title: Lieta C-636/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums ( Landgericht München I (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Karl Berger/Freistaat Bayern (Regula (EK) Nr. 178/2002 — Patērētāju tiesību aizsardzība — Pārtikas nekaitīgums — Sabiedrības informēšana — Lietošanai pārtikā nederīga, bet veselībai nekaitīga pārtikas produkta laišana tirgū)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/10

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums (Landgericht München I (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Karl Berger/Freistaat Bayern

   (Lieta C-636/11) (1)

   (Regula (EK) Nr. 178/2002 - Patērētāju tiesību aizsardzība - Pārtikas nekaitīgums - Sabiedrības informēšana - Lietošanai pārtikā nederīga, bet veselībai nekaitīga pārtikas produkta laišana tirgū)
   2013/C 156/15
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht München I

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Karl Berger

      Atbildētāja: Freistaat Bayern

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Landgericht München I — Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulas (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1. lpp.), 10. panta interpretācija — Piemērojamība laikā — Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta sabiedrības informēšana, ja tirgū ir nonācis lietošanai uzturā nederīgs un šķebinošs pārtikas produkts, kas gan konkrēti veselībai nav kaitīgs

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulas (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu, 10. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru ir atļauts informēt sabiedrību, norādot pārtikas produkta nosaukumu, kā arī uzņēmuma, ar kura nosaukumu vai firmu produkts ir ražots, apstrādāts vai laists tirgū, nosaukumu, ja šāds produkts, kaut arī tas ir nekaitīgs veselībai, nav derīgs lietošanai pārtikā. Minētās regulas 17. panta 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā tiek atļauts tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, valsts iestādēm paziņot šādu informāciju sabiedrībai, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem, 7. pantā paredzētās prasības.

      (1)  OV C 98, 31.03.2012.


title: lieta T-415/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 26. aprīļa rīkojums — Tebaldi u.c./Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Paaugstināšana amatā, ko veic par 2003. gadu — Atteikums paaugstināt amatā — Paaugstināšanas amatā punktu piešķiršana — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               23.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 140/23

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 26. aprīļa rīkojums — Tebaldi u.c./Komisija
   (lieta T-415/04) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Paaugstināšana amatā, ko veic par 2003. gadu - Atteikums paaugstināt amatā - Paaugstināšanas amatā punktu piešķiršana - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2007/C 140/40)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Vittoria Tebaldi, Brisele (Beļģija); Vicente Tejero Gazo, Tervuren (Beļģija), Victor Gonzalez Martinez, Brisele; un Alessandro Giovannetti, Ernster (Luksemburga) (pārstāvji — sākumā G. Bounéou un F. Frabetti, vēlāk F. Frabetti, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un H. Kramer)
   Priekšmets
   Prasība atcelt tiesību aktu, kurā galvenā prasība ir atcelt ierēdņu, kas paaugstināti amatā, veicot paaugstināšanu amatā par 2003. gadu, sarakstu daļā, kurā šajā sarakstā nav iekļauti prasītāju uzvārdi, kā arī atcelt visus ar šī lēmuma sagatavošanu saistītos dokumentus, un pakārtoti — atcelt lēmumu, ar ko, veicot paaugstināšanu amatā par 2003. gadu, piešķirti amatā paaugstināšanas punkti.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību kā acīmredzami nepamatotu noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 300, 04.12.2004.


title: Lieta F-119/13: Civildienesta tiesas trešās palātas priekšsēdētāja 2016. gada 20. jūlija rīkojums – Martens un Olsson/Komisija Civildienests – Ierēdņi – Pensijas – Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts – Pensijas tiesības, kas pirms stāšanās darbā Savienībā iegūtas saskaņā ar valsts pensiju shēmu – Nodošana Savienības pensiju shēmai – Priekšlikums par izdienas gadu noteikšanu – Iebildums par nepieņemamību – Nelabvēlīga akta jēdziens – Reglamenta 83. pants

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/47

      Civildienesta tiesas trešās palātas priekšsēdētāja 2016. gada 20. jūlija rīkojums – Martens un Olsson/Komisija
      (Lieta F-119/13) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts - Pensijas tiesības, kas pirms stāšanās darbā Savienībā iegūtas saskaņā ar valsts pensiju shēmu - Nodošana Savienības pensiju shēmai - Priekšlikums par izdienas gadu noteikšanu - Iebildums par nepieņemamību - Nelabvēlīga akta jēdziens - Reglamenta 83. pants)
      (2016/C 364/60)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Lieve Martens (Kessel-Lo, Beļģija) un Björn Mikael Olsson (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji D. de Abreu Caldas un J.-N. Louis, avocats, vēlāk J.-N. Louis, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji J. Currall un G. Gattinara, vēlāk G. Gattinara un visbeidzot G. Gattinara un F. Simonetti)

         Priekšmets

      Prasība atcelt lēmumus par prasītāju pensiju tiesību nodošanu Savienības pensiju sistēmā, kurā piemēro jaunos Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta VĪN

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt kā nepieņemamu;

                  2)

                  Lieve Martens un Björn Mikael Olsson sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 28.4.2014., 37. lpp.


title: Lieta T-251/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 3. marta rīkojums – Gemeente Nijmegen/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Atbalsts, ko Nīderlandes pašvaldība piešķīrusi profesionālam futbola klubam — Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto formālo izmeklēšanas procedūru — Atbalsta pasākums, kas lēmuma pieņemšanas datumā ir pilnībā īstenots — Pieņemamība — Apstrīdams tiesību akts

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/49

         Vispārējās tiesas 2015. gada 3. marta rīkojums – Gemeente Nijmegen/Komisija
   (Lieta T-251/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Atbalsts, ko Nīderlandes pašvaldība piešķīrusi profesionālam futbola klubam - Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto formālo izmeklēšanas procedūru - Atbalsta pasākums, kas lēmuma pieņemšanas datumā ir pilnībā īstenots - Pieņemamība - Apstrīdams tiesību akts)
   (2015/C 138/64)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gemeente Nijmegen (Nīderlande) (pārstāvji – H. Janssen un S. van der Heul, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – S. Noë un B. Stromsky)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 6. marta Lēmumu C(2013) 1152 final, kas attiecas uz atbalstu, kurš profesionāliem Nīderlandes futbola klubiem Vitesse, NEC, Willem II, MVV, PSV un FC Den Bosch piešķirts no 2008. līdz 2011. gadam (valsts atbalsts SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN))

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Gemeente Nijmegen atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 189, 29.6.2013.


