title: Lieta C-297/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. maijā iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – Colegiul Medicilor Veterinari din România/Autoritatea Națională Sanitară Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor

text:
               29.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. maijā iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – Colegiul Medicilor Veterinari din România/Autoritatea Națională Sanitară Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor

   (Lieta C-297/16)
   (2016/C 314/15)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Bucureşti

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Colegiul Medicilor Veterinari din România

      Atbildētāja: Autoritatea Națională Sanitară Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor

      Persona, kas iestājusies lietā: Asociaţia Naţională a Distribuitorilor de Produse de Uz Veterinar din România

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Savienības tiesības aizliedz tādu valsts tiesisko regulējumu, kas paredz veterinārārstam ekskluzīvas tiesības pārdot mazumtirdzniecībā un izmantot bioloģiskos preparātus, īpaša lietojuma pretparazītu līdzekļus un veterinārās zāles?

               2)

               Ja šādas ekskluzīvas tiesības ir saderīgas ar Eiropas Savienības tiesībām, vai šīs pēdējās aizliedz šādas ekskluzīvas tiesības attiecināt arī uz struktūrām, kurās notiek attiecīgā pārdošana, tādā ziņā, ka minētajām struktūrām galvenokārt vai pilnībā ir jāpieder vienam vai vairākiem veterinārārstiem?


title: Lieta C-462/14: Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 7. aprīļa rīkojums (Tribunale di Bari (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Lorenzo Carlucci Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Vienādi prejudiciālie jautājumi — LESD 49. un 56. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Azartspēles — Valsts tiesiskais regulējums — Koncesiju sistēmas reorganizācija, pagaidu kārtā novienādojot derīguma termiņu — Jauns iepirkums — Koncesijas, kuru derīguma termiņš ir īsāks par agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņu — Tiesību izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, nodošana bez atlīdzības — Ierobežojums — Primāri vispārējo interešu apsvērumi — Samērīgums

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/7

         Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 7. aprīļa rīkojums (Tribunale di Bari (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Lorenzo Carlucci

   (Lieta C-462/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Vienādi prejudiciālie jautājumi - LESD 49. un 56. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Azartspēles - Valsts tiesiskais regulējums - Koncesiju sistēmas reorganizācija, pagaidu kārtā novienādojot derīguma termiņu - Jauns iepirkums - Koncesijas, kuru derīguma termiņš ir īsāks par agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņu - Tiesību izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, nodošana bez atlīdzības - Ierobežojums - Primāri vispārējo interešu apsvērumi - Samērīgums)
   (2016/C 270/09)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Bari

      Pamata kriminālprocesa dalībnieks

      Lorenzo Carlucci

      Rezolutīvā daļa

               1)

               LESD 49. un 56. pants, kā arī vienlīdzīgas attieksmes un efektivitātes principi ir interpretējami tādējādi, ka tie pieļauj tādus valsts tiesību aktus par azartspēlēm kā pamatlietā aplūkotie, kuros ir paredzēts organizēt jaunu iepirkumu attiecībā uz koncesijām, kuru derīguma termiņš ir īsāks nekā agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņš, jo sistēma tiek reorganizēta, pagaidu kārtā novienādojot koncesiju derīguma termiņus;

               2)

               LESD 49. un 56. pants ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj tādu ierobežojošu valsts tiesību normu kā pamatlietā aplūkotā, kurā ir noteikts pienākums azartspēļu koncesionāram, pārtraucot darbību koncesijas termiņa beigu dēļ, bez atlīdzības nodot tiesības izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, ciktāl šis ierobežojums pārsniedz to, kas ir nepieciešams šajā tiesību normā faktiski izvirzītā mērķa sasniegšanai, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 448, 15.12.2014.


title: Lieta C-526/16: Prasība, kas celta 2016. gada 12. oktobrī – Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/21

         Prasība, kas celta 2016. gada 12. oktobrī – Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-526/16)
   (2017/C 014/27)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Owsiany-Hornung un C. Zadra)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, izslēdzot no pārbaudes procedūras par ietekmes uz vidi novērtējuma nepieciešamību projektus par derīgo izrakteņu izpēti vai meklēšanu, izmantojot urbumus līdz 5 000 m dziļumam, izņemot urbumus, kas atrodas ūdens ieguves aizsargjoslās, iekšējo ūdenskrātuvju aizsargjoslās un apgabalos, uz kuriem attiecas tādas dabas aizsardzības formas kā nacionālie parki, dabas rezervāti, dabas parki un “Natura 2000” aizsargājamās teritorijas, kā arī šo aizsargājamo dabas teritoriju buferzonās, kurās procedūra par ietekmes uz vidi novērtējuma nepieciešamību ir piemērojama urbumiem no 1 000 m dziļuma, attiecībā uz urbumiem ārpus ūdens ieguves aizsargjoslām, iekšējo ūdenskrātuvju aizsargjoslām un apgabaliem, uz kuriem attiecas minētās dabas aizsardzības formas, un šo apgabalu buferzonām ieviešot šīs procedūras piemērošanas nosacījuma limitu, kurā nav ņemti vērā visi attiecīgie atlases kritēriji, kas ir uzskaitīti Direktīvas 2011/92 par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (1) III pielikumā, Polijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 2. panta 1. punktā un 4. panta 2. un 3. punktā apvienojumā ar II un III pielikumu paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija pārmet Polijas Republikai Direktīvas 2011/92 2. panta 1. punkta un 4. panta 2. un 3. punkta apvienojumā ar šīs direktīvas II un III pielikumu pārkāpumu.
   Direktīvas 2011/92 2. panta 1. punktā dalībvalstīm ir noteikts pienākums noteikt “visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka, pirms tiek dota attīstības piekrišana, uz tiem projektiem, kuriem var būt būtiska ietekme uz vidi inter alia to rakstura, apjoma vai atrašanās vietas dēļ, attiektos prasība par attīstības piekrišanu un novērtējumu attiecībā uz to ietekmi uz vidi”.
   Saskaņā ar Direktīvas 2011/92 4. panta 2. punktu dalībvalstis, izmantojot katra gadījuma pārbaudes vai dalībvalsts noteiktos limitus vai kritērijus (t.s. “skrīninga” ietvaros), nolemj, vai attiecībā uz šīs direktīvas II pielikumā uzskaitītajiem projektiem ir jāveic ietekmes uz vidi novērtējums.
   Saskaņā ar Direktīvas 2011/92 4. panta 3. punktu, nosakot “skrīninga” limitus vai kritērijus, “ņem vērā attiecīgos atlases kritērijus, kas izklāstīti III pielikumā”.
   Uz urbumiem derīgo izrakteņu izpētei un meklēšanai attiecas Direktīvas 2011/92 II pielikums, kurā tie ir kvalificēti kā “dziļurbumi” šī pielikuma 2. punkta d) apakšpunkta izpratnē.
   Tie ir projekti, kuri, pamatojoties uz vispārīgu novērtējumu, nevar tikt uzskatīti par tādiem, kas nerada būtisku ietekmi uz vidi.
   Komisija uzskata, ka dalībvalstīm ir pienākums veikt šo projektu “skrīningu”, piemērojot atbilstošos kritērijus, kas ir paredzēti Direktīvas 2011/92 III pielikumā.
   Taču valsts tiesību akti, ar kuriem Polijas tiesību sistēmā ir transponēta Direktīva 2011/92, no “skrīninga” procedūras izslēdz derīgo izrakteņu izpētes vai meklēšanas projektus, kuros izmanto urbumus līdz 5 000 m dziļumam (izņemot urbumus, kas atrodas tā saucamajās “jutīgajās zonās”, proti, ūdens ieguves aizsargjoslās, iekšējo ūdenskrātuvju aizsargjoslās un apgabalos, uz kuriem attiecas tādas dabas aizsardzības formas kā nacionālie parki, dabas rezervāti, dabas parki un “Natura 2000” aizsargājamās teritorijas, kā arī šo aizsargājamo dabas teritoriju buferzonās, kuros “skrīninga” procedūra ir piemērojama urbumiem no 1 000 m dziļuma).
   Tā rezultātā lielākajai daļai urbumu derīgo izrakteņu izpētei vai meklēšanai, kas atrodas ārpus “jutīgajām zonām”, patiesībā netiek piemērota “skrīninga” procedūra.
   Šāda izslēgšana, neņemot vērā visus Direktīvas 2011/92 III pielikumā uzskaitītos būtiskos kritērijus, Komisijas ieskatā ir pretrunā Direktīvas 2011/92 2. panta 1. punktam un 4. panta 2. un 3. punktam apvienojumā ar šīs direktīvas II un III pielikumu.

      (1)  OV L 26, 1. lpp.


title: Lieta C-304/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 24. maijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Helga Löber/Barclays Bank PLC

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 24. maijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Helga Löber/Barclays Bank PLC

   (Lieta C-304/17)
   (2017/C 269/09)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Helga Löber

      Atbildētāja: Barclays Bank PLC

      Prejudiciālais jautājums

   Vai saskaņā ar Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1) 5. panta 3. punktu saistībā ar ārpuslīgumiskiem prasījumiem, kas izriet no atbildības saistībā ar prospektu, ja:

               —

               ieguldītājs uz kļūdaino prospektu balstīto ieguldījumu lēmumu ir pieņēmis savā domicilā;

               —

               un viņš, pamatojoties uz šo lēmumu, sekundārajā tirgū iegādāta vērtspapīra pārdošanas cenu no sava konta Austrijas bankā ir pārskaitījis uz norēķinu kontu citā Austrijas bankā, no kurienes pārdošanas cena pēc tam prasītāja uzdevumā tika pārskaitīta pārdevējam,

               (a)

               jurisdikcija ir tiesai, kuras teritorijā atrodas ieguldītāja domicils;

               (b)

               jurisdikcija ir tiesai, kuras teritorijā atrodas tās bankas juridiskā adrese/kontu apkalpojošā filiāle, kurā prasītājam ir bankas konts, no kura tas ieguldīto summu ir pārskaitījis uz norēķinu kontu;

               (c)

               jurisdikcija ir tiesai, kuras teritorijā atrodas tās bankas juridiskā adrese/kontu apkalpojošā filiāle, kurā atrodas norēķinu konts;

               (d)

               jurisdikcija ir vienai no šīm tiesām pēc prasītāja izvēles;

               (e)

               jurisdikcija nav nevienai no šīm tiesām?

