title: Lieta T-543/19: Prasība, kas celta 2019. gada 30. jūlijā – Rumānija/Komisija

text:
               7.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/12

      Prasība, kas celta 2019. gada 30. jūlijā – Rumānija/Komisija
      (Lieta T-543/19)
      (2019/C 337/13)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Rumānija (pārstāvji: C. Canțăr, M. Chicu, A. Rotăreanu un E. Gane)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  daļēji atcelt 2019. gada 23. maija Lēmumu C(2019) 4027 final, proti:

                              a.

                              daļā, kas attiecas uz summām, kuras ierakstītas Lēmuma C(2019) 4027 final teksta Bilances tabulas 2. un 3. ailes 1. rindiņā, jo Komisijai esot pienākums pārrēķināt šīs summas, ņemot vērā fondu līdzfinansējuma likmi 85 % apmērā Programul Operațional 2014RO16M1OP001 Infrastructură Mare [Lielās infrastruktūras darbības programmas (POIM)] 1. un 2. prioritārajam virzienam;

                              b.

                              daļā, kas attiecas uz to Lēmuma C(2019) 4027 final pielikumā minēto summu aprēķināšanu euro valūtā, kuras saņemamas no fondiem POIM 1. un 2. prioritārajam virzienam, precīzāk:

                                          —

                                          sadaļu par Fondo FC, 1. punktu – Finanšu plāns – 18.a tabula – rindiņa AP1 – aile C – Līdzfinansējuma likme – 75 %, ko aizstāt ar 85 % saskaņā ar Lēmumu C(2018)8890 final, jo Komisijai ir pienākums, ņemot vērā līdzfinansējuma likmi 85 % apmērā, pārrēķināt summas, kas ierakstītas:

                                                      —

                                                      3. punktā – 1. papildinājums – rindiņa AP1, aile F – Summa, kas saņemama no fondiem, un aile F7 – Summa, kas saņemama no fondiem, kurai pieskaitīta jau izmaksātā summa, nepārsniedzot fonda iemaksu;

                                                      —

                                                      4. punktā – Gada bilances aprēķins – rindiņa AP1, aile CA un aile R – Pārskatītā summa, kas saņemama no fondiem;

                                                      —

                                                      5. punktā – Gada bilance – aile T – Pārskatītā summa, kas saņemama no fondiem;

                                                      —

                                                      5. punktā – Gada bilance – aile V – rindiņa “Atgūstamā summa”;

                                          —

                                          sadaļu par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, 1. punkts – Finanšu plāns –18.a tabula – rindiņa AP2 – aile C – Likme – 75 % apmērā un tās aizstāšana ar likmi 85 % apmērā saskaņā ar Lēmumu C(2018)8890 final, jo Komisijai ir pienākums, ņemot vērā līdzfinansējuma likmi 85 % apmērā, pārrēķināt summas, kas ierakstītas:

                                                      —

                                                      3. punktā – 1. papildinājums – rindiņa AP2, aile F – Summa, kas saņemama no fondiem, un aile F7 – Summa, kas saņemama no fondiem + summa, kas jau ir izmaksāta, nepārsniedzot fonda iemaksu;

                                                      —

                                                      4. punktā – Gada bilances aprēķins – rindiņa AP2, aile CA un aile R – Summa, kas saņemama no fondiem;

                                                      —

                                                      5. punktā – Gada bilance – aile T – Pārskatītā summa, kas saņemama no fondiem;

                                                      —

                                                      5. punktā – Gada bilance – aile V – rindiņa “Atgūstamā summa”;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot neatbilstoši īstenojusi savu kompetenci, aprēķinot summu, kas saņemama no fondiem, un esot pārkāpusi tiesiskās paļāvības aizsardzības principu

                              —

                              Rumānija norāda, ka Komisijas dienesti esot kļūdaini piemērojuši līdzfinansējuma likmi 75 % apmērā attiecībā uz 1. un 2. prioritāro virzienu, kuri saistīti ar Transporta nozari, jo brīdī, kad tika apstiprināti pārskati 2017.-2018. grāmatvedības gadam, bija spēkā Lēmums C(2018) 8890 final, ar ko bija pieņemti grozījumi POIM, ar Transporta nozari saistītajiem projektiem (POIM 1. un 2. prioritārais virziens) palielinot līdzfinansējuma likmi no 75 % līdz 85 %.

                              —

                              Turklāt, ņemot vērā Lēmuma C(2018) 8890 final skaidrās normas, kā arī to, ka Regulā 1303/2013 nav normu, kas ierobežotu tādas līdzfinansējuma likmes piemērošanu, kura apstiprināta ar lēmumu attiecībā uz grāmatvedības gadiem, ar notiekošām procedūrām, Rumānija uzskata, ka, tā kā nav tikusi piemērota līdzfinansējuma likme 85 % apmērā, kas apstiprināta ar Lēmumu C(2018)8890 final, tad ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts tiesiskās paļāvības princips.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts LESD 296. panta otrajā daļā paredzētais pienākums norādīt pamatojumu un labas pārvaldības princips

                              —

                              Rumānija apliecina, ka LESD 296. panta otrajā daļā paredzētais pienākums norādīt pamatojumu ir pārkāpts situācijā, kurā apstrīdētajā lēmumā nav minēts juridiskais pamats saistībā ar iemesliem, kuru dēļ Komisija attiecībā uz 2017.-2018. grāmatvedības gadu ir izslēgusi procentuāli palielinātās līdzfinansējuma likmes 85 % apmērā piemērošanu, kāda ir noteikta ar Lēmumu C(2018)8890 final.

                              —

                              Turklāt Rumānija uzskata, ka Eiropas Komisijas izvairīgā nostāja lēmumu pieņemšanas procesā, kura rezultātā pieņemts Lēmums C(2019) 4027 final, kopā ar Komisijas dienestu kavēšanos ar atbildi uz Rumānijas iestāžu uzdotajiem jautājumiem, esot labas pārvaldības principa pārkāpums.


title: Lieta T-548/19: Prasība, kas celta 2019. gada 6. augustā – Riginos Emporiki kai Mesitiki/EUIPO – Honda Motor (“ONDA 1962”)

text:
               7.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/14

      Prasība, kas celta 2019. gada 6. augustā – Riginos Emporiki kai Mesitiki/EUIPO – Honda Motor (“ONDA 1962”)
      (Lieta T-548/19)
      (2019/C 337/14)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Riginos Emporiki kai Mesitiki AE (Glyfada, Grieķija) (pārstāvji: V. Oikonomidis, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Honda Motor Co. Ltd (Tokija, Japāna)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ONDA 1962” baltā, melnā un zilā krāsā reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 419 559

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 27. maija lēmums lietā R 2384/2017-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu tā, lai tiktu apmierināta apelācijas sūdzība un pilnībā noraidīts iebildums;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt visus izdevumus, kas radušies vai ir saistīti ar procesu Iebildumu nodaļā, Apelācijas padomē un šajā tiesvedībā Vispārējā tiesā.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-549/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. augustā Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Komisija

text:
               7.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/15

      Prasība, kas celta 2019. gada 8. augustā Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Komisija
      (Lieta T-549/19)
      (2019/C 337/15)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mbH (Wedel, Vācija) (pārstāvis: P. von Czettritz, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasība ir vērsta pret Komisijas Īstenošanas lēmuma C(2019) 4858 (final) (2019. gada 20. jūnijs) par tirdzniecības atļaujas piešķiršanu cilvēkiem paredzētām zālēm “Trecondi–Treosulfan” atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 726/2004 (1), 5. pantu.
      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats: Apstrīdētajā lēmumā esot pieļauta acīmredzama tiesību kļūda, jo, interpretējot jēdzienu “apmierinošas metodes” Regulas (EK) Nr. 141/2000 (2) 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, pretēji šai normai tika pieprasīti Trecondi dati, salīdzinot ar melfalāna un siklofosfamīda indikācijām, attiecībā uz kurām nav piešķirta tirdzniecības atļauja.

                  2.

                  Otrais pamats: Tādējādi esot tikušas nepareizi izmantotas pilnvaras, jo indikāciju, attiecībā uz kurām nav piešķirta tirdzniecības atļauja, ņemšana vērā esot pretrunā 2016. gada 18. novembra“Komisijas paziņojumam par Regulas (EK) Nr. 141/2000 par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai 3., 5. un 7. panta piemērošanu (2016/C 424/03) (3)”.

                  3.

                  Trešais pamats: Turklāt apstrīdētais lēmums esot pretrunā vienlīdzīgas attieksmes principam, kā arī tiesiskās paļāvības aizsardzības principam kā pilnvaru nepareizas izmantošanas apakšgadījumiem, jo Komisija, procedūras gaitā novērtējot esošās apmierinošās metodes Regulas (EK) Nr. 141/2000 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, kā mērauklu izmantoja nevis kondicionēšanas terapiju pirms cilmes šūnu pārstādīšanas, bet gan aprūpi cilmes šūnu pārstādīšanas gadījumā.

