title: Lieta C-402/13: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 5. novembra spriedums (Anotato Dikastirio Kyprou (Kipra) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Cypra Ltd/Kypriaki Dimokratia (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Veterinārās prasības – Regula (EK) Nr. 854/2004 – Lietošanai pārtikā paredzēti dzīvnieku izcelsmes produkti – Oficiālās kontroles – Valsts pilnvarotā veterinārārsta iecelšana – Dzīvnieku kaušana)

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/5

      Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 5. novembra spriedums (Anotato Dikastirio Kyprou (Kipra) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Cypra Ltd/Kypriaki Dimokratia

      (Lieta C-402/13) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lauksaimniecība - Veterinārās prasības - Regula (EK) Nr. 854/2004 - Lietošanai pārtikā paredzēti dzīvnieku izcelsmes produkti - Oficiālās kontroles - Valsts pilnvarotā veterinārārsta iecelšana - Dzīvnieku kaušana)
      (2015/C 016/06)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Iesniedzējtiesa

         Anotato Dikastirio Kyprou

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Cypra Ltd

         Atbildētāja: Kypriaki Dimokrati

         Rezolutīvā daļa:

      Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu, kas grozīta ar Padomes 2006. gada 20. novembra Regulu (EK) Nr. 1791/2006, noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka principā tajos nav aizliegts, ka kompetentā iestāde nosaka laiku, kad tiks veikta lopu kaušana, lai ieceltu valsts pilnvaroto veterinārārstu lopu kaušanas kontroles veikšanai, un atsakās nosūtīt šādu veterinārārstu dienās un laikos, ko noteicis kautuves īpašnieks, ja vien nav objektīvi nepieciešams, lai kaušana notiktu šādā dienā, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 274, 21.9.2013.


title: Lieta T-109/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. marta spriedums — L'Oréal/ITSB — Spa Monopole ( SPA THERAPY ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes SPA THERAPY reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme SPA — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/33

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. marta spriedums — L'Oréal/ITSB — Spa Monopole (“SPA THERAPY”)
   (Lieta T-109/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “SPA THERAPY” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “SPA” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2009/C 113/68
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: L'Oréal SA, Parīze (Francija) (pārstāvis — E. Bods [E. Baud], advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Foliards-Mongirāls [A. Folliard-Monguiral])

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, Spa (Beļģija) (pārstāvji — E. Kornu [E. Cornu], L. de Brauvers [L. De Brouwer] un D. Moro [D. Moreau], advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās palātas 2007. gada 24. janvāra lēmumu lietā R 468/2005-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV un L’Oréal SA.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               L’Oréal SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 140, 23.6.2007.


title: Lieta C-291/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rechtbank van Koophandel te Brussel (Beļģija) 2009. gada 27. jūlija rīkojumu — Francesco Guarnieri & Cie/Vandevelde Eddy VOF

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/31

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rechtbank van Koophandel te Brussel (Beļģija) 2009. gada 27. jūlija rīkojumu — Francesco Guarnieri & Cie/Vandevelde Eddy VOF
   (lieta C-291/09)
   2009/C 267/56
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Rechtbank van Koophandel te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs:
      Francesco Guarnieri & Cie

      Atbildētājs:
      Vandevelde Eddy VOF

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai 1957. gada 25. marta EK līguma 28., 29. un 30. pants aizliedz, ka prasītājam, kas ir Monako valsts rezidents un Beļģijā ir cēlis prasību par rēķinu apmaksu par glāžu Twister un tējas sveču ar piederumiem piegādi, uz atbildētāja, kas ir Beļģijas rezidents, pieprasījuma pamata būtu jāiemaksā drošības nauda tiesvedības izdevumu un zaudējumu atlīdzības segšanai, ko tam var piespriest?


title: Lieta T-175/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 7. februāra spriedums — Gordon pret Komisiju (Ierēdņi — Prasība atcelt tiesību aktu — Karjeras attīstības ziņojums — Pilnīga un pastāvīga invaliditāte — Intereses celt prasību zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Nepieņemamība)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/32

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 7. februāra spriedums — Gordon pret Komisiju
   (Lieta T-175/04) (1)

   (Ierēdņi - Prasība atcelt tiesību aktu - Karjeras attīstības ziņojums - Pilnīga un pastāvīga invaliditāte - Intereses celt prasību zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Nepieņemamība)
   (2007/C 82/69)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Donal Gordon, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — sākotnēji M. Byrne, solicitor, pēc tam J. Sambon un P.-P. Van Gehuchten un P. Reyniers, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Krämer, pārstāvji)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasība atcelt 2003. gada 11. decembra lēmumu, ar kuru noraida sūdzību par 2003. gada 28. aprīļa lēmumu, ar kuru apstiprina karjeras attīstības ziņojumu attiecībā uz prasītāju laikposmā no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību sakarā ar prasītājam nodarīto kaitējumu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nav jālemj par prasību atcelt tiesību aktu;

               2)

               prasību par zaudējumu atlīdzību noraidīt kā nepieņemamu;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 179, 10.7.2004.


title: Apvienotās lietas no C-411/09 līdz C-420/09: Tiesas 2010. gada 19. marta rīkojums ( Tribunal de grande instance de Nanterre (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tereos, Vermandoise Industries SA, Sucreries de Toury et Usines annexes SA, Roquette Frères SA, Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA, Cristal Union, Lesaffre Frères SA, Sucrerie Bourdon, SAFBA, Sucreries du Marquenterre SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/23

         Tiesas 2010. gada 19. marta rīkojums (Tribunal de grande instance de Nanterre (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tereos, Vermandoise Industries SA, Sucreries de Toury et Usines annexes SA, Roquette Frères SA, Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA, Cristal Union, Lesaffre Frères SA, Sucrerie Bourdon, SAFBA, Sucreries du Marquenterre SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

   (Apvienotās lietas no C-411/09 līdz C-420/09) (1)

   2010/C 148/40

      Tiesvedības valoda — franču

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 312, 19.12.2009.


title: Lieta C-81/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 20. februārī iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) – Kapnoviomichania Karelia ΑΕ/Ypourgos Oikonomikon (Finanšu ministrs)

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/42

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 20. februārī iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) – Kapnoviomichania Karelia ΑΕ/Ypourgos Oikonomikon (Finanšu ministrs)
   (Lieta C-81/15)
   (2015/C 138/56)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Symvoulio tis Epikrateias

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Kapnoviomichania Karelia ΑΕ

      Atbildētājs: Ypourgos Oikonomikon (Finanšu ministrs)

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Direktīva 92/12/EEK (1), ņemot vērā Savienības tiesību vispārējos principus, it īpaši efektivitātes, tiesiskās noteiktības un samērīguma principus, ir interpretējama tādējādi, ka tādā gadījumā, kā šajā lietā aplūkotais, tā nepieļauj piemērot tādu dalībvalsts tiesību normu kā Muitas kodeksa 108. pants, saskaņā ar kuru apstiprinātu noliktavas saimnieku var atzīt par solidāri atbildīgu par administratīvo sodu samaksu par to preču kontrabandu, kas transportētas no tā akcīzes preču noliktavas saskaņā ar atliktās nodokļa maksāšanas režīmu un kas kontrabandas rezultātā nelikumīgi izņemtas no minētā režīma – neatkarīgi no tā, vai pārkāpuma izdarīšanas brīdī tas bija preču īpašnieks saskaņā ar privāto tiesību normām, kā arī no tā, vai starp kontrabandas īstenotājiem, kas ir iesaistīti minētajā pārvadājumā, un apstiprinātu noliktavas saimnieku pastāv līgumiskas attiecības, no kurām var izsecināt, ka tie ir rīkojušies kā tā pilnvarotie?

      (1)  Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīva 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību (OV L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-390/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 7. septembra Regeringsrätten lēmumu lietā GöteborgsOperan AB pret Skatteverket

text:
               6.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 7. septembra Regeringsrätten lēmumu lietā GöteborgsOperan AB pret Skatteverket
   (Lieta C-390/04)
   (2004/C 273/33)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 7. septembra Regeringsrätten (Zviedrija) lēmumu lietā GöteborgsOperan AB pret Skatteverket, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 13. septembrī.
   Regeringsrätten lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               Vai tas ir atbilstoši Sestās Direktīvas (1) 17. panta un 19. panta 1. punkta 1. apakšpunkta otrajam ievilkumam, ka subsīdijas – tādas kā tās, kas minētas pēdējā tiesību normā – tiek ņemtas vērā, nosakot tiesības atskaitīt priekšnodokli, arī tādos gadījumos, kad priekšnodoklis attiecas uz precēm vai pakalpojumiem, ko izmanto vienīgi darījumiem, par kuriem pievienotās vērtības nodoklis ir atskaitāms?
               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, tiek lūgts sniegt atbildi arī uz sekojošiem jautājumiem.

               2)

               Vai tas ir atbilstoši Sestās Direktīvas 19. panta 1. punkta 1. apakšpunkta otrā ievilkuma noteikumam par subsīdijām, ka šis noteikums vienlīdzīgas konkurences vai citu iemeslu dēļ tiek piemērots tikai noteiktos sektoros, kurus ir īpaši noteikusi dalībvalsts?

