title: Lieta C-230/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 12. maijā iesniedza Kúria (Ungārija) – Weltimmo s.r.o / Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

text:
               28.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 12. maijā iesniedza Kúria (Ungārija) – Weltimmo s.r.o/Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

   (Lieta C-230/14)
   2014/C 245/07
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Kúria

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Weltimmo s.r.o

      Atbildētājs: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK (1) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (turpmāk tekstā – “Datu aizsardzības direktīva”) 28. panta 1. punktu var interpretēt tādējādi, ka dalībvalsts tiesību normas ir piemērojamas tās teritorijā gadījumā, ja personas datu apstrādātājam ir nekustamā īpašuma sludinājumu mājas lapa, kas ir izveidota tikai citā dalībvalstī, kā arī viņš reklamē nekustamo īpašumu, kas atrodas šīs pirmās dalībvalsts teritorijā, un ja nekustamā īpašuma īpašnieki savus personas datus ir nodevuši datu uzglabāšanas un apstrādes iekārtai (serverim), kas pieder mājas lapas izveidotājam otrajā dalībvalstī?

               2)

               Vai Datu aizsardzības direktīvas 4. panta 1. punkta a) apakšpunktu, lasot to kopā ar tās preambulas 18.–20. apsvērumu un 1. panta 2. punktu un 28. panta 1. punktu, var interpretēt tādējādi, ka Magyar Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság (turpmāk tekstā – “datu aizsardzības iestāde”) nevar piemērot Ungārijas datu aizsardzības tiesības kā valsts tiesības nekustamā īpašuma sludinājumu mājas lapas, kas izveidota tikai citā dalībvalstī, izveidotājam, pat ja tajā tiek reklamēts arī nekustamais īpašums Ungārijā, kura īpašnieki datus par šādu īpašumu, visticamāk, nosūta no Ungārijas teritorijas uz datu uzglabāšanas un apstrādes iekārtu (serveri), kas pieder mājas lapas izveidotājam?

               3)

               Vai, veicot interpretāciju, ir nozīme tam, ka personas datu apstrādātāja, kurš ir izveidojis mājas lapu, pakalpojumus ir paredzēts sniegt citā dalībvalstī?

               4)

               Vai, veicot interpretāciju, ir nozīme tam, ka dati par īpašumu citā dalībvalstī un īpašnieku personas dati faktiski tiek augšupielādēti no citas dalībvalsts?

               5)

               Vai, veicot interpretāciju, ir nozīme tam, ka ar šo īpašumu saistītie personas dati ir citas valsts pilsoņu personas dati?

               6)

               Vai, veicot interpretāciju, ir nozīme tam, ka Slovākijā reģistrēta uzņēmuma īpašnieku pastāvīgā dzīvesvieta ir Ungārijā?

               7)

               Ja, atbildot uz iepriekš minētajiem jautājumiem, izriet, ka Ungārijas datu aizsardzības iestāde var rīkoties, bet tai ir jāpiemēro reģistrācijas dalībvalsts tiesības, nevis valsts tiesības, vai Datu aizsardzības direktīvas 28. panta 6. punktu var interpretēt tādējādi, ka Ungārijas datu aizsardzības iestāde Datu aizsardzības direktīvas 28. panta 3. punktā paredzētās pilnvaras var īstenot tikai, ievērojot reģistrācijas dalībvalsts tiesību normas un līdz ar to nevar noteikt naudas sodu?

               8)

               Vai Datu aizsardzības direktīvas [ungāru valodas redakcijā] 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 28. panta 6) punktā izmantotais jēdziens “adatfeldolgozás” [tehniskas datu apstrādes darbības] ir identisks jēdzienam “adatkezelés” [personas datu apstrāde plašā nozīmē], izmantojot šīs direktīvas terminoloģiju?

      (1)  OV L 281, 31. lpp.


title: Lieta T-257/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 6. marta spriedums – Novomatic/ITSB – Berentzen Mally Marketing plus Services (“BLACK JACK TM”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “BLACK JACK TM” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “BLACK TRACK” un agrāka Kopienas grafiska preču zīme “BLACK TRACK” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2099 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/48

         Vispārējās tiesas 2015. gada 6. marta spriedums – Novomatic/ITSB – Berentzen Mally Marketing plus Services (“BLACK JACK TM”)
   (Lieta T-257/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “BLACK JACK TM” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “BLACK TRACK” un agrāka Kopienas grafiska preču zīme “BLACK TRACK” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2099 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 138/62)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Austrija) (pārstāvis – W. Mosing, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji A. Pohlmann, vēlāk S. Hanne)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH (Meerbusch, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 18. februāra lēmumu lietā R 329/2012–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH un Novomatic AG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 18. februāra lēmumu lietā R 329/2012–4;

               2)

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas ir radušies procesā Apelāciju padomē.

      (1)  OV C 194, 24.6.2014.


title: Lieta C-131/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Commissione tributaria provinciale di Latina (Itālija) 2007. gada 5. marta rīkojumu — Michele Ciampi / Agenzia Entrate Ufficio Latina

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Commissione tributaria provinciale di Latina (Itālija) 2007. gada 5. marta rīkojumu — Michele Ciampi/Agenzia Entrate Ufficio Latina

   (Lieta C-131/07)
   (2007/C 117/16)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Michele Ciampi

      Atbildētājs: Agenzia Entrate Ufficio Latina

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai spriedums lietā C-207/04 (1) ir interpretējams tādējādi, ka tas nozīmē, ka Itālijas likumdevējam bija jāattiecina uz vīriešiem izdevīgākais vecuma ierobežojums, kas tiek attiecināts uz sievietēm?

               2)

               Vai šajā gadījumā ir jāuzskata, ka nodokļa likme, kas veido pusi no TFR [tassazione del trattamento di fine rapporto — nodoklis, kas piemērojams sakarā ar darba attiecību izbeigšanu] ir attiecināms uz summām, kuras kā pabalstu par brīvprātīgu darba attiecību izbeigšanu saņēmuši vīrieši, kuri ir 50 gadus veci?

               3)

               Vai, ņemot vērā to, ka maksājumi, ko veicis nodokļa maksātājs, maksājot fizisku personu ienākuma nodokli (IRPEF), neveido daļu no algas, jo tos neveic darba devējs saistībā ar darba attiecībām, un ņemot vērā to, ka darba devēja veicinošajam maksājumam, kurš tiek samaksāts darbiniekam, nav algas raksturiezīmes, var attiecināt dažādus vecuma ierobežojumus, proti, darba ņēmējām sievietēm — 50 gadu vecumu un darba ņēmējiem vīriešiem — 55 gadu vecumu, kas tika atzīts par pretēju Kopienu tiesībām, ir saderīgs ar Kopienu tiesībām, tā kā Direktīva 79/7 (2) atļauj dalībvalstīm paturēt spēkā dažādus pensionēšanās vecumus?

               4)

               Vai Kopienu tiesības (Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīva 76/207/EEK (3), kas aizliedz dzimumu diskrimināciju) ir jāinterpretē tādējādi, ka tās aizliedz piemērot lietā, kuru izskatīs Tiesa, apspriestās valsts tiesību normas, kā rezultātā valsts tiesību norma (17. pants, tagad Republikas Prezidenta dekrēta Nr. 917/86 19. panta 4.a punkts) ir jāuzskata par nesaderīgu ar Kopienu tiesībām?

      (1)  Krājums, I-7453.

      (2)  OV L 6, 24. lpp.

      (3)  OV L 39, 40. lpp.


title: Lieta F-5/13: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 2. jūnija spriedums – Da Cunha Almeida/Komisija Civildienests — Atklāts konkurss — Neiekļaušana rezerves sarakstā — Spējas loģiski analizēt tekstu pārbaude — Iebilde par paziņojuma par konkursu prettiesiskumu — Otrās valodas izvēle no trijām — Nediskriminācijas princips

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/73

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 2. jūnija spriedums – Da Cunha Almeida/Komisija
   (Lieta F-5/13) (1)

   (Civildienests - Atklāts konkurss - Neiekļaušana rezerves sarakstā - Spējas loģiski analizēt tekstu pārbaude - Iebilde par paziņojuma par konkursu prettiesiskumu - Otrās valodas izvēle no trijām - Nediskriminācijas princips)
   2014/C 315/122
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Paulo Jorge da Cunha Almeida (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – J. Grayston, solicitor, G. Pandey un M. Gambardella, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un B. Eggers)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu neiekļaut prasītāju konkursa EPSO/AD/205/10 rezerves sarakstā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt 2012. gada 9. marta konkursa EPSO/AD/205/10 atlases komisijas lēmumu, ko nosūtījis Eiropas Personāla atlases birojs un ar kuru noraidīts P. J. Da Cunha Almeida pieteikums veikt pārskatīšanu, kas tika iesniegts pēc tam, kad viņš ar 2011. gada 23. decembra lēmumu netika iekļauts konkursa rezerves sarakstā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina P. J. Da Cunha Almeida tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 123, 27.4.2013, 29. lpp.


title: Lieta T-309/14: Prasība, kas celta 2014. gada 30. aprīlī  – Mat Foundries Europe /Komisija

text:
               14.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/58

         Prasība, kas celta 2014. gada 30. aprīlī – Mat Foundries Europe/Komisija
   (Lieta T-309/14)
   2014/C 223/60
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mat Foundries Europe GmbH (Neunkirchen, Vācija) (pārstāvji –D. Greinacher, J. Martin un B. Scholtka, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atbilstoši LESD 263. panta pirmajai daļai atcelt Komisijas 2013. gada 18. decembra lēmumu uzsākt pret Vācijas Federatīvo Republiku oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz atbalstu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un elektroenerģijai no metāna atbilstoši Likumam par atjaunojamās enerģijas prioritāti (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien; EEG) un EEG piemaksas samazinājumu energoietilpīgiem lietotājiem – Valsts atbalsts SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), kas publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2014. gada 7. februārī (OV C 37, 73. lpp.), ciktāl Komisija ir kvalificējusi EEG 40. un 41. pantā paredzēto īpašo kompensācijas režīmu par valsts atbalstu LESD 107. panta izpratnē;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus atbilstoši Tiesas Reglamenta 87. panta 3. punktam.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: LESD 107. panta pārkāpums
               Prasītāja apgalvo, ka Komisija kļūdaini ir kvalificējusi atbalstu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai, izmantojot piemaksu sistēmu, un īpašo kompensācijas režīmu EEG piemaksas samazināšanai par valsts atbalstu un tādējādi tai nebija jāuzsāk oficiālā izmeklēšanas procedūra.

