title: Lieta T-513/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. septembrī — Braun Melsungen /ITSB ( “SafeSet” )

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/28

         Prasība, kas celta 2013. gada 23. septembrī — Braun Melsungen/ITSB (“SafeSet”)
   (Lieta T-513/13)
   2013/C 336/61
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: B. Braun Melsungen AG (Melsungen, Vācija) (pārstāvis — M.-C. Seiler, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 27. jūnija lēmumu;

               —

               grozīt apstrīdēto ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 27. jūnija lēmumu tādējādi, ka tiek atcelts iepriekš pieņemtais ITSB 2012. gada 25. jūnija noraidīšanas lēmums;

               —

               grozīt apstrīdēto ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 27. jūnija lēmumu tādējādi, ka tiek turpināta reģistrācijas procedūra;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanas izdevumus, tostarp izdevumus, ka radušies procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SafeSet” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 10 549 368

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pietikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 2. punkta, kā arī 75. un 76. panta pārkāpums


title: Tiesas spriedums ( 2013. gada 15. novembris ) lietā E-9/13 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti (EEZ valsts saistību neizpilde – Komisijas 2010. gada 5. jūlija Direktīva 2010/48/ES, ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/40/EK par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm)

text:
               27.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 88/11

      TIESAS SPRIEDUMS

   (2013. gada 15. novembris)
   lietā E-9/13
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti
   (EEZ valsts saistību neizpilde – Komisijas 2010. gada 5. jūlija Direktīva 2010/48/ES, ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/40/EK par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm)
   2014/C 88/08
   Lietā E-9/13 EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti attiecībā uz PRASĪBU paziņot, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus vai nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par visiem pasākumiem, kuri ir vajadzīgi, lai īstenotu aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma II nodaļas 16.a punktā (Komisijas 2010. gada 5. jūlija Direktīva 2010/48/ES, ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/40/EK par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Norvēģijas Karaliste (izņemot attiecībā uz direktīvas II pielikuma 3. punktu par tehniskās apskates apliecībām, kurš jāīsteno tikai līdz 2013. gada 31. decembrim) nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un EEZ līguma 7. pantu, Tiesa šādā sastāvā – priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis referents) – 2013. gada 15. novembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo Tiesa:

               1.

               paziņo, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot visus pasākumus, kuri ir vajadzīgi, lai īstenotu aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma II nodaļas 16.a punktā (Komisijas 2010. gada 5. jūlija Direktīva 2010/48/ES, ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/40/EK par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Norvēģijas Karaliste (izņemot attiecībā uz direktīvas II pielikuma 3. punktu par tehniskās apskates apliecībām, kurš jāīsteno tikai līdz 2013. gada 31. decembrim) nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un EEZ līguma 7. pantu;

               2.

               piespriež Norvēģijas Karalistei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-185/09: Tiesas (sestā palāta) 2010. gada 4. februāra spriedums — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2006/24/EK — Elektroniskās komunikācijas — Datu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu, saglabāšana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/6

         Tiesas (sestā palāta) 2010. gada 4. februāra spriedums — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste
   (Lieta C-185/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2006/24/EK - Elektroniskās komunikācijas - Datu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu, saglabāšana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2010/C 80/10
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Balta un U. Jonsson)

      Atbildētāja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Falk un A. Engman)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana vai nepaziņošana noteiktajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK (OV L 105, 54. lpp.) prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK prasības, Zviedrijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Zviedrijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 180, 01.08.2009.


title: Lieta T-848/16: Prasība, kas celta 2016. gada 1. decembrī – Deichmann/EUIPO – Vans (“V”)

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/41

         Prasība, kas celta 2016. gada 1. decembrī – Deichmann/EUIPO – Vans (“V”)
   (Lieta T-848/16)
   (2017/C 038/55)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deichmann SE (Essen, Vācija) (pārstāve – C. Onken, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Vans, Inc. (Cypress, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme (“V” attēls) – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 345 403

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 20. septembra lēmums lietā R 2129/2015-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi 151. panta 2. punkta, to aplūkojot kopsakarā ar Regulas (EK) Nr. 2868/95 19. noteikuma 2. punkta a) apakšpunktu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 2868/95 19. noteikuma 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkta, 19. noteikuma 3. punkta un 20. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               tiesiskās noteiktības, labas pārvaldības, vienlīdzīgas attieksmes un atpakaļejoša spēka aizlieguma pamatprincipu pārkāpums.


title: Lieta C-92/07: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 29. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste (EEK un Turcijas Asociācijas līgums — “Standstill” un nediskriminācijas noteikumi — Pienākums samaksāt nodevu, lai saņemtu un pagarinātu uzturēšanās atļauju — Maksājamo nodevu samērīgums — Salīdzinājums ar nodevām, kuras ir samaksājuši Savienības pilsoņi — Asociācijas līguma 9. pants — Papildprotokola 41. panta 1. punkts — Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 10. panta 1. punkts un 13. pants)

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/2

      Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 29. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste
      (Lieta C-92/07) (1)

      (EEK un Turcijas Asociācijas līgums - “Standstill” un nediskriminācijas noteikumi - Pienākums samaksāt nodevu, lai saņemtu un pagarinātu uzturēšanās atļauju - Maksājamo nodevu samērīgums - Salīdzinājums ar nodevām, kuras ir samaksājuši Savienības pilsoņi - Asociācijas līguma 9. pants - Papildprotokola 41. panta 1. punkts - Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 10. panta 1. punkts un 13. pants)
      (2010/C 161/02)
      Tiesvedības valoda — holandiešu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. J. Kuijper un S. Boelaert)

         Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — H. G. Sevenster, C. Wissels un M. de Grave)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētāja prasījumu atbalstam: Vācija Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma un J. Möller)

         Priekšmets

      Valsts pienākumu neizpilde — Līguma, ar kuru izveido asociāciju starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Turciju, kas parakstīts Ankarā 1963. gada 12. septembrī un noslēgts Kopienas vārdā ar Padomes 1963. gada 23. decembra Lēmumu 64/732/EEK (OV 1973, C 113), 9. panta, Papildprotokola, kas apstiprināts un ratificēts Kopienas vārdā ar Padomes 1972. gada 19. decembra Regulu (EEK) Nr. 2760/72 (OV 1973, C 113) 41. panta un 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 par asociācijas izveidošanu 13. panta pārkāpums — Diskriminējošas administratīvās maksas saistībā ar uzturēšanās atļaujām

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  ieviešot un uzturot spēkā tādas administratīvās maksas sistēmu par uzturēšanās atļaujas izsniegšanu, kas ir augstāka par citas dalībvalsts pilsoņiem piemērojamo par tāda paša dokumenta izdošanu, un piemērojot šo sistēmu Turcijas pilsoņiem, kuriem ir pastāvīgās uzturēšanās tiesības Nīderlandē, saskaņā ar

                              —

                              Lēmumu par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Turciju, kuru 1963. gada 12. septembrī Ankarā parakstīja Turcijas Republika, no vienas puses, un EEK dalībvalstis un Kopiena, no otras puses, un kas Kopienas vārdā noslēgts, apstiprināts un ratificēts ar Padomes 1963. gada 23. decembra Lēmumu 64/732/EEK;

                              —

                              1970. gada 23. novembrī Briselē parakstīto papildprotokolu, kas Kopienas vārdā ir noslēgts, apstiprināts un ratificēts ar Padomes 1972. gada 19. decembra Regulu (EEK) Nr. 2760/72, un

                              —

                              1980. gada 19. septembrī Asociācijas padomes, kas izveidota ar Asociācijas līgumu un kurā ietilpst, no vienas puses, dalībvalstu valdību, Eiropas Savienības Padomes, kā arī Eiropas Kopienu Komisijas locekļi un, no otras puses, Turcijas valdības locekļi, pieņemto Lēmumu Nr. 1/80,

                        Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi tai saskaņā ar Asociācijas līguma 9. pantu, papildprotokola 41. pantu un Lēmuma Nr. 1/80 10. panta 1. punktu un 13. pantu noteiktos pienākumus;

                  2)

                  Nīderlandes Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus. Vācijas Federatīvā Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 95, 28.04.2007.


title: Lieta T-688/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 30. septembra rīkojumu lietā F-14/12 RENV Schönberger/Rechnungshof 2015. gada 28. novembrī iesniedza Peter Schönberger

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/27

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 30. septembra rīkojumu lietā F-14/12 RENV Schönberger/Rechnungshof2015. gada 28. novembrī iesniedza Peter Schönberger

   (Lieta T-688/15 P)
   (2016/C 059/29)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Peter Schönberger (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis – O. Mader, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Revīzijas palāta

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto rīkojumu;

               —

               apmierināt tiesvedībā pirmajā instancē izvirzītos prasījumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savā apelācijas sūdzībā apelācijas sūdzības iesniedzējs prasa atcelt 2015. gada 30. septembra rīkojumu lietā Schönberger/Revīzijas palāta (F-14/12 RENV, Krājums-CDL, EU:F:2015:112).
   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: kļūdaina Civildienesta tiesas Reglamenta 81. panta piemērošana.
               Apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Civildienesta tiesa (turpmāk tekstā – “CDT”) savā rīkojumā esot kļūdaini piemērojusi sava reglamenta 81. pantu un tādējādi pārkāpusi apelācijas sūdzības iesniedzēja tiesības tikt uzklausītam un tiesības uz taisnīgu tiesu.

               2.