               3)

               Vai Sestās Direktīvas 19. panta 1. punkta 1. apakšpunkta otrā ievilkuma noteikums par subsīdijām uzskatāms par tādu, kas ietver arī tādu ekonomisku atbalstu, kādu vietējās pārvaldes iestāde nepārtraukti sniedz sabiedrībai, kas tai pilnībā pieder, lai šī sabiedrība varētu īstenot tādas kultūras aktivitātes, kādas varētu īstenot pati vietējās pārvaldes iestāde? Vai ir nozīme tam, ja atbalstu sniedz cita vietējās pārvaldes iestādei piederoša sabiedrība, kas ir iepriekš minētās sabiedrības mātes sabiedrība?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1977., 1. lpp.)


title: Lieta T-413/11: Prasība, kas celta 2011. gada 27. jūlijā — Welte — Wenu /ITSB — Komisija (Apļa, kas sastāv no 12 zvaigznēm, attēls uz zila fona)

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/20

         Prasība, kas celta 2011. gada 27. jūlijā — Welte — Wenu/ITSB — Komisija (Apļa, kas sastāv no 12 zvaigznēm, attēls uz zila fona)
   (Lieta T-413/11)
   2011/C 298/36
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Welte — Wenu GmbH (Neu-Ulm, Vācija) (pārstāvis — T. Kahl, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 12. maija lēmumu — lieta Nr. R 1590/2010;

               —

               noraidīt Eiropas Savienības apelācijas sūdzību par Anulēšanas nodaļas lēmumu par pieteikumu par Kopienas preču zīmes “EDS EUROPEAN DRIVESHAFT SERVICES” spēkā neesamības atzīšanu (un līdz ar to pašu pieteikumu);

               —

               piespriest Eiropas Savienībai atlīdzināt spēkā neesamības atzīšanas procesa un apelācijas procesa tiesāšanās izdevumus, kā arī piespriest atbildētājam atlīdzināt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: grafiska preču zīme, kas ir attēlota kā aplis no 12 zvaigznēm uz zila fona, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. un 12. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 2 180 800

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Eiropas Komisija

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Kopienas preču zīme tika reģistrēta, pārkāpjot Regulas Nr. 207/2009 7. pantu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par attiecīgās Kopienas preču zīmes spēkā neesamības atzīšanu

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un anulēt attiecīgo Kopienas preču zīmi

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g), h) un i) apakšpunkta, 55. un 76. panta, Parīzes konvencijas 6. ter panta 1. punkta c) apakšpunkta un Regulas Nr. 2868/95 37. noteikuma b) punkta iv) apakšpunkta pārkāpums, jo Kopienas preču zīme neesot tikusi reģistrēta, pārkāpjot Regulas Nr. 207/2009 7. panta noteikumus


title: Lieta C-628/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 27. oktobra spriedumu lietā T-24/05 Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Co., Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd /Eiropas Komisija 2010. gada 29. decembrī iesniedza Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc.

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 27. oktobra spriedumu lietā T-24/05 Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Co., Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd/Eiropas Komisija 2010. gada 29. decembrī iesniedza Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc.

   (Lieta C-628/10 P)
   2011/C 72/29
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc. (pārstāvji — M. Odriozola Alén, abogado, A. João Vide, abogada)

      Pārējās lietas dalībnieces: Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd, Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 27. oktobra spriedumu lietā T-24/05, ciktāl ar to ir noraidīti pamati, ar kuriem tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā, piemērojot LESD 101. panta 1. punktu un Regulas Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punktu, pietiekama pamatojuma nenorādīšana un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums, nospriežot, ka Alliance One International, Inc., agrāk — Standard Commercial Corp., un Standard Commercial Tobacco Co. ir kopīgi un solidāri atbildīgas;

               —

               atcelt Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmumu lietā COMP/C.38.238/B.2 — Spānijas jēltabaka, ciktāl tas skar apelācijas sūdzības iesniedzējas, un attiecīgi samazināt apelācijas sūdzības iesniedzējām uzlikto naudas sodu; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka Komisija un Vispārējā tiesa kļūdaini piemēroja Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta 1. punktu un Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punktu, nospriežot, ka SCC un SCTC ir atbildīgas par WWTE izdarīto pārkāpumu. Proti, apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka kopīga kontrole nav pietiekams fakts, lai pierādītu, ka tās spēja īstenot izšķirošu ietekmi uz WWTE rīcību laikposmā līdz 1998. gada maijam. Katrā ziņā, pat ja būtu iespējams piedēvēt atbildību šādā veidā, lai konstatētu vienu ekonomisko vienību, bija jāņem vērā abas mātes sabiedrības, kuras īsteno kopīgu kontroli. Pakārtoti, apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka, nenorādot pietiekamu pamatojumu to saukšanai pie atbildības, Komisija un vēlāk Vispārējā tiesa pārkāpa LESD 296. pantu. Turklāt attiecībā uz laikposmu pēc 1998. gada maija Vispārējās tiesas spriedumā apelācijas sūdzības iesniedzējām tiek liegtas to no ES tiesību vispārējiem principiem atvasinātās tiesības, ECPAK un Pamattiesību hartā, kas šobrīd ir Lisabonas līguma daļa un tādējādi pilntiesīgas primārās tiesības, esošās tiesības.
   Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka, atļaujot Komisijai izvirzīt jaunu pamatu un papildināt savus prasījumus atbildē uz rakstveida jautājumu, Vispārējā tiesa pārkāpa tās reglamenta 48. panta 2. punktu, apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesības uz aizstāvību un LESD 296. pantu. Apelācijas sūdzības iesniedzējas turklāt norāda, ka Vispārējā tiesa nevar spriedumā (un tādējādi ex post facto) skaidrot Komisijas lēmumā izmantoto pamatojumu.
   Visbeidzot apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka, attiecoties labvēlīgāk pret citiem uzņēmumiem, Vispārējā tiesa pārkāpa Pamattiesību hartas 20. pantā noteikto vienlīdzīgas attieksmes principu. No vienas puses, apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka Vispārējā tiesa kļūdījās tiesību piemērošanā, nosakot atbildības piedēvēšanas metodi, konkrētāk, pieņemot divējādi pamatotu metodi, kas kalpoja uzņēmumu diskriminācijai atkarībā no to pārsūdzamās lietas pamatīguma, bet citādi nenosakot standartu. No otras puses, apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka Vispārējā tiesa piemēroja atbildības piedēvēšanas metodi diskriminējošā veidā, vai nu nepiemērojot divējādā pamatojuma testu Universal Corporation un Universal Leaf vai nepiemērojot SCC un SCTC Universal Corporation un Universal Leaf piemēroto metodi.

      (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lietas T-52/04 izslēgšana no reģistra

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/60

         Lietas T-52/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2004/C 262/112)

      tiesvedības valoda: franču

   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas trešās palātas priekšsēdētājs 2004. gada 6. jūlijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-52/04 Luis Escobar Guerrero pret Eiropas Kopienu Komisiju.

      (1)  OV C 94, 17.04.2004.


title: Lieta T-609/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. novembrī — BlackRock /ITSB ( “SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY” )

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/33

         Prasība, kas celta 2013. gada 22. novembrī — BlackRock/ITSB (“SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY”)
   (Lieta T-609/13)
   2014/C 24/61
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BlackRock, Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — S. Malynicz, Barrister, K. Gilbert un M. Blair, Solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 11. septembra lēmumu lietā R 572/2013-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 36. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 11 144 748

      Pārbaudītāja lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu pilnībā noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Kopienas preču zīmju regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-326/06: Prasība, kas celta 2006. gada 25. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/29

         Prasība, kas celta 2006. gada 25. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti
   (Lieta C-326/06)
   (2006/C 224/54)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Enegren un R. Vidal Puig, pārstāvji)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normas, kas vajadzīgas, lai izpildītu Padomes 2001. gada 8. oktobra Direktīvu 2001/86/EK, ar ko papildina Eiropas uzņēmējsabiedrības statūtus darbinieku iesaistīšanas jomā (1), un jebkurā gadījumā nedarot tās zināmas Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā direktīva;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2001/86/EK transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 8. oktobrī.

      (1)  OV L 294, 22. lpp.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. septembrī lietā C-469/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Pabalsti par karjeras pārtraukšanu — Dzīvesvietas nosacījums — Netieša diskriminācija pilsonības dēļ — EKL 39. pants — Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. pants — Regulas (EEK) Nr. 1408/71 73. pants)

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/8

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2004. gada 7. septembrī
   lietā C-469/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Pabalsti par karjeras pārtraukšanu - Dzīvesvietas nosacījums - Netieša diskriminācija pilsonības dēļ - EKL 39. pants - Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. pants - Regulas (EEK) Nr. 1408/71 73. pants)
   (2004/C 262/15)
   tiesvedības valoda: franču
   Lietā C-469/02 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāve H. Michard) pret Beļģijas Karalisti (pārstāve A. Snoecx, vēlāk E. Dominkovits) prasībā par pienākumu neizpildi, pamatojoties uz EKL 226. pantu, kas iesniegta 2002. gada 23. decembrī, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans (referents), tiesneši J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues, R. Schintgen un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretārs R. Grass, 2004. gada 7. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               pakļaujot valsts tiesību aktos paredzēto pabalstu par karjeras pārtraukšanu piešķiršanu un maksāšanu nosacījumam, ka attiecīgās personas dzīvesvietai vai domicilam jābūt Beļģijā, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1968. gada 15. oktobra Regula (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā, Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97;

               2)

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 44, 22.02.2003.


title: Lieta C-383/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 11. jūlijā iesniedza College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) – Vion Livestock BV/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 11. jūlijā iesniedza College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) – Vion Livestock BV/Staatssecretaris van Economische Zaken

   (Lieta C-383/16)
   (2016/C 371/03)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Vion Livestock BV

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2004. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2005 (1) par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā (Regula Nr. 1/2005) 5. panta 4. punkts un 8. panta 2. punkts saistībā ar šīs regulas II pielikuma noteikumiem par pārvadājuma žurnālu ir jāinterpretē tādējādi, ka tajos ir ietverts pārvadājuma organizētāja un/vai dzīvnieku turētāja pienākums, ka viņiem, pārvadājot dzīvniekus uz trešo valsti, pārvadājuma žurnāls ir jākārto līdz galamērķa vietai šajā trešajā valstī?

               2)

               Vai Komisijas 2010. gada 16. septembra Regulas (ES) Nr. 817/2010 (2), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz prasībām eksporta kompensāciju piešķiršanai saistībā ar dzīvu liellopu labturību pārvadāšanas laikā (Regula Nr. 817/2010), 5. un 7. pants saistībā ar šīs regulas 4. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka eksporta kompensācijas ir jāatgūst, ja pārvadājuma žurnāls netiek kārtots līdz galamērķa vietai trešajā valstī, jo pārvadātājs ir izpildījis Regulas Nr. 1/2005 II pielikuma 7. punktā paredzēto pienākumu nodot pārvadājuma žurnālu valsts pilnvarotam veterinārārstam izvešanas [no Savienības teritorijas] punktā?