                           —

                           Šajā ziņā prasītāja norāda, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, sākotnēji izvērtējot to, vai īpašais kompensācijas režīms ir uzskatāms par atbalstu, jo īpašais kompensācijas režīms kā izņēmums no EEG piemaksas nepiešķir nekādas priekšrocības, ko energoietilpīgie lietotāji nebūtu varējuši iegūt parastajos tirgus apstākļos.

                           —

                           Prasītāja arī apgalvo, ka nav tikuši skarti valsts līdzekļi. Tā kā ienākumi no EEG piemaksas nav uzskatāmi par valsts līdzekļiem, valsts līdzekļi nevar būt skarti arī ar energoietilpīgiem lietotājiem paredzēto izņēmumu.

                           —

                           Prasītāja tāpat apgalvo, ka īpašais kompensācijas režīms nav arī atzīstams par konkurences izkropļojumu. Ar to esot radīti konkurences nosacījumi, kas pastāvētu arī bez EEG piemaksas.

               2.

               Otrais pamats: tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
               Prasītāja apgalvo, ka Komisija, pieņemot lēmumu, ir pārkāpusi arī tiesiskās paļāvības aizsardzības principu. Vācijas tiesiskais regulējums atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas atbalstam jau esot ticis padziļināti izvērtēts no valsts atbalsta tiesību viedokļa. Šī izvērtējuma ietvaros Komisija 2002. gadā esot nonākusi pie secinājuma, ka ar šo tiesisko regulējumu nav saistīts nekāds valsts līdzekļu piešķīrums. Tā kā ar 2012. gada EEG šajā ziņā nav ieviesti nekādi būtiski grozījumi salīdzinājumā ar tobrīd pastāvošo tiesisko situāciju, attiecīgajiem saimnieciskās darbības subjektiem nebija jārēķinās ar jaunu izvērtēšanu, bet tie varēja paļauties uz tiesiskā regulējuma uzturēšanu spēkā.

               3.

               Trešais pamats: pilnvaru nepareiza izmantošana
               Visbeidzot prasītāja uzskata, ka Komisija ir nepareizi izmantojusi pilnvaras, kas tai ir piešķirtas LESD 107. un 108. pantā. Uzsākot izmeklēšanas procedūru, Komisijas pamatmērķis galvenokārt ir bijis atbalsta atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai saskaņošana. Šis pamatmērķis esot atspoguļots arī jauno pamatnostādņu vides un enerģijas atbalstam projektā, kurā Komisija pirmo reizi ir noteikusi detalizētu tiesisko regulējumu attiecībā uz atbalstu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai. Lai panāktu saskaņošanu, Komisijai tomēr būtu bijis jāpiemēro šim mērķim paredzēto tiesību aktu tuvināšanas procedūru atbilstoši LESD 116. un 117. pantam.


title: Lieta T-90/03: Pirmās instances tiesas 2007. gada 11. jūlija spriedums — Fédération des industries condimentaires de France u.c./Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Kopienu aizlieguma ievest gaļu, kas satur hormonālas iedarbības vielas, nesaderība ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem — Amerikas Savienoto Valstu pretpasākumi papildu nodevas formā, ko tās ar PTO atļauju piemēro importam no Kopienas — Pārbaudes procedūras attiecībā uz šķēršļiem tirdzniecībai izbeigšana no Komisijas puses — Kopienu eksportētāju grupu, kurus ir skārusi papildu nodeva, prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/27

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 11. jūlija spriedums — Fédération des industries condimentaires de France u.c./Komisija
   (Lieta T-90/03) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Kopienu aizlieguma ievest gaļu, kas satur hormonālas iedarbības vielas, nesaderība ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem - Amerikas Savienoto Valstu pretpasākumi papildu nodevas formā, ko tās ar PTO atļauju piemēro importam no Kopienas - Pārbaudes procedūras attiecībā uz šķēršļiem tirdzniecībai izbeigšana no Komisijas puses - Kopienu eksportētāju grupu, kurus ir skārusi papildu nodeva, prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2007/C 199/50)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Fédération des industries condimentaires de France (FIFC), Parīze (Francija), Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort, Mijo (Francija), Comité économique agricole régional fruits et légumes de Bretagne (Cerfael), Parīze (Francija) un Comité interprofessionnel des palmipèdes à foie gras (CIFOG), Parīze (Francija) (pārstāvji — sākumā M. Jacquot un O. Prost, pēc tam O. Prost, K. Lentz, E. Berthelot un M. Bauduin, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Kuijper, C. Brown un G. Boudot)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvji — sākumā E. Braquehais Conesa, pēc tam J. Rodriguez Cárcamo)
   Priekšmets
   Prasība atlīdzināt zaudējumus, kas, iespējams, nodarīti sakarā ar nelikumīgām darbībām, ko Komisija veica attiecībā uz Amerikas Savienoto Valstu pieņemtajiem komerciālajiem pretpasākumiem tā sauktajā lietā “liellopi, kas baroti ar hormoniem”.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāji sedz savus un Komisijas tiesāšanās izdevumus solidāri;

               3)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 112, 10.5.2003.


title: Lieta T-241/09: Vispārējās tiesas 2013. gada 20. februāra spriedums — Nikolaou /Revīzijas palāta (Ārpuslīgumiskā atbildība — Revīzijas palāta — Iekšējo izmeklēšanu norise — Personas dati — Prettiesiskums — Cēloņsakarība — Noilgums)

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/16

         Vispārējās tiesas 2013. gada 20. februāra spriedums — Nikolaou/Revīzijas palāta
   (Lieta T-241/09) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Revīzijas palāta - Iekšējo izmeklēšanu norise - Personas dati - Prettiesiskums - Cēloņsakarība - Noilgums)
   2013/C 101/34
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kalliopi Nikolaou (Grieķija) (pārstāvji — V. Christianos un G. Douka, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Revīzijas palāta (pārstāvji — T. Kennedy un J.M. Stenier, pārstāvji, kam palīdz P. Tridimas)

      Priekšmets

   Prasība atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājai eventuāli radušies Revīzijas palātas iekšējā izmeklēšanā pieļauto nelikumību un Savienības tiesību pārkāpumu dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Kalliopi Nikolaou atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 205, 29.8.2009.


title: Lieta C-40/06: Tiesas (piektā palāta) rīkojums 2007. gada 9. janvārī ( Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Juers Pharma Import-Export GmbH pret Oberfinanzdirektion Nürnberg (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Kapsulas, kuras lielākoties satur melatonīnu — Medikamenti)

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/12

         Tiesas (piektā palāta) rīkojums 2007. gada 9. janvārī (Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Juers Pharma Import-Export GmbH pret Oberfinanzdirektion Nürnberg

   (Lieta C-40/06) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Kapsulas, kuras lielākoties satur melatonīnu - Medikamenti)
   (2007/C 56/21)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Finanzgericht München
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Juers Pharma Import-Export GmbH

      Atbildētāja: Oberfinanzdirektion Nürnberg

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht München — Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulas (EK) Nr. 1789/2003 par grozījumiem Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikumā (OV L 281, 1. lpp.) interpretācija — Kombinētās nomenklatūras pozīcijas 3004 (medikamenti) un 2106 (pārtikas izstrādājumi) — Melatonīna kapsulu, kas norādītas kā pārtikas piedeva, bet kuras izsniedz tika aptiekās pret ārsta recepti, klasificēšana — Twinlab Melatonin Caps

   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1789/2003, I pielikumā ietvertā kombinēta nomenklatūra ir interpretējama tādējādi, ka tādas kapsulas, kuras galvenokārt satur melatonīnu, kā pamata lietā minētās, ietilpst tarifa pozīcijā 3004.

      (1)  OV C 86, 8.4.2006.


title: Lieta F-153/15: Prasība, kas celta 2015. gada 28. decembrī – ZZ u.c./EĀDD

text:
               29.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 111/44

         Prasība, kas celta 2015. gada 28. decembrī – ZZ u.c./EĀDD
   (Lieta F-153/15)
   (2016/C 111/55)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ u.c. (pārstāvji – N. de Montigny un J.-N. Louis, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt EĀDD lēmumu, kas parādās prasītāju paziņojumos par algu, jo ar to pirmo reizi tiek piemērots piemaksas par dzīves apstākļiem samazinājums no 25 % uz 20 % atbilstoši administratīvā ģenerāldirektora lēmumam

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt, ka EĀDD administratīvā ģenerāldirektora 2015. gada 23. februāra lēmums nav piemērojams prasītājiem;

               —

               līdz ar to, atcelt 2015. gada marta algas lapu un vēlāk izdotajos paziņojumos par algu, kuros tiek piemērota [piemaksa par dzīves apstākļiem] 20 % apmērā;

               —

               piespriest EĀDD atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-139/13: Prasība, kas celta 2013. gada 8. martā — Eltek /ITSB — Eltec Elektronik ( “ELTEK” )

text:
               25.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 147/21

         Prasība, kas celta 2013. gada 8. martā — Eltek/ITSB — Eltec Elektronik (“ELTEK”)
   (Lieta T-139/13)
   2013/C 147/38
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eltek SpA (Casale Monferrato, Itālija) (pārstāvji — G. Floridia un R. Floridia, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Eltec Elektronik AG (Mainz, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju padomes 2013. gada 7. janvāra lēmumu lietā R 511/2012-1 (ar 2013. gada 22. janvāra grozījumiem), kas paziņots un saņemts 2013. gada 10. janvārī, saistībā ar iebildumu procesu Nr. B 992 851 un Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 4 368 064, jo visas prasības spēkā esošai reģistrācijai ir izpildītas attiecībā uz visām precēm;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesvedībā Tiesā radušos tiesāšanās izdevumus un piespriest iebildumu iesniedzējam atlīdzināt procesā Iebildumu nodaļā un Apelāciju padomē radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ELTEK” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 4 368 064

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas un starptautiska preču zīme “ELTEK” attiecībā uz Beniluksu, Spāniju, Franciju, Itāliju, Austriju un Portugāli attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 37., 38., 41. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt un noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz noteiktām precēm, kas ietilpst 9. klasē

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lietas C-67/03 izslēgšana no reģistra

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/32

         Lietas C-67/03 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 6/60)

      (tiesvedības valoda - itāļu)

   Eiropas Kopienu tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 6. jūlijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-67/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku.

