title: Lieta T-176/15: Prasība, kas celta 2015. gada 10. aprīlī – Golparvar/Padome

text:
               6.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/22

         Prasība, kas celta 2015. gada 10. aprīlī – Golparvar/Padome
   (Lieta T-176/15)
   (2015/C 221/32)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Gholam Hossein Golparvar (Teherāna, Irāna) (pārstāvji – M. Taher, Solicitor, T. de la Mare un R. Blakeley, Barristers)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2015. gada 12. februāra Lēmumu (KĀDP) 2015/236, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, ciktāl tas skar prasītāju,

               —

               atcelt Padomes 2015. gada 12. februāra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 2015/230, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu, ciktāl tā skar prasītāju,

               —

               piespriest Padomei samaksāt prasītājam zaudējumu atlīdzību EUR 50  000 apmērā un

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza astoņus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats – acīmredzama kļūda vērtējumā

                           —

                           Savas galīgās pensionēšanās dēļ (par ko pušu starpā nav strīda) prasītājs neatbilst nevienam no iekļaušanas sarakstā kritērijiem, un Padomes motīvu izklāsts (kura neapstrīd prasītāja pensionēšanos) ir faktiski kļūdains, un tādēļ Padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, no jauna iekļaudama prasītāju sarakstā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, kas ir pārkāptas prasītāja procesuālās tiesības un tiesības uz aizstāvību

                           —

                           Padome ir pārkāpusi prasītāja procesuālās tiesības, kā arī viņa tiesības uz aizstāvību, jo nav ņēmusi vērā apsvērumus un pierādījumus, ko viņš bija iesniedzis un kas skaidri pierāda viņa galīgu pensionēšanos.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 266. pants

                           —

                           Padome ir mēģinājusi prasītāju no jauna iekļaut sarakstā, pamatojoties uz būtībā identisku juridisku metodoloģiju un tiem pašiem pierādījumiem, kā tas tika darīts, prasītāju sarakstā iekļaujot pirmo reizi, un ko Vispārējā tiesa atcēla.

               4.

               Ceturtais pamats – res judicata principa pārkāpums

                           —

                           Prasītāja iekļaušana sarakstā no jauna ir uzskatāma par procedūras neievērošanu un res judicata un/vai tiesiskās noteiktības un/vai likumīga spēka principa pārkāpumu

               5.

               Piektais pamats, kas saistīts ar efektivitātes principa un tiesību uz efektīvu aizsardzību tiesā pārkāpumu

                           —

                           Prasītāja iekļaušana sarakstā no jauna pārkāpj efektivitātes principu, tiesības uz efektīvu aizsardzību tiesā, tā tiesības saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 47. pantu un/vai Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. un 13. pantu

               6.

               Sestais pamats, kas saistīts ar labas pārvaldības principa pārkāpumu

                           —

                           Prasītāja iekļaušana no sarakstā jauna ir uzskatāma par pilnvaru nepareizu izmantošanu un/vai pārkāpj tā tiesības uz labu pārvaldību, kas ir aizsargātas ar Hartas 41. pantu

               7.

               Septītais pamats, kas saistīts ar prasītāja tiesību atbilstoši Hartas 7. un 17. pantam un/vai Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 8. pantam, kā arī Eiropas Cilvēktiesību konvencijas pirmā protokola 1. pantam pārkāpumu un/vai samērīguma principa pārkāpumu

                           —

                           Prasītāja iekļaušana sarakstā no jauna pārkāpj viņa pamattiesības attiecībā uz tā reputāciju un īpašumu, kā arī samērīguma principu

               8.

               Astotais pamats, kas saistīts ar prasītāja iekļaušanas sarakstā no jauna nelikumību

                           —

                           Prasītāja iekļaušana sarakstā no jauna katrā ziņā ir balstīta uz pieņēmumu par Irānas Islāma Republikas jūras transporta uzņēmumam (turpmāk tekstā – “IRISL”) piemēroto ierobežojošo pasākumu likumību, tomēr IRISL noteiktie pasākumi ir nelikumīgi (IRISL minēto iemeslu dēļ, kuri ir ietverti šeit), un tādēļ prasītājam noteiktie pasākumi ir jāatceļ.


title: Lieta T-92/10: Vispārējās tiesas 2014. gada 9. decembra spriedums – Ferriera Valsabbia un Valsabbia Investimenti /Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Stiegrojuma apaļtērauda stieņos vai ruļļos tirgus — Lēmums, kurā konstatēts EOTKL 65. panta pārkāpums pēc EOTK līguma darbības beigām, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1/2003 — Cenu un maksāšanas termiņu noteikšana — Ražošanas vai pārdošanas ierobežošana vai kontrole — Pilnvaru pārsniegšana — Tiesības uz aizstāvību — Vienots un turpināts pārkāpums — Naudas sodi — Sākumsummas noteikšana — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Administratīvā procesa ilgums

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/26

         Vispārējās tiesas 2014. gada 9. decembra spriedums – Ferriera Valsabbia un Valsabbia Investimenti/Komisija
   (Lieta T-92/10) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Stiegrojuma apaļtērauda stieņos vai ruļļos tirgus - Lēmums, kurā konstatēts EOTKL 65. panta pārkāpums pēc EOTK līguma darbības beigām, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1/2003 - Cenu un maksāšanas termiņu noteikšana - Ražošanas vai pārdošanas ierobežošana vai kontrole - Pilnvaru pārsniegšana - Tiesības uz aizstāvību - Vienots un turpināts pārkāpums - Naudas sodi - Sākumsummas noteikšana - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Administratīvā procesa ilgums)
   (2015/C 034/29)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Itālija) un Valsabbia Investimenti SpA (Odolo) (pārstāvji – D. Fosselard, S. Amoruso un L. Vitolo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji R. Sauer un B. Gencarelli, vēlāk R. Sauer un R. Striani, kuriem palīdz P. Manzini, advokāts)

      Priekšmets

   Galvenokārt – prasība atcelt Komisijas 2009. gada 30. septembra Lēmumu C(2009) 7492, galīgā redakcija, par EOTKL 65. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/37.956 – Stiegrojuma apaļtērauds, atkārtota pieņemšana), kas grozīts ar Komisijas 2009. gada 8. decembra Lēmumu C(2009) 9912, galīgā redakcija, ciktāl tajā atzīts, ka prasītājas ir pārkāpušas EOTKL 65. pantu un tām solidāri uzlikts naudas sods EUR 10,25 miljonu apmērā, vai pakārtoti – prasība samazināt šī naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ferriera Valsabbia SpA un Valsabbia Investimenti SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 113, 1.5.2010.


title: Lieta T-201/14: Prasība, kas celta 2014. gada 26. martā  – The Body Shop International /ITSB – Spa Monopole  ( “SPA WISDOM” )

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/19

         Prasība, kas celta 2014. gada 26. martā – The Body Shop International/ITSB – Spa Monopole (“SPA WISDOM”)
   (Lieta T-201/14)
   2014/C 235/26
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Body Shop International plc (Littlehampton, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – I. Vernimme, H. Viaene, S. Vandewynckel un D. Gillet, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Beļģija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 16. janvāra lēmumu lietā R 1516/2012–4;

               —

               piespriest atbildētājam un attiecīgā gadījumā personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SPA WISDOM” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 9 00  748

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Beniluksa vārdiskas preču zīmes “SPA” reģistrācijas Nr. 3 89  230, Nr. 4 99  046 un Nr. 3 72  307 un Beniluksa vārdiskas preču zīmes “LES THERMES DE SPA” reģistrācija Nr. 6 93  395

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums


title: Lieta C-88/06: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 13. oktobra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/25

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 13. oktobra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju
   (Lieta C-88/06) (1)

   (2006/C 331/49)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 108, 6.5.2006.


title: Lieta T-7/10: Prasība, kas celta 2010. gada 7. janvārī — Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon Ygeia /ITSB

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/33

         Prasība, kas celta 2010. gada 7. janvārī — Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon“Ygeia”/ITSB
   (Lieta T-7/10)
   2010/C 80/56
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon“Ygeia AE” (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — K. Alexiou un S. Foteas, avvocati)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               prasību apmierināt;

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes lēmumu lietā R 190/2009-2;

               —

               reģistrēt vārdisko preču zīmi “ygeia” kā Kopienas preču zīmi, kurā ir norādīta saikne starp prasītāju sabiedrību un tās sniegtajiem pakalpojumiem;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ygeia” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 44. klasē — medicīniskie pakalpojumi — reģistrācijas pieteikums Nr. 7 129 001

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apstiprināt pārbaudītāja lēmumu un reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Izvirzītie pamati: prasības mērķis ir panākt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes lēmuma lietā R 190/2009-2 atcelšanu.
   Pamatojoties uz pirmo atcelšanas pamatu, prasītājs apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā apzīmējumam kļūdaini ir piedēvēts tīri aprakstošais raksturs, lai gan tam ir atšķirtspēja in abstracto.
   Pamatojoties uz otro atcelšanas pamatu, prasītājs apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā kļūdaini ir noraidīta apzīmējuma atšķirtspēja sakarā ar tā izmantošanas mērķi. Pēc prasītāja domām, pat pieņemot, ka varētu piekrist vārdiskā apzīmējuma aprakstošajam raksturam in abstracto, pastāv izmantošana, kura ļauj pamatot atšķirtspējas iegūšanu un ir pamats reģistrācijas pieteikuma nepieņemamības izslēgšanai.