                  4.

                  Ceturtais pamats: Turklāt acīmredzama pilnvaru nepareiza izmantošana esot pamatojama tādējādi, ka, pieļaujot tiesību kļūdu, izvērtējot, vai Trecondi sniedz “ievērojamu labumu” Regulas (EK) Nr. 141/2000 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, vērtējumā neesot tikuši ņemti vērā visi dati, jo klīniskie dati, kas bija iegūti netiešā salīdzinājumā, vērtējumā netika iekļauti kā metodiski nepieļaujami.

                  5.

                  Piektais pamats: Visbeidzot ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips kā īpašs pilnvaru nepareizas izmantošanas apakšgadījums, jo no metodiskā viedokļa tika noraidīti netiešā salīdzinājuma dati, lai gan iepriekš netiešā salīdzinājuma dati, kuru pamatā bija tā pati metodika, līdzīgos gadījumos bija akceptēti.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 726/2004 (2004. gada 31. marts), ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (OV 2004, L 136, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 141/2000 (1999. gada 16. decembris) par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai (OV 2000, L 18, 1. lpp.).

         (3)  Komisijas paziņojums par Regulas (EK) Nr 141/2000 par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai 3., 5. un 7. panta piemērošanu (2016/C 424/03) (OV 2016, C 424, 3. lpp.).


title: Lieta T-550/19: Prasība, kas celta 2019. gada 1. augustā – Nitto Pharmaceutical Industries/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (“NOSTER”)

text:
               7.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/16

      Prasība, kas celta 2019. gada 1. augustā – Nitto Pharmaceutical Industries/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (“NOSTER”)
      (Lieta T-550/19)
      (2019/C 337/16)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Nitto Pharmaceutical Industries Ltd (Kioto, Japāna) (pārstāvis: P. Voutilainen, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Chiesi Farmaceutici SpA (Parma, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “NOSTER” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 332 950

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 13. maija lēmums lietā R 2279/2018-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-553/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. augustā – Perfect Bar/EUIPO (“PERFECT Bar”)

text:
               7.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/17

      Prasība, kas celta 2019. gada 8. augustā – Perfect Bar/EUIPO (“PERFECT Bar”)
      (Lieta T-553/19)
      (2019/C 337/17)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Perfect Bar LLC (Sandjego, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: F. Miazzetto, J. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo un E. Cebollero González, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “PERFECT BAR” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 374 085

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 22. maija lēmums lietā R 371/2019-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā un EUIPO

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta, kā arī Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. panta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 72. panta 6. punkta pārkāpums.

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-562/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. augustā – Klein/Komisija

text:
               7.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/18

      Prasība, kas celta 2019. gada 14. augustā – Klein/Komisija
      (Lieta T-562/19)
      (2019/C 337/18)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Christoph Klein (Großgmain, Austrija) (Pārstāvis: H.-J. Ahlt, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt, ka Eiropas Komisija ir pārkāpusi Līgumu, jo tā nav rīkojusies saistībā ar Vācijas 1998. gada 7. janvārī ierosināto drošības procedūru attiecībā uz CE-zīmi medicīnas ierīcei “Inhaler Broncho-Air” un nav pieņēmusi lēmumu atbilstoši Direktīvas 93/42/EEK (1) 8. panta 2. punktam;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats: Eiropas Komisija esot pārkāpusi Direktīvas 93/42/EEK 8. panta 2. punktu, jo tā kopš drošības procedūras uzsākšanas 1998. gada 7. janvārī attiecībā uz CE-zīmi medicīnas ierīcei “Inhaler Broncho-Air” nav pieņēmusi nekādu lēmumu un tai šajā saistībā neesot bijusi nekāda rīcības brīvība.

                  2.

                  Otrais pamats: Saistībā ar lēmuma nepieņemšanu (bezdarbību) Eiropas Komisija esot pārkāpusi LESD 34. pantu un tiesības uz preču brīvu apriti attiecībā uz medicīnas ierīci “Inhaler Broncho-Air”.

                  3.

                  Trešais pamats: Eiropas Komisija saistībā ar lēmuma nepieņemšanu esot pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 47. pantu, jo tādējādi tā prasītājam esot liegusi iespēju tiesā vai attiecīgi Tiesā pārbaudīt lēmumu un īstenot savas tiesības uz aizstāvību.

                  4.

                  Ceturtais pamats: Eiropas Komisija esot pārkāpusi Hartas 41. pantu, jo līdz šim nav uzklausījusi personas, uz kurām attiecas valsts aizlieguma rīkojums, un nav pieņēmusi lēmumu saprātīgā termiņā, kas ir pretēji Direktīvas 93/42 8. panta 2. punktā iekļautajām Savienības tiesību prasībām.

                  5.

                  Piektais pamats: Eiropas Komisija saistībā ar lēmuma nepieņemšanu esot pārkāpusi prasītāja tiesības uz īpašumu, kas ir pretēji Hartas 17. pantam, jo tas tādēļ neesot varējis laist brīvā apgrozībā ierīci “Inhaler Broncho-Air”.

                  6.

                  Sestais pamats: Eiropas Komisijas bezdarbība esot arī Hartas 20. panta un vienlīdzības likuma priekšā principa pārkāpums, jo tā līdzīgos gadījumos esot pieņēmusi lēmumus. Tāpat līdz ar to tā esot pārkāpusi diskriminācijas aizliegumu, kas paredzēts Hartas 21. pantā.

                  7.

                  Septītais pamats: Tā kā Eiropas Komisija nav pieņēmusi lēmumu, prasītājam jau 20 gadus esot liegts īstenot tiesības savā brīvi izvēlētajā profesijā strādāt kā ierīces “Inhaler Broncho-Air” izgudrotājam, un tādējādi Eiropas Komisija esot pārkāpusi Hartas 15. pantu.

         (1)  Padomes Direktīva 93/42/EEK (1993. gada 14. jūnijs) par medicīnas ierīcēm (OV 1993, L 169, 1. lpp.).


title: Lieta T-563/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. augustā – Perfect Bar/EUIPO (“PERFECT Bar”)

text:
               7.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/19

      Prasība, kas celta 2019. gada 14. augustā – Perfect Bar/EUIPO (“PERFECT Bar”)
      (Lieta T-563/19)
      (2019/C 337/19)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Perfect Bar LLC (Sandjego, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: F. Miazzetto, J. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo un E. Cebollero González, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “PERFECT Bar” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 376 064

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 6. jūnija lēmums lietā R 372/2019-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā un EUIPO.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1.punkta, kā arī Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. panta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 72. panta 6. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-564/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. augustā – Lozano Arana u.c./EUIPO – Coltejer (“LIBERTADOR”)

text:
               7.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/19

      Prasība, kas celta 2019. gada 14. augustā – Lozano Arana u.c./EUIPO – Coltejer (“LIBERTADOR”)
      (Lieta T-564/19)
      (2019/C 337/20)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Antonio Lozano Arana (Cali, Kolumbija), Daniel Simon Benmaor (Marseļa, Francija), Marion Esther Benmaor (Marseļa), Valérie Brigitte Danielle Servant (Marakeša, Maroka) (pārstāvis: M. Angelier, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Coltejer SA (Itagüí, Antioquia, Kolumbija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašnieki: prasītāji Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LIBERTADOR” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 067 414

         Process EUIPO: atcelšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 20. jūnija lēmums lietā R 2482/2018-4

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  būtisku procedūras noteikumu pārkāpums (tiesības uz aizstāvību, tiesības uz piekļuvi tiesai);

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-579/19: Prasība, kas celta 2019. gada 20. augustā – The KaiKai Company Jaeger Wichmann/EUIPO (Vingrošanas vai sporta ierīces)

text:
               7.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/21

      Prasība, kas celta 2019. gada 20. augustā – The KaiKai Company Jaeger Wichmann/EUIPO (Vingrošanas vai sporta ierīces)
      (Lieta T-579/19)
      (2019/C 337/22)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: The KaiKai Company Jaeger Wichmann GbR (Minhene, Vācija) (pārstāve: J. Hellmann-Cordner, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas dizainparaugu (Vingrošanas un sporta ierīces) kombinēts reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 5807179-0001-0012

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2019. gada 13. jūnija lēmums lietā R 573/2019-3

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atcelt atbildētāja 2019. gada 16. janvāra lēmumu tiktāl, ciktāl tajā netika atzīta Kopienas dizainparaugu Nr. 5807179-0001-0012 prioritāte, atzīt prasīto prioritāti, sākot no 2017. gada 26. oktobra, kā arī veikt laboto Kopienas dizainparaugu publikāciju, norādot uz prioritāti;

                  —

                  atlīdzināt apelācijas procesā radušos izdevumus;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