title: Lieta F-134/11: Civildienesta tiesas (pirmās palāta) 2016. gada 2. augusta rīkojums – Cocchi un Falcione/Komisija Civildienests – Pienākums sniegt palīdzību – Civildienesta noteikumu 24. pants – Lūguma sniegt palīdzību noraidīšana – Pensijas – Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts – Lūgums nodot pensijas tiesības – Atteikšanās no lūguma nodot pensijas tiesības tiesvedības laikā – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas lietā par lūgumu sniegt palīdzību

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/42

      Civildienesta tiesas (pirmās palāta) 2016. gada 2. augusta rīkojums – Cocchi un Falcione/Komisija
      (Lieta F-134/11) (1)

      (Civildienests - Pienākums sniegt palīdzību - Civildienesta noteikumu 24. pants - Lūguma sniegt palīdzību noraidīšana - Pensijas - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts - Lūgums nodot pensijas tiesības - Atteikšanās no lūguma nodot pensijas tiesības tiesvedības laikā - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas lietā par lūgumu sniegt palīdzību)
      (2016/C 364/52)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppen, Beļģija) un Nicola Falcione (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji S. Orlandi, J.-N. Nouis un D. de Abreu Caldas, avocats, vēlāk S. Orlandi, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji D. Martin un J. Baquero Cruz, vēlāk J. Currall un G. Gattinara, pēc tam G. Gattinara un visbeidzot G. Gattinara un F. Simonetti)

         Priekšmets

      Prasība atcelt lēmumu noraidīt prasītāju lūgumu sniegt palīdzību atbilstoši Civildienesta noteikumu 24. pantam pēc tam, kad tika atsaukts nodošanas priekšlikums, kam piekrita prasītāji, un bija beidzies saprātīgs termiņš iespējas nodot viņu pensijas tiesības izmantošanai

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  izbeigt tiesvedību lietā F-134/11 Cocchi un Falcione/Komisija;

                  2)

                  Giorgio Cocchi, Nicola Falcione un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

         (1)  OV C 65, 3.3.2012., 23. lpp.


title: Lieta C-515/10: Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 1. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 1999/31/EK — Lēmums 2003/33/EK — Valsts tiesiskais regulējums — Poligoni inertajiem atkritumiem — Azbestcementa atkritumu pieņemšana)

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/11

         Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 1. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-515/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 1999/31/EK - Lēmums 2003/33/EK - Valsts tiesiskais regulējums - Poligoni inertajiem atkritumiem - Azbestcementa atkritumu pieņemšana)
   2012/C 32/19
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Rozet un A. Marghelis)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un S. Menez)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem (OV L 182, 1. lpp.) 2. panta (e) punkta), 3. panta 1. punkta un 6. panta (d) punkta) un Padomes 2002. gada 19. decembra Lēmuma 2003/33/EK, ar ko nosaka kritērijus un procedūras atkritumu pieņemšanai poligonos saskaņā ar Direktīvas 1999/31/EK 16. pantu un II pielikumu (OV L 11, 27. lpp.), pielikuma noteikumu nepareiza transponēšana — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir izveidota Direktīvai neatbilstoša “inerto un bīstamo” atkritumu kategorija — Azbestcementa atkritumu poligoni

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka azbestcementa atkritumi tiek apstrādāti piemērotos poligonos, Francijas Republika nav izpildījusi Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem 2. panta e) punktā, 3. panta 1. punktā un 6. panta d) punktā, kā arī Padomes 2002. gada 19. decembra Lēmuma 2003/33/EK, ar ko nosaka kritērijus un procedūras atkritumu pieņemšanai poligonos saskaņā ar Direktīvas 1999/31/EK 16. pantu un II pielikumu, pielikuma noteikumos paredzētos pienākumus;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 30, 29.01.2011.


title: Lieta C-44/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. janvārī iesniedza Court of Session (Skotija), Edinburga (Apvienotā Karaliste) — Andrius Kulikauskas/Macduff Shellfish Limited, Duncan Watt

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. janvārī iesniedza Court of Session (Skotija), Edinburga (Apvienotā Karaliste) — Andrius Kulikauskas/Macduff Shellfish Limited, Duncan Watt

   (Lieta C-44/12)
   2012/C 109/10
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Session (Skotija), Edinburga

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Andrius Kulikauskas

      Atbildētāji: Macduff Shellfish Limited, Duncan Watt

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, atsaucoties uz Pārstrādāto direktīvu (2006/54/EK) (1), tiek īstenota pretlikumīga diskriminācija, ja pret personu (“A”) tiek īstenota mazāk labvēlīga attieksme, pamatojoties uz sievietes (“B”) grūtniecību?

               2)

               Vai, atsaucoties uz Pārstrādāto direktīvu (2006/54/EK), tiek īstenota pretlikumīga diskriminācija, ja pret personu (“A”) tiek īstenota mazāk labvēlīga attieksme, pamatojoties uz sievietes (“B”) grūtniecību, ja šī sieviete ir i) viņa dzīvesbiedre, vai ii) citādi saistīta ar viņu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīva 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija) (OV L 204, 23. punkts).


title: Lieta C-547/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 21. oktobrī iesniedza Administratīvā rajona tiesa (Latvija) — SIA “Oliver Medical” /Valsts ieņēmumu dienests

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 21. oktobrī iesniedza Administratīvā rajona tiesa (Latvija) — SIA “Oliver Medical”/Valsts ieņēmumu dienests
   (Lieta C-547/13)
   2013/C 377/16
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

      Administratīvā rajona tiesa

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SIA “Oliver Medical”

      Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikuma Kombinētās nomenklatūras pozīcija 9018 un 9019 ir jāinterpretē tādējādi, ka ierīces: “UltraPulse Encore laser” uzgaļus; “Light Sheer ST”; “IPL Quantum SR” un tās galviņas: “HR upgd for IPL Quantum”, “DL upgd for IPL Quantumsystem”; “Ultrashape contour I” ārstēšanas galviņas; “IPL Quantum SR 560”, “Ls-Duet” un tās piederumus un iekārtu Lumenis M22, kuras izmanto medicīnā, var klasificēt šajā pozīcijā ?

               2)

               Ja pozīcija 9018 un 9019 nav piemērojama, vai preces var klasificēt Kombinētās nomenklatūras pozīcijā 8543?

               3)

               Ja atbilde ir noraidoša, uz kuru citu pozīciju norāda Kombinētās nomenklatūras interpretācija klasifikācijas vajadzībām?