      (1)  OV C 83, 5.4.2003.


               23.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/70

         Process, ko 2004. gada 31. augustā pret EBTA Uzraudzības iestādi uzsākuši Fesil ASA un Finnfjord Smelteverk AS
   (Lieta E-5/04)
   (2004/C 319/12)
   EBTA Tiesā 2004. gada 31. augustā pret EBTA Uzraudzības iestādi griezās Fesil ASA un Finnfjord Smelteverk AS, ko pārstāv Jan Magne Langseth, Advokat, Advokatfirmaet Schjødt AS, Dronning Mauds gt. 11, P.b. 2444 Solli, N-0201 Oslo.
   Prasītājs uzskata, ka Tiesai būtu jāveic šādi pasākumi:

               1.

               jāanulē EBTA Uzraudzības iestādes 2004. gada 30. jūnija Lēmums 148/04/COL un

               2.

               jānorīko EBTA Uzraudzības iestāde samaksāt tiesas procesa izdevumus.

         Sniegta juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības tiesiskais pamats

               —

               EBTA Uzraudzības iestādes Lēmumā 148/04/COL (“lēmums”) secināts, ka Norvēģijas pasākums, ar ko ražojošo rūpniecību un kalnrūpniecību atbrīvo no nodokļa par elektrības patēriņu, ir valsts atbalsts un ka tas ir jauns atbalsts no 2002. gada 1. janvāra.

               —

               Lēmumā secināts, ka attiecīgie pasākumi nav saderīgi ar EEZ līgumu un ka šis nesaderīgais atbalsts no atbalsta saņēmējiem jāatgūst.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde nav pareizi novērtējusi EEZ līguma 61. panta 1. punktu.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde pārkāpj savas pilnvaras, kas tai piešķirtas EEZ līgumā, nepareizi piemērojot EEZ līguma 61. panta 3. punktu un Vides pamatnostādnes.

               —

               Attiecīgā atbalsta atgūšanai no prasītājiem nav juridiska pamata.


title: Lieta T-92/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 17. septembra rīkojums — movingpeople.net pret ITSB — Schäfer ( movingpeople.net ) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiska preču zīme movingpeople.net — Valsts vārdiskas preču zīmes MOVING PEOPLE īpašnieka iebildums — Daļējs reģistrācijas atteikums — Agrākas preču zīmes iegūšana, ko veic prasītājs — Tiesvedības izbeigšana)

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/28

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 17. septembra rīkojums — movingpeople.net pret ITSB — Schäfer (“movingpeople.net”)
   (Lieta T-92/05) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiska preču zīme “movingpeople.net” - Valsts vārdiskas preču zīmes “MOVING PEOPLE” īpašnieka iebildums - Daļējs reģistrācijas atteikums - Agrākas preču zīmes iegūšana, ko veic prasītājs - Tiesvedības izbeigšana)
   (2007/C 56/55)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: movingpeople.net International BV, Helmonda (Nīderlande) (pārstāvji — G. van Roeyen un T. Berendsen, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — S. Laitinen)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā: Thomas Schäfer, Groß Schlamin, Schashagen (Vācija) (pārstāvis — D. Rohmeyer, advokāts)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 20. decembra lēmumu (lieta R 410/2004-1) par iebildumu procesu starp Thomas Schäfer un movingpeople.net International BV

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               tiesvedību izbeigt;

               2)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies atbildētājam;

               3)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 115, 14.5.2005.


title: Lieta C-114/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 26. februārī iesniedza Kúria (Ungārija) – Damien Zöldség, Gyümölcs Kereskedelmi és Tanácsadó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/25

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 26. februārī iesniedza Kúria (Ungārija) – Damien Zöldség, Gyümölcs Kereskedelmi és Tanácsadó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      (Lieta C-114/16)
      (2016/C 211/31)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Kúria

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Damien Zöldség, Gyümölcs Kereskedelmi és Tanácsadó Kft.

         Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

         Prejudiciālais jautājums

      Vai PVN direktīvas (1) 167., 168., 178. un 179. panta noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka nodokļu administrācijai, veicot nodokļu pārbaudi, ir jāatzīst nodokļa maksātāja tiesības uz nodokļa atskaitīšanu gadījumā, ja, lai arī šā nodokļa maksātāja deklarācijā nav norādīts samaksātais priekšnodoklis, viņa rīcībā ir atbilstoši minētajai direktīvai noformēti rēķini, un pārbaudes laikā viņš lūdz atzīt tiesības uz nodokļa atskaitīšanu?

         (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).


title: Lieta T-777/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 28. aprīļa spriedums – Fon Wireless/EUIPO – Henniger (“Neofon”) Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Neofon” reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme “FON” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/47

      Vispārējās tiesas 2016. gada 28. aprīļa spriedums – Fon Wireless/EUIPO – Henniger (“Neofon”)
      (Lieta T-777/14) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Neofon” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “FON” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2016/C 211/58)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Fon Wireless Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – J. B. Devaureix un L. Montoya Terán, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – D. Walicka)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Andreas Henniger (Starnberg, Vācija) (pārstāvis – T. von Groll Schacht, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 15. septembra lēmumu lietā R 2519/2013–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Fon Wireless Ltd un Andreas Henniger

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 15. septembra lēmumu lietā R 2519/2013–4;

                  2)

                  EUIPO sedz savus izdevumus, kā arī atlīdzina Fon Wireless Ltd tiesāšanās izdevumus;

                  3)

                  Andreas Henniger sedz pats savus tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 26, 26.1.2015.


title: Apvienotās lietas C-123/04 un C-124/04: Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 12. septembrī ( Oberlandesgericht Oldenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Industrias Nucleares do Brasil SA, Siemens AG pret UBS AG (C-123/04), Texas Utilities Electric Corporation (C-124/04) (EAEK līgums — Piegāde — Īpašumtiesības — Urāna bagātināšana, ko Kopienas teritorijā veicis trešās valsts pilsonis)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/1

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 12. septembrī (Oberlandesgericht Oldenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Industrias Nucleares do Brasil SA, Siemens AG pret UBS AG (C-123/04), Texas Utilities Electric Corporation (C-124/04)
   (Apvienotās lietas C-123/04 un C-124/04) (1)

   (EAEK līgums - Piegāde - Īpašumtiesības - Urāna bagātināšana, ko Kopienas teritorijā veicis trešās valsts pilsonis)
   (2006/C 281/02)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Oldenburg (Vācija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Industrias Nucleares do Brasil SA, Siemens AG

      Atbildētāji: UBS AG (C-123/04), Texas Utilities Electric Corporation (C-124/04)
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberlandesgericht Oldenburg — EKL 73., 75., 86., 87. 196. un 197. panta interpretācija — Aizdevuma līgums, kurš nodrošināts ar ķīlu uz urānu, kas pieder trešās valsts uzņēmumam un ir bagātināts un tiek uzglabāts Kopienā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               EAEKL 75. panta pirmā daļa jāinterpretē tādējādi, ka šajā noteikumā minētie jēdzieni “apstrāde”, “pārveide” vai “formēšana” ietver arī urāna bagātināšanu;

               2)

               EAEKL 196. panta b) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmums, kura juridiskā adrese nav dalībvalstīs, šī noteikuma izpratnē neveic visas vai kādu no savām darbībām šajā teritorijā, ja tam ar uzņēmumu, kura juridiskā adrese ir šajā teritorijā, ir darījumu attiecības, kuru priekšmets ir vai nu izejvielu piegāde bagātināta urāna ražošanai un bagātināta urāna iegāde, vai minētā bagātinātā urāna uzglabāšana;

               3)

               EAEKL 75. panta pirmās daļas c) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka materiāliem, kas tiek piegādāti apstrādei, pārveidei vai formēšanai, nav jābūt identiskiem tiem materiāliem, kas pēc tam tiek atdoti, un ka ir pietiekami, ka atdotie materiāli kvalitatīvi un kvantitatīvi atbilst piegādātajiem materiāliem, kaut arī nebūtu iespējams sasaistīt šos pēdējos materiālus ar atdotajiem materiāliem. Turklāt minētais noteikums jāinterpretē tādējādi, ka tas, ka apstrādājošais uzņēmums ar izejvielu piegādes brīdi iegūst īpašuma tiesības uz tām un tam tādēļ pēc urāna apstrādāšanas jānodod atpakaļ otrajai līguma pusei īpašuma tiesības uz bagātināto urānu, nav šķērslis EAEKL 75. panta pirmās daļas c) apakšpunkta piemērošanai;