      (1)  OV L 12, 1. lpp.


title: Lieta C-267/12: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums ( Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Frédéric Hay/Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres (Direktīva 2000/78/EK — Vienlīdzīga attieksme — Koplīgums, kurā priekšrocības attiecībā uz atalgojumu un darba apstākļiem paredzēts piešķirt tikai darbiniekiem, kuri stājas laulībā — Partneru, kuri noslēdz civiltiesisku solidaritātes paktu, izslēgšana — Diskriminācija seksuālās orientācijas dēļ)

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/12

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Frédéric Hay/Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres

   (Lieta C-267/12) (1)

   (Direktīva 2000/78/EK - Vienlīdzīga attieksme - Koplīgums, kurā priekšrocības attiecībā uz atalgojumu un darba apstākļiem paredzēts piešķirt tikai darbiniekiem, kuri stājas laulībā - Partneru, kuri noslēdz civiltiesisku solidaritātes paktu, izslēgšana - Diskriminācija seksuālās orientācijas dēļ)
   2014/C 52/18
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Frédéric Hay

      Atbildētājs: Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour de cassation (Francija) — Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.), 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta interpretācija — Valsts mēroga koplīguma, kurā ir paredzētas tiesības saņemt priekšrocības saistībā ar darba samaksu un darba apstākļiem tikai tiem darbiniekiem, kuri noslēdz laulību, un liegtas tiesības saņemt šādas priekšrocības partneriem, kas noslēdz civiltiesisku solidaritātes paktu, pieļaujamība — Diskriminācija seksuālās orientācijas dēļ — Iespēja attaisnot netiešu diskrimināciju ar leģitīmu, nepieciešamu un atbilstošu mērķi

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu koplīguma normu kā pamatlietā, saskaņā ar kuru darbinieks, kurš ar tā paša dzimuma personu noslēdz civiltiesisku solidaritātes paktu, ir izslēgts no tiesībām saņemt priekšrocības, tādas kā īpašais atvaļinājums un piemaksa pie algas, kuras tiek piešķirtas darbiniekiem, tiem stājoties laulībā, ja attiecīgās dalībvalsts tiesiskais regulējums neļauj tā paša dzimuma personām stāties laulībā, ciktāl, ņemot vērā šo priekšrocību piešķiršanas mērķi un nosacījumus, viņš atrodas situācijā, kas ir salīdzināma ar tāda darbinieka situāciju, kurš stājas laulībā.

      (1)  OV C 250, 18.8.2012.


title: Lieta T-80/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. maija spriedums — Nath Kalsi /ITSB — American Clothing Associates ( “RIDGE WOOD” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “RIDGE WOOD” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “River Woods North-Eastern Suppliers” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/18

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. maija spriedums — Nath Kalsi/ITSB — American Clothing Associates (“RIDGE WOOD”)
   (Lieta T-80/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “RIDGE WOOD” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “River Woods North-Eastern Suppliers” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 189/35
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Dwarka Nath Kalsi un Ajit Nath Kalsi (Agra, Indija) (pārstāvis — J. Schmidt, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — K. Klüpfel)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: American Clothing Associates (Evergem, Beļģija) (pārstāvis — C. De Keersmaeker, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 19. novembra lēmumu lietā R 599/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp American Clothing Associates, no vienas puses, un Dwarka Nath Kalsi et Ajit Nath Kalsi, no otras puses

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 19. novembra lēmumu lietā R 599/2010-1, ciktāl tas attiecas uz ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētajām 24. klasē ietilpstošajām precēm un 40. klasē ietilpstošajiem un ar agrāko preču zīmi Nr. 2785459 apzīmētajiem pakalpojumiem “ar ādu, kažokādu un audumu saistīta apstrāde un beigu apstrāde”;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Dwarka Nath Kalsi un Ajit Nath Kalsi, kā arī ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus paši;

               4)

               American Clothing Associates sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 103, 2.4.2011.


title: Lieta C-135/10: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 15. marta spriedums ( Corte di Appello di Torino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SCF Consorzio Fonografici/Marco Del Corso (Autortiesības un blakustiesības informācijas sabiedrībā — Romas konvencijas, TRIPS līguma un WPPT tieša piemērojamība Savienības tiesību sistēmā — Direktīva 92/100/EK — 8. panta 2. punkts — Direktīva 2001/29/EK — “Publiskošanas” jēdziens — Radiopārraidē atskaņotu fonogrammu publiskošana zobārsta kabinetā)

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/3

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 15. marta spriedums (Corte di Appello di Torino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SCF Consorzio Fonografici/Marco Del Corso

   (Lieta C-135/10) (1)

   (Autortiesības un blakustiesības informācijas sabiedrībā - Romas konvencijas, TRIPS līguma un WPPT tieša piemērojamība Savienības tiesību sistēmā - Direktīva 92/100/EK - 8. panta 2. punkts - Direktīva 2001/29/EK - “Publiskošanas” jēdziens - Radiopārraidē atskaņotu fonogrammu publiskošana zobārsta kabinetā)
   2012/C 133/04
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte di Appello di Torino

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SCF Consorzio Fonografici

      Atbildētājs: Marco Del Corso

      Piedalās: Procuratore generale della Repubblica

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Corte di Appello di Torino — 1961. gada 23. oktobrī Romā izstrādātās Starptautiskās konvencijas par izpildītāju, fonogrammu producentu un raidorganizāciju tiesību aizsardzību, Līguma par intelektuālā īpašuma tiesību aspektiem saistībā ar tirdzniecību (TRIPS līgums) un Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas (WIPO) līguma par izpildījumu un fonogrammām (WPPT) tiešā piemērojamība Kopienu tiesību sistēmā — Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.) 3. panta 2. punkta interpretācija — “Publiskošanas” jēdziens — Radio fonogrammu pārraidīšana un publiskošana zobārsta kabinetā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Līguma par ar tirdzniecību saistītām intelektuālā īpašuma tiesībām, kas ietverts 1.C pielikumā Līgumam par Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) izveidošanu, kurš 1994. gada 15. aprīlī parakstīts Marakešā un apstiprināts ar Padomes 1994. gada 22. decembra Lēmumu 94/800/EK par daudzpusējo sarunu Urugvajas kārtā (no 1986. līdz 1994. gadam) panākto nolīgumu slēgšanu Eiropas Kopienas vārdā jautājumos, kas ir tās kompetencē, un Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas (WIPO) 1996. gada 20. decembrī Ženēvā pieņemtā Līguma par izpildījumu un fonogrammām noteikumi ir piemērojami Savienības tiesību sistēmā;
               tā kā Starptautiskā konvencija par izpildītāju, fonogrammu producentu un raidorganizāciju tiesību aizsardzību, kas 1961. gada 26. oktobrī pieņemta Romā, nav Savienības tiesību sistēmas sastāvdaļa, tā Savienībā nav piemērojama, taču tā Savienībā rada netiešu iedarbību;
               privātpersonas nevar tieši atsaukties ne uz minēto konvenciju, ne uz iepriekš minētajiem līgumiem;
               “publiskošanas” jēdziens, kas ir atrodams Padomes 1992. gada 19. novembra Direktīvā 92/100/EEK par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām, kas attiecas uz autortiesībām intelektuālā īpašuma jomā, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvā 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā, ir jāinterpretē, ņemot vērā līdzvērtīgus jēdzienus, kas ir ietverti tajā pašā konvencijā un iepriekš minētajos līgumos, un tas ir jādara tādējādi, lai tas būtu saderīgs ar minētajiem instrumentiem, ievērojot arī kontekstu, kādā šie jēdzieni iederas, un mērķi, kas ir izvirzīts attiecīgajos intelektuālā īpašuma konvenciju noteikumos;

               2)

               “publiskošanas” jēdziens Direktīvas 92/100 8. panta 2. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neietver fonogrammu bezmaksas atskaņošanu zobārsta kabinetā, kā tas ir pamatlietā, brīvās profesijas praktizēšanai klientūras interesēs, kas tās klausās neatkarīgi no savas gribas. Līdz ar to šāda atskaņošana nerada fonogrammu producentiem tiesības saņemt atlīdzību.

      (1)  OV C 134, 22.05.2010.


title: Lieta C-620/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 27. decembrī iesniedza Kammarrätten I Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Zviedrija) — Migrationsverket/Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 27. decembrī iesniedza Kammarrätten I Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Zviedrija) — Migrationsverket/Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati

   (Lieta C-620/10)
   2011/C 72/26
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Kammarrätten I Stockholm — Migrationsöverdomstolen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Migrationsverket (Migrācijas pārvalde)

      Atbildētāji: Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Ņemot vērā cita starpā Regulas Nr. 343/2003 (1) 5. panta 2. punkta formulējumu un/vai citu noteikumu neesamību par dalībvalsts pienākuma izskatīt patvēruma pieteikumu izbeigšanos, izņemot Regulas Nr. 343/2003 4. panta 5. punkta otro daļu un 16. panta 3. un 4. punktu, vai Regula Nr. 343/2003 ir jāinterpretē tādējādi, ka patvēruma pieteikuma atsaukšana neietekmē regulas piemērošanas iespējamību?

               2)

               Vai atbildē uz pirmo jautājumu nozīme ir tam, kurā patvēruma pieteikuma izskatīšanas procesa stadijā patvēruma pieteikums ir atsaukts?

      (1)  Padomes 2003. gada 18. februāra Regula (EK) Nr. 343/2003, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (OV L 50, 1. lpp.).


title: Lieta T-762/16: Prasība, kas celta 2016. gada 31. oktobrī – ArcelorMittal Belval & Differdange un ThyssenKrupp Steel Europe/ECHA

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/41

         Prasība, kas celta 2016. gada 31. oktobrī – ArcelorMittal Belval & Differdange un ThyssenKrupp Steel Europe/ECHA
   (Lieta T-762/16)
   (2017/C 014/50)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ArcelorMittal Belval & Differdange SA (Eša pie Alzetes, Luksemburga) un ThyssenKrupp Steel Europe AG (Dīsburga, Vācija) (pārstāvji – H. Scheidmann un M. Kottmann, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA)

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt ECHA2016. gada 26. septembra lēmumu (Nr. ATD/52/2016);

               —

               pakārtoti, atcelt ECHA2016. gada 19. augusta lēmumu (Nr. ATD/52/2016), ciktāl ar to ir noraidīts prasītāju lūgums piešķirt piekļuvi savas lietas materiāliem;

               —

               piespriest ECHA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot ticis pārkāpts Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmais ievilkums.

