title: Lieta C-568/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. septembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Staatssecretaris van Financiën/L.W. Geelen

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. septembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Staatssecretaris van Financiën/L.W. Geelen

   (Lieta C-568/17)
   (2017/C 424/33)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Kasācijas sūdzības iesniedzējs: Staatssecretaris van Financiën

      Atbildētājs kasācijas tiesvedībā: L. W. Geelen

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

                           a)

                           Vai Sestās direktīvas (1) 9. panta 2. punkta c) apakšpunkta pirmais ievilkums un 2006. gada PVN direktīvas (2) (līdz 2010. gada 1. janvārim spēkā esošajā redakcijā) 52. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka to piemērošanas jomā ietilpst arī interaktīvu erotisku priekšnesumu, izmantojot tīmekļkameru, nodrošināšana tiešraidē par atlīdzību?

                           b)

                           Ja atbilde uz pirmā jautājuma a) punktu ir apstiprinoša, vai formulējums “vieta, kur fiziski veic šos pakalpojumus” Sestās direktīvas 9. panta 2. punkta c) apakšpunktā un 2006. gada PVN direktīvas 52. panta ievaddaļā ir jāinterpretē tādējādi, ka noteicošā nozīme ir vietai, kurā modeļi uzstājas tīmekļkameras priekšā, vai vietai, kurā apmeklētāji aplūko attēlus, vai arī runa var būt par vēl kādu citu vietu?

               2)

               Vai Sestās direktīvas 9. panta 2. punkta e) apakšpunkta divpadsmitais ievilkums un 2006. gada PVN direktīvas (līdz 2010. gada 1. janvārim spēkā esošajā redakcijā) 56. panta 1. punkta k) apakšpunkts, lasot tos kopā ar 2005. gada PVN regulas (3) 11. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka interaktīvu erotisku priekšnesumu, izmantojot tīmekļkameru, nodrošināšana tiešraidē par atlīdzību var tikt uzskatīta par “elektroniski sniegtu pakalpojumu”?

               3)

               Ja atbildes gan uz pirmā jautājuma a) punktu, gan uz otro jautājumu ir apstiprinošas un, nosakot pakalpojuma sniegšanas vietu saskaņā ar direktīvu tiesību normām, ir jāizdara atšķirīgi secinājumi, kā tad ir nosakāma pakalpojuma sniegšanas vieta?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV 1977, L 145, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).

      (3)  Padomes 2005. gada 17. oktobra Regula (EK) Nr. 1777/2005, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 77/388/EEK par kopēju pievienotās vērtības nodokļu sistēmu (OV 2005, L 288, 1. lpp.).


title: Lieta C-598/16 P: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums – Viktor Fedorovych Yanukovych/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Polijas Republika Apelācija — Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā — Personu, vienību un organizāciju saraksts, uz kurām attiecas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Prasītāja uzvārda iekļaušana

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/13

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums – Viktor Fedorovych Yanukovych/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Polijas Republika
   (Lieta C-598/16 P) (1)

   (Apelācija - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Personu, vienību un organizāciju saraksts, uz kurām attiecas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja uzvārda iekļaušana)
   (2017/C 424/18)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Viktor Fedorovych Yanukovych (pārstāvis – T. Beazley, QC)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome, (pārstāvji – P. Mahnič Bruni un M. J.-P. Hix), Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji S. Bartelt un J. Norris-Usher, vēlāk E. Paasivirta un Norris-Usher), Polijas Republika

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Viktor Fedorovych Yanukovych sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 30, 30.1.2017.


title: Lieta C-579/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 3. oktobrī iesniedza Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austrija) – BUAK Bauarbeiter-, Urlaubs- u. Abfertigungskasse/Gradbeništvo Korana d.o.o.

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 3. oktobrī iesniedza Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austrija) – BUAK Bauarbeiter-, Urlaubs- u. Abfertigungskasse/Gradbeništvo Korana d.o.o.

   (Lieta C-579/17)
   (2017/C 424/34)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Arbeits- und Sozialgericht Wien

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: BUAK Bauarbeiter-, Urlaubs- u. Abfertigungskasse

      Atbildētājs: Gradbeništvo Korana d.o.o.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regulas (ES) Nr. 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1), 1. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesvedības, kurās tiek izskatīti Bauarbeiter-Urlaubs- und Abfertigungskasse [Būvniecības nozares darbinieku atvaļinājumu un atlaišanas pabalstu fonds] (turpmāk tekstā – “BUAK”) prasījumi par iemaksu veikšanu, kas izvirzīti pret darba devējiem sakarā ar darba ņēmēju, kuriem nav pastāvīgas darba vietas Austrijā, norīkošanu darbā vai viņu norīkošanu darbaspēka nodrošināšanas ietvaros uz Austriju, vai pret darba devējiem, kuru juridiskā adrese nav Austrijā, sakarā ar darba ņēmēju nodarbināšanu, kuru pastāvīgā darba vieta ir Austrijā, ir “civillietas un komerclietas”, kurās ir jāpiemēro iepriekš minētā regula, lai gan šie BUAK prasījumi attiecas uz iemaksām, proti, uz privāttiesiskām darba attiecībām un to mērķis ir nodrošināt ar privāttiesībām saistītās, no darba attiecībām ar darba devējiem izrietošās, darba ņēmēju tiesības uz atvaļinājumu un atvaļinājuma naudu, tomēr:

               —

               gan darba ņēmēju prasījumu apmērs pret BUAK par atvaļinājuma naudas izmaksu, gan BUAK prasījumu apmērs pret darba devējiem par iemaksu veikšanu netiek noteikts līgumā vai darba koplīgumā, bet gan federālā ministra rīkojumā,

               —

               iemaksas, kas darba devējiem ir jāmaksā BUAK, līdztekus izmaksu segšanai par darba ņēmējiem izmaksājamo atvaļinājuma naudu izmanto arī BUAK administratīvo izdevumu segšanai un

               —

                  BUAK saistībā ar tā šādu iemaksu prasījumu izvirzīšanu un izpildi ar likumu ir piešķirtas plašākas pilnvaras nekā privātpersonai, kas izpaužas tādējādi, ka:

                           —

                           darba devējiem ir pienākums iesniegt BUAK ziņojumus gan saistībā ar konkrētu gadījumu, gan regulāri katru mēnesi, izmantojot BUAK izveidotās komunikācijas sistēmas, līdzdarboties BUAK īstenotos kontroles pasākumos un atļaut tos veikt, nodrošināt BUAK piekļuvi darba samaksas, darījumu un citiem dokumentiem un sniegt BUAK vajadzīgo informāciju, kura neizpilde tiek sodīta ar naudas sodu, un

                           —

                           darba devēja ziņošanas pienākuma neizpildes gadījumā BUAK ir tiesības aprēķināt darba devēja veicamās iemaksas, pamatojoties uz paša veikto izziņu, turklāt šajā gadījumā BUAK ir tiesības saņemt iemaksas BUAK noteiktajā apmērā, neatkarīgi no norīkošanas vai attiecīgi nodarbinātības faktiskajiem apstākļiem?

      (1)  OV 2012, L 351, 1. lpp.


title: Lieta T-844/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner/EUIPO (“Klosterstoff”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Klosterstoff” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts) — EUIPO agrākā prakse

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/34

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner/EUIPO (“Klosterstoff”)
   (Lieta T-844/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Klosterstoff” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts) - EUIPO agrākā prakse)
   (2017/C 424/49)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG (Alpirsbahe [Alpirsbach], Vācija) (pārstāvji – W. Göpfert un S. Hofmann, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – A. Schifko)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 6. oktobra lēmumu lietā R 2064/2015-5 par pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “Klosterstoff” kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 38, 6.2.2017.


title: Lieta C-582/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. oktobrī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/H.

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. oktobrī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/H.

   (Lieta C-582/17)
   (2017/C 424/35)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Atbildētājs: H.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regula (ES) Nr. 604/2013 (1), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm [..], ir jāinterpretē tādējādi, ka tikai pirmajai dalībvalstij, kurā ir iesniegts starptautiskās aizsardzības pieteikums, ir uzticēts noteikt atbildīgo dalībvalsti, kas nozīmē, ka ārvalstnieks tikai šajā dalībvalstī atbilstoši Dublinas regulas 27. pantam var tiesiski vērsties pret Dublinas regulas III nodaļā paredzēta atbildības kritērija, tostarp, 9. panta, nepareizu piemērošanu?

