title: Apvienotās lietas T-530/93, T-531/93, T-87/04, T-91/94, T-106/94, T-120/94 un T-124/94: Pirmās instances tiesas 2009. gada 23. jūlija rīkojums — Kat u.c./Padome un Komisija

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/21

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 23. jūlija rīkojums — Kat u.c./Padome un Komisija
   (apvienotās lietas T-530/93, T-531/93, T-87/04, T-91/94, T-106/94, T-120/94 un T-124/94) (1)

   2009/C 233/38

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt apvienotās lietas no reģistra.

      (1)  OV C 334, 09.12.1993.


title: Lieta T-498/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta rīkojums – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (“Viewty”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/17

         Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta rīkojums – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (“Viewty”)
   (Lieta T-498/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2017/C 178/21)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LG Electronics, Inc. (Seula, Korejas Republika) (pārstāvis – M. Graf, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – L. Rampini)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – A. Wulff un U. Hildebrandt, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 15. jūnija lēmumu apvienotajās lietās R 1935/2014–2 un R 1563/2014–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Cyrus Wellness Consulting GmbH un LG Electronics, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               LG Electronics, Inc. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Cyrus Wellness Consulting GmbH tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 337, 12.10.2015.


title: Lieta C-478/12: Tiesas (astotā palāta) 2013. gada 14. novembra spriedums ( Landesgericht Feldkirch (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Armin Maletic un Marianne Maletic/lastminute.com GmbH un TUI Österreich GmbH (Jurisdikcija civillietās un komerclietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — 16. panta 1. punkts — Ceļojuma līgums starp patērētāju, kura domicils ir vienā valstī, un ceļojumu aģentūru, kas reģistrēta citā dalībvalstī — Tādu pakalpojumu sniedzējs, kurus izmanto ceļojumu aģentūra, kas reģistrēta patērētāja domicila dalībvalstī — Patērētāja tiesības sava domicila tiesā celt prasību pret abiem uzņēmumiem)

text:
               11.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/14

         Tiesas (astotā palāta) 2013. gada 14. novembra spriedums (Landesgericht Feldkirch (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Armin Maletic un Marianne Maletic/lastminute.com GmbH un TUI Österreich GmbH

   (Lieta C-478/12) (1)

   (Jurisdikcija civillietās un komerclietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - 16. panta 1. punkts - Ceļojuma līgums starp patērētāju, kura domicils ir vienā valstī, un ceļojumu aģentūru, kas reģistrēta citā dalībvalstī - Tādu pakalpojumu sniedzējs, kurus izmanto ceļojumu aģentūra, kas reģistrēta patērētāja domicila dalībvalstī - Patērētāja tiesības sava domicila tiesā celt prasību pret abiem uzņēmumiem)
   2014/C 9/20
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesgericht Feldkirch

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Armin Maletic un Marianne Maletic

      Atbildētāji: lastminute.com GmbH un TUI Österreich GmbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Landesgericht Feldkirch — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.) 16. panta 1. punkta interpretācija — Jurisdikcija patērētāju noslēgta līguma jomā — Starp patērētāju un uzņēmumu noslēgts paušāls ceļojuma līgums — Situācija, kad uzņēmums atrodas citā dalībvalstī nekā patērētājs un minētā līguma izpildei izmanto patērētāja dalībvalstī esošu uzņēmumu — Patērētāja iespējamās tiesības savas dzīvesvietas tiesā celt prasību par abiem šiem uzņēmumiem

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 16. panta 1. punktā ietvertais jēdziens “otra līgumslēdzēja puse” ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos kā pamatlietā tas ietver arī uzņēmēja, ar kuru patērētājs noslēdza šo līgumu un kura juridiskā adrese ir patērētāja domicila dalībvalstī, līgumpartneri.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta T-55/13: Prasība, kas celta 2013. gada 4. februārī — Formula One Licensing /ITSB — Idea Marketing ( “F1H2O” )

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/22

         Prasība, kas celta 2013. gada 4. februārī — Formula One Licensing/ITSB — Idea Marketing (“F1H2O”)
   (Lieta T-55/13)
   2013/C 101/49
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Formula One Licensing BV (Roterdama, Nīderlande) (pārstāvis — B. Klingberg, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes un dizainparaugi)

      Otra dalībniece procesā ITSB Apelāciju padomē: Idea Marketing SA (Lausanne, Šveice)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes lēmumu lietā R 1247/2011-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt procesā ITSB radušos izdevumus;

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt procesā ITSB radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otrs dalībniece procesā ITSB Apelāciju padomē

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “F1H2O” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 25., 38. un 41. klasē — Starptautiska reģistrācija Nr. 925 383, kas ir spēkā Eiropas Savienībā

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: starptautiskās reģistrācijas Nr. 732 134, Lielbritānijas preču zīme Nr. 2277746 B, Kopienas preču zīme Nr. 3 934 387, starptautiska reģistrācija Nr. 845 571, Beniluksa preču zīme Nr. 749 056, Lielbritānijas preču zīme Nr. 2277746 D, Kopienas preču zīme Nr. 631 531, Kopienas preču zīme Nr. 3 429 396, starptautiskās reģistrācijas Nr. 714 320, starptautiskās reģistrācijas Nr. 823 226 un Beniluksa preču zīme Nr. 732 attiecībā uz preču zīmi “F1 et al.” saistībā ar precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 3., 4., 7., 8., 9., 11., 12., 14., 16., 18., 21., 24., 25., 28., 29., 30., 32.–36, 38., 39. un 41.–43. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums


title: Lieta T-115/10: Prasība, kas celta 2010. gada 4. martā — Apvienotā Karaliste/Komisija

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/75

         Prasība, kas celta 2010. gada 4. martā — Apvienotā Karaliste/Komisija
   (Lieta T-115/10)
   2010/C 113/109
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — S. Ossowski, pārstāvis, kam palīdz D. Wyatt, QC, un M. Wood, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 22. decembra Lēmumu 2010/45/ES, ar ko atbilstīgi Padomes Direktīvai 92/43/EEK (Dzīvotņu direktīva) (1) pieņem Kopienas nozīmes teritoriju trešo atjaunināto sarakstu Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam (2), tiktāl, ciktāl sarakstā kā Kopienas nozīmes teritorija ir iekļauta Estrecho Oriental, identifikācijas kods ES6120032;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāja apstrīd Komisijas Lēmumu 2010/45/ES (izziņots ar dokumenta numuru C(2009) 10406) tiktāl, ciktāl sarakstā kā Kopienas nozīmes teritorija ir iekļauta Estrecho Oriental, un lūdz Estrecho Oriental svītrot no Kopienas nozīmes teritoriju saraksta.
   Prasības pamatojumam prasītāja izvirza šādus pamatus.
   Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums tika pieņemts, pārkāpjot Direktīvu 92/43/EEK, jo Spānijas Estrecho Oriental iekļaušana Kopienas nozīmes teritoriju sarakstā nebija ar to saderīga tādēļ, ka:

               —

               ļoti liela šīs teritorijas daļa atrodas Lielbritānijas Gibraltāra teritoriālajos ūdeņos (turpmāk tekstā — “BGTW”), ko faktiski kontrolē Apvienotā Karaliste nevis Spānija, un

               —

               tā pilnīgi sakrīt ar pastāvošo AK Kopienas nozīmes teritoriju Southern Waters of Gibraltar.

         Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums tika pieņemts, pārkāpjot tiesiskās drošības principu, jo, iekļaujot Estrecho Oriental Kopienas nozīmes teritoriju sarakstā, Spānijai tiek uzlikti pienākumi saskaņā ar Direktīvu 92/43/EEK attiecībā uz apgabalu pastāvošā Kopienas nozīmes teritorijā, attiecībā uz kuru Gibraltāra valdībai jau ir uzlikti identiski pienākumi saskaņā ar šo direktīvu. Tas liecina par to, ka tiek ierobežota vai apstrīdēta Gibraltāra valdības kompetence ieviest direktīvu Gibraltāra Kopienas nozīmes teritorijā Southern Waters of Gibraltar un īstenot Gibraltāra tiesības BGTW, radot tiesisku nedrošību Gibraltāra valdībai un ES pilsoņiem.
   Treškārt, prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums tika pieņemts, pārkāpjot samērīguma principu, jo Spānijas Estrecho Oriental iekļaušana Kopienas nozīmes teritoriju sarakstā, ietverot visu AK Kopienas nozīmes teritoriju Southern Waters of Gibraltar un citus BGTW apgabalus nav nedz piemērota, nedz vajadzīga, lai sasniegtu Direktīvā 92/43/EEK noteiktos vides mērķus.
   Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka Estrecho Oriental iekļaušana apstrīdētajā Kopienas nozīmes teritoriju sarakstā ir pilnībā jāatceļ, jo iekļaušanas sarakstā daļējas atcelšanas dēļ tiktu mainīta tā būtība, Tiesa grozītu sarakstu un būtu jāpārrēķina Kopienas nozīmes teritorijas centrālais punkts un apgabals, kā arī jāizvērtē, vai atlikusī teritorijas daļa atbilst vides kritērijiem, lai to varētu kvalificēt par Kopienas nozīmes teritoriju.

      (1)  Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.).

