title: Lieta C-48/15: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 26. maija spriedums (Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – État belge, SPF Finances/NN (L) International SA, agrāk ING International SA, ING (L) Dynamic SA tiesību un saistību pārņēmēja Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiešie nodokļi — Kapitāla brīva aprite — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Direktīva 69/335/EEK — 2., 4., 10. un 11. pants — Direktīva 85/611/EEK — EKL 10. un 293. pants — Ikgadējais kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu nodoklis — Nodokļu dubulta uzlikšana — Saskaņā ar ārvalsts tiesībām dibināto kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem piemērojamais sods

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/6

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 26. maija spriedums (Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – État belge, SPF Finances/NN (L) International SA, agrāk ING International SA, ING (L) Dynamic SA tiesību un saistību pārņēmēja
   (Lieta C-48/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiešie nodokļi - Kapitāla brīva aprite - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Direktīva 69/335/EEK - 2., 4., 10. un 11. pants - Direktīva 85/611/EEK - EKL 10. un 293. pants - Ikgadējais kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu nodoklis - Nodokļu dubulta uzlikšana - Saskaņā ar ārvalsts tiesībām dibināto kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem piemērojamais sods)
   (2016/C 260/07)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d’appel de Bruxelles

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: État belge, SPF Finances

      Atbildētājs: NN (L) International SA, agrāk ING International SA, ING (L) Dynamic SA tiesību un saistību pārņēmēja

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvas 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīvu 85/303/EEK, 2., 4., 10. un 11. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj dalībvalsts tiesību aktu, kurā ir ieviests tāds ikgadējs kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu nodoklis kā pamatlietā un kurā šis nodoklis ir attiecināts uz saskaņā ar ārvalsts tiesībām dibinātajiem kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kas piedāvā pārdošanā sertifikātus šajā dalībvalstī;

               2)

               Padomes 1985. gada 20. decembra Direktīva 85/611/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU), attiecīgā gadījumā lasot to kopā ar EKL 10. pantu un 293. panta otro ievilkumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā pieļauj dalībvalsts tiesību aktu, kurā ir ieviests tāds ikgadējs kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu nodoklis kā pamatlietā un kurā šis nodoklis ir attiecināts uz saskaņā ar ārvalsts tiesībām dibinātajiem kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kas piedāvā pārdošanā sertifikātus šajā dalībvalstī, ar nosacījumu, ka šis tiesību akts tiek piemērots nediskriminējoši;

               3)

               EKL 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj dalībvalsts tiesību aktu, kurā ir ieviests tāds ikgadējs kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu nodoklis kā pamatlietā un kurā šis nodoklis ir attiecināts uz saskaņā ar ārvalsts tiesībām dibinātajiem kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kas piedāvā pārdošanā sertifikātus šajā dalībvalstī;

               4)

               EKL 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesību normu kā Mantojuma nodokļa kodeksa, kurā grozījumi izdarīti ar 2003. gada 22. decembra programmlikumu, 162. panta otrā daļa, ar kuru dalībvalsts ir paredzējusi saskaņā ar ārvalsts tiesībām dibinātajiem kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem īpašu sodu, proti, tiesas noteiktu aizliegumu nākotnē piedāvāt pārdošanā šajā dalībvalstī sertifikātus, ja tie nav ievērojuši pienākumu veikt ikgadējo deklarēšanu, kas vajadzīga kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu nodokļa iekasēšanai, vai nav samaksājuši šo nodokli.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.


title: Lieta C-6/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. janvārī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) — P Oy

text:
               25.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 58/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. janvārī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) — P Oy

   (Lieta C-6/12)
   2012/C 58/09
   Tiesvedības valoda — somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein hallinto-oikeus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: P Oy

      Atbildētāja: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 107. panta 1. punktā ietvertais selektivitātes kritērijs attiecībā uz atļaujas piešķiršanas procedūru saskaņā ar Somijas Likuma par ienākuma nodokli 122. panta 3. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj zaudējumu atskaitīšanas atļaujas piešķiršanu kapitāla daļu īpašnieku maiņas gadījumā, ja netiek ievērota LESD 108. panta 3. punkta trešajā teikumā paredzētā procedūra?

               2)

               Vai, interpretējot selektivitātes kritēriju, it īpaši, lai noteiktu attiecīgo subjektu loku, ir jāpamatojas uz Somijas Likuma par ienākuma nodokli 117. un 119. pantā ietverto pamatnoteikumu, saskaņā ar kuru sabiedrība drīkst atskaitīt konstatētos zaudējumus, vai arī ir jāpamatojas uz tiesību normām, kas attiecas uz kapitāla daļu īpašnieku maiņu?

               3)

               Vai tad, ja tiek uzskatīts, ka LESD 107. pantā ietvertais selektivitātes kritērijs principā ir izpildīts, tādu tiesisko regulējumu kā Somijas Likuma par ienākuma nodokli 122. panta 3. punkts var uzskatīt par pamatotu, tāpēc ka runa ir par nodokļu sistēmai piemītošu mehānismu, kas ir vajadzīgs, piemēram, lai novērstu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas?

               4)

               Kāda nozīme, izvērtējot, vai, iespējams, pastāv pamatojošs iemesls un vai runa ir par nodokļu sistēmai piemītošu mehānismu, ir jāpiešķir iestāžu rīcības brīvības apjomam? Vai attiecībā uz nodokļu sistēmai piemītošo mehānismu tiek prasīts, lai likuma piemērotājam nesaglabātos rīcības brīvība un lai izņēmuma piemērošanas nosacījumi būtu likumā konkrēti noteikti?


title: Lieta T-186/12: Prasība, kas celta 2012. gada 26. aprīlī — Verus /ITSB — Maquet ( “LUCEA LED” )

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/18

         Prasība, kas celta 2012. gada 26. aprīlī — Verus/ITSB — Maquet (“LUCEA LED”)
   (Lieta T-186/12)
   2012/C 200/38
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Verus Eood (Sofija, Bulgārija) (pārstāvis — S. Vykydal, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Maquet SAS (Ardon, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 13. februāra lēmumu lietā R 67/2011-4 un nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Apelāciju padomē;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt gan tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā, gan izdevumus procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Maquet SAS

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “LUCEA LED” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “LUCEO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10., 12. un 28. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt un iebildumus noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrā teikuma pārkāpums;

               —

               Īstenošanas regulas Nr. 2868/95 6. noteikuma 4. punkta kopsakarā ar Lēmumu Nr. EX-05-5 pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 42. panta pārkāpums.


title: Lieta C-311/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunal de Première Instance de Mons 2008. gada 14. jūlija rīkojumu — Société de Gestion Industrielle (SGI) /Beļģijas valsts

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunal de Première Instance de Mons2008. gada 14. jūlija rīkojumu — Société de Gestion Industrielle (SGI)/Beļģijas valsts
   (Lieta C-311/08)
   (2008/C 260/07)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa

      Tribunal de Première Instance de Mons [Monsas Pirmās instances tiesa]
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Société de Gestion Industrielle (SGI)

      Atbildētāja: Beļģijas valsts
   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai EK līguma 43. pants kopsakarā ar 48. pantu un, attiecīgā gadījumā, EK līguma 12. pantu, nepieļauj tādu dalībvalsts tiesību aktu, kas — kā šajā gadījumā — paredz, ka nodokļi par izņēmuma rakstura un bezatlīdzības priekšrocībām ir jāmaksā Beļģijas sabiedrībai-rezidentei, kas ir piešķīrusi izņēmuma rakstura un bezatlīdzības priekšrocības citā dalībvalstī dibinātai sabiedrībai, ar kuru Beļģijas sabiedrība ir tieši vai netieši savstarpēji saistīta, kamēr tādos pašos apstākļos Beļģijas sabiedrībai — rezidentei nav jāmaksā nodokļi par izņēmuma rakstura un bezatlīdzības priekšrocībām, ja šādas priekšrocības ir piešķirtas citai Beļģijā dibinātai sabiedrībai, ar kuru tā ir tieši vai netieši savstarpēji saistīta?

               2.

               Vai EK līguma 56. pants apvienojumā ar 48. pantu un, attiecīgā gadījumā, EK līguma 12. pantu, nepieļauj tādu dalībvalsts tiesību aktu, kas — kā šajā gadījumā — paredz, ka nodokļi par izņēmuma rakstura un bezatlīdzības priekšrocībām ir jāmaksā Beļģijas sabiedrībai-rezidentei, kas ir piešķīrusi izņēmuma rakstura un bezatlīdzības priekšrocības citā dalībvalstī dibinātai sabiedrībai, ar kuru Beļģijas sabiedrība ir tieši vai netieši savstarpēji saistīta, kamēr tādos pašos apstākļos Beļģijas sabiedrībai — rezidentei nav jāmaksā nodokļi par izņēmuma rakstura un bezatlīdzības priekšrocībām, ja šādas priekšrocības ir piešķirtas citai Beļģijā dibinātai sabiedrībai, ar kuru tā ir tieši vai netieši savstarpēji saistīta?


title: Lieta T-567/14: Prasība, kas celta 2014. gada 1. augustā – Group OOD /ITSB – Kosta Iliev  ( “GROUP Company TOURISM & TRAVEL” )

text:
               20.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 372/18

         Prasība, kas celta 2014. gada 1. augustā – Group OOD/ITSB – Kosta Iliev (“GROUP Company TOURISM & TRAVEL”)
   (Lieta T-567/14)
   2014/C 372/23
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Group OOD (Sofija, Bulgārija) (pārstāvji – Dragia Dragiev un Andrey Andreev, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Kosta Iliev (Sofija, Bulgārija) (pārstāvis – patentu un komerciālu apzīmējumu birojs Zlatarevi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 2. jūnija lēmumu lietā R 1587/2013-4, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 207/2009 65. panta 3. punktu;