                           —

                           Prasītāji apgalvo, ka apstrīdētajā lēmuma nepareizi esot tikusi piemērota iepriekš minētā tiesību norma, kļūdaini atzīstot, ka publiskošanas dēļ tiktu skartas komerciālās intereses. Turklāt tie apgalvo, ka šajā lēmumā neesot tikušas ņemtas vērā sevišķas sabiedrības intereses.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot ticis pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta [b) apakšpunkts].

                           —

                           Prasītāji uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā ir tikusi pārkāpta minētā tiesību norma un ka pretēji lēmumā noteiktajam dokumenti, kuriem piekļuve ir tikusi lūgta, ietilpst prasītāju lietas materiālos un tādēļ nav izslēgti no šīs tiesību normas piemērošanas jomas.


title: Lieta C-120/10: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 8. septembra spriedums ( Conseil d'État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — European Air Transport SA/Collège d'Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale (Gaisa transports — Direktīva 2002/30/EK — Ar troksni saistīti ekspluatācijas ierobežojumi Kopienas lidostās — Trokšņu līmeņa robežas, kas jāievēro lidostas tuvumā esošu pilsētu teritoriju pārlidojumos)

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/10

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 8. septembra spriedums (Conseil d'État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — European Air Transport SA/Collège d'Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale

   (Lieta C-120/10) (1)

   (Gaisa transports - Direktīva 2002/30/EK - Ar troksni saistīti ekspluatācijas ierobežojumi Kopienas lidostās - Trokšņu līmeņa robežas, kas jāievēro lidostas tuvumā esošu pilsētu teritoriju pārlidojumos)
   2011/C 311/13
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: European Air Transport SA

      Atbildētāji: Collège d'Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil d'État — Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 26. marta Direktīvas 2002/30/EK par noteikumiem un procedūrām attiecībā uz tādu ekspluatācijas ierobežojumu ieviešanu Kopienas lidostās, kas saistīti ar troksni (OV L 85, 40. lpp.), 2. panta e) punkta, 4. panta 4. punkta un 6. panta 2. punkta interpretācija — Trokšņu līmeņa robežas, kas jāievēro lidostas tuvumā esošu pilsētas teritoriju pārlidojumos — “Ekspluatācijas ierobežojumu” jēdziens — Ierobežojumi, kas pieņemti attiecībā uz lidaparātiem, kuriem ir ļoti neliela atbilstība — Iespēja šādus ierobežojumus noteikt atkarībā no trokšņu līmeņa, kas mērīts uz zemes — Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju (Čikāgas konvencija) ietekme

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 26. marta Direktīvas 2002/30/EK par noteikumiem un procedūrām attiecībā uz tādu ekspluatācijas ierobežojumu ieviešanu Kopienas lidostās, kas saistīti ar troksni, 2. panta e) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “ekspluatācijas ierobežojums” ir pilnīga vai pagaidu aizliedzoša darbība, kas liedz civilo zemskaņas reaktīvām lidmašīnām piekļūt kādai Savienības dalībvalsts lidostai. Tādējādi tādi valsts vides tiesību akti, kuros ir noteiktas maksimālās robežas uz zemes mērītam trokšņu līmenim, kas ir jāievēro lidostas tuvumā esošu teritoriju pārlidojumos, paši par sevi neveido “ekspluatācijas ierobežojumu” šīs normas izpratnē, ja vien, ņemot vērā attiecīgos ekonomiskos, tehniskos un juridiskos kontekstus, tie nerada aizliegumam piekļūt šai lidostai līdzīgu iedarbību.

      (1)  OV C 148, 05.06.2010.


title: Lieta F-19/08: Prasība, kas celta 2008. gada 26. februārī — Bennet u.c./ITSB

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/44

         Prasība, kas celta 2008. gada 26. februārī — Bennet u.c./ITSB
   (Lieta F-19/08)
   (2008/C 107/78)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Kelly-Marie Bennet, Mutxamel (Spānija) un citi (pārstāvis — G. Vandersanden, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs
   Prāvas priekšmets un apraksts
   Pirmkārt, atcelt vispārējā konkursa OHIM/AD/02/07 un OHIM/AST/02/07 paziņojumus tiktāl, ciktāl saskaņā ar šiem paziņojumiem prasītājiem tiem liegta iespēja tikt iekļautiem rezerves sarakstā, lai gan vieniem ir pienākums piedalīties konkursā, ņemot vērā šim mērķim viņu darba līgumā uz nenoteiktu laiku nelikumīgi iekļauto noteikumu par līguma izbeigšanu. Otrkārt, atlīdzināt prasītājiem nodarīto morālo kaitējumu.
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt vispārējā konkursa OHIM/AD/02/07 un OHIM/AST/02/07 paziņojumus;

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt prasītāju ciesto morālo kaitējumu, to nosakot taisnīgi un paredzot papildu summu EUR 25 000 katram prasītājam;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-524/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. oktobrī iesniedza Corte dei Conti (Itālija) – Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/Francesco Faggiano

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. oktobrī iesniedza Corte dei Conti (Itālija) – Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/Francesco Faggiano

   (Lieta C-524/16)
   (2017/C 014/25)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte dei Conti

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

      Atbildētājs: Francesco Faggiano

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Kopienu tiesiskais regulējums, kāds tas noteikts Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulā (EEK) Nr. 1408/1971 (1) un Padomes 1998. gada 29. jūnija Regulā (EK) Nr. 1606/1998 (2), ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz personai, kura jau saņem pensiju, iesniegt pieteikumu par tādu sociālā nodrošinājuma iemaksu summēšanu, kas uzkrātas dažādos pensiju fondos, it īpaši piederības valstī un citā Eiropas Savienības valstī?

               2)

               Vai Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/1971 49. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) ievilkumam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā Itālijas tiesiskais regulējums, konkrēti, 2000. gada 23. decembra Likuma Nr. 388 71. pants, atbilstīgi kuram pieteikumu summēt sociālā nodrošinājuma iemaksas, kas uzkrātas dažādos pensiju fondos, it īpaši piederības valstī un citā Eiropas Savienības valstī, var iesniegt tikai tās personas, kuras vēl nav ieguvušas tiesības saņemt pensiju nevienā pensiju fondā?

      (1)  Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma shēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp.).

      (2)  Padomes 1998. gada 29. jūnija Regula (EK) Nr. 1606/98, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ğimenēm, kas pārvietojas Kopienā, un Regulu (EEK) Nr. 574/72, ar kuru nosaka izpildes kārtību Regulai (EEK) Nr. 1408/71, nolūkā paplašināt to darbības jomu, ietverot īpašas sistēmas valsts civildienesta ierēdņiem (OV L 209, 1. lpp.).


title: Lieta T-494/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/42

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-494/07) (1)

   (2008/C 327/79)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 64, 8.3.2008.


title: Lieta T-170/06: Prasība, kas celta 2006. gada 29. jūnijā — Alrosa pret Komisiju

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/31

         Prasība, kas celta 2006. gada 29. jūnijā — Alrosa pret Komisiju
   (Lieta T-170/06)
   (2006/C 212/57)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alrosa Company Ltd., Mirny (Krievija) (pārstāvji — R. Subiotto, S. Mobley, K. Jones, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu kopumā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt Alrosa tiesāšanās un citus saistībā ar šo lietu radušos izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 22. februāra lēmumu, ar kuru Komisija noteica pienākumu De Beers no 2006. gada līdz 2008. gadam sadalīt un no 2009. gada 1. janvāra izbeigt visus tiešos un netiešos neapstrādātu dimantu iepirkumus no prasītājas.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja atsaucas, pirmkārt, uz tās tiesību tikt uzklausītai procedūrā, kuras rezultātā tika pieņemts šis lēmums, pārkāpumu. Prasītāja apgalvo, ka Komisijai bija jāpaskaidro, kuras trešās personas paskaidrojumi un kuri Komisijas analīzes aspekti pamatoja lēmumu atteikt sākotnēji De Beers un prasītājas piedāvātos pienākumus un pieņemt galīgo De Beers pienākumu priekšlikumu.
   Otrkārt, prasītāja norāda, ka ir pārkāpts Regulas 1/2003 9. pants, jo apstrīdētajā lēmumā par saistošiem noteiktos pienākumus piedāvāja tikai De Beers, nevis abi attiecīgie uzņēmumi, proti, De Beers un prasītāja. Prasītāja piebilst, ka apstrīdētais lēmums netika pieņemts uz konkrētu laikposmu.
   Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka apstrīdētā lēmuma absolūtais un, iespējams, beztermiņa aizliegums De Beers tieši vai netieši no prasītājas iepirkt neapstrādātos dimantus pārkāpj EKL 82. pantu un Regulas 1/2003 9. pantu, kā arī līgumu slēgšanas brīvības un samērīguma pamatprincipus.


title: Atzinums 1/14: Lūgums sniegt atzinumu, ko iesniegusi Maltas Republika saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/25

         Lūgums sniegt atzinumu, ko iesniegusi Maltas Republika saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu
   (atzinums 1/14)
   2014/C 315/37
   Tiesvedības valoda – visas ES oficiālās valodas

      Lūguma iesniedzēja

   Maltas Republika (pārstāvji – A. Buhagiar, P. Grech)

      Tiesai uzdotais jautājums

   Vai Eiropas Padomes Konvencijas pret manipulācijām sporta sacensībās projekts, ciktāl tajā ir regulētas sporta derības un 3. panta 5. punkta a) apakšpunktā “nelikumīgas sporta derības” ir definētas kā “jebkādas sporta derības, kuru veids vai derību organizators nav atļauts saskaņā ar tajā jurisdikcijā piemērojamajām tiesībām, kurā atrodas patērētājs”, lasot kopā ar šīs konvencijas 9. un 11. pantu, kurā ir noteiktas šādi definētās “nelikumīgās sporta derības”, ir saderīgs ar Līgumiem, it īpaši LESD 18., 49. un 56. pantu?