                  —

                  pakārtoti – noturēt tiesas sēdi.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem 41. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-589/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. augustā – Gothe un Kunz/EUIPO – Aldi Einkauf (“FAIR ZONE”)

text:
               7.10.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/23

      Prasība, kas celta 2019. gada 27. augustā – Gothe un Kunz/EUIPO – Aldi Einkauf (“FAIR ZONE”)
      (Lieta T-589/19)
      (2019/C 337/24)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Oliver Gothe (Ķelne, Vācija), Martin Kunz (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: K. Kruse, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Esene, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēji: prasītāji

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “FAIR ZONE” reģistrācijas pieteikums – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 16 977 852

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 3. jūlija lēmums lietā R 2253/2018-4

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  noraidīt Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG iebildumus;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-581/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 30. jūlijā iesniedza Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) – FRENETIKEXITO – UNIPESSOAL, LDA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               11.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 383/39

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 30. jūlijā iesniedza Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) – FRENETIKEXITO – UNIPESSOAL, LDA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Lieta C-581/19)
      (2019/C 383/47)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Iesniedzējtiesa

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: FRENETIKEXITO – UNIPESSOAL, LDA

         Atbildētāja: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Ja, kā tas ir šajā gadījumā, sabiedrība

                              a)

                              sniedz galvenokārt fiziskās formas un labsajūtas pakalpojumus un, pakārtoti, veselības pakalpojumus, kas ietver uztura speciālista pakalpojumus, uztura un fiziskā stāvokļa novērtējuma konsultācijas, kā arī masāžas pakalpojumus;

                              b)

                              piedāvā saviem klientiem plānus, kas ietver vienīgi sporta treniņu pakalpojumus, un plānus, kuros papildus sporta treniņu pakalpojumiem ir ietverti uztura speciālista pakalpojumi,
                              vai saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK (1) [(2006. gada 28. novembris)] 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā noteikto ir jāuzskata, ka veselības pakalpojumi, īpaši uztura speciālista pakalpojumi, papildina fiziskās formas un labsajūtas pakalpojumus, un vai tādējādi papildu pakalpojumam ir jāpiemēro tāds pats nodokļu režīms kā pamata pakalpojumam, vai arī, gluži pretēji, ir jāuzskata, ka veselības pakalpojumi, it īpaši uztura speciālista pakalpojumi, un fiziskās formas un labsajūtas pakalpojumi ir atšķirīgi un neatkarīgi pakalpojumi un tādējādi tiem ir piemērojami attiecīgie nodokļu režīmi, kādi ir paredzēti katrai no šīm darbībām?

                  2)

                  Vai, lai piemērotu atbrīvojumu, kas paredzēts Direktīvas 2006/112/EK [(2006. gada 28. novembris)] 132. panta 1. punkta c) [apakšpunktā], ir nepieciešams, lai šajā noteikumā minētie pakalpojumi tiktu faktiski sniegti, vai arī minētā atbrīvojuma piešķiršanai pietiek ar to, ka šādi pakalpojumi vienīgi ir pieejami un tādēļ to izmantošana ir atkarīga vienīgi no klienta gribas?

         (1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).


title: Lieta T-641/19: Prasība, kas celta 2019. gada 24. septembrī – FD/Entreprise commune Fusion for Energy

text:
               11.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 383/74

      Prasība, kas celta 2019. gada 24. septembrī – FD/Entreprise commune Fusion for Energy
      (Lieta T-641/19)
      (2019/C 383/82)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: FD (pārstāve: M. Casado García-Hirschfeld, advokāte)

         Atbildētājs: ITER un kodolsintēzes enerģētikas attīstības vajadzībām izveidotais Eiropas kopuzņēmums

         Prasītāja prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasība pieteikumu par pieņemamu un pamatotu;

            tādējādi:

                  —

                  atcelt 2018. gada 3. decembra lēmumu, kas ir apstiprināts ar 2019. gada 14. jūnija noraidošo lēmumu;

                  —

                  piespriest atlīdzināt mantisko kaitējumu, kura summa ir 75 500 EUR, un morālo kaitējumu, kura summa tiek lēsta 30 000 EUR apmērā;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta kļūda vērtējumā, esot notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana un pret viņu esot tikusi vērsta vardarbība. Prasītājs it īpaši kritizē to, ka viņa līguma nepagarināšana ir pamatota ar viņa amata vietas likvidēšanu departamenta reorganizācijas rezultātā. Viņaprāt, šajā pamatojumā ir pieļauta kļūda, jo reorganizācijas plānā nebija paredzēta tādas amata vietas likvidēšana, kas pēc pazīmēm atbilst prasītāja ieņemamajai amata vietai. Turklāt viņš uzskata, ka ir cietis no psiholoģiskas vardarbības un ka šīs vardarbības sekas ir ļāvušas pamatot lēmumu par līguma nepagarināšanu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts labas pārvaldības princips, neesot izpildīts rūpības pienākums un esot pārkāpts Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. pants. Prasītājs šajā ziņā it īpaši apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā atbildētājs nav ņēmis vērā viņa spējas, efektivitāti, uzvedību dienestā, ģimenes stāvokli un darba stāžu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips. Prasītājs norāda, ka lēmums nepagarināt viņa līgumu ir pamatots ar budžeta un organizatorisku apsvērumu. Proti, citu darbinieku līgumi, kuru faktiskās un juridiskās situācijas būtiski neatšķiras no prasītāja situācijas, ir pagarināti, neraugoties uz minētajiem apstākļiem.


title: Lieta C-358/18 P: Tiesas (devītā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums –Polijas Republika/Eiropas Komisija (Apelācija – ELVGF, ELGF un ELFLA – No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi – Polijas Republikas izdevumi – Ražotāju apvienība – Ražotāju organizācija)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/13

      Tiesas (devītā palāta) 2019. gada 19. septembra spriedums –Polijas Republika/Eiropas Komisija
      (Lieta C-358/18 P) (1)

      (Apelācija - ELVGF, ELGF un ELFLA - No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi - Polijas Republikas izdevumi - Ražotāju apvienība - Ražotāju organizācija)
      (2019/C 399/14)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Polijas Republika (pārstāvis: B. Majczyna)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji: D. Tryantafyllou, M. Kaduczak un A. Stobiecka-Kuik)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 276, 6.8.2018.


title: Lieta T-703/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 16. septembra rīkojums – Polija/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu – Eiropas Sociālais fonds – Darbības programma “Zinības, izglītība un attīstība” – Ar vēstuli nosūtīts galīgais revīzijas ziņojums – Nepārsūdzams akts – Sagatavojošs akts – Nepieņemamība)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/62

      Vispārējās tiesas 2019. gada 16. septembra rīkojums – Polija/Komisija
      (Lieta T-703/18) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Eiropas Sociālais fonds - Darbības programma “Zinības, izglītība un attīstība” - Ar vēstuli nosūtīts galīgais revīzijas ziņojums - Nepārsūdzams akts - Sagatavojošs akts - Nepieņemamība)
      (2019/C 399/76)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvis: B. Majczyna)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Arenas un M. Siekierzyńska)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā tiek lūgts atcelt Komisijas lēmumu, kas esot ietverts tās 2018. gada 17. septembra vēstulē, ar kuru Polijas Republikai nosūtīts galīgais revīzijas ziņojums attiecībā uz darbības programmu “Zinības, izglītība un attīstība”.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Par Čehijas Republikas pieteikumu par iestāšanos lietā nav jālemj.

                  3)

                     Polijas Republika un Eiropas Komisija savus tiesāšanās izdevumus sedz pašas.

                  4)

                     Čehijas Republika pati sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumu par iestāšanos lietā.

