteikt faktiskos zaudējumus kļūdaina piemērošana:

               —

               zaudējumu esamības un zaudējumu apmēra sajaukšana;

               —

               zaudējumu esamības pārbaudes un cēloņsakarības pārbaudes sajaukšana;

               —

               pierādījumu tam, ka zaudējumu nevarēja kompensēt, pieprasīšana.

         PIT ir uzlikusi apelācijas sūdzības iesniedzējai nesamērīgu un nepamatotu pierādīšanas pienākumu.
   Pretrunīgs pamatojums.
   Procesuāla kļūda, piemērojot tiesiskās prasības par jaunu pierādījumu iesniegšanu tiesvedības gaitā.
   Tiesību uz aizstāvēšanos, tiesību uz taisnīgu tiesu un lietas dalībnieku procesuālo tiesību vienlīdzības pārkāpums.


title: Lieta T-419/15: Prasība, kas celta 2015. gada 28. jūlijā – Cofely Solelec u.c./Parlaments

text:
               12.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/27

         Prasība, kas celta 2015. gada 28. jūlijā – Cofely Solelec u.c./Parlaments
   (Lieta T-419/15)
   (2015/C 337/28)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luksemburga), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luksemburga) un Cofely Fabricom (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – S. Marx, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt:

                           —

                           Eiropas Parlamenta Infrastruktūras un loģistikas ģenerāldirekcijas 2015. gada 29. maija lēmumu Nr. D(2015)24297, ar kuru tika atcelta publiskā iepirkuma procedūra ar atsauces Nr. INLO-D-UPIL-T-14-AO4 – 75. kārta “elektroenerģija – augstspriegums” saistībā ar ēkas Konrad Adenauer Luksemburgā paplašināšanas un atjaunošanas projektu,

                           —

                           Eiropas Parlamenta Infrastruktūras un loģistikas ģenerāldirekcijas 2015. gada 11. jūnija lēmumu Nr. D(2015)28116, ar kuru tika atcelta publiskā iepirkuma procedūra ar atsauces Nr. INLO-D-UPIL- T-14-AO4 – 75. kārta ‟elektroenerģija – augstspriegums” saistībā ar ēkas Konrad Adenauer Luksemburgā paplašināšanas un atjaunošanas projektu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka neesot norādīts pamatojums, jo atbildētājs ir attaisnojis 2015. gada 29. maija un 2015. gada 11. jūnija lēmumus par atcelšanu tikai ar to, ka citi saņemtie piedāvājumi, tostarp prasītāju iesniegtais, būtiski pārsniedzot tirgus vērtības novērtējumu, uz kuru līgumslēdzēja iestāde balstījās iepriekš, neprecizējot to savos lēmumos. Atbildētājs šo aptuveno summu precizēja tika vēlākā 2015. gada 18. jūnija vēstulē.

               2.

               Ar otro pamatu, kas norādīts pakārtoti, tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Prasītāji norāda, ka atbildētāja veiktais tirgus vērtības novērtējums neatbilst tirgus realitātei un ir kļūdains acīmredzami pārāk zema vērtējuma dēļ.


title: Lieta T-821/14: Prasība, kas celta 2014. gada 20. decembrī  – Pollo Delta di Scabin Giancarlo  un  C. /Komisija

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/44

         Prasība, kas celta 2014. gada 20. decembrī – Pollo Delta di Scabin Giancarlo un C./Komisija
   (Lieta T-821/14)
   (2015/C 065/60)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pollo Delta di Scabin Giancarlo un C. Snc (Porto Viro, Itālija) (pārstāvis – V. Migliorini, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu un katrā ziņā atcelt Eiropas Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektora Jerry Plewa2014. gada 28. jūlija vēstuli Nr. SM/FUN S/2622874, kura tika nosūtīta Itālijas Lauksaimniecības un mežu politikas ministrijas Starptautiskās un Eiropas Savienības politikas ģenerāldirektoram Felice Assenza un par kuru prasītāja uzzināja, 2014. gada 19. novembrī piekļūstot dokumentiem, ciktāl ar šo vēstuli ir noraidīts Itālijas pieteikums attiecībā uz 6.–9. atbalsta pasākumiem, kuri pieprasīti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 220. pantu, it īpaši tiem, kuri attiecas uz kautuvēm, kurās dzīvnieki nokauti atbilstoši veselības pasākumiem, kuri paredzēti putnu gripas novēršanai un saistībā ar uzņēmumiem nodarītajiem zaudējumiem, kā arī Komisijas 2014. gada 10. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1071 par ārkārtas atbalsta pasākumiem olu un mājputnu gaļas nozarei Itālijā, kas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī tika publicēta 2014. gada 11. oktobrī, ciktāl no noteiktajiem atbalsta pasākumiem Regulas (ES) Nr. 1308/2013 220. panta izpratnē ir izslēgtas kautuves, kurās dzīvniekus nokauti atbilstoši veselības pasākumiem, kuri paredzēti putnu gripas un uzņēmumiem radīto zaudējumu novēršanai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-820/14 Delta Group agroalimentare/Komisija izvirzītie.


