title: Lieta T-63/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. februārī – Shoe Branding Europe/ITSB (Paralēlas svītras)

text:
               30.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/37

      Prasība, kas celta 2015. gada 9. februārī – Shoe Branding Europe/ITSB (Paralēlas svītras)
      (Lieta T-63/15)
      (2015/C 107/49)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Beļģija) (pārstāvis – J. Løje, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

         Informācija par procesu ITSB

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme (divu paralēlu svītru attēls) – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 926 764

         Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju piektās padomes 2014. gada 3. decembra lēmums lietā R 2560/2013–5

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-88/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 20. februārī iesniedza Rechtbank Roermond (Nīderlande) — krimināllieta pret Jibril Jaoo

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 20. februārī iesniedza Rechtbank Roermond (Nīderlande) — krimināllieta pret Jibril Jaoo

   (Lieta C-88/12)
   2012/C 126/14
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Roermond

      Lietas dalībnieks pamata procesā

      Jibril Jaoo

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai Vreemdelingenbesluit 2000 4.17a. pants ir pretrunā robežpārbaužu aizliegumam Šengenas Robežu kodeksa (1) 20. panta izpratnē vai robežpārbaudēm līdzvērtīgo pārbaužu aizliegumam šī kodeksa 21. panta izpratnē?

               2)

               Ja tas tā ir: vai uz to var atsaukties arī personas, kuras nav Eiropas Savienības pilsoņi, vai personas, kurām nav tiesību uzturēties kādā Eiropas Savienības dalībvalstī?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regula (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss; OV L 105, 1. lpp.).


title: Lieta C-219/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 25. aprīlī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)/Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 25. aprīlī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)/Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

   (Lieta C-219/17)
   (2017/C 283/20)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)

      Atbildētājas apelācijas instancē: Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. panta pirmā, otrā un piektā daļa, lasot tās kopsakarā ar šā Līguma 256. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka prasību – kas celta par (šā rīkojuma 1. pantā izklāstītajiem) procedūras uzsākšanas, izmeklēšanas un nesaistoša lēmuma priekšlikuma sagatavošanas pasākumiem, kurus valsts kompetentā iestāde veikusi procedūrā, kas ir reglamentēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīvas 2013/36/ES (1) 22. un 23. pantā, Padomes 2013. gada 15. oktobra Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (2) 1. panta piektajā daļā, 4. panta 1. punkta c) apakšpunktā un 15. pantā, Eiropas Centrālās bankas 2014. gada 16. aprīļa Regulas (ES) Nr. 468/2014 (3) 85., 86. un 87. pantā, kā arī Itālijas Konsolidētā banku likuma 19., 22. un 25. pantā – izskatīt ir Savienības tiesas vai savukārt valsts tiesas piekritībā?

               2)

               Konkrēti, vai lietas piekritība Savienības tiesai ir atzīstama tad, ja šie pasākumi tiek apstrīdēti nevis parastā atcelšanas prasībā, bet gan prasībā, kas ir iesniegta tiesvedībā par tiesu nolēmuma izpildi saskaņā ar Itālijas Administratīvā procesa kodeksa 112. un nākamajiem punktiem – proti, savdabīga valsts administratīvi procesuālā institūta ietvaros – un kurā šos pasākumus tiek lūgts atzīt par spēkā neesošiem tāpēc, ka ar tiem esot pārkāpts vai apiets Consiglio di Stato2016. gada 3. marta sprieduma Nr. 882/2016 res judicata spēks, un šīs lietas izspriešanai ir vajadzīgs, lai atbilstīgi valsts tiesiskajam regulējumam tiktu interpretēts un apzināts minētā sprieduma res judicata objektīvais tvērums?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīva 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV 2013, L 176, 338. lpp.).

      (2)  Padomes 2013. gada 15. oktobra Regula (ES) Nr. 1024/2013, ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.).

      (3)  Eiropas Centrālās bankas 2014. gada 16. aprīļa Regula (ES) Nr. 468/2014, ar ko izveido Vienotā uzraudzības mehānisma pamatstruktūru Eiropas Centrālās bankas sadarbībai ar nacionālajām kompetentajām un norīkotajām iestādēm (VUM pamatregula) (ECB/2014/17) (OV 2014, L 141, 1. lpp.).


title: Lieta T-416/06: Prasība, kas celta 2006. gada 29. decembrī — Sumitomo Chemical Agro Europe pret Komisiju

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/43

         Prasība, kas celta 2006. gada 29. decembrī — Sumitomo Chemical Agro Europe pret Komisiju
   (Lieta T-416/06)
   (2007/C 42/76)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sumitomo Chemical Agro Europe SAS, Saint Didier (Francija) (pārstāvji — K. Van Maldegem un C. Mereu, juristi)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               izdot rīkojumu atbildētājai, ja nepieciešams, ar pagaidu lēmumu, labot pārrakstīšanās kļūdu I pielikuma A daļā un aizstāt “0.75 g” ar “0.75 kg”;

               —

               atcelt šādus Direktīvas 2006/132 noteikumus:

                           3. panta 2. punkts

                           :

                              “līdz 2008. gada 30. jūnijam”

                           I pielikums

                           :

                              “2008. gada 30. jūnijs”

                           I pielikums A daļa

                           :

                              “šādām kultūrām”

                                          “—

                                          gurķi siltumnīcās (slēgtas hidroponiskas sistēmas),

                                          —

                                          plūmes (pārstrādei)”

                           I pielikuma B daļa

                           :

                              “Dalībvalstis pieprasa iesniegt turpmākus pētījumus par procimidona iespējamo nelabvēlīgo ietekmi uz endokrīno sistēmu divus gadus pēc Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) pārbaudes vadlīniju pieņemšanas. Tās nodrošina, ka pretendents, pēc kura pieprasījuma procimidonu iekļāva šajā pielikumā, iesniedz Komisijai šādas izpētes materiālus divu gadu laikposmā pēc minēto vadlīniju pieņemšanas.”;

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Padomes Direktīva 91/414 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) nosaka, ka dalībvalstis drīkst izsniegt atļauju augu aizsardzības līdzeklim, ja tā aktīvās vielas ir uzskaitītas I pielikumā un ja ir izpildīti visi tajā noteiktie nosacījumi. Prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas Direktīvu 2006/132, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu procimidonu kā aktīvo vielu (2), jo šī Direktīva i) tikai nosaka ierobežotu procimidona ietveršanu Direktīvas 91/414 I pielikumā; ii) nosaka īpašus nosacījumus atļautajai izmantošanai un iii) paredz ierobežotu 18 mēnešu laika posmu ierobežotās ietveršanas I pielikumā spēkā esamībai.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda, ka apstrīdētā direktīva pārkāpj Direktīvas 91/414 1. panta 2. punktu, 2. panta 1. punktu un 5. panta 1. un 4. punktu. Turklāt prasītāja apgalvo, ka apstrīdētā direktīva nav saderīga ar Direktīvas 91/414 5. panta 5. punktu un ka Komisija tādēļ ir pārsniegusi savas diskrecionārās varas robežas.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka apstrīdētā direktīvā ir procesuālas kļūdas, jo Komisijas pienākums ir veikt pasākumus, kādi piedāvāti Pastāvīgai Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejai un Padomei, tos negrozot pirms to galīgās pieņemšanas.
   Turklāt prasītāja uzskata, ka apstrīdētā direktīva pārkāpj prasītājas tiesisko paļāvību, kā arī labas pārvaldības, subsidiaritātes, samērīguma, tiesiskās drošības, vienlīdzīgas attieksmes un zinātniskā atzinuma pārākuma un neatkarības principu. Prasītāja arī uzskata, ka apstrīdētā direktīva nesniedz pietiekamu pamatojumu un ka tādēļ ir pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu.
   Visbeidzot, prasītāja uzskata, ka apstrīdētā direktīva aizskar tās tiesības veikt uzņēmējdarbību un pārkāpj tās tiesības uz īpašumu.

      (1)  Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV 1991 L 230, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2006. gada 11. decembra Direktīva 2006/132/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu procimidonu kā aktīvo vielu (OV 2006 L 349, 22. lpp.).


title: Lieta T-630/16: Prasība, kas celta 2016. gada 5. septembrī – Dehtochema Bitumat/Eiropas Ķimikāliju aģentūra

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/53

         Prasība, kas celta 2016. gada 5. septembrī – Dehtochema Bitumat/Eiropas Ķimikāliju aģentūra
   (Lieta T-630/16)
   (2016/C 402/63)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dehtochema Bitumat, s.r.o. (Bělá pod Bezdězem, Čehijas Republika) (pārstāvis – P. Holý, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Ķimikāliju aģentūras 2016. gada 7. jūlija lēmumu, saskaņā ar kuru prasītāju turpina uzskatīt par lielu uzņēmumu, kā rezultātā prasītājai nav tiesību pretendēt uz vidējiem uzņēmumiem paredzēto samazināto maksājumu, kā arī atļaut šī lēmuma piemērošanas apturēšanu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja norāda, ka atbildētāja ar iepriekš minēto lēmumu un rīcību ir nepareizi izmantojusi savas pilnvaras un pārkāpusi tiesiskuma un tiesiskās noteiktības principus.
   Prasītāja apgalvo, ka atbildētāja, pārbaudīdama mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) statusu, nav pareizi novērtējusi prasītājas uzņēmuma neatkarību un aprēķinos nepareizi iekļāvusi vairākus darbiniekus un prasītājas, kā arī tādu iespējami saistīto uzņēmumu vai partneruzņēmumu ikgadējo apgrozījumu, kuri atbilstoši Komisijas Regulai (EK) Nr. 340/2008 vai Komisijas Ieteikumam 2003/361/EK neesot saistīti ar prasītājas uzņēmumu vai tās partneruzņēmumiem.
   Prasītāja apgalvo, ka tās paziņojums par uzņēmuma nepareizo lielumu, ko tā iesniedza pēc atbildētājas 2016. gada 2. jūnija aicinājuma, būtībā tika pausta, paļaujoties uz atbildētājas vērtējumu un samazinātas maksājuma apsolījumu.
   Prasītāja norāda, ka tās reģistrācija ir tikusi apturēta un ka tā ir skaidri informējusi atbildētāju par to, ka tā attiecīgos izstrādājumus (reģistrējamas vielas) kopš 2011. gada vairs neražo.
   Prasītāja apgalvo, ka no Komisijas Regulas (EK) Nr. 340/2008 13. panta 4. punkta izriet, ka tiesības uz samazinātu maksājumu par reģistrāciju rodas tad, ja ir iespējams šādas tiesības pierādīt, un ka tāpēc, pretēji atbildētājas apgalvojumiem, esot jāļauj prasītājai iesniegt šādus pierādījumus.