               —

               piespriest ITSB un attiecīgajā gadījumā – ieinteresētajai personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Kosta Iliev

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Kopienas grafiska un krāsu preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “GROUP Company TOURISM & TRAVEL”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 39. un 43. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Group OOD

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: nereģistrēta preču zīme, ko veido materiālās tiesības uz apzīmējumu, kas ietver vārdiskus elementus “Group company”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt kā nepamatotu

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pārkāpums (Bulgārijas likuma saturs, to noskaidrojot pēc savas ierosmes, esot ticis noskaidrots kļūdaini);

               —

               Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 2. punkta pārkāpums (neesot notikusi iesniegto pierādījumu visaptveroša un pareiza izvērtēšana);

               —

               Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums (sniegtie pierādījumi un tiesiskie argumenti neesot tikuši aplūkoti, ņemot vērā šīs tiesību normas nosacījumus).


title: Lieta C-552/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 2. novembrī iesniedza Landgericht Mönchengladbach (Vācija) — Gisbert Thöne/MF Global UK Ltd un Frank Kucksdorf

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 2. novembrī iesniedza Landgericht Mönchengladbach (Vācija) — Gisbert Thöne/MF Global UK Ltd un Frank Kucksdorf

   (Lieta C-552/11)
   2012/C 65/04
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Mönchengladbach

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Gisbert Thöne

      Atbildētāji: MF Global UK Ltd un Frank Kucksdorf

   Lieta ar Tiesas 2011. gada 8. decembra rīkojumu ir izslēgta no Tiesas reģistra.


title: Lieta C-469/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 22. oktobrī iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) — Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH/Olbrich Transport und Logistik GmbH

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 22. oktobrī iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) — Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH/Olbrich Transport und Logistik GmbH

   (Lieta C-469/12)
   2013/C 26/35
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Handelsgericht Wien

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH

      Atbildētāja: Olbrich Transport und Logistik GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai preču glabāšanas līgums ir “pakalpojuma sniegšana” Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 (1) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 1) punkta b) apakšpunkta izpratnē?

      (1)  OV L 12, 1. lpp.


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 8. jūlija lietā C-27/03: Eiropas Kopienas Komisija pret Beļģijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Direktīva 91/271/EEK — Lēmums 93/481/EEK — Komunālo notekūdeņu savākšana un attīrīšana — Neieviešana noteiktajā laika periodā)

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2004. gada 8. jūlija
   lietā C-27/03: Eiropas Kopienas Komisija pret Beļģijas Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 91/271/EEK - Lēmums 93/481/EEK - Komunālo notekūdeņu savākšana un attīrīšana - Neieviešana noteiktajā laika periodā)
   (2004/C 217/07)
   Tiesvedības valoda: nīderlandiešu
   Lietā C–27/03 Eiropas Kopienas Komisija (pārstāvji: G. Valero Jordana un M. van Beek) pret Beļģijas Karalisti (pārstāve: A. Snoecx, kurai palīdzēja A. Cornet) par prasību atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai pilnībā ieviestu Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40.lpp.) 3., 5. un 17. pantus – kas lasāmi kopā ar 3. – 4. pantiem, kā arī Komisijas 1993. gada 28. jūlija Lēmumu 93/481/EEK par valsts programmu iesniegšanas formātu, kā paredzēts (Padomes) Direktīvas 91/271 17. pantā (OV L 226, 23.lpp.), Beļģijas Karaliste nav izpildījusi ar minēto Direktīvu un Lēmumu uzliktos pienākumus, Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesnesis J.-P. Puissochet un tiesnese F. Macken (referente), ģenerāladvokāts: F. G. Jacobs, sekretārs: R. Grass, 2004. gada 8. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai pilnībā ieviestu Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu 3., 5. un 17. pantus – kas lasāmi kopā ar Direktīvas 3. – 4. pantiem, kā arī Komisijas 1993. gada 28. jūlija Lēmumu 93/481/EEK par valsts programmu iesniegšanas formātu, kā paredzēts Padomes Direktīvas 91/271 17. pantā, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi ar EKL 226. pantu, kā arī ar minēto Direktīvu un Lēmumu uzliktos pienākumus.

               2)

               Piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 70, 22.3.2003.


title: Lieta T-149/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 14. maija rīkojums — Czigàny  u.c./Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — 2001./2002. gada vērtējums — Acīmredzami nepieņemama un acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/25

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 14. maija rīkojums — Czigàny u.c./Komisija
   (Lieta T-149/04) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - 2001./2002. gada vērtējums - Acīmredzami nepieņemama un acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2007/C 170/50)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Imre Czigàny, Rhode-Saint-Genèse (Beļģija); Isabel Alves, Luksemburga (Luksemburga); Georgette Henningsen, Brisele (Beļģija); un Michel Lucas, Tervuren (Beļģija) (pārstāvji — sākotnēji G. Bounéou un F. Frabetti, vēlāk — F. Frabetti, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Krämer)
   Priekšmets
   Lūgums pamatā atcelt 2001./2002. gada vērtējumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem, un, pakārtoti, atcelt karjeras attīstības ziņojumus par prasītājiem attiecībā uz minēto gadu.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un pārējā daļā — kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

               2)

               prasītāji sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 168, 26.6.2004.


title: Lieta C-474/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia pret GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia pret GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

   (Lieta C-474/06)
   (2007/C 20/09)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Iesniedzējtiesa
   Efeteio Athinon
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia

      Atbildētāja: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proïonton

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

               2)

               Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

         It īpaši:

               2.1

               Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas, veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

               2.2

               Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
               Precīzāk:

                           a)

                           vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

                           b)

                           vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

               2.3

               Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?


title: Lieta T-455/17: Prasība, kas celta 2017. gada 14. jūlijā – Bateni/Padome

text:
               11.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/36

         Prasība, kas celta 2017. gada 14. jūlijā – Bateni/Padome
   (Lieta T-455/17)
   (2017/C 300/45)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Naser Bateni (Hamburga, Vācija) (pārstāvji – M. Schlingmann un M. Bever, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               1.

               piespriest Eiropas Savienībai, ko pārstāv Padome, samaksāt prasītājam kompensāciju EUR 250 000,00 apmērā par nemateriālajiem zaudējumiem, kas prasītājam radušies sakarā ar:

                           —

                           iekļaušanu Padomes Lēmuma 2010/413/KĀDP II pielikuma III tabulā saskaņā ar Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/783/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV 2011, L 319, 71. lpp.), un iekļaušanu Regulas (ES) Nr. 961/2010 VII pielikuma III tabulā saskaņā ar Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1245/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV 2011, L 319, 11. lpp.);

                           —

                           iekļaušanu Padomes 2012. gada 23. marta Regulas (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (OV 2012, L 88, 1. lpp.) IX pielikuma III tabulā;

                           —

                           iekļaušanu Padomes 2013. gada 15. novembra Lēmuma 2013/661/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV 2013, L 306, 18. lpp.), pielikuma III tabulā un Padomes 2013. gada 15. novembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1154/2013, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV 2013, L 306, 3. lpp.) pielikuma III tabulā;

               2.

               piespriest Eiropas Savienībai, ko pārstāv Padome, samaksāt nokavējuma procentus divu procentpunktu apmērā virs Eiropas Centrālās bankas noteiktās procentu likmes galvenajām refinansēšanas operācijām par laikposmu no 2017. gada 24. marta līdz 1. punktā minētās summas pilnīgai samaksai;

               3.

               piespriest Eiropas Savienībai, ko pārstāv Padome, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp atlīdzināt prasītāja izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu.

               1.

               Pirmais pamats: Padome, izdodot ierobežojošos pasākumus, esot būtiski pārkāpusi prasītāju aizsargājošas tiesību normas. Tādējādi prasītājam esot radušies ievērojami nemateriāli zaudējumi, kas būtu jāatlīdzina.

                           —

                           Prasītājs pret viņa iekļaušanu sankciju sarakstos esot sekmīgi vērsies ar prasībām par tiesību akta atcelšanu. Vispārējā tiesa minētos tiesību aktus esot atcēlusi ar spēkā esošu 2013. gada 6. septembra spriedumu lietās T-42/12 un T-181/12 un 2015. gada 16. septembra spriedumu lietā T-45/14, ciktāl tie attiecas uz prasītāju. Vispārējā tiesa turklāt esot konstatējusi, ka Padome nevienā lietā nav pierādījusi iemeslus, kas varētu pamatot prasītāja iekļaušanu sankciju sarakstos, līdz ar to tā esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un rīkojusies pretēji rūpības principam.

                           —

                           Saskaņā ar Vispārējās tiesas judikatūru (2014. gada 25. novembra spriedums lietā T-384/11 Safa Nicu Sepahan/Padome), ko Tiesa tikmēr ir apstiprinājusi (2017. gada 30. maija spriedums lietā C-45/15), tas esot uzskatāms gan par privātpersonas aizsargājošo, māteriāltiesisko noteikumu, kas veido attiecīgos pilnvarojuma pamatus, gan par attiecīgās personas pamattiesību, it īpaši tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību, pietiekami būtisku pārkāpumu.