      (1)  OV L 256, 1. lpp.


title: Lieta F-54/09: Prasība, kas celta 2009. gada 20. maijā — Lebedef/Komisija

text:
               18.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 167/28

         Prasība, kas celta 2009. gada 20. maijā — Lebedef/Komisija
   (Lieta F-54/09)
   2009/C 167/56
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Giorgio Lebedef, Senningerberg (Luksemburga) (pārstāvis — F. Frabetti, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Vairāku lēmumu attiecībā uz 39 dienu atskaitīšanu no prasītāja atvaļinājuma tiesībām par 2008. gadu atcelšana.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2008. gada 12. februāra, 1. aprīļa, 10. aprīļa, 20. maija un 14. jūlija lēmumus attiecībā uz 39 dienu atskaitīšanu no prasītāja atvaļinājuma tiesībām par 2008. gadu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-309/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 21. janvāra spriedums — G-Star Raw Denim /ITSB — ESGW ( G Stor ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes G Stor reģistrācijas pieteikums — Valsts un Kopienas agrākas vārdiskas un grafiskas preču zīmes G-STAR un G-STAR RAW DENIM — Relatīvs atteikuma pamatojums — Preču zīmju līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 5. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts))

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/46

         Vispārējās tiesas 2010. gada 21. janvāra spriedums — G-Star Raw Denim/ITSB — ESGW (“G Stor”)
   (Lieta T-309/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “G Stor” reģistrācijas pieteikums - Valsts un Kopienas agrākas vārdiskas un grafiskas preču zīmes “G-STAR” un “G-STAR RAW DENIM” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Preču zīmju līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 5. punkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts))
   2010/C 63/81
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: G-Star Raw Denim kft (Budapešta, Ungārija) (pārstāvis — G. Vos, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — D. Botis un J. Novais Gonçalves)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: ESGW Holdings Ltd (Road Town, Britu Virdžīniju salas, Apvienotā Karaliste)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 14. aprīļa lēmumu (R 1232/2007-1) par iebildumu procesu starp G-Star Raw Denim kft un ESGW Holdings Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               G-Star Raw Denim kft atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 11.10.2008.


title: Lieta T-62/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 1. jūlija spriedums — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni /Komisija (Valsts atbalsts — Kompensācija par ekspropriāciju sabiedriskās lietderības dēļ — Elektroenerģijas piegādes preferenciālā tarifa pagarināšana — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt — Jēdziens “priekšrocība” — Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips — Atbalsta īstenošana)

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/37

         Vispārējās tiesas 2010. gada 1. jūlija spriedums — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni/Komisija
   (Lieta T-62/08) (1)

   (Valsts atbalsts - Kompensācija par ekspropriāciju sabiedriskās lietderības dēļ - Elektroenerģijas piegādes preferenciālā tarifa pagarināšana - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt - Jēdziens “priekšrocība” - Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips - Atbalsta īstenošana)
   2010/C 221/58
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (Terni, Itālija) (pārstāvji — T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino un G. Barone, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Giolito un G. Conte)

      Priekšmets

   Komisijas 2007. gada 20. novembra Lēmuma C(2007) 5400, galīgā redakcija, ar kuru par nesaderīgu ar kopējo tirgu atzīts atbalsts, kuru Itālijas iestādes ir piešķīrušas ThyssenKrupp, Cementir un Nuova Terni Industrie Chimiche, līdz 2010. gadam pagarinot tiem preferenciālo elektroenerģijas tarifu, kurš attiecībā uz atsevišķām elektroenerģiju ievērojami patērējošajām rūpniecības nozarēm jau bija stājies spēkā, atcelšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 92, 12.04.2008.


               6.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/38

         Lietas T-134/04 R izslēgšana no reģistra
   (2004/C 273/73)

      (tiesvedības valoda: franču)

   Ar Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2004. gada 10. septembrī izdoto rīkojumu lieta T-134/04 R, Giuseppe Caló pret Eiropas Kopienu Komisiju, tiek izslēgta no reģistra.


title: Lieta C-195/11: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2011. gada 17. februāra spriedumu lietā T-122/09 Zhejian Vinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd /Eiropas Savienības Padome 2011. gada 26. aprīlī iesniedza Eiropas Komisija

text:
               18.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/13

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2011. gada 17. februāra spriedumu lietā T-122/09 Zhejian Vinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd/Eiropas Savienības Padome 2011. gada 26. aprīlī iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta C-195/11)
   2011/C 179/24
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — T. Maxien Rusche, H. van Vliet)

      Pārējie lietas dalībnieki: Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, Eiropas Savienības Padome

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt spriedumu;

               —

               piespriest prasītājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo apelāciju.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pārsūdzētā sprieduma rezolutīvās daļas 1. punktā tiek atcelta Padomes Regula (EK) Nr. 1355/2008 (1) tiktāl, ciktāl tas attiecas uz Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd un Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd (turpmāk tekstā — “prasītājas”), tādējādi atceļot antidempinga maksājumu, līdz ar ko prasītāju importam tiek noteikts nulles apmēra antidempinga maksājums.
   Komisija apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir spriedusi ultra petita, pilnībā atceļot maksājumu, kaut gan prasītājas pašas atzīst, ka korekcijas, kuru tās vēlējās panākt, rezultātā būtu vienīgi samazināts antidempinga maksājums, kas uzlikts to precēm.
   Tādēļ Komisija uzskata, ka ar pārsūdzēto spriedumu tiek pārkāpts LESD 264. panta 1. punkts kopsakarā ar LESD 254. panta 6. punktu un samērīguma princips. Visas regulas atcelšana tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītājām, ir nesamērīga saistībā ar vienīgo atcelšanas pamatu, kuru akceptējusi Vispārējā tiesa. Šī atcelšana arī ir ultra petita.

      (1)  Padomes 2008. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1355/2008, ar ko uzliek galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas uzlikts par dažu sagatavotu vai konservētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes citrusaugļu (proti, mandarīnu utt.) importu, OV L 350, 35. lpp.


title: Lieta T-35/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Elisabeth Agne-Dapper un citi iesniedza 2005. gada 21. janvārī

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/35

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Elisabeth Agne-Dapper un citi iesniedza 2005. gada 21. janvārī
   (Lieta T-35/05)
   (2005/C 143/68)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 21. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Elizabete Agne-Dapere [Elisabeth Agne-Dapper], ar dzīvesvietu Shorlā [Schoorl] (Nīderlande), un 172 citi, kurus pārstāv advokāti Žoržs Vandersandens [Georges Vandersanden], Lora Levi [Laure Levi] un Aurora Finhelšteina [Aurore Finchelstein].
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka prasība, ieskaitot tajā ietverto iebildi par prettiesiskumu, ir pieņemama un pamatota;

               2)

               rezultātā atcelt prasītāju pensijas izmaksu apliecinošos dokumentus par 2004. gada maiju, lai piemērotu korekcijas koeficientu atbilstoši līmenim viņu dzīvesvietas valsts galvaspilsētā vai vismaz tādu korekcijas koeficientu, kas atbilstoši atspoguļo dzīves dārdzību vietās, kur prasītājiem paredzēts tērēt līdzekļus, un tādējādi nodrošinātu līdzvērtības principa ievērošanu;