title: lieta T-53/02: Pirmās instances tiesas 2005. gada 13. septembra spriedums — Ricosmos/Eiropas Kopienu Komisija (Muitas tiesības — Kopienas ārējā tranzīta operācijas attiecībā uz cigaretēm — Krāpšana — Lūgums atbrīvot no ievedmuitas nodokļa — Regula (EEK) Nr. 2913/92 — Regula (EEK) Nr. 2454/93 — Taisnīguma klauzula — Termiņu ievērošana — Aizstāvības tiesības — Samērīguma princips — Rupjas neuzmanības jēdziens)

text:
               15.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 257/8

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 13. septembra spriedums — Ricosmos/Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta T-53/02) (1)

   (Muitas tiesības - Kopienas ārējā tranzīta operācijas attiecībā uz cigaretēm - Krāpšana - Lūgums atbrīvot no ievedmuitas nodokļa - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - Regula (EEK) Nr. 2454/93 - Taisnīguma klauzula - Termiņu ievērošana - Aizstāvības tiesības - Samērīguma princips - Rupjas neuzmanības jēdziens)
   (2005/C 257/13)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ricosmos BV (Delfzeila [Delfzijl], Nīderlande) [Pārstāvji: sākotnēji M. Šatlēns [M. Chatelin], M. Flērss [M. Fleers] un P. Meclers [P. Metzler], pēc tam J. Hertogss [J. Hertoghs], avocats];

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija [Pārstāvji: sākotnēji M. van Beks [M. van Beek] un R. Triko [R. Tricot], pēc tam M. van Beks un B. Stromskis [B. Stromsky]].
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2001. gada 16. novembra Lēmumu REM 09/00, ar kuru atzīts, ka Nīderlandes Karalistes lūgums atlaist prasītājai ievedmuitas nodokli nav pamatots.
   Sprieduma rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 118, 18.05.2002.


title: Lieta T-197/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 21. maija spriedums – La Zaragozana/ITSB – Charles Cooper (“GREEN’S”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “GREEN’S” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “AMBAR GREEN” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               6.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/13

         Vispārējās tiesas 2015. gada 21. maija spriedums – La Zaragozana/ITSB – Charles Cooper (“GREEN’S”)
   (Lieta T-197/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “GREEN’S” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “AMBAR GREEN” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 221/17)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: La Zaragozana, SA (Zaragoza, Spānija) (pārstāvis – L. Broschat García, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – J. García Murillo un A. Folliard–Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Charles Cooper Ltd (Leeds, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – M. Granado Carpenter un M. Polo Carreño, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas piektās padomes 2014. gada 21. janvāra lēmumu lietā R 1284/2012–5 attiecībā uz iebildumu procesu starp La Zaragozana, SA un Charles Cooper Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               La Zaragozana, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 235, 21.7.2014.


title: Lieta C-99/13: Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 15. jūlija rīkojums ( Cour constitutionnelle (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Guy Kleynen / Conseil des ministres

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/8

         Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 15. jūlija rīkojums (Cour constitutionnelle (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Guy Kleynen/Conseil des ministres

   (Lieta C-99/13) (1)

   2013/C 304/16
   Tiesvedības valoda — franču
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 141, 18.5.2013.


title: Lieta C-511/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 12. novembrī iesniedza Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) — Joaquim Fernando Macedo Maia u.c./Fundo de Garantia Salarial, IP

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/32

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 12. novembrī iesniedza Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) — Joaquim Fernando Macedo Maia u.c./Fundo de Garantia Salarial, IP

   (Lieta C-511/12)
   2013/C 26/60
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Central Administrativo Norte

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Joaquim Fernando Macedo Maia, António Pereira Teixeira, António Joaquim Moreira David, Joaquim Albino Moreira David

      Atbildētājs: Fundo de Garantia Salarial, IP

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Savienības tiesības attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā, it īpaši Direktīvas 80/987/EEK (1) 4. un 10. pants, ir interpretējami tādējādi, ka tās nepieļauj tādu valsts tiesību normu, saskaņā ar kuru tiek garantēti vienīgi tie prasījumi, kuru samaksas termiņš ir iestājies sešus mēnešus pirms pieteikuma par darba devēja maksātnespējas atzīšanu, pat ja darbinieki pret darba devēju ir cēluši prasības Tribunal do Trabalho [Darba lietu tiesā], lūdzot tiesu noteikt parāda summu un piespriest tā piedziņu?

      (1)  Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīva par dalībvalstu normatīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (OV L 283, 23. lpp.)


title: Lieta T-84/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 13. oktobra rīkojums — Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding/Komisija

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/41

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 13. oktobra rīkojums — Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding/Komisija
   (Lieta T-84/06) (1)

   (2008/C 327/73)

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 108, 6.5.2006.


title: Lieta C-433/12 P: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 7. marta rīkojums — Luigi Marcuccio /Eiropas Savienības Tiesa (Apelācija — Prasība par ārpuslīgumisko atbildību — Tiesas kancelejas atteikums nodot tālāk izskatīšanai vēstules, kuras prasītājs ir adresējis Tiesas pirmajam ģenerāladvokātam — LESD 256. panta 2. punkts — Prasība uzsākt konkrētu Vispārējās tiesas apelācijas tiesvedībā pieņemtu lēmumu, ar kuriem izbeidz tiesvedību, pārskatīšanas procedūru)

text:
               4.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/5

         Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 7. marta rīkojums — Luigi Marcuccio/Eiropas Savienības Tiesa
   (Lieta C-433/12 P) (1)

   (Apelācija - Prasība par ārpuslīgumisko atbildību - Tiesas kancelejas atteikums nodot tālāk izskatīšanai vēstules, kuras prasītājs ir adresējis Tiesas pirmajam ģenerāladvokātam - LESD 256. panta 2. punkts - Prasība uzsākt konkrētu Vispārējās tiesas apelācijas tiesvedībā pieņemtu lēmumu, ar kuriem izbeidz tiesvedību, pārskatīšanas procedūru)
   2013/C 129/10
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (pārstāvis — G. Cipressa, avvocato)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Tiesa

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2012. gada 3. jūlija rīkojumu lietā T-27/12 Marcuccio/Tiesa, ar kuru Vispārējā tiesa ir noraidījusi prasību sakarā ar atbildību, kuras mērķis bija saņemt zaudējuma atlīdzību, kurš prasītājam esot radies pēc tam, kad kanceleja atteicās nodot tālāk izskatīšanai prasītāja procesuālos rakstus, ko tas nosūtījis Tiesas pirmajam ģenerāladvokātam, lūdzot uzsākt lēmumu, ar kuriem Vispārējā tiesa lietās T-278/07 P, T-114/08 P, T-32/09 P un T-166/09 P nolēma izbeigt tiesvedību, pārskatīšanas procedūru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Luigi Marcuccio sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 355, 17.11.2012.


title: Lieta T-450/08: Prasība, kas celta 2008. gada 6. oktobrī — Coverpla /ITSB — Heinz-Glas (paraugi vai modeļi)

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/34

         Prasība, kas celta 2008. gada 6. oktobrī — Coverpla/ITSB — Heinz-Glas (paraugi vai modeļi)
   (Lieta T-450/08)
   (2009/C 6/69)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Coverpla, Nica (Francija) (pārstāvji — P. Greffe un M. Chaminade, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Heinz-Glas GmbH, Kleintettau (Vācija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju trešās padomes 2008. gada 7. jūlija lēmumu lietā R 1411/2007-3 daļā, kurā noraidīta prasītājas apelācijas sūdzība un Kopienas modelis (dizainparaugs) “Tour” atzīts par spēkā neesošu;

               —

               atzīt par spēkā esošu Kopienas dizainparaugu “Tour” attiecībā uz 09-01 klasi.

         Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrētais Kopienas paraugs vai modelis (dizainparaugs), par kuru iesniegts pieteikums par atzīšanu par spēkā neesošu: Kopienas dizainparaugs Nr. 29178-0002 attiecībā uz “flakoniem”

      Kopienas dizainparauga īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu: Heinz-Glas GmbH

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu, dizainparaugs: nereģistrēts flakons ar nosaukumu “Empire” un atsauces numuru F 3990

      Anulēšanas nodaļas lēmums: atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Kopienas dizainparaugam piemīt nepieciešamais inovatīvais raksturs; dokumentiem, ko Heinz-Glas GmbH iesniedza, lai pierādītu, ka tā esot izplatījusi sabiedrībai agrāku flakona dizainparaugu, kas ir identisks Kopienas dizainparaugam, neesot nekāda pierādījuma spēka.


title: Lieta F-26/10: Prasība, kas celta 2010. gada 6. maijā — Costa /Komisija

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/58

         Prasība, kas celta 2010. gada 6. maijā — Costa/Komisija
   (Lieta F-26/10)
   2010/C 179/100
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Antonino Costa (Tjonvila, Francija) (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu par prasītāja izslēgšanu no 2009. gada paaugstināšanas amatā procedūras un piespriest atbildētājai samaksāt viņam naudas summu morālā kaitējuma atlīdzināšanai

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu par prasītāja izslēgšanu no 2009. gada paaugstināšanas amatā procedūras, kurš viņam tika darīts zināms 2009. gada 22. novembrī;