      (1)  OV 2013, L 180, 31. lpp., turpmāk tekstā – “Dublinas regula”.


title: Lieta C-599/16 P: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums – Oleksandr Viktorovych Yanukovych/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija Apelācija — Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā — Personu, vienību un organizāciju saraksts, uz kurām attiecas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Prasītāja uzvārda iekļaušana

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/14

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums – Oleksandr Viktorovych Yanukovych/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija
   (Lieta C-599/16 P) (1)

   (Apelācija - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Personu, vienību un organizāciju saraksts, uz kurām attiecas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja uzvārda iekļaušana)
   (2017/C 424/19)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (pārstāvis – T. Beazley, QC)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – P. Mahnič Bruni un M. J.-P. Hix), Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji S. Bartelt un J. Norris-Usher, vēlāk E. Paasivirta un Norris-Usher)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Oleksandr Viktorovych Yanukovych sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 30, 30.1.2017.


title: Lieta T-857/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (Lielas glāzes forma) Eiropas Savienības preču zīme — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — Trīsdimensiju preču zīme — Lielas glāzes forma — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/35

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (Lielas glāzes forma)
   (Lieta T-857/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Trīsdimensiju preču zīme - Lielas glāzes forma - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   (2017/C 424/50)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG (Erding, Vācija) (pārstāvis – A. Hayn, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Hanne)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 20. septembra lēmumu lietā R 659/2016-2 attiecībā uz trīsdimensiju preču zīmes, ko veido lielas glāzes forma, starptautisku reģistrāciju, kuru attiecina uz Eiropas Savienību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 38, 6.2.2017.


title: Lieta C-583/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. oktobrī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/R.

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. oktobrī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/R.

   (Lieta C-583/17)
   (2017/C 424/36)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Atbildētāja: R.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regula (ES) Nr. 604/2013 (1), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm [..], ir jāinterpretē tādējādi, ka tikai pirmajai dalībvalstij, kurā ir iesniegts starptautiskās aizsardzības pieteikums, ir uzticēts noteikt atbildīgo dalībvalsti, kas nozīmē, ka ārvalstnieks tikai šajā dalībvalstī atbilstoši Dublinas regulas 27. pantam var tiesiski vērsties pret Dublinas regulas III nodaļā paredzēta atbildības kritērija, tostarp, 9. panta, nepareizu piemērošanu?

               2)

               Atbildot uz 1. jautājumu, cik liela nozīme ir tam, ka pirmajā dalībvalstī, kurā iesniegts starptautiskās aizsardzības pieteikums, jau ir pieņemts lēmums par šo pieteikumu vai arī ārvalstnieks priekšlaicīgi ir atsaucis savu pieteikumu?

      (1)  OV 2013, L 180, 31. lpp., turpmāk tekstā – “Dublinas regula”.


title: Lieta T-663/17: Prasība, kas celta 2017. gada 27. septembrī – Sahece un citi/VNV

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/44

         Prasība, kas celta 2017. gada 27. septembrī – Sahece un citi/VNV
   (Lieta T-663/17)
   (2017/C 424/65)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Sahece, SA (Carrión de los Céspedes, Spānija) un 20 citi prasītāji (pārstāvji – M. Romero Rey un I. Salama Salama, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               pamatojoties uz LESD 263. pantu, atzīt Vienotās noregulējuma valdes (VNV) 2017. gada 7. jūnija Lēmumu JUR/EES/2017/08, ar kuru tika nolemts pieņemt noregulējuma shēmu attiecībā uz Banco Popular Español, S.A., par spēkā neesošu;

               —

               saskaņā ar LESD 340. panta 2. punktu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 3. punktu piespriest Vienotai noregulējuma valdei atlīdzināt prasītājiem zaudējumus, kuru apmērs tiks noteikts pēc tam, kad tiks pilnībā saņemta pieprasītā informācija, un it īpaši – Deloitte starpposma ziņojums un citi neatkarīgu ekspertu ziņojumi, kas sniegti atbilstoši Regulai (ES) 806/2014, un kuriem tiek prasīta piekļuve;

               —

               atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 133. un 134. pantam piespriest Vienotājai noregulējuma valdei atlīdzināt šīs tiesvedības tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta C-531/15: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elda Otero Ramos/Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 92/85/EEK — 4. panta 1. punkts — Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība — Strādājoša sieviete, kas bērnu baro ar krūti — Darba vietas radīto risku novērtējums — Attiecīgās darbinieces veikta apstrīdēšana — Direktīva 2006/54/EK — 19. pants — Vienlīdzīga attieksme — Diskriminācija dzimuma dēļ — Pierādīšanas pienākums

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/2

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elda Otero Ramos/Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

   (Lieta C-531/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 92/85/EEK - 4. panta 1. punkts - Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība - Strādājoša sieviete, kas bērnu baro ar krūti - Darba vietas radīto risku novērtējums - Attiecīgās darbinieces veikta apstrīdēšana - Direktīva 2006/54/EK - 19. pants - Vienlīdzīga attieksme - Diskriminācija dzimuma dēļ - Pierādīšanas pienākums)
   (2017/C 424/02)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Elda Otero Ramos

      Atbildētājs: Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvas 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos 19. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams tādai situācijai kā pamatlietā esošā, kurā strādājoša sieviete, kas baro bērnu ar krūti, valsts tiesā vai jebkādā citā attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestādē apstrīd viņas darba vietas radīto risku novērtējumu, jo tas neesot veikts atbilstoši Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti, 4. panta 1. punktam;

               2)

               Direktīvas 2006/54 19. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā kā pamatlietā esošā attiecīgajai darbiniecei ir jāuzrāda fakti, pēc kuriem var secināt, ka tās darba vietas radīto risku novērtējums nav veikts atbilstoši Direktīvas 92/85 4. panta 1. punkta prasībām, un tādējādi ļauj pieņemt, ka pastāv tieša diskriminācija dzimuma dēļ Direktīvas 2006/54 izpratnē, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. Līdz ar to atbildētājam ir jāpierāda, ka minētais risku novērtējums ir veikts atbilstoši šīs tiesību normas prasībām un ka tādēļ nav pieļauts nediskriminācijas principa pārkāpums.

      (1)  OV C 429, 21.12.2015.


title: Lieta T-109/10: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. septembra rīkojums – Luksemburga/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — ERAF — Finanšu atbalsta samazināšana — Programma Interreg II /C “Reinas un Mēzas (Māsas) plūdi” — Lēmuma pieņemšanas termiņa neievērošana — Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums — Acīmredzami pamatota prasība

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/35

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. septembra rīkojums – Luksemburga/Komisija
   (Lieta T-109/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - ERAF - Finanšu atbalsta samazināšana - Programma Interreg II /C “Reinas un Mēzas (Māsas) plūdi” - Lēmuma pieņemšanas termiņa neievērošana - Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums - Acīmredzami pamatota prasība)
   (2017/C 424/51)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvji – sākotnēji C. Schiltz, pēc tam P. Frantzen, tad L. Delvaux un D. Holderer, un visbeidzot D. Holderer, kam palīdz P. Kinsch, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – W. Roels un A. Steiblytė)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Beļģijas Karaliste (pārstāvji – sākotnēji M. Jacobs un T. Materne, pēc tam M. Jacobs un visbeidzot M. Jacobs un J.-C. Halleux), Francijas Republika (pārstāvji – sākotnēji G. de Bergues un B. Messmer, pēc tam G. de Bergues un visbeidzot J. Bousin un D. Colas) un Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – sākotnēji C. Wissels, M. Noort un Y. de Vries, pēc tam M Noort, M. Bulterman un B. Koopman)

      Priekšmets

   Prasība, pamatojoties uz LESD 263. pantu, atcelt Komisijas 2009. gada 23. decembra Lēmumu C(2009) 10712, ar kuru samazina Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) finanšu atbalstu, kas piešķirts Kopienu iniciatīvas programmai Interreg II/C“Reinas un Mēzas (Māsas) plūdi” Beļģijas Karalistē, Vācijas Federatīvajā Republikā, Francijas Republikā, Luksemburgas Lielhercogistē un Nīderlandes Karalistē saskaņā ar Komisijas 1997. gada 18. decembra Lēmumu C(97) 3742 (FEDER Nr. 970010008), ciktāl tas attiecas uz Luksemburgas Lielhercogisti