               3)

               Vai Regulas Nr. 817/2010 5. un 7. pants saistībā ar šīs regulas 4. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka eksporta kompensācijas ir jāatgūst, ja eksportētājs nevar pierādīt, ka Regulas Nr. 1/2005 normas ir izpildītas situācijā, kad veterinārārsts pārbaudēs, kas saskaņā ar Regulas Nr. 817/2010 3. panta 1. punktu viņam ir jāveic trešajā valstī, nevar pārbaudīt, vai maršruta plāns (pārvadājuma žurnāls) ir vai nav apmierinošs, proti, vai tiek ievērotas Regulas Nr. 1/2005 normas (un tādējādi viņš arī nevar apliecināt, ka šo pārbaužu rezultāti ir apmierinoši), jo pārvadātājs ir nodevis pārvadājuma žurnālu valsts pilnvarotam veterinārārstam izvešanas [no Savienības teritorijas] punktā?

      (1)  OV 2005, L 3, 1. lpp.

      (2)  OV 2010, L 245, 16. lpp.


title: Lieta C-309/08: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 17. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/19

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 17. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-309/08) (1)

   2010/C 11/33

      Tiesvedības valoda — poļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 247, 27.09.2008.


title: Lieta F-31/11: Prasība, kas celta 2011. gada 26. martā — ZZ /CEDEFOP

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/33

         Prasība, kas celta 2011. gada 26. martā — ZZ/CEDEFOP
   (Lieta F-31/11)
   2011/C 186/62
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — M.-A. Lucas, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centrs (CEDEFOP)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt CEDEFOP direktores lēmumu, ar kuru izbeigtas darba attiecības ar prasītāju, un atlīdzināt mantisko un morālo kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt CEDEFOP direktores 2010. gada 14. aprīļa lēmumu, ar kuru izbeigtas darba attiecības ar prasītāju;

               —

               piespriest CEDEFOP samaksāt prasītājam, atlīdzinot mantisko kaitējumu, kas viņam nodarīts tādēļ, ka viņš nav pieņemts atpakaļ darbā, vai līdz šīs iespējamās pieņemšanas atpakaļ darbā brīdim, pirmkārt, starpību starp atalgojumu un pensiju, kuru viņam būtu bijušas tiesības saņemt, ja viņš būtu palicis sava amatā pēc 2010. gada 15. novembra, un, otrkārt, iespējamo atalgojumu vai bezdarbnieka pabalstu un pensiju, kuru viņš esot saņēmis pēc šī datuma;

               —

               piespriest CEDEFOP samaksāt viņam EUR 35 000, atlīdzinot viņam nodarīto morālo kaitējumu, kura apmērs novērtēts provizoriski;

               —

               piespriest CEDEFOP atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-509/10: Prasība, kas celta 2010. gada 20. oktobrī — Manufacturing Support & Procurement Kala Naft /Padome

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/57

         Prasība, kas celta 2010. gada 20. oktobrī — Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Padome
   (Lieta T-509/10)
   ()
   2010/C 346/111
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran (Teherāna, Irāna) (pārstāvji — F. Esclatine un S. Perrotet, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2010. gada 26. jūlija lēmumu;

               —

               kopā ar to atcelt Padomes 2010. gada 26. jūlija Īstenošanas regulu Nr. 668/2010;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja — komercsabiedrība, kas darbojas naftas rūpniecības jomā, lūdz atcelt Padomes Lēmumu 2010/413/KĀDP (1) un Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 668/2010, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 (2) par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu, lai novērstu kodolieroču izplatīšanu, tiktāl, ciktāl prasītājas nosaukums ir iekļauts to personu un organizāciju sarakstā, kuru naudas resursi un saimnieciskie līdzekļi tiek iesaldēti, piemērojot šo tiesību normu.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza astoņus pamatus par:

               —

               pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu, jo Padome ir pamatojusies uz neskaidriem, neprecīziem un nepārbaudāmiem apstākļiem;

               —

               prasītājas pamattiesību pārkāpumu tiktāl, ciktāl i) prasītājai, lai aizstāvētos, esot uzlikts pienākums sniegt negatīvus pierādījumus par to, ka tā nav atbalstījusi Irānas kodolprogrammu, ii) prasītājai bija ļoti īss termiņš, lai iesniegtu savu pārskatīšanas lūgumu, un iii) prasītājai tika liegtas tās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā un tās tiesības uz īpašumu, jo prasītājai nebija piekļuves tās lietas materiālos ietvertajai informācijai;

               —

               kompetences neesamību, jo Padome bija kompetenta vienīgi noteikt pasākumus saistībā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju 1929(2010), taču tā nav noteikusi nevienu pasākumu, kas attiektos uz naftas rūpniecību;

               —

               pilnvaru nepareizu izmantošanu, jo ar apstrīdēto lēmumu esot paralizēta visa prasītājas darbība Eiropas Savienības teritorijā, tostarp nebūtiska aprīkojuma iegāde, tādējādi pārsniedzot apstrīdētā lēmuma 4. pantā paredzēto;

               —

               kļūdu tiesību piemērošanā, jo divējāda lietojuma preču tirdzniecība nevar būt pamats iesaldēt organizācijas naudas līdzekļus, ja tā faktiski nesniedz ieguldījumu Irānas kodolprogrammā;

               —

               faktu materiālo nepareizību, jo prasītāja nav ieguvusi nekādus īpašumus, kas varētu radīt interesi Irānas kodolprogrammai;

               —

               acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo prasītājas īpašuma tiesībām un tās tiesībām veikt saimniecisku darbību uzliktie ierobežojumi nav pamatoti ne ar vienu vispārējo interešu apsvērumu un ir nesamērīgi attiecībā pret izvirzīto mērķi;

               —

               apstrīdētās regulas juridiskā pamata neesamību apstrīdētā lēmuma atcelšanas rezultātā.

      (1)  Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmums 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 39. lpp.).

      (2)  Padomes 2010. gada 26. jūlija Īstenošanas regula (ES) Nr. 668/2010, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 195, 25. lpp.).


title: Lieta T-128/16: Prasība, kas celta 2016. gada 24. martā – SureID/EUIPO (“SUREID”)

text:
               17.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/29

         Prasība, kas celta 2016. gada 24. martā – SureID/EUIPO (“SUREID”)
   (Lieta T-128/16)
   (2016/C 175/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: SureID, Inc. (Hillsboro, Oregona, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – B. Brandreth, Barrister)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: ES vārdiska preču zīme “SUREID” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 698 675

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 18. janvāra lēmums lietā R 1478/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas ir radušies procesā Apelācijas padomē un Vispārējā tiesā.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-418/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2010. gada 7. jūlija spriedumu lietā T-60/09 Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece — Stabilator sp. z o.o. , 2010. gada 23. augustā iesniedza Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/24

      Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2010. gada 7. jūlija spriedumu lietā T-60/09 Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece — Stabilator sp. z o.o., 2010. gada 23. augustā iesniedza Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH

      (Lieta C-418/10 P)
      ()
      (2010/C 288/42)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH (pārstāvji — A. Zinnecker un S. Müller, advokāti)

         Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Stabilator sp. z o.o.

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

                  —

                  atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2010. gada 7. jūlija spriedumu lietā T-60/09;

                  —

                  galvenokārt, pieņemt galīgo nolēmumu strīdā, apmierinot prasījumus, ko apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirzījusi pirmajā instancē;

                  —

                  pakārtoti, atcelt 1. punktā minēto spriedumu un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai;

                  —

                  piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

                  1)

                  Apelācijas sūdzības iesniedzēja, pirmkārt, norāda, ka pārsūdzētā sprieduma pamatojums ir pretrunīgs: no vienas puses, Vispārējā tiesa atzina, ka Apelāciju padome bija tikai pārbaudījusi, kāda veida uzņēmumi piedāvā konfliktējošās preces un pakalpojumus, un ka līdz ar to bija varējusi pieļaut kļūdu vērtējumā, nosakot šo uzņēmumu loku, ņemot vērā agrākajai preču zīmei reģistrētā saraksta pārāk šauru interpretāciju, jo attiecīgās preces un pakalpojumi bija aplūkoti kopumā. No otras puses, Vispārējā tiesa apgalvoja, ka uz jautājumu, vai Apelāciju padome bija pieļāvusi kļūdas vērtējumā, var atbildēt tikai pēc pārbaudes attiecībā uz “Apelāciju padomes izdarītajiem vērtējumiem attiecībā uz katru reģistrācijai pieteikto preci vai pakalpojumu”, precizējot, ka tā tagad pati veiks šo sīkāku pārbaudi — kuru kā tādu Apelāciju padome nebija veikusi —, un galu galā secināja, ka Apelāciju padome nebija pieļāvusi kļūdu vērtējumā. Šī nesaskanība nelabvēlīgi ietekmē apelācijas sūdzības iesniedzēju, jo Vispārēja tiesa tās veikto konkrēto salīdzinājumu ietvaros joprojām gala rezultātā atsaucas uz Apelāciju padomes veikto “kopējo salīdzinājumu”, proti, salīdzinājumu darbības veidu ziņā, un līdz ar to no tā izrietošā agrākajai preču zīmei reģistrēto preču un pakalpojumu saraksta šaura interpretācija atspoguļojas arī šajā līmenī.

                  2)

                  Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ņemot vērā, ka katrā tās veiktajā konkrētajā salīdzinājumā tā šauri interpretēja konfliktējošo preču un pakalpojumu sarakstus, sekojot Apelāciju padomes pieejai, saskaņā ar kuru tā bija izmantojusi darbības veidus kopējā salīdzinājuma ietvaros, un ka līdz ar to Vispārējā tiesa esot sagrozījusi šo sarakstu saturu un tātad arī no tādus tā secināmos faktus, kā attiecīgo preču vai pakalpojumu veids, pielietojums, izmantošana un patērētāji.