               3)

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Visi prasītāji šajā lietā ir ierēdņi, kas aizgājuši pensijā pirms 2004. gada 1. maija. Viņi apstrīd pārejas režīmu, kas līdz korekcijas koeficientu atcelšanai ieviests ar Padomes 2004. gada 22. marta Regulu (EK, Euratom) Nr. 723/2004, ar ko groza Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību (1), jo šis režīms ir balstīts uz jaunu pensijas korekcijas koeficientu aprēķināšanu, ko vairs neaprēķina, ņemot vērā dzīves dārdzību galvaspilsētā, bet gan vidējo dzīves dārdzību dalībvalstī, kurā pensijas saņēmējam ir galvenā dzīvesvieta.
   Savu apgalvojumu pamatojumam prasītāji vispirms norāda, ka minētajai regulai ir kļūdains pamatojums, jo attiecīgais pārejas režīms nevar balstīties ne uz pieaugošo Kopienas integrāciju, ne pārvietošanās un uzturēšanās brīvību, ne grūtībām pārbaudīt pensionāru faktisko dzīvesvietu.
   Tāpat prasītāji norāda, ka šajā gadījumā ir pārkāpts vienlīdzības princips, tiesiskās drošības princips, iegūto tiesību atpakaļejošas piemērošanas princips un tiesiskās paļāvības princips.

      (1)  OV L 124, 27.04.2004., 1. lpp.


title: Lieta T-22/08: Prasība, kas celta 2008. gada 14. janvarī — Quest Diagnostics /ITSB — ALK-Abelló ( DIAQUEST )

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/29

         Prasība, kas celta 2008. gada 14. janvarī — Quest Diagnostics/ITSB — ALK-Abelló (“DIAQUEST”)
   (Lieta T-22/08)
   (2008/C 92/61)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Quest Diagnostics Inc., Teterboro (Savienotās Valstis) (pārstāvis — R. Niebel, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: ALK-Abelló A/S, Hørsholm (Dānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 25. oktobra lēmumu;

               —

               atcelt ITSB Iebildumu nodaļas 2006. gada 11. oktobra lēmumu;

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: ALK-Abelló A/S

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “DIAQUEST” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1., 5. un 42. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiska preču zīme “QUEST DIAGNOSTICS” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 5., 10., 16., 35., 39. un 42. klasē — reģistrācijas pieteikumi Nr. 2 402 980 un Nr. 1 958 589

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumu pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-75/07: Prasība, kas celta 2007. gada 12. martā — Hamdi /Padome

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/22

         Prasība, kas celta 2007. gada 12. martā — Hamdi/Padome
   (Lieta T-75/07)
   (2007/C 117/35)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ahmed Hamdi, Amsterdama (Nīderlande) (pārstāvis — M. J. G. Uiterwaal, advocaat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītāja prasījumi:

               —

               Kopējā nostāja 2002/402/KĀDP (OV 2002, L 344, 93. lpp.) attiecībā uz prasītāju ir piemērota nepareizi kā pamats Regulai 2001/2580/EK (OV 2001, L 344, 70. lpp.) un līdz ar to prasītājam Regula nav saistoša;

               —

               jebkurā gadījumā šī regula nebūtu jāpiemēro attiecībā uz prasītāju;

               —

               jebkurā gadījumā 2006. gada 21. decembra Lēmums 2006/1008/EK (OV L 379, 123. lpp.) būtu jāatceļ;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pēc tam, kad valsts tiesa uzskatīja, ka ir pierādīta viņa piederība teroristu organizācijai Hofstadgroep, prasītājam tika piespriests brīvības atņemšanas sods. Prasītājs spriedumu ir pārsūdzējis.
   Ar Lēmumu 2006/1008/EK (1) Padome ievietoja prasītāju to personu un organizāciju sarakstā, kam piemēro Regulu (EK) Nr. 2580/2001 (2).
   Prasības pamatojumam prasītājs norāda, ka gan apstrīdētais lēmums, gan apstrīdētā regula tika pieņemti, pārkāpjot būtiskus procesuālos priekšrakstus un it īpaši tie netika pienācīgi pamatoti. Attiecībā uz Regulu prasītājs norāda, ka Padome nav paskaidrojusi, kāpēc tā bija nepieciešama kopējā tirgus ietvaros. Attiecībā uz Lēmumu prasītājs norāda, ka nav norādīts pamatojums, kāpēc Padome uzskatīja, ka attiecībā uz prasītāju tai jāpiemēro Regula Nr. 2580/2001.
   Prasītājs turklāt norāda, ka apstrīdētajam lēmuma trūkst nepieciešamā juridiskā pamata. Kā uzskata prasītājs, Regula Nr. 2580/2001 ir pretrunā EK līgumam, ciktāl Regula tiek piemērota attiecībā uz prasītāju. Prasītājs norāda, ka apstrīdētā regula nav nepieciešama, lai izpildītu pienākumus, kas izriet no ANO Drošības padomes rezolūcijas. Nav saiknes starp prasītāju un trešām valstīm vai citiem Kopienas ārpolitikas un drošības politikas aspektiem, un līdz ar to otrais pīlārs prasītāja gadījumā nav piemērojams.
   Šajā sakarā prasītājs turklāt norāda, ka EKL 308. pants nav juridisks pamats, jo tam nav saistības ar kopējā tirgus ieviešanu. Turklāt ar apstrīdēto regulu netiek īstenots kāds Savienības mērķis un līdz ar to EKL 60., 301. un 308. panta kombinācija nav atbilstīgs juridisks pamats.
   Visbeidzot prasītājs norāda, ka apstrīdētais lēmums pārkāpj viņa pamattiesības, it īpaši tiesības netraucēti izmantot īpašumu un tiesības uz netraucētu personisko dzīvi, kā tas izriet no Cilvēka tiesību un pamatbrīvību konvencijas (CTPK).

      (1)  Padomes 2006. gada 21. decembra Lēmums 2006/1008/EK, ar ko īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām (OV L 379, 123. lpp.).