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2009. gada 23. decembra Lēmumu C(2009) 10712, ar kuru samazina Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) finanšu atbalstu, kas piešķirts Kopienu iniciatīvas programmai Interreg II/C “Reinas un Mēzas (Māsas) plūdi” Beļģijas Karalistē, Vācijas Federatīvajā Republikā, Francijas Republikā, Luksemburgas Lielhercogistē un Nīderlandes Karalistē saskaņā ar Komisijas 1997. gada 18. decembra Lēmumu C(97) 3742 (FEDER Nr. 970010008), ciktāl tas attiecas uz Luksemburgas Lielhercogisti;

               2)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Luksemburgas Lielhercogistes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Beļģijas Karaliste, Francijas Republika un Nīderlandes Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 134, 22.5.2010.


title: Lieta C-192/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 12. oktobra rīkojums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Stephen Fisher, Anne Fisher, Peter Fisher/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — LESD 355. panta 3. punkts — Gibraltāra statuss — LESD 49. pants — LESD 63. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Kapitāla brīva aprite — Pilnībā iekšēja situācija

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/14

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 12. oktobra rīkojums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Stephen Fisher, Anne Fisher, Peter Fisher/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Lieta C-192/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - LESD 355. panta 3. punkts - Gibraltāra statuss - LESD 49. pants - LESD 63. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Kapitāla brīva aprite - Pilnībā iekšēja situācija)
   (2017/C 424/20)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Stephen Fisher, Anne Fisher un Peter Fisher

      Atbildētāji: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Piedaloties: Her Majesty’s Government of Gibraltar

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 355. panta 3. punkts, to lasot kopā ar LESD 49. vai 63. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka brīvības veikt uzņēmējdarbību vai kapitāla brīvas aprites īstenošana starp Apvienoto Karalisti un Gibraltāru, ko veic Apvienotās Karalistes valstspiederīgie, no Savienības tiesību viedokļa ir situācija, kurā visi elementi ir saistīti tikai ar vienu dalībvalsti.

      (1)  OV C 200, 6.6.2016.


title: Lieta T-664/17: Prasība, kas celta 2017. gada 27. septembrī – eSlovensko/Komisija

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/45

         Prasība, kas celta 2017. gada 27. septembrī – eSlovensko/Komisija
   (Lieta T-664/17)
   (2017/C 424/66)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: eSlovensko (Lučeneca, Slovākija) (pārstāvis – F. Branislav, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 21. jūnija lēmumu ARES (2017)3107844, ar kuru prasītāja tika izslēgta no dalības visās publiskā iepirkuma un dotācijas piešķiršanas procedūrās, kuras organizē atbilstoši Regulai Nr. 966/2012, un ar ko tai bija liegtas tiesības saņemt finansējumu, kuru piešķir atbilstoši Regulai 2015/323,

               —

               uzdot atbildētājai veikt jaunu auditu, kurā tiktu pārskatīts atbildētājas secinātais attiecībā uz pieļaujamajām izmaksām,

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka pilnvaras esot tikušas izmantotas ļaunprātīgi, un tas jo īpaši esot izpaudies juridiski nepareizā faktu un konstatējumu analīzē.

                           —

                           Prasītāja uzskata, ka Komisijas lēmumam nav pietiekoša pamata.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums neesot pietiekami pamatots.

                           —

                           Komisija acīmredzami nav pienācīgi un objektīvi izvērtējusi visus lietas apstākļus.


title: Lieta T-119/10: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. septembra rīkojums – Nīderlande/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — ERAF — Finanšu atbalsta samazināšana — Programma Interreg II/C “Reinas un Mēzas (Māsas) plūdi” — Lēmuma pieņemšanas termiņa neievērošana — Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums — Acīmredzami pamatota prasība

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/36

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. septembra rīkojums – Nīderlande/Komisija
   (Lieta T-119/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - ERAF - Finanšu atbalsta samazināšana - Programma Interreg II/C“Reinas un Mēzas (Māsas) plūdi” - Lēmuma pieņemšanas termiņa neievērošana - Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums - Acīmredzami pamatota prasība)
   (2017/C 424/52)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – sākotnēji Y. de Vries, J. Langer un C. Wissels, pēc tam J. Langer un M. Bulterman, un B. Koopman)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – W. Roels un A. Steiblytė)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Beļģijas Karaliste (pārstāvji – sākotnēji M. Jacobs un T. Materne, tad M. Jacobs un J.-C. Halleux) un Francijas Republika (pārstāvji – sākotnēji G. de Bergues un B. Messmer, tad J. Bousin un D. Colas)

      Priekšmets

   Prasība, pamatojoties uz LESD 263. pantu, atcelt Komisijas 2009. gada 23. decembra Lēmumu C(2009) 10712, ar kuru samazina Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) finanšu atbalstu, kas piešķirts Kopienu iniciatīvas programmai Interreg II/C“Reinas un Mēzas (Māsas) plūdi” Beļģijas Karalistē, Vācijas Federatīvajā Republikā, Francijas Republikā, Luksemburgas Lielhercogistē un Nīderlandes Karalistē saskaņā ar Komisijas 1997. gada 18. decembra Lēmumu C(97) 3742 (FEDER Nr. 970010008)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2009. gada 23. decembra Lēmumu C(2009) 10712, ar kuru samazina Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) finanšu atbalstu, kas piešķirts Kopienu iniciatīvas programmai Interreg II/C “Reinas un Mēzas (Māsas) plūdi” Beļģijas Karalistē, Vācijas Federatīvajā Republikā, Francijas Republikā, Luksemburgas Lielhercogistē un Nīderlandes Karalistē saskaņā ar Komisijas 1997. gada 18. decembra Lēmumu C(97) 3742 (FEDER Nr. 970010008), ciktāl tas attiecas uz Nīderlandes Karalisti;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Nīderlandes Karalistes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Beļģijas Karaliste un Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 113, 1.5.2010.


title: Lieta C-592/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 12. oktobrī iesniedza Vestre Landsret (Dānija) – Skatteministeriet/Baby Dan A/S

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 12. oktobrī iesniedza Vestre Landsret (Dānija) – Skatteministeriet/Baby Dan A/S

   (Lieta C-592/17)
   (2017/C 424/37)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Vestre Landsret

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Skatteministeriet

      Atbildētāja: Baby Dan A/S

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai vārpstiņas ar raksturīgām aprakstītajām īpašībām ir jāuzskata par bērnu drošības vārtiņu daļu?

                           —

                           Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiktu atbildēts apstiprinoši, proti, ka vārpstiņas būtu jāuzskata par bērnu drošības vārtiņu daļu, vai tās ir jāklasificē KN pozīcijā 9403 90 10 vai KN pozīcijā 7326 un pozīcijā 4421?

                           —

                           Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiktu atbildēts noliedzoši, proti, ka vārpstiņas nebūtu jāuzskata par bērnu drošības vārtiņu daļu, vai tās ir jāklasificē KN pozīcijā 7318 15 90 vai KN pozīcijā 7318 19 00?

               2)

               Ja vārpstiņas ar raksturīgām aprakstītajām īpašībām ir jāklasificē KN pozīcijā 7318 15 90, Tiesai tiek lūgts sniegt prejudiciālu nolēmumu par šādu jautājumu:

                           —

                           Vai Padomes 2009. gada 26. janvāra Regula (EK) Nr. 91/2009 (1), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, nav spēkā, pamatojoties uz to, ka PTO Apelācijas institūcija uzskata, ka Komisija un Padome ir balstījušās uz procesu, kas Eiropas Savienības ražošanas noteikšanu saistīja ar Savienības ražotāju vēlmi tikt iekļautiem izlasē un tikt pārbaudītiem, līdz ar to radot pašatlases procesu ražošanas nozarē, kas radīja būtisku izmeklēšanas un tās iznākuma izkropļošanas risku?

      (1)  Padomes 2009. gada 26. janvāra Regula (EK) Nr. 91/2009, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam (OV 2009, L 29, 1. lpp.).


title: Lieta C-549/16: Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 12. oktobra rīkojums (Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano/Palais Kaiserkron Srl Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma — Direktīva 2006/112/EK — 401. pants — Jēdziens “apgrozījuma nodoklis” — Komercdarbībai izmantotā nekustamā īpašuma noma — Reģistrācijas nodevas un PVN piemērošana

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/15

         Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 12. oktobra rīkojums (Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano/Palais Kaiserkron Srl

   (Lieta C-549/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 401. pants - Jēdziens “apgrozījuma nodoklis” - Komercdarbībai izmantotā nekustamā īpašuma noma - Reģistrācijas nodevas un PVN piemērošana)
   (2017/C 424/21)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano

      Atbildētāja: Palais Kaiserkron Srl

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 410. pants ir interpretējams tādējādi, ka ar to ir pieļauts iekasēt tādu proporcionālu reģistrācijas nodevu, kas ir jāmaksā par komercdarbībai izmantota nekustamā īpašuma nomu, kāda ir paredzēta pamatlietā aplūkotajā valsts tiesiskajā regulējumā, pat ja par šādu nomu ir jāmaksā arī pievienotās vērtības nodoklis.