               4)

               EAEKL 196. panta b) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmums neveic kādu no savām darbībām dalībvalstīs šī noteikuma izpratnē, ja tas pārdod vai iegādājas bagātinātu urānu, kas tur tiek uzglabāts;

               5)

               EAEKL 73. pants jāinterpretē tādējādi, ka tas nav piemērojams līgumiem par bagātinātu urānu, kas tiek glabāts Eiropas Atomenerģijas Kopienas teritorijā, kuru dalībnieki ir vienīgi trešo valstu pilsoņi.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.


title: Lieta C-390/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 13. jūlijā iesniedza Szombathelyi Törvényszék (Ungārija) – krimināllieta pret Dániel Bertold Lada

text:
               26.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 350/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 13. jūlijā iesniedza Szombathelyi Törvényszék (Ungārija) – krimināllieta pret Dániel Bertold Lada

   (Lieta C-390/16)
   (2016/C 350/19)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

   Szombathelyi Törvényszék

      Lietas dalībnieks pamatlietā

      Dániel Bertold Lada

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā – “LESD”) 67. un 82. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj kriminālprocesu vai citu valsts tiesību aktos paredzētu procedūru, kuras mērķis ir ārvalsts sprieduma spēkā esamības “atzīšana” vai pārveidošana dalībvalstī – un tādējādi ārvalsts spriedums būtu uzskatāms par valsts tiesas pasludinātu spriedumu – attiecībā uz apsūdzēto, kura kriminālprocesu ar galīgu ārvalsts spriedumu, kas ir stājies likumīgā spēkā, jau ir pabeigusi citas Eiropas Savienības dalībvalsts tiesa?

               2)

               Vai ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pantā un Konvencijas, ar kuru piemēro Šengenas nolīgumu, 54. pantā, ņemot vērā Padomes 2008. gada 24. jūlija Pamatlēmumu 2008/675/IT (1), noteikto “non bis in idem” principu ir saderīga Savienības dalībvalstī paredzēta procedūra, konkrēti, Ungārijas 1996. gada Likuma XXXVIII 46.–48. pantā paredzētā procedūra attiecībā uz [ārvalsts notiesājošu nolēmumu] “spēkā esamības atzīšanu” Ungārijā saistībā ar kriminālprocesu, kurā pasludinātais nolēmums ir stājies likumīgā spēkā (attiecībā uz vienu un to pašu personu un tiem pašiem apstākļiem) citā dalībvalstī, lai arī faktiski minētās procedūras mērķis ir nevis izpildīt nolēmumu, bet noteikt pamatojumu, lai šis nolēmums tiktu ņemts vērā turpmākajos kriminālprocesos?

      (1)  Padomes 2008. gada 24. jūlija Pamatlēmums 2008/675/TI par Eiropas Savienības dalībvalstīs pieņemtu spriedumu ņemšanu vērā jaunā kriminālprocesā (OV 2008, L 220, 32. lpp.).


title: Lieta T-211/16: Prasība, kas celta 2016. gada 4. maijā – Caviro Distillerie u.c./Komisija

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/41

         Prasība, kas celta 2016. gada 4. maijā – Caviro Distillerie u.c./Komisija
   (Lieta T-211/16)
   (2016/C 260/52)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Caviro Distillerie Srl (Faenza, Itālija), Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Itālija), Distillerie Mazzari SpA (Sant’Agata sul Santerion, Itālija), Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Borgoricco, Itālija) (pārstāvji – R. MacLean, Solicitor, un A. Bochon, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 9. februāra Īstenošanas lēmumu (ES) 2016/176, ar ko izbeidz antidempinga procedūru attiecībā uz tādas Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vīnskābes importu, kuru ražo Hangzhou Bioking Biochemical Engineering Co. Ltd, pamatojoties uz acīmredzamām kļūdām faktu vērtējumā un tiesību piemērošanā, kas ir pieļautas šajā pasākumā, un Padomes 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 3. panta 2., 3. un 5. punkta, kā arī 17. panta 1. punkta pārkāpumu;

               —

               piespriest atbildētājai un jebkurai personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus un izmaksas šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, pamatojoties uz to, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un faktu pārbaudē, jo tā, nosakot zaudējumus, esot izvēlējusies neraksturīgu ES ražotāju paraugu, un, šādi rīkojoties, tā esot pārkāpusi arī Padomes 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 3. panta 2., 3. un 5. punktu, kā arī 17. panta 1. punktu, kļūdaini uzskatot, ka augstākā pārdošanas apjoma Savienībā kritērijs atbilda paraugam, kas uzskatāms par pietiekami raksturīgu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, pamatojoties uz to, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un faktu pārbaudē, novērtējot importa par dempinga cenām ietekmi uz ES ražošanas ekonomisko situāciju, un ka tā, šādi rīkojoties, esot pārkāpusi arī Padomes 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 3. panta 2., 3. un 5. punktu, kā arī 17. panta 1. punktu.


title: Lieta C-443/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. oktobrī iesniedza High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd/Sanofi

text:
               15.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. oktobrī iesniedza High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd/Sanofi

   (Lieta C-443/12)
   2012/C 389/07
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (Chancery Division)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

      Atbildētāja: Sanofi

   Persona, kas iestājusies lietā: Sanofi Pharma Bristol-Myers Squibb SNC

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kādi ir kritēriji, lai izlemtu, vai “produktu aizsargā spēkā esošs pamatpatents” Regulas Nr. 469/2009 (1) (turpmāk tekstā — “Regula”) 3. panta a) punkta izpratnē?

               2)

               Vai tādā gadījumā, ja vairākus produktus aizsargā spēkā esošs pamatpatents, patenta īpašniekam attiecībā uz katru no aizsargātajiem produktiem izsniedzot sertifikātu, tiktu pārkāpta Regula un it īpaši tās 3. panta c) punkts?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Regula (EK) Nr. 469/2009 par papildu aizsardzības sertifikātu zālēm (OV L 152, 1. lpp.).


title: Lieta C-85/07: Tiesas (astotā palāta) spriedums 2007. gada 18. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/60/EK — 5. panta 1. punkts un 15. panta 2. punkts — Kopienas rīcība ūdens resursu politikas jomā — Upes baseina apgabals — Kopsavilkuma ziņojums un analīzes — Paziņojums — Neesamība)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/25

         Tiesas (astotā palāta) spriedums 2007. gada 18. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-85/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2000/60/EK - 5. panta 1. punkts un 15. panta 2. punkts - Kopienas rīcība ūdens resursu politikas jomā - Upes baseina apgabals - Kopsavilkuma ziņojums un analīzes - Paziņojums - Neesamība)
   (2008/C 51/41)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un D. Recchia)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. Braguglia, pārstāvis, un G. Fiengo, advokāts)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — 5. panta 1. punkta un 15. panta 2. punkta Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvā 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV L 327, 1. lpp.), pārkāpums — Kopsavilkuma ziņojumu neiesniegšana par 5. pantā prasītajām analīzēm attiecībā uz konkrētiem upju baseinu apgabaliem — Direktīvas 5. panta 1. punktā paredzēto analīžu un pārskatu neveikšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               neiesniedzot kopsavilkuma ziņojumus par 5. pantā noteiktām analīzēm, ko prasa Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, 15. panta 1. punkts, attiecībā uz galveno Serchio upes baseina apgabalu un austrumu Alpu, ziemeļu, centrālo un dienvidu Apenīnu upju baseina apgabaliem, kā to paredz šīs Direktīvas 15. panta 2. punkts, un neveicot analīzes un pārskatu, ko prasa šīs Direktīvas 5. panta 1. punkts, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs Direktīvas 5. panta 1. punkts un 15. panta 2. punkts;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta T-108/11 P: Vispārējās tiesas 2013. gada 4. decembra spriedums — ETF/Michel (Apelācija — Civildienests — Pagaidu darbinieki — Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums — Lēmums izbeigt līgumu — Civildienesta tiesas kompetence — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. un 47. pants — Rūpības pienākums — Dienesta interešu jēdziens — Aizliegums pārsniegt prasījuma robežas — Tiesības uz aizstāvību)

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/19

         Vispārējās tiesas 2013. gada 4. decembra spriedums — ETF/Michel

   (Lieta T-108/11 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Pagaidu darbinieki - Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums - Lēmums izbeigt līgumu - Civildienesta tiesas kompetence - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. un 47. pants - Rūpības pienākums - Dienesta interešu jēdziens - Aizliegums pārsniegt prasījuma robežas - Tiesības uz aizstāvību)
   2014/C 24/32
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Izglītības fonds (ETF) (pārstāve — L. Levi, advokāte)

      Atbildētājs apelācijā: Gustave Michel, kas ir Monique Vandeuren tiesību pārņēmējs (pārstāvis — N. Lhoëst, advokāts)

      Personas, kas iestājušās lietā apelācijas sūdzības iesniedzēja atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin); Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centrs (CdT) (pārstāvji — J. Rikkert un M. Garnier); Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvis — M. Heikkilä); Eiropas zāļu aģentūra (EMA) (pārstāvji — sākotnēji V. Salvatore, pēc tam — T. Jabłoński); Eiropas Vides aģentūra (EVA) (pārstāvis — O. Cornu); Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA) (pārstāvis — P. Goudou) un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) (pārstāvis — D. Detken)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 9. decembra spriedumu lietā F-88/08 Vandeuren/ETF (Krājumā vēl nav publicēts), ar ko tiek lūgts šo spriedumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 9. decembra spriedumu lietā F–88/08 Vandeuren/ETF, ar kuru tika atcelts Eiropas Izglītības fonda (ETF) 2007. gada 23. oktobra lēmums izbeigt uz nenoteiktu laiku noslēgto darba līgumu ar pagaidu darbinieci Monique Vandeuren un līdz ar to viņas prasība par zaudējumu atlīdzību tika noraidīta kā priekšlaicīga;

               2)

               pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt;

               3)

               lietu nosūtīt Civildienesta tiesai atkārtotai izskatīšanai;

               4)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 139, 7.5.2011.


title: Lieta C-236/11: Prasība, kas celta 2011. gada 17. maijā — Eiropas Komisija/Itālijas Republika

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/4

         Prasība, kas celta 2011. gada 17. maijā — Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-236/11)
   2011/C 238/06
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Soulay un D. Recchia)

      Atbildētāja: Itālijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, piemērojot īpašu ceļojumu aģentūrām paredzētu režīmu arī tad, ja ceļojuma pakalpojums tiek pārdots citai personai, nevis ceļotājam, Itālijas Republika nav izpildījusi tai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK (1) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 306.–310. pantā noteiktos pienākumus;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka ar to, kā Itālijas Republika ir piemērojusi īpašo režīmu ceļojumu aģentūrām, neattiecinādama šo režīmu vienīgi uz ceļotājiem sniegtajiem pakalpojumiem, kā noteikts direktīvā, bet attiecinot to arī uz darījumiem starp ceļojumu aģentūrām, ir pārkāptas tiesiskā regulējuma PVN jomā normas.