      (2)  Padomes 2001. gada 27. decembra Regula (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām (OV L 344, 70. lpp.).


title: Lieta T-438/15: Prasība, kas celta 2015. gada 30. jūlijā – Port Autonome du Centre et de l’Ouest u.c./Komisija

text:
               12.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/30

         Prasība, kas celta 2015. gada 30. jūlijā – Port Autonome du Centre et de l’Ouest u.c./Komisija
   (Lieta T-438/15)
   (2015/C 337/31)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Port Autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (Laluvjēra, Beļģija), Port Autonome de Namur (Namūra, Beļģija), Port Autonome de Charleroi (Šarleruā, Beļģija) un Région wallonne (Jambes, Beļģija) (pārstāvis – J. Vanden Eynde, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu attiecībā uz katru prasītāju un līdz ar to atcelt Komisijas lēmumu ar atsauces numuru SA.38393(2014/CP) – nodokļi Beļģijas ostām;

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               līdz ar to atcelt Eiropas Komisijas lēmumu, saskaņā ar kuru par atbalstu, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu, tiek uzskatīts apstāklis, ka Beļģijas ostu saimnieciskā darbība, it īpaši Valonijas ostas, netiek apliktas ar uzņēmumu ienākuma nodokli;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu vispārīgi tiek apgalvots, ka Komisijas apgalvojumi neesot nedz faktiski, nedz juridiski pamatoti.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka juridiski nepamatots esot apgalvojums, ka attiecīgā nodokļu sistēma esot uzņēmumu ienākuma nodoklis.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot ņēmusi vērā dalībvalstu prerogatīvas šādās jomās:

                           —

                           tādu darbību definēšana, kas nav saimnieciska darbība;

                           —

                           tiešo nodokļu definēšana;

                           —

                           pienākums nodrošināt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu pariezu darbību, kas ir nepieciešama sociālajai un ekonomiskajai kohēzijai;

                           —

                           diskrecionāra vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu organizēšana.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Valonijas ostu pamatdarbība esot vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi, uz kuriem saskaņā ar Eiropas tiesisko regulējumu (LESD 93. pants un 106. panta 2. punkts) neattiecoties LESD 107. panta konkurences noteikumi.

               5.

               Ar piekto pamatu, kas ir izvirzīts pakārtoti, tiek apgalvots, ka, ja Valonijas iekšējo ostu pamatdarbība ir vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi, uz to attiecoties LESD 93. panta un 106. panta 2. punkta regulējums, bet konkurences noteikumi tiem neesot piemērojami.

               6.

               Ar sesto pamatu, kas ir izvirzīts vēl pakārtotāk, tiek apgalvots, ka neesot izpildīti Savienības tiesībās paredzētie valsts atbalsta noteikšanas kritēriji.


title: Lieta T-409/12: Prasība, kas celta 2012. gada 12. septembrī — Mitsubishi Electric /Komisija

text:
               10.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/19

         Prasība, kas celta 2012. gada 12. septembrī — Mitsubishi Electric/Komisija
   (Lieta T-409/12)
   2012/C 343/33
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mitsubishi Electric Corp. (Tokija, Japāna) (pārstāvji — R. Denton, J. Vyavaharkar un R. Browne, Solicitors, un K. Haegeman, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2012. gada 27. jūnija lēmumu, galīgā redakcija, ar kuru tiek grozīts 2007. gada 24. janvāra Lēmums C(2006) 6762, galīgā redakcija, par EK līguma 81. panta (tagad — Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pants) un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/F/39.966 — Gāzes izolācijas slēgiekārtas — naudas sodi) tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju; vai, pakārtoti,

               —

               būtiski samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu, un

               —

               piespriest atbildētājai segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza deviņus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Komisija nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu saistībā ar naudas soda aprēķināšanu un ir pārkāpusi labas pārvaldības principu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Komisija nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, aprēķinot reizinātāju, kas piemērojams prasītājai, un ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu un samērīguma principu, nosakot reizinātāju.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu, nosakot prasītājas naudas sodu tādā pašā veidā, kā tā ir noteikusi naudas sodu, kas jāuzliek Eiropas ražotājiem.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Komisija ir pieļāvusi kļūdu, neņemot vērā ekonomiska un tehniska rakstura pierādījumus, izvērtējot prasītājas rīcības ietekmi un aprēķinot prasītājas naudas sodu.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Komisija ir kļūdījusies, nosakot apgalvotās aizliegtās vienošanās ilgumu.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Komisija ir kļūdījusies, nosakot proporcijas TM T&D sākumsummai, kas jāsadala starp prasītāju un citu sabiedrību, tādējādi pārkāpjot vienlīdzīgas attieksmes principu un samērīguma principu.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Komisija ir pārkāpusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, nolemjot par proporcijām TM T&D sākumsummai, kas jāsadala starp prasītāju un citu sabiedrību.

               8)

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Komisija ir kļūdījusies savā metodoloģijā saistībā ar sākumsummas piemērošanu prasītājai par periodu pirms TM T&D izveidošanas, tādējādi pārkāpjot vienlīdzīgas attieksmes principu un samērīguma principu.

               9)

               Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Komisija nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu savā metodoloģijā saistībā ar sākumsummas piemērošanu prasītājai par periodu pirms TM T&D izveidošanas.


title: Lieta T-198/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 20. janvāra spriedumu lietā F-121/07 Strack /Komisija 2011. gada 30. martā iesniedza Guido Strack

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/25

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 20. janvāra spriedumu lietā F-121/07 Strack/Komisija 2011. gada 30. martā iesniedza Guido Strack

   (Lieta T-198/11 P)
   2011/C 211/55
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Guido Strack (Ķelne, Vācija) (pārstāvis — H. Tettenborn, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               pilnībā atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 20. janvāra spriedumu lietā F-121/07;

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2009. gada 17. septembra rīkojumu lietā F-121/07 tiktāl, ciktāl tajā ir noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēja prasība taisīt aizmugurisku spriedumu;

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas nolēmumus, ar kuriem lieta F-121/07, kas sākotnēji tika nodota pirmajai palātai, vēlāk tika nodota otrajai palātai;

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas nolēmumu lietā F-121/07, ar kuru nolemts neņemt vērā un atzīt par nepieņemamu apelācijas sūdzības iesniedzēja 2009. gada 2. aprīlī iesniegto procesuālo rakstu un tajā ietverto apelācijas sūdzības iesniedzēja lūgumu par prasījumu paplašināšanu;