title: Lieta F-123/13: Prasība, kas celta 2013. gada 18. decembrī — ZZ /Komisija

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/54

         Prasība, kas celta 2013. gada 18. decembrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-123/13)
   2014/C 52/106
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — P. Joassart, advokāts)

      Atbildētāja: Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu nekavējoties lauzt līgumu ar prasītāju kā pagaidu darbinieku

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu par atlaišanu no darba, kas paziņots ar 2013. gada 7. marta e-pastu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-179/14 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 10. jūnija rīkojums – Schmiedewerke Gröditz /Komisija Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Valsts veicināta atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas ražošana — Komisijas lēmums uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta jomā — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamība — Fumus boni juris

text:
               22.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/16

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 10. jūnija rīkojums – Schmiedewerke Gröditz/Komisija
   (Lieta T-179/14 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Valsts veicināta atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas ražošana - Komisijas lēmums uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta jomā - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamība - Fumus boni juris)
   2014/C 329/22
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Schmiedewerke Gröditz GmbH (Gröditz, Vācija) (pārstāvji – H. Höfler, C. Kahle un V. Winkler, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un R. Sauer)

      Priekšmets

   Prasība apturēt lēmuma, ar kuru Komisija ir uzsākusi oficiālu izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta jomā attiecībā uz Vācijas likumu par atjaunojamo energoresursu elektroenerģiju, juridisko iedarbību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               atcelt 2014. gada 7. aprīļa lēmumu lietā Schmiedewerke Gröditz/Komisija (T-179/14 R);

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: lieta C-59/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 2. decembraBundesgerichtshof rīkojumu lietā Siemens AG pret VIPA Gesellschaft für Visualisierung und Prozeßautomatisierung mbH

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 2. decembraBundesgerichtshof rīkojumu lietā Siemens AG pret VIPA Gesellschaft für Visualisierung und Prozeßautomatisierung mbH

   (lieta C-59/05)
   (2005/C 82/39)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 2. decembraBundesgerichtshof (Vācija) rīkojumu lietā Siemens AG pret VIPA Gesellschaft für Visualisierung und Prozeßautomatisierung mbH, un ko Tiesas Kanceleja saņēmusi 2005. gada 10. februārī.

      Bundesgerichtshof lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem, kas attiecas uz Padomes 1984. gada 10. septembra Direktīvu 84/450/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz maldinošu reklāmu (1), ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 6. oktobra Direktīvu 97/55/EK (2):

               1.

               Vai reklāmas devējs negodīgi izmanto konkurenta “citas atšķirības zīmes” priekšrocības Direktīvas 84/450/EEK 3.a panta 1. punkta g) apakšpunkta izpratnē, ja tas identiski izmanto speciālistu aprindās pazīstamo sava konkurenta atšķirības zīmes pamata elementu (šajā gadījumā – pasūtījumu numuru sistēmu) un savā reklāmā atsaucas uz šīs atšķirības zīmes identisku pārņemšanu?

               2.

               Vai šīs atšķirības zīmes identiskas pārņemšanas rezultātā reklāmas devējam un patērētājam radītās priekšrocības ir noteicošais faktors, lai novērtētu šīs zīmes reputācijas izmantošanas negodīgo raksturu Direktīvas 84/450/EEK 3.a panta 1. punkta g) apakšpunkta izpratnē?

      (1)  OV L 250, 17. lpp.

      (2)  OV L 290, 18. lpp.


title: Lieta C-308/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 29. maijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Grieķijas Republika/Leo Kuhn

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 29. maijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Grieķijas Republika/Leo Kuhn

   (Lieta C-308/17)
   (2017/C 283/30)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Grieķijas Republika

      Atbildētājs: Leo Kuhn

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Briseles I-bis regulas (1) 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi,

               1)

               ka izpildes vieta šīs tiesību normas izpratnē arī – kā šajā gadījumā – vairākkārtējas līgumiskas prasījuma nodošanas gadījumā ir jānosaka saskaņā ar pirmo līgumisko vienošanos?

               2)

               ka faktisko izpildes vietu gadījumā, ja tiek izvirzīts prasījums par tādu valsts obligāciju kā šajā gadījumā konkrēti Grieķijas Republikas emitētās obligācijas emisijas nosacījumu ievērošanu vai, attiecīgi, par zaudējumu atlīdzību šī prasījuma neizpildes dēļ, jau pamato procentu no šo valsts obligāciju iemaksāšana valsts teritorijā esoša vērtspapīru depozitārija īpašnieka kontā?

               3)

               ka fakts, ka ar pirmo līgumisko vienošanos ir tikusi noteikta juridiskā izpildes vieta regulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē, liedz izdarīt pieņēmumu, ka vēlākā faktiskā līguma izpilde pamato – vēl vienu – izpildes vietu šīs tiesību normas izpratnē?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regula (ES) Nr. 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās, OV L 351, 20.12.2012., 1. lpp.


title: Apvienotās lietas T-139/10, no T-280/10 līdz T-285/10 un no T-349/10 līdz T-352/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 21. marta rīkojums — Milux /ITSB ( “REFLUXCONTROL” u.c.) (Kopienas preču zīme — Prasītājas pārstāvība ar advokāta, kuram nav trešās personas statusa, palīdzību — Nepieņemamība)

text:
               14.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/27

         Vispārējās tiesas 2011. gada 21. marta rīkojums — Milux/ITSB (“REFLUXCONTROL” u.c.)
   (Apvienotās lietas T-139/10, no T-280/10 līdz T-285/10 un no T-349/10 līdz T-352/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Prasītājas pārstāvība ar advokāta, kuram nav trešās personas statusa, palīdzību - Nepieņemamība)
   2011/C 145/46
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Milux Holding SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis — J. Bojs, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Priekšmets

   Prasības par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 13. janvāra lēmumu lietā R 1134/2009-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “REFLUXCONTROL” kā Kopienas preču zīmi (lieta T-139/10), 2010. gada 29. aprīļa lēmumu lietā R 1432/2009-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “ANEURYSMCONTROL” kā Kopienas preču zīmi (lieta T-280/10), 2010. gada 29. aprīļa lēmumu lietā R 1433/2009-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “APPETITECONTROL” kā Kopienas preču zīmi (lieta T-281/10), 2010. gada 8. jūnija lēmumu lietā R 1434/2009-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “STOMACONTROL” kā Kopienas preču zīmi (lieta T-282/10), 2010. gada 17. jūnija lēmumu lietā R 1435/2009-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “BMICONTROL” kā Kopienas preču zīmi (lieta T-283/10), 2010. gada 3. jūnija lēmumu lietā R 1438/2009-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “IMPLANTCONTROL” kā Kopienas preču zīmi (lieta T-284/10), 2010. gada 29. aprīļa lēmumu lietā R 1444/2009-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “CHEMOCONTROL” kā Kopienas preču zīmi (lieta T-285/10), 2010. gada 29. jūnija lēmumu lietā R 1436/2009-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “OVUMCONTROL” kā Kopienas preču zīmi (lieta T-349/10), 2010. gada 2. jūlija lēmumu lietā R 1437/2009-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “HEARTCONTROL” kā Kopienas preču zīmi (lieta T-350/10), 2010. gada 28. jūlija lēmumu lietā R 1439/2009-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “VESICACONTROL” kā Kopienas preču zīmi (lieta T-351/10) un 2010. gada 28. jūlija lēmumu lietā R 1443/2009-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “RECTALCONTROL” kā Kopienas preču zīmi (lieta T-352/10)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietas T-139/10, no T-280/10 līdz T-285/10 un no T-349/10 līdz T-352/10 apvienot rīkojuma izdošanai;

               2)

               prasības noraidīt kā nepieņemamas;

               3)

               Milux Holding SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 148, 05.06.2010.


title: Lieta F-48/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. maijā — ZZ /Parlaments

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/63

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. maijā — ZZ/Parlaments
   (Lieta F-48/13)
   2013/C 207/111
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvis — C. Bernard-Glanz, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt prasītājas novērtējuma ziņojumu 2011. gadam

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt prasītājas novērtējuma ziņojumu 2011. gadam, tā galīgajā versijā ar grozījumiem, kuri izdarīti ar iecēlējinstitūcijas 2012. gada 18. jūlija un 2013. gada 29. janvāra lēmumiem;

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2013. gada 29. janvāra lēmumu, ar kuru ir noraidīta sūdzība, kura tika iesniegta atbilstoši Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktam;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-576/15: Prasība, kas celta 2015. gada 1. oktobrī – VIK/Komisija

text:
               11.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/29

         Prasība, kas celta 2015. gada 1. oktobrī – VIK/Komisija
   (Lieta T-576/15)
   (2016/C 007/40)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: VIK Verband der Industriellen Energie- und Kraftwirtschaft e. V. (Esene, Vācija) (pārstāvis – C. Kahle, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atbilstoši LESD 264. pantam atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 25. novembra lēmumu procedūrā “Valsts atbalsts SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Vācija, Atbalsts atjaunojamās elektroenerģijas ražošanai un samazināta EEG piemaksa energoietilpīgiem lietotājiem” C(2014) 8786 final, kas publicēts Oficiālajā Vēstnesī (OV L 250, 25.9.2015., 122. lpp.), tiktāl, ciktāl:

                           —

                           Lēmuma 1. pantā un 3. panta 1. punktā atbildētāja atbalstu atjaunojamās elektroenerģijas ražošanai, kā arī samazināto EEG piemaksu saskaņā ar EEG 2012 ir kvalificējusi kā jaunu atbalstu un

                           —

                           Lēmuma 2. pantā, 3. panta 2. punktā, 6. pantā un 7. pantā atbildētāja ir atzinusi īpašo kompensācijas regulējumu par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un ir izdevusi rīkojumu atgūt atbalstu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: priekšrocības neesamība
               Prasītājs norāda, ka īpašais kompensācijas regulējums nav atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, jo ar samazināto EEG piemaksu lielajiem elektroenerģijas lietotājiem netiek piešķirtas nekādas priekšrocības.