title: Lieta T-293/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. septembra rīkojums — Tachelet /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Spriedums par pagaidu noregulējumu — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/35

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. septembra rīkojums — Tachelet/Komisija
   (Lieta T-293/04) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Spriedums par pagaidu noregulējumu - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2008/C 301/59)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Guy Tachelet, Rijmenam (Beļģija) (pārstāvji — N. Lhoëst, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Krämer)
   Priekšmets
   Pirmkārt, lūgums atcelt Komisijas 2003. gada 2. septembra lēmumu, ar kuru groza prasītāja klasificēšanu pakāpē, ciktāl tajā noteikta tā klasificēšana tā iecelšanas amatā datumā B4 pakāpes otrajā līmenī un ciktāl ar to neatjauno prasītāja karjeru pakāpē, un lūgums atcelt lēmumu, ar kuru noraida prasītāja sūdzību un, otrkārt, lūgums atlīdzināt apgalvoto no šī lēmuma izrietošo kaitējumu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Komisija atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta C-526/17: Prasība, kas celta 2017. gada 4. septembrī – Eiropas Komisija/Itālijas Republika

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/24

         Prasība, kas celta 2017. gada 4. septembrī – Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-526/17)
   (2017/C 347/32)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Gattinara, P. Ondrůšek, A. Tokár)

      Atbildētāja: Itālijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, bez iepirkuma izsludināšanas pagarinot automaģistrālē A12 Čiviatevekija-Livorno veicamo būvdarbu koncesijas termiņu līdz 2046. gada 31. decembrim, Itālijas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV 2004, L 134, 114. lpp.), redakcijā ar vēlāk tajā izdarītajiem grozījumiem, 2. un 58. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka, pagarinot automaģistrālē A12 Čiviatevekija-Livorno veicamo būvdarbu koncesiju līdz 2046. gada 31. decembrim, tiek grozīts būtisks šīs koncesijas nosacījums. Tā kā šis pagarinājums ir būtiska minētās koncesijas nosacījuma grozījums, tas ir pielīdzināms jaunas būvdarbu koncesijas noslēgšanai, kas kā tāda bija jādara zināma, izsludinot iepirkumu. Taču, tā kā šāda izsludināšana nav notikusi, Itālijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2004/18/EK 2. un 58. pantā noteiktos pienākumus.


title: Lieta T-498/15: Prasība, kas celta 2015. gada 31. augustā – LG Electronics/ITSB – Cyrus Wellness Consulting (“Viewty”)

text:
               12.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/45

         Prasība, kas celta 2015. gada 31. augustā – LG Electronics/ITSB – Cyrus Wellness Consulting (“Viewty”)
   (Lieta T-498/15)
   (2015/C 337/51)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LG Electronics, Inc. (Seula, Korejas Republika) (pārstāvis – M. Graf, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlīne, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Viewty” – reģistrācijas pieteikums Nr. 6 266 531

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 15. jūnija lēmums apvienotajās lietās R 1935/2014–2 un R 1563/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-402/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 23. augustā iesniedza Dioikitiko Efeteio Athinon (Grieķija) – Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon Anonymi Etaireia / Elliniko Dimosio

text:
               27.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 380/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 23. augustā iesniedza Dioikitiko Efeteio Athinon (Grieķija) – Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon Anonymi Etaireia/Elliniko Dimosio

   (Lieta C-402/14)
   2014/C 380/04
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

   Dioikitiko Efeteio Athinon

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon Anonymi Etaireia

      Atbildētāja: Elliniko Dimosio

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/118/EK (1) 1. panta 3. punkta tiesību norma ir juridiski pietiekama un pilnīga/beznosacījuma un pietiekami skaidra tādējādi, ka, neraugoties uz to, ka šī norma nav transponēta dalībvalsts/Grieķijas tiesībās, tai ir tieša iedarbība un privātpersona, kurai no tās izriet tiesības, uz to var atsaukties valsts tiesās, un šīm pēdējām tā ir jāņem vērā?

               2)

               Jebkurā gadījumā – vai valsts Muitas kodeksa 130. panta 5. punkta tiesību normas, tās lasot kopā ar šī paša kodeksa 128. panta 1. punktu, saskaņā ar kurām apliecība par atmuitošanu Grieķijas teritorijā ievestiem Kopienu transportlīdzekļiem tiek izsniegta pēc tam, kad iekasēta reģistrācijas nodeva, kuras maksāšanas pienākums rodas brīdī, kad šie transportlīdzekļi tiek ievesti valsts teritorijā, ir saderīgas ar EEK Līguma 3. panta c) apakšpunktu, kurā nostiprināta šķēršļu brīvai preču apritei starp dalībvalstīm atcelšana?

      (1)  Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīva 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK (OV L 9, 14.1.2009, 12. lpp.)


title: Tiesnešu sadalījums pa palātām

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/2

         Tiesnešu sadalījums pa palātām
   2010/C 317/04
   2010. gada 12. oktobra sanāksmē Tiesa nolēma E. Jarašūnu iecelt ceturtajā un astotajā palātā.
   Pēc palātu, kurās ir trīs tiesneši, priekšsēdētāju ievēlēšanas un E. Jarašūna iecelšanas ceturtajā un astotajā palātā ceturtās, piektās, sestās, septītās un astotās palātas sastāvs ir šāds:

                  Ceturtā palāta

                           Ž. K. Bonišo [J.-C. Bonichot], priekšsēdētājs,

                           K. Šīmans, L. Bejs Larsens [L. Bay Larsen], K. Toadere [C. Toader], A. Prešāla [A. Prechal] un E. Jarašūns, tiesneši

                  Piektā palāta

                           Ž. Ž. Kāzels, priekšsēdētājs,

                           E. Borgs Bartets [A. Borg Barthet], M. Iļešičs [M. Ilešič], E. Levits, M. Safjans [M. Safjan] un M. Bergere [M. Berger], tiesneši

                  Sestā palāta

                           A. Arabadžijevs, priekšsēdētājs,

                           A. Ross [A. Rosas], U. Lehmuss [U. Lõhmus], A. O’Kīfs [A. Ó Caoimh] un P. Linda [P. Lindh], tiesneši

                  Septītā palāta

                           D. Švābi, priekšsēdētājs,

                           R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], E. Juhāss [E. Juhász], Dž. Arestis [G. Arestis], J. Malenovskis [J. Malenovský] un T. fon Danvics [T. von Danwitz], tiesneši

                  Astotā palāta

                           K. Šīmans, priekšsēdētājs,

                           L. Bejs Larsens, K. Toadere, A. Prešāla un E. Jarašūns, tiesneši


title: Lieta C-37/09: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 10. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Nelikumīgi apglabātu atkritumu apsaimniekošana — Direktīva 2006/12/EK — Direktīva 80/68/EEK)

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/9

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 10. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-37/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Nelikumīgi apglabātu atkritumu apsaimniekošana - Direktīva 2006/12/EK - Direktīva 80/68/EEK)
   2010/C 221/14
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J.-B. Laignelot, S. Pardo Quintillán un P. Guerra e Andrade)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes, M. J. Lois un P. Lopes)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvas 2006/12/EK par atkritumiem (OV L 114, 9. lpp.), ar kuru kodificēta Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīva 75/442/EEK par atkritumiem, 4. un 8. panta un Padomes 1979. gada 17. decembra Direktīvas 80/68/EEK par gruntsūdeņu aizsardzību pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu (OV L 20, 43. lpp.) 3. un 5. panta pārkāpums — Atkritumu apglabāšana slēgtās raktuvēs — Raktuves dos Limas, dos Linos un dos Barreiras [Lourosa] — Neuzraudzīšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               neveicot vajadzīgos pasākumus saistībā ar bijušajās raktuvēs Limas un Linos, kas atrodas Lourosas apvidū, nelikumīgi apglabātu atkritumu apsaimniekošanu, Portugāles Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvas 2006/12/EK par atkritumiem, ar kuru kodificēta Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīva 75/442/EEK par atkritumiem, 4. un 8. pantā, kā arī Padomes 1979. gada 17. decembra Direktīvas 80/68/EEK par gruntsūdeņu aizsardzību pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu 3. un 5. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Portugāles Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina divas trešdaļas Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumu. Komisija sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu pati.

      (1)  OV C 82, 04.04.2009.


title: Lieta T-232/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — SCA Hygiène Products /Komisija

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/37

         Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — SCA Hygiène Products/Komisija
   (Lieta T-232/13)
   2013/C 171/72
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: SCA Hygiène Products (Tremblay en France, Francija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.


title: Lieta C-28/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 18. janvārī iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Eurogate Distribution GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Stadt

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 18. janvārī iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Eurogate Distribution GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Stadt

   (Lieta C-28/11)
   2011/C 130/15
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgerichts Hamburg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Eurogate Distribution GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa (MK) izveidi (1) 204. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz ārpuskopienas preci, kas ir glabāta muitas noliktavā un kam pēc glabāšanas muitas noliktavā ir noteikta jauna muitas noteikumos atzīta preču izmantošana, pienākuma reģistrēt tam paredzētajā uzskaites datorprogrammā preces izņemšanu no muitas noliktavas uzreiz pēc glabāšanas muitas noliktavā procedūras pabeigšanas — un nevis tikai daudz vēlāk — pārkāpums rada muitas parādu?