                  3)

                  Treškārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 65. pantu un savu Reglamentu, it īpaši Kopienu tiesībās paredzētās tiesības tikt uzklausītam tiesā, kas atspoguļotas tā noteikumos, atzīstot noteiktus dokumentus par nepieņemamiem, lai gan apelācijas sūdzības iesniedzējai neesot bijusi iespējas tos uzrādīt procesā ITSB, jo tā nevarēja paredzēt, ka ITSB salīdzinās attiecīgajos sarakstos minētās preces un pakalpojumus nevis atsevišķi, bet kopumā.


title: Lieta C-158/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 30. marta rīkojums ( Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Johan van Leendert Holding BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/21

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 30. marta rīkojums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Johan van Leendert Holding BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

   (Lieta C-158/10) (1)

   2011/C 211/39
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 161, 19.06.2010.


title: lieta T-200/04: Pirmās instances tiesas  2005. gada 14. decembra  spriedums —  Regione autonoma della Sardegna  pret Komisiju (Valsts atbalsts — Itālijas valsts iestāžu pasākumi aitu infekciozā katarālā drudža ( blue tongue ) radīto zaudējumu segšanai — Vadlīnijas valsts atbalsta sniegšanai lauksaimniecībā)

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/30

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 14. decembra spriedums — Regione autonoma della Sardegna pret Komisiju
   (lieta T-200/04) (1)

   (Valsts atbalsts - Itālijas valsts iestāžu pasākumi aitu infekciozā katarālā drudža (blue tongue) radīto zaudējumu segšanai - Vadlīnijas valsts atbalsta sniegšanai lauksaimniecībā)
   (2006/C 48/57)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Regione autonoma della Sardegna (pārstāvji — D. Dodaro un S. Cianciullo)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — V. Di Bucci)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2004. gada 16. marta galējo lēmumu C (2004) 471 par atbalsta shēmu, ko Itālija ir paredzējusi īstenot attiecībā uz valsts atbalstu pārstrādes un tirdzniecības kooperatīviem, lai kompensētu aitu infekciozā katarālā drudža (blue tongue) radītos zaudējumus (Sardīnijas 2000. gada 17. novembra reģionālā likuma Nr. 22 5. pants).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 217, 28.08.2004.


title: Lieta C-108/07 P: Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 17. aprīļa spriedums — Ferrero Deutschland GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) , Cornu SA Fontain (Apelācijas sūdzība — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Sajaukšanas iespēja — Kopienas vārdiskas preču zīmes FERRO reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes FERRERO īpašnieka iebildumi — Agrākas preču zīmes augstas atšķirtspējas pierādījums)

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/8

         Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 17. aprīļa spriedums — Ferrero Deutschland GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Cornu SA Fontain

   (Lieta C-108/07 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Sajaukšanas iespēja - Kopienas vārdiskas preču zīmes “FERRO’ reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “FERRERO’ īpašnieka iebildumi - Agrākas preču zīmes augstas atšķirtspējas pierādījums)
   (2008/C 142/12)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ferrero Deutschland GmbH (pārstāvis — M. Schaeffer, Rechtsanwalt)

      Pretējās puses procesā: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Rassat), Cornu SA Fontain

   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2006. gada 15. decembra spriedumu Lietā T-310/04 Ferrero Deutschland/ITSB un Cornu SA Fontain, kur lemts par prasību, kas celta par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 17. marta lēmumu (Lieta R 540/2002-4) saistībā ar iebildumu procesu starp Ferrero OHG mbH un Cornu SA Fontain — Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija (OV 1994, L 11, 1. lpp.) — Divu preču zīmju sajaukšanas iespēja — Vidēja preču zīmju līdzības pakāpe — Neliela preču līdzības pakāpe — Agrākas preču zīmes atšķirtspēja
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2006. gada 15. decembra spriedumu lietā T-310/04 Ferrero Deutschland/ITSB — Cornu (“FERRO”) atcelt;

               2)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ISTB) Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 17. marta lēmumu (Lieta R 540/2002-4) atcelt;

               3)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ISTB) un Cornu SA Fontain atlīdzina apelācijas (tiesvedībā) radušos tiesāšanās izdevums;

               4)

                  Ferrero Deutschland GmbH sedz pati savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā pirmajā instancē, izņemot tos, kas saistīti ar Cornu SA Fontain iestāšanos lietā;

               5)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ISTB) sedz pats savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā pirmajā instancē, izņemot tos, kas saistīti ar Cornu SA Fontain iestāšanos lietā;

               6)

                  Cornu SA Fontain sedz savus izdevumus un tos, kas sakarā ar tās iestāšanos lietā radušies Ferrero Deutschland GmbH un Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ISTB).

      (1)  OV C 129, 9.6.2007.


title: Lieta F-80/07: Prasība, kas celta 2007. gada 3. augustā — Economidis /Komisija

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/31

         Prasība, kas celta 2007. gada 3. augustā — Economidis/Komisija
   (Lieta F-80/07)
   (2007/C 235/58)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ioannis Economidis, Woluwé-St-Etienne (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu par Pētniecības ģenerāldirektorāta (RTD ĢD) reorganizāciju tiktāl, ciktāl ar šo lēmumu amatā tiek iecelti F.1 nodaļas “Horizontālie aspekti un koordinācija” un F.5 nodaļas “Veselības biotehnoloģija” vadītāji.

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   2006. gada oktobrī Komisija, reorganizējot RTD ĢD, iecēla H un X par F.1 un F.5 nodaļu vadītājiem. Ar 2006. gada 14. decembra spriedumu lietā F-122/05 (1)
      Economidis/Komisija Civildienesta tiesa atcēla Komisijas 2004. gada 23. decembra lēmumu par H iecelšanu par “Biotehnoloģijas un praktiskās genomikas” nodaļas, kas bija viena no tā paša vēl nereorganizētā ģenerāldirektorāta nodaļām, vadītāju.
   Prasības pamatojumam prasītājs vispirms norāda uz EKL 233. panta pārkāpumu, jo Komisija, ņemot vērā minētā ĢD reorganizāciju, apgalvo, ka nav iespējams izpildīt 2006. gada 14. decembra spriedumu. Prasītājs uzskata, ka, tā kā 2004. gada 23. decembra lēmums tika atcelts, H nevarēja no jauna iecelt par nodaļas vadītāju, reorganizējot attiecīgo ģenerāldirektorātu.
   Turklāt prasītājs norāda, ka pastāv divas iespējas: vai nu “Biotehnoloģijas un praktiskās genomikas” nodaļa tiek saglabāta arī turpmāk, tikai tai ir cits nosaukums un citi uzdevumi, vai arī tā patiešām tiek likvidēta. Pirmajā gadījumā administrācijai ir jāizpilda 14. decembra spriedums, bet otrajā gadījumā administrācijai bija jāuzsāk procedūra, lai ieceltu amatā pēc reorganizācijas izveidoto nodaļu vadītājus, un tādējādi jādod iespēja prasītājam pieteikt savu kandidatūru. Tā kā šāda procedūra netika uzsākta, atbildētāja ir pārkāpusi Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 4., 7., 27. un 29. pantu un principu par tiesībām uz karjeru.

      (1)  OV C 331, 30.12.2006., 47. lpp.


title: Lieta F-21/10: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 16. marta rīkojums — Marcuccio /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Prettiesiskums — Vēstules par lietas tiesāšanās izdevumiem nosūtīšana advokātam, kas ir pārstāvējis prasītāju šajā lietā — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība — Reglamenta 94. pants)

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/28

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 16. marta rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta F-21/10) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Prettiesiskums - Vēstules par lietas tiesāšanās izdevumiem nosūtīšana advokātam, kas ir pārstāvējis prasītāju šajā lietā - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība - Reglamenta 94. pants)
   2012/C 138/59
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Curall un C. Berardis-Kayser, pārstāvji, A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt noraidošo lēmumu par prasītāja lūgumu saņemt zaudējumu atlīdzību saistībā ar to, ka atbildētāja ir nosūtījusi vēstuli prasītāja advokātam, kas to vairs nepārstāv

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

               2)

               L. Marcuccio atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               L. Marcuccio samaksā Civildienesta tiesai EUR 2 000.

      (1)  OV C 161, 19.06.2010, 57. lpp.


title: Lieta T-398/10 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 15. jūlija rīkojums — Fapricela /Komisija (Pagaidu noregulējums — Konkurence — Komisijas lēmums, ar kuru ir noteikts naudas sods — Bankas garantija — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Finansiāls kaitējums — Ārkārtas apstākļu neesamība — Steidzamības neesamība)

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/20

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 15. jūlija rīkojums — Fapricela/Komisija
   (Lieta T-398/10 R)
   (Pagaidu noregulējums - Konkurence - Komisijas lēmums, ar kuru ir noteikts naudas sods - Bankas garantija - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Finansiāls kaitējums - Ārkārtas apstākļu neesamība - Steidzamības neesamība)
   2011/C 282/41
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fapricela — Indústria de Trefilaria, SA (Ançã, Portugāle) (pārstāvji — M. Gorjão-Henriques un S. Roux, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre, P. Costa de Oliveira un V. Bottka, pārstāvji, kuriem palīdz M. Marques Mendes, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība apturēt Komisijas 2010. gada 30. jūnija Lēmuma C(2010) 4387, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (lieta COMP/38.344 — Priekšspriegojuma tērauds) izpildi, īpaši attiecībā uz tajā noteikto pienākumu izveidot bankas garantiju, lai novērstu saskaņā ar minēta lēmuma 2. pantu piemērotā naudas soda tūlītēju piedziņu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-688/14: Prasība, kas celta 2014. gada 19. septembrī  – Airport Handling /Komisija

text:
               3.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 388/26

         Prasība, kas celta 2014. gada 19. septembrī – Airport Handling/Komisija
   (Lieta T-688/14)
   2014/C 388/32
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Airport Handling SpA (Somma Lombardo, Itālija) (pārstāvji – R. Cafari Panico un F. Scarpellini, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt 2014. gada 9. jūlija Lēmumu C(2014) 4537, galīgā redakcija, ar ko Eiropas Komisija ir uzsākusi oficiālu izmeklēšanas procedūru lietā SA.21420 (2014/NN) saistībā ar sabiedrības Airport Handling S.p.A. izveidi;

               —

               pakārtoti un gadījumā – kas ir maz ticams,– ja tiks nolemts apmierināt tikai dažus no šajā prasībā izvirzītajiem prasījumiem, atcelt iepriekš minēto lēmumu šajā daļā;

               —

               katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts un nepareizi piemērots LESD 107. panta 1. punkts un 108. panta 2. punkts.