      (2)  OV 2010 L 30, 322. lpp.


title: Lieta T-286/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 16. decembra spriedums — Fidelio /ITSB ( “Hallux” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Hallux” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))

text:
               12.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/9

         Vispārējās tiesas 2010. gada 16. decembra spriedums — Fidelio/ITSB (“Hallux”)
   (Lieta T-286/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Hallux” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))
   2011/C 46/13
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fidelio KG (Linz, Austrija) (pārstāvis — M. Gail, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 21. maija lēmumu lietā R 632/2007-4 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “Hallux” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Fidelio KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 247, 27.09.2008.


title: Lieta T-586/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 8. decembra spriedums — Aktieselskabet af 21. november 2001 /ITSB — Parfums Givenchy ( “only givenchy” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “only givenchy” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un valsts vārdiskas preču zīmes “ONLY” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Reputācija — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/50

      Vispārējās tiesas 2011. gada 8. decembra spriedums — Aktieselskabet af 21. november 2001/ITSB — Parfums Givenchy (“only givenchy”)
      (Lieta T-586/10) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “only givenchy” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un valsts vārdiskas preču zīmes “ONLY” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Reputācija - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)
      (2012/C 25/97)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Dānija) (pārstāvis — C. Barrett Christiansen, avocat)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — V. Melgar)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Parfums Givenchy SA (Levallois-Perret, Francija)

         Priekšmets

      Prasība atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2010. gada 7. oktobra lēmumu lietā R 1556/2009-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Aktieselskabet af 21. november 2001 un Parfums Givenchy SA

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Aktieselskabet af 21. november 2001 atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 80, 12.03.2011.


title: Lieta C-530/08: Prasība, kas celta 2008. gada 2. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Ungārijas Republika

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/21

         Prasība, kas celta 2008. gada 2. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Ungārijas Republika
   (Lieta C-530/08)
   (2009/C 19/38)
   Tiesvedības valoda — ungāru
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. Støvlbæk un B. Béres)

      Atbildētāja: Ungārijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (1) prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot šos aktus Komisijai, Ungārijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Ungārijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2005/36/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2007. gada 20. oktobrī.

      (1)  OV L 255, 22. lpp.


title: Lieta C-521/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2010. gada 24. augusta spriedumu lietā T-386/09 Gruas Abril Asistencia , S.L./Eiropas Komisija 2010. gada 8. novembrī iesniedza Grúas Abril Asistencia, S.L .

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/18

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2010. gada 24. augusta spriedumu lietā T-386/09 Gruas Abril Asistencia, S.L./Eiropas Komisija 2010. gada 8. novembrī iesniedza Grúas Abril Asistencia, S.L.
   (Lieta C-521/10 P)
   ()
   2011/C 30/30
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grúas Abril Asistencia, S.L. (pārstāvis — R. García García, abogado)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

   Pieņemt izklāstītos argumentus un, nokārtojot vajadzīgās likumiskās formalitātes, atcelt minēto rīkojumu par prasības nepieņemamību un pieņemt izskatīšanā prasību par lēmuma atcelšanu tāpēc, ka šim lietas dalībniekam ir tiesības to celt, un galu galā izspriest lietu atbilstoši tajā prasītajam.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas kārtībā tiek pārsūdzēts Vispārējās tiesas rīkojums, ar kuru kā nepieņemama noraidīta prasība atcelt Eiropas Komisijas lēmumu neuzsākt procedūru ziņoto pārkāpumu izlabošanai. Vispārējā tiesa pamatojusies uz to, ka šādu atteikumu privātpersona nevar pārsūdzēt.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka privātpersonām ir tiesības celt prasības atcelt tiesību aktus, kā noteikts EKL 230. pantā un Līguma par Konstitūciju Eiropai III-365. pantā, kā arī judikatūrā, ja pārsūdzētais lēmums ir tām adresēts un/vai tās skar tieši un individuāli. Tiek lūgts atcelt rīkojumu par prasības nepieņemamību un tādēļ pieņemt izskatīšanā celto prasību par lēmuma atcelšanu.


title: Lieta T-424/13: Prasība, kas celta 2013. gada 7. augustā — Jinan Meide Casting /Padome

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/36

         Prasība, kas celta 2013. gada 7. augustā — Jinan Meide Casting/Padome
   (Lieta T-424/13)
   2013/C 325/60
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, Ķīna) (pārstāvji — R. Antonini un E. Monard, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 13. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 430/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Ķīnas Tautas Republikas un Taizemes izcelsmes kaļamā čuguna vītņotu cauruļu savienotājelementu importam, un izbeidz procedūru attiecībā uz Indonēziju (OV L 129, 1. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka prasītājai netika piešķirta piekļuve jeb netika izpausta informācija par parastās tirgus vērtības noteikšanu, tādējādi pārkāpjot prasītājas tiesības uz aizsardzību un Padomes 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.), 6. panta 7. punktu, 20. panta 2. un 4. punktu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, noraidot noteiktus prasītājas pieprasītos pielāgojumus, tika pārkāpts Padomes Regulas Nr. 1225/2009 2. panta 10. punkts un PTO nolīguma par VVTT 1994 VI panta īstenošanu 2.4 pants. Pakārtoti, prasītāja uzskata, ka Padome ir pārkāpusi Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. pantu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, nosakot parasto tirgus vērtību atšķirīgiem produktu veidiem, tiek pārkāpts Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta a) apakšpunkts, 2. panta 10. punkts un 2. panta 10. punkta a) apakšpunkts, kā arī 2. panta 11. punkts, ko lasa kopā ar 2. panta 8., 9. punktu un 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu un 9. panta 5. punktu, kā arī nediskriminācijas princips.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, trīs mēnešu laikā no izmeklēšanas uzsākšanas nenosakot, vai attiecībā uz prasītāju pastāv tirgus ekonomikas apstākļi, tika pārkāpts Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkts.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, paļaujoties uz neprecīziem datiem par importu, lai noteiktu kaitējuma apmēru, tika pārkāpts Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 3. panta 1., 2. un 3. punkts.


title: Lieta T-359/08: Prasība, kas celta 2008. gada 3. septembrī — Spānija/Komisija

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/45

         Prasība, kas celta 2008. gada 3. septembrī — Spānija/Komisija
   (Lieta T-359/08)
   (2008/C 272/89)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — J. Rodríguez Cárcamo)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:
   Spānijas Karaliste lūdz Pirmās instances tiesu:

               —

               nepiemērot Vadlīnijas publiskā iepirkuma noteikumu neizpildes gadījumā Struktūrfondu un Kohēzijas fonda līdzfinansētajām izmaksām piemērojamo finanšu labojumu noteikšanai 2007. gada 29. novembra galīgajā redakcijā, COCOF 07/0037/03-ES;

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 25. jūnija Lēmumu C (2008) 3243 par Kohēzijas fonda atbalsta samazināšanu projektu kopumam Nr. 2001.ES.16.C.P.E.045 (“Gestión de resíduos en Galicia-2001” [Atkritumu apsaimniekošana Galīsijā — 2001]) (Grupo II); un

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī lieta attiecas uz četrām projektu apakšgrupām saistībā ar Galīsijas Cieto sadzīves atkritumu apsaimniekošanas plānu. Visam projektu kopumam sākotnēji piešķirtais Kopienu finansējums atbilda 80 % no atbalstāmajām valsts izmaksām.
   Vēstulē, kuru Komisija 2006. gada aprīlī nosūtīja prasītājai, tika ierosināts izdarīt labojumus pirms tam notikušas revīzijas gaitā konstatēto pārkāpumu dēļ. Minētā dokumenta secinājumu daļā tika ierosināti divi finanšu labojumi. Pirmais no tiem, kas attiecas uz pārkāpumu, par kuru šajā lietā esošajā lēmumā uzlikts sods, izriet no atsevišķu līgumu iedalījuma kritērija atšķirības. Šajā sakarā ierosinātā finanšu labojuma apmērs bija EUR 59 652,48.
   Sakarā ar jaunu “Vadlīniju publiskā iepirkuma noteikumu neizpildes gadījumā Struktūrfondu un Kohēzijas fonda līdzfinansētajām izmaksām piemērojamo finanšu labojumu noteikšanai” stāšanos spēkā 2007. gada nogalē galīgi noteiktie labojumi kļūst bargāki, jo saskaņā ar tajās paredzētajiem kritērijiem labojumi ir bargāki nekā tie, kas izriet no līdz tam spēkā esošo vadlīniju piemērošanas.
   Savu prasījumu atbalstam prasītāja, pirmkārt un pamatojoties uz EK līguma 241. pantu, apgalvo, ka iepriekš minētās 2007. gada vadlīnijas esot prettiesiskas, jo uzskata, ka tās ir pretrunā Padomes 1994. gada 16. maija Regulas (EK) Nr. 1164/94 par Kohēzijas fonda izveidi 7. panta 1. punktam un Komisijas 2002. gada 29. jūlija Regulas (EK) Nr. 1386/2002, ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1164/94, 17. pantam, pirmkārt, tāpēc ka tajās netiek paredzēti precīzi finanšu labojumi, proti, tādi, kas atbilst uz fondu nepamatoti attiecinātajām izmaksām, un, otrkārt, tāpēc ka, paredzot tik vērienīgus labojumus, tajās par labojuma aprēķina bāzi tiek izmantota iepirkuma tāme un nevis apstiprinātās izmaksas vai to neesamības gadījumā — līguma vērtība.
   2007. gada vadlīnijās turklāt esot pārkāpti:

               —

               EK līguma 255. pantā un Regulā 1049/2001 par iestāžu dokumentu pieejamību sabiedrībai noteiktais vispārīgais atklātības princips, jo veida, kādā tās tiek sagatavotas, un to ierobežotās pieejamības dēļ tās netiek pietiekami publiskotas;

               —

               vispārīgais tiesiskās drošības princips, jo, ievērojot to, ka tās piemēro kopš 2000. gada apstiprinātiem projektiem, tām ir atpakaļejošs spēks, un

               —

               pienākums norādīt pamatojumu.

         Attiecībā uz 2008. gada 25. jūnija lēmumu prasītāja uzskata, ka tas nevien ir pamatots ar prettiesisku normu, bet arī pretrunā iepriekš minētās Regulas Nr. 1164/94 7. panta 1. punktam un iepriekš minētās Regulas Nr. 1386/2002 17. pantam tiktāl, ciktāl tajā par labojuma aprēķina bāzi tiek izmantota iepirkuma tāme, nevis apstiprinātās izmaksas vai to neesamības gadījumā — pats līgums.


title: Lieta C-226/12: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 16. janvāra spriedums ( Audiencia Provincial de Oviedo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Constructora Principado S.A./José Ignacio Menéndez Álvarez (Direktīva 93/13/EEK — Patērētāju līgumi — Nekustamā īpašuma pārdevuma līgums — Negodīgi noteikumi — Vērtējuma kritēriji)

text:
               22.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 85/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 16. janvāra spriedums (Audiencia Provincial de Oviedo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Constructora Principado S.A./José Ignacio Menéndez Álvarez

   (Lieta C-226/12) (1)

   (Direktīva 93/13/EEK - Patērētāju līgumi - Nekustamā īpašuma pārdevuma līgums - Negodīgi noteikumi - Vērtējuma kritēriji)
   2014/C 85/05
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial de Oviedo

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Constructora Principado S.A.