      (1)  OV L 302, 1. lpp.


title: Lieta T-342/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 13. jūnija spriedums — Hartmann /ITSB — Mölnlycke Health Care ( “MESILETTE” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “MESILETTE” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un starptautiska vārdiskas preču zīmes “MEDINETTE” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/19

         Vispārējās tiesas 2012. gada 13. jūnija spriedums — Hartmann/ITSB — Mölnlycke Health Care (“MESILETTE”)
   (Lieta T-342/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “MESILETTE” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un starptautiska vārdiskas preču zīmes “MEDINETTE” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 217/39
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Paul Hartmann AG (Heidenheim an der Brenz, Vācija) (pārstāvis — N. Aicher, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Mölnlycke Health Care AB (Gēteborga, Zviedrija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 1222/2009-2 par iebildumu procesu starp Paul Hartmann AG un Mölnlycke Health Care AB

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 1222/2009-2;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 288, 23.10.2010.


title: Lieta T-267/08: Prasība, kas celta 2008. gada 9. jūlijā — Ziemeļfrancijas-Padekalē reģions/Komisija

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/13

         Prasība, kas celta 2008. gada 9. jūlijā — Ziemeļfrancijas-Padekalē reģions/Komisija
   (Lieta T-267/08)
   (2008/C 247/26)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ziemeļfrancijas-Padekalē reģions (pārstāvji — M. Cliquennois un F. Cavedon, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 2. aprīļa Lēmumu C (2008) 1089 (galīgā redakcija) par valsts atbalstu Nr. C 38/2007 (ex NN 45/2007), ko Francija īstenojusi Arbel Fauvet Rail SA labā;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs lūdz atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 2. aprīļa Lēmumu C (2008) 1089 (galīgā redakcija), ar kuru Komisija par nesaderīgu ar kopējo tirgu atzina prasītāja un Communauté d'agglomération du Douaisis Arbel Fauvet Rail SA piešķirto valsts atbalstu atmaksājamu avansu formā ar gada procentu likmi 4,08 % apmērā, kas atbilda piešķiršanas brīdī piemērojamajai Kopienu atskaites likmei. Komisija uzskatīja, ka, ņemot vērā Arbel Fauvet Rail SA finansiālo situāciju, tā nebūtu varējusi finanšu tirgū iegūt līdzekļus ar tik izdevīgiem noteikumiem.
   Prasītājs vispirms apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu tiktāl, ciktāl tā uzskatīja, ka līdzekļi daļēji nāk no Communauté d'agglomération du Douaisis ietilpstošajām pašvaldībām, neņemot vērā communauté d'agglomération juridisko raksturu, kas ir publiska pašvaldību sadarbības organizācija, kas administratīvā un budžeta ziņā ir autonoma no pašvaldībām, kas ir tās biedri. Prasītājs uzskata, ka tāpēc piešķirtais atbalsts nenāk no valsts.
   Turpinājumā prasītājs apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdas vērtējumā, pirmkārt, kvalificējot Arbel Fauvet Rail SA par grūtībās nonākušu uzņēmumu un, otrkārt, uzskatot, ka normālos tirgus apstākļos Arbel Fauvet Rail SA nebūtu varējis iegūt piešķirto procentu likmi.
   Prasītājs turklāt apgalvo, ka Komisija lietu nav izmeklējusi pietiekami rūpīgi, jo tā nav noteikusi ne atgūstamā atbalsta summu, ne atbalsta vērtību, kā arī nav minējusi nevienu faktoru, kas pamatotu atmaksājamiem avansiem piemērojamo likmju palielinājumu tādā īpaša riska situācijā, kādā atradās Arbel Fauvet Rail SA.
   Visbeidzot, prasītājs min, ka ir pārkāpts sacīkstes princips, jo administratīvā procesa laikā prasītājs nav ticis uzklausīts.


title: Lieta C-533/10: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 14. jūnija spriedums ( Tribunal d'instance de Roubaix (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Compagnie internationale pour la vente à distance (CIVAD) SA/Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes (Kopienas Muitas kodekss — 236. panta 2. punkts — Maksājumu, kas nav maksājami pēc likuma, atmaksa — Termiņš — Regula (EK) Nr. 2398/97 — Galīgs antidempinga maksājums attiecībā uz Ēģiptes, Indijas un Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importu — Regula (EK) Nr. 1515/2001 — Antidempinga maksājumu, kas iekasēti saskaņā ar regulu, kura vēlāk atzīta par spēkā neesošu, atmaksa — “Nepārvaramas varas” jēdziens — Ievedmuitas nodokļa atmaksāšanas pienākuma rašanās brīdis)

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/2

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 14. jūnija spriedums (Tribunal d'instance de Roubaix (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Compagnie internationale pour la vente à distance (CIVAD) SA/Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes

   (Lieta C-533/10) (1)

   (Kopienas Muitas kodekss - 236. panta 2. punkts - Maksājumu, kas nav maksājami pēc likuma, atmaksa - Termiņš - Regula (EK) Nr. 2398/97 - Galīgs antidempinga maksājums attiecībā uz Ēģiptes, Indijas un Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importu - Regula (EK) Nr. 1515/2001 - Antidempinga maksājumu, kas iekasēti saskaņā ar regulu, kura vēlāk atzīta par spēkā neesošu, atmaksa - “Nepārvaramas varas” jēdziens - Ievedmuitas nodokļa atmaksāšanas pienākuma rašanās brīdis)
   2012/C 227/03
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal d'instance de Roubaix

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Compagnie internationale pour la vente à distance (CIVAD) SA

      Atbildētāji: Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal d'instance de Roubaix — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 2. nod., 4. sēj., 307. lpp.) 236. panta 2. punkta (otrās un trešās daļas) interpretācija — Prasība atmaksāt antidempinga maksājumu, kas tika samaksāts saskaņā ar vēlāk par spēkā neesošu atzīto Padomes 1997. gada 28. novembra Regulu (EK) Nr. 2398/97, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz Ēģiptes, Indijas un Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importu (OV L 332, 1. lpp.) — Prettiesiskuma atzīstamība par nepārvaramas varas apstākli — Obligāto maksājumu atlaišanas pienākuma rašanās brīdis

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, tās redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra Regulu (EK) Nr. 2700/2000, 236. panta 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka regulas prettiesiskums nav nepārvaramas varas apstāklis šīs tiesību normas izpratnē, kura dēļ varētu tikt pagarināts trīs gadu termiņš, kurā importētājs var prasīt saskaņā ar šo regulu samaksātā ievedmuitas nodokļa atmaksu;

               2)

               Regulas (EEK) Nr. 2913/92, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2700/2000, 236. panta 2. punkta trešā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā valsts muitas iestādēm nav ļauts pēc savas ierosmes saskaņā ar Savienības regulu iekasētos antidempinga maksājumus atmaksāt, pamatojoties uz to, ka Strīdu izšķiršanas organizācija ir konstatējusi minētās regulas neatbilstību Līgumam par 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību VI panta īstenošanu, kas ir ietverts 1.A pielikumā Līgumam par Pasaules Tirdzniecības organizācijas (“PTO”) izveidošanu, kurš parakstīts Marakešā 1994. gada 15. aprīlī un apstiprināts ar Padomes 1994. gada 22. decembra Lēmumu 94/800/EK par daudzpusējo sarunu Urugvajas kārtā (no 1986. gada līdz 1994. gadam) panākto nolīgumu slēgšanu Eiropas Kopienas vārdā jautājumos, kas ir tās kompetencē.

      (1)  OV C 30, 29.1.2011.


title: Apvienotās lietas T-427/10 un T-576/10 un T-439/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 25. novembra rīkojums – Trefilerías Quijano/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu – Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Priekšspriegojuma tērauda tirgus Eiropā – Cenu noteikšana, tirgus sadale un konfidenciālas komercinformācijas apmaiņa – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums – Lēmums par grozījumu izdarīšanu sākotnējā lēmumā, neietekmējot prasītājai uzliktā naudas soda apmēru – Intereses celt prasību neesamība – Daļēja acīmredzama nepieņemamība)

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/31

      Vispārējās tiesas 2014. gada 25. novembra rīkojums – Trefilerías Quijano/Komisija
      (Apvienotās lietas T-427/10 un T-576/10 un T-439/12) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Priekšspriegojuma tērauda tirgus Eiropā - Cenu noteikšana, tirgus sadale un konfidenciālas komercinformācijas apmaiņa - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums - Lēmums par grozījumu izdarīšanu sākotnējā lēmumā, neietekmējot prasītājai uzliktā naudas soda apmēru - Intereses celt prasību neesamība - Daļēja acīmredzama nepieņemamība)
      (2015/C 073/41)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Spānija) (pārstāvji – lietās T-427/10 un T-576/10 F. González Díaz un A. Tresandi Blanco un lietā T-439/12 sākotnēji F. González Díaz un P. Herrero Prieto, vēlāk F. González Díaz un A. Tresandi Blanco, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Castillo de la Torre un V. Bottka, kā arī lietā T-439/12 C. Urraca Caviedes, pārstāvji, kuriem palīdz L. Ortiz Blanco, advokāts)

         Priekšmets

      Prasības atcelt un grozīt gan Komisijas 2010. gada 30. jūnija Lēmumu C(2010) 4387, galīgā redakcija, par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/38344 – priekšspriegojuma tērauds) redakcijā ar grozījumiem, kas tajā izdarīti ar Komisijas 2010. gada 30. septembra Lēmumu C(2010) 6676, galīgā redakcija, un Komisijas 2011. gada 4. aprīļa Lēmumu C(2011) 2269, galīgā redakcija, gan Komisijas konkurences ģenerāldirektora 2012. gada 25. jūlija vēstuli COMP/G2/DVE/nvz/79465

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  lietā T-427/10 kā acīmredzami nepieņemamus noraidīt prasījumus daļēji atcelt Komisijas 2010. gada 30. septembra Lēmumu C(2010) 6676, galīgā redakcija, par grozījumu izdarīšanu Komisijas 2010. gada 30. jūnija Lēmumā C(2010) 4387, galīgā redakcija, par LESD 101. panta un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ) 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/38344 – priekšspriegojuma tērauds);

                  2)

                  lietā T-576/10 prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

                  3)

                  lēmuma par pārējiem prasības pamatiem un prasījumiem pieņemšanu atlikt;

                  4)

                  Trefilerías Quijano, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus saistībā ar prasības pamatiem un prasījumiem, kas attiecībā uz Komisijas 2010. gada 30. septembra Lēmumu C(2010) 6676, galīgā redakcija, par grozījumu izdarīšanu Komisijas 200. gada 30. jūnija Lēmumā C(2010) 4387, galīgā redakcija, par LESD 101. panta un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ) 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/38344 – priekšspriegojuma tērauds) izklāstīti lietā T-427/10, kā arī tiesāšanās izdevumus lietā T-576/10.