               2.

               Otrais pamats: selektivitātes neesamība
               Tāpat prasītājs norāda, ka īpašais kompensācijas regulējums nav atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, jo nav izpildīts selektivitātes nosacījums. Lielajiem elektroenerģijas lietotājiem nav piešķirtas priekšrocības salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, kuri atrodas faktiski un juridiski salīdzināmā situācijā. Turklāt samazinātā EEG piemaksa esot pamatota ar šī regulējuma raksturu un iekšējo struktūru.

               3.

               Trešais pamats: valsts līdzekļu neesamība
               Šajā ziņā tiek norādīts, ka nedz federālā mēroga kompensācijas sistēma, nedz arī īpašais EEG 2012 kompensācijas regulējums neietver atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, jo nav radušies izdevumi no valsts līdzekļiem.

               4.

               Ceturtais pamats: konkurences izkropļojumu neesamība
               Prasītājs šajā ziņā vērš uzmanību uz to, ka ar samazināto EEG piemaksu tiek vienīgi līdzsvaroti neizdevīgāki konkurences apstākļi, kādi lielajiem elektroenerģijas lietotājiem un energoietilpīgajiem lietotājiem ir salīdzinājumā ar uzņēmējdarbības nozarēm citās valstīs tādēļ, ka tiek maksāta EEG piemaksa.

               5.

               Piektais pamats: atbalsta saderība ar kopējo tirgu
               Prasītājs apgalvo, ka tad, ja samazinātā EEG piemaksa tiktu kvalificēta kā atbalsts, šis atbalsts būtu saderīgs ar kopējo tirgu. Šis samazinājums neizkropļojot konkurenci; vēl jo vairāk, ar to attiecīgajiem uzņēmumiem tiekot līdzsvaroti neizdevīgāki konkurences apstākļi.

               6.

               Sestais pamats: jauna atbalsta neesamība
               Prasītājs arī apgalvo, ka, ja Vispārējā tiesa īpašo kompensācijas regulējumu kvalificēs kā atbalstu, tādā gadījumā jautājums būs par pastāvošu atbalstu, kuram nav piemērojama procedūra, kas paredzēta Regulas (EK) Nr. 659/1999 (1) 6. pantā.

               7.

               Septītais pamats: vispārējā tiesiskās paļāvības aizsardzības principa un tiesiskās noteiktības principa pārkāpums
               Prasītājs šajā ziņā uzsver, ka, pieņemdama EEG 2000, atbildētāja esot radījusi tiesisko paļāvību, kas ir tikusi ietekmēta ar galīgo lēmumu.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta C-457/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2013. gada 30. maija spriedumu lietā T-454/10 Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) /Eiropas Komisija 2013. gada 12. augustā iesniedza Eiropas Komisija

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/42

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2013. gada 30. maija spriedumu lietā T-454/10 Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon)/Eiropas Komisija 2013. gada 12. augustā iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta C-457/13 P)
   2013/C 344/73
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Marcoulli, K. Skelly)

      Pārējie lietas dalībnieki: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Confederazione Cooperative Italiane

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Vispārējās tiesas spriedumu;

               —

               taisīt galīgu spriedumu lietā, atzīstot prasības lietās T-454/10 un T-482/11 par nepieņemamām un/vai nepamatotām;

               —

               piespriest prasītājiem pirmajā instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē, kā arī šajā apelācijas tiesvedībā;

         Ja Tiesa nospriestu, ka Vispārējās tiesas spriedums ir jāapstiprina, Komisijas attiecīgie prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               saglabāt kā galīgas Regulas Nr. 1580/2007 (1) 52. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrās daļas un Īstenošanas regulas Nr. 543/2011 (2) 50. panta 3. punkta sekas, kā arī pēdējās minētās regulas 60. panta 7. punkta sekas, ciktāl maksājumi ražotāju organizācijām, kas veikti saskaņā ar šīm tiesību normām līdz tā gada 15. oktobrim, kad tiks pasludināts Tiesas spriedums, vai līdz tādam datumam nākotnē, kas atbilstoši Tiesas uzskatam attiecas uz maksājumiem darbības programmām, kas apstiprinātas pirms 2013. gada 30. maija.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija šajā lietā lūdz Tiesu atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu un taisīt galīgu spriedumu lietā, atzīstot prasības lietās T-454/10 un T-482/11 par nepieņemamām un/vai nepamatotām, un piespriest prasītājiem pirmajā instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē, kā arī šajā apelācijas tiesvedībā.
   Šīs apelācijas pamatā ir tiesvedība, ko uzsākuši prasītāji pirmajā instancē, lūdzot atcelt (i) Regulas Nr. 1580/2007 52. panta 2. punkta a) apakšpunktu un VIII pielikumu un (ii) Īstenošanas regulas Nr. 543/2011 50. panta 3. punktu un 60. panta 7. punktu.
   Prasītāji pirmajā instancē ir augļu un dārzeņu pārstrādātāji, kas apgalvoja, ka no iepriekš minētajām tiesību normām netieši izriet Savienībai finansējuma tiesības noteiktām pārstrādes darbībām, ko veic ražotāju organizācijas.
   Vispārējā tiesa atzina, ka prasības ir pieņemamas. Vispārējā tiesa nosprieda, ka, ja ražotāju organizācijām, kuras tobrīd vai nu pašas pārstrādāja savu produktu, vai to pārstrādāja trešā persona, piešķirtu atbalstu, to varētu uzskatīt par atbalstu pārstrādes darbībām, kas neietilpst Vienotās TKO regulas (3) piemērošanas jomā. Turklāt Vispārējā tiesa nosprieda, ka Komisija nebija tiesīga piešķirt atbalstu, kas bija diskriminējošs attiecībā uz pārstrādātajiem, kuri nav ražošanas organizācijas biedri, un labvēlīgs ražošanas organizācijām, ciktāl tās veic pārstrādes darbības.
   Komisija apgalvo, ka, izdarot šos secinājumus, Vispārējā tiesa pieļāva trīs kļūdas.
   Vispirms Komisija apgalvo, ka Vispārējā tiesa pieļāva kļūdu, atzīstot, ka prasītāju pirmajā instancē prasības ir pieņemamas. Komisija uzskata, ka attiecīgie pasākumi ir vispārpiemērojami regulējoši pasākumi, kuriem, lai tiem būtu tiesiskas sekas, ir vajadzīgi īstenošanas pasākumi no dalībvalstu puses. Turklāt Komisija apgalvo, ka Vispārējā tiesa pieļāva kļūdu, atzīstot, ka attiecīgie pasākumi prasītājus skar tieši. Nonākot pie šī secinājuma, Vispārējā tiesa nosprieda, ka prasītāju stāvoklis tirgū bija tāds pats kā valsts atbalsta saņēmēja konkurentiem. Komisija apgalvo, ka Vispārējā tiesa kļūdījās, nonākot pie šī secinājuma.
   Pēc būtības Komisija apgalvo, ka Vispārējā tiesa nav pareizi interpretējusi Vienotās TKO regulas noteikumus un it īpaši nav atbilstoši ņēmusi vērā Komisijas rīcības brīvību, ko tai piešķīrusi Padome attiecībā uz Vienotās TKO regulas īstenošanas noteikumu pieņemšanu.
   Visbeidzot, Komisija apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir nepareizi interpretējusi nediskriminācijas principu tā, it kā tas būtu piemērojams finansiālā atbalsta sniegšanas shēmām atbilstoši Vienotajai TKO regulai.
   Ja Tiesa nospriestu noraidīt apelācijas sūdzību, Komisija lūdz Tiesu īstenot savu rīcības brīvību atbilstoši LESD 264. pantam, lai apturētu sprieduma iedarbību līdz tās sprieduma pasludināšanas gada 15. oktobrim. Komisija lūdz izdot šādu rīkojumu, lai nodrošinātu, ka sprieduma sekas vienādi attieksies uz visām ražošanas organizācijām un neuzliks tām pārmērīgu slogu.

      (1)  Komisijas 2007. gada 21. decembra Regula (EK) Nr. 1580/2007, ar ko nosaka Regulu (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 1182/2007 īstenošanas noteikumus augļu un dārzeņu nozarē (OV L 350 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2011. gada 7. jūnija īstenošanas regula (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari (OV L 157, 1. lpp.).