               Otrais pamats: izmaiņas pamatojumā, ņemot vērā novēloti izvirzītus argumentus.
               Apelācijas sūdzības iesniedzēja skatījumā CDT esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, grozot pamatojumu, tajā balstoties uz atbildētājas novēloti izvirzītiem argumentiem.

               3.

               Trešais pamats: faktu sagrozīšana.
               Apelācijas sūdzības iesniedzēja skatījumā CDT esot sagrozījusi Revīzijas palātas nostāju, apstrīdētajā rīkojumā apgalvojot, ka Revīzijas palāta ir secinājusi, ka, salīdzinot apelācijas sūdzības iesniedzēja nopelnus ar pārējiem amatā paaugstināmiem ierēdņiem, apelācijas sūdzības iesniedzēju amatā nevarot paaugstināt, lai gan Revīzijas palāta tikai paskaidroja, ka apelācijas sūdzības iesniedzēju nevarētu paaugstināt amatā automātiski, ja būtu pieejams lielāks skaits amata pozīciju.

               4.

               Ceturtais pamats: kļūdaina paaugstināšanas amatā kritērija piemērošana.
               Apelācijas sūdzības iesniedzējs arī norāda, ka viņa nopelnu vērtējumā CDT esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, piemērojot paaugstināšanas amatā kritēriju, kas pārsniedz Revīzijas palātas kritērijus un ir nevajadzīgi stingrs, jo tiek prasīts pierādījums par to, ka apelācijas sūdzības iesniedzējs 53 amatā paaugstināmo ierēdņu vidū ir bijis tas, kam ir vislielākie nopelni.

               5.

               Piektais pamats: kļūdaini veikts salīdzinošs novērtējums par uzņemtās atbildības apmēru.
               Apelācijas sūdzības iesniedzējs tālāk norāda, ka CDT veikts salīdzinošs viņa uzņemtās atbildības apmēra vērtējums esot veikts bez jebkāda faktiska pamatojuma, kļūdaini automātiski nosakot prioritāti nodaļas vadītājam.

               6.

               Sestais pamats: piemērojamās amatā paaugstināšanas kvotas kļūdains vērtējums.
               Šai sakarā apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda, ka jautājums par paaugstināšanas amatā kvotu attiecas uz strīda būtību. Tādēļ tas neesot bijis jāizskata vērtējumā par pieņemamību.

               7.

               Septītais pamats: vienlīdzīgas attieksmes principa kļūdaina piemērošana.
               Nobeigumā apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda, ka CDT kļūdaini un neatbilstoši pastāvīgai judikatūrai esot piemērojusi vienlīdzīgas attieksmes principu, jo tā neesot ievērojusi, ka šis princips tiek pārkāpts tad, ja iestādes pārsniedz rīcības brīvības robežas un patvaļīgā diferenciācijā veic pasākumus, kas ir pretrunā noteikumiem par Eiropas Savienības ierēdņu statusu.


title: Lieta T-628/15: Prasība, kas celta 2015. gada 11. novembrī – Frame/ITSB – Bianca–Moden (“BiancalunA”)

text:
               11.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/33

         Prasība, kas celta 2015. gada 11. novembrī – Frame/ITSB – Bianca–Moden (“BiancalunA”)
   (Lieta T-628/15)
   (2016/C 007/45)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Itālija) (pārstāvji – M. Borghese, R. Giordano, E. Montelione, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Bianca–Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “BiancalunA” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 246 204

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas piektās padomes 2015. gada 7. augusta lēmums lietā R 2720/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu; un/vai

               —

               nodot lietu atpakaļ ITSB sajaukšanas iespējas atbilstošai analīzei, ņemot vērā Bianca–Moden GmbH & Co. KG iesniegtos izmantošanas pierādījumu vērtējuma rezultātus;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt gan izdevumus procesā pirmajā instancē, gan tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā;

               —

               pakārtoti, grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai 25. klasē tiktu reģistrētas šādas preces: apakšveļa, pidžamas, T-krekli, apakšbikses un biksītes.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 kļūdaina interpretācija, ņemot vērā tikai atsevišķas agrākās tiesības;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 kļūdaina interpretācija, vērtējot sajaukšanas iespēju starp salīdzināmajiem apzīmējumiem.


title: Lieta C-452/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) 2006. gada 9. novembra rīkojumu — pēc Queen's pieprasījuma lietā Synthon BV pret Licensing Authority , Ieinteresētā persona: Smithkline Beecham plc

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/40

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) 2006. gada 9. novembra rīkojumu — pēc Queen's pieprasījuma lietā Synthon BV pret Licensing Authority, Ieinteresētā persona: Smithkline Beecham plc

   (Lieta C-452/06)
   (2006/C 326/84)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queens Bench Division (Administrative Court)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Synthon BV

      Atbildētājs: Licensing Authority

      Ieinteresētā persona: Smithkline Beecham plc
   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Gadījumā, ja:

                           —

                           dalībvalsts (turpmāk tekstā — “attiecīgā dalībvalsts”) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (1) (turpmāk tekstā — “Direktīva”) 28. pantu saņem pieprasījumu savstarpēji atzīt tirdzniecības atļauju zālēm (turpmāk tekstā — “Produkts”), kuru ir piešķīrusi cita dalībvalsts (turpmāk tekstā — “attiecīgā dalībvalsts”);

                           —

                           attiecīgā dalībvalsts ir izsniegusi šādu tirdzniecības atļauju saskaņā ar Direktīvas 10. panta 1. punkta a) apakšpunkta (iii) daļā noteikto saīsināto pieteikuma procedūru, pamatojoties uz to, ka Produkts pēc būtības ir līdzīgs citām zālēm, kuras ir atļautas Kopienā pieprasītajā periodā (turpmāk tekstā — “apskatāmais produkts”);

                           —

                           attiecīgā dalībvalsts piemēro pieprasījuma apstiprināšanas procedūru, kuras laikā tā pārbauda, vai pieprasījums saskaņā ar Direktīvas 10. panta 1. punkta a) apakšpunkta (iii) daļā un 28. pantā noteikto satur nepieciešamos datus un dokumentus, tajā skaitā to, vai nepieciešamie dati saskan ar iesniegtā pieprasījuma juridisko pamatojumu;

                                       (a)

                                       vai saskaņā ar Direktīvu un īpaši tās 28. panta noteikumiem, saskaņā ar kuriem attiecīgajai dalībvalstij ir jāpārbauda vai Produkts ir pēc būtības līdzīgs apskatāmajam produktam (neveicot jebkādu patstāvīgu izvērtējumu), var atteikties pieņemt un izskatīt pieprasījumu un neatzīt attiecīgā dalībvalsts izsniegto tirdzniecības atļauju, pamatojoties uz to, ka pēc tās uzskata Produkts nav būtiski līdzīgs apskatāmajam produktam? vai

                                       (b)

                                       saskaņā ar Direktīvas 28. panta 4. punktu attiecīgajai dalībvalstij ir pienākums atzīt attiecīgās dalībvalsts izsniegto tirdzniecības atļauju 90 dienu laikā pēc pieprasījuma un novērtējuma ziņojuma saņemšanas, izņemot gadījumu, ja attiecīgā dalībvalsts uzsāk Direktīvas 29. līdz 34. pantā noteiktās procedūras (kas ir piemērojamas gadījumā, ja ir pamats uzskatīt, ka Produkta tirdzniecības atļauja var radīt draudus sabiedrības veselībai Direktīvas 29. panta izpratnē).

               2.

               Ja atbilde uz 1. jautājuma a) apakšpunktu ir “nē” un atbilde uz 1. jautājuma b) apakšpunktu ir “jā” gadījumā, ja attiecīgā dalībvalsts noraida pieprasījumu apstiprinājuma stadijā, pamatojoties uz to, ka Produkts pēc būtības nav līdzīgs apskatāmajam produktam, un tādējādi neatzīst attiecīgās dalībvalsts izsniegto tirdzniecības atļauju vai neierosina Direktīvas 29. līdz 34. pantā noteiktās procedūras, vai attiecīgās dalībvalsts rīcībā, pie augstāk minētajiem apstākļiem neatzīstot attiecīgās dalībvalsts izsniegto tirdzniecības atļauju, veido pietiekami nopietnu Kopienas likumdošanas pārkāpumu saskaņā ar 1996. gada 5. marta apvienoto lietu C-46/93 un C-48/93 Brasserie du pêcheur SA/Vācijas Federatīvā Republika sprieduma otro noteikumu? Pakārtoti, kādus apstākļus valsts tiesai vajadzēja ņemt vērā, nosakot vai šāds pārkāpums ir pietiekami nopietns pārkāpums?

               3.

               Ja attiecīgās dalībvalsts lēmums neatzīt attiecīgās dalībvalsts izsniegto tirdzniecības atļauju, kā tas noteikts augstāk 1. jautājumā, ir pamatos ar attiecīgās dalībvalsts vispārējo politiku, ka tās pašas aktīvās sastāvdaļas dažādie sāļi saskaņā ar likumu pēc būtības nevar tikt uzskatīti par līdzīgiem, vai augstākminētajos apstākļos attiecīgās dalībvalsts lēmums neatzīt attiecīgās dalībvalsts izsniegto tirdzniecības atļauju veido pietiekami nopietnu Kopienas likumdošanas pārkāpumu saskaņā ar 1996. gada 5. marta apvienoto lietu C-46/93 un C-48/93 Brasserie du pêcheur SA/Vācijas Federatīvā Republika sprieduma otro noteikumu? Pakārtoti, kādus apstākļus valsts tiesai vajadzēja ņemt vērā, nosakot vai šāds pārkāpums ir pietiekami nopietns pārkāpums?