         (1)  OV C 54, 11.2.2019.


title: Lieta T-621/19: Prasība, kas celta 2019. gada 16. septembrī – Ace of spades/EUIPO – Krupp and Borrmann (“Grande rezerve” šampanieša pudeles forma)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/75

      Prasība, kas celta 2019. gada 16. septembrī – Ace of spades/EUIPO – Krupp and Borrmann (“Grande rezerve” šampanieša pudeles forma)
      (Lieta T-621/19)
      (2019/C 399/93)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ace of spades Holdings LLC (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: A. Gómez López, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Pārējie procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieki: Gerhard Ernst Krupp (Minhene, Vācija) un Elmar Borrmann (Reith, Austrija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: pārējie procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieki

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes (“Grande rezerve” šampanieša pudeles forma) reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 252 637

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 20. jūnija lēmums lietā R 2/2019-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  apmierināt šo prasību;

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un/vai atcelt apstrīdēto lēmumu, jo ir ticis nepareizi piemērots Eiropas Savienības preču zīmju regulas 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 8. panta 5. punkts, un konstatēt, ka nepastāv konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja;

                  —

                  piespriest atbildētājam un – attiecīgā gadījumā – personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-624/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. septembrī – Welter’s/EUIPO (Roktura ar sariem forma)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/77

      Prasība, kas celta 2019. gada 17. septembrī – Welter’s/EUIPO (Roktura ar sariem forma)
      (Lieta T-624/19)
      (2019/C 399/95)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Welter’s Co. Ltd (Touliu, Taivāna) (pārstāvis: T. Meinke, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes (Roktura ar sariem forma) baltā krāsā reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 902 351

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 11. jūlija lēmums lietā R 2428/2018-5

         Prasījumi

      Prasītāja apstrīd apstrīdēta lēmuma tiesiskumu un izvirza prasījumu, lai EUIPO tiktu uzlikts pienākums reģistrēt pieteikto preču zīmi Eiropas Savienības preču zīmju reģistrā arī attiecībā uz šādām 21. klasē ietilpstošajām precēm: sukas, suku izstrādājumi; zobu bakstāmie; ķemmes; zobu sukas; starpzobu sukas zobu tīrīšanai.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-634/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. septembrī – FC/EASO

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/79

      Prasība, kas celta 2019. gada 19. septembrī – FC/EASO
      (Lieta T-634/19)
      (2019/C 399/97)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: FC (pārstāvji: V. Christianos, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (EASO)

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt EASO iecēlējinstitūcijas 2019. gada 20. jūnija lēmumu Nr. EASO/ED/2019/309, ar kuru pēdējā minētā noraidīja prasītāja sūdzību, kas iesniegta 2019. gada 21. februārī atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktam;

                  —

                  atcelt EASO iecēlējinstitūcijas 2018. gada 14. decembra lēmumu Nr. EASO/ED/2018/365, ar ko prasītājs tiek atstādināts no savu pienākumu pildīšanas (tiek pensionēts), tiek noteikti ieturējumi no viņa atalgojuma un noteikts piekļuves aizliegums EASO mītnei;

                  —

                  piespriest EASO izmaksāt prasītājam summu EUR 6 504,00 apmērā kā atlīdzību par nodarīto mantisko kaitējumu;

                  —

                  piespriest EASO izmaksāt prasītājam summu EUR 250 000,00 apmērā kā atlīdzību par nodarīto morālo kaitējumu un prasītāja veselībai nodarīto kaitējumu; un

                  —

                  piespriest EASO atlīdzināt visus prasītāja tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir par to, ka apstrīdētie lēmumi esot prettiesiski, jo pieļauts prasītāja tiesību uz labu pārvaldību pārkāpums, it īpaši attiecībā uz neatkarības un objektivitātes principu, kā arī aizskartas prasītāja tiesības tikt uzklausītam.

                  2.

                  Otrais pamats ir par to, ka publiskošanas kārtība esot ietvērusi prasītāja personas datu ļaunprātīgu izmantošanu un nevainīguma prezumpcijas, kā arī samērīguma principa pārkāpumus.

                  3.

                  Trešais pamats ir par to, ka apstrīdētie lēmumi esot prettiesiski tajos pieļautās acīmredzamas kļūdas vērtējumā un pamatojuma trūkuma dēļ.

                  4.

                  Ceturtais pamats ir par to, ka apstrīdētie lēmumi esot ietekmējuši prasītāja tiesības uz aizstāvību, būtībā kavējot to izmantošanu.


title: Lieta T-636/19: Prasība, kas celta 2019. gada 24. septembrī – Chemours Netherlands/ECHA

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/80

      Prasība, kas celta 2019. gada 24. septembrī – Chemours Netherlands/ECHA
      (Lieta T-636/19)
      (2019/C 399/98)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Chemours Netherlands BV (Dordrecht, Nīderlande) (pārstāvji: R. Cana, E. Mullier, un F. Mattioli, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA)

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt prasības pieteikumu par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to 2,3,3,3-tetrafluoro-2-(heptafluoropropoksīds)propionskābe, tās sāļi un tās acilhalogenīdi (kas iekļauj visus to individuālos izomērus un to kombinācijas) ir iekļauti vielu, kas rada ļoti lielas bažas, kandidātu sarakstā kā viela, kas rada līdzīgas bažas cilvēku veselībai, un/vai ciktāl ar to 2,3,3,3-tetrafluoro-2-(heptafluoropropoksīds)propionskābe, tās sāļi un tās acilhalogenīdi (kas iekļauj visus to individuālos izomērus un to kombinācijas) ir iekļauti to vielu kandidātu sarakstā, kas rada līdzvērtīgas bažas attiecība uz vidi;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus; un

                  —

                  veikt tādus citus vai turpmākus pasākumus, kurus Vispārējā tiesa uzskatītu par nepieciešamiem.

         Pamati un galvenie argumenti

      Lai pamatotu savu prasību, prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka aģentūra esot pārkāpusi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (1) 57. panta f) punktu un esot pārsniegusi savu kompetenci atbilstoši šai tiesību normai, kā arī esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts samērīguma princips, jo šis lēmums neesot nepieciešams vai atbilstošs.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).


title: Lieta T-637/19: Prasība, kas celta 2019. gada 25. septembrī – Sun Stars & Sons/EUIPO – Carpathian Springs (Pudeles forma)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/81

      Prasība, kas celta 2019. gada 25. septembrī – Sun Stars & Sons/EUIPO – Carpathian Springs (Pudeles forma)
      (Lieta T-637/19)
      (2019/C 399/99)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sun Stars & Sons Pte Ltd (Singapūra, Singapūra) (pārstāvji: M. Maček, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Carpathian Springs SA (Vatra Dornei, Rumānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes (Pudeles forma) reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 979 959

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 6. augusta lēmums lietā R 317/2018-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                     EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Sun Stars & Sons Pte Ltd tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta, kā arī Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. panta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-638/19: Prasība, kas celta 2019. gada 25. septembrī – Sun Stars & Sons/EUIPO – Valvis Holding (Pudeles forma)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/82

      Prasība, kas celta 2019. gada 25. septembrī – Sun Stars & Sons/EUIPO – Valvis Holding (Pudeles forma)
      (Lieta T-638/19)
      (2019/C 399/100)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sun Stars & Sons Pte Ltd (Singapūra, Singapūra) (pārstāvji: M. Maček, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Valvis Holding SA (Bukareste, Rumānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes (Pudeles forma) reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 979 942

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 6. augusta lēmums lietā R 649/2018-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                     EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Sun Stars & Sons Pte Ltd tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta, kā arī Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. panta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-645/19: Prasība, kas celta 2019. gada 26. septembrī – IMG/Komisija

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/83

      Prasība, kas celta 2019. gada 26. septembrī – IMG/Komisija
      (Lieta T-645/19)
      (2019/C 399/101)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: International Management Group (IMG) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: L. Levi un J.-Y. de Cara, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

            līdz ar to:

                  —

                  atcelt Komisijas 2019. gada 18. jūlija lēmumu, ar kuru ir noteikti Tiesas 2019. gada 31. janvāra sprieduma apvienotajās lietās C-183/17 P un C-184/17 P, IMG/Komisija (EU:C:2019:78) izpildes pasākumi;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt mantisko un morālo kaitējumu;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza vienīgo pamatu par LESD 266. panta pārkāpumu, 2019. gada 31. janvāra spriedumam International Management Group/Komisija (C-183/17 P un C-184/17 P, EU:C:2019:78) piemītošā res judicata spēka pārkāpumu, 2012. gada Finanšu regulas pārkāpumu un kompetences noteikšanas principa un tiesiskās drošības principa pārkāpumu.


title: Lieta T-652/19: Prasība, kas celta 2019. gada 26. septembrī – Elevolution – Engenharia/Komisija

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/84

      Prasība, kas celta 2019. gada 26. septembrī – Elevolution – Engenharia/Komisija
      (Lieta T-652/19)
      (2019/C 399/103)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Elevolution – Engenharia SA (Amadora, Portugāle) (pārstāvji: M. Marques Mendes, R. Campos, A. Dias Henriques, M. Troncoso Ferrer un C. García Fernández, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  apmierināt prasību un pilnībā atcelt lēmumu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus:

                  1.

                  Pirmais pamats – kļūda attiecībā uz faktiem, kas pieļauta Eiropas Komisijas 2019. gada 12. jūlija lēmumā Ares(2019)4611765 – 16/07/2019, ko pieņēmis Starptautiskās sadarbības un attīstības ģenerāldirektorāta (DEVCO) [direkcijas] direktora vietas izpildītājs un ar kuru prasītāja uz trīs gadiem tiek izslēgta no dalības procedūrās iepirkuma līgumu slēgšanai un [Eiropas Attīstības fonda – EAF] finansēto dotāciju piešķiršanai saskaņā ar Padomes Regulu (ES) 2015/323 un uzdots publicēt informāciju par izslēgšanu Komisijas vietnē:

                              Prasītāja uzskata, ka šajā lēmumā Komisija esot kļūdījusies faktiskajos apstākļos, proti, jautājumā par darbu izpildes kavējumiem, kuros prasītāja neesot vainojama. Līgumā paredzētā samierināšanas procedūra esot bijusi jāpabeidz, un prasītāja neesot vainojama tajā, ka netika izveidota šķīrējtiesa.