      (1)  OV C 30, 30.1.2017.


title: Lieta C-611/17: Prasība, kas celta 2017. gada 23. oktobrī – Itālijas Republika/Eiropas Savienības Padome

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/26

         Prasība, kas celta 2017. gada 23. oktobrī – Itālijas Republika/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-611/17)
   (2017/C 424/38)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri un P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2017. gada 25. jūlija Regulu (ES) 2017/1398, ar ko Regulu (ES) 2017/127 groza attiecībā uz dažām zvejas iespējām un kas ir publicēta 2017. gada 29. jūlija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī L 199, konkrēti – gan atcelt šīs regulas 1. panta 2) punktu, ar kuru tiek izdarīti grozījumi Regulas (ES) 2017/127 ID pielikumā, gan pilnībā atcelt apstrīdētās regulas pielikuma 3. punktu (kurā ir izklāstīti Regulas (ES) 2017/127 ID pielikuma grozījumi) un tās preambulas 9.-12. apsvērumu;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

         Pirmais pamats: Padomes Lēmuma 86/238/EEK par Savienības pievienošanos Starptautiskajai konvencijai par tunzivju saglabāšanu Atlantijas okeānā 1. panta pārkāpums

   Nav bijis pienākuma pildīt Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijas (ICCAT) lēmumu par zobenzivs zvejas kvotām.

         Otrais pamats: pamatojuma nenorādīšana (LESD 296. panta otrā daļa)

   Katrā ziņā nav norādīts šā lēmuma pamatojums.

         Trešais pamats: LES 17. panta un Regulas Nr. 1380/2013 16. panta pārkāpums

   Lēmums ir pretrunā relatīvās stabilitātes principam un Savienības interesēm.

         Ceturtais pamats: atpakaļejoša spēka aizlieguma, tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principu pārkāpums

   Lēmums katrā ziņā nevarēja tikt piemērots attiecībā uz jau iesākušos zvejas sezonu.

         Piektais pamats: pamatojuma nenorādīšana (LESD 296. panta otrās daļas pārkāpums)

   Nav norādīts šā lēmuma pamatojums daļā, kurā par atsauces periodu KPN kvotas pārdalei dalībvalstu starpā ir izvēlēta 2012.–2015. gada četrgade.

         Sestais pamats: samērīguma principa (LES 5. pants) pārkāpums un kļūdains faktu izvērtējums

   Izslēgt no atsauces perioda 2010. un 2011. gadu ir pārmērīgi un kļūdaini, ņemot vērā mērķi nozvejas datos iekļaut tikai informāciju par regulāro nozveju.

         Septītais pamats: LESD 258. un 260. panta pārkāpums un kompetences neesamība

   Padomes kompetencē nav sodīt Itāliju par dreifējošo tīklu izmantošanu.

         Astotais pamats: labas pārvaldības principa (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants) un Regulas Nr. 1380/2013 16. panta pārkāpums.

   Par atsauces periodu nosakot 2012.–2015. gadu, Itālija ir nostādīta neizdevīgākā stāvoklī, jo tās zvejas kapacitāte ir samazināta, neievērojot relatīvas stabilitātes principu un neveicot pienācīgu izmeklēšanu.

         Devītais pamats: nediskriminācijas principa (LESD 18. pants) pārkāpums

   Ar šo samazinājumu tiek nepamatoti diskriminēti Itālijas zvejnieki.

         Desmitais pamats: atpakaļejoša spēka aizlieguma, tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principu pārkāpums

   Samazinājums katrā ziņā nevarēja tikt piemērots attiecībā uz jau iesākušos zvejas sezonu.


title: Lieta C-640/16: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 10. oktobra rīkojums – Greenpeace Energy eG/Eiropas Komisija Apelācija — Tiesas Reglamenta 181. pants — Valsts atbalsts — Prasība atcelt tiesību aktu — LESD 263. pants — Pieņemamība — Apvienotās Karalistes plānots atbalsts Hinkley Point C atomelektrostacijai — Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu — Locus standi — Prasītājs, kas nav skarts individuāli

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/16

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 10. oktobra rīkojums – Greenpeace Energy eG/Eiropas Komisija
   (Lieta C-640/16) (1)

   (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Valsts atbalsts - Prasība atcelt tiesību aktu - LESD 263. pants - Pieņemamība - Apvienotās Karalistes plānots atbalsts Hinkley Point C atomelektrostacijai - Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu - Locus standi - Prasītājs, kas nav skarts individuāli)
   (2017/C 424/22)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Greenpeace Energy eG (pārstāvji – D. Fouquet, J. Nysten un S. Michaels, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Blanck-Putz, P. Němečková un T. Maxian Rusche)

      Personas, kas iestājušās lietā Komisijas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji – D. Colas un J. Bousin), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis – D. Robertson)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Greenpeace Energy eG sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 38, 6.2.2017.


title: Lieta T-670/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. septembrī – LG Vaquero Aviación un citi/VNV

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/46

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. septembrī – LG Vaquero Aviación un citi/VNV
   (Lieta T-670/17)
   (2017/C 424/67)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: LG Vaquero Aviación, S.L. (Alcorcón, Spānija) un 15 citi prasītāji (pārstāvji – M. Romero Rey un I. Salama Salama, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               pamatojoties uz LESD 263. pantu, atzīt Vienotās noregulējuma valdes (VNV) 2017. gada 7. jūnija Lēmumu JUR/EES/2017/08, ar kuru tika nolemts pieņemt noregulējuma shēmu attiecībā uz Banco Popular Español, S.A., par spēkā neesošu;

               —

               saskaņā ar LESD 340. panta 2. punktu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 3. punktu piespriest Vienotai noregulējuma valdei atlīdzināt prasītājiem zaudējumus, kuru apmērs tiks noteikts pēc tam, kad tiks pilnībā saņemta pieprasītā informācija un, it īpaši Deloitte starpposma ziņojums un citi neatkarīgo ekspertu ziņojumi, kas sniegti atbilstoši Regulai (ES) 806/2014, un kuriem tiek prasīta piekļuve;

               —

               atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 133. un 134. pantam piespriest Vienotājai noregulējuma valdei atlīdzināt šīs tiesvedības tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta C-166/17: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 19. oktobra rīkojums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd./Santa Casa da Misericórdia de Lisboa Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 56. pants — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Ierobežojumi — Azartspēļu rīkošana ar interneta vietņu starpniecību — Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts valsts monopols — Tiesas Reglamenta 99. pants — Prejudiciāls jautājums, kas ir identisks jautājumam, par ko Tiesa jau ir lēmusi, vai uz kuru ir no judikatūras skaidri izsecināma atbilde — LESD 102. pants un 106. panta 1. punkts — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir aizliegta azartspēļu reklāma, šo aizliegumu neattiecinot uz tādām spēlēm, kuras organizē tikai viens operators, uz kuru attiecas stingra valsts kontrole un kuram ir piešķirtas ekskluzīvas tiesības šādas spēles organizēt — Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts — Acīmredzami nepieņemams jautājums

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/16

         Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 19. oktobra rīkojums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd./Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

   (Lieta C-166/17) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 56. pants - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Ierobežojumi - Azartspēļu rīkošana ar interneta vietņu starpniecību - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts valsts monopols - Tiesas Reglamenta 99. pants - Prejudiciāls jautājums, kas ir identisks jautājumam, par ko Tiesa jau ir lēmusi, vai uz kuru ir no judikatūras skaidri izsecināma atbilde - LESD 102. pants un 106. panta 1. punkts - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir aizliegta azartspēļu reklāma, šo aizliegumu neattiecinot uz tādām spēlēm, kuras organizē tikai viens operators, uz kuru attiecas stingra valsts kontrole un kuram ir piešķirtas ekskluzīvas tiesības šādas spēles organizēt - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts - Acīmredzami nepieņemams jautājums)
   (2017/C 424/23)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal de Justiça

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

      Atbildētājs: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Ar LESD 56. pantu tiek atļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, ar kuru operatoriem, kas veic uzņēmējdarbību citās dalībvalstīs, tiek aizliegts ar interneta vietnes starpniecību piedāvāt azartspēles, lai gan ar šo regulējumu ekskluzīvas tiesības šādi rīkoties ir piešķirtas vienam operatoram, uz kuru attiecas stingra valsts kontrole.