      (1)  OV L 311, 67. lpp.


title: Lieta C-421/13: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 10. jūlija spriedums ( Bundespatentgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Apple, Inc. / Deutsches Patent- und Markenamt Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Preču zīmes — Direktīva 2008/95/EK — 2. un 3. pants — Apzīmējumi, kas var būt preču zīme — Atšķirtspēja — Flagmaņveikala ( “flagship store” ) iekārtojuma dizaina attēlojums — Preču zīmes reģistrācija attiecībā uz “pakalpojumiem” saistībā ar precēm, kuras pārdod šādā veikalā

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/20

         Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 10. jūlija spriedums (Bundespatentgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Apple, Inc./Deutsches Patent- und Markenamt

   (Lieta C-421/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Preču zīmes - Direktīva 2008/95/EK - 2. un 3. pants - Apzīmējumi, kas var būt preču zīme - Atšķirtspēja - Flagmaņveikala (“flagship store”) iekārtojuma dizaina attēlojums - Preču zīmes reģistrācija attiecībā uz “pakalpojumiem” saistībā ar precēm, kuras pārdod šādā veikalā)
   2014/C 315/30
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundespatentgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Apple, Inc.

      Atbildētājs: Deutsches Patent- und Markenamt

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīvas 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 2. un 3. pants ir interpretējams tādējādi, ka preču tirdzniecības telpas attēlojumu, kas ietver tikai zīmējumu bez izmēru un proporciju norādēm, var reģistrēt kā preču zīmi attiecībā uz pakalpojumiem, kuri ir saistīti ar šīm precēm, tomēr nav to tirdzniecības būtiska sastāvdaļa, ar nosacījumu, ka šis apzīmējums spēj parādīt atšķirību starp reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja precēm un citu uzņēmumu ražojumiem un ka nav konstatēts neviens no minētajā direktīvā ietvertajiem atteikuma iemesliem.

      (1)  OV C 313, 26.10.2013.


title: Lieta T-411/12: Prasība, kas celta 2012. gada 14. septembrī — Celtipharm /ITSB — Alliance Healthcare France ( “PHARMASTREET” )

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/36

         Prasība, kas celta 2012. gada 14. septembrī — Celtipharm/ITSB — Alliance Healthcare France (“PHARMASTREET”)
   (Lieta T-411/12)
   2012/C 366/73
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Celtipharm (Vannes, Francija) (pārstāvji — P. Greffe un C. Fendeleur, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Alliance Healthcare France SA (Gennevilliers, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 26. jūnija lēmumu par labojumiem (2012. gada 2. maija lēmumā), kas ir pieņemts lietā R 767/2011-2.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Alliance Healthcare France SA

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PHARMASTREET” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 5. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 658 445

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiska preču zīme “PHARMASEE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 35., 38., 42. un 44. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt un Iebildumu nodaļas lēmumu atcelt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-284/11: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums ( Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — EMS-Bulgaria Transpot OOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv (PVN — Direktīva 2006/112/EK — Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Tiesību uz PVN atskaitīšanu īstenošanas noilguma termiņš — Efektivitātes princips — Tiesību uz PVN atskaitīšanu atteikums — Nodokļu neitralitātes princips)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/14

         Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — EMS-Bulgaria Transpot OOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv

   (Lieta C-284/11) (1)

   (PVN - Direktīva 2006/112/EK - Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu - Tiesību uz PVN atskaitīšanu īstenošanas noilguma termiņš - Efektivitātes princips - Tiesību uz PVN atskaitīšanu atteikums - Nodokļu neitralitātes princips)
   2012/C 287/24
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Varhoven administrativen sad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: EMS-Bulgaria Transpot OOD

      Atbildētājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Varhoven administrativen sad — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 179., 180. un 273. panta un efektivitātes principa atbilstoši Tiesas spriedumam apvienotajās lietās C-95/07 un C-96/07 Ecotrade u.c. interpretācija — Tiesības uz PVN priekšnodokļa atskaitīšanu — Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru priekšnodokļa atskaitīšanas tiesību izmantošana ir atkarīga no trīs taksācijas periodu noilguma, sākot no taksācijas perioda, kurā ir radušās atskaitīšanas tiesības — Tiesību uz PVN priekšnodokļa atskaitīšanu atteikums, jo nav izpildīts pienākums brīvprātīgi reģistrēties par PVN maksātāju kā pircējam Kopienas iekšienē un noteiktajos termiņos nav izmantotas atskaitīšanas tiesības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 179. panta 1. punkts un 180. un 273. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu noilguma termiņu, kurā ir jāīsteno priekšnodokļa atskaitīšanas tiesības, kāds tiek aplūkots pamatlietā, ja vien tas nepadara pārmērīgi grūtu vai praktiski neiespējamu šo tiesību īstenošanu. Šāds novērtējums ir jāveic valsts tiesai, kas tostarp var ņemt vērā vēlāko noilguma termiņa ievērojamo pagarināšanu, kā arī pievienotās vērtības nodokļa reģistrācijas procedūras, kas ir jāveic tajā pašā termiņā, lai būtu iespējams īstenot minētās atskaitīšanas tiesības, ilgumu;

               2)

               nodokļu neitralitātes princips nepieļauj sankciju, kas izpaužas kā atskaitīšanas tiesību atteikums gadījumā, ja ir nokavēta pievienotās vērtības nodokļa samaksa, taču tam nav pretrunā nokavējuma procentu samaksa, ja vien šī sankcija atbilst samērīguma principam; tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 238, 13.8.2011.


title: Lieta T-434/10: Prasība, kas celta 2010. gada 17. septembrī — Václav Hrbek , kas komercdarbībā izmanto nosaukumu BODY-HF /ITSB — The Outdoor Group ( ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT )

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/33

         Prasība, kas celta 2010. gada 17. septembrī — Václav Hrbek, kas komercdarbībā izmanto nosaukumu BODY-HF/ITSB — The Outdoor Group (“ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT”)
   (Lieta T-434/10)
   ()
   2010/C 328/57
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Václav Hrbek, kas komercdarbībā izmanto nosaukumu BODY-HF (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvis — C. Jäger, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: The Outdoor Group Ltd (Northampton, Apvienotā Karaliste)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2010. gada 8. jūlija lēmumu lietā R 1441/2009-2;

               —

               uzdot atbildētājam noraidīt iebildumus Nr. B1276692 un ļaut reģistrēt pieteikumu Nr. 5779351 pilnā apmērā;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest otrajai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei gadījumā, ja tā iestātos šajā lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas prasītājam ir radušies Apelāciju padomē un Iebildumu nodaļā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18., 24., 25. un 28. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 5779351

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiskas preču zīmes “alpine” Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 2165017 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: prasītājs uzskata, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 65. panta 2. punkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, jo, pieņemot apstrīdēto lēmumu, Apelāciju padome esot nepareizi izmantojusi savas pilnvaras, jo tam trūkstot objektivitātes un juridiskā pamata, un esot kļūdaini piemērojusi kritēriju, lai noteiktu sajaukšanas iespēju starp agrāko un apstrīdēto preču zīmi


title: Lieta C-471/13: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 19. februāra rīkojums ( Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Peter Link / Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/24

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 19. februāra rīkojums (Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Peter Link/Condor Flugdienst GmbH

   (Lieta C-471/13) (1)

   2014/C 184/40
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 344, 23.11.2013.


title: lieta T-26/03: Pirmās instances tiesas 2005. gada 27. septembra spriedums — GeoLogistics/Komisija (Muitas savienība — Kopienas ārējais tranzīts — Gaļas pārvadājums, kura galamērķis ir Maroka — Krāpšana — Lūgums atbrīvot no ievedmuitas nodokļa — Regulas (EEK) Nr. 2913/92 239. pants — Regulas (EEK) Nr. 2454/93 905. pants — Taisnīguma klauzula — Īpašas situācijas esamība — Krāpšanas vai klajas nolaidības neesamība)

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/19

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 27. septembra spriedums — GeoLogistics/Komisija
   (lieta T-26/03) (1)

   (Muitas savienība - Kopienas ārējais tranzīts - Gaļas pārvadājums, kura galamērķis ir Maroka - Krāpšana - Lūgums atbrīvot no ievedmuitas nodokļa - Regulas (EEK) Nr. 2913/92 239. pants - Regulas (EEK) Nr. 2454/93 905. pants - Taisnīguma klauzula - Īpašas situācijas esamība - Krāpšanas vai klajas nolaidības neesamība)
   (2005/C 281/34)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: GeoLogistics BV (Shipholreika [Schipol Rijk], Nīderlande) [Pārstāvji — sākotnēji H. De Bī [H. de Bie] un K. Shellārs [K. Schellaars], pēc tam — De Bī un A. Heuzings [A. Huizing], advokāti]

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija [Pārstāvji — K. Lūiss [X. Lewis], pārstāvis, kam palīdz F. Taitshāfers [F. Tuytschaever], advokāts]

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Spānijas Karaliste [Pārstāvji — L. Fragasa Gadeja [L. Fraguas Gadea] un H. M. Rodrigess Karkamo [J. M. Rodríguez Cárcamo], abogados del Estado]
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2002. gada 7. oktobra lēmumu REM 08/00, ar ko ir atzīts, ka prasītāja atbrīvošana no ievedmuitas nodokļa, kas ir Nīderlandes Karalistes prasības priekšmets, nav pamatota
   Sprieduma rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Komisijas 2002. gada 7. oktobra Lēmumu REM 08/00 daļā, ar ko ir noraidīts prasītāja lūgums atbrīvot to no ievedmuitas nodokļiem par muitas darījumiem, kas veikti, sākot no 1995. gada 12. jūnija;