                           —

                           Prasītāja atsaucas uz kļūdainu lēmumu, ciktāl Komisija nepareizi uzskatīja, ka Airport Handling S.p.A. ir SEA Handling pēctece, pamatojoties uz iespējamām saimnieciskas pēctecības attiecībām abu sabiedrību starpā, un, ņemot vērā šo kļūdaino pieņēmumu, pieņēma lēmumu uzsākt oficiālu izmeklēšanas procedūru.

               2.

               Arī ar otro pamatu tiek apgalvots, kas ir pārkāpts un nepareizi piemērots LESD 107. panta 1. punkts un 108. panta 2. punkts.

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā norāda, ka lēmumā ir pieļauta kļūda, ciktāl Komisija atzina, ka Airport Handling S.p.A. kapitalizāciju var uzskatīt par valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar tirgu, un, pamatojoties uz šo kļūdaino pieņēmumu, uzsāka oficiālu izmeklēšanas procedūru.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts labas pārvaldības princips.

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā norāda, ka Komisija, pieņemot apstrīdēto lēmumu, neesot izpildījusi savu pienākumu objektīvi un rūpīgi pārbaudīt tās rīcībā esošo informāciju un neesot ievērojusi prasību izsvērt attiecīgās intereses.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 24. novembrī lietā T-393/02 Henkel KGaA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Trīsdimensionāla preču zīme — Balta un caurspīdīga flakona forma — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               5.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/19

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 24. novembrī
   lietā T-393/02 Henkel KGaA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Trīsdimensionāla preču zīme - Balta un caurspīdīga flakona forma - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2005/C 31/38)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā T-393/02 Henkel KGaA, kas dibināta Diseldorfā (Vācija), ko pārstāv C. Osterrieth, avocat, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji U. Pfleghar un G. Schneider) par prasības pieteikumu pret ITSB ceturtās Apelāciju padomes 2002. gada 3. oktobra lēmumu (lietā R 313/2001-4) par trīsdimensionāla apzīmējuma, ko veido balta un caurspīdīga flakona forma, reģistrāciju, Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs H. Legal, tiesnese V. Tiili un tiesnesis M. Vilaras, sekretārs J. Plingers, administrators, 2004. gada 24. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) ceturtās Apelāciju padomes 2002. gada 3. oktobra lēmumu (lietā R 313/2001-4);

               2)

               piespriest atbildētajai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 55, 8.3.2003.


title: Lieta T-507/10: Prasība, kas celta 2010. gada 28. oktobrī — Uspaskich /Parlaments

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/28

         Prasība, kas celta 2010. gada 28. oktobrī — Uspaskich/Parlaments
   (Lieta T-507/10)
   ()
   2011/C 13/55
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Lietuva) (pārstāvji — Vytauto Sviderskio, advokāts, un Stanislovo Tomo, juriskonsults)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2010. gada 7. septembra Lēmumu Nr. P7_TA(2010)0296 par Viktor Uspaskich imunitātes atcelšanu.

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt EUR 10 000 par morālā kaitējuma nodarīšanu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājs savu pieteikumu pamato ar četriem tiesību pamatiem.
   Pirmkārt, prasītājs apgalvo, ka atbildētājs procedūrā 2009/2147 (IMM) ir pārkāpis viņa tiesības uz aizstāvību un labas pārvaldības principu. Eiropas Parlaments ir atteicies uzklausīt prasītāju imunitātes atcelšanas procedūras gaitā gan Juridiskajā komitejā, gan plenārsēdē. Tas nav ņēmis vērā vairumu prasītāja argumentu un nav atbildējis uz nevienu no tiem.
   Otrkārt, Eiropas Parlaments apstrīdēto lēmumu pieņēmis, balstoties uz nepareizu juridisko pamatu, un ir pārkāpis Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 9. panta pirmās daļas a) apakšpunktu, jo tas ir pamatojies uz viennozīmīgi nepareizu Lietuvas Konstitūcijas 62. panta pirmās un otrās daļas interpretāciju. Prasītājs atsaucas uz Vispārējās tiesas 2010. gada 19. marta spriedumu lietā T-42/06 Gollnisch/Parlaments, kurā Vispārējā tiesa ir atzinusi, ka Eiropas Parlaments pieļāvis līdzīgu pārkāpumu.
   Treškārt, atbildētājs nav ievērojis fumus persecutionis principu un, to vērtēdams, ir pieļāvis acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Atbildētājs vispār nav ņēmis vērā savus iepriekšējos lēmumus saistībā ar fumus persecutionis. Eiropas Parlaments turklāt nav ņēmis vērā faktu, ka lēmuma par kriminālvajāšanas ierosināšanu pieņemšanas laikā politisks vadītājs nebija atbildīgs par pārvaldē pieļautiem pārkāpumiem, kā arī faktu, ka pirmstiesas izmeklēšanas materiāli tikuši publicēti.
   Ceturtkārt, atbildētājs ir pārkāpis prasītāja tiesības iesniegt pieprasījumu aizstāvēt deputāta imunitāti saskaņā ar Eiropas Parlamenta Reglamenta 6. panta 3. punktu. Tas atteicies izskatīt prasītāja pieprasījumu aizstāvēt deputāta imunitāti ar pamatojumu, ka drošības naudas summa EUR 436 000 ir nesamērīga ar iespējamo maksimālo naudas sodu kriminālpārkāpumiem, par kuriem viņš tiek apsūdzēts.


title: Lieta T-363/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. novembra spriedums — Abbott Laboratories /ITSB ( “RESTORE” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “RESTORE” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamatojumi — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Tiesību tikt uzklausītam pārkāpums — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. panta pirmais un otrais teikums)

text:
               7.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/14

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. novembra spriedums — Abbott Laboratories/ITSB (“RESTORE”)
   (Lieta T-363/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “RESTORE” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamatojumi - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Tiesību tikt uzklausītam pārkāpums - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. panta pirmais un otrais teikums)
   2012/C 6/24
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Abbott Laboratories (Abbot Park, Illinois, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — M. Kinkeldey, S. Schäffler un J. Springer, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — R. Manea)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 9. jūnija lēmumu lietā R 1560/2009-1 attiecībā uz pieteikumu kā Kopienas preču zīmi reģistrēt vārdisku apzīmējumu “RESTORE”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Abbott Laboratories atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 288, 23.10.2010.


title: Lieta C-542/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 21. jūlija spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SIA “VM Remonts” (agrāk SIA “DIV un KO”), SIA “Ausma grupa”/Konkurences padome un Konkurences padome/SIA “Pārtikas kompānija” Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Konkurence — LESD 101. panta 1. punkts — Pilnībā iekšēja situācija — Analoģiska valsts tiesiskā regulējuma piemērošana — Tiesas kompetence — Saskaņotas darbības — Uzņēmuma atbildība pakalpojumu sniedzēja rīcības dēļ — Nosacījumi

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/4

         Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 21. jūlija spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SIA “VM Remonts” (agrāk SIA “DIV un KO”), SIA “Ausma grupa”/Konkurences padome un Konkurences padome/SIA “Pārtikas kompānija”
   (Lieta C-542/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Konkurence - LESD 101. panta 1. punkts - Pilnībā iekšēja situācija - Analoģiska valsts tiesiskā regulējuma piemērošana - Tiesas kompetence - Saskaņotas darbības - Uzņēmuma atbildība pakalpojumu sniedzēja rīcības dēļ - Nosacījumi)
   (2016/C 343/05)
   Tiesvedības valoda – latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākā tiesa

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: SIA “VM Remonts” (agrāk SIA “DIV un KO”), SIA “Ausma grupa”, Konkurences padome

      Atbildētājas: Konkurences padome, SIA “Pārtikas kompānija”

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 101. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmums principā nav vainojams saskaņotu darbību izdarīšanā kāda tam pakalpojumus sniedzoša neatkarīga pakalpojumu sniedzēja rīcības dēļ, ja vien nav izpildīts kāds no šādiem nosacījumiem:

               —

               pakalpojumu sniedzējs patiesībā darbojās apsūdzētā uzņēmuma vadībā vai kontrolē vai

               —

               šis uzņēmums zināja par savu konkurentu un pakalpojumu sniedzēja pret konkurenci vērstajiem mērķiem un bija iecerējis šo mērķu sasniegšanu veicināt ar savu rīcību, vai arī

               —

               minētais uzņēmums varēja saprātīgi paredzēt savu konkurentu un pakalpojumu sniedzēja pret konkurenci vērsto rīcību un bija gatavs uzņemties šo risku.

      (1)  OV C 56, 16.12.2015.


title: Lieta T-18/12: Prasība, kas celta 2012. gada 9. janvārī — Interbev /Komisija

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/21

         Prasība, kas celta 2012. gada 9. janvārī — Interbev/Komisija
   (Lieta T-18/12)
   2012/C 80/36
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Association Nationale Interprofessionnelle du Bétail et des Viandes (Interbev) (Parīze, Francija) (pārstāvji — P. Morrier un A. Bouviala, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 13. jūlija lēmumu par valsts atbalstu SA.14974 (C 46/2003) — Francija — par iemaksām par labu INTERBEV, C(2011) 4923, galīgā redakcija, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts, tiktāl, ciktāl tajā INTERBEV no 1996. līdz 2004. gadam organizētās darbības reklāmas, veicināšanas pasākumu, tehniskās palīdzības un izpētes un attīstības jomā ir kvalificētas kā valsts atbalsts, no vienas puses, un lielās brīvprātīgās iemaksas, kas tika izmantotas šo darbību finansēšanai, ir kvalificētas kā valsts līdzekļi, kas ir iepriekš minēto valsts atbalsta pasākumu neatņemama sastāvdaļa, no otras puses;

               —

               pakārtoti, atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 13. jūlija lēmumu par valsts atbalstu SA.14974 (C 46/2003) — Francija — par iemaksām par labu INTERBEV, C(2011) 4923, galīgā redakcija, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts, tiktāl, ciktāl valsts tiesas ir aicinātas atlīdzināt lielās brīvprātīgās iemaksas (apstrīdētā lēmuma 201. un 202. punkts);

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums nav pietiekami pamatots, ievērojot LESD 296. pantu un it īpaši nosacījumus, kas attiecas i) uz selektīva rakstura ekonomisku priekšrocību liellopu un aitu nozares operatoriem, ii) prasītājas organizēto darbību valstisko izcelsmi, iii) ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm un iv) obligāto saistību starp prasītājas organizētajām darbībām un lielajām brīvprātīgajām iemaksām, kas tiek dēvētas arī par obligātajām brīvprātīgajām iemaksām, kas iekasētas no 1996. līdz 2004. gadam.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, jo par darbībām, ko prasītāja organizēja no 1996. līdz 2004. gadam:

                           —

                           nav atbildīga valsts un lielās brīvprātīgās iemaksas, no kurām tās tika finansētas, nav valsts līdzekļi un nekādā ziņā nav saistītas ar Francijas valsti;

                           —

                           tās nav ekonomiska priekšrocība vienai vai vairākām personām;

                           —

                           tās neietekmē, pat ne potenciāli, konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm.