      Atbildētājs: José Ignacio Menéndez Álvarez

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Audiencia Provincial de Oviedo — Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.) 3. panta 1. punkta interpretācija — Ievērojamas nelīdzsvarotības jēdziens — Vērā ņemamie kritēriji

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                           —

                           “ievērojamas nelīdzsvarotības” esamībai nav noteikti nepieciešams, lai izmaksām, kuras ir uzliktas patērētājam ar līguma noteikumu, attiecībā uz viņu būtu būtiska ekonomiska ietekme, ņemot vērā attiecīgā darījuma summu, bet tā var izrietēt vien no pietiekami būtiska juridiskās situācijas, kurā patērētājs kā līgumpuse tiek nostādīts atbilstīgi piemērojamajam valsts tiesiskajam regulējumam, aizskāruma, vai tas būtu tiesību, kuras viņš gūst atbilstīgi šīm normām no šī līguma, satura ierobežojuma formā vai kā šķērslis to īstenošanai, vai arī kā valsts tiesību normās neparedzēta papildu pienākuma uzlikšana viņam;

                           —

                           lai novērtētu ievērojamas nelīdzsvarotības iespējamo esamību, iesniedzējtiesai ir jāņem vērā preces vai pakalpojuma, par ko ir līgums, raksturs, atsaucoties uz visiem apstākļiem līguma slēgšanas brīdī, kā arī uz visiem pārējiem tā noteikumiem.

      (1)  OV C 227, 28.7.2012.


title: Lieta C-172/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. martā iesniedza Amtsgericht Düsseldorf (Vācija) – Ljiljana Kammerer, Frank Kammerer/Swiss International Air Lines AG

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/31

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. martā iesniedza Amtsgericht Düsseldorf (Vācija) – Ljiljana Kammerer, Frank Kammerer/Swiss International Air Lines AG

      (Lieta C-172/16)
      (2016/C 211/40)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht Düsseldorf

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Ljiljana Kammerer, Frank Kammerer

         Atbildētāja: Swiss International Air Lines AG

         Prejudiciālais jautājums

      Vai 1999. gada 21. jūnija Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīgums par gaisa transportu redakcijā, kas grozīta ar Kopienas un Šveices Gaisa transporta komitejas 2010. gada 26. novembra Lēmumu Nr. 2/2010, ir jāinterpretē tādējādi, ka Regula (EK) Nr. 261/2004 (1) atbilstoši tās 3. panta 1. punkta a) apakšpunktam ir piemērojama arī lidojumu pasažieriem, kas izlido no trešās valsts un plāno ielidot lidostā Šveicē?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-306/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 25. jūnijā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – Direktor na Agentsia “Mitnitsi” / “Biovet”  AD

text:
               8.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 25. jūnijā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – Direktor na Agentsia “Mitnitsi”/“Biovet” AD

   (Lieta C-306/14)
   2014/C 303/33
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

   Varhoven administrativen sad

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Direktor na Agentsia “Mitnitsi”

      Atbildētāja: “Biovet” AD

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kāda nozīme ir jēdzienam “ražošanas process” Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/83/EEK (1) par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem, 27. panta 2. punkta d) apakšpunktā un vai šis jēdziens ietver tīrīšanu un/vai dezinfekciju kā konkrētas tīrības pakāpes sasniegšanai paredzētus procesus, kuri ir noteikti labā zāļu ražošanas praksē?

               2)

               Vai Direktīvas 92/83 27. panta 2. punkta d) apakšpunktā ir atļauts, ka pēc tam, kad dalībvalstis likumiski ir noteikušas atbrīvojumu no saskaņotā akcīzes nodokļa spirtam, ar nosacījumu, ka tas tiek izmantots ražošanas procesā un galaprodukts nesatur spirtu, tiek ieviesta tiesību norma, saskaņā ar kuru, piemērojot šo atbrīvojumu, tiek uzskatīts, ka tīrīšanai izmantotais spirts netiek izmantots ražošanas procesā?

               3)

               Vai, ņemot vērā tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principus, ir atļauts, ka gadījumā, kad pastāv fikcija, kāda tā ir ZADS 22. panta 7. punktā, kas stājas spēkā uzreiz (t.i., neparedzot atbilstošu laikposmu tirgus dalībnieku rīcības pielāgošanai), pēc dalībvalsts ieskata ieviests akcīzes nodokļa atmaksāšanas ierobežojums izraisa to, ka tiek ierobežota nodokļa atmaksa par spirtu, kas izmantots kā tīrīšanas līdzeklis?

      (1)  OV L 316, 21. lpp.


title: Lieta T-398/05: Prasība, kas celta  2005. gada 7. novembrī  —  Tesoka /Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonds

text:
               14.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 10/28

         Prasība, kas celta 2005. gada 7. novembrī — Tesoka/Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonds
   (Lieta T-398/05)
   (2006/C 10/55)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sabrina Tesoka (Overijse, Beļģija) (pārstāvis — J.-L. Fagnart, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonds
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2005. gada 14. oktobra lēmumu par noraidīšanu;

               —

               atzīt, ka prasītāja var iegūt visus pabalstus un priekšrocības, uz kurām viņa var pretendēt pēc aiziešanas no darba 2005. gada 2. augustā saskaņā ar Regulas Nr. 1860/76 17. panta 2. punkta otro daļu, kas ir grozīta ar 2005. gada 24. jūnija Regulas (EK) Nr. 1111/2005 1. panta 8. punktu;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājai noteiktos zaudējumus EUR 35 000 apmērā un nokavējuma procentus 7 % apmērā, sākot no 2005. gada 2. augusta;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, kas ir atbildētājas personāla locekle kopš 2001. gada, ir aizgājusi no darba 2005. gada 2. augustā, lai saņemtu Regulā Nr. 1111/2005 noteiktās finansiālās priekšrocības personāla locekļiem, kas aiziet no darba līdz 2005. gada 4. augustam. Savā prasībā prasītāja apgalvo, ka atbildētāja noraidīja tās lūgumu izmaksāt pabalstu, uz kuru viņai ir tiesības, un izsniegt dokumentus, kas viņai ir nepieciešami, lai savas dzīves vietas valstī saņemtu sociālās nodrošināšanas pakalpojumus, un lūdz atcelt lēmumu, kas attiecas uz šo noraidījumu, kā arī atlīdzināt zaudējumus, kas viņai, iespējams, ir nodarīti.
   Savu prasību viņa pamato ar Regulas Nr. 1860/76 17. panta 2. punkta otrās daļas, kas ir grozīts ar Regulas (EK) Nr. 1111/2005 1. panta 8. punktu, Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 28.a panta un Komisijas 1988. gada 13. janvāra Regulas Nr. 91/88 normu pārkāpumu, kā arī ar tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu.


title: Lieta T-460/11: Prasība, kas celta 2011. gada 19. augustā — Scandic Distilleries /ITSB — Bürgerbräu, August Röhm & Söhne ( BÜRGER )

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/24

         Prasība, kas celta 2011. gada 19. augustā — Scandic Distilleries/ITSB — Bürgerbräu, August Röhm & Söhne (“BÜRGER”)
   (Lieta T-460/11)
   2011/C 331/46
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Scandic Distilleries SA (Bihor, Rumānija) (pārstāvis — Á. László, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bürgerbräu, August Röhm & Söhne KG (Bad Reichenhall, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 25. maija lēmumu lietā R 1962/2010-2 un nodrošināt Kopienas preču zīmes reģistrēšanu attiecībā uz visām attiecīgajām precēm un pakalpojumiem;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “BÜRGER ORIGINAL PREMIUM PILS TRADITIONAL BREWED QUALITY REGISTERED TRADEMARK SIEBENBURGEN” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 32. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8359663

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 1234061 vārdiskai preču zīmei “Bürgerbräu” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 21., 32. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini konstatējusi sajaukšanas iespējas esamību


title: Lieta T-50/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 17. jūnija spriedums — Portugāle/Komisija (ELVGF — Garantiju nodaļa — Izdevumi, kas izslēgti no Kopienas finansējuma — Laukaugi — Cietie kvieši — 24 mēnešu termiņš — Regulas (EK) Nr. 1663/95 8. panta 1. punktā paredzētais pirmais paziņojums — Pārbaudes uz vietas — Attālā uzrāde — Pārbaužu efektivitāte — Pārbaužu rezultāti — Koriģējošie pasākumi, kas jāveic attiecīgajai dalībvalstij — ELVGF finanšu zaudējumu pastāvēšana)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/45

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 17. jūnija spriedums — Portugāle/Komisija
   (lieta T-50/07) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - Izdevumi, kas izslēgti no Kopienas finansējuma - Laukaugi - Cietie kvieši - 24 mēnešu termiņš - Regulas (EK) Nr. 1663/95 8. panta 1. punktā paredzētais pirmais paziņojums - Pārbaudes uz vietas - Attālā uzrāde - Pārbaužu efektivitāte - Pārbaužu rezultāti - Koriģējošie pasākumi, kas jāveic attiecīgajai dalībvalstij - ELVGF finanšu zaudējumu pastāvēšana)
   2009/C 180/82
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Fernandes, P. Barros da Costa, kuriem palīdz M. Figueiredo, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Guerra e Andrade un F. Jimeno Fernández)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 14. decembra Lēmumu 2006/932/EK par zināmu dalībvalstu Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļai veiktu izdevumu izslēgšanu no Kopienas finansējuma (OV L 355, 96. lpp.) tiktāl, ciktāl šajā lēmumā no Kopienas finansējuma izslēgti Portugāles Republikas izdevumi laukaugu nozarē (cietie kvieši)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2006. gada 14. decembra Lēmumu 2006/932/EK par zināmu dalībvalstu Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļai veiktu izdevumu izslēgšanu no Kopienas finansējuma (OV L 355, 96. lpp.) tiktāl, ciktāl šajā lēmumā no Kopienas finansējuma izslēgti Portugāles Republikas izdevumi laukaugu nozarē (cietie kvieši) 2003. tirdzniecības gadā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 95, 28.04.2007.