         (1)  OV C 317, 20.11.2010.


title: Apvienotās lietas C-287/06 līdz C-292/06: Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 6. marta spriedums ( Verwaltungsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deutsche Post AG (C-287/06, C-288/06 un C-291/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH ( MDG ) (C-289/06), Marketing Service Magdeburg GmbH (C-290/06), Vedat Deniz (C-292/06)/ Bundesrepublik Deutschland (Pasta pakalpojumi — Direktīva 97/67/EK — Joma, kas rezervēta vispārējo pasta pakalpojumu sniedzējam — Īpaši tarifi klientiem komersantiem, kas pasta iestāžu tīkla vietās nodod minimālo sašķirotu sūtījumu daudzumu — Atteikums piemērot šādus tarifus starpniekiem, kas komercdarbības ietvaros un savā vārdā apvieno dažādu sūtītāju sūtījumus)

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 6. marta spriedums (Verwaltungsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deutsche Post AG (C-287/06, C-288/06 un C-291/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-289/06), Marketing Service Magdeburg GmbH (C-290/06), Vedat Deniz (C-292/06)/Bundesrepublik Deutschland

   (Apvienotās lietas C-287/06 līdz C-292/06) (1)

   (Pasta pakalpojumi - Direktīva 97/67/EK - Joma, kas rezervēta vispārējo pasta pakalpojumu sniedzējam - Īpaši tarifi klientiem komersantiem, kas pasta iestāžu tīkla vietās nodod minimālo sašķirotu sūtījumu daudzumu - Atteikums piemērot šādus tarifus starpniekiem, kas komercdarbības ietvaros un savā vārdā apvieno dažādu sūtītāju sūtījumus)
   (2008/C 107/04)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgericht Köln
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Deutsche Post AG (C-287/06, C-288/06 un C-291/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-289/06), Marketing Service Magdeburg GmbH (C-290/06), Vedat Deniz (C-292/06)

      Atbildētājs: Bundesrepublik Deutschland

      Piedaloties: Marketing Service Magdeburg GmbH (C-287/06), Citipost Gesellschaft für Kurier- und Postdienstleistungen mbH (C-288/06), Deutsche Post AG (C-289/06, C-290/06 un C-292/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-291/06)
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgericht Köln — EK Līguma 47. panta 2. punkta, kā arī 7. panta 1. punkta un 12. panta piektā ievilkuma Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvā 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai (OV L 15, 14. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīvu 2002/39/EK, ar ko Direktīvu 97/67/EK groza attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu turpmāko atvēršanu konkurencei (OV L 176, 21. lpp), interpretācija — Vispārējo pasta pakalpojumu sniedzēja pienākums īpašos tarifus, kas tiek piemēroti klientiem komersantiem, kas paši piegādā iepriekš sašķirotus sūtījumus pasta šķirošanas centros, piedāvāt arī pasta pakalpojumu profesionāliem sniedzējiem, kas savāc sūtījumus no sūtītājiem, lai vēlāk, tāpat kā klienti komersanti, tos sašķirotu un nogādātu šķirošanas centrā
   Rezolutīvā daļa:
   Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvas 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīvu 2002/39/EK, 12. panta piektais ievilkums jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj, ka uzņēmumiem, kas komercdarbības ietvaros un savā vārdā savāc pasta sūtījumus no dažādiem sūtītājiem, tiek atteikts izmantot īpašus tarifus, kurus vispārējo pasta pakalpojumu sniedzējs savas ekskluzīvās licences jomā piešķir klientiem komersantiem iepriekš sašķirotu sūtījumu minimālā noteiktā daudzuma piegādei tā pasta centros.

      (1)  OV C 261, 28.10.2006.


title: Lieta T-93/04: Pirmās instances tiesas  2006. gada 17. maija  spriedums —  Kallianos  pret Komisiju (Ierēdņi — Ieturējumi, kas veikti no atalgojuma — Uzturlīdzekļi šķiršanās procesa ietvaros — Valsts tiesas sprieduma izpilde)

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/24

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 17. maija spriedums — Kallianos pret Komisiju
   (Lieta T-93/04) (1)

   (Ierēdņi - Ieturējumi, kas veikti no atalgojuma - Uzturlīdzekļi šķiršanās procesa ietvaros - Valsts tiesas sprieduma izpilde)
   (2006/C 165/46)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Theodoros Kallianos, Krainema [Kraainem] (Beļģija) (pārstāvis — G. Archambeau, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Curall un D. Martin, kam palīdz D. Waelbroeck, avocat)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas lēmumu attiecībā uz atsevišķiem ieturējumiem, kas veikti no prasītāja atalgojuma sakarā ar pagaidu pasākumiem, par ko izdevusi rīkojumu Beļģijas tiesa, lūgums par minēto summu atlīdzināšanu, kā arī lūgums par zaudējumu un nokavējuma procentu samaksu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt prasību;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.


title: Lieta F-24/11: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 23. janvāra spriedums — Katrakasas /Komisija (Civildienests — Iekšējie konkursi COM/INT/OLAF/09/AD8 un COM/INT/OLAF/09/AD10 — Krāpšanas apkarošana — Lēmuma pielaist pie mutiskā pārbaudījuma pārskatīšana — Lēmuma neiekļaut rezerves sarakstā pārskatīšana — Iebilde par paziņojuma par konkursu prettiesiskumu — Nosacījumi par izglītību un profesionālo pieredzi — Konfidencialitātes noteikums — Civildienesta noteikumu 31. panta pārkāpums — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Vienai pretendentu kategorijai labvēlīgs rakstiskā pārbaudījuma temats — Viena atlases komisijas locekļa uzvedība mutiskā pārbaudījuma laikā)

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/28

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 23. janvāra spriedums — Katrakasas/Komisija
   (Lieta F-24/11) (1)

   (Civildienests - Iekšējie konkursi COM/INT/OLAF/09/AD8 un COM/INT/OLAF/09/AD10 - Krāpšanas apkarošana - Lēmuma pielaist pie mutiskā pārbaudījuma pārskatīšana - Lēmuma neiekļaut rezerves sarakstā pārskatīšana - Iebilde par paziņojuma par konkursu prettiesiskumu - Nosacījumi par izglītību un profesionālo pieredzi - Konfidencialitātes noteikums - Civildienesta noteikumu 31. panta pārkāpums - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Vienai pretendentu kategorijai labvēlīgs rakstiskā pārbaudījuma temats - Viena atlases komisijas locekļa uzvedība mutiskā pārbaudījuma laikā)
   2013/C 71/46
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Nicolas Katrakasas (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — L. Levi, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji B. Eggers un P. Pecho, vēlāk B. Eggers)

      Priekšmets

   Civildienests — Prasība atcelt konkursa atlases komisijas lēmumu neiekļaut prasītāju konkursa COM/INT/OLAF/09/AD8 rezerves sarakstā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               N. Katrakasas sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 152, 21.05.2011., 33. lpp.


title: Lieta C-280/06: Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 11. decembrī ( Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato / Ente tabacchi italiani — ETI SpA , Philip Morris Products SA , Philip Morris Holland BV , Philip Morris GmbH , Philip Morris Products Inc. , Philip Morris International Management SA — Philip Morris Products SA , Philip Morris Holland BV , Philip Morris GmbH , Philip Morris Products Inc. un Philip Morris International Management SA / Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato , Ente tabacchi italiani — ETI SpA — Philip Morris Products SA , Philip Morris Holland BV , Philip Morris GmbH , Philip Morris Products Inc. un Philip Morris International Management SA / Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato , Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato , Ente tabacchi italiani — ETI SpA (Konkurence — Sankciju uzlikšana uzņēmumu cesijas gadījumā — Personiskās atbildības princips — Saimnieciskas vienības, kas ir pakļautas vienai publiskajai iestādei — Valsts tiesības, kurās Kopienu konkurences tiesības ir minētas kā interpretācijas pamats — Prejudiciāli jautājumi — Tiesas kompetence)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/17

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 11. decembrī (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Ente tabacchi italiani — ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc., Philip Morris International Management SA — Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. un Philip Morris International Management SA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA — Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. un Philip Morris International Management SA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA

   (Lieta C-280/06) (1)

   (Konkurence - Sankciju uzlikšana uzņēmumu cesijas gadījumā - Personiskās atbildības princips - Saimnieciskas vienības, kas ir pakļautas vienai publiskajai iestādei - Valsts tiesības, kurās Kopienu konkurences tiesības ir minētas kā interpretācijas pamats - Prejudiciāli jautājumi - Tiesas kompetence)
   (2008/C 51/27)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Consiglio di Stato
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Atbildētāji: Ente tabacchi italiani — ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc., Philip Morris International Management SA

      Prasītāji: Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. un Philip Morris International Management SA

      Atbildētāji: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA

      Prasītāji: Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. un Philip Morris International Management SA

      Atbildētāji: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Consiglio di Stato — EKL 81. panta interpretācija — Vienošanās par cigarešu pārdošanas cenu, pārkāpjot valsts pretmonopola likumu — Atbildības par pārkāpumiem, ko pieļāvis uzņēmums pirms tā nodošanas tā tiesību pārņēmējam, uzlikšana juridiskai personai, kas pārņēmusi uzņēmuma vadību
   Rezolutīvā daļa:
   EKL 81. pants un turpmākie panti ir jāinterpretē tā, ka gadījumā, ja saimnieciskas vienības ir atkarīgas no vienas publiskas iestādes, ja to rīcību, kas veido to pašu konkurences noteikumu pārkāpumu, ir īstenojusi viena saimnieciska vienība un pēc tam līdz noslēgumam turpinājusi otra saimnieciskā vienība, kas ir pirmās, kura nav beigusi pastāvēt, tiesību pārņēmēja, šo otro saimniecisko vienību var sodīt par pārkāpumu kopumā, ja ir konstatēts, ka šīs abas vienības bija minētās iestādes pārraudzībā.