title: Lieta F-114/12: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 21. janvāra spriedums — Jelenkowska-Luca /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Atlīdzība — Ekspatriācijas pabalsts — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētie nosacījumi — Dalībvalsts, kuras teritorijā atrodas dienesta vieta, pilsonība — Pastāvīgā dzīvesvieta)

text:
               15.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/19

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 21. janvāra spriedums — Jelenkowska-Luca/Komisija
   (Lieta F-114/12) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Atlīdzība - Ekspatriācijas pabalsts - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētie nosacījumi - Dalībvalsts, kuras teritorijā atrodas dienesta vieta, pilsonība - Pastāvīgā dzīvesvieta)
   2014/C 78/40
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jelenkowska-Luca (Roma, Itālija) (pārstāvis — P. K. Rosiak, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — K. Herrmann un M. V. Joris)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu par ekspatriācijas pabalsta nepiešķiršanu prasītājai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               E. Jelenkowska-Luca sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013., 71. lpp.


title: Lieta C-87/10: Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 9. jūnija spriedums ( Tribunale Ordinario di Vicenza (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Electrosteel Europe sa/Edil Centro SpA (Jurisdikcija un spriedumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Īpašā jurisdikcija — 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta pirmais ievilkums — Līgumiskas saistības izpildes vietas tiesa — Preču pārdošana — Piegādes vieta — Līgums, kurā ir ietverta klauzula “piegāde no rūpnīcas” )

text:
               30.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 226/6

         Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 9. jūnija spriedums (Tribunale Ordinario di Vicenza (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Electrosteel Europe sa/Edil Centro SpA

   (Lieta C-87/10) (1)

   (Jurisdikcija un spriedumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Īpašā jurisdikcija - 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta pirmais ievilkums - Līgumiskas saistības izpildes vietas tiesa - Preču pārdošana - Piegādes vieta - Līgums, kurā ir ietverta klauzula “piegāde no rūpnīcas”)
   2011/C 226/09
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Ordinario di Vicenza

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Electrosteel Europe sa

      Atbildētāja: Edil Centro SpA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālo nolēmumu — Tribunale Ordinario di Vicenza — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.) 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija — Īpašā jurisdikcija — Jēdziens “vieta, kurā saskaņā ar līgumu, preces tika piegādātas vai tām bija jābūt piegādātām” — Preču, kas ir līguma priekšmets, galamērķis vai vieta, kurā pārdevējs tiek atbrīvots no piegādes pienākuma

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta pirmais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka pārdevuma ar piegādi gadījumā vieta, kurā preces ir piegādātas vai bija jāpiegādā saskaņā ar līgumu, ir jānosaka, pamatojoties uz šī līguma noteikumiem.
   Lai pārbaudītu, vai piegādes vieta ir nosakāma “saskaņā ar līgumu”, valsts tiesai, kura izskata lietu, ir jāņem vērā visi šā līguma noteikumi un klauzulas, kas var skaidri noteikt šo vietu, tostarp tādi noteikumi un klauzulas, kas tiek vispārēji atzīti un paredzēti starptautiskās tirdzniecības praksē, kā Starptautiskās Tirdzniecības palātas izstrādātie Incoterms (“international commercial terms”) 2000. gadā publicētajā redakcijā.
   Ja šādi nav iespējams noteikt piegādes vietu, neatsaucoties uz līgumam piemērojamām materiālajām tiesībām, piegādes vieta ir tā, kurā ir notikusi fiziskā preču nodošana, ar kuru pircējs ir ieguvis vai tam bija jāiegūst faktiska vara pār šīm precēm pirkuma darījuma galamērķī.