title: Lieta T-630/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 26. septembra spriedums – DK Recycling und Roheisen/Komisija Vide – Direktīva 2003/87/EK – Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma – Pagaidu noteikumi saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei, sākot no 2013. gada – Lēmums 2011/278/ES – Vācijas piedāvātie valsts izpildes pasākumi – Noteikums par gadījumiem, kas rada pārmērīgas grūtības – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Tiesības uz īpašumu – Samērīgums

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/48

      Vispārējās tiesas 2014. gada 26. septembra spriedums – DK Recycling und Roheisen/Komisija
      (Lieta T-630/13) (1)

      (Vide - Direktīva 2003/87/EK - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma - Pagaidu noteikumi saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei, sākot no 2013. gada - Lēmums 2011/278/ES - Vācijas piedāvātie valsts izpildes pasākumi - Noteikums par gadījumiem, kas rada pārmērīgas grūtības - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Tiesības uz īpašumu - Samērīgums)
      (2014/C 395/60)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: DK Recycling und Roheisen GmbH (Duisbourg, Vācija) (pārstāvis – S. Altenschmidt, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. White, C. Hermes un K. Herrmann)

         Priekšmets

      Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 5. septembra Lēmuma 2013/448/ES par valstu īstenošanas pasākumiem attiecībā uz bezmaksas siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu pagaidu piešķiršanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 11. panta 3. punktu (OV L 240, 27. lpp.), 1. panta 1. punktu, ciktāl ar to iekārtas ar identifikācijas kodiem DE000000000001320 un DE-new-14220–0045 tiek aizliegts iekļaut Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvas 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.), 11. panta 1. punktā ietvertajā sarakstā, un noraida provizoriskos emisijas kvotu gada kopapjomus, kas bez maksas piešķirti šīm iekārtām

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Komisijas 2013. gada 5. septembra Lēmuma 2013/448/ES par valstu īstenošanas pasākumiem attiecībā uz bezmaksas siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu pagaidu piešķiršanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 11. panta 3. punktu, 1. panta 1. punktu, ciktāl ar to tiek noraidīti šī lēmuma I pielikuma D punktā uzskaitītajām iekārtām pamatojoties uz procesa emisiju apakšiekārtu “cinka ražošana domnā un saistītie procesi” bez maksas piešķirtie provizoriskie emisijas kvotu gada kopapjomi;

                  2)

                  pārējā daļā prasību noraidīt;

                  3)

                  katrs lietas dalībnieks savus tiesāšanās izdevumus sedz pats.

         (1)  OV C 31, 1.2.2014.


title: Lieta T-34/06: Vispārējās tiesas 2010. gada 1. septembra rīkojums — Universal /Komisija

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/65

      Vispārējās tiesas 2010. gada 1. septembra rīkojums — Universal/Komisija
      (Lieta T-34/06) (1)

      ()
      (2010/C 288/117)
      Tiesvedības valoda — angļu
      Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 60, 11.03.2006.


title: Lieta C-376/13: Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 23. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Bulgārijas Republika Valsts pienākumu neizpilde — Elektronisko komunikāciju tīkli un pakalpojumi — Direktīvas 2002/20/EK, 2002/21/EK un 2002/77/EK — Tiesības izmantot zemes ciparu televīzijas apraides radiofrekvences — Sludinājumi par konkursu — Pretendentu atlases kritēriji — Samērīgums — Īpašās tiesības

text:
               22.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/3

         Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 23. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Bulgārijas Republika
   (Lieta C-376/13) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Elektronisko komunikāciju tīkli un pakalpojumi - Direktīvas 2002/20/EK, 2002/21/EK un 2002/77/EK - Tiesības izmantot zemes ciparu televīzijas apraides radiofrekvences - Sludinājumi par konkursu - Pretendentu atlases kritēriji - Samērīgums - Īpašās tiesības)
   (2015/C 205/04)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Braun, L Malferrari un G. Koleva)

      Atbildētāja: Bulgārijas Republika (pārstāvji – D. Drambozova, E. Petranova un J. Atanasov)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Saskaņā ar Elektronisko komunikāciju likuma (Zakon za elektronnite saobshteniya) pārejas un nobeiguma noteikumu 5.a punkta 1. un 2. apakšpunktu uzņēmumu, kuriem var piešķirt zemes ciparu apraidei paredzēto radiofrekvenču spektra izmantošanas tiesības un kuriem ir izsniegta atļauja sniegt atbilstošus elektronisko komunikāciju pakalpojumus, skaitu ierobežojot līdz diviem uzņēmumiem, Bulgārijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti atbilstoši Komisijas 2002. gada 16. septembra Direktīvas 2002/77/EK par konkurenci elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu tirgū 2. panta 1. punktam;

               2)

               Saskaņā ar Elektronisko komunikāciju likuma 47.a panta 1. un 2. punktu un 48. panta 3. punktu uzņēmumiem, kuri nodrošina televīzijas pārraižu saturu un kuru programmas netiek pārraidītas Bulgārijā, kā arī ar tiem saistītajām personām aizliedzot piedalīties konkursa procedūrās par zemes ciparu apraidei paredzēto radiofrekvenču spektra izmantošanas tiesību piešķiršanu un sniegt atbilstošus pakalpojumus, Bulgārijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvu 2009/140/EK, 7. panta 3. punktam, Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva), kas grozīta ar Direktīvu 2009/140, 9. panta 1. punktam, kā arī Direktīvas 2002/77 2. panta 2. punktam un 4. panta 2. punktam;

               3)

               Saskaņā ar Elektronisko komunikāciju likuma 48. panta 5. punktu, aizliedzot zemes ciparu apraidei paredzēto radiofrekvenču spektra izmantošanai izraudzītajiem pretendentiem ierīkot elektronisko komunikāciju tīklus radio un televīzijas programmu pārraidīšanai, Bulgārijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti atbilstoši Direktīvas 2002/20/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2009/140, 7. panta 3. punktam, Direktīvas 2002/21/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2009/140, 9. panta 1. punktam, kā arī Direktīvas 2002/77 2. panta 2. punktam un 4. panta 2. punktam;

               4)

               Bulgārijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 31.8.2013.


title: Lieta C-162/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Court of Appeal (Anglija un Velsa) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 8. maija rīkojums — Secretary of State for Work and Pensions/Taous Lassal

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/29

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Court of Appeal (Anglija un Velsa) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 8. maija rīkojums — Secretary of State for Work and Pensions/Taous Lassal
   (lieta C-162/09)
   2009/C 153/55
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal (Anglija un Velsa) (Civil Division)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Secretary of State for Work and Pensions

      Atbildētāja: Taous Lassal

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Apstākļos, kad: (i) ES pilsone 1999. gada septembrī ieradās Apvienotajā Karalistē kā darba ņēmēja un turpināja būt darba ņēmēja līdz 2005. gada februārim, (ii) pēc tam ES pilsone izbrauca no Apvienotās Karalistes un uz 10 mēnešiem atgriezās dalībvalstī, kuras pilsone viņa ir, (iii) ES pilsone atgriezās Apvienotajā Karalistē 2005. gada decembrī un nepārtraukti tur uzturējās līdz 2006. gada novembrim, kad viņa iesniedza lūgumu par sociālo nodrošinājumu:
               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38 16. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, kas tas piešķir minētajai ES pilsonei pastāvīgas uzturēšanās tiesības tā fakta dēļ, ka viņa ir likumīgi nepārtraukti piecu gadu periodā, kas beidzās pirms 2006. gada 30. aprīļa (dienas, līdz kurai dalībvalstīm vajadzēja transponēt Direktīvu), uzturējusies saskaņā ar agrākiem Kopienas tiesību aktiem, kas darba ņēmējiem piešķir uzturēšanās tiesības?


title: Apvienotās lietas no C-128/09 līdz C-131/09, C-134/09 un C-135/09: Tiesas (virspalāta) 2011. gada 18. oktobra spriedums ( Conseil d'État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Antoine Boxus, Willy Roua (C-128/09), Guido Durlet u.c. (C-129/09), Paul Fastrez, Henriette Fastrez (C-130/09), Philippe Daras (C-131/09), Association des riverains et habitants des communes proches de l’aéroport BSCA (Brussels South Charleroi Airport) (ARACh) (C-134/09 un C-135/09), Bernard Page (C-134/09), Léon L’Hoir, Nadine Dartois (C-135/09)/ Région wallonne (Ietekmes uz vidi novērtējums — Direktīva 85/337/EEK — Piemērošanas joma — Jēdziens “īpašs valsts likumdošanas akts” — Orhūsas konvencija — Tiesības vērsties tiesā saistībā ar vides jautājumiem — Tiesību celt prasību par likumdošanas aktu apjoms)

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/2

         Tiesas (virspalāta) 2011. gada 18. oktobra spriedums (Conseil d'État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Antoine Boxus, Willy Roua (C-128/09), Guido Durlet u.c. (C-129/09), Paul Fastrez, Henriette Fastrez (C-130/09), Philippe Daras (C-131/09), Association des riverains et habitants des communes proches de l’aéroport BSCA (Brussels South Charleroi Airport) (ARACh) (C-134/09 un C-135/09), Bernard Page (C-134/09), Léon L’Hoir, Nadine Dartois (C-135/09)/Région wallonne

   (Apvienotās lietas no C-128/09 līdz C-131/09, C-134/09 un C-135/09) (1)

   (Ietekmes uz vidi novērtējums - Direktīva 85/337/EEK - Piemērošanas joma - Jēdziens “īpašs valsts likumdošanas akts” - Orhūsas konvencija - Tiesības vērsties tiesā saistībā ar vides jautājumiem - Tiesību celt prasību par likumdošanas aktu apjoms)
   2011/C 362/02
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Antoine Boxus, Willy Roua (C-128/09), Guido Durlet u.c. (C-129/09), Paul Fastrez, Henriette Fastrez (C-130/09), Philippe Daras (C-131/09), Association des riverains et habitants des communes proches de l’aéroport BSCA (Brussels South Charleroi Airport) (ARACh) (C-134/09 un C-135/09), Bernard Page (C-134/09), Léon L’Hoir, Nadine Dartois (C-135/09)