                           —

                           Attiecīgo tiesību aktu atcelšana pati par sevi neveido pietiekamu kompensāciju. Gadiem ilgās prasītāja prettiesiskās iekļaušanas plašās sociālās, profesionālās un privātās sekas varētu atlīdzināt tikai ar kompensācijas maksājumu.


title: Lieta T-350/17: Prasība, kas celta 2017. gada 1. jūnijā – Singapore Airlines un Singapore Airlines Cargo/Komisija

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/68

         Prasība, kas celta 2017. gada 1. jūnijā – Singapore Airlines un Singapore Airlines Cargo/Komisija
   (Lieta T-350/17)
   (2017/C 239/79)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Singapore Airlines Ltd (Singapūra, Singapūra) un Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapūra) (pārstāvji – J. Kallaugher un J. Poitras, Solicitors un J. Ruiz Calzado, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258-Kravu aviopārvadājumi;

               —

               turklāt, vai alternatīvi, būtiski samazināt prasītajiem uzlikto naudas sodu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, un

               —

               izdot jebkādu citu rīkojumu, kas var izrādīties piemērots lietas apstākļos.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, jo tā galvenajā secinājumā par vienoto un turpināto pārkāpumu, kas aptver kravu aviopārvadājumus visos maršrutos uz un no ES, ir pieļautas būtiskas kļūdas tiesību piemērošanā un faktu novērtējumā.
               Kā apgalvo prasītāji, apstrīdētajā lēmumā it īpaši nav pierādīts, ka pastāv (i) pasaules mēroga kartelis; (ii) kompetence par kravu aviopārvadājumu tirdzniecību ārpus ES; (iii) LESD 101. panta piemērošana rīcībai, ko nosaka vai regulē ārvalstu valdības; (iv) pietiekama saikne starp rīcību, kas izpaužas kā vienotā un turpinātā pārkāpuma trīs apgalvotie elementi, proti, degvielas piemaksas, drošības piemaksas un apgalvotais atteikums maksāt komisijas maksa par papildmaksām; un (v) pietiekama saikne starp aviolīnijas sakariem centrālajā birojā un rīcību vietējos tirgos.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, ciktāl tajā ir konstatēts pārkāpums saistībā ar komisijas maksas maksājumu koordināciju par papildmaksām kravu ekspeditoriem.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, ciktāl tajā ietvertais secinājums par pārkāpumu, kurā ir iesaistīti prasītāji, ir balstīts uz pierādījumiem, kas attiecas vienīgi uz sakariem starp WOW alianses locekļiem kravu aviopārvadājumu jomā.
               Kā apgalvo prasītāji, apstrīdētajā lēmumā ir piemērots kļūdains juridiskais kritērijs, lai novērtētu pilnas sadarbības aviosabiedrību aliansi, un tajā ir pieļautas nopietnas kļūdas vērtējumā par to, kā darbojās WOW alianse. Prasītāji turpinājumā apgalvo, ka viņu sakari ar WOW partneriem bija daļa no patiesām pūlēm izveidot veiksmīgu sadarbību un līdz ar to tie nebija kopīgas shēmas vai plāna izpausmes, kas bija apgalvotais vienotā un turpinātā pārkāpuma pamats.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, jo tajā nav pierādīta prasītāju dalība vienotajā un turpinātajā pārkāpumā.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ja (pretēji ceturtajā pamatā izklāstītajiem argumentiem), prasītāji būtu piedalījušies dažos vienotā un turpinātā pārkāpuma aspektos, apstrīdētajā lēmumā nav pierādīts, ka prasītajiem bija zināms par apstrīdētajā lēmumā aprakstīto rīcību, tostarp par acīmredzami prettiesisko pamatgrupas koordināciju, vai ka tiem būtu bijis jāzina par šādu rīcību, kā ir prasīts judikatūrā.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka, ja apstrīdētais lēmums netiek pilnībā atcelts, ir jāsamazina prasītajiem noteiktais naudas sods, jo Komisija nav ievērojusi Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai (1), lai identificētu atbilstošo apgrozījumu, un tādēļ, ka noteiktajā naudas sodā neatspoguļojas prasītāju ierobežotā dalība vienotajā un turpinātajā pārkāpumā un prasītāju rīcības mazākais smagums (kā norādīts trešajā, ceturtajā un piektajā pamatā).

      (1)  Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV 2006, C 210, 2. lpp.).


title: Lieta T-58/11 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. novembra spriedums — Nolin /Komisija (Apelācijas sūdzība — Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Nopelnu punktu un prioritātes punktu atcelšana pēc paaugstināšanas amatā saskaņā ar Civildienesta noteikumu 29. punktu — Juridiskais pamats — Akta autora kompetence — Nediskriminācijas princips)

text:
               7.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/15

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. novembra spriedums — Nolin/Komisija
   (Lieta T-58/11 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Nopelnu punktu un prioritātes punktu atcelšana pēc paaugstināšanas amatā saskaņā ar Civildienesta noteikumu 29. punktu - Juridiskais pamats - Akta autora kompetence - Nediskriminācijas princips)
   2012/C 6/27
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Michel Nolin (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, avocats)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Baquero Cruz, pārstāvis, kuram palīdz D. Waelbroeck, avocat)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. decembra spriedumu lietā F-82/09 Nolin/Komisija (Krājumā nav publicēts), ar kuru tiek lūgts atcelt minēto spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Michel Nolin sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 89, 19.03.2011.


title: Lieta T-385/08: Prasība, kas celta 2008. gada 15. septembrī — Nadine Trautwein Rolf Trautwein /ITSB (suņa attēls)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/36

         Prasība, kas celta 2008. gada 15. septembrī — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/ITSB (suņa attēls)
   (Lieta T-385/08)
   (2008/C 313/66)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research Development (Leopoldshöhe, Vācija) (pārstāvji — C. Czychowski, A. Nordemann un A. Dustmann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 30. jūnija lēmumu apelācijas lietā R 1734/2007-1 un pārbaudītāja 2007. gada 25. septembra lēmumu atcelt tiktāl, ciktāl Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumam Nr. 4829321 aizsardzība tika atteikta attiecībā uz precēm: “ādas izstrādājumi, kas ietilpst 18. klasē; somas”, kuras ietilpst 18. klasē, un “dzīvnieku barība un dzērieni mājdzīvniekiem”, kas ietilpst 31. klasē.

               —

               Reģistrācijas pieteikumu Nr. 4829321 ļaut publicēt arī attiecībā uz šīm precēm;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: suņa attēls attiecība uz precēm, kas ietilpst 18., 25. un 31. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 829 321

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu atcelt attiecībā uz “apģērbu un apaviem, kā arī galvassegām; jostām”, kas ietilpst 25. klasē

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktā preču zīme neesot nedz tieši aprakstoša, nedz arī pilnībā aprakstoša norāde, un tai esot vajadzīgā atšķirtspēja.


title: Lieta T-578/14: Prasība, kas celta 2014. gada 1. augustā – VSM Geneesmiddelen /Komisija

text:
               29.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 339/26

         Prasība, kas celta 2014. gada 1. augustā – VSM Geneesmiddelen/Komisija
   (Lieta T-578/14)
   2014/C 339/31
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: VSM Geneesmiddelen BV (Alkmaar, Nīderlande) (pārstāvis – U. Grundmann, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Komisija prettiesiski nav uzsākusi Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) veselīguma norāžu izvērtējumu saistībā ar botāniskām vielām procedūrā, kas paredzēta Regulas Nr. 1924/2006 (1) 13. panta 3. daļā kopš 2014. gada 1. augusta;

               —

               pakāroti, atcelt lēmumu, kas esot ietverts Komisijas 2014. gada 29. jūnija vēstulē, neizvērtēt EFSA veselīguma norādes saistībā ar botāniskām vielām, izmantojot procedūru, kas paredzēta 13. pantā, piemērošanai pirms 2014. gada 1. augusta.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja apgalvo, ka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 –Regulas par veselīguma norādēm (turpmāk tekstā – “RVN”) – 13. panta 3. punktu Eiropas Komisijai bija pienākums pieņemt sarakstu ar pieļaujamajām norādēm saistībā ar vielām, kas tiek izmantotas pārtikā, vēlākais līdz 2010. gada 31. janvārim. Lai sagatavotu šādu sarakstu, Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA) tika pasūtīts izvērtēt šādas norādes, kuras iesniegušas dalībvalstis. Tomēr 2010. gada septembrī Komisija paziņoja, ka tā aptur un pārskata izvērtēšanas procedūru sakarā ar veselīguma norādēm saistībā ar botāniskajām vielām, pēc tam EFSA pārtrauca izskatīt šīs norādes. Komisija apturēja vienīgi izvērtēšanas procedūru botāniskajām vielām, nevis procedūru saistībā ar citām vielām, piemēram, ķīmiskajām vielām.
   Prasītāja vērsās Eiropas Komisijā ar vēstuli, kas datēta ar 2014. gada 23. aprīli, lai lūgtu EFSA bez kavēšanās atsākt izvērtēt veselīguma norādes saistībā ar botāniskajām vielām, kas tiek izmantotas pārtikā, jo to stipri ietekmē pašreizējā juridiskā kavēšanās un nenoteiktība veselīguma norāžu jomā saistībā ar botāniskajām vielām, kas tiek izmantotas pārtikā.
   Komisija informēja prasītāju ar savu 2014. gada 19. jūnija vēstuli, ka dalībvalstis un ieinteresētās personas bija paudušas dažādas bažas un ka tā nesāks izvērtēt veselīguma norādes saistībā ar botāniskajām vielām šajā posmā. Prasītāja nosūtīja vēl vienu vēstuli, kas datēta ar 2014. gada 8. jūliju, Komisijai, nosakot termiņu EFSA vērtējuma sākšanai par veselīguma norādēm saistībā ar botāniskajām vielām, kurš beidzās 2014. gada 31. jūlijā. Komisija uz šo vēstuli nav atbildējusi.
   Tādēļ var tikt secināts, ka Eiropas Komisija nav sagatavojusi pilnu sarakstu par veselīguma norādēm saistībā ar vielām, kas tiek izmantotas pārtikā, kā tas ir prasīts RVN 13. panta 3. punktā. RVN 13. pantā ir ne tikai paredzēti skaidri termiņi, bet arī ir skaidri noteiktas procedūras veselīguma norāžu saistībā ar vielām, kas tiek izmantotas pārtikā, saraksta pieņemšanai. Regulā nav paredzēta nekāda Eiropas Savienības rīcības brīvība ne grozīt procesuālos soļus, ne pagarināt termiņus.
   Papildus tam saskaņā ar Regulas par veselīguma norādēm preambulas devīto apsvērumu tās mērķis ir noteikt “princip[us], kas piemērojami visām [pārtikas produktu] norādēm”. Tas skaidri norāda, ka likumdevējs nav vēlējies noteikt dažādus vērtējuma līmeņus konkrētu vielu kategorijām. Tādēļ visiem Eiropas Komisijas apsvērumiem saistībā ar atsevišķo vērtēšanas režīmu attiecībā uz norādēm sakarā ar botāniskajām vielām ne tikai nebūtu nekāda juridiskā pamata, bet tie arī būtu pretrunā Regulas vispārējiem mērķiem.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (OV L 404, 9. lpp.).