               3)

               Ar trešo pamatu, pakārtoti, tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz obligāto saistību starp lielajām brīvprātīgajām iemaksām un prasītājas veiktajām darbībām.

               4)

               Ar ceturto pamatu, pakārtoti, tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz to, kas valsts tiesai ir jāsecina no paziņojuma par lielām brīvprātīgām iemaksām neesamības. Komisija apstrīdētā lēmuma 202. punktā aicināja valsts tiesu piespriest atlīdzināt lielās brīvprātīgās iemaksas un atzīt atbalstu par nederīgu, un ieinteresētās personas vērsties valsts tiesā, lai gan valsts tiesai nebija jāpiespriež atlīdzināt atbalstu un lielās brīvprātīgās iemaksas, jo šāda atlīdzināšana nav piemērota un nav praktiski iespējama.


title: Lieta C-490/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 11. augustā iesniedza Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) – Passenger Rights sp. z o.o./Deutsche Lufthansa AG

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 11. augustā iesniedza Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) – Passenger Rights sp. z o.o./Deutsche Lufthansa AG

   (Lieta C-490/17)
   (2017/C 357/07)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Okręgowy w Warszawie

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Passenger Rights sp. z o.o. w Warszawie

      Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai gaisa pārvadātāja darba ņēmēju arodbiedrības organizēts uzņēmuma iekšējais streiks ir “ārkārtēji apstākļi” Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos (1), 5. panta 3. punkta izpratnē, skatītā kopā ar šīs regulas preambulas 14. apsvērumu?

               2)

               Vai, lai atbrīvotu gaisa pārvadātāju no kompensācijas maksāšanas pienākuma saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos, 5. panta 3. punktu, skatītu kopā ar šīs regulas preambulas 14. apsvērumu, pietiek ar ticama pamatojuma sniegšanu, ka darba ņēmēju streiks ir ārkārtējs apstāklis, no kura nevarētu izvairīties pat tad, ja tiktu veikti visi gaisa pārvadātajam pieejamie iespējamie pasākumi, vai arī tas ir jāpierāda?

      (1)  OV L 46, 1. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 7. nodaļa, 8. sējums, 10.–16. lpp.


title: Lieta T-225/08: Prasība, kas celta 2008. gada 13. jūnijā — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel /ITSB — Schwarzbräu ( ALASKA )

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/47

         Prasība, kas celta 2008. gada 13. jūnijā — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel/ITSB — Schwarzbräu (“ALASKA”)
   (Lieta T-225/08)
   (2008/C 223/82)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH, Ebersburg (Vācija) (pārstāvis — P. Wadenbach, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Schwarzbräu GmbH, Zusmarshausen (Vācija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 8. aprīļa lēmumu (lieta R 877/2004-4);

               —

               izslēgt no reģistra Kopienas preču zīmi Nr. 505 552 “ALASKA” sakarā ar absolūto atteikuma pamatojumu esamību;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               pakāroti, attiecībā uz otro prasījumu tiek prasīts Kopienas preču zīmi Nr. 505 552 “ALASKA” atzīt par spēkā neesošu attiecībā uz šādām precēm: “minerālūdeņi un gāzēti minerālūdeņi un citi 32. klasē ietilpstošie bezalkoholiskie dzērieni”.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme “ALASKA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 505 552);

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: Schwarzbräu GmbH;

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja;

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu attiecīgo preču zīmi atzīt par spēkā neesošu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: prasītājas apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkta pārkāpums.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-189/09: Prasība, kas celta 2009. gada 12. maijā — Poloplast/ITSB — Polypipe Building Products ( P )

text:
               18.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 167/17

         Prasība, kas celta 2009. gada 12. maijā — Poloplast/ITSB — Polypipe Building Products (“P”)
   (Lieta T-189/09)
   2009/C 167/33
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Poloplast GmbH & Co. KG, Leonding (Austrija) (pārstāvis –G. Bruckmüller, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Polypipe Building Products Ltd, Edlinton (Apvienotā Karaliste)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               apstrīdēto Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2009. gada 25. februāra lēmumu atcelt vai grozīt tādējādi, lai būtu konstatēts, ka starp norādītajām preču zīmēm nepastāv sajaukšanas iespēja, kā arī

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “P” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 6., 11., 17., 19. un 42. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 148 194)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Polypipe Building Products Ltd

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiska preču zīme “P” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 17. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 33 191), un grafiska preču zīme “P POLYPIPE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6., 11., 17., 19. un 20. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 2 685 691)

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību daļēji noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm nepastāvot sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV, L 78, 1. lpp.).


title: Apvienotās lietas C-201/09 P un C-216/09 P: Tiesas (virspalāta) 2011. gada 29. marta spriedums — ArcelorMittal Luxembourg SA , agrāk — Arcelor Luxembourg SA/Eiropas Komisija, ArcelorMittal Belval&Differdange, agrāk — Arcelor Profil Luxembourg SA , ArcelorMittal International SA , agrāk — Arcelor International SA (C-201/09 P), Eiropas Komisija/ ArcelorMittal Luxembourg SA , agrāk — Arcelor Luxembourg SA , ArcelorMittal Belval&Differdange SA , agrāk — Arcelor Profil Luxembourg SA , ArcelorMittal International SA (C-216/09 P) (Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Kopienas tērauda siju tirgus — Lēmums, ar kuru, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1/2003, pēc EOTK līguma darbības termiņa izbeigšanās ir konstatēts EOTKL 65. panta pārkāpums — Komisijas kompetence — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Res judicata spēks — Tiesības uz aizstāvību — Noilgums — Noilguma “apturēšanas” jēdziens — Erga omnes vai inter partes iedarbība — Pamatojuma nesniegšana)

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/2

         Tiesas (virspalāta) 2011. gada 29. marta spriedums — ArcelorMittal Luxembourg SA, agrāk — Arcelor Luxembourg SA/Eiropas Komisija, ArcelorMittal Belval&Differdange, agrāk — Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International SA, agrāk — Arcelor International SA (C-201/09 P), Eiropas Komisija/ArcelorMittal Luxembourg SA, agrāk — Arcelor Luxembourg SA, ArcelorMittal Belval&Differdange SA, agrāk — Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International SA (C-216/09 P)
   (Apvienotās lietas C-201/09 P un C-216/09 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Kopienas tērauda siju tirgus - Lēmums, ar kuru, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1/2003, pēc EOTK līguma darbības termiņa izbeigšanās ir konstatēts EOTKL 65. panta pārkāpums - Komisijas kompetence - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Res judicata spēks - Tiesības uz aizstāvību - Noilgums - Noilguma “apturēšanas” jēdziens - Erga omnes vai inter partes iedarbība - Pamatojuma nesniegšana)
   2011/C 173/02
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

   C-201/09 P

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: ArcelorMittal Luxembourg SA, agrāk — Arcelor Luxembourg SA (pārstāvji — A. Vandencasteele un C. Falmagne, avocats)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un E. Gippini Fournier), ArcelorMittal Belval&Differdange, agrāk — Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International SA, agrāk — Arcelor International SA

   C-216/09 P

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre, X. Lewis un E. Gippini Fournier)

      Otrs lietas dalībnieks: ArcelorMittalLuxembourg SA, agrāk — Arcelor Luxembourg SA, ArcelorMittal Belval&Differdange, agrāk — Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International SA, agrāk — Arcelor International SA (pārstāvis — A. Vandencasteele, avocat)

      Priekšmets

   Apelācija — Konkurence — Kopienas tērauda siju tirgus — Aizliegtas vienošanās par cenu noteikšanu tērauda siju jomā — Lēmums, ar kuru, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1/2003, pēc EOTK līguma darbības termiņa izbeigšanās ir konstatēts EOTKL 65. panta pārkāpums — Komisijas kompetence — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Sodu un sankciju individualizācijas princips un Res judicata princips — Tiesību normas par procesuālo darbību noilgumu — Noilguma “apturēšanas” jēdziens

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               ArcelorMittal Luxembourg SA sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas tiesvedību lietā C-201/09 P;

               3)

               Eiropas Komisija, ArcelorMittal Belval & Differdange SA un ArcelorMittal International SA savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas tiesvedību lietā C-216/09 P sedz pašas.