               2)

               Ar LESD 56. pantu tiek atļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, ar kuru tiek aizliegta azartspēļu reklāma, šo aizliegumu neattiecinot uz tādām spēlēm, kuras organizē tikai viens operators, kuram ir piešķirtas ekskluzīvas tiesības šādas spēles organizēt.

               3)

               Supremo Tribunal de Justiça (Augstākā tiesa, Portugāle) uzdotais pirmais, piektais, sestais, kā arī astotais līdz desmitais jautājums ir acīmredzami nepieņemams.

      (1)  OV C 202, 26.6.2017.


title: Lieta T-704/14: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – Marine Harvest/Komisija Konkurence — Koncentrācija — Lēmums, ar kuru uzlikts naudas sods par koncentrācijas veikšanu pirms tās paziņošanas un atļaušanas — Regulas (EK) Nr. 139/2004 4. panta 1. punkts, 7. panta 1. un 2. punkts un 14. pants — Nolaidība — Ne bis in idem princips — Pārkāpuma smagums — Naudas soda apmērs

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/28

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – Marine Harvest/Komisija
   (Lieta T-704/14) (1)

   (Konkurence - Koncentrācija - Lēmums, ar kuru uzlikts naudas sods par koncentrācijas veikšanu pirms tās paziņošanas un atļaušanas - Regulas (EK) Nr. 139/2004 4. panta 1. punkts, 7. panta 1. un 2. punkts un 14. pants - Nolaidība - Ne bis in idem princips - Pārkāpuma smagums - Naudas soda apmērs)
   (2017/C 424/39)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marine Harvest ASA (Bergena, Norvēģija) (pārstāvis – R. Subiotto, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji– M. Farley, C. Giolito un F. Jimeno Fernández)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu, galvenokārt, atcelt Komisijas 2014. gada 23. jūlija Lēmumu C(2014) 5089 final, ar ko uzliek naudas sodu par koncentrācijas īstenošanu, pārkāpjot Regulas (EK) Nr. 139/2004 4. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu (lieta COMP/M.7184 – Marine Harvest/Morpol), un, pakārtoti, atcelt vai samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Marine Harvest ASA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 409, 17.11.2014.


title: Lieta C-65/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums (Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Istanbul Lojistik Ltd/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Līgums, ar kuru izveido asociāciju starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju — 9. pants — EK un Turcijas Asociācijas Padomes Lēmums Nr. 1/95 — 4., 5. un 7. pants — Muitas savienība — Autopārvadājumi — Mehānisko transportlīdzekļu nodoklis — Smago kravas transportlīdzekļu, kas reģistrēti Turcijā un tranzītā šķērso Ungāriju, aplikšana ar nodokli

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/3

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums (Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Istanbul Lojistik Ltd/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

   (Lieta C-65/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Līgums, ar kuru izveido asociāciju starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju - 9. pants - EK un Turcijas Asociācijas Padomes Lēmums Nr. 1/95 - 4., 5. un 7. pants - Muitas savienība - Autopārvadājumi - Mehānisko transportlīdzekļu nodoklis - Smago kravas transportlīdzekļu, kas reģistrēti Turcijā un tranzītā šķērso Ungāriju, aplikšana ar nodokli)
   (2017/C 424/03)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Istanbul Lojistik Ltd

      Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Rezolutīvā daļa:

   EK un Turcijas Asociācijas padomes 1995. gada 22. decembra Lēmuma Nr. 1/95 par muitas savienības pēdējā posma īstenošanu 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds mehānisko transportlīdzekļu nodoklis kā pamatlietā, kas jāmaksā smago kravas transportlīdzekļu, kuri reģistrēti Turcijā un kuri šķērso Ungārijas teritoriju tranzītā, turētājiem, ir maksājums ar muitas nodokļiem līdzvērtīgu iedarbību šā panta nozīmē.

      (1)  OV C 175, 17.5.2016.


title: Lieta T-671/17: Prasība, kas celta 2017. gada 28. septembrī – Turbo-K International/EUIPO – Turbo-K (“TURBO-K”)

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/46

         Prasība, kas celta 2017. gada 28. septembrī – Turbo-K International/EUIPO – Turbo-K (“TURBO-K”)
   (Lieta T-671/17)
   (2017/C 424/68)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Turbo-K International Ltd (Birmingema, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – A. Norris, A. Muir Wood, Barristers)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Turbo-K Ltd (Vinčestera, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TURBO-K” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 458 039

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 14. jūlija lēmums lietā R 2135/2016-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un pilnībā noraidīt iebildumus pret preču zīmes reģistrēšanu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt izdevumus, kas prasītājai radušies saistībā ar šo apelācias sūdzību.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-746/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 17. oktobra rīkojums – Andreassons Åkeri u.c./Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Sociālais nodrošinājums — Komisijas lēmums noslēgt EU Pilot procedūru — Sūdzības izskatīšanas izbeigšana — Komisijas atteikums uzsākt procedūru sakarā ar pienākumu neizpildi — Nepārsūdzams akts — Tieša skāruma neesamība — Acīmredzama nepieņemamība — Pieteikums par rīkojuma izdošanu — Acīmredzama kompetences neesamība

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/37

         Vispārējās tiesas 2017. gada 17. oktobra rīkojums – Andreassons Åkeri u.c./Komisija
   (Lieta T-746/16) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Sociālais nodrošinājums - Komisijas lēmums noslēgt EU Pilot procedūru - Sūdzības izskatīšanas izbeigšana - Komisijas atteikums uzsākt procedūru sakarā ar pienākumu neizpildi - Nepārsūdzams akts - Tieša skāruma neesamība - Acīmredzama nepieņemamība - Pieteikums par rīkojuma izdošanu - Acīmredzama kompetences neesamība)
   (2017/C 424/53)
   Tiesvedības valoda – zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Andreassons Åkeri i Veddige AB (Veddige, Zviedrija), Luke Transport AB (Laholm, Zviedrija), Zimit Transportförmedling AB (Veddige) (pārstāvis – C. von Quitzow, profesors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Martin un K. Simonsson)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas lēmumu, kas ir ietverts 2016. gada 10. augusta vēstulē par EU Pilot 7504/15/EMPL procedūras iznākumu.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Andreassons Åkeri i Veddige AB, Luke Transport AB un Zimit Transportförmedling AB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 38, 6.2.2017.


title: Lieta C-101/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums (Curtea de Apel Cluj (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Paper Consult SRL/Direcţia Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bistriţa Năsăud Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Direktīva 2006/112/EK — Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Īstenošanas nosacījumi — 273. pants — Valsts pasākumi — Cīņa pret krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas — Rēķins, ko izdevis nodokļa maksātājs, kuru nodokļu administrācija ir atzinusi par “neaktīvu” — Krāpšanas risks — Tiesību uz atskaitīšanu atteikums — Samērīgums — Atteikums ņemt vērā pierādījumus par krāpšanas vai zaudējumu nodokļu jomā neesamību — Pasludināmā sprieduma iedarbības laikā ierobežošana — Neesamība

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/3

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums (Curtea de Apel Cluj (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Paper Consult SRL/Direcţia Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bistriţa Năsăud

   (Lieta C-101/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu - Īstenošanas nosacījumi - 273. pants - Valsts pasākumi - Cīņa pret krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas - Rēķins, ko izdevis nodokļa maksātājs, kuru nodokļu administrācija ir atzinusi par “neaktīvu” - Krāpšanas risks - Tiesību uz atskaitīšanu atteikums - Samērīgums - Atteikums ņemt vērā pierādījumus par krāpšanas vai zaudējumu nodokļu jomā neesamību - Pasludināmā sprieduma iedarbības laikā ierobežošana - Neesamība)
   (2017/C 424/04)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Cluj

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: SC Paper Consult SRL

      Atbildētājas: Direcţia Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bistriţa Năsăud

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds aplūkots pamatlietā, atbilstoši kuram nodokļa maksātājam tiek atteiktas tiesības uz pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanu, pamatojoties uz to, ka uzņēmēju, kurš tam sniedzis pakalpojumu, par ko izdots rēķins, kurā ir skaidri norādīti izdevumi un pievienotās vērtības nodoklis, dalībvalsts nodokļu administrācija ir atzinusi par neaktīvu, – turklāt tas ir darīts tādā veidā, ka par šo atzīšanu par neaktīvu ir zināms publiski un informācija par to jebkuram šīs valsts nodokļu maksātājam ir pieejama internetā –, ja šis tiesību uz nodokļa atskaitīšanu atteikums ir sistemātisks un galīgs, kas neļauj iesniegt pierādījumus par krāpšanas vai nodokļu ieņēmumu zuduma neesamību.