      Atbildētājs: Région wallonne

      Piedaloties Société régionale wallonne du transport (SRWT) (C-128/09 un C-129/09), Infrabel SA (C-130/09 un C-131/09), Société wallonne des aéroports (SOWEAR) (C-135/09)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil d'État (Beļģija) — Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EKK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.), kas grozīta ar Padomes 1997. gada 3. marta Direktīvu 97/11/EK (OV L 73, 5. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/35/EK, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko groza Direktīvas 85/337/EKK un 96/61/EK (OV L 156, 17. lpp.), 1., 5., 6., 7., 8. un 10.a panta interpretācija — 1998. gada 25. jūnijā pieņemtās Orhūsas konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, ko Eiropas Kopiena ir apstiprinājusi ar Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmumu 2005/370/EK (OV L 124, 1. lpp.) 6. un 9. panta interpretācija — Dažu ar dekrētu “apstiprinātu” atļauju, kuras pamato primāri vispārējo interešu iemesli, atzīšana par specifiskiem valsts tiesību aktiem? — Pilnīgu tiesību iesniegt prasību par lēmumu, ar kuru ir atļauti ir atļauti projekti, kam var būt nozīmīga ietekme uz vidi, neesamība — Šādu tiesību pastāvēšanas neobligātais vai obligātais raksturs — Infrastruktūras izbūves darbi, pagarinot Ljēžas-Bjersē [Liège-Bierset] lidostas skrejceļu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu, kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/35/EK, 1. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka no šīs direktīvas piemērošanas jomas ir izslēgti vienīgi projekti, kas detalizēti pieņemti ar īpašu likumdošanas aktu, līdz ar ko minētās direktīvas mērķi ir sasniegti ar likumdošanas procedūru. Valsts tiesai ir jāpārbauda, vai šie divi nosacījumi ir izpildīti, ņemot vērā gan pieņemtā likumdošanas akta saturu, gan visu likumdošanas procedūru, kuras rezultātā ir pieņemts minētais akts, tostarp sagatavojošos aktus un parlamentārās debates. Šajā ziņā likumdošanas akts, ar kuru tiek vienīgi un vienkārši “ratificēts” iepriekš pastāvošs administratīvs akts, izklāstot tikai primāros vispārējo interešu iemeslus, iepriekš nesākot likumdošanas procedūru pēc būtības, kura ļauj ievērot minētos nosacījumus, nevar tikt uzskatīts par īpašu likumdošanas aktu šīs tiesību normas izpratnē un līdz ar to nevar būt pietiekams, lai izslēgtu projektu no Direktīvas 85/337, kas grozīta ar Direktīvu 2003/35, piemērošanas jomas;

               2)

               Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, kura noslēgta 1998. gada 25. jūnijā un Eiropas Kopienas vārdā apstiprināta ar Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmumu 2005/370/EK, 9. panta 2. punkts un Direktīvas 85/337, kas grozīta ar Direktīvu 2003/35, 10.a pants ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                           —

                           ja projekts, kas ietilpst šo tiesību normu piemērošanas jomā, ir pieņemts ar likumdošanas aktu, tad tiesai vai neatkarīgai un objektīvai ar likumu izveidotai institūcijai ir jābūt iespējai saskaņā ar valsts procesuālajiem noteikumiem izskatīt jautājumu, vai šis likumdošanas akts atbilst nosacījumiem, kas paredzēti šīs direktīvas 1. panta 5. punktā;

                           —

                           ja par šādu aktu nav nekādas iespējas celt prasību, kurš ir tāda rakstura un apjoma, kāds ir atgādināts iepriekš, tad jebkurai valsts tiesai, kurā iesniegts strīds, savas kompetences ietvaros ir jāveic iepriekšējā punktā aprakstītā pārbaude un attiecīgajā gadījumā no tā jāizdara secinājumi, atstājot šo likumdošanas aktu nepiemērotu.

      (1)  OV C 153, 4.7.2009.


title: Lieta T-220/10: Prasība, kas celta 2010. gada 18. maijā — Komisija/ EU Research Projects

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/40

         Prasība, kas celta 2010. gada 18. maijā — Komisija/EU Research Projects

   (Lieta T-220/10)
   ()
   2010/C 209/62
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — N. Bambara, pārstāvis, un C. Erkelens, lawyer)

      Atbildētāja: EU Research Projects Ltd (Hungerford, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai atmaksāt Komisijai pamata summu EUR 102 039,32 vērtībā, kā arī nokavējuma procentus, kuri ir aprēķināmi, piemērojot 4,80 % likmi, sākot no 2006. gada 28. decembra līdz attiecīgās summas samaksas dienai; un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tai skaitā Komisijai radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija cēla šo prasību saskaņā ar LESD 272. pantu, lai panāktu, iespējams, atbildētājai pārmaksātās summas atmaksu EUR 102 039,32 vērtībā, kā arī procentus, kuri ir aprēķināti, piemērojot 4,80 % likmi, sākot no parāda rašanās dienas, t.i., 2006. gada 28. decembra.
   Saskaņā ar Eiropas Kopienu Piekto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (1998.–2002. gads) Komisija, cita starpā, arī ar atbildētāju parakstīja “līgumu par pētniecības un tehnoloģiju attīstības projektiem”, kurš tiek apzīmēts ar numuru IST-2001-34850. Summa, kuru prasītāja pieprasa saskaņā ar minēto līgumu, ir līdzvērtīga starpībai starp atbildētājai izmaksāto avansa maksājumu un sedzamo izmaksu kopumu, kam prasītāja ir piekritusi, atbilstoši attiecīgiem līguma noteikumiem, kas ir radusies dēļ atbildētājas pieprasījuma izstāties no projekta un tās turpmākas attiecīgo līgumā paredzēto saistību neizpildes.
   Savas prasības pamatojumam Komisija norāda vienu pamatu: Komisija apgalvo, ka atbildētāja nav izpildījusi savas līgumā paredzētās saistības, neatmaksājot Komisijai starpību starp Komisijas veikto finanšu atbalstu atbildētājai un kopējo atbildētājas jau saņemto avansa maksājuma summu. Atbildētājai veiktais finanšu atbalsts ir mazāks par kopējo summu, kuru prasītāja ir samaksājusi kā avansa maksājumu. Turklāt saskaņā ar Beļģijas tiesībām, kuras ir līgumam piemērojamās tiesības, summu, kas ir tikusi samaksāta nepamatoti (nepamatots maksājums), var atprasīt. Tādējādi Komisija apgalvo, ka atbildētāja ir atbildīga par attiecīgās summas atmaksu.


title: Lieta T-236/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 15. marta spriedums — Evropaïki Dynamiki /Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Konkursa procedūra — Ārējo attīstības, apmācības un informācijas sistēmu pakalpojumu sniegšana — Kandidāta piedāvājumu noraidīšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Vienlīdzīga attieksme — Pārskatāmība — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/13

         Vispārējās tiesas 2012. gada 15. marta spriedums — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-236/09) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Konkursa procedūra - Ārējo attīstības, apmācības un informācijas sistēmu pakalpojumu sniegšana - Kandidāta piedāvājumu noraidīšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Vienlīdzīga attieksme - Pārskatāmība - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   2012/C 126/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji N. Bambara, vēlāk E. Manhaeve, pārstāvji, kuriem palīdz P. Wytinck un B. Hoorelbeke, advokāti)

      Priekšmets

   Pirmkārt, atcelt Komisijas 2009. gada 27. marta lēmumus, ar kuriem ir noraidīts prasītājas piedāvājums konkursa procedūrā RTD–R4–2007–001-ISS-FP7 par ārējiem informācijas sistēmu attīstības, izpētes un atbalsta pakalpojumiem 1. paketei (Objekta attīstības ekspertīzes pakalpojumi (iekšienē)) un 2. paketei (Attīstības projekti ārpus objekta teritorijas (ārpusē)) (OV 2007, S 238), kā arī lēmumu piešķirt publiskā līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 193, 15.08.2009.


title: Lieta T-693/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 19. jūlija spriedumu lietā F-149/15 HG/Komisija 2016. gada 28. septembrī iesniedza HG

text:
               28.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 441/27

      Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 19. jūlija spriedumu lietā F-149/15 HG/Komisija 2016. gada 28. septembrī iesniedza HG

      (Lieta T-693/16 P)
      (2016/C 441/32)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: HG (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – L. Levi, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

                  —

                  atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2016. gada 19. jūlija spriedumu lietā F-149/15;

                  —

                  tā rezultātā apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumus pirmajā instancē un tāpēc:

                              —

                              atcelt iecēlējinstitūcijas trīspusējo lēmumu CMS 13–005, ciktāl tajā ir paredzēts apturēt apelācijas sūdzības iesniedzēja paaugstināšanu pakāpē uz 18 mēnešiem un samaksāt kompensāciju par kaitējumu, kas ar lēmumu ir noteikta EUR 108 596,35 apmērā;

                              —

                              ciktāl nepieciešams, atcelt lēmumu noraidīt apelācijas sūdzības iesniedzēja sūdzību;

                              —

                              pakārtoti, samazināt lēmumā CMS 13–005 ietverto finansiālo sankciju;

                              —

                              piespriest atbildētājai atlīdzināt morālo kaitējumu un kaitējumu reputācijai, kas esot ticis nodarīts apelācijas sūdzības iesniedzējam un ir novērtēts EUR 20 000 apmērā;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats, kas attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēja finansiālo atbildību, ir balstīts uz pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi, ciktāl Civildienesta tiesa neesot lēmusi par vienu no apelācijas sūdzības iesniedzēja iebildumiem attiecībā uz samērīguma principa pārkāpumu. Turklāt Civildienesta tiesa esot pieļāvusi vairākas kļūdas tiesību piemērošanā un esot sagrozījusi lietas materiālos esošo informāciju.