      (3)  Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula), OV L 299, 1. lpp.


title: Lieta C-171/06 P: Tiesas (septītā palāta) 2007. gada 15. marta spriedums — T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Devinlec Développement Innovation Leclerc SA (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Grafiska preču zīme — Valsts agrākas preču zīmes īpašnieka iebildums — Sajaukšanas iespēja)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/13

         Tiesas (septītā palāta) 2007. gada 15. marta spriedums — T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Devinlec Développement Innovation Leclerc SA

   (Lieta C-171/06 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Grafiska preču zīme - Valsts agrākas preču zīmes īpašnieka iebildums - Sajaukšanas iespēja)
   (2007/C 95/22)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ (pārstāvji — M. Francetti un F. Jacobacci, avocats)

      Citi lietas dalībnieki procesā: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — A. Folliard-Monguiral un J. Novais Gonçalves), Devinlec Développement Innovation Leclerc SA (pārstāvis: J.-P. Simon)
   Priekšmets
   Apelācija par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 12. janvāra spriedumu lietā T-147/03 Devinlec Développement Innovation Leclerc/ITSB, ar ko pēc valsts grafiskas preču zīmes “QUANTIEME ”attiecībā uz 14. un 18. klasē ietilpstošām precēm īpašnieka pieteikuma tika atcelts Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju trešās padomes 2003. gada 30. janvāra lēmums, ar kuru atcelts Iebildumu nodaļas lēmums, ar ko atteikta grafiskas preču zīmes “QUANTUM ”reģistrācija attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 14. klasē
   Rezolutīvā daļa

               1)

               apelāciju noraidīt;

               2)

               T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 121, 20.5.2006.


title: Lieta C-122/05: Tiesas (piektā palāta) spriedums  2006. gada 18. maijā  — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/87/EK — Sistēma siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/10

         Tiesas (piektā palāta) spriedums 2006. gada 18. maijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku
   (Lieta C-122/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2003/87/EK - Sistēma siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 165/17)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Wölker un D. Recchia)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. M. Braguglia, kam palīdz G. Aiello, advokāts)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvas 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.) netransponēšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Itālijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 115, 14.05.2005.


title: Lieta F-55/15: Prasība, kas celta 2015. gada 16. aprīlī – ZZ/Komisija

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/45

         Prasība, kas celta 2015. gada 16. aprīlī – ZZ/Komisija
   (Lieta F-55/15)
   (2015/C 213/73)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – L. Levi un A. Tymen, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, galvenokārt, ciktāl ar to prasītājam ir atņemtas tiesības saņemt ekspatriācijas pabalstu, tā vietā saņemot ārvalstnieka pabalstu, un, pakārtoti, ciktāl tajā ir uzdots piedzīt, iespējams, nelikumīgi samaksātās summas, kā arī prasība atlīdzināt iespējami ciesto morālo un materiālo kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               galvenokārt, atcelt 2014. gada 18. jūlija lēmumu, ciktāl ar to prasītājam ar atpakaļejošu datumu, sākot ar 2009. gada 1. jūliju, ir atņemtas tiesības saņemt ekspatriācijas pabalstu, tā vietā saņemot ārvalstnieka pabalstu;

               —

               pakārtoti, atcelt 2014. gada 18. jūlija lēmumu, ciktāl tajā ir uzdots piedzīt nelikumīgi samaksātās summas;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt 2015. gada 7. janvāra lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja 2014. gada 12. septembra sūdzība, un katrā ziņā, vēl pakārtotāk, ciktāl tajā ir atteikts samazināt saskaņā ar Civildienesta noteikumu 85. pantu atskaitāmās ikmēneša naudas summas;

               —

               uzdot atlīdzināt prasītājam radīto mantisko kaitējumu;

               —

               uzdot atlīdzināt prasītājam nodarīto morālo kaitējumu, kas novērtēts EUR 10  000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-13/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 27. jūnija spriedums – Deutsche Post/EUIPO – Media Logistik (“PostModern”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “PostModern” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “POST” un agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Deutsche Post” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. pants 1. punkta b) apakšpunkts — Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā

text:
               7.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/19

         Vispārējās tiesas 2017. gada 27. jūnija spriedums – Deutsche Post/EUIPO – Media Logistik (“PostModern”)

   (Lieta T-13/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “PostModern” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “POST” un agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Deutsche Post” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. pants 1. punkta b) apakšpunkts - Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā)
   (2017/C 256/18)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutsche Post AG (Bonna, Vācija) (pārstāvji – sākotnēji K. Hamacher un C. Giersdorf, K. Hamacher un visbeidzot K. Hamacher un G. Müllejans, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Hanne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Media Logistik GmbH (Drēzdene, Vācija) (pārstāvis – S. Risthaus, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 3. novembra lēmumu lietā R 2063/2013-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Deutsche Post un Media Logistik.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               sabiedrība Deutsche Post AG atlīdzina tiesāšanas izdevumus.

      (1)  OV C 107, 30.3.2015.


title: Lieta T-344/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Total pret Komisiju

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/17

         Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Total pret Komisiju
   (Lieta T-344/06)
   (2007/C 20/24)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Total SA, Courbevoie (Francija) (pārstāvji — A. Gosset-Grainville, L. Godfroid un A. Lamothe, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               pamatojoties uz EKL 230. pantu, atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu lietā COMP/F/38.456, ciktāl tā 1.m, 2.m, 3. un 4. pants attiecas uz TOTAL SA;

               —

               pakārtoti, atcelt 1.(m) un 2.(m) pantu un attiecīgi samazināt naudas soda summu, ko sabiedrībai TOTAL SA ir uzdots samaksāt minētajā lēmumā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu C(2006) 4090 galīgā redakcijā par EKL 81. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/F/38.456 — Bitum — Nīderlande), kurš attiecas uz visām vienošanām un saskaņotām darbībām, kuru mērķis ir noteikt Nīderlandes izcelsmes ceļu asfalta pārdošanas un iepirkšanas bruto cenas, vienotu atlaidi bruto cenai par labu ceļu būvētājiem — dalībniekiem, kā arī maksimālu samazinātu atlaidi bruto cenai citiem ceļu būvētājiem. Pakārtoti tā lūdz atcelt vai vismaz būtiski samazināt naudas soda, kas tai ir uzlikts ar apstrīdēto lēmumu, summu.
   Attiecībā uz pamata prasījumu prasība balstās uz pieciem pamatiem.
   Vispirms prasītāja norāda, ka Komisija ir pārkāpusi noteikumus attiecībā uz mātes sabiedrības vainojamību par darbībām, ko ir izdarījusi tās filiāle. Prasītāja uzskata, ka Komisija to nelikumīgi apsūdz un, attiecīgi, padara par solidāri atbildīgu par strīdus pārkāpumu, ko izdarījusi tās filiāle TOTAL Nederland NV. Tā norāda, ka, uzskatot, ka filiāles kapitāla 100 % piederība prasītājai ir pietiekama, lai uzskatītu, ka prasītājai šajā filiālē ir noteicošā ietekme, Komisija ir pieļāvusi tiesību kļūdu. Tāpat prasītāja iebilst, ka Komisija, nopietni nepārbaudot visus elementus, kas ļauj noteikt par attiecīgajām darbībām iespējami atbildīgas struktūrvienības Total grupas ietvaros, ir pieļāvusi tiesību kļūdu.
   Otrkārt, prasītāja pārmet Komisijai, ka, atsakoties pierādīt prasītājas noteicošās ietekmes īstenošanu attiecībā uz tās filiāles TOTAL Nederland NV komerciālo politiku apskatāmajā tirgū un neņemot vērā elementus, ko TOTAL SA Komisijai iesniedza, lai ļautu noteikt pārkāpumā iesaistīto uzņēmumu loku Total grupas ietvaros, Komisija ir pārkāpusi piemērojamos pierādīšanas noteikumus.
   Turklāt prasītāja uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā apstiprinot, ka Komisijai ir vērtējuma pilnvaras, lai noteiktu, kuras uzņēmuma struktūrvienības tā uzskata par atbildīgām par pārkāpumu, Komisija ir pārkāpusi patvaļības aizlieguma principu.
   Visbeidzot prasītāja norāda, ka, izmeklēšanas stadijā nesniedzot TOTAL SA lūgumus sniegt informāciju, Komisija ir pārkāpusi labas pārvaldības principu.
   Pakārtoti, lai atbalstītu savu lūgumu atcelt vai vismaz samazināt prasītājai ar apstrīdēto lēmumu uzlikto naudas sodu, tā norāda divus pamatus. Tā uzskata, ka Komisija ir pārkāpusi naudas sodu noteikšanas jomā piemērojamos noteikumus. Pieņemot, ka TOTAL SA par faktiem ir vainojama pienācīgi, prasītāja norāda, ka datums, kuru Komisija izmantoja, lai noteiktu prasītājas dalības pārkāpumā sākuma brīdi, nav pareizs, un ka šajā jautājumā Komisija savu lēmumu nav pamatojusi tiesiski pietiekamā veidā. Turklāt prasītāja uzskata, ka, piemērojot palielinājuma koeficientu 1,5, kas pamatojas uz Total grupas pasaules apgrozījumu attiecīgajā laikposmā, lai gan par šī laikposma daļu prasītājai nav izvirzīts neviens iebildums, Komisija nav ievērojusi samērīguma principu.


title: Lieta F-45/07: Prasība, kas celta 2007. gada 16. maijā — Wolfgang A. Mandt /Eiropas Parlaments

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/43

         Prasība, kas celta 2007. gada 16. maijā — Wolfgang A. Mandt/Eiropas Parlaments
   (Lieta F-45/07)
   (2007/C 183/84)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Wolfgang A. Mandt, Kreuztal (Vācija) (pārstāvis — B. Kolb, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2007. gada 8. februāra lēmumu, ar ko prasītāja apgādnieka zaudējuma pensija ir samazināta par 50 %;

               —

               piespriest atbildētājam izmaksāt prasītājam ar atpakaļejošu spēku no 2006. gada 1. aprīļa papildus 50 % no apgādnieces nelaiķes sievas Gisela Neumann zaudējuma pensijas un turpināt maksāt šo summu ik mēnesi.