title: Lieta F-91/07: Prasība, kas celta 2007. gada 13. septembrī — Torijano Montero /Padome

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/72

         Prasība, kas celta 2007. gada 13. septembrī — Torijano Montero/Padome
   (Lieta F-91/07)
   (2007/C 269/132)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Javier Torijano Montero, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues, R. Albelice un Ch. Bernard-Glanz, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2006. gada 31. oktobra paziņojumu par vakanci, ko publicēja Padomes ģenerālsekretariāts ar paziņojumu personālam Nr. 171/06 par Padomes drošības biroja “ārējās drošības” dienesta vadītāja amatu;

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2007. gada 31. maija lēmumu, ar ko noraidīja prasītāja sūdzību;

               —

               norādīt iecēlējinstitūcijai uz sekām, kādas ir apstrīdēto lēmumu atcelšanai un it īpaši pārskatīt paziņojumā par vakanci prasītos pakāpes nosacījumus, tādējādi ļaujot prasītājam izvirzīt savu kandidatūru;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, AD 6 pakāpes ierēdnis, apstrīd to, ka iepriekš minētais paziņojums par vakanci ir domāts, lai ierēdņiem sākot ar AD 8 pakāpi būtu iespēja izvirzīt kandidatūru uz Padomes drošības biroja “ārējās drošības” dienesta vadītāja amatu, kas ir AD11 pakāpes amats.
   Pēc tam, kad viņš bija atgādinājis, ka bija prasījis klasifikāciju AD 8 pakāpē lietas F-76/05 (1) ietvaros, prasītājs atsaucās uz tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu, tāpēc, ka attiecīgā amata ieņemšanas sekas izpaužas tādējādi, ka viņš zaudē savu pašreizējo “ārējās drošības/misiju aizsardzības” nozares vadītāja statusu par labu kandidātam, kurš tiks izraudzīts.
   Turklāt prasītājs norāda uz dienesta interešu pārkāpumu tāpēc, ka paziņojumā par vakanci prasītais nosacījums par pakāpi neļauj apstiprināt viņa kandidatūru, neskatoties uz to, ka viņš ir persona, kura ir visvairāk piemērota paziņojumā par vakanci minēto funkciju izpildei. Vēl jo vairāk, administrācija nav izskaidrojusi kādā veidā dienesta intereses pamato atkāpi no Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkta, saskaņā ar ko ierēdņus ieceļ amatā pakāpēs no AD 5 līdz AD 8.
   Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka administrācija ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu un ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005., 23. lpp. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās Instances tiesā ar Nr. T-302/05 un ar 15.12.2005. rīkojumu nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai).


title: Lieta F-110/10: Prasība, kas celta 2010. gada 29. oktobrī — Couyoufa /Komisija

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/43

         Prasība, kas celta 2010. gada 29. oktobrī — Couyoufa/Komisija
   (Lieta F-110/10)
   ()
   2011/C 13/87
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Denise Couyoufa (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — S. Pappas, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu, ar kuru noraidīts prasītājas lūgums piemērot attiecībā uz viņu izņēmumu saistībā ar obligāto rotāciju

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt 2008. gada 31. jūlija lēmumu par prettiesisku;

               —

               atcelt 2010. gada 26. februāra lēmumu, ar kuru noraidīts Couyoufa k-dzes lūgums;

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru noraidīta prasītājas sūdzība par šo lēmumu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-541/12: Prasība, kas celta 2012. gada 12. decembrī — Wedi /ITSB — Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade ( “BALCO” )

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/21

         Prasība, kas celta 2012. gada 12. decembrī — Wedi/ITSB — Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade (“BALCO”)
   (Lieta T-541/12)
   2013/C 46/37
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wedi GmbH (Emsdetten, Vācija) (pārstāvis — O. Bischof, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG (Herford, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 25. septembra lēmumu lietā R 2255/2011-4;

               —

               pakārtoti, apturēt procesu lietā R 2255/2011-4, līdz tiks pieņemts galīgs nolēmums par prasītājas 2012. gada 15. novembra pieteikumu par otras procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces Kopienas preču zīmes Nr. 006095889 “Balkogrün” spēkā neesamības atzīšanu, Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) lieta Nr. 000007267 C;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “BALCO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 19. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 023 771

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiskas preču zīmes “Balkogrün”, “Balkoplan” un “Balkotop” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 19., 21 un 27. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-143/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 20. martā iesniedza Tribunalul Specializat Cluj (Rumānija) — Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei/SC Volksbank România SA

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 20. martā iesniedza Tribunalul Specializat Cluj (Rumānija) — Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei/SC Volksbank România SA

   (Lieta C-143/13)
   2013/C 171/29
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunalul Specializat Cluj

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Bogdan Matei un Ioana Ofelia Matei

      Atbildētāja: SC Volksbank România SA

      Prejudiciālais jautājums

      “Tā kā atbilstoši Direktīvas 93/13/EEK (1) 4. panta 2. punktam noteikumu negodīguma novērtējums neattiecas ne uz līguma galvenā priekšmeta definīciju, ne arī uz cenas un atlīdzības atbilstīgumu pakalpojumiem vai precēm, kas par to saņemtas, ciktāl šie noteikumi ir vienkāršā un skaidri saprotamā valodā;
      un
      tā kā saskaņā ar Direktīvas 2008/48/EK (2) 2. panta (2). punkta a) apakšpunkta noteikumiem Direktīvas 2008/48/EK 3. panta g) punktā paredzētā definīcija attiecībā uz kredīta kopējām izmaksām patērētājam, kas ietver arī visas komisijas naudas, kas patērētājam jāmaksā saistībā ar patēriņa kredītlīgumu, nav piemērojama nosakot tāda kredītlīguma priekšmetu, kas ir nodrošināts ar hipotēku;
      rodas jautājums, vai
      Direktīvas 93/13/EEK 4. panta 2. punktā ietvertos jēdzienus “priekšmets” un/vai “cena” var interpretēt tādējādi, ka šie jēdzieni — ar hipotēku nodrošināta kredītlīguma “priekšmets” un/vai “cena” — kā vienu no elementiem, kas veido atlīdzību kredītiestādei, ietver arī šāda ar hipotēku nodrošināta kredītlīguma kopējo gada procentu likmi, kuru veido fiksēta vai mainīga procentu likme, bankas komisijas maksas un citas izmaksas, kas ir ietvertas un paredzētas kredītlīgumā”.

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Direktīva 2008/48/EK par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Direktīvu 87/102/EEK (OV L 133, 66. lpp.).


title: Lieta T-67/16: Prasība, kas celta 2016. gada 15. februārī – fleur ami/EUIPO – 8 Seasons Design (“lampas”)

text:
               29.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 111/39

         Prasība, kas celta 2016. gada 15. februārī – fleur ami/EUIPO – 8 Seasons Design (“lampas”)
   (Lieta T-67/16)
   (2016/C 111/48)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: fleur ami GmbH (Willich, Vācija) (pārstāve –B. Potthoff, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: 8 Seasons Design GmbH (Eschweiler, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus dizainparauga īpašniece: prasītāja

      Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs (“lampas”) – reģistrācijas pieteikums Nr. 2 252 213-0002

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2015. gada 1. decembra lēmums lietā R 2164/2014-3

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               pakārtoti, noturēt tiesas sēdi;

               —

               piespriest EUIPO segt pašam savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 6/2002 6. panta pārkāpums.


title: Lieta C-45/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 27. janvārī iesniedza Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) – Kriminālprocess pret István Balázs un Dániel Papp

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 27. janvārī iesniedza Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) – Kriminālprocess pret István Balázs un Dániel Papp

   (Lieta C-45/14)
   2014/C 142/12
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Ítélőtábla

      Pamatlietas puses

      Apsūdzētie: István Balázs un Dániel Papp

      Cita lietas dalībniece: Fővárosi Fellebbviteli Főügyészség

      Prejudiciālie jautājumi

   Tiesai tiek lūgts prejudiciālā kārtā atbildēt uz prejudiciālu jautājumu, vai tiesiskais regulējums par tiesisku apsūdzēšanu vai šāda regulējuma neesamība Ungārijas Kriminālprocesa likuma 2. pantā:

               1)

               pārkāpj Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā noteiktās “tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu”?

               2)

               rada Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pantā, kā arī Starptautiskā pakta par pilsoņu un politiskajām tiesībām 14. panta 7. daļā un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas, kas parakstīta Romā 1950. gada 4. novembrī, 7. protokola 4. panta 1. daļā noteikto “tiesību netikt divreiz tiesātam vai sodītam krimināllietā par to pašu noziedzīgo nodarījumu” pārkāpumu?