      (1)  OV C 100, 17.04.2010.


title: Lieta C-384/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 13. augustā iesniedza Landgericht Rostock (Vācija) — Kriminālprocess pret Per Harald Lökkevik

text:
               10.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 13. augustā iesniedza Landgericht Rostock (Vācija) — Kriminālprocess pret Per Harald Lökkevik

   (Lieta C-384/12)
   2012/C 343/05
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Rostock

      Lietas dalībnieks pamata procesā

      Per Harald Lökkevik

      Otra lietas dalībniece: Rostokas prokuratūra

      Prejudiciālais jautājums

   Vai labuma jēdziens Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1) 4. panta 3. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ietilpst arī šķietama Eiropas Komisijas kompetences neesamības panākšana, subsīdijas piešķiršanas procesā norādot ziņas, lai izvairītos no 1998. gada 7. aprīļa Lielu ieguldījumu projektu reģionāla atbalsta daudznozaru pamatprincipu (OV C 107, 7. lpp.) 2. 1. i). punktā paredzētās paziņošanas par reģionālajiem atbalsta shēmas ieguldījumu projektiem, ja projekta kopējās izmaksas ir vismaz EUR 50 miljoni?

      (1)  OV L 312, 1. lpp.


title: Lieta T-661/14: Prasība, kas celta 2014. gada 11. septembrī – Latvijas Republika/Eiropas Komisija

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/56

      Prasība, kas celta 2014. gada 11. septembrī – Latvijas Republika/Eiropas Komisija
      (Lieta T-661/14)
      (2014/C 395/69)
      Tiesvedības valoda – latviešu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Latvijas Republika (pārstāvji – Inguss Kalniņš un Dace Pelše)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2004. gada 9. jūlija Īstenošanas lēmumu C(2014)4479 (1) daļā, kurā tas attiecas uz Latvijas Republiku un kurā no Savienības finansējuma tiek izslēgti izdevumi EUR 739 393,95 apmērā, kas radušies Latvijas akreditētajai maksājumu aģentūrai no 2009. līdz 2012. finanšu gadam saistībā ar savstarpējās atbilstības prasību noteikšanu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt Latvijas Republikas tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu Regulas Nr. 1782/2003 (1) 5. panta 1. punkta un Regulas Nr. 73/2009 (2) 6. panta 1. punkta interpretācijā, jo:

                              —

                              no Regulas Nr. 1782/2003 5. panta un Tiesas judikatūras izrietot, ka dalībvalstīm, ņemot vērā attiecīgo apgabalu specifiskās īpašības, esot rīcības brīvība noteikt prasības attiecībā uz laba lauksaimniecības un vides stāvokļa apstākļiem;

                              —

                              Regulas Nr. 1782/2003 pielikumā norādītās problēmas varot atrisināt, katrai problēmai izvērtējot un nosakot atbilstošākos (efektīvākos) no šajā regulā noteiktajiem standartiem atbilstoši nacionālajam kontekstam;

                              —

                              ievērojot samērīguma principu, proti, ja standartu ieviešana attiecas tikai uz nelielām lauksaimniecības zemju platībām un tādējādi rada ievērojami lielāku administratīvo slogu un izmaksas, nekā ieguvumus, dalībvalstis varot ieviest būtiskākos standartus, ja vien ar tiem var sasniegt Regulā Nr. 1782/2003 noteiktos mērķus;

                              —

                              Komisijai neesot bijis konsekventa viedokļa par Regulas Nr. 1782/2003 III pielikumā norādīto standartu būtiskumu un obligāto raksturu, turklāt Komisijas bezdarbības līdz 2009. gada rudenim dēļ esot noticis tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvota kļūda Regulas Nr. 1290/2005 (2) un Pamatnostādņu Nr. VI/5330/97 (Pamatnostādnes attiecībā uz finansiālo seku aprēķinu ELVGF Garantiju nodaļas grāmatojumu noskaidrošanas lēmuma sagatavošanas ietvaros) piemērošanā, Komisijai aprēķinot Latvijas Republikai piemērojamo finanšu korekciju, jo:

                              —

                              neesot ievērots samērīguma princips, nenorādot, kāds risks ir nodarīts fondiem un neņemot vērā Latvijas Republikas iesniegtos aprēķinus, atbilstoši kuriem nodarītais risks esot maznozīmīgs;

                              —

                              esot pārkāptas pamatnostādnes, atbilstoši kurām izlīdzinātās likmes pieeja esot izmantojama tikai tad, ja ar pieejamo informāciju nevarot novērtēt zaudējumus, kaut arī Latvijas Republika esot Komisijai sniegusi precīzu informāciju, atbilstoši kurai esot bijis iespējams aprēķināt fondiem nodarīto risku.