      (1)  OV C 205, 29.08.2009.


title: Lieta T-155/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko ALENIA MARCONI SYSTEMS S.p.A. iesniedza 2004. gada 23. aprīlī

text:
               10.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/11

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko ALENIA MARCONI SYSTEMS S.p.A. iesniedza 2004. gada 23. aprīlī
   (Lieta T-155/04)
   (2004/C 179/23)
   Tiesvedības valoda: itāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 23. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla ALENIA MARCONI SYSTEMS S.p.A., kuru pārstāv Francesco Sciaudone, advokāts.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               uzdot Komisijai uzrādīt Pirmās instances tiesai visus tai pieejamos dokumentus par prasītājas iesniegto sūdzību;

               —

               atcelt un/vai grozīt apstrīdēto lēmumu;

               —

               pieņemt jebkādu citu līdzekli, kuru Pirmās instances tiesa uzskatītu par atbilstošu, lai nodrošinātu, ka Komisija pilda tās pienākumus saskaņā ar EK 233. pantu un it sevišķi pārskata 1997. gada 27. oktobrī iesniegto sūdzību;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti:
   Apstrīdētais lēmums noraidīja 1997. gada 27. oktobrī saskaņā ar Regulas Nr. 17/62 3. pantu iesniegto sabiedrības, tad sauktas Alenia Difesa, FINMECCANICA S.p.A. komercdarbības filiāles, sūdzību, vadoties no pieņēmuma par priekšnoteikumu trūkumu Kopienas konkurences noteikumu piemērošanai attiecībā uz Eurocontrol un sakarā ar pietiekošu pierādījumu, lai pierādītu ļaunprātīgu izmantošanu, uz ko attiecās sūdzība, trūkumu. Prasītāja, atsaucoties uz gaisa satiksmes vadības (Air Traffic Management) aprīkojuma piegādes līgumiem un palīdzības sniegšanu valstu administrācijām, īpaši sūdzējās par dominējošā stāvokļa, kāds ir Eurocontrol, ļaunprātīgu izmantošanu un konkurences izkropļojumu, ko rada vadības metodes, ko Eurocontrol izmanto attiecībā uz modeļu attīstīšanas līgumiem un intelektuālā īpašuma tiesībām.
   Pirmkārt, lēmums tiek apstrīdēts uz EK līguma 82. panta pārkāpuma pamata. Sevišķi tādēļ, ka, lai arī principā atzīstot, ka 82. pants attiecas uz Eurocontrol, attiecībā uz izskatāmo lietu Komisija uzskatīja to par nebūtisku tik tālu, cik tālu tā noliedz standartizācijas darbību un palīdzības sniegšanas valstu administrācijām, ko veic šī struktūra, ekonomisko raksturu.
   Papildus augstākminētajam pārkāpumam, lēmums ir neapmierinošs, jo Komisija:

               a)

               nav pienācīgi izskatījusi apstrīdēto standartizācijas, regulēšanas un apstiprināšanas darbību vai palīdzības sniegšanas valstu administrācijām aizskarošo raksturu;

               b)

               nolēma, pienācīgi, lai arī vispārīgi, izskatot Eurocontrol uzvedību saistībā ar modeļu iegādi un intelektuālā īpašuma blakustiesību administrēšanu, ka ļaunprātīgas izmantošanas EK Līguma 82. panta izpratnē šeit nav.

         Visbeidzot, apstrīdētais lēmums ir neapmierinošs, jo nav atbilstoša iemeslu uzskaitījuma, ar ko pierādītu noteiktu Eurocontrol darbību neekonomisko raksturu un ļaunprātīgas izmantošanas EK Līguma 82. panta izpratnē no Eurocontrol puses nepastāvēšanu.


title: Lieta T-451/04: Pirmās instances tiesas  2006. gada 28. marta  rīkojums —  Mediocurso  pret Komisiju (Prasība sakarā ar bezdarbību — Tiesas sprieduma izpilde — Tiesvedības laikā pieņemtie izpildes pasākumu — Tiesvedības izbeigšana)

text:
               1.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 154/17

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 28. marta rīkojums — Mediocurso pret Komisiju
   (Lieta T-451/04) (1)

   (Prasība sakarā ar bezdarbību - Tiesas sprieduma izpilde - Tiesvedības laikā pieņemtie izpildes pasākumu - Tiesvedības izbeigšana)
   (2006/C 154/44)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mediocurso — Estabelecimento de Ensino Particular, Lda, Lisabona (Portugāle) (pārstāvji — C. Botelho Moniz un E. Maia Cadette, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Andrade un A. Weimar, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība sakarā ar bezdarbību, lai konstatētu, ka Komisija ir nelikumīgi atturējusies no pasākumu veikšanas, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu Tiesas 2000. gada 21. septembra spriedumu lietā C-462/98 P Mediocurso/Komisija (Recueil, I-7183. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību šajā lietā;

               2)

               Komisija sedz pati savus tiesāšanās izdevumus, kā arī tiesāšanās izdevumus, kas radušies Mediocurso — Estabelecimento de Ensino Particular, Lda.

      (1)  OV C 19, 22.01.2005.


title: Lieta C-243/04P: Apelācijas sūdzība, kuru 2001. gada 9. jūnijā M. iesniedza par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (pirmās palātas) 2001. gada 21. aprīļa spriedumu lietā T-172/01, starp M. un Eiropas Kopienu Tiesu

text:
               24.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/13

         Apelācijas sūdzība, kuru 2001. gada 9. jūnijā M. iesniedza par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (pirmās palātas) 2001. gada 21. aprīļa spriedumu lietā T-172/01, starp M. un Eiropas Kopienu Tiesu
   (Lieta C-243/04P)
   (2004/C 190/22)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 9. jūnijā M., ko pārstāv H. Tagaras, advokāte, iesniedza apelācijas sūdzību par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (pirmās palātas) 2004. gada 21. aprīļa spriedumu lietā T-172/0 starp M. un Eiropas Kopienu Tiesu.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt iesniegto apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu,

               —

               atcelt apstrīdēto spriedumu, un nospriest, ka prasītājai ir tiesības uz apgādnieka zaudējuma pensiju saskaņā ar Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 27. panta noteikumiem,

               —

               piespriest atbildētājai segt izdevumus Pirmās instances tiesā kā arī šī procesa izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apstrīdētais spriedums ir uzskatāms par spēkā neesošu, pamatojoties uz “procedūras pārkāpumiem” Protokola par Tiesas statūtiem 58. panta, kā arī “Kopienu tiesību pārkāpumu” noteikumu izpratnē. Prasītāja tāpat pamato savus prasījumus ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (ECPK), jo īpaši tiesību uz taisnīgu procesu, pārkāpumiem.
   Procedūras pārkāpumu pamatojums attiecas uz jautājumiem par pierādījumiem. To var iedalīt divās daļās. Pirmais ir ietverts Pirmās instances tiesas lēmumā par atteikšanos pieņemt divus notariāli apliecinātus akta norakstus, tā kā tie tikuši iesniegti pēc rakstiskā procesa noslēguma, bet kas bija nepieciešami, lai sagatavotu jaunu dokumentāciju un argumentāciju atbildei uz repliku. Otrais ir ietverts apstāklī, ka Pirmās instances tiesa neņēma vērā šos divus notariāli apliecinātos aktu norakstus, kuri tika pievienoti kā pielikumi sākotnējai prasībai, kā arī prasības pieteikumam.
   Pamatojums par Kopienu tiesību pārkāpumu ietver Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas kļūdaino Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 27. pantā noteikto tiesību normu piemērojumu, pamatojoties uz vienošanās, kas tika panākta 1999. gada pavasarī starp prasītāju un tās bijušo laulāto, kļūdaino juridisko kvalifikāciju. Apelācijas sūdzība galvenokārt tiek vērsta uz apstrīdētā sprieduma, kas neatzīst 1999. gada vienošanās “uzturnaudas” būtību, kļūdaini un patvaļīgi to kvalificējot tikai kā “labas gribas aktu”.


title: Lieta C-398/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par 2008. gada 9. jūlija Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) spriedumu lietā T-70/06 Audi AG /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2008. gada 16. septembrī iesniegusi Audi AG

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/18

         Apelācijas sūdzība, ko par 2008. gada 9. jūlija Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) spriedumu lietā T-70/06 Audi AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2008. gada 16. septembrī iesniegusi Audi AG

   (Lieta C-398/08 P)
   (2008/C 301/32)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Audi AG (pārstāvji — S. O. Gillert un Dr. F. Schiwek, advokāti)

      Cits lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2005. gada 16. decembra lēmumu apelācijas lietā R 237/2005-2 atcelt tiktāl, ciktāl apelācijas sūdzība par pārbaudītāja lēmumu tika daļēji noraidīta;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā, Pirmās instances tiesā un izdevumus Apelāciju padomē.

         Pamati un galvenie argumenti
   Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums: Pirmās instances tiesa, tāpat kā pirms tam Apelāciju padome, neesot veikusi pietiekamus konstatējumus saistībā ar katrā attiecīgajā gadījumā paredzēto mērķauditoriju. Ņemot vērā saistībā ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi norādīto preču un pakalpojumu lielo skaitu, šīs auditorijas apskatīšana kopumā neesot bijusi pieļaujama.
   Turpmāk, pārbaudot atšķirtspēju, Pirmās instances tiesa esot piemērojusi pārāk stingrus vērtēšanas kritērijus. Tiesa neesot ievērojusi, ka attiecībā arī uz tā saucamajiem reklāmas saukļiem runa pēc būtības esot par vārdiskām preču zīmēm. Tomēr Pirmās instances tiesa, pamatojoties tikai uz to, ka pēc tās izpratnes reģistrācijai pieteiktā preču zīme “Vorsprung durch Technik” ir reklāmas sauklis, atšķirtspējas konstatēšanai esot piemērojusi ievērojami stingrākas prasības.
   Padomes Regulas Nr. 40/94 63. panta pārkāpums: Pirmās instances tiesa esot bijusi ierobežota ar Apelāciju padomes lēmuma pārbaudi. Jaunus lietas dalībnieku norādītos faktus, kas nav bijuši Apelāciju padomes lēmuma priekšmets, Pirmās instances tiesa neesot varējusi nedz pieļaut, nedz arī ņemt vērā, pieņemot lēmumu. Tomēr Pirmās instances tiesa, pārbaudot atšķirtspēju, esot atsaukusies uz dokumentu, ko atbildētājs esot iesniedzis tikai līdz ar atbildes rakstu. Konstatējums, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīme “Vorsprung durch Technik” nav atšķirtspējas, lielā mērā esot pamatots ar šī dokumenta saturu un Pirmās instances tiesas veikto šī satura vērtējumu.


title: Lieta C-52/11 P: Tiesas 2011. gada 26. oktobra rīkojums — Fernando Marcelino Victoria Sánchez /Eiropas Parlaments, Eiropas Komisija (Apelācija — Prasība sakarā ar bezdarbību — Vēstule, kas adresēta Parlamentam un Komisijai — Atbilde — Lēmums izbeigt izskatīšanu — Acīmredzami nepamatota un nepieņemama apelācijas sūdzība)

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/11

         Tiesas 2011. gada 26. oktobra rīkojums — Fernando Marcelino Victoria Sánchez/Eiropas Parlaments, Eiropas Komisija
   (Lieta C-52/11 P) (1)