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-149/12: Prasība, kas celta 2012. gada 2. aprīlī — Investrónica /ITSB — Olympus Imaging ( “MICRO” )

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/21

         Prasība, kas celta 2012. gada 2. aprīlī — Investrónica/ITSB — Olympus Imaging (“MICRO”)
   (Lieta T-149/12)
   2012/C 194/35
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Investrónica, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — E. Seijo Veiguela un J. L. Rivas Zurdo, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Olympus Imaging Corp. (Tokija, Japāna)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 31. janvāra lēmumu lietā R 347/2011-4, atzīstot, ka saskaņā ar Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu bija jānoraida reģistrācijas pieteikuma iesniedzējas apelācijas sūdzība ITSB un jāatstāj spēkā Iebildumu nodaļas lēmums par kombinētas Kopienas preču zīmes Nr. 7 014 392“MICRO” reģistrācijas pieteikuma noraidīšanu pilnībā;

               —

               piespriest lietas dalībniekiem, kas iebilst pret šo prasību, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Olympus Imaging Corporation

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska melnbalta preču zīme “MICRO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 7 014 392)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas grafiska gaiši zilas un tumši zilas krāsas preču zīme “micro” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 38. un 42. klasē (preču zīme Nr. 2736947)

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus un noraidīt preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un atcelt apstrīdēto lēmumu par preču zīmes reģistrācijas pieteikuma noraidīšanu

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana, jo pastāvot konfliktējošo apzīmējumu sajaukšanas iespēja


title: Lieta T-176/08: Prasība, kas celta 2008. gada 9. maijā — Infeurope /Komisija

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/44

         Prasība, kas celta 2008. gada 9. maijā — Infeurope/Komisija
   (Lieta T-176/08)
   (2008/C 171/84)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: infeurope SA, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvis — O. Mader, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Eiropas Kopienu Komisija nav atcēlusi lēmumu par pamatlīgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu saskaņā ar ITSB konkursa procedūru AO/042/05 par programmnodrošinājuma uzturēšanu;

               —

               atzīt, ka Eiropas Kopienu Komisija nav lauzusi konkrētus līgumus, kas noslēgti saskaņā ar minētajiem pamatlīgumiem;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai izmaksāt prasītājai EUR 37 002, pieskaitot 4 kavējuma procentus no summas EUR 31 650, sākot ar 2006. gada 29. augustu, 4 kavējuma procentus no summas EUR 3 650, sākot ar 2007. gada 3. decembri, 4 kavējuma procentus no summas EUR 1 702, sākot ar 2008. gada 3. maiju; attiecīgi, 8 kavējuma procentus no summas EUR 37 002, sākot ar sprieduma pasludināšanas datumu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai izmaksāt prasītājai EUR 1 209 037, pieskaitot 4 kavējuma procentus no minētās summas, sākot ar 2008. gada 3. maiju, attiecīgi 8 % kavējuma procentus no minētās summas, sākot ar sprieduma pasludināšanas datumu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai uzrādīt noteiktus dokumentus par piedāvājuma vērtēšanas procedūru;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja lūdz atzīt, ka Komisija nav atcēlusi Iekšējā Tirgus Saskaņošanas Biroja (ITSB) lēmumu, ar kuru piešķirtas vairāku pamatlīgumu noslēgšanas tiesības IT uzturēšanas pakalpojumu sniegšanai saskaņā ar konkursa procedūru AO/042/05 “E-Alikante: ITSB galveno biznesa sistēmu programmnodrošinājuma uzturēšana (preču zīmju un dizainparaugu pārvaldīšana un reģistrēšana)” (1), un nav lauzusi atbilstošos noteiktos līgumus, kas noslēgti saskaņā ar pamatlīgumiem.
   Prasītāja apgalvo, ka konkursa procedūrā, kā arī noteikto līgumu īstenošanā pēc konkursa ir pieļauti vairāki būtiski pārkāpumi, piemēram, prettiesiski piešķiršanas kritēriji, nepareizs vērtēšanas komitejas sastāvs, tas, ka līgumu slēgšanas tiesības tika piešķirtas pēc uzaicinājuma uz konkursu spēkā esamības perioda beigām un ka ITSB piekrita vairākām būtiskām izmaiņām noteikto līgumu noteikumos.
   Prasītāja apgalvo, ka ITSB kā līgumslēdzēja iestāde ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes, pārskatāmības un labas pārvaldības principu, kā arī nepareizi izmantojusi pamatlīgumu instrumentu. Turklāt tā esot pārkāpusi vairākus Finanšu regulas (2) noteikumus.
   Prasītāja apgalvo, ka Komisija kā ITSB pārraugošā iestāde (3) nav veikusi piemērotus pasākumus saistībā ar šiem pārkāpumiem. Prasītāja uzsver, ka Komisijas rīcības brīvība attiecībā uz to, vai veikt pasākumus pret likumpārkāpumiem un atjaunot tiesiskumu, ir samazināta līdz nullei, līdz ar to tai ir jārīkojas.
   Turklāt prasītāja lūdz piešķirt atlīdzību par zaudējumiem, kas tai radīti minētās konkursa procedūras un tās turpmākās ieviešanas nelikumību dēļ.

      (1)  OV 2006/S, 135.–144019. lpp.

      (2)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, OV 2002, L 248, 1. lpp.

      (3)  Līguma paziņojuma VI.4.2. pantā par apelācijas sūdzību iesniegšanu ir atsauce uz Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.) 118. pantu, kurā paredzēts, ka “Norādījums jāizdara 15 dienu laikā kopš brīža, kad attiecīgā puse pirmo reizi uzzinājusi par attiecīgo dokumentu”.


title: Lieta T-397/14: Prasība, kas celta 2014. gada 6. jūnijā – Sociedad Española Inmuebles y Locales /Komisija

text:
               28.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/30

         Prasība, kas celta 2014. gada 6. jūnijā – Sociedad Española Inmuebles y Locales/Komisija
   (Lieta T-397/14)
   2014/C 245/41
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sociedad Española Inmuebles y Locales, SL (Madride, Spānija) (pārstāvji – J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz, J. Corral García, abogados)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-392/14 jau izklāstītie.


title: Lieta T-341/09: Prasība, kas celta 2009. gada 27. augustā — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava u.c./ITSB ( TXAKOLI )

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/33

         Prasība, kas celta 2009. gada 27. augustā — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava u.c./ITSB (“TXAKOLI”)
   (Lieta T-341/09)
   2009/C 256/59
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji:
      Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava, Amurrio (Spānija), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Bizkaia, Leioa (Spānija), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Getaria, Getaria (Spānija) (pārstāvji — J. Grimau Muñoz un J. Villamor Muguerza, abogados)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2009. gada 4. jūnija lēmumu lietā R 197/2009-2, ar ko reģistrēta Kopienas preču zīme “TXAKOLI” (kolektīva vārdiska preču zīme) 33., 35., 41. un 42. klasē

               —

               lemt par tiesāšanās izdevumiem.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: kolektīva vārdiska preču zīme “TXAKOLI” (reģistrācijas pieteikums Nr. 6 952 014) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 33., 35., 41. un 42. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta nepareiza piemērošana, jo, ievērojot, ka Komisijas 2002. gada 29.aprīļa Regulā (EK) Nr. 753/2002, ar ko paredz konkrētus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1493/1999 piemērošanai attiecībā uz konkrētu vīna nozares produktu aprakstu, apzīmējumu, noformējumu un aizsardzību (1) vārds “Txakoli” tika uzskatīts par tradicionālu, šī norma nebija piemērojama

      (1)  OV L 118, 4.5.2002, 1. lpp.


title: Lieta T-430/07: Prasība, kas celta 2007. gada 23. novembrī — Bodegas Montebello /ITSB — Montebello ( MONTEBELLO RHUM AGRICOLE )

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/48

         Prasība, kas celta 2007. gada 23. novembrī — Bodegas Montebello/ITSB — Montebello (“MONTEBELLO RHUM AGRICOLE”)
   (Lieta T-430/07)
   (2008/C 22/91)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bodegas Montebello, S.A., Montilla (Spānija) (pārstāvji –T. Andrade Boué, abogado; M. I. Lehmann Novo, abogada, un A. Hernández Lehmann, abogado)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Montebello (sabiedrība ar ierobežotu atbildību), Gvadalupe (Francija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto 2007. gada 7. septembra lēmumu, ko ITSB pieņēma lietā R 223/2007-2;

               —

               uzdot noraidīt Kopienas preču zīmes Nr. 2.666.386 reģistrācijas pieteikumu;