         (1)  Komisijas 2014. gada 9. jūlija Īstenošanas lēmums 2014/458/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 205, 62. lpp.).

         (1)  Padomes 2003. gada 29. septembra Regula (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 (OV L 270, 1. lpp.).

         (2)  Padomes 2009. gada 19. janvāra Regula (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 30, 16. lpp.).

         (2)  Padomes 2005. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 209, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta)  2005. gada 15. decembrī  lietā C-96/05 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/65/EK — Noteiktu sabiedrību veidu gada pārskati un konsolidētie pārskati — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/10

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 15. decembrī
   lietā C-96/05 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/65/EK - Noteiktu sabiedrību veidu gada pārskati un konsolidētie pārskati - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 48/19)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Lietā C-96/05 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2005. gada 21. februārī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Braun un G. Zavvos) pret Grieķijas Republiku (pārstāve — N. Dafniou), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Schiemann, tiesneši M. Ilešič (referents) un E. Levits, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2005. gada 15. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot noteiktajā termiņā normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvu 2001/65/EK, ar ko Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK un 86/635/EEK groza attiecībā uz novērtēšanas noteikumiem, ko piemēro noteiktu veidu sabiedrību, kā arī banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 93, 16.04.2005.


title: Lieta T-253/13: Prasība, kas celta 2013. gada 6. maijā — Orthogen /ITSB — Arthrex Medizinische Instrumente ( IRAP )

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/40

         Prasība, kas celta 2013. gada 6. maijā — Orthogen/ITSB — Arthrex Medizinische Instrumente (“IRAP”)
   (Lieta T-253/13)
   2013/C 207/67
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Orthogen AG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvji — M. Finger un S. Krüger, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Arthrex Medizinische Instrumente GmbH (Karlsfeld, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 21. februāra lēmumu lietā R 382/2012-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp procesā Apelāciju padomē radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “IRAP” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 5., 10., 42. un 44. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 3 609 121

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Arthrex Medizinische Instrumente GmbH

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: absolūts spēkā neesamības pamats; “IRAP” esot vispārīgs parasti lietojams saīsinājums noteiktam proteīnam, kuram ir būtiska nozīme medicīniskā vai attiecīgi veterināri — medicīniskā ārstēšanas procesā

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-189/15: Prasība, kas celta 2015. gada 15. aprīlī – TMG Landelijke Media un Willems/Komisija

text:
               8.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/30

         Prasība, kas celta 2015. gada 15. aprīlī – TMG Landelijke Media un Willems/Komisija
   (Lieta T-189/15)
   (2015/C 190/34)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: TMG Landelijke Media BV (Amsterdama, Nīderlande) un Menzo Willems (Voorburg, Nīderlande) (pārstāvji – R. Le Poole un L. Broers, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2015. gada 17. februāra lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasība ir vērsta pret Komisijas lēmumu, ar kuru tā noraidīja pieprasījumu piekļūt sarakstei starp Nīderlandi un Komisiju saistībā ar Eiropas paziņojumu par piedziņu, kas pret Nīderlandi tika izdots 2014. gadā.
   Prasības pamatojumam prasītāji izvirza četrus pamatus.

               1.

               Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums: Komisija prettiesiski esot liegusi piekļuvi noteiktiem dokumentiem, pamatojot, ka tādējādi tiktu ietekmētas sabiedrības intereses saistībā ar Savienības finanšu, monetāro vai ekonomikas politiku.

               2.

               Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta pārkāpums: Komisija neesot pietiekami pierādījusi, ka lēmuma pieņemšanas process tiktu nopietni ietekmēts. Turklāt tā esot rīkojusies prettiesiski, nepārbaudot sevišķo sabiedrības interešu šo dokumentu izpaušanā esamību.

               3.

               Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, anonimizējot tādu darbinieku vārdus, kuriem nav vadošu pienākumu. Tādējādi prasītāji neesot varējuši konstatēt, kādā līmenī sarakste ir notikusi un vai patiešām iesaistīti ir šādi darbinieki.

               4.

               Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 5. punkta pārkāpums: Komisija esot prettiesiski apmierinājusi Nīderlandes pieprasījumu nepubliskot noteiktus dokumentus Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. un 3. punktā uzskaitīto iemeslu dēļ. Šai ziņā prasītāji norāda uz saviem argumentiem otrā un trešā pamata ietvaros.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-89/14: Prasība, kas celta 2014. gada 10. februārī – Export Development Bank of Iran /Padome

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/49

         Prasība, kas celta 2014. gada 10. februārī – Export Development Bank of Iran/Padome
   (Lieta T-89/14)
   2014/C 135/63
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Export Development Bank of Iran (Teherāna, Irāna) (pārstāvis – J.-M. Thouvenin, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 15. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1154/2013, ciktāl tā skar prasītāju;

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 15. novembra Lēmumu 2013/661/KĀDP, ciktāl tas skar prasītāju,

               —

               atzīt par nepieņemamu attiecībā uz prasītāju Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012;

               —

               atzīt par nepieņemamu attiecībā uz prasītāju Lēmumu 2010/413/KĀDP,

               —

               pakārtoti, atcelt sākot ar 2014. gada 20. janvāri šo prasījumu pirmajos divos ievilkumos minēto īstenošanas regulu un lēmumu;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza deviņus pamatus, no kuriem astoņi ir būtībā identiski vai līdzīgi tiem pamatiem, kas tika izvirzīti lietā T-65/14 Bank Refah Kargaran/Padome.
   Turklāt prasītāja izvirza pamatu, kas ir balstīts uz vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu pārkāpumu.


title: Lieta C-366/05: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 21. jūnijā ( Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Optimus-Telecomunicações, SA / Fazenda Pública (Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai — Direktīva 69/335/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 85/303/EEK — 7. panta 1. punkts — Kapitāla nodoklis — Atbrīvojums — Nosacījumi — Situācija 1984. gada 1. jūlijā )

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/6

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 21. jūnijā (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Optimus-Telecomunicações, SA/Fazenda Pública

   (Lieta C-366/05) (1)

   (Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai - Direktīva 69/335/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 85/303/EEK - 7. panta 1. punkts - Kapitāla nodoklis - Atbrīvojums - Nosacījumi - Situācija 1984. gada 1. jūlijā)
   (2007/C 183/10)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Iesniedzējtiesa
   Supremo Tribunal Administrativo
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Optimus-Telecomunicações, SA

      Atbildētājs: Fazenda Pública

   Persona, kas iestājusies lietā: Ministério Público
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supremo Tribunal Administrativo — Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvas 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (OV L 249, 25. lpp.), kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīvu 85/303/EEK (OV L 156, 23. lpp.) 4. panta 2. punkta, 7. panta 1. punkta, 8. un 10. panta interpretācija — Zīmognodevas uzlikšana sabiedrībai ar ierobežotu atbildību par pamatkapitāla palielināšanas darījumu skaidrā naudā, kaut gan 1984. gada 1. jūlijā šāda veida darījums bija atbrīvots no šādām nodevām
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               ja tāda valsts, kā Portugāles Republika, kas ir pievienojusies Eiropas Kopienām no 1986. gada 1. janvāra un ja nav atkāpes noteikumu šīs valsts pievienošanās aktā vai kādā citā Kopienu tiesību aktā, 7. panta 1. punkts Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīvu 85/303/EEK, ir interpretējams tādējādi, ka tajā paredzētais obligātais atbrīvojums ir piemērojams visiem darījumiem, kam ir piemērojama Direktīva 69/335, kas 1984. gada 1. jūlijā minētajā valstī bija atbrīvoti no kapitāla nodokļa vai kuriem uzliktā nodokļa samazinātā likme bija 0,50 % vai mazāka;

               2)

               ja tāda valsts, kā Portugāles Republika, kas ir pievienojusies Eiropas Kopienām no 1986. gada 1. janvāra, ar 7. panta 1. punktu un 10. pantu Direktīvā 69/335, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 85/303, pēc 1986. gada 1. janvāra ir aizliegts ieviest zīmognodevu par pamatkapitāla palielināšanas darījumu, kam ir piemērojama Direktīva 69/335 un kas atbilstoši valsts tiesību normām 1984. gada 1. jūlijā bija atbrīvots no šīs nodevas.