      (1)  OV C 175, 17.5.2016.


title: Lieta C-519/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 26. jūnija rīkojumu lietā T-181/16 L’Oréal/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) 2017. gada 30. augustā iesniedza L’Oréal

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 26. jūnija rīkojumu lietā T-181/16 L’Oréal/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) 2017. gada 30. augustā iesniedza L’Oréal

   (Lieta C-519/17 P)
   (2017/C 424/24)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: L’Oréal (pārstāvji – T. de Haan, P. Péters, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Guinot

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 26. jūnija rīkojumu lietā T-181/16, EU:T:2017:447;

               —

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai, un

               —

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu; pakārtoti – piespriest EUIPO atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus, kas ir radušies gan apelācijas tiesvedībā, gan arī tiesvedībā pirmajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Vispārējā tiesa esot sagrozījusi faktus un argumentus, ko apelācijas sūdzības iesniedzēja tajā bija izvirzījusi, un esot pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-675/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. septembrī – Aplicacions de Servei Monsan un citi/VNV

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/47

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. septembrī – Aplicacions de Servei Monsan un citi/VNV
   (Lieta T-675/17)
   (2017/C 424/69)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Aplicacions de Servei Monsan, SLU (Mollet del Vallés, Spānija) un 79 citi prasītāji) (pārstāvji – M. Romero Rey un I. Salama Salama, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               pamatojoties uz LESD 263. pantu, atzīt par spēkā neesošu Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija Lēmumu SRB/EES/2017/08 attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu sabiedrībai Banco Popular Español, S.A.;

               —

               saskaņā ar LESD 340. panta 2. punktu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 3. punktu piespriest Vienotai noregulējuma valdei atlīdzināt prasītājām nodarīto kaitējumu šādā apmērā:

                           i.

                           akcionāriem: Banco Popular akciju neto aktīvu vērtību, kuras skaitliskais radītājs tiks precīzi noteikts, ņemot vērā pielikuma A.5 pievienotā eksperta atzinuma papildinājumu, tiklīdz mums būs pieejami “neatkarīgo ekspertu” provizoriskais un gala vērtējums atbilstoši Regulas (ES) 806/2014 20. panta prasībām (eksperta atzinuma secinājumi, pielikums A.5.1, 106. lpp);

                           ii.

                           pirmā līmeņa kapitāla instrumentu turētājiem: summu, kas atbilst uz lēmuma pieņemšanas dienu aktualizētai obligāciju nominālvērtībai, pieskaitot attiecīgos kavējuma procentus, skaitot no minētā datuma līdz brīdim, kad attiecīgā summa tiks atmaksāta (eksperta atzinums, pielikums A.5.2, 105. lpp.);

                           iii.

                           otrā līmeņa kapitāla instrumentu turētājiem: summu, kas atbilst uz lēmuma pieņemšanas dienu aktualizētai obligāciju nominālvērtībai, pieskaitot attiecīgos kavējuma procentus, skaitot no minētā datuma līdz brīdim, kad attiecīgā summa tiks atmaksāta (eksperta atzinums, A.5-3., 12. lpp.);

               —

               atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 133. un 134. pantam piespriest Vienotājai noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-394/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – KPN/Komisija Konkurence — Koncentrācija — Nīderlandes televīzijas pakalpojumu un telekomunikāciju pakalpojumu tirgus — Lēmums, ar ko koncentrācija atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu un EEZ līgumu — Saistības — Pienākums norādīt pamatojumu — Attiecīgais tirgus — Vertikālā ietekme — Pārbaude tiesā

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/28

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – KPN/Komisija
   (Lieta T-394/15) (1)

   (Konkurence - Koncentrācija - Nīderlandes televīzijas pakalpojumu un telekomunikāciju pakalpojumu tirgus - Lēmums, ar ko koncentrācija atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu un EEZ līgumu - Saistības - Pienākums norādīt pamatojumu - Attiecīgais tirgus - Vertikālā ietekme - Pārbaude tiesā)
   (2017/C 424/40)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: KPN BV (Hāga, Nīderlande) (pārstāvji – J. de Pree, C. van der Hoeven un G. Hakopian, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Malferrari, J. Szczodrowski, H. van Vliet un F. van Schaik)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un kurā lūgts atcelt Komisijas 2014. gada 10. oktobra Lēmumu C(2014) 7241, final, ar ko koncentrāciju, kuras rezultātā Liberty Global plc iegūst pilnīgu kontroli pār Ziggo NV, atzīst par saderīgu ar iekšējo tirgu un EEZ līgumu (lieta COMP/M.7000 – Liberty Global/Ziggo) (OV 2015, C 145, 7. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2014. gada 10. oktobra Lēmumu C(2014) 7241, final, ar ko koncentrāciju, kuras rezultātā Liberty Global plc iegūst pilnīgu kontroli pār Ziggo NV, atzīst par saderīgu ar iekšējo tirgu un EEZ līgumu (lieta COMP/M.7000 – Liberty Global/Ziggo);

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 302, 14.9.2015.


title: Lieta T-678/17: Prasība, kas celta 2017. gada 3. oktobrī – Minera Catalano Aragonesa un Luengo Martínez/Komisija un VNV

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/48

         Prasība, kas celta 2017. gada 3. oktobrī – Minera Catalano Aragonesa un Luengo Martínez/Komisija un VNV
   (Lieta T-678/17)
   (2017/C 424/70)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Minera Catalano Aragonesa, SA (Ariñoteruel, Spānija) un Ángel Luengo Martínez (Saragosa [Zaragoza], Spānija) (pārstāvji – R. Montejo Pérez, F. Ferrara un F. Banti, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija lēmumu ar identifikācijas Nr. SRB/EES/2017/08 un Eiropas Komisijas 2017. gada 7. jūnija lēmumu ar identifikācijas Nr. 1246;

               —

               piespriest Vienotājai noregulējuma valdei un Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta C-194/16: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 17. oktobra spriedums (Riigikohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan/Svensk Handel AB Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (ES) Nr. 1215/2012 — 7. panta 2. punkts — Īpašā jurisdikcija lietās, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu — Juridiskas personas tiesību aizskārums, publicējot nepatiesu informāciju par šo personu internetā un nedzēšot attiecīgus komentārus — Kaitējuma rašanās vieta — Šīs personas interešu centrs

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/4

         Tiesas (virspalāta) 2017. gada 17. oktobra spriedums (Riigikohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan/Svensk Handel AB

   (Lieta C-194/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - 7. panta 2. punkts - Īpašā jurisdikcija lietās, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu - Juridiskas personas tiesību aizskārums, publicējot nepatiesu informāciju par šo personu internetā un nedzēšot attiecīgus komentārus - Kaitējuma rašanās vieta - Šīs personas interešu centrs)
   (2017/C 424/05)
   Tiesvedības valoda – igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Riigikohus

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan

      Atbildētāja: Svensk Handel AB

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regulas (ES) Nr. 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 7. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka juridiska persona, kuras personiskās tiesības ir aizskārusi nepatiesas informācijas par šo personu publicēšana internetā un attiecīgo komentāru neizdzēšana, var celt prasību labot informāciju, noteikt pienākumu dzēst komentārus un atlīdzināt visu nodarīto kaitējumu tās dalībvalsts tiesās, kurā atrodas tās interešu centrs.
               Ja attiecīgā juridiskā persona lielāko daļu savas darbības veic dalībvalstī, kas nav dalībvalsts, kurā ir tās juridiskā adrese, tad šī persona var iesūdzēt iespējamo tās tiesību aizskāruma izdarītāju tiesā šajā citā dalībvalstī kā vietā, kur kaitējums ir materializējies;

               2)

               Regulas Nr. 1215/2012 7. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka persona, kuras tiesības ir aizskārusi nepatiesas informācijas par šo personu publicēšana internetā un attiecīgo komentāru nedzēšana, nevar celt prasību labot nepatieso informāciju un dzēst šos komentārus ikvienā tās dalībvalsts tiesā, kuras teritorijā ir vai bija pieejama internetā publicētā informācija.