      (1)  OV C 224, 16.9.2006.


title: Lieta T-222/09: Prasība, kas celta 2009. gada 1. jūnijā — INEOS Healthcare /ITSB — Teva Pharmaceutical Industries ( ALPHAREN )

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/61

         Prasība, kas celta 2009. gada 1. jūnijā — INEOS Healthcare/ITSB — Teva Pharmaceutical Industries (“ALPHAREN”)
   (lieta T-222/09)
   2009/C 180/112
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: INEOS Healthcare Ltd, Warrington (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Malynicz, barrister un A. Smith, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Teva Pharmaceutical Industries Ltd, Jeruzāleme (Izraēla)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 24. marta lēmumu lietā R 1897/2007-2;

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ALPHAREN” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Ungārijā reģistrēta vārdiska preču zīme “ALPHA D3” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē; Lietuvā reģistrēta vārdiska preču zīme “ALPHA D3” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē; Latvijā reģistrēta vārdiska preču zīme “ALPHA D3” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Apelāciju padome kļūdījās, neņemot vērā faktu, ka otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece neiesniedza pierādījumus par attiecīgo preču līdzību; Padomes Regulas Nr. 207/2009 75. panta un tiesību tikt uzklausītam pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini pamatoja sava lēmuma motīvu daļu ar pierādījumiem, attiecībā uz kuriem prasītajai nebija iespējas sniegt savus apsvērumus; Padomes Regulas Nr. 207/2009 76. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome procesā attiecībā uz relatīviem reģistrācijas atteikuma pamatojumiem neierobežoja savas darbības, lai izvērtētu vienīgi procesa dalībnieku iesniegtos faktus, pierādījumus un argumentus un prasījumus; Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdījās attiecībā uz konkrētās sabiedrības daļas identifikāciju un kopumā savā vērtējumā par sajaukšanas iespēju.


title: Apvienotās lietas C-376/05 un C-377/05: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 30. novembrī ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — A. Brünsteiner GmbH (C-376/05), Autohaus Hilgert GmbH (C-377/05) pret Bayerische Motorenwerke AG (BMW) (Konkurence — Mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas nolīgums — Kategoriju atbrīvojumi — Regula (EK) Nr. 1475/95 — 5. panta 3. punkts — Nolīguma izbeigšana pēc piegādātāja iniciatīvas — Tīkla reorganizācija — Regulas (EK) Nr. 1400/2002 stāšanās spēkā — 4. panta 1. punkts — Būtiski ierobežojumi — Sekas)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/16

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 30. novembrī (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — A. Brünsteiner GmbH (C-376/05), Autohaus Hilgert GmbH (C-377/05) pret Bayerische Motorenwerke AG (BMW)

   (Apvienotās lietas C-376/05 un C-377/05) (1)

   (Konkurence - Mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas nolīgums - Kategoriju atbrīvojumi - Regula (EK) Nr. 1475/95 - 5. panta 3. punkts - Nolīguma izbeigšana pēc piegādātāja iniciatīvas - Tīkla reorganizācija - Regulas (EK) Nr. 1400/2002 stāšanās spēkā - 4. panta 1. punkts - Būtiski ierobežojumi - Sekas)
   (2006/C 331/26)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata tiesvedībā

      Prasītāji: A. Brünsteiner GmbH, Autohaus Hilgert GmbH

      Atbildētāja: Bayerische Motorenwerke AG (BMW)

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesgerichtshof — Komisijas 1995. gada 28. jūnija Regulas (EK) Nr. 1475/95 par Līguma 85. panta 3. punkta piemērošanu dažām mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas un apkalpošanas nolīgumu kategorijām (OV L 145, 25. lpp.) 5. panta 3. punkta pirmās daļas pirmā ievilkuma un Komisijas 2002. gada 31. jūlija Regulas (EK) Nr. 1400/2002 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām mehānisko transportlīdzekļu nozarē (OV L 203, 30. lpp.) 4. panta interpretācija — Nolīguma izbeigšana pēc piegādātāja iniciatīvas, kas pamatota ar vajadzību pilnībā reorganizēt tīklu Kopienas tiesiskajā regulējumā veikto grozījumu dēļ
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2002. gada 31. jūlija Regulas (EK) Nr. 1400/2002 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām mehānisko transportlīdzekļu nozarē stāšanās spēkā pati par sevi nerada nepieciešamību reorganizēt piegādātāja izplatīšanas tīklu Komisijas 1995. gada 28. jūnija Regulas (EK) Nr. 1475/95 par Līguma [81]. panta 3. punkta piemērošanu dažām mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas un apkalpošanas nolīgumu kategorijām 5. panta 3. punkta pirmās daļas pirmā ievilkuma izpratnē. Tomēr šī stāšanās spēkā atkarībā no katra piegādātāja izplatīšanas tīkla organizācijas īpatnībām varēja radīt nepieciešamību pēc tik būtiskām izmaiņām, kas ir jāuzskata par faktisku attiecīgā tīkla reorganizāciju minētās normas izpratnē. Valsts tiesām un šķīrējtiesām ir jāizvērtē, vai tas tā ir, atkarībā no konkrētā tajās izskatāmo lietu apstākļu kopuma;

               2)

               Regulas Nr. 1400/2002 4. pants ir interpretējams tādējādi, ka pēc šīs regulas 10. pantā paredzētā pārejas laika posma šajā regulā minēto kategoriju atbrīvojumu nepiemēro līgumiem, kuri atbilst Regulā Nr. 1475/95 izvirzītajiem nosacījumiem kategorijas atbrīvojuma piešķiršanai un kuros noteikts vismaz viens no minētajā 4. pantā uzskaitītajiem būtiskajiem ierobežojumiem, un tādējādi šādos līgumos ietverto konkurenci ierobežojošo līguma noteikumu kopumu var aizliegt ar EKL 81. panta 1. punktu, ja nav izpildīti atbrīvojuma piešķiršanas nosacījumi atbilstoši EKL 81. panta 3. punktam.

      (1)  OV C 10, 14.1.2006.


title: Lieta T-454/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 10. septembra spriedumu lietā F-139/07 van Arum /Parlaments 2009. gada 9. novembrī iesniedzis Rinse van Arum

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/39

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 10. septembra spriedumu lietā F-139/07 van Arum/Parlaments 2009. gada 9. novembrī iesniedzis Rinse van Arum

   (Lieta T-454/09 P)
   2010/C 37/55
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs:
      Rinse van Arum, Winksele (Beļģija) (pārstāvis — W. van den Muijsenbergh, advokāts)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               atzīt prasību un tajā izvirzītos pamatus un iebildumus par pieņemamiem;

               —

               atcelt Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2009. gada 10. septembra spriedumu lietā F-139/07;

               —

               pašai pieņemt nolēmumu šajā lietā, attiecīgi atceļot lēmumu par prasītāja novērtējuma ziņojumu, un

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājam radušies abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam prasītājs ir izvirzījis šādus pamatus:

               —

               Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 43. panta vispārīgo ieviešanas noteikumu 1. un 9. panta pārkāpums, kā arī Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 15. panta 2. punkta un 87. panta 1. punkta un Vadlīniju novērtējuma ziņojumu sagatavošanai pārkāpums;

               —

               Vispārīgo ieviešanas noteikumu 19. panta un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums;

               —

               sacīkstes principa, lietas dalībnieku vienlīdzības un tiesību uz aizstāvību pārkāpums;

               —

               tiesību pārkāpums attiecībā uz novērtējuma un punktu piešķiršanas koherenci, tiesību uz aizstāvību un labas pārvaldības principa pārkāpums;

               —

               Civildienesta noteikumu 90. panta pārkāpums sakarā ar lietas materiālos neietvertu dokumentu izmantošanu, sacīkstes principa pārkāpums, kā arī pierādīšanas pienākuma maiņa par sliktu prasītājam un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums;

               —

               pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses pārkāpums sakarā ar to, ka galīgais novērtētājs nolaidības dēļ ir ņēmis vērā kļūdainus apstākļus, un tiesību principu attiecībā uz pierādīšanas pienākumu pārkāpums;

               —

               tiesību, judikatūras un tiesību principu attiecībā uz Civildienesta noteikumu 90. pantu, pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses, rūpības, labas pārvaldības, kā arī tiesību principu attiecībā uz pierādījumiem kļūdaina piemērošana;

               —

               tiesību pārkāpums sakarā ar Civildienesta tiesas izdarītajiem neskaidrajiem secinājumiem un kļūdaina faktu kvalifikācija, kā arī pienākuma norādīt pamatojumu un labu pārvaldību reglamentējošo noteikumu pārkāpums;

               —

               kļūdaina faktu konstatācija.


title: Lieta T-453/11: Prasība, kas celta 2011. gada 8. augustā — Szajner /ITSB — Forge de Laguiole ( LAGUIOLE )

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/26

         Prasība, kas celta 2011. gada 8. augustā — Szajner/ITSB — Forge de Laguiole (“LAGUIOLE”)
   (Lieta T-453/11)
   2011/C 298/49
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Gilbert Szajner (Saint-Maur-des-Fossés, Francija) (pārstāvis — A. Lakits-Josse, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Forge de Laguiole SARL (Laguiole, Francija)

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 1. jūnija lēmumu daļā, kurā Kopienas preču zīme Nr. 2 468 379 ir atzīta par spēkā neesošu attiecībā uz precēm, kas noradītas pieteikumā par spēkā neesamības atzīšanu un ietilpst 8., 14., 16., 18., 20., 21., 28. un 34. klasē;

               —

               piespriest sabiedrībai Forge de Laguiole SARL segt savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzināt Szajner k-ga tiesāšanās izdevumus, tostarp ar pārstāvību saistītos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “LAGUIOLE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas tostarp ietilpst 8., 14., 16., 18., 20., 21., 28., 34. un 38. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 2 468 379

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: prasītājs

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Forge de Laguiole SARL

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu ir pamatots ar Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 8. panta 4. punktu, balstoties uz sabiedrības nosaukumu (firmu) Forge de Laguiole SARL

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

      Apelāciju padomes lēmums: Anulēšanas nodaļas lēmumu atcelt daļā un atzīt Kopienas preču zīmes Nr. 2 468 379 daļēju spēkā neesamību

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums, jo, pirmkārt, Apelāciju padome kļūdaini esot uzskatījusi, ka attiecībā uz firmu Forge de Laguiole nav piemērojams specialitātes princips un ka nosaukumu var aizsargāt attiecībā uz tādām darbībām, kuras Forge de Laguiole faktiski neveic, un, otrkārt, nepastāvot nekāda sajaukšanas iespēja starp firmu Forge de Laguiole, ko izmanto attiecībā uz nažiem, un preču zīmi “LAGUIOLE”, kas pieteikta reģistrācijai attiecībā uz precēm, kas nav saistītas ar nažu izstrādājumiem


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 25. novembrī lietā C-109/03 (College van beroep voor het bedrijfsleven lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) KPN Telecom BV pret Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA) (Telekomunikācijas — Direktīva 98/10/CE — Balss telefona atvērtais tīkls — Informācijas sniegšana par abonentiem — Cenas noteikšana)

text:
               22.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2004. gada 25. novembrī
   lietā C-109/03 (College van beroep voor het bedrijfsleven lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) KPN Telecom BV pret Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA) (1)