         Pamati un galvenie argumenti
   Eiropas Parlaments samazināja par 50 % apgādnieka zaudējuma pensiju, kuru prasītājs saņēma kā Gisela Neumann atraitnis, atsaucoties uz to, ka 1995. gadā sniegtais Beļģijas tiesas spriedums par nelaiķes sievas un tās pirmā vīra laulības šķiršanu — kas ir res judicata — netiek atzīts.
   Prasība ir vērsta pret šī sprieduma neatzīšanu un pret Padomes 2003. gada 27. novembra Regulu (EEK) Nr. 2201/2003. Prasītājs norāda, ka tikai viņš ir vienīgais “pārdzīvojušais laulātais”, jo viņa laulība ar nelaiķi ir juridiski spēkā esoša (Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 18. pants).


title: Lieta T-477/14: Prasība, kas celta 2014. gada 26. jūnijā – Caamaño Sistemas Metálicos  u.c./Komisija

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/50

         Prasība, kas celta 2014. gada 26. jūnijā – Caamaño Sistemas Metálicos u.c./Komisija
   (Lieta T-477/14)
   2014/C 261/78
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Caamaño Sistemas Metálicos, SL (Koruņa, Spānija), Blumaq, SA (Castellón, Spānija), Grupo Ibérica de Congelados, SA (Vigo, Spānija) un Inversiones Rentaragon, SA (Saragosa, Spānija) (pārstāvji – J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero un A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tajā viss pasākumu kopums, kas Komisijas ieskatā esot tā dēvētā Spānijas finanšu līzinga sistēma, tiek kvalificēts kā jauns un ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts,

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 1. un 4. pantu, kurā Saimniecisko interešu konsorciju [Agrupaciones de Interés Económico – AIE] ieguldītāji ir identificēti kā apgalvotā atbalsta saņēmēji un kā vienīgie, pret ko vēršams atgūšanas rīkojums,

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 4. pantu, ciktāl tajā ir uzdots atgūt apgalvoto atbalstu,

               —

               atcelt apstrīdētā lēmuma 4. pantu, ciktāl tajā ir spriests par ieguldītāju un citu subjektu starpā noslēgto privāttiesisko līgumu tiesiskumu, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Tiek izvirzīti tādi paši pamati un galvenie argumenti kā lietā T-700/13 Bankia/Komisija jau izklāstītie.


title: Lieta C-74/06: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 20. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 90. pants — Ievestu lietotu transportlīdzekļu reģistrācijas nodeva — Ar nodokli apliekamās vērtības noteikšana — Transportlīdzekļu amortizācija, kas ir balstīta vienīgi uz vecumu — Aprēķina kritēriju publiskums — Iespēja apstrīdēt iepriekšējā aprēķina kārtības piemērošanu)

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/11

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 20. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-74/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 90. pants - Ievestu lietotu transportlīdzekļu reģistrācijas nodeva - Ar nodokli apliekamās vērtības noteikšana - Transportlīdzekļu amortizācija, kas ir balstīta vienīgi uz vecumu - Aprēķina kritēriju publiskums - Iespēja apstrīdēt iepriekšējā aprēķina kārtības piemērošanu)
   (2007/C 269/22)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Triandafilu [D. Triantafyllou])

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — P. Milonopuls [P. Mylonopoulos] un K. Boskovits [K. Boskovits])
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 90. panta pārkāpums — Ievestu lietotu transportlīdzekļu diskriminējošā aplikšana ar nodokļiem
   Rezolutīvā daļa

               1)

               piemērojot vienīgi amortizācijas kritēriju, kas balstīts uz transportlīdzekļu vecumu, lai noteiktu ar nodokli apliekamo vērtību reģistrācijas nodevas noteikšanai lietotiem transportlīdzekļiem, kas Grieķijas teritorijā ievesti no citas dalībvalsts, un piemērojot vērtības samazinājumu sešus līdz divpadsmit mēnešus veciem transportlīdzekļiem 7 % apmērā vai transportlīdzekļiem, kuru vecums ir viens gads — samazinājumu 14 % apmērā, — kas negarantē, ka maksājamais nodoklis, pat ja tas tā ir tikai atsevišķos gadījumos, nepārsniedz atlikušo nodokļa summu, kas iekļauta līdzīgu lietotu valsts teritorijā jau reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar EKL 90. pantu;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Grieķijas Republika un Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 108, 6.5.2006.


title: Lieta C-275/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. jūnijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Residex Capital IV CV/Gemeente Rotterdam

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. jūnijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Residex Capital IV CV/Gemeente Rotterdam

   (Lieta C-275/10)
   ()
   2010/C 246/30
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Residex Capital IV CV

      Atbildētāja: Gemeente Rotterdam

      Prejudiciālais jautājums

   Vai valsts tiesām atbilstoši EKL 88. panta 3. punkta (tagad — LESD 108. panta 3. punkta) pēdējam teikumam tādā gadījumā kā šī lieta — kurā prettiesiskais atbalsta pasākums ir īstenots tādējādi, ka galvojuma pārņemšanas rezultātā attiecībā pret kreditoru, kredīta ņēmējs ir saņēmis kredītu, kāds tam parastos tirgus apstākļos nebūtu pieejams, — saistībā ar pienākumu novērst šī prettiesiskā atbalsta pasākuma sekas, ir jāatsauc vai vismaz tās ir tiesīgas atsaukt galvojumu, pat ja vienlaikus netiek atsaukts kredīts, kas piešķirts, pamatojoties uz šo galvojumu?


title: Lieta C-386/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Consiglio di Stato  (Itālija) 2007. gada 14. augusta rīkojumu — Hospital Consulting Srl , ATI HC , Kodak SpA , Tecnologie Sanitarie SpA / Esaote SpA , ATI , Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA ,  Draeger Medica Italia SpA , Officina Biomedica Divisione Servizi SpA

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Consiglio di Stato (Itālija) 2007. gada 14. augusta rīkojumu — Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA/Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA

   (Lieta C-386/07)
   (2007/C 283/14)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Consiglio di Stato
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA

      Atbildētājas: Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai par advokātu pakalpojumiem noteiktās minimālās samaksas un atlīdzības saistošais raksturs ir pasākums, kurš ir labvēlīgs attiecīgās profesionālās apvienības biedriem pretēji Līguma 81. un 10. pantā (bijušais 85. un 5. pants) noteiktajam?

               2)

               Vai aizliegums tiesai, kad tā nosaka tiesāšanās izdevumus, samazināt tabulas ierakstos noteiktās minimālās robežas, piemērojot advokātu pakalpojumiem noteiktās minimālās atlīdzības un samaksas saistošo raksturu, ir tāds pasākums, kas pretēji Līguma 81. un 10. pantam ir labvēlīgs attiecīgās profesionālās apvienības biedriem?

               3)

               Vai pienākums norādīt pamatojumu, kas tāpat ir paredzēts, ja atlīdzība tiek noteikta zemāk par minimumu, kas ir pretējs administratīvās tiesas tiesāšanās izdevumu aprēķināšanas praksei, kura balstās uz vairākiem faktoriem, kas izriet no procesa rezultāta, nevis balstoties uz reālo strīda saimniecisko vērtību, ir uzskatāms par advokāta profesijas praktizēšanas ierobežošanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta profesionālā kvalifikācija, ko nodrošina 1998. gada 16. februāra Direktīvas 98/5/EK (1) preambulas septītais apsvērums?

      (1)  OV L 77, 36. lpp.


title: Lieta C-424/09: Tiesas (virspalāta) 2011. gada 5. aprīļa spriedums ( Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Christina Ioanni Toki/Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton (Direktīva 89/48/EEK — 3. panta pirmās daļas a) un b) apakšpunkts — Augstākās izglītības diplomu atzīšana — Vides inženieris — Darbība, kas ir pielīdzināta reglamentētai profesionālai darbībai — Piemērojamais atzīšanas mehānisms — Profesionālās pieredzes jēdziens)

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/6

         Tiesas (virspalāta) 2011. gada 5. aprīļa spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Christina Ioanni Toki/Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton

   (Lieta C-424/09) (1)

   (Direktīva 89/48/EEK - 3. panta pirmās daļas a) un b) apakšpunkts - Augstākās izglītības diplomu atzīšana - Vides inženieris - Darbība, kas ir pielīdzināta reglamentētai profesionālai darbībai - Piemērojamais atzīšanas mehānisms - Profesionālās pieredzes jēdziens)
   2011/C 152/09
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Iesniedzējtiesa

   Symvoulio tis Epikrateias

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Christina Ioanni Toki

      Atbildētājs: Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Symvoulio tis Epikrateias — Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību (OV L 16, 1. lpp.), 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija — Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīvas 2001/19/EK, ar kuru groza Padomes Direktīvu 89/48/EEK un Padomes Direktīvu 92/51/EEK par vispārēju sistēmu profesionālo kvalifikāciju atzīšanai, kā arī Padomes Direktīvu 77/452/EEK, Padomes Direktīvu 77/453/EEK, Padomes Direktīvu 78/686/EEK, Padomes Direktīvu 78/687/EEK, Padomes Direktīvu 78/1026/EEK, Padomes Direktīvu 78/1027/EEK, Padomes Direktīvu 80/154/EEK, Padomes Direktīvu 80/155/EEK, Padomes Direktīvu 85/384/EEK, Padomes Direktīvu 85/432/EEK, Padomes Direktīvu 85/433/EEK un Padomes Direktīvu 93/16/EEK attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu, zobārstu, veterinārārstu, vecmāšu, arhitektu, farmaceitu un ārstu profesijām (OV L 206, 1. lpp.), 1. panta 3. punkta interpretācija — Reglamentētas profesijas sākšana vai veikšana ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādi attiecas uz pilsoņiem — Vides inženiera profesija — Profesionālās pieredzes jēdziens

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīvu 2001/19/EK, 3. panta pirmās daļas b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā paredzētais atzīšanas mehānisms ir piemērojams tad, ja izcelsmes dalībvalstī uz attiecīgo kvalificēto darbu attiecas šīs pašas direktīvas 1. panta d) apakšpunkta otrā daļa, neatkarīgi no tā, vai ieinteresētā persona ir attiecīgās apvienības vai organizācijas pilntiesīga biedre;

               2)

               lai Direktīvas 89/48, kas grozīta ar Direktīvu 2001/19, 3. panta pirmās daļas b) apakšpunkta mērķiem varētu ņemt vērā profesionālo pieredzi, uz kuru ir atsaucies lūguma iesniedzējs ar mērķi saņemt atļauju veikt reglamentētu kvalificētu darbu uzņemošajā dalībvalstī, tai ir jāatbilst šādiem trim kritērijiem:

                           —

                           norādīto pieredzi veido darbs uz pilnu slodzi vismaz divu gadu garumā pēdējo desmit gadu laikā;

                           —

                           šo darbu veido pastāvīga un regulāra tādu profesionālo darbību kopuma veikšana, kas ir raksturīgas attiecīgajam kvalificētajam darbam izcelsmes dalībvalstī, bet nav nepieciešams, lai šis darbs ietvertu visas šīs darbības, un

                           —

                           tas ir tāds kvalificēts darbs, kādu parasti veic izcelsmes dalībvalstī, kas attiecībā uz tajā ietvertajām darbībām atbilst tam kvalificētajam darbam, kura veikšanai tika lūgta atļauja uzņemošajā dalībvalstī.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010.