      (1)  OV C 330, 24.12.2005.


title: Lieta T-157/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/63

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-157/06) (1)

   (2008/C 301/113)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 190, 12.8.2006.


title: Lieta T-553/15: Prasība, kas celta 2015. gada 25. septembrī – Export Development Bank of Iran/Padome

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/60

         Prasība, kas celta 2015. gada 25. septembrī – Export Development Bank of Iran/Padome
   (Lieta T-553/15)
   (2015/C 398/75)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Export Development Bank of Iran (Teherāna, Irāna) (pārstāvis – J.-M. Thouvenin, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pieņemot un atstājot spēkā ierobežojošu pasākumu, ko bija pieņēmusi Eiropas Savienības Padome attiecībā pret EDBI un kurš tika atcelts ar Vispārējās tiesas 2013. gada 6. septembra spriedumu (lietas T-4/11 un T-5/11), Eiropas Savienības Padome esot izraisījusi Eiropas Savienības ārpuslīgumiskās atbildības iestāšanos;

               —

               līdz ar to Eiropas Savienībai esot pienākums atlīdzināt kaitējumu, kurš tādēļ esot radies prasītājai;

               —

               materiālie zaudējumi esot nodarīti USD 5 6 4 70  860 apmērā, proti, EUR 5 0 5 08  718 apmērā saskaņā ar pašreizējo likmi, kas esot summa, kurai vēl esot jāpieskaita likumiskie procenti, un jebkādas citas summas, kas ir pamatota, apmērā;

               —

               morālais kaitējums esot nodarīts USD 7 4 1 32  366 apmērā, proti, EUR 6 6 20  613apmērā saskaņā ar pašreizējo likmi, kas esot summa, kurai vēl esot jāpieskaita likumiskie procenti, un jebkādas citas summas, kas ir pamatota, apmērā;

               —

               pakārtoti, visa vai daļa no summām, kas pieprasītas kā morālā kaitējuma atlīdzība, esot jāuzskata par tādām, kas ietilpst materiālajos zaudējumos, kas kā tādi arī ir jāiegrāmato, un

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, no kuriem divi attiecas uz Eiropas Savienības ārpuslīgumiskās atbildības iestāšanos un četri – uz kaitējumu, kāds izrietot no Eiropas Savienības Padomes prettiesiskās rīcības.

               —

               Par Eiropas Savienības ārpuslīgumiskās atbildības iestāšanos

                           1.

                           Pirmais pamats ir balstīts uz prettiesisku rīcību, kas tiek pārmesta Padomei (pieņemot un atstājot spēkā prasītājas līdzekļu iesaldēšanu) un kas tika pienācīgi konstatēta ar 2013. gada 6. septembra spriedumu Export Development Bank of Iran/Padome, T-4/11 un T-5/11, EU:T:2013:400.

                           2.

                           Otrais pamats ir balstīts uz faktu, ka Padomes prettiesiskā rīcība ir pietiekami būtisks tiesību normu, ar kurām tiek piešķirtas tiesības indivīdiem, pārkāpums.

               —

               Par kaitējumu, kāds izrietot no Eiropas Savienības Padomes prettiesiskās rīcības

                           3.

                           Trešais pamats ir balstīts uz to, ka prasītāja esot pārtraukusi darbības dokumentārā akreditīva jomā prettiesiskā pasākuma tiešu seku rezultātā.

                           4.

                           Ceturtais pamats ir balstīts uz peļņas zaudēšanu, kas saistīta ar neiespējamību prasītājai piekļūt tās līdzekļiem, kas iesaldēti Eiropas Savienībā.

                           5.

                           Piektais pamats ir balstīts uz kaitējumu, kāds izrietot no valūtas pārskaitījumu pārtraukšanas.

                           6.

                           Sestais pamats ir balstīts uz morālā kaitējuma nodarīšanu.


title: Lieta T-411/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 10. marta rīkojums – Hemofarm /ITSB – Laboratorios Diafarm  ( “HEMOFARM” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/36

         Vispārējās tiesas 2014. gada 10. marta rīkojums – Hemofarm/ITSB – Laboratorios Diafarm (“HEMOFARM”)
   (Lieta T-411/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2014/C 135/45
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hemofarm AD farmaceutsko–hemijska industrija Vršac (Vršac, Serbija) (pārstāvis – D. Cañadas Arcas, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Laboratorios Diafarm, SA (Barberà del Vallès, Spānija) (pārstāvis – E. Sugrañes Coca, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 17. maija lēmumu lietā R 298/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Laboratorios Diafarm, SA un Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 311, 22.10.2011.