               3)

               rada Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 54. pantā noteiktā “tiesību ļaunprātīgas izmantošanas aizlieguma” pārkāpumu?


title: Lieta C-408/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par 2008. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-160/07, Lancôme /ITSB — CMS Hasche Sigle 2008. gada 22. septembrī iesniegusi Lancôme parfums et beauté & Cie SNC

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/9

         Apelācijas sūdzība, ko par 2008. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-160/07, Lancôme/ITSB — CMS Hasche Sigle2008. gada 22. septembrī iesniegusi Lancôme parfums et beauté & Cie SNC

   (Lieta C-408/08 P)
   (2009/C 6/16)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (pārstāvis — A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), CMS Hasche Sigle

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-160/07;

               —

               noraidīt kā nepamatotu apelācijas sūdzību par Biroja Anulēšanas nodaļas 2005. gada 21. decembra lēmumu lietā 892 C attiecībā uz Kopienas preču zīmes Nr. 2965804 “COLOR EDITION” reģistrāciju, tādēļ, ka prasītājai nebija tiesību iesniegt prasību, vai, pakārtoti, tādēļ, ka nav absolūtu atteikuma pamatu;

               —

               piespriest Birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā Pirmās instances tiesā un Tiesā;

               —

               piespriest CMC Hasche Sigle atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies procesā Biroja Apelāciju padomē.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja, savu apelācijas sūdzību pamatojot, izvirza divus pamatus.
   Ar savu pirmo pamatu, kam ir divas sadaļas, tā norāda, ka Pirmās instances ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, interpretējot Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (1) 55. panta 1. punkta a) apakšpunktu.
   Kļūda izpaužas tādējādi, ka tika apstiprinātas juridiskās firmas CMS Hasche Sigle piešķirtās tiesības celt prasību Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā (preču zīmes, paraugi un modeļi), pēc tam — Pirmās instances tiesā. Patiesībā šī lietas dalībniece neesot pierādījusi, ka tai būtu bijušas pastāvošas vai iespējamas ekonomiskas intereses, kas pašas par sevi varētu pamatot to, ka advokātu birojam, tam rīkojoties pašam savā vārdā, būtu tiesības celt prasību par preču zīmes reģistrācijas attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem atzīšanu par spēkā neesošu. Kopienu tiesības neatzīst prasības, kas celtas, nepastāvot privātām individuālām vai ekonomiskām interesēm (actio popularis).
   Saskaņā ar apelācijas sūdzības iesniedzējas viedokli, ja tiktu atzīts, ka jurists, rīkojoties pat savā vārdā, var celt prasību par preču zīmes izslēgšanu no reģistrā, tas, katrā gadījumā, būtu nesavienojami ar jurista kā juridiskas profesijas pārstāvja profesionālo darbību.
   Ar savu otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apstrīd Pirmās instances tiesas konstatējumu, ka preču zīme “COLOR EDITION” tiek uztverta kā aprakstoša un tādēļ ietilpst Regulas Nr. 40/94 7. panta 1.punkta c) apakšpunkta piemērošanas jomā. Šāda interpretācija esot pretrunā ar Tiesas judikatūru par aprakstošas preču zīmes jēdzienu veidojošajiem elementiem. Tas, ka no preču zīmes ir iespējams secināt aizsargātās preces un to raksturīgās iezīmes, nav atbilstošs kritērijs. Ir jānoskaidro, vai izvēlētie vārdi, skatot tos kā atsevišķi, tā arī kopsakarā, ir zināmi un parasti tiek izmantoti konkrētās sabiedrības daļas ikdienā izmantotajā valodā.

      (1)   OV 1994 L 11, 1. lpp.


title: Lieta T-316/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 25. februāra rīkojums — Google /ITSB ( ANDROID ) (Kopienas preču zīme — Reģistrācijas atteikums — Preču, attiecībā uz kurām tika pieteikta reģistrācija, saraksta ierobežošana — Iebildumu pret reģistrāciju atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/46

         Vispārējās tiesas 2010. gada 25. februāra rīkojums — Google/ITSB (“ANDROID”)
   (Lieta T-316/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Reģistrācijas atteikums - Preču, attiecībā uz kurām tika pieteikta reģistrācija, saraksta ierobežošana - Iebildumu pret reģistrāciju atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2010/C 113/74
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Google, Inc. (Mountain View, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — A. Bognár un M. Kinkeldey, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 26. maija lēmumu lietā R 1622/2008-2 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku preču zīmi “ANDROID” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītāja un atbildētājs sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 244, 10.10.2009.


title: Lieta T-788/16: Prasība, kas celta 2016. gada 10. novembrī – De Geoffroy u.c./Parlaments

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/49

         Prasība, kas celta 2016. gada 10. novembrī – De Geoffroy u.c./Parlaments
   (Lieta T-788/16)
   (2017/C 014/59)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Dominique De Geoffroy (Brisele, Beļģija) un 14 citi prasītāji (pārstāvji – N. de Montigny un J.-N. Louis, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāju prasījumi

   Prasītāji lūdz Vispārējai tiesai:

               —

               atcelt Parlamenta Guidelines par atvaļinājumiem (Guidelines on leave), kas publicētas 2016. gada 21. martā;

               —

               atcelt 2016. gada 13. jūnija lēmumu, ar kuru atteikts Stéphane Grosjean pieprasītais atvaļinājums;

               —

               atcelt 2016. gada 12. aprīļa lēmumu, ar kuru apmierināts Françoise Joostens pieteikums par atvaļinājumu, bet iekļaujot pieprasītās atvaļinājuma dienas 3,5 dienu kvotā;

               —

               atcelt 2016. gada 2. jūnija lēmumu, ar kuru atteikts Françoise Joostens pieprasītais atvaļinājums

               —

               katrā ziņā piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājs neesot sniedzis vispār nekādu pamatojumu, ņemot vērā, ka tas nav atbildējis uz prasītāju iesniegtajām sūdzībām par Parlamenta Guidelines par atvaļinājumiem, kas publicētas 2016. gada 21. martā (turpmāk tekstā – “apstrīdētās Guidelines”).

               2.

               Ar otro pamatu tiek izvirzīta iebilde par prettiesiskumu, kas esot pieļauts, Parlamentam pieņemot apstrīdētās Guidelines, jo ir pārkāpti Civildienesta noteikumi un iekšējos noteikumos par atvaļinājumu pārvaldības kārtību atzītās tiesības, kā arī pārkāptas prasītāju iegūtās tiesības.

                           —

                           Abi prasītāji, kas ir trīs apstrīdēto individuālo lēmumu adresāti, respektīvi 2016. gada 2. jūnija, 2016. gada 13. jūnija un 2016. gada 12. aprīļa lēmuma, no kuriem pirmajos divos lēmumos ir atteikts prasītāju pieprasītais atvaļinājums, bet pēdējā lēmumā viena prasītāja atvaļinājuma pieteikums ir apmierināts, taču atvaļinājuma dienas ir ieskaitītas 3,5 dienu kvotā, izvirza šo pašu pamatu arī šo individuālo lēmumu atcelšanai.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvota neapspriešanās ar Parlamenta personāla pārstāvjiem, pieņemot apstrīdētās Guidelines, kas esot uzskatāma par Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 27. panta pārkāpumu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvota iestādes interešu nelīdzsvarošana ar tulku interesēm, samērīguma principa neievērošana, tiesību ļaunprātīga izmantošana, kļūda vērtējumā, kā arī labas pārvaldības principa pārkāpums un rūpības pienākuma neizpilde, ko esot pieļāvusi atbildētāja iestāde, pieņemot apstrīdētas Guidelines.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto Guidelines pieņemšanu tiekot radīta diskriminācija starp tulkiem un citiem ierēdņiem un pagaidu darbiniekiem.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots vienlīdzības un nediskriminācijas principa pārkāpums, tiesiskās noteiktības un paredzamības principa pārkāpums attiecībā uz izņēmumiem un īpašiem gadījumiem, kas ir paredzēti minētajās Guidelines.


title: Lieta C-352/10: Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 15. decembra rīkojums ( Audiencia Provincal de Oviedo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Angel Lorenzo González Alonso/Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nepieņemamība)

text:
               19.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/4

         Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 15. decembra rīkojums (Audiencia Provincal de Oviedo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Angel Lorenzo González Alonso/Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE

   (Lieta C-352/10) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nepieņemamība)
   2011/C 89/07
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincal de Oviedo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Angel Lorenzo González Alonso

      Atbildētāja: Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Audiencia Provincial de Oviedo — Padomes 1985. gada 20. decembra Direktīvas 85/577/EEK par patērētāja aizsardzību attiecībā uz līgumiem, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām (OV L 372, 31. lpp.), 3. panta 2. punkta d) apakšpunkta interpretācija — Līgums, kas noslēgts ārpus uzņēmuma telpām un ar kuru tiek piedāvāta dzīvības apdrošināšana, veicot ikmēneša prēmiju maksājumus,, kurus ir paredzēts investēt dažādos šī paša uzņēmuma produktos

      Rezolutīvā daļa:

   Ar 2010. gada 22. jūnija lēmumu Audiencia Provincial de Oviedo iesniegtais lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir acīmredzami nepieņemams.