               2)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina prasītāja tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 70, 22.03.2003.


title: Lieta C-645/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Land Berlin/Ellen Mirjam Sapir, Michael J Busse, Mirjam M Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown (Regula (EK) Nr. 44/2001 — 1. panta 1. punkts un 6. panta 1. punkts — Jēdziens “civillietas un komerclietas” — Nepamatoti veikts valsts iestādes maksājums — Tiesvedībā izvirzīts prasījums atmaksāt šo naudas summu — Tiesas noteikšana saistības gadījumā — Prasību cieša saistība — Atbildētājs ar dzīvesvietu trešajā valstī)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/11

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Land Berlin/Ellen Mirjam Sapir, Michael J Busse, Mirjam M Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown

   (Lieta C-645/11) (1)

   (Regula (EK) Nr. 44/2001 - 1. panta 1. punkts un 6. panta 1. punkts - Jēdziens “civillietas un komerclietas” - Nepamatoti veikts valsts iestādes maksājums - Tiesvedībā izvirzīts prasījums atmaksāt šo naudas summu - Tiesas noteikšana saistības gadījumā - Prasību cieša saistība - Atbildētājs ar dzīvesvietu trešajā valstī)
   2013/C 156/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Land Berlin

      Atbildētāji: Ellen Mirjam Sapir, Michael J Busse, Mirjam M Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesgerichtshof — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.) 1. panta 1. punkta un 6. panta 1. punkta interpretācija — “Civillietas un komerclietas” jēdziens — Jautājums par to, vai tas ietver tiesvedību par nepienākošās summas atgūšanu attiecībā uz valsts iestādes nepamatoti veiktu maksājumu administratīvā procesā saistībā ar nacistu režīma radīta kaitējuma kompensāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “civillietas un komerclietas” ietver tiesvedību par nepienākošās summas atdošanu, ja valsts iestāde, saņēmusi iestādes, kas izveidota ar likumu par totalitāra režīma īstenotas vajāšanas kompensēšanu, rīkojumu kā kompensāciju cietušai personai izmaksāt daļu ieņēmumu no nekustamā īpašuma pārdošanas, neparedzētas kļūdas dēļ šai personai pārskaita visu pirkuma cenu, bet vēlāk nepienākošos summu pieprasa atpakaļ tiesas ceļā;

               2)

               Regulas Nr. 44/2001 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pastāv cieša saistība šīs normas izpratnē starp prasībām, kuras ir celtas pret vairākiem atbildētājiem, kuru domicils ir citās dalībvalstīs, tad, ja pēdējie minētie tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, pamatojas uz tiesībām uz papildkompensāciju, kas ir jāizlemj kopā;

               3)

               Regulas Nr. 44/2001 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nav paredzēts to piemērot atbildētājiem, kuru domicils nav dalībvalsts teritorijā, ja viņi ir iesūdzēti tiesā, ceļot prasību, kas vērsta vairākiem atbildētājiem, kuru vidū ir arī personas ar domicilu Eiropas Savienībā.

      (1)  OV C 80, 17.3.2012.


title: Lieta C-344/05 P: Tiesas (otrā palāta) 2006. gada 9. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija pret Joël De Bry (Apelācija — Ierēdnis — Novērtēšana — Karjeras attīstības ziņojums — 2001./2002. gada periods — Tiesības uz aizstāvēšanos — Civildienesta noteikumu 26. panta otrā daļa)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/17

         Tiesas (otrā palāta) 2006. gada 9. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija pret Joël De Bry

   (Lieta C-344/05 P) (1)

   (Apelācija - Ierēdnis - Novērtēšana - Karjeras attīstības ziņojums - 2001./2002. gada periods - Tiesības uz aizstāvēšanos - Civildienesta noteikumu 26. panta otrā daļa)
   (2006/C 326/34)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Locano Palačiosa [L. Lozano Palacios] un H. Krēmers [H. Kraemer])

      Pretējā puse procesā: Joël De Bry (pārstāvis — S. Orlandi [S. Orlandi], avocat)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Pirmās instances tiesas (viena tiesneša sastāvā) 2005. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-157/04 De Bry/Komisija, ar kuru atcelts 2003. gada 26. maija lēmums par prasītāja karjeras attīstības ziņojuma attiecībā uz periodu no 2001. gada 1. jūlija2002. gada 31. decembrim apstiprināšanu
   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2005. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-157/04 De Bry/Komisija daļā, kurā tika atcelts Komisijas 2003. gada 26. maija lēmums, ar ko tika galīgi apstiprināts de Brī karjeras attīstības ziņojums attiecībā uz periodu no 2001. gada 1. jūlija2002. gada 31. decembrim sakarā ar Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 26. pantā garantēto tiesību uz aizstāvēšanos pārkāpumu un līdz ar to sakarā ar neatbilstību starp atsevišķiem aprakstošajiem komentāriem un skaitļos izteikto novērtējumu attiecībā uz pārmetumu par darba laika neievērošanu;

               2)

               prasību noraidīt;

               3)

               katrs lietas dalībnieks pats sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo procesu un izdevumus, kas tam radušies procesā pirmajā instancē.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005.


title: Lieta T-77/08: Prasība, kas celta 2008. gada 18. februārī — Dow Chemical /Komisija

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/22

         Prasība, kas celta 2008. gada 18. februārī — Dow Chemical/Komisija
   (Lieta T-77/08)
   (2008/C 116/41)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: The Dow Chemical Company, Midland (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — D. Schroeder un T. Graf, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               pakārtoti, būtiski samazināt tam noteikto naudas sodu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs lūdz daļēji atcelt Komisijas 2007. gada 5. decembra Lēmumu C(2007)5910 galīgajā redakcijā (lieta COMP/F/38.629 — Holoprēna kaučuks), ciktāl Komisija tajā atzīst, ka prasītājs kopā ar citiem uzņēmumiem, esot vienas un ilgstošas vienošanās dalībnieks un/vai piedaloties saskaņotās darbībās holoprēna kaučuka nozarē, ir pārkāpis EKL 81. pantu un Eiropas Ekonomikas zonas līguma 53. pantu.
   Lai pamatotu savu prasību, prasītājs norāda, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā un tiesību piemērošanā, atzīstot, ka prasītājs ir atbildīgs par kopuzņēmuma DuPont Dow Elastomers pārkāpumu. Pēc prasītāja domām, Komisija nav pierādījusi, ka prasītājam bija izšķiroša ietekme pār DuPont Dow Elastomers. Turklāt prasītājs apgalvo, ka tas ar DuPont Dow Elastomers neveido vienu ekonomisku vienību.
   Turklāt prasītājs apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā, tiesību piemērošanā un nav pietiekami pamatojusi savu lēmumu:

               —

               pielietojot ilguma reizinātāju 6,5, lai gan pārkāpums ilga tikai sešus gadus un vienu mēnesi;

               —

               paaugstinot prasītājam noteikto naudas sodu par 10 %, lai noteiktu pietiekamu preventīvo iedarbību; un

               —

               nepiešķirot prasītājiem maksimāli pieļauto 30 % sadarbības atlaidi.


title: Lieta F-129/11: Civildienesta tiesas 2012. gada 28. jūnija rīkojums — BH /Komisija

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/42

         Civildienesta tiesas 2012. gada 28. jūnija rīkojums — BH/Komisija
   (Lieta F-129/11) (1)

   2012/C 287/78
   Tiesvedības valoda — franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 25, 28.1.2012., 73. lpp.


title: Lieta C-195/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Bundeskommunikationssenat  (Austrija)  2006. gada 27. aprīļa  rīkojumu —  Ősterreichischer Rundfunk (ORF)

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundeskommunikationssenat (Austrija) 2006. gada 27. aprīļa rīkojumu — Ősterreichischer Rundfunk (ORF)

   (Lieta C-195/06)
   (2006/C 178/26)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Bundeskommunikationssenat (Austrija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Ősterreichischer Rundfunk (ORF)

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai 1. panta f) apakšpunkts Padomes 1989. gada 3. oktobra Direktīvā 89/552/EEK (1) par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos, tās Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 30. jūnija Direktīvas 97/36/EK (2) versijā, ar ko groza Padomes Direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos, ir interpretējams tādējādi, ka par “televeikalu” tiek uzskatīti arī raidījumi vai raidījumu daļas, kuros televīzijas skatītājiem, tieši izvēloties īpašo maksas tālruņa numuru, līdz ar to tiek piedāvāts par maksu piedalīties šīs raidorganizācijas laimes spēlē?

               2)

               Ja atbilde uz šo jautājumu ir noliedzoša: vai 1. panta c) apakšpunkts Padomes 1989. gada 3. oktobra Direktīvā 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos, tās Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 30. jūnija Direktīvas 97/36/EK versijā, ar ko groza Padomes Direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos, ir interpretējami tādējādi, ka par “reklāmu televīzijā” var uzskatīt arī tādus paziņojumus raidījumos vai raidījumu daļās, ar kuru palīdzību televīzijas skatītājiem, tieši izvēloties īpašo maksas tālruņa numuru, līdz ar to tiek piedāvāts par maksu piedalīties šīs raidorganizācijas laimes spēlē?

      (1)  OV L 298, 23. lpp.