title: Lieta C-513/07 P: Tiesas (sestā palāta) 2008. gada 17. oktobra rīkojums — AGC Flat Glass Europe SA , iepriekšējais nosaukums — Glaverbel SA /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācijas sūdzība — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 3. punkts — Grafiska preču zīme, kas attēlo stikla virsmas tekstūru — Reģistrācijas atteikums — Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas pierādījums — Mērķsabiedrība un vērā ņemamā teritorija)

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/12

         Tiesas (sestā palāta) 2008. gada 17. oktobra rīkojums — AGC Flat Glass Europe SA, iepriekšējais nosaukums — Glaverbel SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-513/07 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 3. punkts - Grafiska preču zīme, kas attēlo stikla virsmas tekstūru - Reģistrācijas atteikums - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas pierādījums - Mērķsabiedrība un vērā ņemamā teritorija)
   (2009/C 69/20)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AGC Flat Glass Europe SA, iepriekšējais nosaukums — Glaverbel SA (pārstāvis — T. Koerl, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — O. Mondéjar Ortuño)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-141/06 Glaverbel/ITSB, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 1. marta lēmumu lietā R 986/2004-4, ar kuru tika noraidīta apelācijas sūdzība par pārbaudītāja lēmumu atteikt reģistrēt grafisku preču zīmi, kas attēlo stikla virsmas tekstūru, attiecībā uz noteiktām precēm, kuras ietilpst 19. un 21. klasē
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  AGC Flat Glass Europe SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 51, 23.2.2008.


title: Lieta T-528/10: Prasība, kas celta 2010. gada 15. novembrī — Truvo Belgium /ITSB — AOL ( TRUVO )

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/42

         Prasība, kas celta 2010. gada 15. novembrī — Truvo Belgium/ITSB — AOL (“TRUVO”)
   (Lieta T-528/10)
   ()
   2011/C 30/76
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Truvo Belgium (Antverpene, Beļģija) (pārstāvis — O. van Haperen, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: AOL LLC (Dulles, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2010. gada 31. augusta lēmumu lietā R 893/2010-2 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “TRUVO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 35., 38. un 41. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 5632948

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas preču zīmes “TRUVEO” reģistrācija Nr. 4756169 attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus un noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visu 38. klasi

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: prasītāja uzskata, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, jo Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, i) veicot apzīmējumu vizuālo un fonētisko salīdzināšanu, ii) veicot apzīmējumu salīdzināšanu, ciktāl tā esot atteikusies piešķirt jebkādu nozīmi iebildumu iesniedzēja preču zīmei, iii) veicot pakalpojumu salīdzināšanu un iv) novērtējot konkrēto sabiedrības daļu


title: Lieta T-436/14: Prasība, kas celta 2014. gada 9. jūnijā  – Neka Novin /Padome

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/60

         Prasība, kas celta 2014. gada 9. jūnijā – Neka Novin/Padome
   (Lieta T-436/14)
   2014/C 253/81
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Neka Novin (Yusef Abad, Irāna) (pārstāvis – L. Vidal, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes pieņemto lēmumu atstāt spēkā prasītājam noteikto sankciju, kāda tā ir minēta 2014. gada 15. marta paziņojumā;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, ciktāl prasītājam noteikto ierobežojošo pasākumu izvirzītais pamats nevar būt pietiekams.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā, ciktāl atbildētāja esot nepamatoti uzskatījusi, ka prasītājs esot ieguvis specializētas iekārtas, ko var tieši izmantot Irānas kodolprogrammā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots samērīgums un ir pārkāptas īpašumtiesības.


title: Lietas C-50/03 izslēgšana no reģistra

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/19

      Lietas C-50/03
       (1)
      izslēgšana no reģistra

   (2005/C 45/35)

      tiesvedības valoda - vācu

   Eiropas Kopienu tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 9. novembrī ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-50/03 (Oberlandesgericht Rostok lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) 1. Simrad GmbH & Co. KG, 2. Kongsberg Simrad AS/Ministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur Macklenburg-Vorpommern.