                  2.

                  Otrais pamats – pamatojuma nenorādīšana un tiesību normu, konkrēti – Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 143. panta 5. punkta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta pārkāpums, kā arī tiesību uz labu pārvaldību pārkāpums:

                              Lēmumā neesot norādīts pamatojums, jo prasītāja tajā nevar iepazīties nedz ar izvērtējumu, nedz ar secinājumiem, kas veikti obligātajā pirmstiesas procedūrā, ko veic Finanšu regulā paredzētā paneļkomiteja. Lēmums esot arī prettiesisks, jo tajā, nekur neminot obligātās pirmstiesas procedūras rezultātus, šī procedūra nav ņemta vērā, tādējādi pārkāpjot un neievērojot Finanšu regulas 143. pantu, konkrēti – tā 5. punktu, un pārkāpjot Eiropas Pamattiesību hartas 41. pantā paredzētās tiesības uz labu pārvaldību.

                  3.

                  Trešais pamats – Pamattiesību hartas 109. panta 1. punkta b) apakšpunkta (līdz 2016. gada 1. janvārim) un 106. panta 1. punkta e) apakšpunkta (pēc 2016. gada 1. janvāra) un pēc tam – 47. panta pārkāpums:

                              Pieņemot lēmumu par to, vai prasītāja ir vai nav izslēdzama no dalības procedūrās iepirkuma līgumu slēgšanai un dotāciju piešķiršanai saskaņā ar Padomes Regulu (ES) 2015/323 un Padomes Regulu (ES) 2018/1877, Komisija rīkojas vienlaikus kā tiesnesis un lietas dalībnieks. Ar to, ka situācijā, kad vēl ir jāizspriež, vai ir noticis līgumpārkāpums, tiek ņemts vērā tikai tas, ko apgalvo Komisija un/vai pasūtītājs, taču ne tas, ko apgalvo prasītāja, tiekot izdarīts Pamattiesību hartas 47. panta pārkāpums, jo tādējādi tiek pārkāpts pušu procesuālo tiesību vienlīdzības princips.

                  4.

                  Ceturtais pamats – Finanšu regulas 136. panta 3. punkta pārkāpums un Pamattiesību hartas 49. pantā nostiprinātā samērīguma principa pārkāpums:

                              Komisija esot piemērojusi visbargāko no sankcijām, kas ir paredzētas Regulas Nr. 966/2012 106. panta 14. punkta c) apakšpunktā, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu 2015/1929, un kas ir arīdzan visbargākā no Finanšu regulas 139. pantā paredzētajām sankcijām. Ievērojot visus faktiskos lietas apstākļus un to, ka jautājums, vai prasītāja ir smagi pārkāpusi līgumu, joprojām atrodas sub iudice un vēl nav noskaidrots, visbargākās no Regulas Nr. 966/2012 106. panta 14. punkta c) apakšpunktā paredzētajām sankcijām piemērošana rada Pamattiesību hartas 49. panta 3. punktā nostiprinātā samērīguma principa pārkāpumu.


title: Lieta T-653/19: Prasība, kas celta 2019. gada 30. septembrī – FF/Komisija

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/85

      Prasība, kas celta 2019. gada 30. septembrī – FF/Komisija
      (Lieta T-653/19)
      (2019/C 399/104)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: FF (pārstāvis: A. Fittante, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2019. gada 31. jūlija lēmumu, ar ko tika noraidīts prasītāja iepriekš 2019. gada 9. jūlijā iesniegtais lūgums atlīdzināt zaudējumus;

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2019. gada 20. augusta lēmumu, ar ko tika noraidīts 2019. gada 23. jūlija pieteikums par piekļuvi Komisijas dokumentiem, lai iepazītos ar vīrieša, kuram amputēta kāja, fotogrāfijas, kas izmantota kā brīdinājums par ietekmi uz veselību uz tabakas izstrādājumiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/40/ES (2014. gada 3. aprīlis), oriģinālu;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kā arī ar šo procesu saistītos izdevumus, ņemot vērā to, ka prasītājs ir lūdzis juridisko palīdzību.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots būtisku procedūras noteikumu pārkāpums, jo apstrīdētajos lēmumos neesot ievērots pienākums norādīt pamatojumu un tātad tie neļaujot prasītājam saprast attiecībā uz to pieņemtā lēmuma piemērojamību un nodrošināt savu interešu aizstāvību, nedz arī tiesai veikt tiesiskuma pārbaudi.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots Līgumu un jebkura ar to piemērošanu saistīta noteikuma, proti, visu Eiropas Savienības normu un it īpaši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas un vispārējo principu, kuru ievērošana ir jānodrošina Savienībai un kuru ietvaros ir aizsargātas gan tiesības uz personas attēlošanu, tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, kā arī tiesības uz cilvēka cieņu, pārkāpums.


title: Lieta T-654/19: Prasība, kas celta 2019. gada 30. septembrī – FF/Komisija

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/86

      Prasība, kas celta 2019. gada 30. septembrī – FF/Komisija
      (Lieta T-654/19)
      (2019/C 399/105)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: FF (pārstāvis: A. Fittante, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt, ka Eiropas Komisija ir aizskārusi tiesības uz godu, personas un ģimenes dzīves privātumu, prasītāja attēlošanu un cieņu, jo tā bez atļaujas ir izmantojusi prasītāja attēlu fotogrāfijās, ko Komisija ieteikusi brīdinājumiem par ietekmi uz veselību, kas izmantojami uz tabakas izstrādājumu iepakojumiem saskaņā ar Komisijas Deleģēto direktīvu 2014/109/ES;

                  —

                  piespriest nekavējoties pārtraukt strīdīgās fotogrāfijas izmantošanu Savienībā un izņemt no aprites visus dažādās iestādēs, kam atļauts tirgot šādus izstrādājumus, tirdzniecībā pieejamos tabakas izstrādājumus, uz kuriem ir prasītāja attēls;

                  —

                  saglabāt prasītājam tiesības papildināt savus prasījumus par morālā un finansiālā kaitējuma atlīdzību pēc tam, kad būs pabeigta atsevišķās prasības ietvaros pieprasītā ekspertīze, un piespriest Eiropas Komisijai informēt par Savienībā pārdoto iepakojumu ar strīdīgo attēlu daudzumu;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kā arī ar šo procesu saistītos izdevumus, ņemot vērā to, ka prasītājs ir lūdzis juridisko palīdzību.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza vienu vienīgu pamatu, kas attiecas uz Savienības Pamattiesību hartā paredzēto pamattiesību, kurās visām personām ir nodrošinātas tiesības uz to cieņas ievērošanu un privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, pārkāpumu.


title: Lieta T-655/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. septembrī – Ferriera Valsabbia un Valsabbia Investimenti/Komisija

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/87

      Prasība, kas celta 2019. gada 27. septembrī – Ferriera Valsabbia un Valsabbia Investimenti/Komisija
      (Lieta T-655/19)
      (2019/C 399/106)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Itālija), Valsabbia Investimenti SpA (Odolo) (pārstāvji: D. Slater, Solicitor, G. Carnazza un D. Fosselard, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt lēmumu, ciktāl tas attiecas uz viņiem,

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāji izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir par LESD 266. panta pārkāpumu, kā arī par Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.), 14. panta un 27. panta 1. punkta pārkāpumu un Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 (2004. gada 7. aprīlis) par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK Līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (OV L 2004, L 123, 18. lpp.), 11., 12. un 14. panta pārkāpumu.

                              —

                              Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisija neesot novērsusi procesuālo pārkāpumu, kuru Tiesa tai pārmetusi 2017. gada 21. septembra spriedumā Ferriera Valsabbia, Valsabbia Investimenti un Alfa Acciai/Komisija (apvienotās lietas C-86/15 P un C-87/15 P, EU:C:2017:717), pēc kura Komisija pieņēma apstrīdēto lēmumu.

                  2.

                  Otrais pamats ir par kļūdu Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta interpretācijā un tā pārkāpumu, kā arī par LESD 296. panta pārkāpumu.

                              —

                              Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisija esot nolēmusi, ka tai nav kompetences izvērtēt iespējamo saprātīga procesuālā termiņa principa pārkāpumu.

                  3.

                  Trešais pamats ir par kļūdu Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta interpretācijā un tā pārkāpumu un par kļūdu Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. un 47. panta interpretācijā un to pārkāpumu, kā rezultātā esot pārkāpts likums un pārsniegtas pilnvaras.

                              —

                              Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisija esot faktiski pārkāpusi saprātīga procesuālā termiņa principu.

                  4.