   (Apelācija - Prasība sakarā ar bezdarbību - Vēstule, kas adresēta Parlamentam un Komisijai - Atbilde - Lēmums izbeigt izskatīšanu - Acīmredzami nepamatota un nepieņemama apelācijas sūdzība)
   2012/C 73/18
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (pārstāvis — P. Suarez Plácido, abogado)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments (pārstāvji — N. Lorenz, N. Görlitz un P. López-Carceller), Eiropas Komisija (pārstāvji — I. Martínez del Peral un L. Lozano Palacios)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 17. novembra rīkojumu lietā T-61/10 Victoria Sánchez/Parlaments un Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa ir noraidījusi prasību atzīt, ka Eiropas Parlaments un Eiropas Komisija, prettiesiski neatbildot uz apelācijas sūdzības iesniedzēja 2009. gada 6. oktobra vēstuli, ir pieļāvušas bezdarbību, kā arī prasību par rīkojuma izdošanu un prasību noteikt aizsardzības pasākumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Victoria Sánchez sedz tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 103, 02.04.2011.


title: Palātu sastāvs

text:
               12.6.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/1

         Palātu sastāvs
   (2004/C 156/03)
   Tiesa savā sapulcē 2004. gada 13. maijā nolēma, ka tiesneši darbosies palātās šādā kārtībā:
   Pirmā palāta
   Tiesnesis Jann, palātas priekšsēdētājs
   Tiesnesis Cunha Rodrigues, tiesnese Colneric, tiesneši Lenaerts, Schiemann, Juhász, Ilešič un Levits.
   Otrā palāta
   Tiesnesis Timmermans, palātas priekšsēdētājs
   Tiesneši Gulmann, Schintgen, tiesnese Silva de Lapuerta, tiesneši Makarczyk, Kūris, Arestis un Klučka.
   Trešā palāta
   Tiesnesis Rosas, palātas priekšsēdētājs
   Tiesneši La Pergola, Puissochet, tiesnese Macken, tiesneši von Bahr, Borg Barthet, Malenovský un Lõhmus.
   Ceturtā palāta
   Tiesnesis Cunha Rodrigues, palātas priekšsēdētājs
   Tiesnese Colneric, tiesneši Lenaerts, Schiemann, Juhász, Ilešič un Levits.
   Piektā palāta
   Tiesnesis Gulmann, palātas priekšsēdētājs
   Tiesnesis Schintgen, tiesnese Silva de Lapuerta, tiesneši Makarczyk, Kūris, Arestis un Klučka.
   Sestā palāta
   Tiesnesis Puissochet, palātas priekšsēdētājs
   Tiesnesis La Pergola, tiesnese Macken, tiesnesis von Bahr, Borg Barthet, Malenovský un Lõhmus.


title: Héraðsdómur Reykjavíkur 2016. gada 12. maija lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Fjarskipti hf. v Póst- og fjarskiptastofnun (Lieta E-6/16)

text:
               2.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 66/32

      Héraðsdómur Reykjavíkur2016. gada 12. maija lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Fjarskipti hf. v Póst- og fjarskiptastofnun

   (Lieta E-6/16)
   (2017/C 66/12)
   Ar 2016. gada 12. maija vēstuli Héraðsdómur Reykjavíkur (Reikjavīkas apgabaltiesa) EBTA Tiesai iesniedza lūgumu, kuru EBTA Tiesas kanceleja saņēma 2016. gada 18. maijā, sniegt konsultatīvo atzinumu lietā Fjarskipti hf. v Póst- og fjarskiptastofnun par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (Pamatdirektīva) 2. panta a) punktu var interpretēt tā, ka jēdziens “elektronisko komunikāciju tīkls” attiecas uz signālu pārraidi, kas izpaužas kā SMS īsziņa lietotāju gala ierīcē, kura ar tīmekļa pārlūkprogrammu ir savienota ar tīmekļa serveri My Pages telekomunikāciju uzņēmuma domēnā, izmantojot publisko internetu, un ar PHP skriptprogrammatūru tajā pašā telekomunikāciju uzņēmuma domēnā, kas saņem signālus, tos apstrādā un pārraida no telekomunikāciju uzņēmuma tīmekļa domēna uz SMS serveri (SMSC) savā komunikāciju sistēmā, kura tos, izmantojot telefona tīklu, pārraida uz saņēmēja tālruņa numuru?

               2.

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša, vai Direktīvas 2002/21/EK 2. panta c) punktu var interpretēt tā, ka jēdziens “elektronisko komunikāciju pakalpojums” attiecas uz pakalpojumu, kas sastāv no signālu pārraidīšanas, kura notiek 1. jautājumā aprakstītajā komunikāciju tīklā, ja i) par šo pakalpojumu iekasē maksu un ii) ja par šo pakalpojumu maksu neiekasē?

               3.

               Ja atbilde uz 2) jautājumu ir apstiprinoša, vai Direktīvas 2002/21/EK 2. panta d) punktu var interpretēt tā, ka jēdziens “publiskais komunikāciju tīkls” attiecas uz 2. jautājumā aprakstīto elektronisko komunikāciju pakalpojumu, kuru sniedz 1. jautājumā aprakstītajā elektronisko komunikāciju tīklā, neatkarīgi no tā, vai šis pakalpojums ir publiski pieejams i) vai ii) pieejams tikai visiem telekomunikāciju uzņēmuma abonentiem?


title: Lieta C-54/14: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 21. oktobra rīkojums (Juzgado de Primera Instancia no 34 de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Rafael Villafáñez Gallego, María Pérez Anguio/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/23

      Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 21. oktobra rīkojums (Juzgado de Primera Instancia no 34 de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Rafael Villafáñez Gallego, María Pérez Anguio/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      (Lieta C-54/14) (1)

      (2015/C 016/35)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta T-129/14 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 4. maija spriedums – Andres u.c./ECB Apelācija — Civildienests — ECB personāls — Pensijas — Pensiju shēmas reforma — Pensijas plāna iesaldēšana — ECB personāla darba apstākļi — Tiesības tikt uzklausītam — Atšķirības pēc būtības starp līgumdarba attiecībām un ierēdņa darba attiecībām — Sagrozīšana — Kļūda tiesību piemērošanā

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/15

         Vispārējās tiesas 2016. gada 4. maija spriedums – Andres u.c./ECB
   (Lieta T-129/14 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - ECB personāls - Pensijas - Pensiju shēmas reforma - Pensijas plāna iesaldēšana - ECB personāla darba apstākļi - Tiesības tikt uzklausītam - Atšķirības pēc būtības starp līgumdarba attiecībām un ierēdņa darba attiecībām - Sagrozīšana - Kļūda tiesību piemērošanā)
   (2016/C 222/16)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Carlos Andres (Frankfurte pie Mainas, Vācija) un 150 citi apelācijas sūdzības iesniedzēji, kuru vārdi ir norādīti sprieduma pielikumā (pārstāvis – L. Levi, avocat)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Centrālā Banka (ECB) (pārstāvji – sākotnēji B. Ehlers un M. López Torres, vēlāk B. Ehlers un F. Malfrère, pārstāvji, kuriem palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 11. decembra spriedumu Andres u.c./ECB (F-15/10, EU:F:2013:194), ar kuru tiek lūgts atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Carlos Andres un pārējie apelācijas sūdzības iesniedzēji, kuru vārdi ir norādīti pielikumā, atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 159, 26.5.2014.


title: Lieta F-77/07: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 1. februāra rīkojums — Labate /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Nelaimes gadījumu un arodslimību apdrošināšana — Arodslimība — Plaušu vēzis — Pasīvā smēķēšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/35

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 1. februāra rīkojums — Labate/Komisija
   (Lieta F-77/07) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Sociālais nodrošinājums - Nelaimes gadījumu un arodslimību apdrošināšana - Arodslimība - Plaušu vēzis - Pasīvā smēķēšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2008/C 79/67)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kay Labate, Tarquinia (Itālija) (pārstāvis — I. Forrester, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Priekšmets
   Komisijas 2006. gada 6. oktobra un 2004. gada 18. oktobra lēmuma neatzīt vēzi, no kuras ir miris prasītājas laulātais, par arodslimību, ko izraisīja pasīvā smēķēšana.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību pirms sprieduma taisīšanas lietā par prasījumiem, ko Labate izteikusi savā prasības pieteikumā;

               2)

               noraidīt kā acīmredzami nepamatotus Labate prasījumus atlīdzināt zaudējumus, kas izteikti 2007. gada 25. oktobra vēstulē;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 223, 22.9.2007., 22. lpp.


title: Lieta F-55/08 DEP: Civildienesta tiesas (plēnums) 2011. gada 27. septembra rīkojums — De Nicola /EIB (Civildienests — Tiesvedība — Tiesāšanās izdevumu noteikšana — Atlīdzināmie tiesāšanās izdevumi — Nepieciešamie izdevumi — Honorārs, kuru iestāde maksā savam advokātam — Prasītāja, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, pienākums atlīdzināt šo honorāru — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Efektīva tiesību aizsardzība tiesā — Nosacījumi)

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/24

         Civildienesta tiesas (plēnums) 2011. gada 27. septembra rīkojums — De Nicola/EIB
   (Lieta F-55/08 DEP)
   (Civildienests - Tiesvedība - Tiesāšanās izdevumu noteikšana - Atlīdzināmie tiesāšanās izdevumi - Nepieciešamie izdevumi - Honorārs, kuru iestāde maksā savam advokātam - Prasītāja, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, pienākums atlīdzināt šo honorāru - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Efektīva tiesību aizsardzība tiesā - Nosacījumi)
   2011/C 362/41
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: De Nicola (Štrāsene, Luksemburga) (pārstāvis — L. Isola, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (EIB) (pārstāvji — F. Martin, piedaloties A. Dal Ferro, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par tiesāšanās izdevumu noteikšanu, kuru atbildētāja iesniegusi pēc Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 30. novembra sprieduma lietā F-55/08

      Rezolutīvā daļa:

   Atlīdzināmie tiesāšanās izdevumi Eiropas Investīciju bankai lietā F-55/08 De Nicola/EIB tiek noteikti EUR 6 000 apmērā.