               —

               izskatīt lietu atbilstoši lietā F-121/07 iesniegtajā prasības pieteikumā un apelācijas sūdzības iesniedzēja 2009. gada 2. aprīlī šajā pašā lietā iesniegtajā procesuālajā rakstā izvirzītajiem prasījumiem un apmierināt pret atbildētāju izvirzītos prasījumus atbilstoši šim prasības pieteikumam un citiem apelācijas sūdzības iesniedzēja lietā F-121/07 izvirzītajiem prasījumiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               kā arī atbilstoši Eiropas Cilvēktiesību tiesas pastāvīgajai judikatūrai izmaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējam zaudējumu atlīdzību procesa pārmērīgā ilguma dēļ vismaz EUR 2 500 apmērā, kuras precīzo apmēru tiek lūgts noteikt Vispārējai tiesai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza divdesmit divus pamatus.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs tostarp norāda uz tiesas sastāva, kas ir taisījis pārsūdzētos nolēmumus, jurisdikcijas neesamību, atteikuma taisīt aizmugurisku spriedumu nelikumību, Komisijai piešķirto termiņa pagarinājumu nelikumību, atteikuma atļaut prasījumu paplašināšanu nelikumību, atteikuma apvienot — kā tas bija jādara — šo lietu ar citām lietām starp šiem pašiem lietas dalībniekiem nelikumību, sagatavojošajā ziņojumā tiesas sēdē un pārsūdzētajā spriedumā norādīto faktisko apstākļu neprecizitāti, tiesneša referenta neobjektivitāti, Civildienesta tiesas valodu lietojuma režīma pārkāpumu un diskrimināciju attiecībā pret apelācijas sūdzības iesniedzēju valodas dēļ, kā arī uz lietas materiālu tulkojuma neesamību.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs turklāt norāda, ka Civildienesta tiesa ir pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā un nav pietiekami pamatojusi savu spriedumu, tostarp attiecībā uz Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 11., 25., 26., 26.a, 90. un turpmāko pantu, Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6., 8. un 13. panta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 8., 41., 42., 47. un 52. panta, Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (1) 6. un turpmāko pantu un Regulas (EK) Nr. 45/2001 (2) 11. un turpmāko pantu interpretāciju un piemērošanu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001, L 8, 1. lpp.).


title: Lieta C-102/10: Tiesas (astotā palāta) 2010. gada 28. oktobra rīkojums ( Judecătoria Focșani (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Frăsina Bejan/Tudorel Mușat (Reglaments — 92. panta 1. punkts, 103. panta 1. punkts un 104. panta 3. punkta pirmā un otrā daļa — Tiesību aktu tuvināšana — Transportlīdzekļa īpašnieka obligātās civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas režīms — Brīvprātīgās apdrošināšanas līgums — Nepiemērojamība)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/15

         Tiesas (astotā palāta) 2010. gada 28. oktobra rīkojums (Judecătoria Focșani (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Frăsina Bejan/Tudorel Mușat

   (Lieta C-102/10) (1)

   (Reglaments - 92. panta 1. punkts, 103. panta 1. punkts un 104. panta 3. punkta pirmā un otrā daļa - Tiesību aktu tuvināšana - Transportlīdzekļa īpašnieka obligātās civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas režīms - Brīvprātīgās apdrošināšanas līgums - Nepiemērojamība)
   2011/C 63/28
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Judecătoria Focșani

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Frăsina Bejan

      Atbildētājs: Tudorel Mușat

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Judecătoria Focșani — LESD 49., 56., 57. panta, 59. panta pirmās daļas un 169. panta, kā arī Padomes 1983. gada 30. decembra Otrās direktīvas 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu (OV L 8, 17. lpp.), Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/49/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana (OV L 228, 1. lpp.), Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.), Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/14/EK attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu lietošanu (OV L 149, 14. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīvas 2009/103/EK par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību (OV L 263, 11. lpp.), interpretācija — Transportlīdzekļa īpašnieka civiltiesiskās atbildības apdrošināšana — Apdrošināto transportlīdzekļu radītie zaudējumi — Valsts tiesību akti, kuros paredzētas patērētājiem nelabvēlīgas izņēmuma no apdrošinātā riska klauzulas — Tādi izņēmuma no apdrošinātā riska nosacījumi, kas pārsniedz direktīvās paredzētos — Valsts tiesas tiesības norādīt uz izņēmuma no apdrošinātā riska klauzulas spēkā neesamību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Obligātās civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas režīmam saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu, kas ieviests ar
               Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīvu 72/166/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību,
               Padomes 1983. gada Otro direktīvu 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu,
               Padomes 1990. gada 14. maija Trešo direktīvu 90/232/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu,
               Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. maija Direktīvu 2000/26/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu lietošanas civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, ar kuru tiek grozītas Padomes Direktīvas 73/239/EEK un 88/357/EEK (Ceturtā direktīva par mehānisko transportlīdzekļu apdrošināšanu), un
               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/14/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 72/166/EEK, 84/5/EEK, 88/357/EEK un 90/232/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/26/EK attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu lietošanu,
               nav pretrunā tādi valsts tiesību akti, kuros ir paredzēts, ka apdrošinātājs saskaņā ar mehāniskā transportlīdzekļa īpašnieka brīvprātīgās apdrošināšanas līgumu neizmaksā apdrošināšanas atlīdzību par radītajiem zaudējumiem, ja šo transportlīdzekli ir vadījusi persona, kura atradās alkohola reibuma stāvoklī;

               2)

               Obligātās civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas režīmam saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu, kas ieviests ar Direktīvām 72/166, 84/5, 90/232, 2000/26 un 2005/14, nav pretrunā tādi valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem apdrošinātājam, pamatojoties uz mehāniska transportlīdzekļa īpašnieka brīvprātīgās apdrošināšanas līgumu, nav pienākums nekavējoties atlīdzināt zaudējumus apdrošinātajai personai, kura cietusi negadījumā, un tai nav tiesību saņemt šai apdrošinātajai personai izmaksātas summas atmaksu no personas, kura izraisīja šo negadījumu, tādos apstākļos, ja apdrošināšana risku nesedz sakarā ar izņēmumu no apdrošinātā riska klauzulas esamību.

               3)

               Valsts tiesību akti, kuros ir paredzēts, ka apdrošinātājs saskaņā ar mehāniskā transportlīdzekļa īpašnieka brīvprātīgās apdrošināšanas līgumu neizmaksā apdrošināšanas atlīdzību par radītajiem zaudējumiem, ja šo transportlīdzekli ir vadījusi persona, kura atradās alkohola reibuma stāvoklī, ir gan brīvības veikt uzņēmējdarbību, gan pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, ciktāl šādu ierobežojumu var pieļaut, ņemot vērā LESD tieši paredzētos atkāpes pasākumus, vai saskaņā ar Tiesas judikatūru pamatot ar primāriem vispārējo interešu apsvērumiem.