                  2.

                  Otrais pamats ir balstīts uz procesuālo noteikumu pārkāpumiem apstrīdētā lēmuma sagatavojošajos aktos, apelācijas sūdzības iesniedzēja tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, kā arī pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi un kļūdām tiesību piemērošanā, ko esot pieļāvusi Civildienesta tiesa.

                  3.

                  Trešais pamats ir balstīts uz pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi no Komisijas un Civildienesta tiesas puses.

                  4.

                  Ceturtais pamats ir balstīts uz kļūdu tiesību piemērošanā un kļūdu faktos, ko esot pieļāvusi Civildienesta tiesa attiecībā uz pirmo iebildumu, kas esot ticis izvirzīts pret apelācijas sūdzības iesniedzēju. Turklāt Civildienesta tiesa neesot izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu.


title: Lieta T-214/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. maijā — COR Sitzmöbel Helmut Lübke /ITSB — El Corte Inglés ( COR )

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/57

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. maijā — COR Sitzmöbel Helmut Lübke/ITSB — El Corte Inglés (“COR”)
   (lieta T-214/09)
   2009/C 180/106
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: COR Sitzmöbel Helmut Lübke GmbH & Co. KG, Rheda-Wiedenbrück (Vācija) (pārstāvis –Y-G. von Amsberg, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: El Corte Inglés, SA, Madride (Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2009. gada 4. marta lēmumu lietā R 376/2008-2; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “COR” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20. un 27. klasē (starptautiskā reģistrācija Nr. 839 721)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: El Corte Inglés, SA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “CADENACOR” (Kopienas preču zīme Nr. 2 362 598) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: atteikt reģistrāciju

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 4. punkts) pārkāpums, jo nepastāvot konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-111/16: Prasība, kas celta 2016. gada 18. martā – Prada/EUIPO – The Rich Prada International (“THE RICH PRADA”)

text:
               17.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/21

         Prasība, kas celta 2016. gada 18. martā – Prada/EUIPO – The Rich Prada International (“THE RICH PRADA”)
   (Lieta T-111/16)
   (2016/C 175/25)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Prada SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis – F. Jacobacci, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: The Rich Prada International PT (Surabaya, Indonēzija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: ES vārdiska preču zīme “THE RICH PRADA” – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 228 948

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 13. janvāra lēmums apvienotajās lietās R 3076/2014–2 un R 3186/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu, tādējādi pilnībā apmierinot iebildumus Nr. B 2 012 477;

               —

               pakārtoti, pilnībā apstiprināt Apelācijas otrās padomes lēmumu;

               —

               pārskatīt lēmumu uzlikt Prada S. A. pienākumu segt procesā Apelācijas padomē radušos apelācijas izdevumus EUR 550 apmērā un piespriest The Rich Prada International PT segt šos izdevumus;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta F-119/13: Prasība, kas celta 2013. gada 11. decembrī – ZZ /Komisija

text:
               28.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/37

         Prasība, kas celta 2013. gada 11. decembrī – ZZ/Komisija
   (Lieta F-119/13)
   2014/C 129/45
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ (pārstāvji – D. de Abreu Caldas un J.-N. Louis, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus par prasītāju pensiju tiesību pārskaitīšanu Savienības pensiju sistēmā, kurā piemēro jaunos Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta VĪN

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt lēmumus par pensiju tiesību, kas iegūtas pirms stāšanās darbā Komisijā, aprēķināšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-428/08: Prasība, kas celta 2008. gada 30. septembrī —  STEF /Komisija

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/44

         Prasība, kas celta 2008. gada 30. septembrī — STEF/Komisija
   (Lieta T-428/08)
   (2008/C 313/81)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Samband tónskálda og eigenda flutningsréttar (STEF), Reikjavika (Īslande) (pārstāve — H. Melkorka Óttarsdóttir, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmumu par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) 3. pantu; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Iesniedzot prasības pieteikumu, prasītājs saskaņā ar EKL 230. pantu lūdz daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmumu C(2008)3435 galīgā redakcija par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/C2/38.698 — CISAC). Precīzāk, prasītājs apstrīd Komisijas secinājumus apstrīdētā lēmuma 3. pantā, kurā ir noteikts, ka teritoriālie ierobežojumi savstarpējās pārstāvniecības pilnvarām, kuras viena autortiesību aģentūra piešķir otrai aģentūrai, ir uzskatāmi par saskaņotu darbību, kas ir pretrunā EKL 81. pantam un EEZ līguma 53. pantam.
   Prasītājs savu prasījumu pamatojumam izvirza četrus pamatus.
   Pirmkārt, prasītājs uzskata, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu novērtējumā un pārkāpusi EKL 81. pantu, nolemjot, ka paralēlais teritoriālais ierobežojums, kurš ir ietverts savstarpējās pārstāvniecības līgumos, kurus ir noslēdzis prasītājs un citi CISAC biedri, ir saskaņotas darbības sekas. Tas uzskata, ka Komisijas lēmumā norādītie pierādījumi nav pietiekami, lai noteiktu, ka paralēlā rīcība nav normālu konkurences nosacījumu sekas, bet gan ir uzskatāma par saskaņotu darbību. Prasītājs arī norāda, ka ierobežojumu klauzula, kura ir ietverta visos tā savstarpējos līgumos, ir nepieciešama, lai efektīvi un pienācīgi aizstāvētu autoru, kurus pārstāv prasītājs un pārējie CISAC biedri, intereses.
   Otrkārt, prasītājs apgalvo, ka pretēji apstrīdētajā lēmumā izdarītajiem secinājumiem CISAC biedrību teritoriālais ierobežojums to savstarpējās pārstāvniecības līgumos neierobežo konkurenci EKL 81. panta 1. punkta izpratnē, jo konkurences radīšana un aizsargāšana autortiesību aģentūru vidū neatbilstu autortiesību aģentūru biedru būtībai aizsargāt to biedru tiesības un darboties vienīgi to biedru interesēs.
   Treškārt, pakārtoti, prasītājs uzskata, ka, pat ja teritoriālais ierobežojums būtu uzskatāms par saskaņotu darbību EKL 81. panta 1. punkta izpratnē, ir izpildīti 81. panta 3. punkta nosacījumi. Tas norāda, ka apstrīdētā rīcība uzlabo mūzikas izplatīšanu, piešķir patērētājiem taisnīgu daļu no gūtajiem ienākumiem, nenosaka ierobežojumus uzņēmumiem, kuri nav nepieciešami mērķa sasniegšanai, kā arī nesniedz tiem iespēju nepieļaut konkurenci attiecībā uz ievērojamu produkcijas daļu. Līdz ar to šī rīcība saskaņā ar EKL 81. panta 3. punktu ir jāuzskata par nepieciešamu un samērīgu ar aģentūru biedru un autoru tiesību aizsardzības likumīgo mērķi.
   Visbeidzot, prasītājs uzskata, ka Komisija, pieņemot lēmumu, nav piemērojusi EKL 151. panta 4. punktu, kurā ir noteikts, ka Komisijai, rīkojoties saskaņā ar citiem Līguma noteikumiem, ir jāņem vērā kultūras aspekti, jo īpaši, lai respektētu un veicinātu kultūru daudzveidību.


title: Lieta T-74/14: Vispārējās tiesas 2017. gada 6. jūlija spriedums – Francija/Komisija Valsts atbalsts — Atbalsts, ko SNCM labā īstenojusi Francija — Pārstrukturēšanas atbalsts un privatizācijas plāna ietvaros veikti pasākumi — Kritērijs par privāto ieguldītāju tirgus ekonomikā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Formālas izmeklēšanas procedūras atkārtota sākšana — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/30

         Vispārējās tiesas 2017. gada 6. jūlija spriedums – Francija/Komisija
   (Lieta T-74/14) (1)

   (Valsts atbalsts - Atbalsts, ko SNCM labā īstenojusi Francija - Pārstrukturēšanas atbalsts un privatizācijas plāna ietvaros veikti pasākumi - Kritērijs par privāto ieguldītāju tirgus ekonomikā - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Formālas izmeklēšanas procedūras atkārtota sākšana - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2017/C 277/44)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji – sākotnēji G. de Bergues, D. Colas, E. Belliard un J. Bousin, vēlāk D. Colas, E. Belliard un J. Bousin)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – V. Di Bucci un B. Stromsky)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 263. pantam atcelt Komisijas 2013. gada 20. novembra Lēmumu C(2013) 7066 final par valsts atbalstu SA.16237 (C 58/2002) (ex N 118/2002), ko Francija īstenojusi SNCM labā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta T-259/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 14. marta rīkojums — Global Digital Disc /Komisija

text:
               7.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 139/29

         Vispārējās tiesas 2011. gada 14. marta rīkojums — Global Digital Disc/Komisija
   (Lieta T-259/08) (1)

   2011/C 139/54
   Tiesvedības valoda — vācu
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: Lieta T-232/17: Vispārējās tiesas 2017. gada 12. jūnija rīkojums – Eco-Bat Technologies u.c./Komisija

text:
               7.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/42

         Vispārējās tiesas 2017. gada 12. jūnija rīkojums – Eco-Bat Technologies u.c./Komisija
   (Lieta T-232/17)
   (2017/C 256/51)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.


title: Lieta C-365/10: Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 24. marta spriedums — Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Piesārņojuma kontrole — Robežvērtības attiecībā uz PM10 koncentrāciju apkārtējā gaisā)

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/9

         Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 24. marta spriedums — Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika
   (Lieta C-365/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Piesārņojuma kontrole - Robežvērtības attiecībā uz PM10 koncentrāciju apkārtējā gaisā)
   2011/C 152/15
   Tiesvedības valoda — slovēņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — D. Kukovec)