               —

               piespriest ITSB un otrai lietas dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Montebello (sabiedrība ar ierobežotu atbildību)

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “MONTEBELLO Rhum Agricole” (reģistrācijas pieteikums Nr. 2.266.386) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē (bezalkoholiskie dzērieni, izņemot alu)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiska preču zīme “MONTEBELLO” (Nr. 1.148.196) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana


title: Lieta C-419/15: Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 22. jūnija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Thomas Philipps GmbH & Co. KG/Grüne Welle Vertriebs GmbH Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais īpašums — Kopienas dizainparaugi — Regula (EK) Nr. 6/2002 — 32. pants un 33. pants — Licence — Kopienas dizainparaugu reģistrs — Licenciāta tiesības celt prasību par pārkāpumu, kaut arī licence nav ierakstīta reģistrā — Licenciāta tiesības celt prasību par pārkāpumu, lai saņemtu kompensāciju par viņam pašam nodarītajiem zaudējumiem

text:
               29.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/7

         Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 22. jūnija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Thomas Philipps GmbH & Co. KG/Grüne Welle Vertriebs GmbH

   (Lieta C-419/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais īpašums - Kopienas dizainparaugi - Regula (EK) Nr. 6/2002 - 32. pants un 33. pants - Licence - Kopienas dizainparaugu reģistrs - Licenciāta tiesības celt prasību par pārkāpumu, kaut arī licence nav ierakstīta reģistrā - Licenciāta tiesības celt prasību par pārkāpumu, lai saņemtu kompensāciju par viņam pašam nodarītajiem zaudējumiem)
   (2016/C 314/10)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Thomas Philipps GmbH & Co. KG

      Atbildētāja: Grüne Welle Vertriebs GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2001. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem 33. panta 2. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka licenciāts var celt prasību par reģistrēta Kopienas dizainparauga, kas ir licences priekšmets, pārkāpumu, kaut arī licence nav ierakstīta Kopienas dizainparaugu reģistrā;

               2)

               Regulas Nr. 6/2002 32. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka licenciāts tiesvedībā par Kopienas dizainparauga pārkāpumu, ko viņš ir uzsācis atbilstoši šai tiesību normai, var prasīt viņam pašam nodarīto zaudējumu kompensēšanu.

      (1)  OV C 346, 19.10.2015.


title: Lieta C-532/08: Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 19. maija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2005/60/EK — Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un terorisma finansēšana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/17

         Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 19. maija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija
   (lieta C-532/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2005/60/EK - Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un terorisma finansēšana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2009/C 153/34
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Dejmek un A. A. Gilly)

      Atbildētāja: Īrija (pārstāvis — D. O'Hagan)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu tiesību aktu nepieņemšana noteiktajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (OV L 309, 15. lpp.), prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai, prasības, Īrija nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Īrija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 32, 07.02.2009.


title: Lieta T-193/13: Prasība, kas celta 2013. gada 2. aprīlī — Bouwfonds Ontwikkeling en Schouten & De Jong Projectontwikkeling /Komisija

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/50

         Prasība, kas celta 2013. gada 2. aprīlī — Bouwfonds Ontwikkeling en Schouten & De Jong Projectontwikkeling/Komisija
   (Lieta T-193/13)
   2013/C 156/92
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Bouwfonds Ontwikkeling BV (Hoevelaken, Nīderlande) un Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV (Leidschendam, Nīderlande) (pārstāvji — E. Pijnacker Hordijk un X. Reintjes, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasība ir vērsta pret Komisijas 2013. gada 23. janvāra Lēmumu C(2013) 87 par valsts atbalstu SA.24123 (2012/C) (ex. 2011/NN), ko sniegusi Nīderlande — Iespējama zemes pārdošana zem tirgus cenas, ko veikusi Leidschendam-Voorburg pašvaldība.
   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, īstenodama savas pilnvaras, Komisija neesot izpildījusi pamatprasību par saprātīga termiņa ievērošanu un tādējādi esot pārkāpusi tiesiskās noteiktības principu, tiesības uz aizstāvību un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu.
               Komisija, no apstrīdēto pasākumu uzzināšanas brīža līdz apstrīdētā lēmuma pieņemšanai ļaudama paiet aptuveni 38 mēnešiem, esot nosodāmi gausi virzījusi procedūru un tādējādi neesot izpildījusi pamatprasību par saprātīga termiņa ievērošanu. Tā kā izmeklēšanas laikposms bija ārkārtīgi ilgs, prasītājiem esot bijis grūtāk atspēkot Komisijas argumentus, tādējādi Komisija ar savu rīcību esot pārkāpusi arī tiesības uz aizstāvību.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, konstatējot un izvērtējot atbilstošos lietas apstākļus, esot pieļautas būtiskas neatbilstības un/vai neesot izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un/vai, neatbilstoši piemērojot privātā ieguldītāja principu, esot pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts.
               Prasītāji kopumā neesot guvuši nekādas finanšu priekšrocības, un nepavisam ne finanšu priekšrocības, kuras varētu uzskatīt par prettiesisku valsts atbalstu.
               Komisija esot nepareizi aprēķinājusi varbūtējās priekšrocības apmēru, tostarp norunātos cenas samazinājumus 100 % apjomā attiecinājusi uz pašvaldību, lai gan šī cena esot noteikta publiskajai un privātajai partnerībai, kurā pašvaldība esot uzņēmusies 50 % riska. Komisija turklāt bez pamatojuma esot atstājusi bez ievērības agrāk šajā partnerībā norunātos cenu samazinājumus.
               Tāpat apstrīdētajā lēmumā Komisija esot neatbilstoši piemērojusi privātā ieguldītāja principu, vērtēdama pašvaldības rīcību kā juridiski neizpildāmu un turklāt finansiāli ārkārtīgi neizdevīgu fiktīva privātā ieguldītāja hipotētisko rīcību.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot neatbilstoši piemērots LESD 107. panta 3. punkts.
               Ja tiktu konstatēts, ka valsts atbalsts pastāv, šis atbalsts katrā ziņā būtu pilnībā saderīgs ar iekšējo tirgu. Komisija esot kļūdaini paudusi viedokli, ka pašvaldība nevarot norādīt, ka apstrīdētie pasākumi atbilstu Kopienas interesēm. Tādā veidā Komisija apstrīdētos 2009./2010. gada pasākumus esot kļūdaini vērtējusi, ņemdama vērā (izdevīgākus) tirgus apstākļus, kādi bija 2004. gadā.
               Tādējādi Komisija neesot atzinusi, ka apstrīdētie pasākumi būtu bijuši nepieciešami, piemēroti un samērīgi, lai atkal atdzīvinātu panīkušo Leidschendam pilsētas centru; šis mērķis esot skaidri izklāstīts LES 3. pantā un LESD 174. pantā, un tas atbilstot ES atzītajam ekonomiskās un sociālās kohēzijas mērķim. Nevarot būt ne runas par nepamatotu konkurences izkropļošanu.


title: Lieta C-359/13: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 26. februāra spriedums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – B. Martens/Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Personu brīva pārvietošanās — LESD 20. un 21. pants — Dalībvalsts pilsonis — Dzīvesvieta citā dalībvalstī — Studijas aizjūras zemē vai teritorijā — Finansējuma augstākajai izglītībai saglabāšana — Dzīvesvietas nosacījums par “trīs no sešiem gadiem” — Ierobežojums — Pamatojums

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/6

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 26. februāra spriedums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – B. Martens/Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap

   (Lieta C-359/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Personu brīva pārvietošanās - LESD 20. un 21. pants - Dalībvalsts pilsonis - Dzīvesvieta citā dalībvalstī - Studijas aizjūras zemē vai teritorijā - Finansējuma augstākajai izglītībai saglabāšana - Dzīvesvietas nosacījums par “trīs no sešiem gadiem” - Ierobežojums - Pamatojums)
   (2015/C 138/07)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Centrale Raad van Beroep

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: B. Martens

      Atbildētājs: Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 20. un 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, saskaņā ar kuru finansējuma saglabāšana studijām augstākas izglītības iestādē ārpus šīs dalībvalsts ir pakļauta nosacījumam, ka studentam, kurš pieprasa šādu finansējumu, ir jābūt dzīvojušam minētajā dalībvalstī vismaz trīs gadus no sešiem gadiem pirms reģistrēšanās minētajām studijām.

      (1)  OV C 274, 21.9.2013.


title: Lieta T-352/14: Prasība, kas celta 2014. gada 21. maijā  – The Smiley Company /ITSB – The Swatch Group Management Services  ( “HAPPY TIME” )

text:
               28.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/25

         Prasība, kas celta 2014. gada 21. maijā – The Smiley Company/ITSB – The Swatch Group Management Services (“HAPPY TIME”)
   (Lieta T-352/14)
   2014/C 245/33
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Smiley Company SPRL (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – I. Helbig, P. Hansmersmann un S. Rengshausen, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: The Swatch Group Management Services AG (Biel, Šveice)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 6. februāra lēmumu lietā R 1497/2013–1;

               —

               grozot apstrīdēto lēmumu, noraidīt iebildumus;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai tiesvedībā Vispārējā tiesā, un piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt izdevumus, kas radušies prasītājai procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “HAPPY TIME” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 14. un 35. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 0 1 06  813

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: The Swatch Group Management Services AG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiskas preču zīmes “HAPPY HOURS” starptautiska reģistrācija, kas attiecināta uz Eiropas Savienību, attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 37. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-420/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 23. augustā iesniedza Landgericht Hamburg (Vācija) — Söll GmbH/Tetra GmbH

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/25

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 23. augustā iesniedza Landgericht Hamburg (Vācija) — Söll GmbH/Tetra GmbH

      (Lieta C-420/10)
      ()
      (2010/C 288/43)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Hamburg

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītājs: Söll GmbH

         Atbildētājs: Tetra GmbH

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai produkta kvalifikācijai par “biocīdo produktu” Direktīvas 98/8/EK (1) 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē ir nepieciešams, ka pats produkts tieši bioloģiski vai ķīmiski iedarbojas uz kaitīgo organismu, lai to iznīcinātu, atbaidītu, padarītu nekaitīgu, kavētu tā iedarbību vai citādi apkarotu, vai arī šajā sakarā pietiek ar netiešu iedarbību uz kaitīgu organismu?