      (1)  OV C 113, 01.05.2010.


title: Lieta T-161/04: Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūlija spriedums — Valero Jordana /Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Atklāta konkursa rezerves saraksts un individuālie lēmumi par ierēdņu iecelšanu amatā — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību — Personas datu aizsardzība — Regula (EK) Nr. 45/2001)

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/14

         Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūlija spriedums — Valero Jordana/Komisija
   (Lieta T-161/04) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Atklāta konkursa rezerves saraksts un individuālie lēmumi par ierēdņu iecelšanu amatā - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību - Personas datu aizsardzība - Regula (EK) Nr. 45/2001)
   2011/C 238/19
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Gregorio Valero Jordana (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — M. Merola, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji P. Aalto un E. Adserá Ribera, pēc tam E. Adserá Ribera un P. Costa de Oliveira)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītāja prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji — B. Weis Fogh un J. Jørgensen Søren); Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji A. Kruse un K. Norman, pēc tam A. Falk, S. Johannesson, K. Petkovska un C. Meyer-Seitz) un Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs (EDAU) (pārstāvji — H. Hijmans, H. Kranenborg un R. Barceló)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2004. gada 10. februāra lēmumu, ar kuru prasītajam liedza piekļuvi atklātā konkursa A7/A6 COM/A/637 rezerves sarakstam un individuālajiem lēmumiem par ierēdņu iecelšanu A6 kategorijā no 1995. gada 5. oktobra

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2004. gada 10. februāra lēmumu, ar kuru Gregorio Valero Jordana liedz piekļuvi atklātā konkursa A7/A6 COM/A/637 rezerves sarakstam un individuālajiem lēmumiem par ierēdņu iecelšanu A6 kategorijā no 1995. gada 5. oktobra;

               2)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Valero Jordana tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

               4)

               Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs (EDAU) sedz savus tiesāšanās izdevumus pats;

               5)

               svītrot Dānijas Karalisti no lietas T-161/04 kā personu, kas iestājusies lietā;

               6)

               Dānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

               7)

               Valero Jordana, Komisija, Zviedrijas Karaliste un EDAU sedz paši savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar Dānijas Karalistes iestāšanos lietā.

      (1)  OV C 168, 26.06.2004.


title: Apvienotās lietas C-514/07 P, C-514/07 P, C-528/07 P un C-532/07 P: Tiesas (virspalāta) 2010. gada 21. septembra spriedums — Zviedrijas Karaliste/ Association de la presse internationale ASBL (API) , Eiropas Komisija (C-514/07), Association de la presse internationale ASBL (API) /Eiropas Komisija (C-528/07) un Eiropas Komisija/ Association de la presse internationale ASBL (API) (C-532/07) (Apelācija — Tiesības uz piekļuvi iestāžu dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — 4. panta 2. punkta otrais un trešais ievilkums — Procesuālie raksti, kurus Komisija iesniegusi tiesvedībās Tiesā un Pirmās instances tiesā — Komisijas lēmums, ar ko atteikta piekļuve)

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/6

         Tiesas (virspalāta) 2010. gada 21. septembra spriedums — Zviedrijas Karaliste/Association de la presse internationale ASBL (API), Eiropas Komisija (C-514/07), Association de la presse internationale ASBL (API)/Eiropas Komisija (C-528/07) un Eiropas Komisija/Association de la presse internationale ASBL (API) (C-532/07)
   (Apvienotās lietas C-514/07 P, C-514/07 P, C-528/07 P un C-532/07 P) (1)

   (Apelācija - Tiesības uz piekļuvi iestāžu dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - 4. panta 2. punkta otrais un trešais ievilkums - Procesuālie raksti, kurus Komisija iesniegusi tiesvedībās Tiesā un Pirmās instances tiesā - Komisijas lēmums, ar ko atteikta piekļuve)
   2010/C 317/12
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      (C-514/07)

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — S. Johannesson, A. Falk, K. Wistrand un K. Petkovska)

      Pārējie lietas dalībnieki: Association de la presse internationale ASBL (API) (pārstāvji — S. Völcker un Heithecker, Rechtsanwälte, F. Louis, avocat, un C. O'Daly, Solicitor), Eiropas Komisija (pārstāvji: C. Docksey, V. Kreuschitz un P. Aalto)

      Lietas dalībnieki, kas iestājušies lietā prasītājas atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāve — B. Weis Fogh) un Somijas Republika (pārstāvis — J. Heliskoski)

      (C-528/07)

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Association de la presse internationale ASBL (API) (pārstāvji — S. Völcker, Rechtsanwälte, F. Louis, avocat, un C. O'Daly, Solicitor)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Docksey, V. Kreuschitz un P. Aalto)

      Lietas dalībnieki, kas iestājušies lietā atbildētājas atbalstam: Lielbritānija un Ziemeļīrija (pārstāvji — E. Jenkinson un S. Behzadi-Spencer, un J. Coppel, barrister)

      (C-532/07)

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Docksey, V. Kreuschitz un P. Aalto)

      Otra lietas dalībniece: Association de la presse internationale ASBL (API) (pārstāvji — S. Völcker, Rechtsanwälte, F. Louis, avocat, un C. O'Daly, Solicitor)

      Lietas dalībnieki, kas iestājušies lietā prasītājas atbalstam: Lielbritānija un Ziemeļīrija (pārstāvji — E. Jenkinson un S. Behzadi-Spencer, un J. Coppel, barrister)

      Priekšmets

   Apelācija par Pirmās instances tiesas (virspalāta) 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-36/04 API/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa atcēla Komisijas 2003. gada 20. novembra lēmumu daļā, kurā noraidīts apelācijas sūdzības iesniedzējas pieteikums par atļauju piekļūt dokumentiem, kurus Komisija iesniegusi vairākās lietās, kas atradās izskatīšanā Tiesā un Pirmās instances tiesā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas tiesvedību lietā C-514/07 P;

               3)

               Association de la presse internationale ASBL (API) sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas tiesvedību lietā C-528/07 P;

               4)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Association de la presse internationale ASBL (API) tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas tiesvedību lietā C-532/07 P;

               5)

               Dānijas Karaliste, Somijas Republika, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste pašas sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas tiesvedību.

      (1)  OV C 51, 23.02.2008.

      OV C 22, 26.01.2008.

      OV C 32, 07.02.2009.


title: Lieta T-662/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Delić/Parlaments

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/75

         Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Delić/Parlaments
   (Lieta T-662/15)
   (2016/C 048/83)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Anuška Delić (Ļubļana, Slovēnija) (pārstāvis – N. Pirc Musar, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2015. gada 14. septembra Lēmumu A(2015) 8344 C, ar ko tika noraidīts prasītājas atkārtotais pieteikums par piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kas attiecas uz informāciju par Eiropas Parlamenta locekļu ceļa izdevumiem, komandējuma dienas naudu, piemaksām par vispārējiem izdevumiem un personāla organizēšanas izmaksām;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. un 140. pantam, tostarp jebkuras personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               —

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 (2) 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo pieprasītie personas dati neesot aizsargājami personas dati saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.

               —

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo piekļuve pieprasītajai informācijai tika atteikta, lai gan datu izpaušanas nosacījumi esot bijuši izpildīti.

               —

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots vispārējā pienākuma atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam, skatot tos kopsakarā ar Regulas Nr. 1049/2001 6. panta 3. punktu, pārbaudīt katru konkrēto dokumentu pārkāpums.