      Atbildētāja: Slovēnijas Republika (pārstāvis — N. Pintar Gosenca)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīvas 1999/30/EK par robežvērtību noteikšanu sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, makrodaļiņu un svina koncentrācijai apkārtējā gaisā (OV L 163, 41. lpp.) 5. panta 1. punkta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīvas 2008/50/EK par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (OV L 152, 1. lpp.) 13. panta 1. punkta pārkāpums — Tādu pasākumu neveikšana, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka PM10 koncentrācija apkārtējā gaisā nepārsniedz noteiktās robežvērtības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               2005.–2007. gadā pārsniedzot robežvērtības pieļaujamajām ikgadējām un diennakts PM10 koncentrācijām apkārtējā gaisā, Slovēnijas Republika nav izpildījusi Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīvas 1999/30/EK par robežvērtību noteikšanu sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, makrodaļiņu un svina koncentrācijai apkārtējā gaisā 5. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Slovēnijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 288, 23.10.2010.


title: Lieta C-101/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2013. gada 9. decembra rīkojumu lietā T-389/13 Brown Brothers Harriman & Co ./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 20. februārī iesniedza Brown Brothers Harriman & Co .

text:
               8.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/3

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2013. gada 9. decembra rīkojumu lietā T-389/13 Brown Brothers Harriman & Co./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 20. februārī iesniedza Brown Brothers Harriman & Co.
   (Lieta C-101/14 P)
   2014/C 303/05
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Brown Brothers Harriman & Co. (pārstāvji – P. Leander, T. Kronhöffer, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Tiesa (trešā palāta) ar 2014. gada 17. jūlija rīkojumu ir atzinusi apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta C-418/05 P: Tiesas rīkojums 2006. gada 7. novembrī — Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén ( ASAJA ), Salvador Contreras Gila , José Ramiro López , Antonio Ramiro López , Cristobal Gallego Martínez , Benito García Burgos , Antonio Parras Rosa pret Eiropas Savienības Padomi (Apelācija — Regula (EK) Nr. 864/2004 — Prasība atcelt tiesību aktu — Atbalsta sistēma olīveļļas nozarē — Fiziskas un juridiskas personas — Individuālas skaršanas neesamība)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/23

         Tiesas rīkojums 2006. gada 7. novembrī — Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos, Antonio Parras Rosa pret Eiropas Savienības Padomi
   (Lieta C-418/05 P) (1)

   (Apelācija - Regula (EK) Nr. 864/2004 - Prasība atcelt tiesību aktu - Atbalsta sistēma olīveļļas nozarē - Fiziskas un juridiskas personas - Individuālas skaršanas neesamība)
   (2006/C 331/41)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos, Antonio Parras Rosa (pārstāvis — J. Vázquez Medina, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Balta un M. F. Florindo Gijón, pārstāvji)

      Persona, kas iestājusies lietā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Nolin un F. Jimeno Fernández, pārstāvji)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība tika iesniegta par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2005. gada 8. septembra spriedumu lietā ASAJA u.c./Padome (apvienotās lietas no T-295/04 līdz T-297/04), kurā atzīta par nepieņemamu prasība daļēji atcelt Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 864/2004, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī pielāgo minēto regulu sakarā ar Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos Eiropas Savienībai (OV L 161, 48. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 48, 25.2.2006.


title: Lieta C-392/08: Prasība, kas celta 2008. gada 9. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/14

         Prasība, kas celta 2008. gada 9. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-392/08)
   (2008/C 272/24)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un A. Sipos)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, neizstrādājot ārējos operatīvās rīcības plānus visiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas Padomes 1996. gada 9. decembra Direktīvas 96/82/EK (1) par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanu, kuros iesaistītas bīstamas vielas, 9. pants, Spānijas Karaliste nav izpildījusi iepriekš minētās Direktīvas 96/82/EK 11. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 96/82/EK 2. panta 1. punktā noteikts, ka minētās direktīvas 9. pantu piemēro visiem uzņēmumiem, kuros atrodas bīstamas vielas tādos daudzumos, kā uzskaitīts I pielikuma 1. un 2. daļas tabulu 3. ailē.
   Saskaņā ar šīs direktīvas 11. pantu dalībvalstis nodrošina to, ka attiecībā uz visiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas 9. pants, iestādes, ko attiecīgajam mērķim izraudzījušās dalībvalstis, izstrādā ārējo operatīvās rīcības plānu, kurā norādīti ārpus uzņēmuma veicami pasākumi (1. punkta c) apakšpunkts).
   Šīs prasības mērķis ir panākt, lai tiek atzīts, ka, neizstrādājot ārējos operatīvās rīcības plānus visiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas minētais 9. pants, Spānijas Karaliste nav izpildījusi Direktīvas 96/82 11. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētos pienākumus.

      (1)  OV L 10, 13. lpp.


title: Lieta C-239/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 17. decembra spriedums (Tribunal du travail de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Abdoulaye Amadou Tall/Centre public d’action sociale de Huy Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Direktīva 2005/85/EK — Minimālie standarti saistībā ar procedūru bēgļa statusa piešķiršanai vai atņemšanai dalībvalstīs — 39. pants — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību — Patvēruma pieteikumu iesniegšana vairākās dalībvalstīs — Pārsūdzība bez apturošas iedarbības par valsts kompetentās iestādes lēmumu neturpināt turpmāka patvēruma pieteikuma pārbaudi — Sociālā aizsardzība — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 19. panta 2. punkts — 47. pants

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/6

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 17. decembra spriedums (Tribunal du travail de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Abdoulaye Amadou Tall/Centre public d’action sociale de Huy

   (Lieta C-239/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Direktīva 2005/85/EK - Minimālie standarti saistībā ar procedūru bēgļa statusa piešķiršanai vai atņemšanai dalībvalstīs - 39. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību - Patvēruma pieteikumu iesniegšana vairākās dalībvalstīs - Pārsūdzība bez apturošas iedarbības par valsts kompetentās iestādes lēmumu neturpināt turpmāka patvēruma pieteikuma pārbaudi - Sociālā aizsardzība - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 19. panta 2. punkts - 47. pants)
   (2016/C 068/08)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal du travail de Liège

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Abdoulaye Amadou Tall

      Atbildētājs: Centre public d’action sociale de Huy

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2005. gada 1. decembra Direktīvas 2005/85/EK par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu, 39. pants, lasot to atbilstoši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 19. panta 2. punktam un 47. pantam, ir interpretējams tādējādi, ka tam pretrunā nav valsts tiesiskais regulējums, ar kuru netiek piešķirta apturoša iedarbība prasībai, kas celta par tādu lēmumu kā pamatlietā aplūkotais, neveikt turpmāka patvēruma pieteikuma pārbaudi.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Lieta T-384/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 10. novembra spriedums — Elliniki Nafpigokataskevastiki u.c./Komisija (Valsts atbalsts — Kuģu būve — Atbalsts, ko Grieķijas iestādes ir sniegušas kompensācijas garantijas veidā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Valsts atbalsta jēdziens — Valsts vainojamība — Valsts līdzekļi — Privātā ieguldītāja kritērijs)

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/22

         Vispārējās tiesas 2011. gada 10. novembra spriedums — Elliniki Nafpigokataskevastiki u.c./Komisija
   (Lieta T-384/08) (1)

   (Valsts atbalsts - Kuģu būve - Atbalsts, ko Grieķijas iestādes ir sniegušas kompensācijas garantijas veidā - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Valsts atbalsta jēdziens - Valsts vainojamība - Valsts līdzekļi - Privātā ieguldītāja kritērijs)
   2011/C 370/36
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Elliniki Nafpigokataskevastiki AE Chartofylakeiou (Chaidari, Grieķija), Howaldtswerke-Deutsche Werft GmbH (Ķīle, Vācija) un ThyssenKrupp Marine Systems AG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji — U. Soltész un C. von Köckritz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Flynn, M. Konstantinidis un C. Urraca Caviedes)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Trapeza Peiraios AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — S. Pappas, I. Ktenidis un C. Apalagaki, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 2. jūlija Lēmuma 2009/610/CE par valsts atbalstu C 16/2004 (ex NN 29/04, CP 71/02 un CP 133/25), ko Grieķija piešķīrusi uzņēmumam Hellenic Shipyards SA (OV 2009, L 225, 104. lpp.), 16. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Elliniki Nafpigokataskevastiki AE Chartofylakeiou, Howaldtswerke-Deutsche Werft GmbH un ThyssenKrupp Marine Systems AG sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas un Trapeza Peiraios AE tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 22.11.2008.


title: Lieta T-330/13: Prasība, kas celta 2013. gada 4. jūnijā — Chatziioannou /Komisija un Eiropas Centrālā banka

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/34

         Prasība, kas celta 2013. gada 4. jūnijā — Chatziioannou/Komisija un Eiropas Centrālā banka
   (Lieta T-330/13)
   2013/C 252/57
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lella Chatziioannou (Lefkosija, Kipra) (pārstāvji — E. Efstathiou, K. Efstathiou un K. Liasidou, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Centrālā banka un Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Eurogrupas 2013. gada 25. marta lēmumu, kas kļuvis galīgs ar Kipras Centrālās bankas pārvaldnieka kā Eiropas Centrālo banku sistēmas locekļa un/vai pārstāvja 2013. gada 29. martā pieņemto lēmumu KDP [kanonistiki diokitiki praxi; reglamentējošs akts] 104/2013, ar kuru tika nolemts veikt “atsevišķu [Cyprus Popular Bank Public Co Ltd] darbības virzienu pārdošanu” un kas būtībā ir Eiropas Centrālās bankas un Eiropas Komisijas kopējs lēmums;

               —

               pakārtoti, atzīt, ka iepriekš minētais Eurogrupas lēmums, neraugoties uz tā formu, būtībā ir Eiropas Centrālās bankas lēmums un/vai kopā ar Eiropas Komisiju pieņemts lēmums;

               —

               piespriest Eiropas Centrālajai bankai un/vai Eiropas Komisijai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums nav spēkā esošs, jo ar to ir pārsniegtas pilnvaras, kas ar Līgumu par Eiropas Savienību ir piešķirtas Eiropas Centrālajai bankai, kā arī Eiropas Komisijai, un tādējādi abas šīs iestādes attiecīgo lēmumu ir pieņēmušas, pārsniedzot savas pilnvaras.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāptas tiesības uz īpašumu, kas ir garantētas Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 1. protokola 1. pantā un Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 14. pantā un apstiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir acīmredzami nepamatots, tam nav juridiskā pamata un tas ir pretrunā samērīguma principam.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir pretrunā arī vispārīgi atzītajiem tiesību principiem, kas izriet no Savienības tiesībām, kā arī principam, saskaņā ar kuru neviens nedrīkst atsaukties pats uz savām kļūdām, lai iegūtu kādu priekšrocību un/vai pamatotu kļūdainu un/vai prettiesisku rīcību.


title: Lieta C-299/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 15. jūnija rīkojums ( Tribunal Judicial de Amares (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Cristiano Marques Vieira/Companhia de Seguros Tranquilidade SA

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/27

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 15. jūnija rīkojums (Tribunal Judicial de Amares (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Cristiano Marques Vieira/Companhia de Seguros Tranquilidade SA

   (Lieta C-299/10) (1)

   2011/C 252/57
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 234, 28.08.2010.