      (1)  OV C 288, 23.10.2010.


title: Lieta C-237/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Cour de cassation (Francija) 2008. gada 3. jūnija rīkojumu — Google France / Viaticum , Luteciel

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Cour de cassation (Francija) 2008. gada 3. jūnija rīkojumu — Google France/Viaticum, Luteciel

   (Lieta C-237/08)
   (2008/C 209/40)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Cour de cassation (chambre commerciale, financière et économique)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Google France

      Atbildētāji: Viaticum, Luteciel

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās Direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (1), 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka izziņas maksas pakalpojuma sniedzējs, kurš reklāmas izvietotāja rīcībā nodod atslēgvārdus, kuri attēlo vai atdarina reģistrētas preču zīmes, un, izmantojot līgumu par uzrādīšanu meklētāja atlases rezultātos, organizē piedāvājuma saišu priviliģētu radīšanu un parādīšanos, izmantojot šos atslēgvārdus, uz mājas lapām, kurās tiek piedāvātas preces, kas ir identiskas vai līdzīgas precēm, attiecībā uz kurām ir reģistrētas preču zīmes, izmanto šīs preču zīmes veidā, kādu to īpašnieks ir tiesīgs aizliegt?

               2)

               Ja šāda izmantošana nav izmantošana, kuru preču zīmes īpašnieks varētu aizliegt, piemērojot Direktīvu un [Padomes 1993. gada 20. decembra] Regulu [Nr.40/94 par Kopienas preču zīmi] (2), vai var uzskatīt, ka izziņas maksas pakalpojuma sniedzējs sniedz informācijas sabiedrības pakalpojumu, kurā ietilpst pakalpojuma saņēmēja sniegtās informācijas glabāšana 2000. gada 8. jūnija Direktīvas 2000/31/EK (3) 14. panta nozīmē, tādējādi to nevar saukt pie atbildības pirms preču zīmes īpašnieks to ir informējis, ka reklāmas izvietotājs ļaunprātīgi izmanto tā apzīmējumu?

      (1)  OV 1989, L 40, 1. lpp.

      (2)  OV 1994, L 11, 1. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīva 2000/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) (OV L 178, 1. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 30. jūnijā lietā T-186/02: BMI Bertollo Srl pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumu procedūra — Agrākā vārdiskā preču zīme DIESEL — Kopienas grafiskās preču zīmes DIESELIT pieteikums — Relatīvais atteikuma pamats — Maldināšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/19

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 30. jūnijā
   lietā T-186/02: BMI Bertollo Srl pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu procedūra - Agrākā vārdiskā preču zīme DIESEL - Kopienas grafiskās preču zīmes DIESELIT pieteikums - Relatīvais atteikuma pamats - Maldināšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2004/C 239/38)
   Tiesvedības valoda: itāļu
   Lietā T-186/02 BMI Bertollo Srl, kas veic uzņēmējdarbību Pianezze San Lorenzo (Itālija), ko pārstāv F. Tedeschini, M. Pinnarò, P. Santer, V. Corbeddu un M. Bertuccelli, advokāti, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis O. Montalto), otram lietas dalībniekam ITSB Apelāciju padomē, kas ir iestājies lietā Pirmās instances tiesā, esot šādam: Diesel SpA, kas veic uzņēmējdarbību Molvenā, (Itālija), ko pārstāv G. Bozzola un C. Bellomunno, advokāti, par prasību, kas celta pret ITSB trešās Apelāciju padomes 2002. gada 19. marta lēmumu (lieta R 525/2001-3), kas attiecas uz iebildumu procedūru starp BMI Bertollo Srl un Diesel SpA, Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs H. Legal, tiesnese V. Tiili un tiesnesis M. Vilaras, sekretārs B. Pastor, sekretāra palīgs, 2004. gada 30. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               Prasību noraidīt.

               2.

               Piespriest prasītājam atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 191, 10.8.2002.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 17. februārī lietā C-134/03 (Giudice di pace di Denova-Voltri lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Viacom Outdoor Srl pret Giotto Immobielier SARL (Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Konkurence — Reklāmas materiālu izvietošanas pakalpojumi — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko paredzēts pašvaldības nodoklis par reklāmas izvietošanu — Pašvaldību sniegtais informatīvu materiālu izvietošanas pakalpojums — Pašvaldību tiesības reglamentēt informatīvu materiālu izvietošanas pakalpojumu sniegšanu — Nediskriminējoša iekšēja aplikšana ar nodokļiem)

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 17. februārī
   lietā C-134/03 (Giudice di pace di Denova-Voltri lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Viacom Outdoor Srl pret Giotto Immobielier SARL
       (1)

   (Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Konkurence - Reklāmas materiālu izvietošanas pakalpojumi - Valsts tiesiskais regulējums, ar ko paredzēts pašvaldības nodoklis par reklāmas izvietošanu - Pašvaldību sniegtais informatīvu materiālu izvietošanas pakalpojums - Pašvaldību tiesības reglamentēt informatīvu materiālu izvietošanas pakalpojumu sniegšanu - Nediskriminējoša iekšēja aplikšana ar nodokļiem)
   (2005/C 93/03)
   tiesvedības valoda - itāļu
   Lietā C-134/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Giudice di pace di Denova-Voltri (Itālija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 10. martā un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 25. martā tiesvedībā Viacom Outdoor Srl pret Giotto Immobielier SARL, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas (referents), tiesneši A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský un U. Lõhmus, ģenerāladvokāte J. Kokott, sekretāre L. Hewlett, 2005. gada 17. februārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prejudiciālie jautājumi par EKL 82., 86., 87. un 88. panta interpretāciju ir nepieņemami;

               2)

               EKL 49. pants neaizliedz iekasēt pašvaldības nodokli par reklāmas izvietošanu, kas paredzēts 1993. gada 15. novembradecreto legislativo No 507 – Revisione ed armonizzazione dell'imposta comunale sulla pubblicità e del diritto sulle pubbliche affissioni (decreto legislativo No 507 – ar kuru pārskata un saskaņo pašvaldības nodokli par reklāmas izvietošanu un nodevu par informatīvu materiālu izvietošanu).

      (1)  OV C 146, 21.06.2003.


title: Lieta T-698/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 22. septembra spriedumu lietā F-83/14 Silvan/Komisija 2015. gada 2. decembrī iesniedza Juha Tapio Silvan

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/28

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 22. septembra spriedumu lietā F-83/14 Silvan/Komisija 2015. gada 2. decembrī iesniedza Juha Tapio Silvan

   (Lieta T-698/15 P)
   (2016/C 059/31)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Juha Tapio Silvan (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – N. de Montigny un J.-N. Louis, avocats)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               nospriest, ka:

                           —

                           Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2015. gada 22. septembra spriedums lietā F-83/14 (Tapio Silvan/Komisija) ir atcelts;

               —

               pieņemot jaunus noteikumus, atzīt un nospriest, ka:

                           —

                           lēmums par prasītāja nepaaugstināšanu amatā ir atcelts;

                           —

                           Komisijai jāatlīdzina tiesāšanas izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza trīs pamatus.

               1.

               Pirmais pamats ir par izvirzīto pamatu un iesniegto pierādījumu pieņemamību un tam ir divas daļas:

                           —

                           pirmā daļa, kas attiecas uz procesuālo normu pārkāpumu un Civildienesta tiesas (CDT) pieļautu kļūdu tiesību normu piemērošanā, atzīstot pamata nepieņemamību, kas attiecas uz iecēlējinstitūcijas neveiktu nopelnu salīdzinošu vērtējumu;

                           —

                           otrā daļa, kas attiecas uz CDT pieļautu kļūdu tiesību piemērošanā, nevērtējot iesniedzēja iesniegtos pierādījumus par iecēlējinstitūcijas neveiktu nopelnu salīdzinošu vērtējumu nevienā no amatā paaugstināšanas stadijām.

               2.

               Otrais pamats attiecas uz 45. panta pārkāpumu un neveiktu nopelnu salīdzinošu vērtējumu un tam ir divas daļas:

                           —

                           pirmā daļa, pirmkārt, attiecas uz CDT pieļautu kļūdu tiesību piemērošanā, analizējot iesniegtos dokumentus, un lietas dalībnieku iesniegto pierādījumu sagrozīšanu, efektīvas pārbaudes tiesā neesamību, kā arī pamatojuma neesamību, un, otrkārt, kļūdu vērtējumā, pamatojuma neesamību, efektīvas pārbaudes tiesā neesamību un pierādījumu sagrozīšanu.

                           —

                           otrā daļa, pirmkārt, attiecas uz kļūdu tiesību piemērošanā, vērtējot prasītāja formulētos pamatus, jo CDT uzskatīja, ka prasītājs nav izvirzījis iebildi par Eiropas Komisijas 2011. gada 14. novembrī pieņemto Civildienesta noteikumu 45. panta vispārīgo īstenošanas noteikumu C(2011) 8190 prettiesiskumu, jo Paaugstināšanas amatā komitejas stadijā neesot paredzēts nekāds salīdzinošs vērtējums, un, otrkārt, kļūdu vērtējumā un iesniegto pierādījumu sagrozīšanu.

               3.