      (1)  OV C 211, 13.6.2016.


title: Lieta T-685/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – Sulayr Global Service/EUIPO – Sulayr Calidad (“sulayr GLOBAL SERVICE”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “sulayr GLOBAL SERVICE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “SULAYR” — Relatīvs atteikuma pamats — Pakalpojumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/29

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – Sulayr Global Service/EUIPO – Sulayr Calidad (“sulayr GLOBAL SERVICE”)
   (Lieta T-685/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “sulayr GLOBAL SERVICE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “SULAYR” - Relatīvs atteikuma pamats - Pakalpojumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   (2017/C 424/41)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sulayr Global Service, SL (Valle del Zalabi, Spānija) (pārstāvji – P. López Ronda, G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal un E. Armero Lavie, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – sākotnēji S. Palmero Cabezas, vēlāk – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Sulayr Calidad, SL (Granāda, Spānija) (pārstāvji – sākotnēji E. Bayo de Gispert un G. Hinarejos Mulliez, vēlāk G. Hinarejos Mulliez un I. Valdelomar Serrano, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 23. septembra lēmumu lietā R 149/2015-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sulayr Calidad un Sulayr Global Service

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 23. septembra lēmumu lietā R 149/2015-1 daļā, kurā apmierināti iebildumi, ciktāl tie izvirzīti pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz 40. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem;

               2)

               EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Sulayr Global Service, SL tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā;

               3)

               Sulayr Calidad, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā, kā arī atlīdzina nepieciešamos izdevumus, kas Sulayr Global Service radušies procesā EUIPO Apelācijas padomē.

      (1)  OV C 38, 1.2.2016.


title: Lieta T-528/17: Prasība, kas celta 2017. gada 7. augustā – Ballesté Torralba un citi/VNV

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/37

         Prasība, kas celta 2017. gada 7. augustā – Ballesté Torralba un citi/VNV
   (Lieta T-528/17)
   (2017/C 424/54)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: María Ballesté Torralba (Alkarasa [Alcarrás], Spānija), David Lozano Jiménez (Alkarasa), María Carmen Estruch Martínez (Alkarasa) un Ramón Ribes Jové (Alkarasa) (pārstāvis – E. Silva Pacheco, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               ar ex tunc iedarbību atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija lēmumu, tādējādi atceļot tā juridisko spēku un tiesiskās sekas;

               —

               piespriest atlīdzināt prasītājiem zaudējumus šādā apmērā: EUR 37 877 par labu prasītājiem 1, EUR 11 000 par labu prasītājiem 2 un EU 1 309,14 par labu María Ballesté Torralba.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta C-198/16 P: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums – Agriconsulting Europe SA/Eiropas Komisija Apelācija — Savienības ārpuslīgumiskā atbildība — Publisks pakalpojumu līgums — Operatīvs tehniskais atbalsts, lai izveidotu un pārvaldītu tīkla mehānismu Eiropas inovācijas partnerības “Lauksaimniecības ražīgums un ilgtspēja” īstenošanai — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Pārmērīgi zemas cenas piedāvājums — Procedūra atbilstoši sacīkstes principam

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/5

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums – Agriconsulting Europe SA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-198/16 P) (1)

   (Apelācija - Savienības ārpuslīgumiskā atbildība - Publisks pakalpojumu līgums - Operatīvs tehniskais atbalsts, lai izveidotu un pārvaldītu tīkla mehānismu Eiropas inovācijas partnerības “Lauksaimniecības ražīgums un ilgtspēja” īstenošanai - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Pārmērīgi zemas cenas piedāvājums - Procedūra atbilstoši sacīkstes principam)
   (2017/C 424/06)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Agriconsulting Europe SA (pārstāvis – R. Sciaudone, avvocato)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Di Paolo un F. Moro)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Agriconsulting Europe SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 279, 1.8.2016.


title: Lieta T-680/17: Prasība, kas celta 2017. gada 4. oktobrī – Helibética/VNV

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/49

         Prasība, kas celta 2017. gada 4. oktobrī – Helibética/VNV
   (Lieta T-680/17)
   (2017/C 424/72)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Helibética, SL (Alikante, Spānija) (pārstāvji – R. Vallina Hoset un A. Lois Perreau de Pinninck, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt Vienotās noregulējuma valdes ārpuslīgumisko atbildību un piespriest atlīdzināt zaudējumus par Vienotās noregulējuma valdes darbības un bezdarbības rezultātā prasītājai nodarīto kaitējumu saistībā ar prasītājas īpašumā bijušo BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A. obligāciju un vērtspapīru atsavināšanu;

               —

               piespriest Valdei izmaksāt EUR 50 000 prasītājai kā naudas summu, lai atlīdzinātu nodarīto kaitējumu (“prasītā summa”):

                           —

                           galvenokārt, veikto ieguldījumu atmaksu EUR 1 010 677,5 apmērā Banco Popular akcijās, vai alternatīvi,

                           —

                           pakārtoti saistībā ar iepriekšminēto – EUR 514 957;

               —

               noteikt palielināt prasīto summu par kompensācijas procentiem, sākot no 2017. gada 7. jūnija līdz sprieduma pasludināšanai šajā lietā;

               —

               noteikt palielināt prasīto summu par attiecīgajiem kavējuma procentiem, sākot no sprieduma pieņemšanas šajā lietā līdz pilnīgai prasītās summas samaksai, un pamatojoties uz galvenajām refinansēšanas darbībām noteikto ECB likmi, kas piemērojama attiecīgajā laika posmā un kas palielināta par diviem punktiem;

               —

               piespriest Vienotājai noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietā T-659/17 Vallina Fonseca/VNV.


title: Lieta C-200/16: Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Securitas – Serviços e Tecnologia de Segurança SA/ICTS Portugal – Consultadoria de Aviação Comercial SA, Arthur George Resendes u.c. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2001/23/EK — 1. panta 1. punkts — Uzņēmuma vai uzņēmējsabiedrības īpašumtiesību pāreja — Darbinieku tiesību aizsardzība — Īpašumtiesību pārņēmēja pienākums pārņemt darbiniekus — Uzņēmuma veikti apsardzes un drošības pakalpojumi — Iepirkums — Iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam uzņēmumam — Personāla nepārņemšana — Valsts tiesību norma, ar kuru no jēdziena “uzņēmuma vai uzņēmējsabiedrības īpašumtiesību pāreja” izslēgti gadījumi, kad saimnieciskās darbības subjekts ir zaudējis klientu tādēļ, ka pakalpojumu iepirkuma līguma slēgšanas tiesības ir piešķirtas citam saimnieciskās darbības subjektam

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/5

         Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 19. oktobra spriedums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Securitas – Serviços e Tecnologia de Segurança SA/ICTS Portugal – Consultadoria de Aviação Comercial SA, Arthur George Resendes u.c.
   (Lieta C-200/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2001/23/EK - 1. panta 1. punkts - Uzņēmuma vai uzņēmējsabiedrības īpašumtiesību pāreja - Darbinieku tiesību aizsardzība - Īpašumtiesību pārņēmēja pienākums pārņemt darbiniekus - Uzņēmuma veikti apsardzes un drošības pakalpojumi - Iepirkums - Iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam uzņēmumam - Personāla nepārņemšana - Valsts tiesību norma, ar kuru no jēdziena “uzņēmuma vai uzņēmējsabiedrības īpašumtiesību pāreja” izslēgti gadījumi, kad saimnieciskās darbības subjekts ir zaudējis klientu tādēļ, ka pakalpojumu iepirkuma līguma slēgšanas tiesības ir piešķirtas citam saimnieciskās darbības subjektam)
   (2017/C 424/07)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal de Justiça

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Securitas – Serviços e Tecnologia de Segurança SA

      Atbildētāji: Consultadoria de Aviação Comercial SA, Arthur George Resendes u.c.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā 1. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “uzņēmuma [vai] uzņēmējsabiedrības īpašumtiesību pāreja” šīs tiesību normas izpratnē attiecas uz situāciju, kurā pasūtītājs ir izbeidzis līgumu par apsardzes un drošības pakalpojumu sniegšanu savos objektos ar vienu uzņēmumu un pēc tam to pašu pakalpojumu sniegšanai tas ir noslēdzis jaunu līgumu ar citu uzņēmumu, kurš atsakās pārņemt pirmā minētā uzņēmuma darbiniekus, bet ir pārņēmis minētā pakalpojuma sniegšanai obligāti nepieciešamo aprīkojumu;

               2)

               Direktīvas 2001/23 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauta tāda valsts tiesību norma, kāda ir aplūkota pamatlietā un kurā ir noteikts, ka jēdziens “uzņēmuma [vai] uzņēmējsabiedrības īpašumtiesību pāreja” 1. panta 1. punkta izpratnē neattiecas uz situāciju, kurā saimnieciskās darbības subjekts ir zaudējis klientu tādēļ, ka pakalpojumu iepirkuma līguma slēgšanas tiesības ir piešķirtas citam saimnieciskās darbības subjektam.