                  Ceturtais pamats ir par [LESD] 296. panta pārkāpumu, kļūdainu un pretrunīgu pamatojumu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

                              —

                              Šajā ziņā tiek norādīts, ka apstrīdētā lēmuma atkārtotu pieņemšanu Komisija esot pamatojusi ar atrunām par procedūrā iesaistīto interešu līdzsvarošanu, kas tomēr, šķiet, nav veikta, un turklāt pieļaujot vairākas faktu kļūdas.


title: Lieta T-656/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. septembrī – Alfa Acciai/Komisija

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/88

      Prasība, kas celta 2019. gada 27. septembrī – Alfa Acciai/Komisija
      (Lieta T-656/19)
      (2019/C 399/107)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Alfa Acciai SpA (Brescia, Itālija) (pārstāvji: D. Fosselard, G. Carnazza, advokāti un D. Slater, Solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt lēmumu, ciktāl tas attiecas uz viņu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-655/19 Ferriera Valsabbia un Valsabbia Investimenti/Komisija.


title: Lieta T-657/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. septembrī – Feralpi/Komisija

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/89

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. septembrī – Feralpi/Komisija
      (Lieta T-657/19)
      (2019/C 399/108)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Feralpi Holding SpA (Breša, Itālija) (pārstāvji: G. Roberti un I. Perego, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas lēmumu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju

                  —

                  un/vai atcelt vai vismaz samazināt prasītājai ar Komisijas lēmumu uzlikto naudas sodu;

                  —

                  vajadzības gadījumā atzīt par prettiesisku un nepiemērojamu Regulas (EK) Nr. 1/2003 25. panta 3.–6. punktu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Šī prasība ir vērsta pret Komisijas Lēmumu C(2019) 4969 final (2019. gada 4. jūlijs) par EOTK līguma 65. panta pārkāpumu – lieta AT.37956 – Betona stiegras, kurš paziņots 2019. gada 18. jūlijā.
      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza septiņus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats: Komisija ir pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā - “Harta”) 50. pantu.

                  2.

                  Otrais pamats: Komisija ir pārkāpusi Hartas 41., 47. un 51. pantu un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 6. pantu, kā arī nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, jo tā, pirms trešo reizi pieņemt to pašu lēmumu par soda uzlikšanu, nav ņēmusi vērā nesamērīgo procedūras ilgumu.

                  3.

                  Trešais pamats: Komisija ir pārkāpusi Hartas 41., 47. un 51. pantu un ECPAK 6. pantu, kā arī nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, jo, ja tā būtu ņēmusi vērā procedūras ilgumu un tās īpašos apstākļus, tā nebūtu trešo reizi pieņēmusi to pašu lēmumu par soda uzlikšanu.

                  4.

                  Ceturtais pamats: Komisija ir pārkāpusi Hartas 41. un 47. pantu un ECPAK 6. pantu, kā arī samērīguma principu un nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, jo, izmantojot savu rīcības brīvību atkārtoti pieņemt lēmumu, tā nav pienācīgi izsvērusi intereses.

                  5.

                  Piektais pamats: Komisija ir pārkāpusi Hartas 41. pantu, principu par tiesībām uz aizstāvību un Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā, 14. un 27. pantu un Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 (2004. gada 7. aprīlis) par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK Līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija, 11., 12. un 14. pantu, jo procedūras ietvaros rīkotā uzklausīšana nebija piemērota tam, lai labotu trūkumu, ko Tiesa bija konstatējusi spriedumā, kas pasludināts lietā C-85/15 P (EU:C:2017:709).

                  6.

                  Sestais pamats: Komisija ir pārkāpusi EOTK līguma 65. pantu un nevainīguma prezumpcijas principu, jo nospriežot, ka laikposmā no 1989. līdz 1995. gadam prasītāja ir bijusi aizliegtas vienošanās dalībniece, tā nav ievērojusi principus par pierādīšanas pienākumu.

                  7.

                  Septītais pamats: Komisija ir pārkāpusi EOTK līguma 65. pantu, uzskatīdama, ka ir konstatēta kompleksa, vienota un turpināta aizliegta vienošanās, kas attiecībā uz prasītāju ir turpinājusies no 1989. līdz 2000. gadam.


title: Lieta T-660/19: Prasība, kas celta 2019. gada 25. septembrī – Universität Bremen/Komisija un REA

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/90

      Prasība, kas celta 2019. gada 25. septembrī – Universität Bremen/Komisija un REA
      (Lieta T-660/19)
      (2019/C 399/109)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Universität Bremen (Brēmene, Vācija) (pārstāvis: profesors C. Schmid)

         Atbildētājas: Eiropas Komisija un Pētniecības izpildaģentūra (REA)

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2019. gada 16. jūlija lēmumu par Proposal No. 870693 (TenOpt) programmā Horizon 2020 Framework Programme, Call: H2020-SC6-GOVERNANCE-2019 noraidīšanu;

                  —

                  piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja norāda, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāptas tās no rule of law izrietošās tiesības uz tās finansējuma pieteikuma pārbaudi, kurā nebūtu pieļautas kļūdas vērtējumā. Sīkāk, izvērtējumam esot šādi trūkumi:

                  —

                  nepareizu faktu izmantošana, citiem vārdiem, finansējuma pieteikuma galvenā satura kļūdaina atspoguļošana izvērtējumā;

                  —

                  vispārēji piemērojamo novērtēšanas kritēriju neievērošana;

                  —

                  atšķirīga attieksme, patvaļa un neatbilstoši apsvērumi.


title: Lieta T-665/19: Prasība, kas celta 2019. gada 30. septembrī – Cinkciarz.pl/EUIPO (“€$”)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/91

      Prasība, kas celta 2019. gada 30. septembrī – Cinkciarz.pl/EUIPO (“€$”)
      (Lieta T-665/19)
      (2019/C 399/110)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polija) (pārstāvji: E. Skrzydło-Tefelska, radca prawny, un K. Gajek, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “€$” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 839 998

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 4. jūlija lēmums lietā R 1345/2018-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmā teikuma, to aplūkojot kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 72. panta 6. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta i) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-667/19: Prasība, kas celta 2019. gada 30. septembrī – Ferriere Nord/Komisija

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/91

      Prasība, kas celta 2019. gada 30. septembrī – Ferriere Nord/Komisija
      (Lieta T-667/19)
      (2019/C 399/111)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ferriere Nord SpA (Osopo, Itālija) (pārstāvji: W. Viscardini, G. Donà un B. Comparini, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  1.

                  Galvenokārt, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantu, atcelt Eiropas Komisijas Lēmumu C(2019) 4969 final (2019. gada 4. jūlijs), kurš paziņots 2019. gada 18. jūlijā un ar kuru prasītājai EOTK līguma 65. panta piemērošanas procedūras (AT.37.956 – Betona stiegras) rezultātā ir uzlikts naudas sods 2 237 000 euro apmērā.

                  2.

                  Pakārtoti – daļēji atcelt Lēmumu C(2019) 4969 final un līdz ar to samazināt naudas sodu.

                  3.

                  Jebkurā gadījumā piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza vienpadsmit pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats: tiesību uz aizstāvību pārkāpums

                              —

                              Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 47. un 48. pants. Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 6. pants. Regulas Nr. 1/2003 14. un 27. pants un Regulas Nr. 773/2004 11., 12., 13. un 14. pants, jo ar 2018. gada 23. aprīļa uzklausīšanu netika labots būtisku procedūras noteikumu pārkāpums, ko Tiesa konstatēja 2017. gada 21. septembra spriedumā lietā C-88/15 P (EU:C:2017:716).

                  2.

                  Otrais pamats: principa ne bis in idem pārkāpums

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Hartas 50. pants, jo, kaut arī Tiesa savā spriedumā procesuālu iemeslu dēļ bija atcēlusi Vispārējās tiesas spriedumu – un līdz ar to iepriekšējo Komisijas lēmumu –, Vispārējā tiesa tomēr bija lēmusi par Komisijas pārmestajiem būtiskajiem faktiem. Tādējādi Komisija vairs nevarēja pieņem jaunu lēmumu, kas balstīts uz šiem pašiem faktiem.

                  3.

                  Trešais pamats: pienākuma nodrošināt tiesību uz labu pārvaldību ievērošanu un tiesību uz saprātīgu procedūras ilgumu kļūdaina interpretācija un līdz ar to pārkāpums – pamatojuma trūkums

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka, ņemot vērā Hartas 41. un 47. pantu un ECPAK 6. pantu, Komisija nav pietiekami pamatojusi savu viedokli un kļūdījusies, uzskatīdama, ka tai nav pienākuma novērtēt procedūras ilguma saprātīgumu, nododot šo novērtēšanu tiesas ziņā.

                  4.