               Trešais pamats attiecas uz kļūdu vērtējumā, analizējot nopelnus, un tam ir divas daļas:

                           —

                           pirmā daļa attiecas uz CDT pieļautu kļūdu tiesību piemērošanā, vērtējot pierādījumu nastu;

                           —

                           otrā daļa attiecas uz kļūdu vērtējumā un iesniegto pierādījumu sagrozīšanu.


title: Apvienotās lietas no C-471/09 P līdz C-473/09 P: Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 28. jūlija spriedums — Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-471/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-472/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-473/09 P)/Eiropas Komisija, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Camara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Apelācija — Valsts atbalsts — Prasība atcelt tiesību aktu — Komisijas lēmumi par valsts atbalsta shēmām, ko Spānija īstenojusi par labu uzņēmumiem Biskajas (Vizcaya), Alavas (Álava) un Gipuskojas (Guipúzcoa) provincēs — Nodokļa atlaide 45 % apmērā no ieguldījumiem — Tiesiskā paļāvība — Samērīguma princips — Tiesiskās drošības un labas pārvaldības principi — Saprātīga termiņa ievērošana — Nepaziņošana)

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/4

         Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 28. jūlija spriedums — Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-471/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-472/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-473/09 P)/Eiropas Komisija, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Camara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask)

   (Apvienotās lietas no C-471/09 P līdz C-473/09 P) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Prasība atcelt tiesību aktu - Komisijas lēmumi par valsts atbalsta shēmām, ko Spānija īstenojusi par labu uzņēmumiem Biskajas (Vizcaya), Alavas (Álava) un Gipuskojas (Guipúzcoa) provincēs - Nodokļa atlaide 45 % apmērā no ieguldījumiem - Tiesiskā paļāvība - Samērīguma princips - Tiesiskās drošības un labas pārvaldības principi - Saprātīga termiņa ievērošana - Nepaziņošana)
   2011/C 298/05
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-471/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-472/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-473/09 P) (pārstāvji — I. Sáenz-Cortabarría Fernández un M. Morales Isasi, abogados)

      Citi lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un C. Urraca Caviedes), Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (pārstāvji — I. Sáenz-Cortabarría Fernández un M. Morales Isasi, abogados), Comunidad Autónoma de la Rioja (pārstāvji — J. M. Criado Gámez un E. Martínez Aguirre, abogados), Camara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa (pārstāvji — I. Sáenz-Cortabarría Fernández un M. Morales Isasi, abogados), Confederación Empresarial Vasca (Confebask)

      Persona, kas iestājusies lietā apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāve — N. Díaz Abad)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzības par Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2009. gada 9. septembra spriedumu apvienotajās lietās no T-227/01 līdz T-229/01, T-265/01, T-266/01 un T-270/01 Diputación Foral de Álava un Gobierno Vasco u.c./Komisija, kurā Pirmās instances tiesa noraidīja lietās T-227/01 un T-265/01 prasību atcelt Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmumu 2002/820/EK par valsts atbalsta shēmu, ko Spānija īstenojusi par labu uzņēmumiem Alavas provincē nodokļa atlaides 45 % apmērā no ieguldījumiem formā (OV 2002, L 296, 1. lpp.), lietās T-228/01 un T-266/01 prasību atcelt Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmumu 2003/27/EK par valsts atbalsta shēmu, ko Spānija īstenojusi par labu uzņēmumiem Biskajas provincē nodokļa atlaides 45 % apmērā no ieguldījumiem formā (OV 2003, L 17, 1. lpp.), un lietās T-229/01 un T-270/01 prasību atcelt Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmumu 2002/894/EK par valsts atbalsta shēmu, ko Spānija īstenojusi par labu uzņēmumiem Gipuskojas provincē nodokļa atlaides 45 % apmērā no ieguldījumiem formā (OV 2002, L 314, 26. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt galvenās apelācijas sūdzības un pretapelācijas sūdzības;

               2)

               Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava un Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa ar šīm apelācijas sūdzībām saistītos tiesāšanās izdevumus sedz vienādās daļās;

               3)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanas izdevumus pati.

      (1)  OV C 37, 13.02.2010.


title: Lieta T-434/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. oktobrī — Centrotherm Systemtechnik /ITSB — centrotherm Clean Solutions ( CENTROTHERM )

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/40

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. oktobrī — Centrotherm Systemtechnik/ITSB — centrotherm Clean Solutions (“CENTROTHERM”)
   (Lieta T-434/09)
   2009/C 312/67
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Centrotherm Systemtechnik GmbH, Brilon (Vācija) (pārstāvis — J. Albrecht, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG, Blaubeuren (Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 25. augusta lēmumu lietā R 6/2008-4 atcelt tiktāl, ciktāl pieteikums atzīt [preču zīmi] par atceltu tika apmierināts;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               attiecīgajā gadījumā piespriest personai, kas, iestājusies lietā, atlīdzināt ar iestāšanos lietā saistītos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiskā preču zīme “CENTROTHERM” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 11., 17., 19. un 42. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 1 301 019)

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG

      Anulēšanas nodaļas lēmums: Kopienas preču zīmi atzīt par atceltu

      Apelāciju padomes lēmums: Anulēšanas nodaļas lēmumu daļēji atcelt un Kopienas preču zīmi daļēji atzīt par atceltu

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 57. panta 5. punkta, lasot to kopsakarā ar 51. panta 1. un 2. punktu, pārkāpums, jo termiņā iesniegtos izmantošanas pierādījumus atbildētājs esot izvērtējis nepietiekami;

               —

               pienākuma noskaidrot lietas apstākļus pēc savas iniciatīvas pārkāpums;

               —

               Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 1. un 2. punkta un 57. panta 1. punkta, kā arī Regulas (EK) Nr. 2868/95 (2) 40. noteikuma 5. punkta pārkāpums, jo līdz ar apelācijas sūdzības pamatojumu papildus iesniegtos pierādījumus atbildētājs neesot ņēmis vērā;

               —

               kļūda vērtējumā, jo papildus iesniegtie pierādījumi esot bijis jāņem vērā pat tad, ja tie ir iesniegti ar nokavējumu;

               —

               pakārtoti, Regulas Nr. 2868/95 40. noteikuma 5. punkta nepiemērojamība atbilstoši EKL 241. pantam, jo ar to tiekot pārkāpts Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts un 57. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar 51. panta 1. punktu un 162. panta 1. punktu, EKL 202. pants, kā arī vispārējie Kopienu tiesību principi, it īpaši samērīguma principa tiesiskās valsts pamatnoteikums, īpašuma tiesību pamattiesības un tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1995. gada 13. decemnbra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 1. lpp.).


title: Lieta T-181/11: Prasība, kas celta 2011. gada 23. martā — Chivas/ITSB — Glencairn Scotch Whisky ( “LIVE WITH CHIVALRY” )

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/28

         Prasība, kas celta 2011. gada 23. martā — Chivas/ITSB — Glencairn Scotch Whisky (“LIVE WITH CHIVALRY”)
   (Lieta T-181/11)
   2011/C 152/50
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chivas Holdings (IP) Ltd (Renfrewshire, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — A. Carboni, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glāzgova, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 12. janvāra lēmumu lietā R 1263/2010-1 un nodot pieteikumu atpakaļ izskatīšanai ITSB; un

               —

               piespriest atbildētājam un personām, kas iestājušās lietā, segt savus tiesāšanās izdevumus, kā arī tos izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā un procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “LIVE WITH CHIVALRY” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 33., 35. un 41. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6616569

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Apvienotās Karalistes grafiskas preču zīmes “CHIVALRY” reģistrācija Nr. 1293610 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē; Apvienotās Karalistes grafiskas preču zīmes “CHIVALRY SPECIAL RESERVE SCOTCH WHISKY” reģistrācija Nr. 2468527 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē; nereģistrēta Apvienotās Karalistes preču zīme, kas ir vārds “CHIVALRY”, attiecībā uz “Scotch whisky”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta un 75. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome: (i) esot kļūdaini veikusi faktu konstatējumu par konkrētās sabiedrības daļas pazīmēm un neesot pamatojusi minēto konstatējumu; (ii) pakārtoti (i) prasības pamatam: konstatējot, ka konkrētais patērētājs “īpaši apzinās preču zīmi un ir tai uzticīgs”, kļūdaini neesot ņēmusi vērā, ka tādas pazīmes paaugstinot konkrētā patērētāja uzmanību un atbilstoši samazinot sajaukšanas iespējas rašanos; (iii) neesot vai esot nepietiekami ņēmusi vērā aplūkojamo preču zīmju atšķirīgo raksturu un mērķus; (iv) neesot ņēmusi vērā svarīgas norādes, kuras ir sniegusi Tiesa, un esot izvēlējusies nepareizu pieeju preču zīmju salīdzināšanā; (v) esot veltījusi pārmērīgu uzmanību prasītājas preču zīmē esošajam vārdam “CHIVALRY” un ignorējusi preču zīmju vizuālās atšķirības; (vi) esot kļūdaini uzskatījusi, ka preču zīmju fonētisko salīdzinājumu var vērtēt tāpat kā vizuālo salīdzinājumu; (vii) esot pieļāvusi kļūdu, savu analīzi par preču zīmju konceptuālo līdzību ierobežojot vai attiecinot uz vienīgo vārdu “CHIVALRY”, kas ir redzams katrā preču zīmē; un (viii) esot nepareizi novērtējusi sajaukšanas iespēju.


title: Lieta C-424/15: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 19. oktobra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Xabier Ormaetxea Garai, Bernardo Lorenzo Almendros/Administración del Estado Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Elektronisko sakaru tīkli un pakalpojumi — Direktīva 2002/21/EK — 3. pants — Valsts regulatīvo iestāžu objektivitāte un neatkarība — Institucionāla reforma — Valsts regulatīvās iestādes apvienošana ar citām regulatīvām iestādēm — Pievienotās valsts regulatīvās iestādes priekšsēdētāja un padomnieka atlaišana pirms to pilnvaru termiņa beigām — Valsts tiesībās neparedzēts atlaišanas pamats

text:
               19.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 475/6

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 19. oktobra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Xabier Ormaetxea Garai, Bernardo Lorenzo Almendros/Administración del Estado

   (Lieta C-424/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Elektronisko sakaru tīkli un pakalpojumi - Direktīva 2002/21/EK - 3. pants - Valsts regulatīvo iestāžu objektivitāte un neatkarība - Institucionāla reforma - Valsts regulatīvās iestādes apvienošana ar citām regulatīvām iestādēm - Pievienotās valsts regulatīvās iestādes priekšsēdētāja un padomnieka atlaišana pirms to pilnvaru termiņa beigām - Valsts tiesībās neparedzēts atlaišanas pamats)
   (2016/C 475/08)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Xabier Ormaetxea Garai, Bernardo Lorenzo Almendros