               —

               atcelt tiktāl, ciktāl tas vajadzīgs, 2010. gada 27. janvāra lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

               —

               tādējādi noteikt atbildētājai pienākumu pienācīgi atsākt 2009. gada paaugstināšanas amatā procedūru, tajā iekļaujot prasītāju;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt naudas summu EUR 25 000 apmērā morālā kaitējuma atlīdzināšanai;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-331/06: Prasība, kas celta 2006. gada 24. novembrī — Evropaïki Dynamiki pret EVA

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/77

         Prasība, kas celta 2006. gada 24. novembrī — Evropaïki Dynamiki pret EVA
   (Lieta T-331/06)
   (2006/C 326/157)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un N. Keramidas, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Vides Aģentūra (EVA)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt EVA lēmumu, ar ko par neveiksmīgu ir atzīts prasītājas piedāvājums un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas veiksmīgajam kandidātam;

               —

               piespriest EVA atlīdzināt prasītājai tiesāšanās un citus izdevumus, kā arī izdevumus, kas radušies saistībā ar šo prasību, pat tad, ja šī prasība tiktu noraidīta.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda, ka lēmumā, kurš pieņemts atbilstoši konkursa procedūrai EEA/IDS/06/002 — “IT konsultāciju pakalpojumu sniegšana” (OV 2006, S 118-125101) un kurš prasītājai tika paziņots ar 2006. gada 14. septembra vēstuli, Eiropas Vides Aģentūra (“EVA”) nav izpildījusi savus pienākumus, kas ir paredzēti Īstenošanas noteikumos un Direktīvā 2004/18/EK, kā arī pārskatāmības principu, dalībniekiem iepriekš neatklājot katra atlases procedūras laikā piemērotā apakškritērija nozīmi vērtējumā.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka EVA ir pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas novērtējumā, kā rezultātā tika noraidīts tās piedāvājums.
   Prasītāja lūdz, lai EVA lēmums noraidīt tās piedāvājumu un līguma slēgšanas tiesības piešķirt trim citiem dalībniekiem tiktu atcelts un Pirmās instances tiesa atbildētājai piespriestu atlīdzināt ar šo tiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus pat tad, ja prasība tiktu noraidīta.


title: Lieta C-142/14: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2014. gada 23. janvāra spriedumu lietā T-221/12 The Sunrider Corporation /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 24. martā iesniedza The Sunrider Corporation

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/11

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2014. gada 23. janvāra spriedumu lietā T-221/12 The Sunrider Corporation/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 24. martā iesniedza The Sunrider Corporation

   (Lieta C-142/14)
   2014/C 212/12
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: The Sunrider Corporation (pārstāvji – N. Dontas, K. Markakis, Δικηγόροι)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par nepieņemamu;

               —

               daļēji atcelt pārsūdzēto Eiropas Savienības Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2014. gada 23. janvāra spriedumu lietā T-221/12, ciktāl ar to tika noraidīts prasītājas 2012. gada 25. maijā celtās prasības otrais pamats (Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (1) 75. panta otrā teikuma un 76. panta 1. punkta otrā teikuma pārkāpums) un trešais pamats (Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums);

               —

               nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai attiecībā uz prasītājas 2012. gada 25. maija prasības otro un trešo pamatu un jaunai Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošanai;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājai šajā apelācijas tiesvedībā Eiropas Savienības Tiesā radušos tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājai pirmās instances tiesvedībā Eiropas Savienības Vispārējā tiesā radušos tiesāšanās izdevumus un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājai administratīvajā procesā ITSB Apelāciju ceturtajā padomē saistībā ar lietu R 2401/2010–4 radušos nepieciešamos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Direktīvas 2001/83/EK (2) 1. panta 2. punktu un Regulas (EK) Nr. 726/2004 (3) 2. panta 1. punktu saistībā ar jēdziena “[izmantošanai] ārstniecībā” definīciju un apjomu. Vispārējā tiesa esot pārsniegusi savu kompetenci, radot jaunas juridiskas definīcijas, proti, radot preces “izmantošanai ārstniecībā plašā nozīmē” definīciju un neesot ņēmusi vērā jau ar ES tiesību aktiem noteiktās piemērojamās juridiskās definīcijas.
   Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi prasītājas tiesības tikt uzklausītai, jo tā esot nepamatoti balstījusies uz “plaši zināmu faktu”, kam piemītot izšķiroša nozīme strīda iznākumā. Vispārējā tiesa esot pārkāpusi prasītājas tiesības tikt uzklausītai, pārsūdzētā sprieduma 77. punktā nospriežot, ka attiecībā uz konkrēto faktu piemērojams jēdziens “plaši zināms fakts”, nepamatojot savu secinājumu ne ar vienu lietas materiāliem pievienotu pierādījumu un nesniedzot nekādu pamatojumu, kādēļ attiecīgais fakts juridiski kvalificēts kā “plaši zināms”.
   Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo (a) tā neesot pietiekami pārbaudījusi un izvērtējusi uztura bagātinātāju uz augu bāzes līdzību ar 32. klasē skaidri uzskaitītajām precēm, konkrēti neizvērtējot, vai pastāv jebkāda līdzība starp uztura bagātinātāju uz augu bāzes un pārējām 32. klasē ietilpstošām precēm; (b) tā esot sagrozījusi apstrīdētā lēmuma saturu un attiecībā uz “konkrēto sabiedrības daļu” esot aizstājusi Apelāciju padomes vērtējumu un pamatojumu ar savu un (c) tā esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pārbaudot un izvērtējot konkrēto preču līdzības individuālus faktorus/kritērijus, tostarp attiecībā uz (i) jēdziena “[izmantošanai] ārstniecībā” interpretāciju un piemērošanu kā tādu, kas raksturo uztura bagātinātāju uz augu bāzes izmantošanas pamatmērķi, (ii) juridisku prasību par to, lai “lielākā daļa” konkrēto preču ražotāju būtu tie vieni un paši, (iii) kritēriju/tiesību normu, kas izmantota preču salīdzināšanā, (iv) prasības otrā pamata noraidīšanu kā tādu, kuram nav nozīmes, (v) “aizstājamības” faktora neizvērtēšanu un (vi) salīdzināto preču raksturīpašību neizvērtēšanu.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīva 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regula (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (OV L 136, 1. lpp.).


               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/1

         2010/C 11/01
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 312, 19.12.2009.

      Iepriekšējās publikācijas

      OV C 297, 5.12.2009.

      OV C 282, 21.11.2009.

      OV C 267, 7.11.2009.

      OV C 256, 24.10.2009.

      OV C 244, 10.10.2009.

      OV C 233, 26.9.2009.

   Šie teksti pieejami arī
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2005. gada 10. martā lietā C-491/03 (Hessischer Verwaltungsgerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Ottomar Hermann pret Stadt Frankfurt am Main (Netiešie nodokļi — Direktīva 92/12/EEK — Vietējais nodoklis par tūlītējam patēriņam uz vietas paredzētu alkoholisko dzērienu izsniegšanu)

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/6

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 10. martā
   lietā C-491/03 (Hessischer Verwaltungsgerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Ottomar Hermann pret Stadt Frankfurt am Main
       (1)

   (Netiešie nodokļi - Direktīva 92/12/EEK - Vietējais nodoklis par tūlītējam patēriņam uz vietas paredzētu alkoholisko dzērienu izsniegšanu)
   (2005/C 115/12)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-491/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Hessischer Verwaltungsgerichtshof [Hessenes Augstākā administratīvā tiesa] (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 1. oktobrī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 20. novembrī, tiesvedībā Otomārs Hermanis [Ottomar Hermann] (Volkswirt Weinschänken GmbH filiāles vadītājs) pret Frankfurtes pie Mainas pilsētu [Stadt Frankfurt am Main], Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jāns [P. Jann], tiesneši K. Lēnartss [K. Lenaerts], N. Kolnerika [N. Colneric], K. Šīmans [K. Schiemann] un E. Juhāss [E. Juhász,], ģenerāladvokāts D. Ruizs-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretārs H. fon Holšteins [H. von Holstein], sekretāra vietnieks, 2005. gada 10. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nodokli, ko uzliek alkoholisko dzērienu izsniegšanai pret atlīdzību to tūlītējam patēriņam uz vietas restorāna darbības ietvaros, ir jāuzskata par nodokli par to pakalpojumu sniegšanu, kas saistīti ar akcīzes precēm, kuru nevar raksturot kā apgrozījuma nodokli Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību 3. panta 3. punkta 2. daļas izpratnē;

               2)

               “šis pats nosacījums”, kas attiecas uz Direktīvas 92/12 3. panta 3. punkta 2. daļas piemērošanas jomā ietilpstošiem nodokļiem, ir jāsaprot kā tāds, kas attiecas tikai uz minētā punktā 1. daļā minēto nosacījumu (proti, “ka šie nodokļi tirdzniecībā starp dalībvalstīm nerada robežšķērsošanas formalitātes”).