                  Ceturtais pamats: saprātīga procedūras ilguma principa pārkāpums – pilnvaru pārsniegšana – tiesību uz aizstāvību pārkāpums

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka ir pārkāpti Hartas 41. un 47. pants un ECPAK 6. pants, jo Komisija ir izmantojusi faktu noskaidrošanas un sodu uzlikšanas pilnvaras, kuru tai procedūras nesaprātīgā ilguma dēļ vairs nebija, turklāt neatkarīgi no šāda ilguma radītā kaitējuma – kas tomēr nodarīts – tiesībām uz aizstāvību.

                  5.

                  Piektais pamats: nepietiekams vai kļūdains pamatojums – pilnvaru pārsniegšana – samērīguma principa pārkāpums – Hartas 41. un 47. panta un ECPAK 6. panta pārkāpums

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka Komisija nav pierādījusi, ka tai ir leģitīmas intereses atkārtoti pieņemt lēmumu, un tādējādi šis lēmums ir pieņemts, pārsniedzot pilnvaras.

                  6.

                  Sestais pamats: uz LESD 277. pantu balstīta iebilde par Regulas Nr. 1/2003 25. panta prettiesiskumu – faktu noskaidrošanas un sodu uzlikšanas pilnvaru izbeigšanās

                              —

                              Tiek celta iebilde par Regulas Nr. 1/2003 25. panta prettiesiskumu tādēļ, ka tas esot pretrunā procedūras saprātīga ilguma un samērīguma principiem.

                  7.

                  Septītais pamats: 2019. gada 4. jūlija lēmuma daļējs prettiesiskums attiecībā uz pārmesto faktu būtību – vispārējo principu pierādīšanas pienākuma jomā un in dubio pro reo pārkāpums

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka daži no Ferriere Nord pārmestajiem faktiem nav kvalificējami kā pret konkurenci vērstas darbības un katrā ziņā Komisija tos nav pierādījusi.

                  8.

                  Astotais pamats: pārkāpuma atkārtotības dēļ piemērotā palielinājuma prettiesiskums tāpēc, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību

                              —

                              Tiek apgalvots, ka pārkāpuma atkārtotības dēļ piemērotais naudas soda palielinājums ir prettiesisks, jo ne paziņojumā par iebildumiem, ne kādā vēlākā procedūras dokumentā Komisija nav atsaukusies uz šādu atbildību pastiprinošu apstākli, tādējādi liedzot prasītajai iespēju šajā jautājumā aizstāvēties.

                  9.

                  Devītais pamats: pārkāpuma atkārtotības dēļ piemērotā naudas soda palielinājuma prettiesiskums tāpēc, ka ir pagājis pārmērīgi ilgs laiks un ir pārkāpts samērīguma princips

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka, lai gan laiks, kas pagājis starp pirmā pārkāpuma konstatēšanu un apstrīdētajā lēmumā pārmesto rīcību, var tikt uzskatīts par tādu, kas nav pārmērīgs, ir jāņem vērā, ka apstrīdētā lēmuma atkārtotās pieņemšanas brīdī bija pagājuši trīsdesmit gadi no pirmā pārkāpuma konstatēšanas.

                  10.

                  Desmitais pamats: pārkāpuma atkārtotības dēļ piemērotā naudas soda palielinājuma prettiesiskums tāpēc, ka tā summa ir pārmērīga un trūkst pamatojuma

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka soda palielinājums par 50 % pārkāpuma atkārtotības dēļ nav pamatots, ņemot vērā arī procedūras anormālā ilguma dēļ

                  11.

                  Vienpadsmitais pamats: vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums saistībā ar naudas soda samazinājumu atbildību mīkstinoša apstākļa dēļ

                              —

                              Prasītājas ieskatā, tai piemērotais naudas soda samazinājums atbildību mīkstinoša apstākļa dēļ ir nepietiekams, jo tas ir proporcionāli mazāks nekā samazinājums, kas šā paša iemesla dēļ ir piešķirts citam uzņēmumam.


title: Lieta T-668/19: Prasība, kas celta 2019. gada 1. oktobrī – Ardagh Metal Beverage Holdings/EUIPO (Skaņas preču zīme)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/93

      Prasība, kas celta 2019. gada 1. oktobrī – Ardagh Metal Beverage Holdings/EUIPO (Skaņas preču zīme)
      (Lieta T-668/19)
      (2019/C 399/112)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ardagh Metal Beverage Holdings GmbH & Co. KG (Bonna, Vācija) (pārstāvis: S. Abrar, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības skaņas preču zīmes reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 912 475

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 24. jūlija lēmums lietā R 530/2019-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  faktu sagrozīšana (Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 72. panta 2. punkta un 95. panta 1. punkta pārkāpums);

                  —

                  pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums (Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 72. panta 2. punkta pārkāpums);

                  —

                  atbilstošās judikatūras neievērošana;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 72. panta 2. punkta un 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 72. panta 2. punkta un 95. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  tiesību tikt uzklausītam pārkāpums (Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 72. panta 2. punkta pārkāpums).


title: Lieta T-669/19: Prasība, kas celta 2019. gada 2. oktobrī – Novomatic/EUIPO – Brouwerij Haacht (“PRIMUS”)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/94

      Prasība, kas celta 2019. gada 2. oktobrī – Novomatic/EUIPO – Brouwerij Haacht (“PRIMUS”)
      (Lieta T-669/19)
      (2019/C 399/113)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Austrija) (pārstāvji: W. Mosing, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Brouwerij Haacht NV (Boortmeerbeek, Beļģija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “PRIMUS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 712 723

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 19. jūlija lēmums lietā R 2528/2018-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa EUIPO dalībniecei, ja tā iestāsies lietā, iesniedzot rakstveida aktu, segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā un izdevumus apelācijas procesā EUIPO.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  būtisku procedūras noteikumu, proti, prasības sniegt pierādījumus saistībā ar tiesisko drošību, neievērošana;

                  —

                  tiesiskās paļāvības principa pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkta pārkāpums;

                  —

                  Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 2018/625 7. panta 2. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-670/19: Prasība, kas celta 2019. gada 1. oktobrī – FG/Parlaments

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/95

      Prasība, kas celta 2019. gada 1. oktobrī – FG/Parlaments
      (Lieta T-670/19)
      (2019/C 399/114)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: FG (pārstāvji: L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

            līdz ar to:

                  —

                  atcelt lēmumu par viņa kandidatūras noraidīšanu un lēmumu par [konfidenciāli] (1) iecelšanu [konfidenciāli] amatā;

                  —

                  atcelt, ciktāl nepieciešams, 2019. gada 21. jūnija lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

                  —

                  piespriest atlīdzināt nodarīto mantisko kaitējumu, kas izklāstīts prasības pieteikumā;

                  —

                  piespriest samaksāt pēc ex aequo et bono principa provizoriski aplēsto naudas summu 10 000 euro apmērā kā kompensāciju par nodarīto morālo kaitējumu;

                  —

                  procesa organizatorisko pasākumu ietvaros uzdot atbildētājam iesniegt:

                              —

                              pilnu padomdevējas komitejas ziņojumu par intervijām un tās sniegto ieteikumu;

                              —

                              sarakstu ar kandidātu intervijās apspriestajiem tematiem;

                              —

                              sarakstu ar padomdevējas komitejas – un attiecīgā gadījumā arī iecēlējinstitūcijas – izmantotajiem nopelnu novērtēšanas kritērijiem;

                              —

                              Prezidija apspriedes protokolu saistībā ar lēmumu par pieņemšanu darbā;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu,

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka 2000. gada 16. maija lēmums un paziņojuma par pieņemšanu darbā 6. pants esot prettiesiski, jo tajos neesot ievēroti labas pārvaldības, tiesiskās drošības un nediskriminācijas principi un ar tiem ir pārkāpts Civildienesta noteikumu 27. pants. Katrā ziņā šajā gadījumā īstenotā darbā pieņemšanas procedūra esot prettiesiska to pašu iemeslu dēļ.

                              —

                              Pirmkārt, kad iecēlējinstitūcija tika lūgta pieņemt savu lēmumu par iecelšanu amatā un līdz ar to izdarīt savu izvēli, tai nebija darīts zināms pilnīgs komitejas atzinums par kandidātu nopelniem. Turpinot, tas nozīmē, ka nedz komiteja, nedz iecēlējinstitūcija nav veikusi minēto nopelnu objektīvu un pārskatāmu izvērtēšanu, balstoties uz iepriekš noteiktiem (un a fortiori paziņotiem) kritērijiem.

                              —

                              Otrkārt, ziņojumam par intervijām pievienotais ieteikums nav arī precizēts kā citādi. Komiteja ir tikai sagatavojusi ziņojumu par intervijām, bet 2000. gada 16. maija lēmumā nav paredzēts, ka komiteja interviju laikā veiktu nopelnu salīdzināšanu. 2000. gada 16. maija lēmumā nav arī precizēts, ka Prezidijam kā iecēlējinstitūcijai šajā nolūkā būtu jāievieš kritēriji, vēl jo vairāk tādēļ, ka tam, kā šķiet, nav piekļuves komitejas noteiktajiem kritērijiem, ja tādi vispār pastāvētu (bet tas tā nav).