   (Telekomunikācijas - Direktīva 98/10/CE - Balss telefona atvērtais tīkls - Informācijas sniegšana par abonentiem - Cenas noteikšana)
   (2005/C 19/06)
   tiesvedības valoda - holandiešu
   Lietā C-109/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko College van beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 8. janvārī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 10. martā tiesvedībā KPN Telecom BV pret Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA), piedaloties Denda Multimedia BV, Denda Directory Services BV, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann (referents), tiesneši A. Rosas, K. Lenaerts, S. von Bahr un K. Schiemann, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretārs H. von Holstein, 2004. gada 25. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               6. panta 3. punkts 1998. gada 26. februāra Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/10/EK par atvērtā tīkla noteikuma (ATN) attiecināšanu uz balss telefonijas un vispārējo sakaru pakalpojumu sniegšanu konkurences apstākļos ir jāinterpretē tādējādi, ka termins “attiecīga informācija” attiecas tikai uz to abonentu datiem, kuri nav tieši iebilduši pret to iekļaušanu publicētajā abonentu sarakstā un kas ir pietiekami, lai abonentu saraksta lietotājiem ļautu identificēt to meklēto abonentu. Principā, šie dati ietver abonenta uzvārdu un adresi, ieskaitot pasta indeksu, kā arī citus tā telefona numurus, kurus šī organizācija tam ir piešķīrusi. Tomēr dalībvalstis var paredzēt citu datu sniegšanu lietotājiem, ja īpašos valsts apstākļos tie ir nepieciešami abonenta identifikācijai;

               2)

               Direktīvas 6. panta 3. punkts tiktāl, cik tas paredz attiecīgas informācija sniegšanu trešajām personām pēc noteikumiem, kas ir atbilstīgi, ar izmaksām pamatoti un nediskriminējoši, ir jāinterpretē šādi:

                           —

                           attiecībā uz tādiem datiem kā personas uzvārds un adrese, un tai piešķirtais telefona numurs, vispārējā pakalpojuma sniedzējs var pieprasīt tikai tādu papildu izmaksu segšanu, kas ir faktiski radušās, paziņojot datus trešajām personām;

                           —

                           attiecībā uz papildu datiem, kuri šim pakalpojumu sniedzējam nav obligāti jāsniedz trešajām personām, tas drīkst pieprasīt tādu papildu izmaksu segšanu, kuras tam ir radušās, iegūstos šos datus, izņemot izmaksas par datu nodošanu, ar nosacījumu, ka trešās personas savstarpēji netiek diskriminētas.

      (1)  OV C 146, 21.6.2003.


title: Lieta T-589/08: Prasība, kas celta 2008. gada 22. decembrī — Evropaïki Dynamiki /Komisija

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/43

         Prasība, kas celta 2008. gada 22. decembrī — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-589/08)
   (2009/C 69/97)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis, P. Katsimani, M. Dermitzakis, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumus, ar kuriem noraidīti prasītājas iesniegtie piedāvājumi un līgumu slēgšanas tiesības piešķirtas konkursa uzvarētājam;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas zaudējumus, kas tai radušies sakarā ar attiecīgo konkursa procedūru, EUR 920 000 apmērā, kas var tikt palielināta līdz EUR 1 700 000, atkarībā no CITL projekta galīgās summas;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, kas tai radušies saistībā ar šo prasības pieteikumu, pat ja šis prasības pieteikums tiktu noraidīts.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar savu prasību prasītāja lūdz atcelt atbildētājas lēmumus, ar kuriem noraidīti prasītājas piedāvājumi, kas iesniegti, atsaucoties uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu atklātā konkursā ENV.C2/FRA/2008/0017 “Emisiju kvotu tirdzniecības sistēma — CITL/CR” (1), un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas konkursa uzvarētājam. Prasītāja arī lūdz piešķirt kompensāciju par konkursa procedūras dēļ nodarītajiem zaudējumiem.
   Savu prasījumu atbalstam prasītāja ir izvirzījusi divus prasības pamatus.
   Pirmkārt, tā apgalvo, ka Komisija, izvērtējot trīs prasītājas iesniegtos piedāvājumus attiecībā uz trim attiecīgajām konkursa daļām, ir pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā.
   Otrkārt, prasītāja norāda, ka Komisija nav ievērojusi pārskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes principu un tādējādi ir pārkāpusi attiecīgās tiesību normas, kurās ietverti šie principi, proti, Finanšu regulas (2) 92. un 100. pantu. Prasītāja arī apgalvo, ka līgumslēdzēja iestāde ir pārkāpusi pienākumu norādīt sava lēmuma pamatojumu. Tā arī apgalvo, ka Komisija nav tai sniegusi papildu informāciju, ko tā pēc lēmuma par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu konkursa uzvarētājam pieņemšanas bija lūgusi attiecībā uz tā piedāvātajām priekšrocībām. Prasītāja turklāt norāda, ka līgumslēdzēja iestāde ir piemērojusi kritērijus, kas nebija iepriekš noteikti, un tādējādi nebija zināmi pretendentiem.

      (1)  OV 2008/S 72-096229

      (2)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.).


title: Lieta C-491/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Vestre Landsret (Dānija) 2006. gada 28. novembra rīkojumu — Danske Svineproducenter pret Justitsministeriet

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/51

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Vestre Landsret (Dānija) 2006. gada 28. novembra rīkojumu — Danske Svineproducenter pret Justitsministeriet

   (Lieta C-491/06)
   (2006/C 326/104)
   Tiesvedības valoda — dāņu
   Iesniedzējtiesa

      Vestre Landsret (Dānija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Danske svineproducenter

      Atbildētāja: Justitsministeriet

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes Direktīvas 91/628/EEK, kas attiecas uz dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā (1), kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 95/29/EK (2), pielikuma I nodaļas A daļas 2. punkta b) apakšpunkts un VII nodaļas 48. punkta 3. apakšpunkta trešais ievilkums ir interpretējams tādā veidā, ka dalībvalsts nedrīkst ieviest tādas pagaidu valsts tiesību normas, saskaņā ar kurām, pārvadājot cūkas, kuras sver no 40 līdz 100 kg, un pārvadāšanas ilgumam pārsniedzot astoņas stundas, katra transportlīdzekļa kravas pārvadājuma nodalījuma iekšējam augstumam, mērot no augstākā grīdas punkta līdz zemākajam griestu punktam, ir jābūt vismaz 100 cm, ja tiek izmantota mehāniskā ventilācijas sistēma?

               2)

               Vai Padomes Direktīvas 91/628/EEK, kas attiecas uz dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 95/29/EK, pielikuma I nodaļas A daļas 2. punkta b) apakšpunkts un VII nodaļas 48. punkta 3. apakšpunkta trešais ievilkums ir interpretējams tādā veidā, ka dalībvalsts nedrīkst ieviest tādas pagaidu valsts tiesību normas, saskaņā ar kurām, pārvadājot cūkas, kuras sver 40 kg un vairāk, kopējam pārvadājuma ilgumam pārsniedzot astoņas stundas, ir jāizmanto tāds transportlīdzeklis, kas, piemēram, ar paceļama jumta, kā arī pārbīdāmu grīdu vai līdzīgas konstrukcijas palīdzību, jebkurā brīdī nodrošina to, ka katra kravas pārvadājuma nodalījuma iekšējais pārbaudes augstums sasniedz vismaz 140 cm, mērot no augstākā grīdas punkta līdz zemākajam griestu punktam, un, ja dzīvnieki tiek pārvadāti vairākos kravas pārvadājuma nodalījuma līmeņos, pārējo kravas pārvadājuma nodalījumu iekšējam augstumam pastāvīgi ir jābūt vismaz 92 cm, ja pārvadājamo cūku svars vidēji ir 100 kg un tiek izmantota mehāniskā ventilācijas sistēma?

               3)

               Vai Padomes Direktīvas 91/628/EEK, kas attiecas uz dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 95/29/EK, pielikuma VI nodaļas 47. punkta D daļa “Cūkas” ir interpretējama tādā veidā, ka dalībvalstis nedrīkst ieviest tādas pagaidu valsts tiesību normas, saskaņā ar kurām, pārvadāšanas ilgumam pārsniedzot astoņas stundas, uz katriem 100 kg cūku ir jābūt nodrošinātai 0,50 m2 lielai platībai?

      (1)  Padomes 1991. gada 19. novembra Direktīva Nr. 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, ar kuru groza Direktīvas 90/425/EEK un 91/496/EEK (OV L 340, 17. lpp.).

      (2)  Padomes 1995. gada 29. jūnija Direktīva Nr. 95/29/EK, ar ko groza Direktīvu 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā (OV L 148, 52. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 8. jūlijā lietā T-136/03 Robert Charles Schochaert pret Eiropas Savienības Padomi (Ierēdņi — Prasība par zaudējumu atlīdzināšanu — Atteikums paaugstināt amatā — Morālā vajāšana — Pienākums sniegt palīdzību)

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/21

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 8. jūlijā
   lietā T-136/03 Robert Charles Schochaert pret Eiropas Savienības Padomi (1)

   (Ierēdņi - Prasība par zaudējumu atlīdzināšanu - Atteikums paaugstināt amatā - Morālā vajāšana - Pienākums sniegt palīdzību)
   (2004/C 239/45)
   Tiesvedības valoda: franču
   Lietā T–136/03 Robert Charles Schochaert, bijušais Eiropas Savienības Padomes ierēdnis, ar dzīvesvietu Briselē (Beļģija), ko pārstāv J.A. Martin, avocat, pret Eiropas Savienības Padomi (pārstāvji: M. Sims un F. Anton) prasībā par zaudējumu atlīdzināšanu nolūkā saņemt kompensāciju par materiālo un morālo kaitējumu, kas nodarīts ar Padomes atkārtotu atteikumu paaugstināt prasītāja pakāpi uz B1 kategoriju un šķietamo morālo vajāšanu, Pirmās instances tiesa (viena tiesneša sastāvā: tiesnese P. Lindh), sekretārs: I. Natsinas, administrators, 2004. gada 8. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Katra puse sedz savus izdevumus.

      (1)  OV C 146, 21.6.2003.