      (1)  OV C 47, 21.02.2004.


title: Lieta C-493/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 6. novembrī iesniedza Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz (Austrija) – Dilly’s Wellnesshotel GmbH

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 6. novembrī iesniedza Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz (Austrija) – Dilly’s Wellnesshotel GmbH

   (Lieta C-493/14)
   (2015/C 046/26)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

      Atbildētāja: Finanzamt Linz

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai ar Savienības tiesībām nav saderīgi tas, ja valsts atbalsta shēmā ir izmantota Regulas (EK) Nr. 800/2008 (1) 25. pantā paredzētā īpašā procedūra, lai tādējādi atbrīvotos no paziņošanas prasības atbilstoši LESD 108. panta 3. punktam, taču tajā nav ietverti dažādi VGAR I nodaļas pienākumi un turklāt tajā nav ietvertas atsauces uz VGAR?

               2.

               Vai ar Savienības tiesībām nav saderīgi tas, ja valsts atbalsta shēma tiek balstīta uz VGAR 25. panta īpašo procedūru, kas ir spēkā attiecībā uz atbalstu vides aizsardzībai, bet tajā nav izvirzīti II nodaļā minētie priekšnosacījumi – proti, vides aizsardzības pasākumu veicināšana, t.i., energotaupība atbilstoši VGAR 17. panta 1. punktam?

               3.

               Vai ar Savienības tiesībām nav saderīga tāda valsts atbalsta shēma, kurā nav ietverts ne ierobežojums laikā, ne arī norāde uz paziņojumā par nodokļa atbrīvojumu minēto laika periodu, un tādējādi VGAR 25. panta 3. punktā pieprasīto elektroenerģijas nodokļa atmaksas ierobežojumu līdz 10 gadiem var izsecināt tikai no paziņojuma par atbrīvojumu?

      (1)  Komisijas 2008. gada 6. augusta Regula (EK) Nr. 800/2008, kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (Vispārējā grupu atbrīvojuma regula, VGAR, OV L 214, 3. lpp.)


title: Lieta C-458/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 12. marta spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Telekomunikācijas — Direktīva 2002/22/EK — Universālais pakalpojums — Pienākums nodrošināt, lai lietotājiem būtu pieejama gadagrāmata un visaptverošs telefona uzziņu dienests)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/8

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 12. marta spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-458/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Telekomunikācijas - Direktīva 2002/22/EK - Universālais pakalpojums - Pienākums nodrošināt, lai lietotājiem būtu pieejama gadagrāmata un visaptverošs telefona uzziņu dienests)
   2009/C 113/15
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Braun un P. Guerra e Andrade)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes, pārstāvis, L. Morais, advogado)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV L 108, 51. lpp.) 5. panta 1. un 2. punkta un 25. panta 1. un 3. punkta pārkāpums — Atsevišķu abonentu neiekļaušana universālajā gadagrāmatā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nenodrošinot to, lai lietotājiem faktiski būtu pieejama vismaz viena visaptveroša gadagrāmata un vismaz viens visaptverošs telefona uzziņu dienests atbilstoši 5. panta 1. un 2. punkta, kā arī 25. panta 1. un 3. punkta noteikumiem Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva), Portugāles Republika nav izpildījusi tai šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 297, 8.12.2007.


title: Lieta T-383/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 20. aprīļa rīkojums – Dima/EUIPO (Vaļējas kubveida tvertnes forma) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Vaļējas kubveida tvertnes forma — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/21

         Vispārējās tiesas 2016. gada 20. aprīļa rīkojums – Dima/EUIPO (Vaļējas kubveida tvertnes forma)
   (Lieta T-383/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Vaļējas kubveida tvertnes forma - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2016/C 222/26)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dima Verwaltungs GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvis – T. Kerkhoff, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – A. Schifko)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 27. marta lēmumu lietā R 2568/2014–5 attiecībā uz pieteikumu par trīsdimensiju apzīmējuma, ko veido vaļējas kubveida tvertnes forma, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Dima Verwaltungs GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 328, 5.10.2015.


title: Lieta T-5/11: Prasība, kas celta 2011. gada 7. janvārī — Export Development Bank of Iran /Padome

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/23

         Prasība, kas celta 2011. gada 7. janvārī — Export Development Bank of Iran/Padome
   (Lieta T-5/11)
   2011/C 72/39
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Export Development Bank of Iran (pārstāvis — J.-M. Thouvenin, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt 2010. gada 25. oktobra Lēmumu 2010/644/KĀDP tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt lēmumu, kas ir ietverts Padomes 2010. gada 28. oktobra vēstulē, kas tika adresēta prasītājai;

               —

               pasludināt Lēmumu 2010/644/KĀDP par nepiemērojamu attiecībā uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājas izvirzītie pamati un galvenie argumenti pēc būtības ir identiski vai līdzīgi tiem, kas izvirzīti lietā T-4/11 Export Development Bank of Iran/Padome.


title: Lieta T-361/16: Prasība, kas celta 2016. gada 4. jūlijā – TBWA\London/EUIPO (“MEDIA ARTS LAB”)

text:
               29.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/31

         Prasība, kas celta 2016. gada 4. jūlijā – TBWA\London/EUIPO (“MEDIA ARTS LAB”)
   (Lieta T-361/16)
   (2016/C 314/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: TBWA\London Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: D. Farnsworth, Solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MEDIA ARTS LAB” – Reģistrācijas pieteikums Nr. 13 238 308

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 19. aprīļa lēmums lietā R 958/2015-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tas apstiprina pārbaudītāja secinājumu, ka pieteiktā preču zīme ir aprakstoša un bez atšķirtspējas attiecībā uz tām precēm un pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem tā tika uzskatīta par aprakstošu un bez atšķirtspējas;

               —

               atļaut publicēt Eiropas Savienības preču zīmi, par kuru iesniegts reģistrācijas pieteikums Nr. 13 238 308, un

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               birojs neesot atbilstoši ņēmis vērā pakalpojumus, attiecībā uz kuriem tika iesniegts reģistrācijas pieteikums;

               —

               birojs neesot pienācīgi izvērtējis pieteikto preču zīmi kopumā. Tas drīzāk to esot sadalījis divās daļās, izmantojot “MEDIA ARTS” un “MEDIA LAB” definīcijas, un esot norādījis, ka šīs daļas esot aprakstošas. Tas neesot izskatījis jautājumu par preču zīmes radīto kopējo iespaidu;

               —

               birojs neesot atzinis, ka preču zīme esot ievērojami mazāk aprakstoša nekā “PIPELINE” lēmums, uz kuru birojs balstoties;

               —

               neskatoties uz vienlīdzīgas attieksmes principu (un to pārkāpjot), birojs nav ievērojis tā agrāko praksi, saskaņā ar kuru ir akceptēta preču zīmju ar vārdu “MEDIA” izmantošana reklāmā kombinācijā ar citām “neparastām” [reklāmas] izvietošanas vietām.


title: Lieta T-469/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 2. februāra spriedums — Grieķija/Komisija (ELVGF — Garantiju nodaļa — Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma — Tomātu pārstrādes un rīsu uzglabāšanas nozares — Galvenās pārbaudes — Integrētā administrācijas un kontroles sistēma konkrētām Kopienas atbalsta shēmām — Samērīguma princips)

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/16

         Vispārējās tiesas 2012. gada 2. februāra spriedums — Grieķija/Komisija
   (Lieta T-469/09) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma - Tomātu pārstrādes un rīsu uzglabāšanas nozares - Galvenās pārbaudes - Integrētā administrācijas un kontroles sistēma konkrētām Kopienas atbalsta shēmām - Samērīguma princips)
   2012/C 80/25
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — I. K. Chalkias un S. Papaïoannou)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Rossi un A. Markoulli)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 24. septembra Lēmumu 2009/721/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 257, 28. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010.


title: Lieta T-628/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. decembrī — Biogas Nord /Komisija

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/27

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. decembrī — Biogas Nord/Komisija
   (Lieta T-628/11)
   2012/C 49/49
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Biogas Nord AG (Bielefeld, Vācija) (pārstāvis — C. Birkemeyer, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               saskaņā ar LESD 264. pantu atcelt Komisijas 2011. gada 26. janvāra Lēmumu par Vācijas valsts atbalstu C 7/2010 (iepriekš CP 250/2009 un NN 5/2010) “KStG, Sanierungsklausel”, (lietas nr. C(2011) 275);

               —

               saskaņā ar Vispārējās tiesas reglamenta 87. panta 2. punktu piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus, kas radušies prasītājai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: privātā galvotāja pamatprincipa ievērošana

                           —

                           Pirmā pamata ietvaros prasītāja norāda, ka Vācijas likuma par uzņēmuma ienākuma nodokli (KStG) 8c. panta 1a. punkta noteikums neesot atbalsts LESD 107. un turpm. pantu izpratnē, jo uzņēmumi, kam piešķirtas priekšrocības, sniedz līdzvērtīgu pretizpildījumu, kas līdzinās privātam galvotājam, kurš darbojas tirgus ekonomikā.

               2.

               Otrais pamats: nekādas selektivitātes

                           —

                           Šai sakarā prasītāja apgalvo, ka KStG 8c. panta 1a. punkta noteikums neesot atbalsts LESD 107. panta un turpm. pantu izpratnē, jo šai tiesību normai nepiemīt nekādas selektīvu priekšrocību piešķirošas iedarbības.

               3.