title: Lieta C-241/09: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 9. decembra spriedums ( Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Fluxys SA/Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas kompetence — Prasītāja pamata lietā daļēja atteikšanās no prasības — Atbilstošo tiesību normu maiņa — Lietas risinājumam vairs nevajadzīga Tiesas atbilde — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               19.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/8

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 9. decembra spriedums (Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Fluxys SA/Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg)

   (Lieta C-241/09) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas kompetence - Prasītāja pamata lietā daļēja atteikšanās no prasības - Atbilstošo tiesību normu maiņa - Lietas risinājumam vairs nevajadzīga Tiesas atbilde - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2011/C 55/12
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Bruxelles

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Fluxys SA

      Atbildētāja: Commission de régulation de l'électricité et du gaz (Creg)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour d'appel de Bruxelles — Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvas 2003/55/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 98/30/EK atcelšanu (OV L 176, 57. lpp.) 1., 2. un 18. panta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 28. septembra Regulas (EK) Nr. 1775/2005 par dabasgāzes pārvades tīklu piekļuves nosacījumiem (OV L 289, 1. lpp.) 3. panta interpretācija — Tīklu operatoru ienākumu kopsummas noteikšanas kārtības pārskatīšana pēc iestādes ierosmes gadījumā, ja regulējuma periodā iestājušies ārkārtas apstākļi — No pārvades un uzglabāšanas darbībai piemērojamajiem tarifiem atšķirīgu tarifu noteikšanas attiecībā uz tranzīta darbību saderīgums ar Kopienu tiesībām

      Rezolutīvā daļa:

   Uz lietā C-241/09 uzdoto prejudiciālo jautājumu vairs nav jāatbild.

      (1)  OV C 205, 29.8.2009.


title: Lieta T-329/10: Prasība, kas celta 2010. gada 10. augustā — Fraas /ITSB (rūtiņu raksts melnā, pelēkā, smilškrāsā un tumši sarkanā krāsā)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/45

      Prasība, kas celta 2010. gada 10. augustā — Fraas/ITSB (rūtiņu raksts melnā, pelēkā, smilškrāsā un tumši sarkanā krāsā)
      (Lieta T-329/10)
      ()
      (2010/C 288/86)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Vācija) (pārstāvji –G. Würtenberger un R. Kunze, Rechtsanwälte)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 7. jūnija lēmumu lietā R 191/2010-4;

                  —

                  piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

         Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas atveido rūtiņu rakstu melnā, pelēkā, smilškrāsā un tumši sarkanā krāsā, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18., 24. un 25. klasē

         Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

         Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

         Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopā ar 7. panta 2. punktu, pārkāpums, jo attiecīgajai Kopienas preču zīmei esot atšķirtspēja, kā arī Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. un 76. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot izvērtējusi prasītājas plašo faktisko un juridisko argumentāciju

         (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-126/09: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 12. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/44

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 12. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-126/09) (1)

   2010/C 63/74

      Tiesvedības valoda — franču

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 141, 20.06.2009.


title: Lieta F-79/07: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 26. maija rīkojums — Braun-Neumann /Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Pensijas — Apgādnieka zaudējuma pensija — Pārskaitījums 50 % apmērā, ja ir vēl viens pārdzīvojušais apgādājamais laulātais — Nepieņemamība — Nokavēts prasījums — Absolūts šķērslis tiesas procesam — Jautājuma izskatīšana pēc savas ierosmes — Civildienesta tiesas Reglamenta piemērošana laikā)

text:
               19.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/31

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 26. maija rīkojums — Braun-Neumann/Parlaments
   (Lieta F-79/07) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Apgādnieka zaudējuma pensija - Pārskaitījums 50 % apmērā, ja ir vēl viens pārdzīvojušais apgādājamais laulātais - Nepieņemamība - Nokavēts prasījums - Absolūts šķērslis tiesas procesam - Jautājuma izskatīšana pēc savas ierosmes - Civildienesta tiesas Reglamenta piemērošana laikā)
   (2008/C 183/60)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann, Merzig (Vācija) (pārstāvis — P. Ames, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — J. F. De Wachter, K. Zejdová un S. Seyr)
   Priekšmets
   Prasība izmaksāt apgādnieka zaudējuma pensiju pilnā apmērā.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 235, 6.10.2007., 31. lpp.


title: Lieta T-280/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. jūnija rīkojums – Ineos Manufacturing Deutschland u.c./Komisija Valsts atbalsts — Vācijas veiktie pasākumi no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un energoietilpīgu uzņēmumu atbalstam — Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru — Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/64

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. jūnija rīkojums – Ineos Manufacturing Deutschland u.c./Komisija
   (Lieta T-280/14) (1)

   (Valsts atbalsts - Vācijas veiktie pasākumi no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un energoietilpīgu uzņēmumu atbalstam - Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru - Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 294/78)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Ineos Manufacturing Deutschland GmbH (Ķelne, Vācija); Ineos Phenol GmbH (Gladbeck, Vācija); un Ineos Vinyls Deutschland GmbH (Wilhelmshaven, Vācija) (pārstāvji – C. Arhold, L. Petersen, F.-A. Wesche, N. Wimmer un T. Woltering, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un R. Sauer, kam palīdz C. von. Donat un G. Quardt, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 18. decembra Lēmumu C(2013) 4424 final uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru saistībā ar Vācijas Federatīvās Republikas īstenotajiem pasākumiem no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un lielo elektroenerģijas patērētāju atbalstam [valsts atbalsts SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tiesvedību lietā izbeigt;

               2)

               nelemt par EBTA Uzraudzības iestādes iesniegto pieteikumu par iestāšanos lietā;

               3)

               Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH un Ineos Vinyls Deutschland GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               4)

               EBTA Uzraudzības iestāde sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Lieta T-158/14: Prasība, kas celta 2014. gada 28. februārī – JingAo Solar  u.c./Padome

text:
               26.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 159/34

         Prasība, kas celta 2014. gada 28. februārī – JingAo Solar u.c./Padome
   (Lieta T-158/14)
   2014/C 159/46
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: JingAo Solar Co. Ltd (Ningjin, Ķīna), Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd (Šanhaja, Ķīna), Yangzhou JA Solar Technology Co. Ltd (Yangzhou, Ķīna), Hefei JA Solar Technology Co. Ltd (Hefei, Ķīna), Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd (Šanhaja) un JA Solar GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvji – A. Willems, S. De Knop un J. Charles, advokāsti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1239/2013, ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kurus nosūta no Ķīnas Tautas Republikas (OV L 325, 66. lpp.), ciktāl tā ir piemērojama prasītājām;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, nosakot kompensācijas pasākumus kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem moduļiem un galvenajām sastāvdaļām, kas nosūtītas no Ķīnas Tautas Republikas, kaut arī paziņojumā par procedūras uzsākšanu bija minēti tikai Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes kristāliskā silīcija fotoelektriskie moduļi un galvenās sastāvdaļas, iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 597/2009 (1) 10. panta 12. un 13. punktu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, nosakot kompensācijas pasākumus kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem moduļiem un galvenajām sastāvdaļām, par kurām netika veikta antidempinga izmeklēšana, iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 597/2009 1. un 27. pantu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, veicot vienu izmeklēšanu par divām dažādām precēm (proti, par kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem, moduļiem un elementiem), iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 597/2009 2. panta c) punktu.

      (1)  Padomes 2009. gada 11. jūnija Regula (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 188, 93. lpp.).


title: Lieta C-493/07: Tiesas (astotā palāta) 2008. gada 25. jūlija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Slovākijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/22/EK — 26. panta 3. punkts — Elektroniskās komunikācijas — Tīkli un pakalpojumi — Vienotais Eiropas neatliekamās palīdzības dienesta numurs — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               13.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/4

         Tiesas (astotā palāta) 2008. gada 25. jūlija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Slovākijas Republika
   (Lieta C-493/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/22/EK - 26. panta 3. punkts - Elektroniskās komunikācijas - Tīkli un pakalpojumi - Vienotais Eiropas neatliekamās palīdzības dienesta numurs - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2008/C 236/06)
   Tiesvedības valoda — slovāku
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Braun un J. Javorský)

      Atbildētāja: Slovākijas Republika (pārstāvis — J. Čorba)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV L 108, 51. lpp.) 26. panta 3. punkta prasības, nepieņemšana paredzētajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nenodrošinot to, ka uzņēmumi, kas apkalpo publisko telefonu tīklus, neatliekamās palīdzības dienestiem — tiktāl, ciktāl tas ir tehniski iespējams, — nodod informāciju par zvanītāja atrašanās vietu attiecībā uz zvaniem uz vienoto Eiropas neatliekamās palīdzības dienesta numuru “112”, Slovākijas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) 26. panta 3. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Slovākijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 315, 22.12.2007.


title: Lieta C-83/07: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 20. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/32

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 20. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-83/07) (1)

   (2007/C 315/60)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 69, 24.3.2007.


title: Lieta C-521/10 P: Tiesas 2011. gada 22. jūnija rīkojums — Grúas Abril Asistencia, SL /Eiropas Komisija (Apelācijas sūdzība — Reglamenta 119. pants — Apgalvotie Savienības tiesību normu pārkāpumi konkurences jomā — Prasība, lai Komisija uzsāk tiesvedību par dalībvalsts pienākumu neizpildi)

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/5

         Tiesas 2011. gada 22. jūnija rīkojums — Grúas Abril Asistencia, SL/Eiropas Komisija
   (Lieta C-521/10 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Reglamenta 119. pants - Apgalvotie Savienības tiesību normu pārkāpumi konkurences jomā - Prasība, lai Komisija uzsāk tiesvedību par dalībvalsts pienākumu neizpildi)
   2011/C 340/09
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grúas Abril Asistencia, SL (pārstāvis — R. García García, abogado)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un F. Castilla Contreras)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2010. gada 24. augusta spriedumu lietā Grúas Abril Asistencia/Komisija (T-386/09), ar kuru Vispārējā tiesa ir noraidījusi prasību atcelt Komisijas 2009. gada 7. augusta vēstuli, ar kuru prasītāja informēta par to, ka tās sūdzībā norādītie fakti nav pamats EKL 81., 82. un 86. panta pārkāpuma konstatēšanai un ka tās sūdzība tiek atstāta bez virzības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Grúas Abril Asistencia, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus

      (1)  OV C 30, 29.01.2011.


title: Lieta T-39/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 29. novembra spriedumu lietā F-119/10 Di Tullio /Komisija 2012. gada 25. janvārī iesniedza Roberto Di Tullio

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 29. novembra spriedumu lietā F-119/10 Di Tullio/Komisija 2012. gada 25. janvārī iesniedza Roberto Di Tullio

   (Lieta T-39/12 P)
   2012/C 109/39
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Roberto Di Tullio (Rovigo, Itālija) (pārstāvji — S. Woog un T. Bontinck, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu un līdz ar to

               —

               atcelt pārsūdzēto Eiropas Savienības Civildienesta tiesas trešās palātas pasludināto 2011. gada 29. novembra spriedumu lietā F-119/10, ar kuru tika noraidīta kā nepieņemama apelācijas sūdzības iesniedzēja prasība atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru tā atteicās viņam piešķirt atvaļinājumu karadienesta sakarā;

               —

               apmierināt Eiropas Savienības Civildienesta tiesā iesniegtos apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā un norādīts kļūdains un nepietiekams pamatojums vērtējumā, ko Civildienesta tiesa izdarīja attiecībā uz pamatu, kas tika izvirzīts pirmajā instancē un bija balstīts uz tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības principu pārkāpumu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā un nav ievēroti tiesiskās paļāvības, tiesiskās drošības un vienlīdzības principi, kā arī saprātīguma princips, ciktāl Civildienesta tiesa šajā gadījumā neierobežoja laikā sava interpretācijas sprieduma piemērojamību.


title: Lieta T-342/09: Prasība, kas celta 2009. gada 28. augustā — Bard/ITSB — Braun Melsungen ( PERFIX )

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/33

         Prasība, kas celta 2009. gada 28. augustā — Bard/ITSB — Braun Melsungen (“PERFIX”)
   (Lieta T-342/09)
   2009/C 256/60
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      C.R. Bard, Inc., Murray Hill (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — A. Bryson, barrister, O. Bray, A. Hobson un G. Warren, solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece:
      B. Braun Melsungen AG, Melsungen (Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju piektās padomes 2009. gada 4. jūnija lēmumu lietā R 1577/2007-5 un

               —

               piespriest atbildētājam un/vai otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PERFIX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiskas preču zīmes “PERIFIX” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē; starptautiska vārdiskas preču zīmes “PERIFIX” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini konstatējusi, ka pastāv attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja


title: Lieta C-287/10: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums ( Tribunal administratif (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tankreederei I SA/Directeur de l'administration des contributions directes (Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Kapitāla brīva aprite — Nodokļu atlaide par ieguldījumiem — Piešķiršana ar nosacījumu, ka ieguldījumi tiek fiziski īstenoti valsts teritorijā — Citās dalībvalstīs lietoto kuģu iekšzemes ūdensceļu navigācijai izmantošana)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/12

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums (Tribunal administratif (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tankreederei I SA/Directeur de l'administration des contributions directes

   (Lieta C-287/10) (1)

   (Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Kapitāla brīva aprite - Nodokļu atlaide par ieguldījumiem - Piešķiršana ar nosacījumu, ka ieguldījumi tiek fiziski īstenoti valsts teritorijā - Citās dalībvalstīs lietoto kuģu iekšzemes ūdensceļu navigācijai izmantošana)
   2011/C 63/22
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal administratif

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Tankreederei I SA

      Atbildētājs: Directeur de l'administration des contributions directes

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal administratif de Luxembourg –EKL 49. un 56. panta interpretācija — Nodokļu atlaide par ieguldījumiem — Tiesiskais regulējums, ar kuru šāda atlaide tiek pakļauta nosacījumam, ka ieguldījums jāveic pastāvīgā uzņēmumā, kas atrodas valsts teritorijā, un tas ir fiziski jāīsteno šajā teritorijā — Sabiedrība, kas darbojas starptautisko kuģniecības pārvadājumu jomā, kas ir dibināta un tiek aplikta ar nodokļiem Luksemburgā, bet kas ir veikusi ieguldījumu, kuru veido tāda īpašuma iegāde, kas pamatā tiek izmantots ārpus valsts teritorijas — Pakalpojumu sniegšanas brīvības un kapitāla brīvas aprites šķērslis

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 56. pants ir interpretējams tādējādi, ka ar to netiek pieļauta dalībvalsts tiesību norma, saskaņā ar kuru uzņēmumam, kurš ir dibināts tikai šajā dalībvalstī, tiek atteikta nodokļa atlaide par ieguldījumiem, pamatojoties vienīgi uz to, ka ieguldījumi, attiecībā uz kuriem tiek prasīta šī atlaide, fiziski tiek īstenoti citas dalībvalsts teritorijā.

      (1)  OV C 221, 14.08.2010.


title: lieta C-289/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rovaniemen hallinto-oikeus2005. gada 15. jūlija rīkojumu lietā Länsstyrelsen i Norrbottens län pret Lapin liitto.

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rovaniemen hallinto-oikeus2005. gada 15. jūlija rīkojumu lietā Länsstyrelsen i Norrbottens län pret Lapin liitto.
   (lieta C-289/05)
   (2005/C 271/24)
   tiesvedības valoda — somu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Rovaniemen hallinto-oikeus lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 15. jūlija rīkojumu lietā Länsstyrelsen i Norrbottens län pret Lapin liitto un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 19. jūlijā par Komisijas Regulas (EK) Nr. 1685/2000 (1) pielikuma 1. normas 1.7. punkta interpretāciju (tagad Komisijas Regulas (EK) Nr. 1145/2003 (2) pielikuma 1. normas 1.8. punkts).

      (1)  Komisijas 2000. gada 28. jūlija Regula (EK) Nr. 1685/2000, ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz izdevumu kompensējamību Struktūrfondu līdzfinansētās darbībās (OV L 193, 29.07.2000., 39. lpp.).

      (2)  Komisijas 2003. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 1145/2003, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1685/2000 attiecībā uz piemērotības normām struktūrfondu līdzfinansējuma saņemšanai (OV L 160, 28.06.2003., 48. lpp.).


title: Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 9. decembrī lietā C-88/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/29/EK — Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana informācijas sabiedrībā — Netransponēšana paredzētajā termiņā)

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/11

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2004. gada 9. decembrī

      lietā C-88/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti
       (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/29/EK - Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana informācijas sabiedrībā - Netransponēšana paredzētajā termiņā)
   (2005/C 45/21)
   tiesvedības valoda – angļu
   Lietā C-88/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 23. februārī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāve K. Banks) pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (pārstāvji R. Caudwell un K. Manji), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Borg Barthet, tiesneši J.-P. Puissochet un J. Malenovský (referents), ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretārs R. Grass, 2004. gada 9. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 20. maija Direktīvai 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minēto direktīvu;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.


title: Lieta T-411/07 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 18. marta rīkojums — Aer Lingus Group/Komisija (Pagaidu noregulējums — Koncentrācijas kontrole — Lēmums, ar ko koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Regulas (EK) Nr. 139/2004 8. panta 4. un 5. punkts — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un pagaidu pasākumu noteikšanu — Ar iestāžu pilnvaru sadali nesaderīgs pasākums — Komisijas kompetence — Personai, kas iestājusies lietā, adresēti pagaidu pasākumi — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Pieņemamība — Fumus boni juris neesamība — Steidzamības neesamība — Būtiska un neatgriezeniska kaitējuma neesamība — Zaudējums, kas atkarīgs no nekonkrētiem notikumiem nākotnē — Nepietiekams pamatojums — Visu interešu izsvēršana)

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/26

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 18. marta rīkojums — Aer Lingus Group/Komisija
   (Lieta T-411/07 R)
   (Pagaidu noregulējums - Koncentrācijas kontrole - Lēmums, ar ko koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Regulas (EK) Nr. 139/2004 8. panta 4. un 5. punkts - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un pagaidu pasākumu noteikšanu - Ar iestāžu pilnvaru sadali nesaderīgs pasākums - Komisijas kompetence - Personai, kas iestājusies lietā, adresēti pagaidu pasākumi - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Pieņemamība - Fumus boni juris neesamība - Steidzamības neesamība - Būtiska un neatgriezeniska kaitējuma neesamība - Zaudējums, kas atkarīgs no nekonkrētiem notikumiem nākotnē - Nepietiekams pamatojums - Visu interešu izsvēršana)
   (2008/C 327/49)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Aer Lingus Group plc, Dublina (Īrija) (pārstāvji — A. Burnsaids [A. Burnside], solicitor, un B. van de Valle de Gelke [B. van de Walle de Ghelcke] un T. Snels [T. Snels], juristi)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Lūiss [X. Lewis], E. Žipinī Furnjē [E. Gippini Fournier] un S. Noe [S. Noë])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Ryanair Holdings plc, Dublina (Īrija) (pārstāvji — Dž. Svifts [J. Swift], QC, V. Pauerss [V. Power], A. Makārtijs [A. McCarthy] un D. W. Halls [D. W. Hull], solicitors, G. M. Berišs [G. M. Berrisch], jurists)
   Priekšmets
   Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu, pirmkārt, izdot rīkojumu Komisijai pieņemt noteiktus pasākumus par Ryanair Holdings plc piederošajām prasītāja uzņēmuma akcijām, otrkārt, pakārtoti, jebkādu rīkojumu ar līdzīgu ietekmi uz Komisiju vai Ryanair Holdings plc, un, treškārt, apturēt Komisijas 2007. gada 11. oktobra Lēmumu C (2007) 4600 — galīgā redakcija, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums uzsākt procedūru saskaņā ar Padomes 2004. gada 20. janvāra Regulas (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (OV 2004, L 24, 1. lpp.) 8. panta 4. punkta piemērošanu, un pieņemt pagaidu pasākumus atbilstoši šīs regulas 8. panta 5. punktam.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt prasības pieteikumu par pagaidu pasākumiem;

               2)

               atlikt lēmumu par tiesāšanās izdevumiem.