      (2)  OV L 202, 60. lpp.


title: Lieta F-113/10: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2012. gada 15. februāra spriedums — AT/EACEA (Civildienests — Pagaidu darbinieks — Novērtējuma ziņojums — Galīgais raksturs — Termiņš prasības celšanai — Nokavējums — Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma izbeigšana pirms termiņa nepietiekamas profesionālās kompetences dēļ — Pārbaude tiesā — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/26

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2012. gada 15. februāra spriedums — AT/EACEA

   (Lieta F-113/10) (1)

   (Civildienests - Pagaidu darbinieks - Novērtējuma ziņojums - Galīgais raksturs - Termiņš prasības celšanai - Nokavējums - Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma izbeigšana pirms termiņa nepietiekamas profesionālās kompetences dēļ - Pārbaude tiesā - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
   2012/C 138/52
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AT (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Atbildētāja: EACEA (pārstāvji — F. Couplan un D. Homann, pārstāvji, B. Wägenbaur, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, atcelt prasītājas karjeras attīstības ziņojumu par laika posmu no 2008. gada 1. jūnija līdz 31. decembrim, otrkārt, atcelt institūcijas, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, lēmumu pirms termiņa izbeigt uz noteiktu laiku noslēgto prasītājas darba līgumu un, treškārt, prasība atlīdzināt nodarīto kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               AT sedz visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 72, 05.03.2011., 35. lpp.


title: Lieta C-25/10: Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 10. februāra spriedums ( Tribunal de première instance de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Missionswerk Werner Heukelbach ev/État belge (Tiešie nodokļi — Kapitāla brīva aprite — Mantojuma nodoklis — Legāti bezpeļņas organizācijām — Atteikums piemērot pazeminātu likmi, ja šo organizāciju darbības vieta atrodas citā dalībvalstī, nevis tajā, kurā faktiski dzīvojis vai strādājis mantojuma atstājējs — Ierobežojumi — Pamatojums)

text:
               2.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/8

         Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 10. februāra spriedums (Tribunal de première instance de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Missionswerk Werner Heukelbach ev/État belge

   (Lieta C-25/10) (1)

   (Tiešie nodokļi - Kapitāla brīva aprite - Mantojuma nodoklis - Legāti bezpeļņas organizācijām - Atteikums piemērot pazeminātu likmi, ja šo organizāciju darbības vieta atrodas citā dalībvalstī, nevis tajā, kurā faktiski dzīvojis vai strādājis mantojuma atstājējs - Ierobežojumi - Pamatojums)
   2011/C 103/12
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de première instance de Liège

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Missionswerk Werner Heukelbach ev

      Atbildētāja: État belge

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal de première instance de Liège — LESD 18., 45., 49. un 54. panta interpretācija — Mantojuma nodeva — Atteikšanās piemērot bezpeļņas apvienību un sabiedriskā labuma fondu legātiem piemērojamo pazemināto likmi, ja šo apvienību un fondu juridiskā adrese atrodas citā dalībvalstī, nevis tajā, kurā dzīvojis vai strādājis mantojuma atstājējs — Diskriminācija valstspiederības dēļ — Brīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojums

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 63. pantam ir pretrunā dalībvalsts tiesību akti, ar kuriem iespēja izmantot pazemināto likmi mantojuma nodoklim ir paredzēta tikai bezpeļņas organizācijām, kuru darbības vieta ir šajā dalībvalstī vai dalībvalstī, kurā savā nāves brīdī faktiski dzīvojis vai strādājis mantojuma atstājējs vai kurā viņš bija agrāk faktiski dzīvojis, vai kurā bija atradusies viņa darba vieta.

      (1)  OV C 100, 17.04.2010.


title: Lieta T-36/14: Prasība, kas celta 2014. gada 15. janvārī – St’art  u.c./Komisija

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/42

         Prasība, kas celta 2014. gada 15. janvārī – St’art u.c./Komisija
   (Lieta T-36/14)
   2014/C 135/54
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Beļģija), Stichting Cultuur – Ondernemen (Amsterdama, Nīderlande) un Angel Capital Innovations Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – L. Dehin un C. Brüls, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu, un līdz ar to atcelt apstrīdētos aktus:

                           —

                           vai nu Eiropas Komisijas nezināma datuma lēmumu izbeigt projektu “Factor SI.2.609157–2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011” un tādējādi izbeigt prasītāju konsorcijam piešķirtās subsīdijas;

                           —

                           vai arī 2013. gada 29. novembra lēmumu, ar kuru apstiprināts iepriekš minētais lēmums;

               —

               piespriest pretējai pusei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp advokātu honorārus un pieteikuma iesniedzējam radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza divus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats ir saistīts ar pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi, tiesību uz taisnīgu attieksmi pārkāpumu un līguma noteikumu un nosacījumu labticīgas pildīšanas vispārējā principa pārkāpumu, jo Komisijas sniegtais pamatojums esot nepietiekams un neesot izpildīts neviens nosacījums līguma izbeigšanai. Prasītājas norāda, ka apstāklis, ka ar projektu sasniedzamie mērķi ir tikuši sasniegti citiem līdzekļiem, šādi projektam laupot jēgu, neesot pietiekams iemesls subsīdiju līguma izbeigšanai.

               2.

               Otrais pamats ir saistīts ar pilnvaru pārsniegšanu un nepareizu izmantošanu, kā arī ar tiesību uz labu pārvaldību, sacīkstes principa un vispārējā principa “patere legem quam ipse fecisti” pārkāpumu, jo Komisija nav norādījusi apstākļus, kas ļautu, pirmkārt, pārliecināties, vai tā ir pārbaudījusi konsorcija, kurā ietilpst prasītājas, sniegtos apsvērumus, un, otrkārt, uzzināt šo apsvērumu noraidīšanas pamatojumu.


title: Lieta T-223/14: Prasība, kas celta 2014. gada 9. aprīlī – Ewald Dörken /ITSB – Schürmann  ( “VENT ROLL” )

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/35

         Prasība, kas celta 2014. gada 9. aprīlī – Ewald Dörken/ITSB – Schürmann (“VENT ROLL”)
   (Lieta T-223/14)
   2014/C 184/57
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Ewald Dörken AG (Herdecke, Vācija) (pārstāve – N. Grüger, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Wolfram Schürmann (Neuhausen, Šveice)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 30. janvāra lēmumu lietā R 2156/2012-4 un grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu tiktu pilnībā noraidīts;

               —

               pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 30. janvāra lēmumu lietā R 2156/2012-4 attiecībā uz 6. klasē ietilpstošajām precēm: “metāla ruļļi būvniecības vajadzībām” un 7. klasē ietilpstošajām precēm: “apakšējas izolācijas ruļļi”, un grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu attiecībā uz šīm precēm tiktu noraidīts;

               —

               piepriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “VENT ROLL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6., 17. un 19. klasē – Kopienas preču zīme Nr. 3 817 490

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Wolfram Schürmann

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: absolūts reģistrācijas atteikuma pamats atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktam, aplūkojot kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu, ļaunprātība atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunktam, kā arī relatīvs spēkā neesamības pamats attiecībā uz pārstāvja bez piekrišanas veiktu preču zīmes reģistrāciju atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta b) apakšpunktam

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta, aplūkojot kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 7. panta 2. punktu, pārkāpums

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta, aplūkojot kopsakarā ar 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 7. panta 2. punktu, pārkāpums

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punkta, aplūkojot kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 3. punktu, pārkāpums

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. un 78. panta, Regulas Nr. 2868/95 37. noteikuma b) punkta iv) apakšpunkta un 57. noteikuma pārkāpums

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta, aplūkojot kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 37. noteikuma a) punkta iii) apakšpunktu, aplūkojot kopsakarā ar Regulas Nr. 2047/2009 83. pantu, pārkāpums

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta, aplūkojot kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 37. noteikuma a) punkta iii) apakšpunktu un b) punkta i) apakšpunktu, pārkāpums


title: Lieta C-564/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. decembrī iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung/Pfeifer&Langen Kommanditgesellschaft

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. decembrī iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung/Pfeifer&Langen Kommanditgesellschaft

   (Lieta C-564/10)
   2011/C 72/06
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Atbildētāja: Pfeifer&Langen Kommanditgesellschaft

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai regulas (1) 3. pants ir piemērojams arī tādu procentu prasījumu noilgumam, kas saskaņā ar valsts tiesībām ir maksājami, atmaksājot pārkāpuma rezultātā nelikumīgi iegūtu labumu?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši: Vai saskaņā ar regulas 3. panta 3. punktu noteiktajā [termiņu] salīdzinājumā ir jāieskaita tikai termiņa ilgums vai jāņem vērā arī valsts noteikumi, saskaņā ar kuriem termiņa sākums, neizvirzot nekādas citas prasības, tiek attālināts uz tā kalendārā gada beigām, kurā (šeit: procentu) prasījums rodas?

               3)

               Vai noilguma termiņu arī attiecībā uz procentu prasījumiem sāk skaitīt no pārkāpuma izdarīšanas vai nepārtraukta vai vairākkārtēja pārkāpuma beigšanās brīža, pat ja procentu prasījumi attiecas tikai uz vēlāku laika periodu un tādēļ rodas tikai vēlāk? Vai nepārtrauktu vai vairākkārtēju pārkāpumu gadījumā noilguma sākums ar regulas 3. panta 1. punkta otro daļu arī attiecībā uz procentu prasījumiem tiek attālināts uz pārkāpuma beigšanās brīdi?