               Trešais pamats: tiesiskās paļāvības aizsardzība

                           —

                           Trešā pamata ietvaros prasītāja norāda, ka uzņēmumiem, kas pirms iepazīšanās ar Komisijas procedūru saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu ir ieņēmuši noteiktu pozīciju kapitāldaļu sadalījumā, ir jānodrošina tiesiskās paļāvības aizsardzība attiecībā uz apstrīdēto lēmumu.


title: Lieta C-119/11: Prasība, kas celta 2011. gada 4. martā — Eiropas Komisija/Francijas Republika

text:
               14.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/16

         Prasība, kas celta 2011. gada 4. martā — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-119/11)
   2011/C 145/22
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Dintilhac un C. Soulay)

      Atbildētāja: Francijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, kopš 2007. gada 1. janvāra piemērojot 2,10 % PVN likmi ieņēmumiem, kas iegūti pie ieejām pirmo koncertu izrādēs, kas notiek telpās, kurās izrādes laikā fakultatīvi tiek pārdoti ēdieni un dzērieni, Francijas Republika nav izpildījusi PVN direktīvas (1) 99. un 110. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību Komisija pārmet atbildētajai, ka tā kopš 2007. gada 1. janvāra ir piemērojusi 2,10 % PVN likmi ieņēmumiem, kas iegūti pie ieejām pirmo koncertu izrādēs, kas notiek telpās, kurās izrādes laikā fakultatīvi tiek pārdoti ēdieni un dzērieni, iepriekšējo 5,5 % vietā.
   Prasītāja apgalvo, ka saskaņā ar PVN direktīvas 110. pantu dalībvalstis, kuras 1991. gada 1. janvārī piemēroja PVN samazinātās likmes, kas ir zemākas par 5 % minimālo likmi, var turpināt tās piemērot. Tomēr šis pants neļauj dalībvalstīm ieviest jaunas atkāpes, vai paplašināt 1991. gada 1. janvārī esošo atkāpju piemērošanas jomu, kas pēc šī datuma tika samazināta. Tomēr tieši tā tas ir šajā gadījumā, jo atbildētāja no 1997. gada 1. janvāra ir samazinājusi tās atkāpes piemērošanas jomu, kas 1991. gada 1. janvārī pastāvēja attiecībā uz PVN samazināto likmi, un apzināti nav piemērojusi to ieņēmumiem, kas iegūti, pārdodot pirmo koncertu biļetes, “kas ļauj skatīties vienīgi koncertus, kas notiek telpās, kurās izrādes laikā fakultatīvi tiek pārdoti ēdieni un dzērieni”. Paplašinot direktīvā paredzētās atkāpes piemērošanas jomu, Francijas Republika ir pārkāpusi tās mērķus.

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: Lieta T-255/08: Prasība, kas celta 2008. gada 16. jūnijā — Montero Padilla /ITSB — Padilla Requena ( JOSE PADILLA )

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/65

         Prasība, kas celta 2008. gada 16. jūnijā — Montero Padilla/ITSB — Padilla Requena (“JOSE PADILLA”)
   (Lieta T-255/08)
   (2008/C 209/115)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eugenia Montero Padilla, Madride (Spānija) (pārstāvji — G. Aguillaume Gandasegui un P. Linde Puelles, abogados)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: José María Padilla Requena

   Prasītāja prasījumi:
   atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) 2008. gada 1. marta lēmumu un noraidīt Kopienas preču zīmes “JOSE PADILLA” reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz 9., 25. un 41. klasi.
   Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: José María Padilla Requena

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “JOSE PADILLA” (reģistrācijas pieteikums Nr. 2.844.066) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 25. un 41. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītājs

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiska preču zīme “JOSE PADILLA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 41. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 4. panta, 7. panta 1. punkta a), b), c) un f) apakšpunkta un 8. panta 1. un 5. punkta nepareiza piemērošana


title: Lieta C-13/08: Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 22. decembra spriedums ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tiesvedībā, ko ierosinājuši Erich Stamm , Anneliese Hauser (Līgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos — Vienlīdzīga attieksme — Pašnodarbinātās personas, kas šķērso robežu — Lauksaimniecībā izmantojamas zemes nomas līgums — Lauksaimniecības struktūra)

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/21

         Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 22. decembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tiesvedībā, ko ierosinājuši Erich Stamm, Anneliese Hauser

   (Lieta C-13/08) (1)

   (Līgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos - Vienlīdzīga attieksme - Pašnodarbinātās personas, kas šķērso robežu - Lauksaimniecībā izmantojamas zemes nomas līgums - Lauksaimniecības struktūra)
   (2009/C 44/35)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Erich Stamm, Anneliese Hauser

      Piedaloties: Regierungspräsidium Freiburg

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesgerichtshof — Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (OV 2002, L 114, 6. lpp.) I pielikuma 12. panta 1. punkta, 13. panta 1. punkta un 15. panta 1. punkta interpretācija — Vienlīdzīgas attieksmes principa piemērojamība pārrobežu pašnodarbinātajām personām — Lauksaimnieks — Šveices pilsonis ar saimniecību Šveicē, kurš noslēdzis Vācijā esošas lauksaimniecībā izmantojamas zemes nomas līgumu
   Rezolutīvā daļa:
   Atbilstoši 1999. gada 21. jūnijā Luksemburgā parakstītā Līguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos I pielikuma 15. panta 1. punktam vienai līgumslēdzējai pusei otras līgumslēdzējas puses “pašnodarbinātajām personām, kas šķērso robežu” šī pielikuma 13. panta izpratnē attiecībā uz pieeju pašnodarbinātībai un tās īstenošanu uzņemošajā valstī ir jānodrošina ne mazāk labvēlīga attieksme kā pret saviem pilsoņiem.

      (1)  OV C 92, 12.4.2008.


title: Lieta C-191/08: Prasība, kas celta 2008. gada 7. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/27

         Prasība, kas celta 2008. gada 7. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-191/08)
   (2008/C 171/41)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja:: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Condou-Durande un A. Caeiros)

      Atbildētāja: Portugāles Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/83/EK (1) par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu, prasības, Portugāles Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 38. panta 1. daļā paredzētos pienākumus;

               —

               pakārtoti — atzīt, ka, nepaziņojot šos aktus Komisijai, Portugāles Republika katrā ziņā nav izpildījusi iepriekš minētās Direktīvas 2004/83/EK 38. panta 1. daļā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2006. gada 10. oktobrī.

      (1)  OV L 304, 12. lpp.


title: Lieta F-65/12: Prasība, kas celta 2012. gada 25. jūnijā — ZZ /Komisija

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/34

         Prasība, kas celta 2012. gada 25. jūnijā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-65/12)
   2012/C 243/60
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal un S. Orlandi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, saskaņā ar kuru prasītājam nav piešķirts ģimenes pabalsts attiecībā uz viņa laulātās dēlu, kurš dzimis iepriekšējā laulībā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 17. augusta lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja 2011. gada 20. jūlija lūgums piešķirt attiecībā uz viņa laulātās bērnu ģimenes pabalstu, kā arī no tā izrietošos maksājumus un ikgadējos ceļa izdevumus;

               —

               vajadzības gadījumā, ciktāl nepieciešams, atcelt lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja 2012. gada 13. marta sūdzība;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-404/06: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2008. gada 17. aprīlī ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Quelle AG / Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände (Patērētāju tiesību aizsardzība — Direktīva 1999/44/EK — Patēriņa preču pārdošana un saistītās garantijas — Pārdevēja tiesības pieprasīt no patērētāja atlīdzību par preces lietošanu neatbilstīgas patēriņa preces nomaiņas gadījumā — Neatbilstīgas preces lietošana bez atlīdzības)

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/6

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2008. gada 17. aprīlī (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Quelle AG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände

   (Lieta C-404/06) (1)

   (Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 1999/44/EK - Patēriņa preču pārdošana un saistītās garantijas - Pārdevēja tiesības pieprasīt no patērētāja atlīdzību par preces lietošanu neatbilstīgas patēriņa preces nomaiņas gadījumā - Neatbilstīgas preces lietošana bez atlīdzības)
   (2008/C 142/08)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Quelle AG

      Atbildētājs: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīvas 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām (OV L 171, 1. lpp.) 3. panta interpretācija — Likumdevēja piešķirtas tiesības pārdevējam pieprasīt no pircēja samaksu par neatbilstīgas preces lietošanu laika posmā līdz tās nomaiņai.
   Rezolutīvā daļa:
   Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīvas 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām 3. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas ir pretrunā tādam valsts tiesiskajam regulējumam, ar kuru pārdevējam gadījumā, ja tas pārdevis neatbilstīgu patēriņa preci, ir tiesības no patērētāja pieprasīt atlīdzību par neatbilstīgās preces lietošanu līdz tās nomaiņai pret jaunu preci.

      (1)  OV C 310, 16.12.2006.


title: Lieta C-281/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2007. gada 13. jūnija rīkojumu — Bayerische Hypotheken — und Vereinsbank AG / Hauptzollamt Hamburg — Jonas

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2007. gada 13. jūnija rīkojumu — Bayerische Hypotheken — und Vereinsbank AG/Hauptzollamt Hamburg — Jonas

   (Lieta C-281/07)
   (2007/C 211/31)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesfinanzhof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Bayerische Hypotheken — und Vereinsbank AG

      Atbildētāja: Hauptzollamt Hamburg — Jonas

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (1) 3. panta 1. punkta pirmās daļas pirmais teikums ir piemērojams eksportētājam nepamatoti piešķirtas eksporta kompensācijas atgūšanas prasījumiem arī gadījumos, ja šis eksportētājs nav izdarījis pārkāpumu?