      Atbildētāja: Administración del Estado

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvu 2009/140/EK, jāinterpretē tādējādi, ka tā principā atļauj valsts tiesību aktus, ar kuriem tiek apvienota valsts regulatīvā iestāde Direktīvas 2002/21, ko groza ar Direktīvu 2009/140, izpratnē ar citām valsts regulatīvajām iestādēm, tādām kā tās, kuras ir atbildīgas par konkurenci, pasta un enerģijas nozari, lai izveidotu daudznozaru regulatīvo organizāciju, kurai tostarp uzdod no valsts regulatīvās iestādes šīs grozītās direktīvas izpratnē pārņemtos uzdevumus, ar atrunu, ka šo uzdevumu izpildē šī organizācija atbilst tajā paredzētajiem nosacījumiem par kompetenci, neatkarību, objektivitāti un pārskatāmību un ka tās pieņemtos lēmumus var efektīvi pārsūdzēt no ieinteresētajām pusēm neatkarīgā iestādē, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai;

               2)

               Direktīvas 2002/21, ko groza ar Direktīvu 2009/140, 3. panta 3.a punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj to, ka tikai institucionālas reformas dēļ, kuras rezultātā par ex ante tirgus regulēšanu vai uzņēmumu domstarpību atrisināšanu atbildīgā valsts regulatīvā iestāde tika apvienota ar citām valsts regulatīvajām iestādēm, lai izveidotu vienu daudznozaru regulatīvo organizāciju, kurai tostarp tiek uzticēti no valsts regulatīvās iestādes šīs grozītās direktīvas izpratnē pārņemtie pienākumi, apvienotās valsts regulatīvās iestādes priekšsēdētājs un padomnieks tika atlaisti no amata pirms viņu pilnvaru termiņa beigām, ja nav paredzētas tiesību normas, ar ko garantē, ka šāda atlaišana nekaitē viņu neatkarībai un objektivitātei.

      (1)  OV C 363, 3.11.2015.


title: Lieta C-409/05: Tiesas (virspalāta) 2009. gada 15. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Militārā aprīkojuma imports, nemaksājot nodokļus)

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/5

         Tiesas (virspalāta) 2009. gada 15. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-409/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Militārā aprīkojuma imports, nemaksājot nodokļus)
   2010/C 51/06
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Cattabriga, D. Triantafyllou, H. Støvlbæk un G. Wilms)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji —A. Samoni-Rantou, E.-M. Mamouna un K. Boskovits)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste, (pārstāvis — J. Bering Liisberg), Itālijas Republika (pārstāvji — I. M. Braguglia, pārstāvis, un G. De Bellis, avvocato dello Stato), Portugāles Republika (pārstāvji — C. Guerra Santos, L. Inez Fernandes un J. Gomes), Somijas Republika (pārstāvji — J. Heliskoski un A. Guimaraes-Purokoski)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — 2., 9., 10. un 11. panta pārkāpums Padomes 1989. gada 29. maija Regulā (EEK, Euratom) Nr. 1552/89, ar ko īsteno Lēmumu 88/376/EEK, Euratom, par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 155, 1. lpp), un par laika posmu pēc 2000. gada 31. maija — Padomes 2000. gada 22. maija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom, par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 130, 1. lpp.), 2., 9., 10. un 11. panta pārkāpums — Militārā aprīkojuma imports, nemaksājot nodokļus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atsakoties aprēķināt un samaksāt Eiropas Kopienu Komisijai pašu resursus, kuri netika iekasēti laikposmā no 1998. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim, attiecībā uz militārā aprīkojuma importu, atbrīvojot to no muitas nodokļiem, kā arī atsakoties pārskaitīt nokavējuma procentus saistībā ar šo pašu resursu neiemaksāšanu Eiropas Kopienu Komisijai, Grieķijas Republika attiecīgi līdz 2000. gada 31. maijam nav izpildījusi pienākumus, kas paredzēti Padomes 1989. gada 29. maija Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1552/89 par Lēmuma 88/376/EEK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu piemērošanu, kas grozīta ar Padomes 1996. gada 8. jūlija Regulu (Euratom, EK) Nr. 1355/96, 2. un 9.–11. pantā, kā arī pēc šī datuma — tajos pašos Padomes 2000. gada 22. maija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu, pantos;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Dānijas Karaliste, Itālijas Republika, Portugāles Republika un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 10, 14.01.2006.


title: Lieta T-349/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 24. novembra spriedums – CG/EUIPO – Perry Ellis International Group (“P PRO PLAYER”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “P PRO PLAYER” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības un valsts grafiskas preču zīmes “P” un “P PROTECTIVE” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/31

         Vispārējās tiesas 2016. gada 24. novembra spriedums – CG/EUIPO – Perry Ellis International Group (“P PRO PLAYER”)
   (Lieta T-349/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “P PRO PLAYER” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības un valsts grafiskas preču zīmes “P” un “P PROTECTIVE” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 014/37)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CG Verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Vācija) (pārstāvis – T. Körber, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – D. Stoyanova-Valchanova un M. Fischer)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Perry Ellis International Group Holdings Ltd (Nassau, Bahamas) (pārstāvji – O. Günzel un V. Ahmann, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 28. aprīļa lēmumu lietā R 2439/2014-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Perry Ellis International Group Holdings un CG Verwaltunggsgesellschaft

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               CG Verwaltungsgesellschaft mbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Perry Ellis International Group Holdings Ltd tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 294, 7.9.2015.


title: Lieta C-310/13: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 20. novembra spriedums ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Novo Nordisk Pharma GmbH/S Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 85/374/EEK — Patērētāju tiesību aizsardzība — Atbildība par produktiem ar trūkumiem — Direktīvas materiālā piemērošanas joma — Īpaša atbildības sistēma, kas pastāvēja direktīvas paziņošanas datumā — Valsts atbildības sistēmas, kas atļauj saņemt informāciju par zāļu blakusparādībām, pieļaujamība

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/5

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 20. novembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Novo Nordisk Pharma GmbH/S

   (Lieta C-310/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 85/374/EEK - Patērētāju tiesību aizsardzība - Atbildība par produktiem ar trūkumiem - Direktīvas materiālā piemērošanas joma - Īpaša atbildības sistēma, kas pastāvēja direktīvas paziņošanas datumā - Valsts atbildības sistēmas, kas atļauj saņemt informāciju par zāļu blakusparādībām, pieļaujamība)
   (2015/C 026/05)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Novo Nordisk Pharma GmbH

      Atbildētāja: S

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1985. gada 25. jūlija Direktīva 85/374/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz atbildību par produktiem ar trūkumiem, kas ir grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 10. maija Direktīvu 1999/34/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neliedz tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir pamatlietā, ar kuru ir izveidota īpaša atbildības sistēma šīs direktīvas 13. panta izpratnē, kas pēc šī regulējuma grozīšanas, kura notikusi pēc šīs direktīvas paziņošanas attiecīgajai dalībvalstij datuma, paredz, ka patērētājam ir tiesības prasīt zāļu ražotajam informāciju par šī produkta blakusparādībām.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.


title: Lieta C-39/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. janvārī iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) – Argenta Spaarbank NV/Belgische Staat

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. janvārī iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) – Argenta Spaarbank NV/Belgische Staat

   (Lieta C-39/16)
   (2016/C 136/18)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Argenta Spaarbank NV

      Atbildētāja: Belgische Staat

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai WIB92 198. panta 10. punkts redakcijā, kas ir piemērojama attiecībā uz 2000. un 2001. nodokļu gadu, ir pretrunā 1990. gada 23. jūlija mātesuzņēmumu un meitasuzņēmumu direktīvas (Padomes Direktīva 90/435/EEK (1)) 4. panta 2. punktam, ciktāl WIB92 198. panta 10. punktā ir noteikts, ka procenti netiek uzskatīti par uzņēmējdarbības izdevumiem līdz summai, kas atbilst saskaņā ar WIB92 202. līdz 204. pantu atskaitāmajām dividendēm, ko sabiedrība saņem par kapitāla daļām, kuras to atsavināšanas brīdi tā nepārtraukti nav turējusi vismaz vienu gadu, un turklāt nav nozīmes tam, vai minētie procenti ir vai nav saistīti ar dalību (tās finansēšanu), par ko ir saņemtas atskaitāmās dividendes?

               2)

               Vai WIB92 198. panta 10. punkts redakcijā, kas ir piemērojama attiecībā uz 2000. un 2001. nodokļu gadu, ir noteikums, kas pieņemts, lai novērstu krāpšanu un stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu 1990. gada 23. jūlija mātesuzņēmumu un meitasuzņēmumu direktīvas (Padomes Direktīva 90/435/EEK) 1. panta 2. punkta izpratnē, un, ja atbilde ir apstiprinoša, vai šajā gadījumā WIB92 198. panta 10. punkts pārsniedz to, kas nepieciešams, lai novērstu šādu krāpšanu vai stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, ciktāl tajā ir noteikts, ka procenti netiek uzskatīti par uzņēmējdarbības izdevumiem līdz summai, kas atbilst saskaņā ar 202. līdz 204. pantu atskaitāmajām dividendēm, ko sabiedrība saņem par kapitāla daļām, kuras to atsavināšanas brīdi tā nepārtraukti nav turējusi vismaz vienu gadu, un turklāt nav nozīmes tam, vai minētie procenti ir vai nav saistīti ar dalību (tās finansēšanu), par ko ir saņemtas atskaitāmās dividendes?

      (1)  Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīva 90/435/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs (OV L 225, 6. lpp.).