                              —

                              Treškārt, 2000. gada 16. maija lēmumā nav precizēts, ka iecēlējinstitūcijas rīcībā jābūt visu kandidātu lietām. Lai gan atbildētājs apliecina, ka Prezidija darbinieku rīcībā bija kandidātu personas lietas, tas neapliecina, ka šie darbinieki faktiski būtu iepazinušies ar šīm lietām un, konkrēti, ar prasītāja lietu.

                              —

                              Ceturtkārt, 2000. gada 16. maija lēmumā nav paredzēts, ka kandidātiem būtu jādara zināmi kritēriji, kurus komiteja un iecēlējinstitūcija ir noteikušas, lai varētu veikt šo nopelnu pārbaudi un salīdzināšanu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un ka nav ievērotas dienesta intereses. Prasītājs šajā ziņā apgalvo, ka ar to, ka [konfidenciāli] tika iecelts [konfidenciāli] amatā, iecēlējinstitūcija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā – gan attiecībā uz paziņojumā par vakanci un paziņojumā par pieņemšanu darbā minēto nosacījumu ievērošanu, gan attiecībā uz [konfidenciāli] un prasītāja attiecīgo nopelnu salīdzināšanu. Iecēlējinstitūcija arī acīmredzami neesot ievērojusi dienesta intereses.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajos lēmumos nav ievērots objektivitātes un neitralitātes princips, ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants un ir notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts rūpības pienākums.

         (1)  Aizsegti ir konfidenciālie dati.


title: Lieta T-672/19: Prasība, kas celta 2019. gada 2. oktobrī – Companhia de Seguros Índico/Komisija

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/97

      Prasība, kas celta 2019. gada 2. oktobrī – Companhia de Seguros Índico/Komisija
      (Lieta T-672/19)
      (2019/C 399/115)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Companhia de Seguros Índico SA (Maputu, Mozambika) (pārstāvji: R. Oliveira un J. Schmid Moura, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto Eiropas Komisijas 2019. gada 18. jūlija lēmumu; un

                  —

                  piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats – labticības principa pārkāpums un tiesību ļaunprātīga izmantošana:

                              Valsts Kredītrīkotāja biroja sadarbībai starp Mozambikas Republiku un ES (turpmāk tekstā - “Kredītrīkotāja birojs”) veiktā prasītājas sniegto galvojumu piedziņa, par kuru ir šis strīds un kuras rezultātā tika pieņemts apstrīdētais Komisijas lēmums, esot uzskatāma par acīmredzamu labticības principa pārkāpumu un klaju tiesību ļaunprātīgu izmantošanu. Prasītājai atsakoties maksāt Kredītrīkotāja biroja nelikumīgi piedzītos galvojumus, Eiropas Komisija pieņēma apstrīdēto lēmumu, ar kuru prasītāja tiek uz trīs gadiem izslēgta no dalības publiskā iepirkuma procedūrās, kas reglamentētas Padomes Regulā (ES) 2018/1877 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) 2018/1046, liedzot tai iespēju tikt izraudzītai Savienības finansējuma apgūšanai, pamatojoties uz to, ka tā it kā esot izdarījusi smagu pārkāpumu saistībā ar profesionālo rīcību, pieļaudama būtiskus trūkumus saistībā ar būtisku prasību ievērošanu, pildot no Savienības vispārējā budžeta finansētu līgumu.

                  2.

                  Otrais pamats – Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 106. panta 2. punkta pārkāpums:

                              Apstrīdētais lēmums esot jāatceļ tāpēc, ka Eiropas Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas prasītājas rīcības “sākotnējā juridiskajā kvalifikācijā”, jo:

                                          —

                                          prasītājas rīcība neesot kvalificējama kā “smags pārkāpums saistībā ar profesionālo rīcību” Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 106. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē; un

                                          —

                                          prasītājas rīcība neesot kvalificējama kā “būtiski trūkumi saistībā ar būtisku prasību ievērošanu, pildot no budžeta finansētu līgumu” Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 106. panta 1. punkta e) apakšpunkta izpratnē.

                  3.

                  Trešais pamats – Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 106. panta 3. punkta pārkāpums:

                              Apstrīdētais lēmums esot jāatceļ tāpēc, ka prasītājas izslēgšana esot nesamērīga, jo Eiropas Komisija nav ievērojusi samērīguma principu.


title: Lieta T-677/19: Prasība, kas celta 2019. gada 2. oktobrī – Polfarmex/EUIPO – Kaminski (“SYRENA”)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/98

      Prasība, kas celta 2019. gada 2. oktobrī – Polfarmex/EUIPO – Kaminski (“SYRENA”)
      (Lieta T-677/19)
      (2019/C 399/116)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Polfarmex S.A. (Kutno, Polija) (pārstāvji: B. Matusiewicz-Kulig, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Arkadiusz Kaminski (Etobicoke, Ontario, Kanāda)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SYRENA” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 262 767

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 11. jūlija lēmums apvienotajās lietās R 1861/2018-2 un R 1840/2018-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā attiecīgā preču zīme tiek paturētā spēkā attiecībā uz “automašīnām”, kas ietilpst 12. klasē;

            un

                  —

                  grozīt apstrīdēto lēmumu, pilnībā atceļot attiecīgo preču zīmi, ieskaitot precēm “automašīnas”, kas ietilpst 12. klasē, faktiskas izmantošanas neesamības dēļ;

            pakārtoti,

                  —

                  nodot lietu atpakaļ EUIPO;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta un 95. panta 1. punkta, kopsakarā ar minētās regulas preambulas 42. punktu un Komisijas Deleģētās regulas 2018/625 (ES) 55. panta 1. punktu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 18. panta 1. punkta, 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 58. panta 2. punkta, kopsakarā ar minētās regulas 94. panta 1. punktu un 95. panta 1. punktu un preambulas 42. punktu un Komisijas Deleģētās regulas 2018/625 (ES) 55. panta 1. punktu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 2. punkta un 64. panta 5. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta, 64. panta 1. punkta un preambulas 42. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-678/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. oktobrī – Health Product Group/EUIPO – Bioline Pharmaceutical (“Enterosgel”)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/99

      Prasība, kas celta 2019. gada 4. oktobrī – Health Product Group/EUIPO – Bioline Pharmaceutical (“Enterosgel”)
      (Lieta T-678/19)
      (2019/C 399/117)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Health Product Group sp. z o.o. (Varšava, Polija) (pārstāvis: M. Kondrat, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Bioline Pharmaceutical AG (Baar, Šveice)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “Enterosgel” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 896 788

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 8. augusta lēmums lietā R 482/2018-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un atzīt preču zīmi par spēkā esošu;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-679/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. oktobrī – Argyraki/Komisija

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/100

      Prasība, kas celta 2019. gada 4. oktobrī – Argyraki/Komisija
      (Lieta T-679/19)
      (2019/C 399/118)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Vassilia Argyraki (Brisele, Beļģija) (pārstāve: N. de Montigny, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Atalgojuma un individuālo tiesību biroja (PMO) 2018. gada 30. novembra lēmumu par to, kādā veidā tiks aprēķinātas pensijas tiesības un kā vispārīgi Civildienesta noteikumi par tiesībām uz pensiju tiks piemēroti prasītājai, viņai pensionējoties;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pret Atalgojuma un individuālo tiesību biroja (PMO) lēmumu vērstās prasības pamatojumam prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir par to, ka nav ievērotas norādes, kas izriet no judikatūras Torné lietā (spriedums, 2018. gada 14. decembris, Torné/Komisija, T–128/17, EU:T:2018:969).

                  2.

                  Otrais pamats ir par Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 21. un 22. panta un XIII pielikuma pārkāpumu.

                  3.

                  Trešais pamats ir par nevienlīdzīgu attieksmi.


title: Lieta T-687/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. oktobrī – inMusic Brands/EUIPO – Equipson (“Marq”)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/101

      Prasība, kas celta 2019. gada 8. oktobrī – inMusic Brands/EUIPO – Equipson (“Marq”)
      (Lieta T-687/19)
      (2019/C 399/120)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: inMusic Brands, Inc. (Cumberland, Rhode Island, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: D. Rose, Solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Equipson, SA (Silla, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Marq” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 14 585 699

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 30. jūlija lēmums lietā R 1759/2018-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu un atstāt reģistrāciju spēkā attiecībā uz konkrētajām precēm;

                  —

                  piespriest EUIPO un ikvienai personai, kas ir iesaistīta procesā Apelācijas padomē, segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā, Apelācijas padomē un Anulēšanas nodaļā.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.