         Gadījumā, ja uz jautājumu tiktu atbildēts apstiprinoši:

               2)

               Vai šī tiesību norma ir atbilstoši piemērojama šādu labumu atgūšanas prasījumiem, kas vērsti pret personu, kam eksportētājs ir nodevis tiesības saņemt eksporta kompensāciju?

      (1)  OV L 312, 1. lpp.


title: Lieta T-726/16: Prasība, kas celta 2016. gada 13. oktobrī – VFP/Komisija

text:
               12.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/33

         Prasība, kas celta 2016. gada 13. oktobrī – VFP/Komisija
   (Lieta T-726/16)
   (2016/C 462/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vlaamse Federatie van Persverkopers VZW (VFP) (Antverpene, Beļģija) (pārstāvji – P. de Bandt, J. Dewispelaere un J. Probst, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2016. gada 3. jūnija Lēmumu Valsts atbalsts SA.42366 (2016/N) – Beļģija – Valsts kompensācijas bpost sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas jomā 2016.–2020. gadam (1);

               —

               nodot lietu atpakaļ Komisijai turpmākai izmeklēšanai un jauna lēmuma pieņemšanai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; un

               —

               veikt jebkādus citus pasākumus atbilstoši taisnīguma prasībām.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu, apgalvojot, ka Eiropas Komisija ir pārkāpusi procesuālās tiesības, pieņemot apstrīdēto lēmumu un neuzsākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto formālo procedūru.
   Šajā vienīgajā pamatā ir paskaidrots, ka, tā kā Komisija saskārās ar nopietnām grūtībām attiecībā uz preses izplatīšanas vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem (turpmāk tekstā – “VTNP”) piešķirto kompensāciju iespējamo saderību ar iekšējo tirgu, tai esot bijis juridisks pienākums pieņemt lēmumu uzsākt formālo izmeklēšanas procedūru. Šis vienīgais pamats ir sadalīts četrās daļās. It īpaši tiek apgalvots, ka nopietnās grūtības izriet no tādu saskaņotu pierādījumu kopuma, kas attiecas uz i) sākotnējās pārbaudes ilgumu un īpašajiem apstākļiem, kādos atbalsts tika piešķirts (pirmā daļa), ii) apstākli, ka Komisijas analīze attiecībā uz zināmu avīžu un periodisko izdevumu izplatīšanas atzīšanu par VTNP ir nepietiekama (otrā daļa), iii) apstākli, ka Komisijas analīze attiecībā uz preses izplatīšanas VTNP saņēmējiem ir nepilnīga (trešā daļa), un iv) apstākli, ka Komisijas analīze attiecībā uz konkurences izkropļojumu un tirdzniecības attīstību ir nepilnīga un nepietiekama (ceturtā daļa).

      (1)  OV 2016, C 341, 5. lpp.


title: Lieta C-68/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 2. decembra spriedumu lietā T-471/04 Georgios Karatzoglou /Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA) 2009. gada 16. februārī iesniedzis Georgios Karatzoglou

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/21

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 2. decembra spriedumu lietā T-471/04 Georgios Karatzoglou/Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA) 2009. gada 16. februārī iesniedzis Georgios Karatzoglou

   (Lieta C-68/09 P)
   (2009/C 82/38)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Georgios Karatzoglou (pārstāvis — S. A. Pappas, dikigoros)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA)
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs lūdz Tiesu:

               —

               atcelt pārsūdzēto lēmumu;

               —

               atcelt apstrīdēto iecēlējinstitūcijas lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda, ka Pirmās instances tiesa, atzīdama, ka pagaidu darbinieku atlaišanai nav nepieciešams norādīt pamatojumu, nav ņēmusi vērā jaunāko Tiesas judikatūru, pārkāpusi starptautiskās tiesības un EKL 253. pantu, kurā paredzēts vispārīgs pienākums norādīt pamatojumu.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs arī uzskata, ka Pirmās instances tiesa ir pieļāvusi kļūdu, atzīstot, ka viņš nebija iesniedzis pietiekamus pierādījumus pilnvaru nepareizai izmantošanai. Viņš apstrīd arī Pirmās instances tiesas slēdzienu par to, ka nav noticis labas pārvaldības principa pārkāpums.


title: Lieta C-236/14: Prasība, kas celta 2014. gada 12. maijā  – Eiropas Komisija/Īrija

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/22

         Prasība, kas celta 2014. gada 12. maijā – Eiropas Komisija/Īrija
   (Lieta C-236/14)
   2014/C 212/25
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Hetsch, K. Herrmann, L. Armati)

      Atbildētāja: Īrija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot noteikumus, ar kuriem transponē Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvas 2009/28/EK (1) par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK, 2. panta f), h), m), n) un o) punkta noteiktās definīcijas un 3. panta 2. un 4. punktā, 5. pantā, 13. panta 1. punkta a)–e) apakšpunktā, 15. panta 6. punkta e) apakšpunktā, 16. panta 1., 3., 5. un 6. punktā, 7. punkta otrajā teikumā un 8. punktā, 17. panta 1.–5. punktā, 17. panta 6. punktā noteiktas prasības attiecībā uz bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, 17. panta 8. punktā, 18. panta 1. un 3. punktā noteiktas prasības attiecībā uz bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, 18. panta 7. punktā, 19. panta 1. un 3. punktā, 21. panta 1. punkta otrajā teikumā un II–V un VII pielikumā noteiktās prasības vai katrā ziņā šādus noteikumus nepaziņojot Komisijai, Īrija nav izpildījusi minētās direktīvas 27. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu noteikt sodanaudu EUR 25  447,50 dienā, kas Īrijai jāmaksā, sākot no Tiesas sprieduma pasludināšanas dienas, un kas iemaksājama Savienības pašu resursu kontā, par to, ka tā nav izpildījusi pienākumu paziņot direktīvas, kas pieņemta saskaņā ar likumdošanas procedūru, transponēšanas pasākumus; un

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas transponēšanas termiņš beidzās 2010. gada 5. decembrī.

      (1)  OV L 140, 16. lpp.


title: Lieta C-432/04: Tiesas (Tiesas plēnums) spriedums 2006. gada 11. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Edith Cresson (EKL 213. panta 2. punkts — EAEK līguma 126. panta 2. punkts — Komisijas locekļa amata uzlikto pienākumu pārkāpums — Tiesību uz pensiju atņemšana)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/6

         Tiesas (Tiesas plēnums) spriedums 2006. gada 11. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Edith Cresson

   (Lieta C-432/04) (1)

   (EKL 213. panta 2. punkts - EAEK līguma 126. panta 2. punkts - Komisijas locekļa amata uzlikto pienākumu pārkāpums - Tiesību uz pensiju atņemšana)
   (2006/C 224/11)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. P. Hartvigs [H.-P. Hartvig] un J. Kurals [J. Currall], pārstāvji)

      Atbildētāja: Edīte Kresona [Edith Cresson] (pārstāvji — Ž. Vandersandens [G. Vandersanden], L. Levī [L. Levi] un M. Hiršs [M. Hirsch], advokāti)

      Piedaloties: Francijas Republika (pārstāvji — E. Beliāra [E. Belliard], K. Jurgensena [C. Jurgensen] un Ž. De Bergess [G. de Bergues], pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība, kas iesniegta atbilstoši EKL 213. panta 2. punkta trešajai daļai un Eiratom līguma 126. panta 2. punkta trešajai daļai — Tiesību uz pensiju atņemšana — Komisāra amata uzlikto pienākumu pārkāpums
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieņemot darbā Renē Bertelo un attiecībā uz viņa darba nosacījumiem, Edīte Kresona ir pārkāpusi savus Komisijas locekļa amata uzliktos pienākumus EKL 213. panta 2. punkta un EAEK līguma 126. panta 2. punkta nozīmē;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija, Edīte Kresona un Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 300, 04.12.2004.


title: Lieta C-79/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 11. februārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — Systeme Helmholz GmbH/Hauptzollamt Nürnberg

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 11. februārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — Systeme Helmholz GmbH/Hauptzollamt Nürnberg

   (Lieta C-79/10)
   2010/C 113/35
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Systeme Helmholz GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Nürnberg

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (1), 14. panta 1. punkta b) apakšpunkta pirmais teikums ir interpretējams tādējādi, ka privātas nekomerciālas aviācijas izslēgšana no nodokļa atbrīvojuma nozīmē, ka nodokļa atbrīvojums ir piemērojams energoproduktiem, kas izmantojami par degvielu lidojumiem, ko veic tikai aviosabiedrības, vai arī tas attiecas uz jebkādu lidojumos izmantojamo degvielu, ja lidmašīna tiek izmantota uzņēmuma vajadzībām?

               2)

               Vai Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 15. panta 1. punkta j) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka šis nosacījums ir piemērojams arī degvielai, kas ir vajadzīga lidmašīnas lidojumam no un uz lidmašīnu darbnīcu, vai arī atbrīvojums ir piemērojams tikai tiem uzņēmumiem, kuru darbības faktiskais mērķis ir lidaparātu ražošana, pilnveidošana, testēšana vai apkope?