      (1)  OV C 122, 10.05.2003.


title: Lieta T-713/15: Prasība, kas celta 2015. gada 30. novembrī – Pharm a care Laboratories/ITSB – Pharmavite LLC (“VITAMELTS”)

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/73

         Prasība, kas celta 2015. gada 30. novembrī – Pharm a care Laboratories/ITSB – Pharmavite LLC (“VITAMELTS”)
   (Lieta T-713/15)
   (2016/C 038/99)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd (Sidneja, Austrālija) (pārstāvis – I. De Freitas, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Pharmavite LLC (Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “VITAMELTS” – Kopienas preču zīme Nr. 11 403 581

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 10. septembra lēmums lietā R 2649/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               Anulēšanas nodaļas lēmumu atstāt spēkā pilnībā, tādējādi, lai tiktu noraidīts atcelšanas pieteikums Nr. 8627 C;

               —

               piespriest ITSB un Pharmavite LLC atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Tā esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka prasītāja, pildot apstrīdētās preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, esot rīkojusies ļaunticīgi;

               —

               Apelācijas padomes lēmums ir balstīts daļēji uz būtiskas procesuālās garantijas pārkāpumu, jo prasītājai neesot dota iespēja izteikt savus apsvērumus attiecībā uz pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu iesniedzēja iesniegtajiem pierādījumiem.


title: lieta C-405/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 22. septembrī iesniedza Nippon Steel Corp. par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu apvienotajās lietās T-67/00, T-68/00, T-71/00 un T-78/00 JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. un Sumimoto Metal Industries Ltd./Eiropas Kopienu Komisija

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/10

         Apelācija, ko 2004. gada 22. septembrī iesniedza Nippon Steel Corp. par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu apvienotajās lietās T-67/00, T-68/00, T-71/00 un T-78/00 JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. un Sumimoto Metal Industries Ltd./Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta C-405/04 P)
   (2004/C 284/20)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai 2004. gada 22. septembrī ir iesniegta apelācija par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlija spriedumu apvienotajās lietās T-67/00, T-68/00, T-71/00 un T-78/00 JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. un Sumimoto Metal Industries Ltd. pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko iesniedza Nippon Steel Corp., Tokija (Japāna), kuru pārstāv J.-F. Bellis un K. Van Hove, lawyers, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2004. gada 8. jūlija spriedumu apvienotajās lietās T-67/00, T-68/00, T-71/00 un T-78/00 JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. un Sumimoto Metal Industries Ltd. pret Eiropas Kopienu Komisiju, ciktāl tas attiecas uz Nippon Steel Corporation;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 1999. gada 8. decembra lēmumu par EK Līguma 81. panta piemērošanu (Lieta IV/E-1/35.860-B Bezšuvju tērauda caurules), ciktāl tas attiecas uz Nippon Steel Corporation, vai

               —

               pakārtoti, ja apelācijas sūdzības iesniedzēja sūdzība tiek atzīta tikai attiecībā uz projekta cauruļvadiem, samazināt Nippon Steel Corporation uzlikto sodu par divām trešdaļām, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesvedības izdevumus Pirmās instances tiesā un Eiropas Kopienu Tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Pirmās instances tiesas spriedums atceļams šādu apsvērumu dēļ:

               a)

               Pirmās instances tiesa pieļāva juridisku kļūdu, nosakot nepareizu pierādīšanas pienākumu lietā, kurā apelācijas sūdzības iesniedzējs pierādīja, ka Komisijas apgalvojums ir nesaderīgs ar apelācijas sūdzības iesniedzēja komerciālām interesēm un līdz ar to ir neloģisks;

               b)

               Pirmās instances tiesa pieļāva juridisku kļūdu, nosakot nepareizu pierādīšanas pienākumu lietā, kurā dokumentārie pierādījumi ir neskaidri un apelācijas sūdzības iesniedzējs ir piedāvājis ticamu alternatīvu izskaidrojumu izvērtējamajām darbībām;

               c)

               Pirmās instances tiesa pieļāva juridisku kļūdu, nosakot nepareizu pierādīšanas pienākumu lietā attiecībā uz pierādījumu apstiprināšanas pakāpi, lai pamatotu apstrīdētos iebildumus, kurus Komisija izmantoja kā galvenos pierādījumus, taču kuri nav ticami, ir ļoti neskaidri un ir pretrunā citiem pierādījumiem;

               d)

               Pirmās instances tiesa pieļāva juridisku kļūdu, izvirzot pretrunīgus un nepiemērotus apsvērumus savos secinājumos par to, ka Becher kunga (Mannesmann darbinieks) 1997. gada 21. aprīļa paskaidrojumi varētu apstiprināt Verluca kunga, Vallourec Oil & Gas vadītāja, paskaidrojumus par iespējamajiem pārkāpumiem attiecībā uz projekta cauruļvadu.