                  2)

                  Ja Tiesa, lai kvalificētu produktu par “biocīdo produktu” Direktīvas 98/8/EK 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē, atzīst par pietiekamu tikai netiešu bioloģisku vai ķīmisku iedarbību uz kaitīgu organismu: Kādas prasības ir jānosaka netiešai produkta iedarbībai uz kaitīgu organismu, lai šo produktu varētu uzskatīt par biocīdu produktu Direktīvas 98/8/EK 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē, vai pietiek ar jebkāda veida netiešu iedarbību, lai pamatotu, ka produkts ir biocīds?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīva 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū, OV L 123, 1. lpp.


title: Lieta T-465/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedums – Comunidad Autónoma de Cataluña un CTTI/Komisija Valsts atbalsts — Ciparu televīzija — Atbalsts zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās Spānijā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Priekšrocība — Pakalpojums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi — LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts — Jauns atbalsts

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/38

         Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedums – Comunidad Autónoma de Cataluña un CTTI/Komisija
   (Lieta T-465/13) (1)

   (Valsts atbalsts - Ciparu televīzija - Atbalsts zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās Spānijā - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Priekšrocība - Pakalpojums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi - LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts - Jauns atbalsts)
   (2016/C 027/44)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Comunidad Autónoma de Cataluña (Spānija) un Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (Hospitalet de Llobregat, Spānija) (pārstāvji – sākotnēji J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, M. Muñoz de Juan un M. Reverter Baquer, vēlāk J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, M. Reverter Baquer un A. Lamadrid de Pablo, un visbeidzot J. Buendía Sierra, M. Reverter Baquer un A. Lamadrid de Pablo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – É. Gippini Fournier, B. Stromsky un P. Němečková)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: SES Astra (Betzdorf, Luksemburga) (pārstāvji – F. González Díaz, F. Salerno, V. Romero Algarra, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmumu 2014/489/ES par valsts atbalstu SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), ko Spānijas Karaliste īstenojusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (OV L 217, 52. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Comunidad Autónoma de Cataluña (Spānija) un Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas un SES Astra tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 304, 19.10.2013.


title: Lieta F-58/14: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 17. februāra spriedums – DE/EMA Civildienests — Pagaidu darbinieks — Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta pirmā daļa — Pagaidu darbinieka veikto pienākumu rakstura būtiskas izmaiņas — Pārtraukums karjerā — Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma pārkvalificēšana par darba līgumu uz nenoteiktu laiku — Izslēgšana

text:
               29.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 111/43

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 17. februāra spriedums – DE/EMA

   (Lieta F-58/14) (1)

   (Civildienests - Pagaidu darbinieks - Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta pirmā daļa - Pagaidu darbinieka veikto pienākumu rakstura būtiskas izmaiņas - Pārtraukums karjerā - Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma pārkvalificēšana par darba līgumu uz nenoteiktu laiku - Izslēgšana)
   (2016/C 111/52)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: DE (pārstāvji – S. Rodrigues un A. Blot, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) (pārstāvji – sākotnēji S. Marino, T. Jabłoński un N. Rampal Olmedo, pārstāvji, D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti, vēlāk – S. Marino, T. Jabłoński, F. Cooney un N. Rampal Olmedo, pārstāvji, D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu nepagarināt prasītāja pagaidu darbinieka līgumu un atlīdzināt šķietami nodarītos zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               DE sedz savus un atlīdzina Eiropas Zāļu aģentūras tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 292, 1.9.2014., 63. lpp.


title: Lieta F-100/09: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 13. septembra spriedums — Michail /Komisija (Civildienests — Ierēdnis — Res judicata — Pienākums sniegt palīdzību — Civildienesta noteikumu 24. pants — Psiholoģiska vardarbība)

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/22

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 13. septembra spriedums — Michail/Komisija
   (Lieta F-100/09) (1)

   (Civildienests - Ierēdnis - Res judicata - Pienākums sniegt palīdzību - Civildienesta noteikumu 24. pants - Psiholoģiska vardarbība)
   2011/C 362/35
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Michail (Brisele, Beļģija) (pārstāve — C. Meïdanis, avocat)

      Atbildētāja: Komisija (pārstāvji — J. Currall un J. Baquero Cruz, kuriem palīdz E. Bourtzalas un E. Antypa, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu, ar kuru ir noraidīts lūgums sniegt palīdzību, kas tika iesniegts saskaņā ar Civildienesta noteikumu 24. pantu saistībā ar psiholoģisku vardarbību, kuru, kā apgalvo prasītājs, viņš esot piedzīvojis

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Michail k–gs sedz savus un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 63, 13.03.2010., 52. lpp.


title: Lieta C-210/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. aprīlī iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein/Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. aprīlī iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein/Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

   (Lieta C-210/16)
   (2016/C 260/24)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundesverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

      Atbildētājs: Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein

      Persona, kas iestājusies lietā: Facebook Ireland Limited

      Piedaloties: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Direktīvas 95/46/EK (1) 2. panta d) punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas galīgi un izsmeļoši reglamentē atbildību par datu aizsardzības pārkāpumiem, vai tomēr Direktīvas 95/46/EK 24. pantā paredzēto “atbilstošo pasākumu” un Direktīvas 95/46/EK 28. panta 3. punkta otrajā ievilkumā paredzēto “efektīvo iejaukšanās pilnvaru” kontekstā, izvēloties pakalpojumu sniedzēju savam informācijas piedāvājumam, informācijas sniedzēju daudzpakāpju attiecībās paliek vieta tādas institūcijas atbildībai, kas nav atbildīga par datu apstrādi Direktīvas 95/46/EK 2. panta d) punkta izpratnē?

               2.

               Vai no Direktīvas 95/46/EK 17. panta 2. punktā noteiktā dalībvalstu pienākuma gadījumā, ja datu apstrādi veic kāda cita interesēs, paredzēt, ka personas datu apstrādātājam “jāizvēlas datu apstrādātājs, sniedzot pietiekamas garantijas attiecībā par tehniskās drošības pasākumiem un veicamo apstrādi reglamentējošiem organizatoriskajiem pasākumiem”, a contrario izriet, ka citu lietošanas attiecību gadījumā, kas nav saistītas ar datu apstrādi kāda cita interesēs Direktīvas 95/46/EK 2. panta e) punkta izpratnē, nav pienākuma rūpīgi veikt izvēli un tādu nevar paredzēt arī saskaņā ar valsts tiesībām?

               3.

               Vai gadījumos, kad ārpus Eiropas Savienības teritorijas izvietotam mātesuzņēmumam dažādās dalībvalstīs ir juridiski patstāvīgi uzņēmumi (meitasuzņēmumi), attiecīgās dalībvalsts (šajā gadījumā – Vācija) uzraudzības iestāde saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 4. pantu un 28. panta 6. punktu ir tiesīga attiecībā uz dalībvalsts teritorijā esošo uzņēmumu īstenot savas pilnvaras, kas tai piešķirtas ar Direktīvas 95/46/EK 28. panta 3. punktu, arī tad, ja šis uzņēmums ir atbildīgs tikai par reklāmas tirdzniecības veicināšanu un citiem tirgvedības pasākumiem un tā mērķauditorija ir attiecīgās dalībvalsts iedzīvotāji, bet ekskluzīvā atbildība par personu datu vākšanu un apstrādi visā Eiropas Savienības teritorijā un līdz ar to arī citā dalībvalstī (šajā gadījumā – Vācija) saskaņā ar uzņēmumu grupas ietvaros veikto funkciju sadali ir citā dalībvalstī (šajā gadījumā – Īrija) izvietotam patstāvīgam uzņēmumam (meitasuzņēmumam), ja faktiski lēmumu par datu apstrādi pieņem mātesuzņēmums?

               4.

               Vai Direktīvas 95/46/EK 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 28. panta 3. punkts interpretējams tādējādi, ka gadījumos, kad personas datu apstrādātājam kādas dalībvalsts (šajā gadījumā – Īrija) teritorijā pieder uzņēmums un vēl cits juridiski patstāvīgs uzņēmums darbojas citas dalībvalsts (šajā gadījumā – Vācija) teritorijā, kur tā kompetence, tostarp, ir reklāmas laukumu pārdošana un darbības mērķauditorija ir attiecīgās valsts iedzīvotāji, šajā citā dalībvalstī (šajā gadījumā – Vācija) kompetentā uzraudzības iestāde datu aizsardzības tiesību īstenošanas nolūkā var īstenot pasākumus un izdot rīkojumus šim citam uzņēmumam (šajā gadījumā – Vācijā), kurš saskaņā ar uzņēmumu grupas ietvaros veikto funkciju un atbildības sadali nav atbildīgs par datu apstrādi, vai arī šādus pasākumus var īstenot un rīkojumus izdot tikai tās dalībvalsts (šajā gadījumā – Īrija) uzraudzības iestāde, kuras teritorijā atrodas uzņēmumu grupas ietvaros atbildīgā struktūra?

               5.