               3)

               Vai Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 11. panta 3. punkts ir interpretējams tādējādi, ka privātām un uzņēmuma vajadzībām izmantojamas lidmašīnas izmantošanas apkopes un mācību lidojumiem gadījumā saskaņā ar Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 14. panta 1. punkta b) apakšpunktu šajos lidojumos izmantotajai degvielai ir piešķirams proporcionāls ar komerciālu izmantošanu saistīts nodokļu atvieglojums?

               4)

               Ja atbilde uz trešo jautājumu ir noraidoša, vai no tā, ka Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 11. panta 3. punkts nav piemērojams minētās direktīvas 14. panta 1. punkta b) apakšpunkta ietvaros, var secināt, ka tad, ja lidmašīna apkopes un mācību lidojumos tiek izmantota gan privātām, gan uzņēmuma vajadzībām, nodokļa atbrīvojums nav piemērojams?

               5)

               Ja atbilde uz trešo jautājumu ir apstiprinoša vai ja no kādas citas Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, tiesību normas izriet tādas pašas tiesiskas sekas, kādi kritēriji un kāds atskaites periods ir jāņem vērā, lai noteiktu attiecīgajam nolūkam izmantoto proporciju Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 11. panta 3. punkta izpratnē apkopes un mācību lidojumu gadījumā?

      (1)  OV L 283, 51. lpp.


title: Lieta C-312/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 7. februāra rīkojums ( Landesarbeitsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Land Nordrhein-Westfalen/Melanie Klinz

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/9

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 7. februāra rīkojums (Landesarbeitsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Land Nordrhein-Westfalen/Melanie Klinz

   (Lieta C-312/10) (1)

   2011/C 173/19
   Tiesvedības valoda — vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 274, 09.10.2010.


title: Apvienotās lietas T-711/13 un T-716/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 18. februāra spriedums – Harrys Pubar un Harry’s New York Bar/ITSB – Harry’s New York Bar un Harrys Pubar (“HARRY’S BAR”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “HARRY’S BAR” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “PUB CASINO Harrys RESTAURANG” — Daļējs reģistrācijas atteikums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               29.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 111/18

         Vispārējās tiesas 2016. gada 18. februāra spriedums – Harrys Pubar un Harry’s New York Bar/ITSB – Harry’s New York Bar un Harrys Pubar (“HARRY’S BAR”)
   (Apvienotās lietas T-711/13 un T-716/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “HARRY’S BAR” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “PUB CASINO Harrys RESTAURANG” - Daļējs reģistrācijas atteikums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 111/21)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Harrys Pubar AB (Gēteborga, Zviedrija) (pārstāvis – L.-E. Ström, advokāts) (lieta T-711/13) un Harry’s New York Bar SA (Parīze, Francija) (pārstāvis – S. Arnaud, advokāts) (lieta T-716/13)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – V. Melgar)

      Pārējās procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieces: Harry’s New York Bar SA (lieta T-711/13) un Harrys Pubar AB (persona, kas iestājusies lietā T-716/13 Vispārējā tiesā)

      Priekšmets

   Divas prasības par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2013. gada 8. oktobra lēmumu apvienotajās lietās R 946/2012–1 un R 995/2012–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Harrys Pubar AB un Harry’s New York Bar SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietā T-711/13 atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas pirmās padomes 2013. gada 8. oktobra lēmuma apvienotajās lietās R 946/2012–1 un R 995/2012–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Harrys Pubar AB un Harry’s New York Bar SA rezolutīvās daļas 1. punktu;

               2)

               lietā T-716/13 noraidīt Harry’s New York Bar prasību;

               3)

               Harry’s New York Bar sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina pusi tiesāšanās izdevumu, kas radušies Harrys Pubar tiesvedībā Vispārējā tiesā, un izdevumus, kas radušies Harrys Pubar procesā ITSB Apelācijas padomē. ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina pusi tiesāšanās izdevumu, kas radušies Harrys Pubar tiesvedībā Vispārējā tiesā.

      (1)  OV C 112 du 14.4.2014.


title: Lieta C-135/13: Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 15. maija spriedums ( Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Szatmári Malom kft / Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve Lauksaimniecība — ELFLA — Regula (EK) Nr. 1698/2005 — 20., 26. un 28. pants — Lauku saimniecību modernizācija vai lauksaimniecības un mežsaimniecības produktu pievienotās vērtības radīšana — Piešķiršanas nosacījumi — Dalībvalstu kompetence — Atbalsts dzirnavu esošo jaudu modernizācijai — Dzirnavas, kas aizstātas ar vienām dzirnavām, nepalielinot jaudu — Izslēgšana — Vienlīdzīgas attieksmes princips

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/9

         Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 15. maija spriedums (Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Szatmári Malom kft/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

   (Lieta C-135/13) (1)

   (Lauksaimniecība - ELFLA - Regula (EK) Nr. 1698/2005 - 20., 26. un 28. pants - Lauku saimniecību modernizācija vai lauksaimniecības un mežsaimniecības produktu pievienotās vērtības radīšana - Piešķiršanas nosacījumi - Dalībvalstu kompetence - Atbalsts dzirnavu esošo jaudu modernizācijai - Dzirnavas, kas aizstātas ar vienām dzirnavām, nepalielinot jaudu - Izslēgšana - Vienlīdzīgas attieksmes princips)
   2014/C 212/09
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Kúria

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Szatmári Malom kft

      Atbildētāja: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kúria – Padomes 2005. gada 20. septembra Regulas (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 277, 1. lpp.) 20. panta b) punkta iii) apakšpunkta, kā arī 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 28. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretācija – Atbalsts lauksaimniecības un mežsaimniecības nozares konkurētspējas uzlabošanai – Pasākumi, kuru mērķis ir restrukturizēt un attīstīt fizisko kapitālu un veicināt inovāciju – Jaunās dzirnavu saimniecības izveide, ko veic sabiedrība, kuras galvenais darbības veids ir miltu ražošana, apvienojot tās trīs esošo dzirnavu, kuras ir paredzēts slēgt, ražošanas kapacitāti – Lauku saimniecību modernizācija vai lauksaimniecības un mežsaimniecības produktu pievienotās vērtības radīšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2005. gada 20. septembra Regulas (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) 26. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka lauku saimniecības darbības rezultātu vispārējās uzlabošanas jēdziens neietver tādu darbību, kuras ietvaros dzirnavu uzņēmums slēdz vairākas vecās dzirnavas, lai tās aizstātu ar vienām jaunām dzirnavām, nepalielinot esošo jaudu;

               2)

               Regulas Nr. 1698/2005 20. panta b) punkta iii) apakšpunkts un 28. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir interpretējami tādējādi, ka vairāku veco dzirnavu slēgšana, tās aizstājot ar vienām jaunām, nepalielinot esošo jaudu, ir uzskatāma par uzņēmuma darbības vispārēju uzlabošanu otrās minētās normas izpratnē;

               3)

               Regulas Nr. 1698/2005 28. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka tam principā nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir pamatlietā, atbilstoši kuram atbalsts lauksaimniecības produktu pievienotās vērtības radīšanai uzņēmumiem, kuri darbojas dzirnavu nozarē, var tikt piešķirts tikai tādām darbībām, kuru mērķis ir minēto dzirnavu esošo jaudu modernizācija, bet ne jaunu jaudu radīšana. Katrā ziņā, tā kā pastāv tāda situācija kā pamatlietā, kad vienas vai vairākas jau esošas dzirnavas tiek slēgtas un aizstātas ar vienām jaunām, nepalielinot ražošanas jaudu, valsts tiesai ir jāpārliecinās, ka minētais tiesiskais regulējums tiek piemērots, ievērojot vienlīdzīgas attieksmes principu.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta T-28/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 13. janvāra spriedums — Park /ITSB — Bae ( “PINE TREE” ) (Kopienas preču zīme — Atcelšanas process — Kopienas grafiska preču zīme “PINE TREE” — Preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 40/94 50. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 55. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 56. panta 1. punkta a) apakšpunkts))

text:
               19.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/21

         Vispārējās tiesas 2011. gada 13. janvāra spriedums — Park/ITSB — Bae (“PINE TREE”)
   (Lieta T-28/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Atcelšanas process - Kopienas grafiska preču zīme “PINE TREE” - Preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 40/94 50. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 55. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 56. panta 1. punkta a) apakšpunkts))
   2011/C 55/37
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mo-Hwa Park (Hillscheid, Vācija) (pārstāvis — P. Lee, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Chong-Yun Bae (Berlīne, Vācija) (pārstāvji — A.-K. Warnecke un C. Donle, avocats)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 13. novembra lēmumu lietā R 1882/2007-4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Mo-Hwa Park un Chong-Yun Bae

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Mo-Hwa Park atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 4.4.2009.


title: Lieta C-585/12 P: Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 11. aprīļa rīkojums — Shell Petroleum NV , The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV /Eiropas Komisija

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/59

         Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 11. aprīļa rīkojums — Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV/Eiropas Komisija
   (Lieta C-585/12 P) (1)

   2013/C 225/129
   Tiesvedības valoda — angļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 55, 23.2.2013.


title: Lieta T-280/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 15. maija spriedums — Ewald /ITSB — Kin Cosmetics ( “Keen” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Keen” reģistrācijas pieteikums — Kopienas grafiska preču zīme “KIN” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/20