               4)

               Kad saskaņā ar regulas 3. panta 1. punkta trešās daļas otro teikumu beidzas atbildīgās iestādes lēmuma, ar kuru tiek konstatēts strīdīgais (šeit: procentu) prasījums, pārtraucošais raksturs?

      (1)  Padomes 1995. gada 18. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV L 312, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 2. jūnijā lietā C-15/04 (Bundesvergabeamt lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Koppensteiner GmbH pret Bundesimmobiliengesellschaft mbH (Publiskie iepirkumi — Direktīva 89/665/EEK — Pārskatīšanas procedūra publisko iepirkumu piešķiršanas jomā — Lēmums atsaukt uzaicinājumu uz konkursu pēc piedāvājumu atvēršanas — Tiesas kontrole — Piemērojamība — Efektivitātes princips)

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/14

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 2. jūnijā
   lietā C-15/04 (Bundesvergabeamt lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Koppensteiner GmbH pret Bundesimmobiliengesellschaft mbH
       (1)

   (Publiskie iepirkumi - Direktīva 89/665/EEK - Pārskatīšanas procedūra publisko iepirkumu piešķiršanas jomā - Lēmums atsaukt uzaicinājumu uz konkursu pēc piedāvājumu atvēršanas - Tiesas kontrole - Piemērojamība - Efektivitātes princips)
   (2005/C 182/26)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-15/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Bundesvergabeamt (Austrija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 12. janvārī un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 19. janvārī, tiesvedībā Koppensteiner GmbH pret Bundesimmobiliengesellschaft mbH, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], K. Gulmans [C. Gulmann] (referents), P. Kūris [P. Kūris] un Dž. Arestis [G. Arestis], ģenerāladvokāte K. Štiksa-Hakla [C. Stix-Hackl], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 2. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Kompetentajai tiesai ir pienākums nepiemērot valsts noteikumus, kas tai liedz ievērot pienākumu, kas izriet no 1. panta 1. punkta un 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvā 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvu 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai.

      (1)  OV C 85, 03.04.2004.


title: Lieta C-254/05: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 7. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. un 30. pants — Importa kvantitatīvie ierobežojumi — Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Automātiskas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas ar punktveida detektoriem — Prasība par atbilstību valsts standartam — Valsts apstiprināšanas procedūra)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/4

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 7. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-254/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 28. un 30. pants - Importa kvantitatīvie ierobežojumi - Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību - Automātiskas ugunsgrēka signalizācijas sistēmas ar punktveida detektoriem - Prasība par atbilstību valsts standartam - Valsts apstiprināšanas procedūra)
   (2007/C 170/06)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — B. Stromsky)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — M. Wimmer)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. panta pārkāpums — Valsts tiesiskais regulējums, kas pieprasa, lai uz automātiskām ugunsgrēka signalizācijas sistēmām ar punktveida detektoriem, kas tiek likumīgi ražotas vai tirgotas citā dalībvalstī un kurām nav CE marķējuma, attiektos valsts standarts, tipa apstiprināšanas procedūra un tādas pārbaudes un testi sakarā ar šo apstiprināšanu, kas jau veikti citā dalībvalstī
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieprasot, lai uz automātiskām ugunsgrēka signalizācijas sistēmām ar punktveida detektoriem, kas tiek likumīgi ražotas vai tirgotas citā dalībvalstī un kurām nav CE marķējuma:

                           —

                           attiektos Beļģijas 1986. gada septembra standarts NBN S 21-100 par vispārēju automātisku ugunsgrēka signalizācijas sistēmu ar punktveida detektoriem konstrukciju, kas grozīts ar tā 1996. gada augusta pielikumu Nr. 2,

                           —

                           attiektos apstiprināšanas procedūra, ko īsteno BOSEC (Belgian Organisation for Security Certification) un kas ir šķērslis, ko pastiprina apstiprināšanas procedūras nesamērīgās izmaksas, un

                           —

                           attiektos pārbaudes un testi sakarā ar šo apstiprināšanu, kas būtībā ir tādi paši kā jau citā dalībvalstī citu procedūru ietvaros veiktās pārbaudes,

                     Beļģijas Karaliste nav izpildījusi tai ar EKL 28. pantu uzliktos pienākumus;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 205, 20.8.2005.


title: Lieta T-714/15: Prasība, kas celta 2015. gada 2. decembrī – Makhlouf/Padome

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/34

         Prasība, kas celta 2015. gada 2. decembrī – Makhlouf/Padome
   (Lieta T-714/15)
   (2016/C 059/39)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rami Makhlouf (Damaska, Sīrija) (pārstāvis – E. Ruchat, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasītāja prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               līdz ar to piespriest Eiropas Savienībai pilnībā atlīdzināt prasītājam nodarīto kaitējumu apmērā, kādā to taisnīgi noteiks Vispārējā tiesa;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu, kas attiecas uz to, ka prasītājam esot nodarīts morālais kaitējums, kas sastāv no viņa reputācijas aizskāruma, kam esot tieša cēloņsakarība ar Eiropas Savienības Padomes veiktajiem pasākumiem, par kuriem atbildīga esot šī iestāde.


title: Lieta C-132/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 1. martā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika”– Sofia/“Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments” EOOD

text:
               17.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 1. martā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – Direktor na Direktsia“Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika”– Sofia/“Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments”EOOD

   (Lieta C-132/16)
   (2016/C 175/13)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Varhoven administrativen sad

      Pamatlietas puses

      Kasācijas sūdzības iesniedzējs: Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia

      Atbildētāja kasācijas tiesvedībā: “Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments”EOOD

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 26. panta 1. punkta b) apakšpunktam, 168. panta a) punktam un 176. pantam ir pretējs tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir Zakon za danak varhu dobavenata stoynost (Likums par pievienotās vērtības nodokli) 70. panta 1. punkta 2. apakšpunkts, kurā ir ierobežotas tiesības atskaitīt priekšnodokli par trešās personas īpašumā esoša objekta ierīkošanas vai pārveidošanas pakalpojumiem, kas tiek veikti gan par labu pakalpojumu saņēmējam, gan arī trešajai personai, tikai tādēļ, ka trešā persona saņem pakalpojuma rezultātu bez atlīdzības, neņemot vērā to, ka pakalpojumi tiek izmantoti nodokļu maksātāja pakalpojumu saņēmēja saimnieciskajai darbībai?

               2)

               Vai Direktīvas 2006/112 26. panta 1. punkta b) apakšpunktam, 168. panta a) punktam un 176. pantam ir pretēja nodokļu prakse, kur tiesības atskaitīt priekšnodokli tiek atteiktas par pakalpojumiem, ja izdevumi to sniegšanai tika iegrāmatoti kā nodokļu maksātāja kopējo izdevumu daļa, pamatojoties uz to, ka tie tika veikti svešā īpašumā esoša objekta ierīkošanai vai pārveidošanai, un neņemot vērā to, ka arī būvniecības pakalpojumu saņēmējs objektu izmanto savai saimnieciskajai darbībai?

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-461/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. septembrī — Boyle /Komisija