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2005. gada 21. jūlijā lietā C-130/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Sauszemes pārvadājumi — Regula (EK) Nr. 1172/98 — Statistikas pārskats par preču autopārvadājumiem)

text:
               1.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 21. jūlijā
   lietā C-130/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Sauszemes pārvadājumi - Regula (EK) Nr. 1172/98 - Statistikas pārskats par preču autopārvadājumiem)
   (2005/C 243/02)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Lietā C-130/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 11. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Triandafilu [D. Triantafyllou]) pret Grieķijas Republiku (pārstāve — S. Hala [S. Chala]), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], tiesneši R. Šintgens [R. Schintgen] un J. Klučka [J. Klučka] (referents), ģenerāladvokāte J. Kokote [J. Kokott], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 21. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nenododot Eiropas Kopienu Statistikas birojam (Eurostat) ik ceturksni attiecībā uz 1999. līdz 2002. gadu statistikas datus par preču autopārvadājumiem saskaņā ar prasībām, kas paredzētas Padomes 1998. gada 25. maija Regulā (EK) Nr. 1172/98 par statistikas pārskatiem attiecībā uz autopārvadājumiem, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī regula;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.


title: Lieta C-117/09 P: Tiesas 2010. gada 24. jūnija rīkojums — Kronoply GmbH & Co. KG /Eiropas Komisija (Apelācija — Valsts atbalsts — Atbalsta pieprasījums ar mērķi grozīt uzņēmumam saņēmējam iepriekš piešķirtu atbalstu, par ko Komisijai paziņots pēc investīciju projekta izpildes pilnībā — Veicinošas iedarbības un nepieciešamības kritēriji)

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/21

         Tiesas 2010. gada 24. jūnija rīkojums — Kronoply GmbH & Co. KG/Eiropas Komisija
   (Lieta C-117/09 P) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Atbalsta pieprasījums ar mērķi grozīt uzņēmumam saņēmējam iepriekš piešķirtu atbalstu, par ko Komisijai paziņots pēc investīciju projekta izpildes pilnībā - Veicinošas iedarbības un nepieciešamības kritēriji)
   2010/C 346/35
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Kronoply GmbH & Co. KG (pārstāvji — R. Nierer un L. Gordalla, Rechtsanwälte)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji — K. Gross, V. Kreuschitz un T. Scharf)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2009. gada 14. janvāra spriedumu lietā T-162/06 Kronoply/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt Komisijas 2005. gada 21. septembra Lēmumu 2006/262/EK, ar kuru atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu atbalsts, ko Vācija paredzējusi piešķirt prasītājai (OV L 94, 50. lpp) — Atbalsta projekts ar mērķi grozīt uzņēmumam saņēmējam iepriekš piešķirtu atbalstu, par ko Komisijai paziņots pēc investīciju projekta izpildes pilnībā, izmantojot sākotnēji piešķirto atbalstu — Apstrīdētā atbalsta attīstību veicinošas iedarbības un nepieciešamības kļūdains vērtējums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Kronoply GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 141, 20.06.2009.


title: Lieta T-333/03: Pirmās instances tiesas 2006. gada 16. novembra spriedums — Masdar ( UK ) pret Komisiju (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība — TACIS programma — Pakalpojumi, kas sniegti atbilstoši apakšuzņēmuma līgumam — Atteikšanās maksāt — Nepamatota iedzīvošanās — Neuzdotā lietvedība — Nepamatotu maksājumu atgūšana — Tiesiskā paļāvība — Rūpības pienākums)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/54

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 16. novembra spriedums — Masdar (UK) pret Komisiju
   (Lieta T-333/03) (1)

   (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība - TACIS programma - Pakalpojumi, kas sniegti atbilstoši apakšuzņēmuma līgumam - Atteikšanās maksāt - Nepamatota iedzīvošanās - Neuzdotā lietvedība - Nepamatotu maksājumu atgūšana - Tiesiskā paļāvība - Rūpības pienākums)
   (2006/C 326/116)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mesdar (UK) Ltd, Everslija [Eversley] (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — A. Bentlijs [A. Bentley], QC, un P. Grīns [P. Green], barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Enegrens [J. Enegren] un M. Vailderspins [M. Wilderspin])
   Priekšmets
   Prasība atbilstoši EKL 235. pantam un 288. panta otrajai daļai, kuras mērķis ir panākt, ka tiek veikti maksājumi par prasītāja sniegtajiem pakalpojumiem atbilstoši līgumiem TACIS MO.94.01/01.01/B002 un RU 96/5276/00, atlīdzināti zaudējumi, kas prasītājam nodarīti sakarā ar nemaksāšanu par šiem pakalpojumiem, un samaksāti procenti.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 289, 29.11.2003.


title: Lieta T-189/14 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 25. jūlija rīkojums – Deza / ECHA Pagaidu noregulējums — Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — ECHA rīcībā esošie dokumenti, kas ietver informāciju, ko uzņēmums iesniedzis saistībā ar tā pieteikumu atļaujai lietot ķīmisko vielu — Lēmums piešķirt trešajām personām piekļuvi dokumentiem — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamība — Fumus boni juris  — Interešu izsvēršana

text:
               8.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/32

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 25. jūlija rīkojums – Deza/ECHA

   (Lieta T-189/14 R)
   (Pagaidu noregulējums - Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - ECHA rīcībā esošie dokumenti, kas ietver informāciju, ko uzņēmums iesniedzis saistībā ar tā pieteikumu atļaujai lietot ķīmisko vielu - Lēmums piešķirt trešajām personām piekļuvi dokumentiem - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamība - Fumus boni juris - Interešu izsvēršana)
   2014/C 303/40
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Čehijas Republika) (pārstāvis – P. Dejl, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – A. Iber, M. Heikkilä un T. Zbihlej)

      Priekšmets

   Pieteikums par ECHA2014. gada 24. janvāra lēmuma attiecībā uz tādas noteiktas informācijas izpaušanu, ko prasītāja iesniegusi saistībā ar pieteikumu atļaujai lietot ķīmisko vielu bis-(2-Etilheksil)ftalāts (DEHP), izpildes apturēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apturēt Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) 2014. gada 24. janvāra Lēmuma AFA-C-0000004274-77-09/F izpildi, ciktāl ar to atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulai (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem trešajai personai ir piešķirta piekļuve ziņojuma par ķīmisko drošību un analīzi attiecībā uz vielas bis-(2-Etilheksil)ftalāts (DEHP) aizstāšanas iespējām versijai, kas ir detalizētāka par to versiju, kurā ir pieteikumā par pagaidu noregulējumu norādītās neskaidrības un kura ietverta šī pieteikuma A.4.5 un A.4.6 pielikumā, izņemot, pirmkārt, informāciju par vielu klasificēšanu un marķēšanu un, otrkārt, datus, kas attiecas konkrēti un vienīgi uz Arkema France, Grupa Azoty Zakłady Azotowe Kędzierzyn S.A. un Vinyloop Ferrara S.p.A;

               2)

               uzdot ECHA neizsniegt:

                           —

                           rezolutīvās daļas 1. punktā minētā ziņojuma par ķīmisko drošību un analīzi attiecībā uz vielas bis-(2-Etilheksil)ftalāts (DEHP) aizstāšanas iespējām detalizētāku versiju par to, kas ietverta minētajā 1. punktā;

                           —

                           ziņojumus par ķīmisko drošību un analīzi attiecībā uz vielas bis-(2-Etilheksil)ftalāts (DEHP) aizstāšanas iespējām, kurus iesnieguši Arkema France, Grupa Azoty Zakłady Azotowe Kędzierzyn un Vinyloop Ferrara un kuri ir ECHA 2014. gada 24. janvāra Lēmumu AFA-C-0000004280-84-09/F, AFA-C-0000004275-75-09/F un AFA-C-0000004151-87-08/F priekšmets, ciktāl šie dokumenti ir identiski tiem, kas ir aizsargāti saskaņā ar šīs rezolutīvās daļas 1. punktu;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-354/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 10. septembra rīkojums – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks /Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Aizsargājama ģeogrāfiskas izcelsmes norāde “Kołocz śląski” vai “Kołacz śląski”  — Pieteikuma par reģistrācijas anulēšanu noraidījums — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/41

         Vispārējās tiesas 2014. gada 10. septembra rīkojums – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks/Komisija
   (Lieta T-354/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Aizsargājama ģeogrāfiskas izcelsmes norāde “Kołocz śląski” vai “Kołacz śląski” - Pieteikuma par reģistrācijas anulēšanu noraidījums - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
   2014/C 409/59
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks e.V. (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – I. Jung, M. Teworte–Vey, A. Renvert un J. Saatkamp, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Priekšmets

   Prasība atcelt iespējamo Komisijas lēmumu, kas ietverts Ģenerāldirekcijas “Lauksaimniecība un lauku attīstība” ģenerāldirektora 2013. gada 8. aprīļa vēstulē, saskaņā ar kuru prasītājas pieteikums anulēt aizsargājamas ģeogrāfiskas izcelsmes norādes “Kołocz śląski” vai “Kołacz śląski” reģistrāciju ir nepieņemams

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks eV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.