               Vai Direktīvas 95/46/EK 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 28. panta 3. un 6. punkts interpretējams tādējādi, ka gadījumos, kad kādas dalībvalsts (šajā gadījumā – Vācija) uzraudzības iestāde atbilstoši Direktīvas 95/46/EK 28. panta 3. punktam vēršas pret personu vai institūciju, kas darbojas tās teritorijā, par neatbilstīgi veiktu trešās personas izvēli, kas iesaistīta datu apstrādes procesā, (šajā gadījumā – Facebook), jo attiecīgā trešā persona pārkāpj datu aizsardzības tiesību normas, kontrolējošai uzraudzības iestādei (šajā gadījumā – Vācija) ir saistošs tās dalībvalsts uzraudzības iestādes sniegts datu aizsardzības vērtējums, kurā atrodas par datu apstrādi atbildīgās trešās personas uzņēmums (šajā gadījumā – Īrija), tādā nozīmē, ka tā nevar sniegt atšķirīgu juridisku vērtējumu, vai arī kontrolējošā uzraudzības iestāde (šajā gadījumā – Vācija) var patstāvīgi veikt citā dalībvalstī (šajā gadījumā – Īrija) rezidējošas trešās personas datu apstrādes likumības pārbaudi kā provizorisku jautājumu par savas darbības likumību?

               6.

               Ja kontroli īstenojošā uzraudzības iestāde (šajā gadījumā – Vācija) var patstāvīgi veikt pārbaudi, vai Direktīvas 95/46/EK 28. panta 6. punkta otrais teikums interpretējams tādējādi, ka attiecīgā uzraudzības iestāde savas efektīvas iejaukšanās pilnvaras, kas tai piešķirtas ar Direktīvas 95/46/EK 28. panta 3. punktu, pret tās teritorijā rezidējošu personu vai institūciju par līdzatbildību par datu aizsardzības pārkāpumiem var īstenot tikai un vienīgi tad, ja tā iepriekš ir lūgusi šīs citas dalībvalsts (šajā gadījumā – Īrija) uzraudzības iestādi īstenot tai piešķirtās pilnvaras?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 31. lpp.)


title: Lieta T-132/07: Vispārējās tiesas 2011. gada 12. jūlija spriedums — Fuji Electric /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Projektu, kas saistīti ar gāzes izolācijas slēgiekārtām, tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Tirgus sadale — Pārkāpuma pierādīšana — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Pārkāpuma ilgums — Naudas sodi — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sadarbība)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/31

         Vispārējās tiesas 2011. gada 12. jūlija spriedums — Fuji Electric/Komisija
   (Lieta T-132/07) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Projektu, kas saistīti ar gāzes izolācijas slēgiekārtām, tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Tirgus sadale - Pārkāpuma pierādīšana - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Pārkāpuma ilgums - Naudas sodi - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Sadarbība)
   2011/C 252/72
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fuji Electric Co. Ltd, agrākā Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd tiesību pārņēmēja (Kavasaki, Japāna) (pārstāvji — P. Chappatte un P. Walter, solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji F. Arbault, pēc tam X. Lewis, J. Bourke un F. Ronkes Agerbeek, un visbeidzot N. Khan un F. Ronkes Agerbeek, pārstāvji, kuriem palīdz J. Holmes, barrister)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2007. gada 24. janvāra Lēmumu C(2006) 6762, galīgā redakcija, par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/F/38.899 — Gāzes izolācijas slēgiekārtas) un prasība samazināt Fuji Electric Holdings un Fuji Electric Systems uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2007. gada 24. janvāra Lēmuma C(2006) 6762, galīgā redakcija, par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/F/38.899 — Gāzes izolācijas slēgiekārtas) 1. punkta h) apakšpunktu un 2. punkta d) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tajos ir atzīts vai tie ir pamatoti ar atzinumu, ka Fuji Electric Systems Co. Ltd, kuras tiesību pārņēmēja ir Fuji Electric Co. Ltd, var uzskatīt par personīgi atbildīgu par pārkāpumu laika posmā no 2000. gada septembra līdz 2001. gada 30. jūnijam;

               2)

               Lēmuma C(2006) 6762, galīgā redakcija, 2. punkta d) apakšpunktā Fuji Electric, agrākajai Fuji Electric Holdings Co. Ltd, kas ir Fuji Electric Systems tiesību pārņēmēja, uzliktais naudas sods tiek noteikts EUR 2 200 000 apmērā;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina vienu ceturtdaļu no Fuji Electric tiesāšanās izdevumiem un sedz vienu ceturtdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem pati;

               4)

               Fuji Electric sedz trīs ceturtdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem pati, kā arī atlīdzina trīs ceturtdaļas no Komisijas tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 140, 23.06.2007.


title: Lieta C-17/13: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 27. marta spriedums ( Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH/Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia Jūras transports — Regula (EEK) Nr. 3577/92 — Jēdziens “jūras kabotāža”  — Kruīzu pakalpojumi — Kruīzs pa Venēcijas lagūnu, Itālijas teritoriālo jūru un Po upi — Izbraukšana un ierašanās vienā un tajā pašā ostā

text:
               19.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/5

         Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 27. marta spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH/Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia

   (Lieta C-17/13) (1)

   (Jūras transports - Regula (EEK) Nr. 3577/92 - Jēdziens “jūras kabotāža” - Kruīzu pakalpojumi - Kruīzs pa Venēcijas lagūnu, Itālijas teritoriālo jūru un Po upi - Izbraukšana un ierašanās vienā un tajā pašā ostā)
   2014/C 151/06
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH

      Atbildētāja: Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Consiglio di Stato – Padomes 1992. gada 7. decembra Regulas (EEK) Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža) (OV L 364, 7. lpp.), interpretācija – Piemērošanas joma – Jūras kabotāžas jēdziens – Kruīzu pakalpojumi – Pasažieru izbraukšana un ierašanās vienā un tajā pašā ostā pēc izkāpšanas veikšanas citās ostās

      Rezolutīvā daļa:

   Uz jūras transporta pakalpojumu, kas ir kruīzs, kurš ar tiem pašiem pasažieriem sākas un beidzas dalībvalsts, kurā tas tiek veikts, tajā pašā ostā, attiecas jēdziens “jūras kabotāža” Padomes 1992. gada 7. decembra Regulas (EEK) Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža), izpratnē.

      (1)  OV C 86, 23.3.2013.


title: Lieta F-137/07: Prasība, kas celta 2007. gada 4. decembrī — Sergio u.c./Komisija

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/37

         Prasība, kas celta 2007. gada 4. decembrī — Sergio u.c./Komisija
   (Lieta F-137/07)
   (2008/C 79/72)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Giovanni Sergio, Brisele (Beļģija), un citi (pārstāvis — M. Lucas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   “Arodbiedrību un profesionālo organizāciju (APO) un Personāla un administrācijas ģenerāldirektorāta (ĢD ADMIN) nodomu protokola”, kā arī iecēlējinstitūcijas lēmumu, kuri apstiprināti ar 2006. gada 19. decembra protokolu, un 2006. gada 14. novembra lēmuma atcelšana — Prasība par simbolisku zaudējumu atlīdzību viena eiro apmērā
   Prasītāju prasījumi

               —

               atcelt “Arodbiedrību un profesionālo organizāciju (OSP) un ĢD ADMIN nodomu protokolu par pabalstu personāla pārstāvniecībai 2006. gadā”, kas paziņots Alianses sekretāram, kā arī Federālās arodbiedrību apvienības (USF) un Eiropas valsts dienesta federācijas (FFPE) prezidentiem ar Administrācijas personāla ģenerāldirektora 2006. gada 19. decembra paziņojumu;

               —

               atcelt individuālos lēmumus par atbrīvojumu no dienesta, kas, pamatojoties uz šo protokolu vai OSP pārstāvju 2006. gada 26. maija aprēķinu, kas pamatots ar 2006. gada maija Briseles vietējā līmeņa vēlēšanu rezultātiem un apstiprināts ar 2006. gada 19. decembra protokolu, pieņemti par labu “Alianses” un/vai “FFPF” pārstāvjiem;

               —

               atcelt Personāla un administrācijas ģenerāldirektora 2006. gada 14. novembra lēmumu, ar kuru tika izbeigts Marquez-Garcia norīkojums darbā uz pusslodzi un viņa atjaunošana darbā uz pilnu slodzi;

               —

               piespriest Komisijai katram prasītājam samaksāt atlīdzību par morālo un politisko kaitējumu kā Arodbiedrību apvienības pārstāvjiem un morālo kaitējumu un kaitējumu karjerai kā ierēdņiem vai līgumdarbiniekiem simboliskā viena eiro apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-272/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van Beroep te Antwerpen2005. gada 30. jūnija spriedumu krimināllietā pret 1. …, 2. … un 3. Werner Constant Maria Bouwens

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/29

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van Beroep te Antwerpen2005. gada 30. jūnija spriedumu krimināllietā pret 1. …, 2. … un 3. Werner Constant Maria Bouwens

   (Lieta C-272/05)
   (2005/C 217/57)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Hof van Beroep te Antwerpen (Antverpenes Apelācijas tiesa, Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 30. jūnija spriedumu krimināllietā pret 1. …, 2. … un 3. Werner Constant Maria Bouwens un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 5. jūlijā.

      Hof van Beroep te Antwerpen lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

               1.

               Vai Konvencijas, ar kuru īsteno Šengenas Līgumu, (1) 54. pants, lasot to kopā ar Līguma 71. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka to pašu narkotisko vielu un psihotropo vielu turēšana ar mērķi eksportēt un importēt, kas tiek attiecīgi krimināli vajāta kā eksports un imports dažādās valstīs, kas ir parakstījušas Konvenciju, ar kuru īsteno Šengenas Līgumu, ir uzskatāma par Konvencijas 54. pantā noteikto “to pašu nodarījumu”?

      (1)  Konvencija, ar kuru īsteno Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdību, Vācijas Federatīvās Republikas valdības un Francijas Republikas valdības 1985. gada 14. jūnija Šengenas Līgumu par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (OV L 239, 22.09.2000.,19. lpp.).