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/42

         Prasība, kas celta 2010. gada 27. septembrī — Boyle/Komisija
   (Lieta T-461/10)
   ()
   2010/C 328/70
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Cathal Boyle (Killybegs, Īrija) (pārstāvji — A. Collins, SC, N. Travers, Barrister, un D. Barry, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu, kas paziņots ar 2010. gada 13. jūlija vēstuli Nr. C(2010) 4751 Īrijai un kas prasītājam paziņots 2010. gada 16. jūlijā, –noraidīt pieteikumu par drošības kapacitāti jaunam pelaģiskam tralerim, ar kuru ierosināts nomainīt zvejas motorkuģi Marie Dawn, un kas ir pieņemts, lai aizstātu lēmumu par minēto pieteikumu, kurš ietverts Komisijas 2003. gada 4. aprīļa Lēmumā Nr. 2003/245 par Komisijas saņemtajiem lūgumiem palielināt daudzgadīgās vadības programmas DVP IV mērķus, lai ņemtu vērā uzlabojumus drošības, jūras navigācijas, higiēnas, preču kvalitātes un darba apstākļu jomā uz kuģiem, kuru kopējais garums pārsniedz 12 m (OV 2003, L 90, 48. lpp.), kas tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, tika atcelts ar Vispārējās tiesas 2006. gada 13. jūnija spriedumu apvienotajās lietās no T-218/03 līdz T-240/03 Boyle u.c./Komisija (Krājums, II-1699. lpp.), un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā prasības pieteikumā prasītājs saskaņā ar LESD 263. pantu lūdz atcelt Komisijas lēmumu, kas paziņots ar 2010. gada 13. jūlija vēstuli Nr. C(2010) 4751 Īrijai un kas prasītājam paziņots 2010. gada 16. jūlijā, — noraidīt pieteikumu par drošības kapacitāti jaunam pelaģiskam tralerim, ar kuru ierosināts nomainīt zvejas motorkuģi Marie Dawn, un kas ir pieņemts, lai aizstātu lēmumu par minēto pieteikumu, kurš ietverts Komisijas 2003. gada 4. aprīļa Lēmumā Nr. 2003/245 par Komisijas saņemtajiem lūgumiem palielināt daudzgadīgās vadības programmas DVP IV mērķus, lai ņemtu vērā uzlabojumus drošības, jūras navigācijas, higiēnas, preču kvalitātes un darba apstākļu jomā uz kuģiem, kuru kopējais garums pārsniedz 12 m (OV 2003, L 90, 48. lpp.), kas tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, tika atcelts ar Vispārējās tiesas 2006. gada 13. jūnija spriedumu apvienotajās lietās no T-218/03 līdz T-240/03 Boyle u.c./Komisija (Krājums, II-1699. lpp.).
   Prasības pieteikuma pamatojumā prasītājs izvirza šādus pamatus.
   Pirmkārt, prasītājs apgalvo, ka atbildētājas darbībām nebija juridiska pamata. Padomes 1997. gada 26. jūnija Lēmuma Nr. 97/413/EK par Kopienu zvejniecības nozares pārstrukturēšanas mērķiem un detalizētiem noteikumiem laika posmam no 1997. gada 1. janvāra līdz 2001. gada 31. decembrim, lai panāktu pastāvīgu līdzsvaru starp resursiem un izmantošanu (OV 1997, L 175, 27. lpp.), 4. panta 2. punkts joprojām ir pareizais juridiskais pamats apstrīdētā lēmuma pieņemšanai, un tādējādi Komisijai nebija juridiska pamata, lai apzināti pieņemtu lēmumu ad hoc lēmuma veidā.
   Otrkārt, prasītājs apgalvo, ka Komisija pārkāpa būtisku procesuālu prasību. Prasītājs apgalvo, ka saskaņā ar Padomes Lēmumu Nr. 97/413/EK apstrīdētais lēmums bija jāpieņem atbilstoši vadības komitejas procedūrai un ka, nolemjot lēmumu pieņemt ad hoc kārtībā, Komisija pārkāpa būtiskas procesuālas prasības.
   Treškārt, prasītājs apgalvo, ka, nepareizi interpretējot Padomes Lēmuma Nr. 97/413/EK 4. panta 2. punktu, Komisija pārsniedza savas pilnvaras, it īpaši paļaujoties uz nenozīmīgiem kritērijiem un neņemot vērā Padomes Lēmumā Nr. 97/413/EK un — laikā, kad prasītājs 2001. gada decembrī iesniedza pieteikumu par tonnāžas drošumu, — piemērojamajos Kopienu zvejniecības tiesību aktos paredzēto “spējas zvejot” definīciju.
   Turklāt tas apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļautas vairākas acīmredzamas kļūdas, novērtējot prasītāja pieteikumu par tonnāžas drošumu. Prasītājs it īpaši apgalvo, ka Komisijas lēmums noraidīt prasītāja pieteikumu tāpēc, ka zem ierosinātā jaunā kuģa galvenā klāja ir lielāks tilpums nekā kuģim Marie Dawn, ir acīmredzami kļūdains, jo tiek pieņemts, ka ierosinātā jaunā kuģa “spējas zvejot” būs lielāka nekā Marie Dawn gadījumā.
   Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi. Tiek apgalvots, ka tas, ka Komisija pieteikumu noraidīja tāpēc, ka zem ierosinātā jaunā kuģa galvenā klāja bija lielāks tilpums, rada ievērojamu atšķirīgu attieksmi, kuras dēļ viņš nepieļaujami tiek diskriminēts salīdzinājumā ar pavisam citādāku attieksmi saistībā ar dažiem pieteikumiem par papildu tonnāžas drošumu, kuri tika apstiprināti Komisijas Lēmumā Nr. 2003/245, kā arī saistībā ar vienu no minētajā lēmumā sākotnēji noraidītajiem pieteikumiem, kurš vēlāk tika apstiprināts ar Komisijas lēmumu, kas paziņots ar 2010. gada 13. jūlija dokumentu Nr. C(2010) 4765.


title: Lieta C-181/11 P: Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums — Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa) /Eiropas Komisija (Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Spānijas jēltabakas iegādes un pirmapstrādes tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Naudas sodi — Vienlīdzīga attieksme — Maksimālā robeža 10 % apmērā no apgrozījuma — Sadarbība — Pierādījumu sagrozīšana — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Pamatojuma neesamība)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/13

         Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums — Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa)/Eiropas Komisija
   (Lieta C-181/11 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Spānijas jēltabakas iegādes un pirmapstrādes tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgus sadale - Naudas sodi - Vienlīdzīga attieksme - Maksimālā robeža 10 % apmērā no apgrozījuma - Sadarbība - Pierādījumu sagrozīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pamatojuma neesamība)
   2012/C 287/22
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa) (pārstāvji — M. Araujo Boyd, J. Buendía Sierra un Á. Givaja Sanz, abogados)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier un L Malferrari)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 3. februāra spriedumu lietā T-33/05 Cetarsa/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību atcelt Komisijas 2004. gada 20. oktobra Lēmumu C(2004) 4030, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar (EKL) 81. panta 1. punktu (Lieta COMP/C.38.238/B.2 — neapstrādāta tabaka — Spānija), un Komisijas pretprasību palielināt prasītājai noteiktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pamata apelācijas sūdzību un pretapelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Compañía española de tabaco en rama SA (Cetarsa) atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar pamata apelācijas sūdzību;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar pretapelācijas sūdzību.

      (1)  OV C 186, 25.6.2011.


title: Lieta C-262/13: Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 2. oktobra rīkojums ( Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ekkehard Aleweld/Condor Flugdienst GmbH

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/10

         Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 2. oktobra rīkojums (Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ekkehard Aleweld/Condor Flugdienst GmbH

   (Lieta C-262/13) (1)

   2013/C 377/23
   Tiesvedības valoda — vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 215, 27.7.2013.


title: Lieta T-528/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. janvāra spriedums — Aloe Vera of America /ITSB — Detimos ( “FOREVER” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “FOREVER” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “4 EVER” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts)

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/33

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. janvāra spriedums — Aloe Vera of America/ITSB — Detimos (“FOREVER”)
   (Lieta T-528/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “FOREVER” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “4 EVER” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts)
   2014/C 52/60
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aloe Vera of America, Inc. (Dalasa, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — R. Niebel un F. Kerl, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Detimos — Gestão Imobiliária, SA (Carregado, Portugāle) (pārstāvis — V. Caires Soares, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 8. augusta lēmumu lietā R 742/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Diviril — Distribuidora de Viveres do Ribatejo, Lda
       un Aloe Vera of America, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Aloe Vera of America, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas Detimos — Gestão Imobiliária, SA radušies procesā Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju padomē.

      (1)  OV C 362, 10.12.2011.


title: Lieta T-406/16: Prasība, kas celta 2016. gada 22. jūlijā – Dogg Label/EUIPO – Chemoul (“JAPRAG”)

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/17

      Prasība, kas celta 2016. gada 22. jūlijā – Dogg Label/EUIPO – Chemoul (“JAPRAG”)
      (Lieta T-406/16)
      (2016/C 364/14)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Dogg Label (Marseļa, Francija) (pārstāvis – M. Angelier, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Patrick Chemoul (Parīze, Francija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašnieks: otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “JAPRAG” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 8 820 301

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 13. maija lēmums lietā R 2336/2015–2

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  uzdot Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam apmierināt sabiedrības DOGG LABBEL pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu;

                  —

                  atzīt Kopienas preču zīmi “JAPRAG” Nr. 8 820 301 par spēkā neesošu attiecībā uz visām 18. un 25. klasē ietilpstošām precēm, pamatojoties uz Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi 53. panta 1. punkta a) apakšpunktu kopsakarā ar šīs regulas 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-283/08 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūlija spriedums — Longinidis/Cedefop (Apelācija — Civildienesta tiesa — Pagaidu darbinieki — Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums — Atlaišana — Pamatojums — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Tiesības uz aizstāvību)

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/14

         Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūlija spriedums — Longinidis/Cedefop

   (Lieta T-283/08 P) (1)

   (Apelācija - Civildienesta tiesa - Pagaidu darbinieki - Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums - Atlaišana - Pamatojums - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz aizstāvību)
   2011/C 238/20
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Pavlos Longinidis (Thessalonique, Grieķija) (pārstāvji — sākotnēji P. Giatagantzidis un S. Stavropoulou, vēlāk — P. Giatagantzidis un K. Kyriazi, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centrs (Cedefop) (pārstāvis — M. Fuchs, kuram palīdz P. Anestis, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 24. aprīļa spriedumu lietā F-74/06 Longinidis/Cedefop (Krājumā vēl nav publicēts), ar kuru lūdz atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Pavlos Longinidis sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008., labojums — OV C 313, 06.12.2008.


title: Lieta C-464/08: Prasība, kas celta 2008. gada 27. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Igaunijas Republika

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/20

         Prasība, kas celta 2008. gada 27. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Igaunijas Republika
   (Lieta C-464/08)
   (2008/C 327/34)
   Tiesvedības valoda — igauņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Simonsson un K. Saaremäel-Stoilov)

      Atbildētāja: Igaunijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/65/EK par ostu aizsardzības pastiprināšanu (1) prasības, un katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Igaunijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Igaunijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2007. gada 15. jūnijā.