title: Lieta C-254/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 8. maijā iesniedza Hof van beroep te Brussel (Beļģija) – Orgacom BVBA/Vlaamse Landmaatschappij

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 8. maijā iesniedza Hof van beroep te Brussel (Beļģija) – Orgacom BVBA/Vlaamse Landmaatschappij

   (Lieta C-254/13)
   2013/C 207/41
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Orgacom BVBA

      Atbildētāja: Vlaamse Landmaatschappij

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai 1991. gada 23. janvāra dekrēta attiecībā uz vides aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada mēslošanas līdzekļi, 21. panta 5. punktā paredzētais ievedmuitas nodoklis, kas ir piemērojams vienīgi kūtsmēslu un citu mēslošanas līdzekļu pārpalikuma importēšanai no citām dalībvalstīm valsts teritorijā, neatkarīgi no tā, vai šie mēslošanas līdzekļi vēlāk tiek pārstrādāti vai nonāk brīvā apgrozībā valsts teritorijā, un atbilstoši kuram nodoklis par šo importēto mēslošanas līdzekļu pārpalikumu tiek iekasēts no importētāja, bet nodoklis par to mēslošanas līdzekļu pārpalikumu, kuri ir radušies valsts teritorijā, tiek iekasēts no ražotāja, ir atzīstams par maksājumu ar ievedmuitas nodoklim līdzvērtīgu iedarbību LESD 30. panta izpratnē, kaut arī dalībvalsts, no kuras tiek eksportēts mēslošanas līdzekļu pārpalikums, pati ir paredzējusi nodokļa samazinājumu šī mēslošanas līdzekļu pārpalikuma eksportēšanas uz citām dalībvalstīm gadījumā?

               2)

               Ja 1991. gada 23. janvāra dekrēta attiecībā uz vides aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada mēslošanas līdzekļi, 21. panta 5. punktā paredzētais ievedmuitas nodoklis, kas ir piemērojams vienīgi kūtsmēslu un citu mēslošanas līdzekļu pārpalikuma importēšanai no citām dalībvalstīm Flandrijas reģionā, nav atzīstams par maksājumu ar ievedmuitas nodoklim līdzvērtīgu iedarbību, vai šis ievedmuitas nodoklis ir uzskatāms par diskriminējošu citu dalībvalstu ražojumu aplikšanu ar nodokli LESD 110. panta izpratnē, ņemot vērā to, ka par valsts teritorijā saražotajiem kūtsmēsliem tiek iekasēts valsts tiesiskajā regulējumā paredzēts pamatmaksājums, kura likme ir atkarīga no izmantotā ražošanas procesa, bet attiecībā uz importēto mēslošanas līdzekļu pārpalikumu, neatkarīgi no to ražošanas procesa (tostarp to dzīvnieku izcelsme vai to P2O5N saturs), ievedmuitas nodoklis tiek iekasēts pēc vienotas likmes, kura ir augstāka nekā Flandrijas reģionā saražotajiem kūtsmēsliem piemērojamā pamatmaksājuma zemākā likme, kas ir noteikta EUR 0,00 apmērā, kaut arī dalībvalsts, no kuras tiek eksportēts mēslošanas līdzekļu pārpalikums, pati ir paredzējusi nodokļa samazinājumu šī mēslošanas līdzekļu pārpalikuma eksportēšanas uz citām dalībvalstīm gadījumā?


               15.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 467/27

         EBTA Uzraudzības iestādes 2016. gada 26. septembra prasība pret Islandi
   (Lieta E-14/16)
   (2016/C 467/14)
   EBTA Uzraudzības iestāde, kas atrodas 35 Rue Belliard, 1040 Brussels un ko pārstāv tās pārstāvji Carsten Zatschler, Auður Ýr Steinarsdóttir un Øyvind Bø,2016. gada 26. septembrī EBTA Tiesai iesniedza prasību pret Islandi.
   EBTA Uzraudzības iestāde pieprasa, lai EBTA Tiesa:

               1)

               atzīst, ka Islande nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma II nodaļas 17.d punktā minēto aktu (Padomes 1995. gada 6. oktobra Direktīva 95/50/EK par vienotu kārtību, kādā pārbauda bīstamo kravu pārvadāšanu pa autoceļiem), kas pielāgots līgumam saskaņā ar tā 1. protokolu:

                           i)

                           nenodrošinot, ka reprezentatīva daļa bīstamu kravu autopārvadājumu tiktu pārbaudīta, kā noteikts 3. panta 1. punktā;

                           ii)

                           šo pārbaužu veikšanā nelietojot direktīvas I pielikuma kontrolsarakstu, kā noteikts 4. panta 1. punktā;

                           iii)

                           nenodrošinot, ka pārbaudes saskaņā ar direktīvu ir izlases veida un, iespēju robežās, aptver ceļu tīkla ievērojamu daļu, kā noteikts 4. panta 2. punktā;

                           iv)

                           nenodrošinot, ka pārbaudēm izvēlētajās vietās jābūt iespējai pārkāpējiem transportlīdzekļus sakārtot atbilstīgi prasībām vai, ja pārbaudes veicēja iestāde uzskata par nepieciešamu, tos aizturēt uz vietas vai šīs iestādes tādam nolūkam paredzētā vietā, neapdraudot drošību, kā noteikts 4. panta 3. punktā;

                           v)

                           nenodrošinot, ja tas ir nepieciešams un ja netiek apdraudēta drošība, iespēju paņemt pārvadāto kravu paraugus pārbaudei kompetentās iestādes atzītajās laboratorijās, kā noteikts 4. panta 4. punktā;

                           vi)

                           nenodrošinot, ka pārbaudes nepārsniedz saprātīgu ilgumu, kā noteikts 4. panta 5. punktā;

                           vii)

                           nenodrošinot, ka transportlīdzekļus, attiecībā uz kuriem ir konstatēti viens vai vairāki bīstamo kravu pārvadāšanas noteikumu pārkāpumi, pārbaudes veicējas iestādes var aizturēt uz vietas vai šim nolūkam paredzētā vietā un var pieprasīt pirms brauciena turpināšanas tos sakārtot atbilstīgi noteikumiem, vai arī attiecībā uz tiem var piemērot citus atbilstīgus pasākumus atkarībā no apstākļiem un drošības prasībām, kā noteikts 5. pantā;

                           viii)

                           nenodrošinot, ka pārbaudes var veikt arī uzņēmumu telpās, kā noteikts 6. panta 1. punktā;

                           ix)

                           nenodrošinot, ka EUI jāiesniedz ikgadējs pārskats, kā noteikts 9. panta 1. punktā;

               2)

               piespriež Islandei segt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats

               —

               Pieprasījums attiecas uz to, ka Islande līdz 2015. gada 16. novembrim nav ievērojusi EBTA Uzraudzības iestādes 2015. gada 16. septembra argumentēto atzinumu par to, ka valsts nav izpildījusi savas saistības, kas izriet no Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma II nodaļas 17.d punktā minēto aktu (Padomes 1995. gada 6. oktobra Direktīva 95/50/EK par vienotu kārtību, kādā pārbauda bīstamo kravu pārvadāšanu pa autoceļiem), kas pielāgots līgumam saskaņā ar tā 1. protokolu.


title: Lieta C-104/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2010. gada 16. decembra spriedumu apvienotajās lietās T-231/06 un T-237/06 Nīderlandes Karaliste (T-231/06) un Nederlandse Omroep Stichting ( NOS ) (T-237/06)/Eiropas Komisija 2011. gada 1. martā iesniedza Stichting Nederlandse Publieke Omroep , agrāk — Nederlandse Omroep Stichting ( NOS )

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/2

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2010. gada 16. decembra spriedumu apvienotajās lietās T-231/06 un T-237/06 Nīderlandes Karaliste (T-231/06) un Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (T-237/06)/Eiropas Komisija 2011. gada 1. martā iesniedza Stichting Nederlandse Publieke Omroep, agrāk — Nederlandse Omroep Stichting (NOS)
   (Lieta C-104/11 P)
   2011/C 238/03
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Stichting Nederlandse Publieke Omroep, agrāk — Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (pārstāvis — J. J. Feenstra, advocaat)

      Pārējie lietas dalībnieki: Nīderlandes Karaliste, Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 16. decembra spriedumu apvienotajās lietās T-231/06 un T-237/06;

               —

               tā kā tiesvedības stadija to ļauj, atcelt Komisijas 2006. gada 22. jūnija Lēmumu 2008/136/EK (1) par Nīderlandes sabiedrisko raidorganizāciju (Nederlandse Publieke Omroep, NPO [turpmāk tekstā — “NPO”]) ad hoc finansēšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt gan pirmajā instancē, gan Tiesā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

                     Pirmais pamats: LESD 107., 108. un 296. panta pārkāpums, jo Vispārējā tiesa, kļūdaini un balstoties uz nepietiekamu pamatojumu, esot atzinusi, ka

                  Fonds-Omroepreserve (FOR)

                     (apraides rezervju fonds) finansējums un atsevišķu raidorganizāciju izveidoto konkrētu rezervju pārskaitījums

                  NPO

                     ir jauna atbalsta piešķiršanas veids

               Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi un piemērojusi atbalsta, pastāvošā atbalsta un jauna atbalsta jēdzienus LESD 107. un nākamo pantu izpratnē, konstatējot, ka FOR finansējuma pieejamība un atsevišķu Nīderlandes raidorganizāciju izveidoto rezervju pārskaitījums NPO esot jākvalificē kā jauna atbalsta piešķiršana, un tā neesot to pietiekami pamatojusi.

                     Otrais pamats: tiesību uz aizstāvību pārkāpums

               Vispārējā tiesa, ar nepareizu un nepietiekamu pamatojumu kļūdaini noraidot prasītāju apelācijas sūdzību par tiesību uz aizstāvību nodrošināšanu un nolemjot, ka NPO tiesības uz aizstāvību nav pārkāptas, esot pārkāpusi Savienības tiesībās paredzēto prasību par tiesību uz aizstāvību un procesuālo tiesību nodrošināšanu saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu un Regulu (EK) Nr. 659/1999 (2).

      (1)  OV 2008, L 49, 1. lpp.

      (2)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).