      (1)  OV C 211, 13.6.2016.


title: Lieta C-522/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 26. jūnija rīkojumu lietā T-179/16 L’Oréal/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) 2017. gada 30. augustā iesniedza L’Oréal

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 26. jūnija rīkojumu lietā T-179/16 L’Oréal/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) 2017. gada 30. augustā iesniedza L’Oréal

   (Lieta C-522/17 P)
   (2017/C 424/25)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: L’Oréal (pārstāvji – T. de Haan, P. Péters, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Guinot

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 26. jūnija rīkojumu lietā T-179/16, EU:T:2017:445;

               —

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai, un

               —

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu; pakārtoti – piespriest EUIPO atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus, kas ir radušies gan apelācijas tiesvedībā, gan arī tiesvedībā pirmajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Vispārējā tiesa esot sagrozījusi faktus un argumentus, ko apelācijas sūdzības iesniedzēja tajā bija izvirzījusi, un esot pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-685/17: Prasība, kas celta 2017. gada 4. oktobrī – Miralla Inversiones/VNV

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/50

         Prasība, kas celta 2017. gada 4. oktobrī – Miralla Inversiones/VNV
   (Lieta T-685/17)
   (2017/C 424/73)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Miralla Inversiones, SL (Madride, Spānija) (pārstāvji – R. Vallina Hoset un A. Lois Perreau de Pinninck, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pirmkārt, uzskatīt par iesniegtu šo prasības pieteikumu un par celtu attiecīgo prasību par 2017. gada 7. jūnija Lēmuma SRB/EES/2017/08 attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu sabiedrībai Banco Popular Español, S.A., ka arī tā pamatā esošā vērtējuma atcelšanu; un, tiklīdz tiks veiktas nepieciešamās pārbaudes, pieņemt to izskatīšanai un piemērot Vispārējās tiesas Reglamenta 120. un turpmākos pantus;

               —

               otrkārt, saskaņā ar minēto šajā prasības pieteikumā lūgt VNV pēc iespējas ātrāk iesniegt DELOITTE provizorisku vērtējumu saskaņā ar Regulas (ES) 806/2014 20. pantu, lai varētu tikt pienācīgi realizētas tiesības uz aizstāvību; un, tiklīdz minētais vērtējums tiks iesniegts, Vispārējai tiesai tiek lūgts noteikt atbilstošu termiņu, lai dotu iespēju ar to pienācīgi iepazīties un izpētīt sīkāk, nolūkā sniegt pretargumentus replikas stadijā;

               —

               treškārt, gadījumā, ja iepriekšējā punktā minētais netiks nodrošināts un process tiks turpināts, pieņemt spriedumu, ar kuru tiek atzīts, ka 2017. gada 7. jūnija Lēmums SRB/EES/2017/08 attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu sabiedrībai Banco Popular Español, S.A., ka arī tā pamatā esošais vērtējums ir pretrunā Eiropas Savienības tiesībām.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-26/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 25. oktobra spriedums – Grieķija/Komisija ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Pārkāpumi, konstatējot prasījumu summas — Kavēšanās prasījumu atgūšanas procedūrā — Kompensācijas starp fondiem neesamība — Procentu apmēra noteikšana — Samērīgums — Vienotas likmes finanšu korekcija — Regulas (EK) Nr. 1290/2005 31. – 33. pants — Atsevišķas situācijas

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/30

         Vispārējās tiesas 2017. gada 25. oktobra spriedums – Grieķija/Komisija
   (Lieta T-26/16) (1)

   (ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Pārkāpumi, konstatējot prasījumu summas - Kavēšanās prasījumu atgūšanas procedūrā - Kompensācijas starp fondiem neesamība - Procentu apmēra noteikšana - Samērīgums - Vienotas likmes finanšu korekcija - Regulas (EK) Nr. 1290/2005 31. – 33. pants - Atsevišķas situācijas)
   (2017/C 424/42)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji – G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou un A. Vasilopoulou)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Triantafyllou un A. Sauka)

      Priekšmets

   Prasība, kura ir celta atbilstoši LESD 263. pantam un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas 2015. gada 13. novembra Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/2098, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2015, L 303, 35. lpp.), ciktāl tas attiecas uz Grieķijas Republiku

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 111, 29.3.2016.


title: Lieta T-686/17: Prasība, kas celta 2017. gada 4. oktobrī – Policlínico Centro Médico de Seguros un Medicina Asturiana)/VNV

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/50

         Prasība, kas celta 2017. gada 4. oktobrī – Policlínico Centro Médico de Seguros un Medicina Asturiana)/VNV
   (Lieta T-686/17)
   (2017/C 424/74)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Policlínico Centro Médico de Seguros, SA (Oviedo, Spānija) un Medicina Asturiana, SA (Oviedo) (pārstāvji – R. Vallina Hoset un A. Lois Perreau de Pinninck, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt Vienotās noregulējuma valdes ārpuslīgumisko atbildību un piespriest atlīdzināt zaudējumus par Vienotās noregulējuma valdes darbības un bezdarbības rezultātā prasītājām nodarīto kaitējumu saistībā ar prasītāju īpašumā bijušo BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A. obligāciju un vērtspapīru atsavināšanu;

               —

               piespriest Valdei izmaksāt EUR 1 850 000, pieskaitot uzkrātos procentus par obligācijām līdz dienai, kas prasītājām tika izmaksāta naudas summa, lai atlīdzinātu nodarīto kaitējumu (“prasītā summa”);

               —

               noteikt palielināt prasīto summu par kompensācijas procentiem, sākot no 2017. gada 7. jūnija, līdz sprieduma pasludināšanai šajā lietā;

               —

               noteikt palielināt prasīto summu par attiecīgajiem kavējuma procentiem, sākot no sprieduma pieņemšanas šajā lietā, līdz pilnīgai prasītās summas samaksai, pamatojoties uz galvenajām refinansēšanas darbībām noteikto ECB likmi, kas piemērojama attiecīgajā laika posmā un kas palielināta par diviem punktiem;

               —

               piespriest Vienotājai noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietā T-659/17 Vallina Fonseca/VNV.


title: Lieta T-330/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – Hello Media Group/EUIPO – Hola (“#hello digitalmente diferentes”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “#hello digitalmente diferentes” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības grafiskas un vārdiska preču zīmes “HELLO!” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Lietas dalībnieka aizstāšana

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/30

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. oktobra spriedums – Hello Media Group/EUIPO – Hola (“#hello digitalmente diferentes”)
   (Lieta T-330/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “#hello digitalmente diferentes” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības grafiskas un vārdiska preču zīmes “HELLO!” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Lietas dalībnieka aizstāšana)
   (2017/C 424/43)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hello Media Group, SL (Madride, Spānija), kam tika atļauts aizstāt Hello Media, SL (pārstāvis – A. Alejos Cutuli, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Hola, SL (Madride) (pārstāvis – F. Arroyo Álvarez de Toledo, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 21. aprīļa lēmumu lietā R 1979/2015-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Hola un Hello Media

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atļaut Hello Media Group, SL aizstāt Hello Media, SL kā prasītāju;

               2)

               prasību noraidīt;

               3)

               Hello Media Group atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 296, 16.8.2016.


title: Lieta T-538/17: Prasība, kas celta 2017. gada 5. augustā – Jess Liberty/VNV

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/38

         Prasība, kas celta 2017. gada 5. augustā – Jess Liberty/VNV
   (Lieta T-538/17)
   (2017/C 424/55)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jess Liberty, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis – C. Aguirre de Cárcer Moreno, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par iesniegtu prasību, kas vērsta pret Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnijā izpildsesijā paplašinātā sastāvā pieņemto Lēmumu SRB/EES/2017/08, ar kuru tika pieņemta noregulējuma shēma attiecībā uz iestādi Banco Popular Español, S.A. saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. jūnija Regulas (ES) Nr. 806/2014, ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010, 29. pantu; un, vispirms nodrošinot piekļuvi visiem attiecīgajā lietā esošajiem dokumentiem un iespēju sniegt papildus apsvērumus, atcelt vai atsaukt apstrīdēto lēmumu, pilnībā atjaunojot prasītājas īpašumtiesības, ievērojot tās tiesības uz atlīdzību pilnā apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.