         Vispārējās tiesas 2012. gada 15. maija spriedums — Ewald/ITSB — Kin Cosmetics (“Keen”)
   (Lieta T-280/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Keen” reģistrācijas pieteikums - Kopienas grafiska preču zīme “KIN” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 194/33
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rita Ewald (Frauenwald, Vācija) (pārstāvis — S. Reinhardt, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Kin Cosmetics, SA (Sant Feliu de Guixols, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 3. marta lēmumu lietā R 1383/2010-1 par iebildumu procesu starp Kin Cosmetics SA un Rita Ewald k-dzi.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Rita Ewald k-dze atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 238, 13.08.2011.


title: Lieta T-428/17: Prasība, kas celta 2017. gada 11. jūlijā – Alpine Welten Die Bergführer/EUIPO (“ALPINEWELTEN Die Bergführer”)

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/60

         Prasība, kas celta 2017. gada 11. jūlijā – Alpine Welten Die Bergführer/EUIPO (“ALPINEWELTEN Die Bergführer”)
   (Lieta T-428/17)
   (2017/C 277/85)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG (Berghülen, Vācija) (pārstāvis – T.-C. Leisenberg, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “ALPINEWELTEN Die Bergführer”– reģistrācijas pieteikums Nr. 15 187 826

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 25. aprīļa lēmums lietā R 1339/2016-1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-522/14: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 14. aprīļa spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sparkasse Allgäu/Finanzamt Kempten Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – LESD 49. pants – Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā kredītiestādēm ir uzlikts pienākums paziņot nodokļu administrācijai informāciju par mirušo klientu aktīviem, lai iekasētu mantojuma nodokli – Šī tiesiskā regulējuma piemērošana filiālēm, kas reģistrētas citā dalībvalstī, kurā atbilstoši banku noslēpumam principā ir aizliegts paziņot šādu informāciju

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/14

      Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 14. aprīļa spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sparkasse Allgäu/Finanzamt Kempten

      (Lieta C-522/14) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - LESD 49. pants - Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā kredītiestādēm ir uzlikts pienākums paziņot nodokļu administrācijai informāciju par mirušo klientu aktīviem, lai iekasētu mantojuma nodokli - Šī tiesiskā regulējuma piemērošana filiālēm, kas reģistrētas citā dalībvalstī, kurā atbilstoši banku noslēpumam principā ir aizliegts paziņot šādu informāciju)
      (2016/C 211/16)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesfinanzhof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Sparkasse Allgäu

         Atbildētāja: Finanzamt Kempten

         Rezolutīvā daļa:

      LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā kredītiestādēm, kuru juridiskā adrese ir šajā dalībvalstī, ir uzlikts pienākums paziņot valsts iestādēm par aktīviem, kuri ir noguldīti pakļautā kredītiestādes filiālē citā dalībvalstī vai kurus tā pārvalda, ja ir miris šo aktīvu īpašnieks, kura dzīvesvieta bija pirmajā dalībvalstī, un ja otrajā dalībvalstī nav paredzēts salīdzināms paziņošanas pienākums, un ja tajā kredītiestādēm ir jāievēro banku noslēpums, par kura pārkāpumu ir paredzēti kriminālsodi.

         (1)  OV C 65, 23.2.2015.


title: Lieta T-143/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 17. novembra spriedums — MTZ Polyfilms /Padome (Dempings — Indijas izcelsmes polietilēntereftalāta plēves imports — Regula, ar ko izbeidz starpposmu pārbaudi — Minimālas importa cenu saistības — Eksporta cenas noteikšana — Citas metodes izmantošana nekā sākotnējā izmeklēšanā — Juridiskā pamata izvēle — Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 8. un 9. punkts un 11. panta 3. un 9. punkts)

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/21

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 17. novembra spriedums — MTZ Polyfilms/Padome
   (Lieta T-143/06) (1)

   (Dempings - Indijas izcelsmes polietilēntereftalāta plēves imports - Regula, ar ko izbeidz starpposmu pārbaudi - Minimālas importa cenu saistības - Eksporta cenas noteikšana - Citas metodes izmantošana nekā sākotnējā izmeklēšanā - Juridiskā pamata izvēle - Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 8. un 9. punkts un 11. panta 3. un 9. punkts)
   2010/C 11/39
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      MTZ Polyfilms Ltd, Mumbaja [Mumbai] (Indija) (pārstāvis — F. de Bāre [P. De Baere], avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J. P. Hikss [J.-P. Hix], kam palīdz G. Berišs [G. Berrisch], avocat)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2006. gada 27. februāra Regulu (EK) Nr. 366/2006, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1676/2001, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu par tādas polietilēntereftalāta (PET) plēves importu, kuras izcelsme ir, inter alia Indijā (OV L 68, 6. lpp.).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2006. gada 27. februāra Regulu (EK) Nr. 366/2006, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1676/2001, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu par tādas polietilēntereftalāta (PET) plēves importu, kuras izcelsme ir, inter alia, Indijā, tiktāl, ciktāl ar to nosaka MTZ Polyfilms Ltd antidempinga maksājumus;

               2)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus un MTZ Polyfilms tiesāšanās izdevumus. Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 178, 29.07.2006.


title: Lieta C-185/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar House of Lords (Apvienotā Karaliste) 2007. gada 2. aprīļa rīkojumu — RAS Riunione Adriatica Di Sicurta SpA ( RAS )/ West Tankers Inc.

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar House of Lords (Apvienotā Karaliste) 2007. gada 2. aprīļa rīkojumu — RAS Riunione Adriatica Di Sicurta SpA (RAS)/West Tankers Inc.

   (Lieta C-185/07)
   (2007/C 155/17)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa
   House of Lords
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Riunione Adriatica Di Sicurta SpA (RAS)

      Atbildētāja: West Tankers Inc.
   Prejudiciālais jautājums
   Vai atbilstoši 2000. gada 22. decembra Padomes Regulai (EK) Nr. 44/2001 (1) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās dalībvalsts tiesa var izdod rīkojumu, kas liedz personai uzsākt vai turpināt tiesvedību citā dalībvalstī, pamatojot ar to, ka šāda tiesvedība ir pretrunā šķīrējtiesas līgumam?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.).


title: Lieta C-609/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 10. aprīļa spriedums ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ehrmann AG / Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Patērētāju informēšana un aizsardzība — Regula (EK) Nr. 1924/2006 — Uzturvērtības un veselīguma norādes uz pārtikas produktiem — Šo produktu marķēšana un noformēšana — 10. panta 2. punkts — Piemērošana laikā — 28. panta 5. un 6. punkts — Pārejas pasākumi

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/10

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 10. aprīļa spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ehrmann AG/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

   (Lieta C-609/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju informēšana un aizsardzība - Regula (EK) Nr. 1924/2006 - Uzturvērtības un veselīguma norādes uz pārtikas produktiem - Šo produktu marķēšana un noformēšana - 10. panta 2. punkts - Piemērošana laikā - 28. panta 5. un 6. punkts - Pārejas pasākumi)
   2014/C 175/11
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundesgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ehrmann AG

      Atbildētāja: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Bundesgerichtshof – Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (OV L 404, 9. lpp.) ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2010. gada 9. februāra Regulu (ES) Nr. 116/2010 (OV L 37, 16. lpp.), 10. panta 1. un 2. punkta, 28. panta 5. punkta, kā arī 29. panta interpretācija

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2010. gada 9. februāra Regulu (ES) Nr. 116/2010, ir jāinterpretē tādējādi, ka 2010. gadā jau bija spēkā šīs regulas 10. panta 2. punktā paredzētie pienākumi iekļaut informāciju attiecībā uz veselīguma norādēm, kas nebija aizliegtas, pamatojoties uz minētās regulas 10. panta 1. punktu, to lasot kopā ar šīs pašas regulas 28. panta 5. un 6. punktu.

      (1)  OV C 101, 6.4.2013.


title: Lieta T-463/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 14. decembra rīkojums — Dectane /ITSB — Hella ( “DAYLINE” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/23

         Vispārējās tiesas 2012. gada 14. decembra rīkojums — Dectane/ITSB — Hella (“DAYLINE”)
   (Lieta T-463/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 38/41
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dectane GmbH (Leipzig, Vācija) (pārstāvji — P. Ehrlinger un T. Hagen, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji K. Klüpfel, vēlāk K. Klüpfel un D. Botis)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Hella KGaA Hueck & Co. (Lippstadt, Vācija) (pārstāvis — R. Schnekenbühl, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 15. jūnija lēmumu lietā R 1231/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Hella KGaA Hueck & Co. un Dectane GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītāja un persona, kas iestājusies lietā, pašas sedz savus, kā arī katra atlīdzina pusi no atbildētāja tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 298, 8.10.2011.


title: Lieta C-6/10: Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2006/46/EK — Sabiedrību tiesības — Sabiedrību gada pārskati un konsolidētie pārskati — Valsts transpozīcijas pasākumu neveikšana vai to nepaziņošana)

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/14

         Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-6/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2006/46/EK - Sabiedrību tiesības - Sabiedrību gada pārskati un konsolidētie pārskati - Valsts transpozīcijas pasākumu neveikšana vai to nepaziņošana)
   2010/C 246/24
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un L. de Schietere de Lophem)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — M. Jacobs un J.-C. Halleux)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana vai nepaziņošana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvas 2006/46/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 83/349/EEK attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem un 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 224, 1. lpp.), prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvas 2006/46/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 83/349/EEK attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem un 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem, prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 27.03.2010.