      (1)  OV L 310, 28. lpp.


title: Lieta T-493/12: Prasība, kas celta 2012. gada 14. novembrī — Sanofi /ITSB — GP Pharm ( “GEPRAL” )

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/56

         Prasība, kas celta 2012. gada 14. novembrī — Sanofi/ITSB — GP Pharm (“GEPRAL”)
   (Lieta T-493/12)
   2013/C 26/113
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sanofi (Parīze, Francija) (pārstāvis — C. Hertz-Eichenrode, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: GP Pharm, SA (Sant Quinti de Mediona, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 5. septembra lēmumu lietā R 201/2012-2 un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “GEPRAL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē — starptautiska reģistrācija Nr. 1010832, kas attiecināta uz Eiropas Savienību

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiskas preču zīmes “DELPRAL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē, starptautiska reģistrācija Nr. 418607, kas ir spēkā Austrijā

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un atļaut starptautisku reģistrāciju pilnā apjomā

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-6/16: Prasība, kas celta 2016. gada 7. janvārī – Awg Allgemeine Warenvertriebs/ITSB – Takko (“Southern Territory 23°48’25"S”)

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/51

         Prasība, kas celta 2016. gada 7. janvārī – Awg Allgemeine Warenvertriebs/ITSB – Takko (“Southern Territory 23o48’25"S”)
   (Lieta T-6/16)
   (2016/C 098/66)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Awg Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Vācija) (pārstāvis –T. Sambuc, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Takko Holding GmbH (Telgte, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Southern Territory 23o48’25"S” – Kopienas preču zīme Nr. 10 099 554

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 10. novembra lēmums lietā R 735/2015–4

      Prasītājas prasījums:

               —

               grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, ka tiek noraidīts pieteikums par Kopienas preču zīmes Nr. 10 099 554 “Southern Territory 23o48’25"S” spēkā neesamības atzīšanu.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu pārkāpums.


title: Lieta T-382/15: Prasība, kas celta 2015. gada 15. jūlijā – Greenpeace Energy u.c./Komisija

text:
               12.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/22

         Prasība, kas celta 2015. gada 15. jūlijā – Greenpeace Energy u.c./Komisija
   (Lieta T-382/15)
   (2015/C 337/23)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Greenpeace Energy eG (Hamburga, Vācija), oekostrom AG für Energieerzeugung und -handel (Vīne, Austrija), Stadtwerke Aalen GmbH (Aalen, Vācija), Stadtwerke Bietigheim-Bissingen GmbH (Bitigheima-Bisingena, Vācija), Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH (Schwäbisch Hall, Vācija), Stadtwerke Tübingen GmbH (Tübingen, Vācija), Stadtwerke Mühlacker GmbH (Mühlacker, Vācija), Energieversorgung Filstal GmbH & Co KG (Göppingen, Vācija), Stadtwerke Mainz AG (Mainca, Vācija), Stadtwerke Bochum Holding GmbH (Bohuma, Vācija) (pārstāvji –D. Fouquet un J. Nysten, advokātes)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               prasību saskaņā ar LESD 263. panta 4. punktu saistībā ar LESD 263. panta 1. punktu atzīt par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Komisijas 2014. gada 8. oktobra Lēmumu (ES) 2015/658 par Apvienotās Karalistes plānoto valsts atbalstu SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N) atomelektrostacijai Hinkley Point C;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorārus un ceļa izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza astoņus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: kļūdaina LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta piemērošana, pieņemot kopēju interešu esamību
               Prasītājas norāda, ka Komisija novērtējumā jaucot kritērijus, kas ir jāņem vērā saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, kā arī LESD 3. punkta c) apakšpunktu, un līdz ar to kļūdaini piemērojot minētās tiesību normas. Komisija turpinājumā konstatējot kopējas intereses atomenerģijas veicināšanā, kuru nemaz neesot. Komisija arī pieņemot, ka apgādes drošībā pastāv kopējas intereses, kas, lai arī saskaņā ar LESD 194. pantu tik tiešām ir viens no Savienības mērķiem enerģētikas jomā, tomēr attiecīgās atomelektrostacijas būve un darbība tām neatbilst.

               2.

               Otrais pamats: LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta kļūdaina piemērošana, izdarot pieņēmumu par nepilnībām tirgū
               Šai sakarā tiek norādīts, ka Komisija apgalvotajā atomelektrostacijas nefinansējamībā finanšu tirgos konstatējot nepilnības tirgū, šajā ziņā neņemdama vērā to, ka citas atomelektrostacijas – tostarp arī tās, kuras izmanto tās pašas tehnoloģijas, iztiekot bez līdzīga valsts atbalsta. Prasītāju skatījumā Komisija turklāt kļūdoties arī tādēļ, ka tā apgalvo, ka politisks lēmums var tikt uzskatīts par tirgus nepilnību.

               3.

               Trešais pamats: LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta kļūdaina piemērošana, pieteikto pasākumu “Contract for Difference” nepareizi klasificējot kā ieguldījumu atbalstu – nepareiza novērtējuma kritērija piemērošana
               Trešā pamata ietvaros prasītājas norāda, ka gan darbības atbalsts, gan ieguldījumu atbalsts un atšķirība starp šiem instrumentiem, ir definēta juridiski pietiekami skaidri. Ar apgalvojumu par ekvivalenci ieguldījumu atbalstam Komisija, nepareizi izmantojot savas pilnvaras, radot jaunu kategoriju un tādējādi piemērojot kļūdainu novērtējuma kritēriju.

               4.

               Ceturtais pamats: kļūdaina LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta piemērošana, pieņemot atbalsta paketes atbilstību un veicinošo iedarbību
               Šajā ziņā prasītājas norāda, ka Komisija neesot pietiekami izvērtējusi alternatīvas atomelektrostacijas būvei un darbībai apgalvotā apgādes drošības mērķa kontekstā. Turklāt Komisijai tikai virspusēji vērtējot to, kā uzņēmums rīkotos bez atbalsta. Komisija tādēļ veicot kļūdainu un nepilnīgu atbilstības vērtējumu.

               5.

               Piektais pamats: kļūdaina LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta piemērošana, nepietiekami novērtējot konkurences izkropļojumus, ko rada atbalsts, un pārlieku novērtējot atbalsta paketes pozitīvo ietekmi
               Prasītājas turklāt iebilst, ka Komisija kļūdaini uzskatot, ka konkurences izkropļojumi neesot jāņem vērā. Prasītājas norāda, ka slēdziens liecinot par stiprāku ietekmi uz tirgus cenām nekā to pieņēmusi Komisija, tādēļ varot pieņemt, ka informācija nav ņemta vērā, respektīvi, esot notikusi kļūdaina tās interpretācija.

               6.

               Sestais pamats: Direktīvas 2009/72/EK (1) 8. panta vai attiecīgi Direktīvas 2004/17/EK (2) un Direktīvas 2004/18/EK (3) pārkāpums, apstiprinot atbalsta paketi bez publiskā iepirkuma procedūras vai līdzvērtīgas procedūras
               Šajā ziņā it īpaši tiek apgalvots, ka Komisija kļūdaini un pretēji līdzšinējai lēmumu pieņemšanas praksei esot pieņēmusi, ka šajā gadījumā tiesību normas par publisko iepirkumu neesot jāpiemēro. Līdz ar to tā faktus vērtējot kļūdaini, nepareizi izmantojot pilnvaras, un ignorējot salīdzināmību ar virkni citu projektu. Komisija arī ļaunprātīgi izmantojot savu rīcības brīvību, kad tā Apvienotās Karalistes uzaicinājumu paust interesi pielīdzinot publiskam iepirkumam līdzvērtīgai procedūrai.

               7.

               Septītais pamats: paaugstinātu prasību pienākumam norādīt pamatojumu neievērošana un labas pārvaldības prakses kodeksa neievērošana nepamatoti nesaskanīgas rīcības dēļ
               Šī pamata ietvaros prasītājas būtībā norāda, ka Komisija vairākkārtīgi nonākot pretrunā savai lēmumu pieņemšanas praksei, nenorādīdama pienācīgu pamatojumu.

               8.

               Astotais pamats: LESD 296. panta 2. punkta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta un labas administratīvās prakses kodeksa pārkāpums, vispārīgi neievērojot pienākumu norādīt pamatojumu
               Šajā ziņā prasītājas iebilst, ka Komisija kļūdaini aprakstot atbalsta pasākumu metodiku, kur tā, piemēram, izdarot pieņēmumu drīzāk par ieguldījumu atbalstu nevis darbības atbalstu un turklāt vispārīgi sajaucot dažādus elementus. Komisija arī nenosakot atbalsta pasākumu kopējo apmēru un nepietiekami pamatojot iespējamo kumulāciju. Pamatojums pieņēmumam par kopējām interesēm vai attiecīgi tirgus nepilnībām un atbilstību prasītāju skatījumā, vispārīgi ņemot, nespēj aizstāt prasību pēc pamatojuma izpildīšanu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/72/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 55. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/17/EK ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (OV L 134, 1. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu, piegādes valsts [publiskā iepirkuma] līgumu un pakalpojumu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.).


title: Lieta F-60/13: Prasība, kas celta 2013. gada 26. aprīlī — ZZ /Komisija

text:
               21.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/29

         Prasība, kas celta 2013. gada 26. aprīlī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-60/13)
   2013/C 274/46
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — F. Frabetti, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt netieši izteiktu lēmumu noraidīt sūdzību, ko saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punktu prasītājs iesniedzis saistībā ar viņa prombūtnes slimības dēļ reģistrēšanas labojumiem SysPer2 programmā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt netieši izteiktu lēmumu noraidīt sūdzību Nr. D/299/12, ko saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punktu 2012. gada 13. aprīlī prasītājs iesniedzis saistībā ar viņa prombūtnes slimības dēļ reģistrēšanas labojumiem SysPer2 programmā, ņemot vērā tikai darba dienas, no 2009. gada 13. aprīļa līdz sūdzības iesniegšanas datumam;

               —

               atcelt netieši izteiktu lēmumu noraidīt sūdzību Nr. D/299/12, ko 2012. gada 13. aprīlī iesniedzis prasītājs, ciktāl tas attiecas uz 5 dienām, kas atskaitītas no viņa tiesībām uz atvaļinājumu 2012. gadam;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.