               —

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta pārkāpums, jo atteikums piešķirt daļēju piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem neesot pamatots.

               —

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu, kā noteikts Regulas Nr. 1049/2001 7. panta 1. punktā un 8. panta 1. punktā, pārkāpums, jo Parlaments neesot izvērtējis visus prasītājas argumentus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001 L 8, 1. lpp.).


title: Lieta T-488/14: Prasība, kas celta 2014. gada 26. jūnijā – Mdr Inversiones /Komisija

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/50

         Prasība, kas celta 2014. gada 26. jūnijā – Mdr Inversiones/Komisija
   (Lieta T-488/14)
   2014/C 282/65
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mdr Inversiones, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis – M. Linares Gil, abogado)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tajā viss pasākumu kopums, kas Komisijas ieskatā esot tā dēvētā SFLS, tiek kvalificēts kā jauns un ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts,

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 1. un 4. pantu, kurā Saimniecisko interešu konsorciju [Agrupaciones de Interés Económico – AIE] ieguldītāji ir identificēti kā apgalvotā atbalsta saņēmēji un kā vienīgie, pret ko vēršams atgūšanas rīkojums,

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 4. pantu, ciktāl tajā ir uzdots apgalvoto atbalstu atgūt, acīmredzami pārkāpjot tiesiskās noteiktības principu, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Izvirzītie pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi lietā T-700/13 Bankia/Komisija jau izklāstītajiem.
   Konkrētāk, tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda, visu tā dēvēto Spānijas finanšu līzinga sistēmu (SFLS), kā arī atsevišķus pasākumus kvalificējot par valsts atbalstu, kā arī ir pieļauta kļūda, nosakot pasākumu labumu guvēju, un ir pārkāpts tiesiskās noteiktības princips.


title: Lieta T-270/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. jūlijā — Devisa /Padome un Komisija

text:
               22.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/14

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. jūlijā — Devisa/Padome un Komisija
   (Lieta T-270/07)
   (2007/C 223/21)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nueva Desmotadora Sevillana, SA, Seviļa (Spānija) (pārstāvis — L. Ortiz Blanco, abogado)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt prasību par zaudējumu atlīdzību saskaņā ar EKL 288. pantu un piespriest Padomei un Komisijai solidāri izmaksāt prasītājai finansiālu kompensāciju par kopējo summu EUR 2 385 571,00 (divi miljoni trīs simti astoņdesmit pieci tūkstoši pieci simti septiņdesmit viens) apmērā;

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā tie, kas jau ir izvirzīti lietā T-217/07 Las Palmeras/Padome un Komisija.


title: Lieta C-200/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. aprīlī iesniedza Raad van State (Nīderlande) — Minister voor Immigratie en Asiel/Y

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. aprīlī iesniedza Raad van State (Nīderlande) — Minister voor Immigratie en Asiel/Y

   (Lieta C-200/12)
   2012/C 217/15
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Minister voor Immigratie en Asiel

      Atbildētājs: Y

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai homoseksuāli orientēti ārvalstnieki ir sociālā grupa Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/83/EK par obligātiem standartiem trešās valsts pilsoņu vai bezvalstnieku atzīšanai par bēgļiem vai personām, kam citādi vajadzīga starptautiska aizsardzība, un piešķirtās aizsardzības saturu (OV L 304, 12. lpp.; turpmāk tekstā — “direktīva”) 10. panta 1. punkta d) apakšpunkta nozīmē?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir apstiprinoša: kādas homoseksuālas darbības ietilpst direktīvas piemērošanas jomā un vai tas, ja šādu darbību dēļ notiek vajāšana un ir izpildīti pārējie nosacījumi, ir pamats bēgļa statusa atzīšanai? Šim jautājumam ir vēl šādas daļas:

                           a)

                           vai homoseksuālam ārvalstniekam drīkst prasīt, lai tas savu homoseksuālo orientāciju no citiem slēpj, ja tādējādi viņš var izvairīties no vajāšanas savā dzimtenē?

                           b)

                           Ja uz iepriekšējo jautājuma daļu atbilde ir noliedzoša: vai no homoseksuāla ārvalstnieka var pieprasīt, lai savu homoseksualitāti viņš īsteno atturīgi, kā privāti, tā publiski vai abējādi, un ja tā, kādā apmērā? Vai homoseksuālai atturībai var izvirzīt stingrākas prasības kā heteroseksuālai?

                           c)

                           Ja ir iespējams nošķirt homoseksuālas orientācijas galveno aspektu izpausmes un izpausmes, kuras tai ir sekundāras: kas ir saprotams ar homoseksuālas orientācijas galvenajiem aspektiem?

               3)

               Vai tikai fakts vien, ka homoseksuālas darbības atbilstoši Ugandas Penal Code Act ir krimināli sodāmas un par tām draud brīvības atņemšana, ir uzskatāmas par vajāšanas darbību direktīvas 9. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot kopā ar tā 2. punkta c) apakšpunktu, nozīmē? Ja tā nav: kādos apstākļos tā var uzskatīt?


title: Lietas C-277/04 izslēgšana no reģistra

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/30

         Lietas C-277/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 143/56)

      (tiesvedības valoda — vācu)

   2005. gada 10. janvārī Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-277/04 Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federatīvā Republika.

      (1)  OV C 228, 11.09.2004.


title: Oslo tingrett 2015. gada 9. novembra lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Yankuba Jabbi pret Norvēģijas valsti (Lieta E-28/15)

text:
               22.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 480/6

         Oslo tingrett2015. gada 9. novembra lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Yankuba Jabbi pret Norvēģijas valsti
   (Lieta E-28/15)
   (2016/C 480/07)
   Oslo tingrett (Oslo apgabaltiesa) 2015. gada 9. novembra vēstulē, kuru Tiesas kanceleja saņēma 2015. gada 18. novembrī, lūdza EBTA Tiesu sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Yankuba Jabbi pret Norvēģijas valsti par šādu jautājumu:
   Vai Direktīvas 2004/38/EK 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 7. panta 2. punkts piešķir atvasinātas uzturēšanās tiesības trešās valsts valstspiederīgajam, kurš ir EEZ pilsoņa ģimenes loceklis un uzturas viņa pilsonības valstī pēc atgriešanās no citas EEZ valsts?


title: Lieta T-153/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Carlos Sanchez Ferriz iesniedza 2005. gada 14. aprīlī

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/25

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Carlos Sanchez Ferriz iesniedza 2005. gada 14. aprīlī
   (Lieta T-153/05)
   (2005/C 155/49)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 14. aprīlī ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Karlos Sančes Ferizs [Carlos Sanchez Ferriz], ar dzīvesvietu Briselē (Beļģija), kuru pārstāv Žils Buno [Gilles Bouneou] un Frederiks Frabeti [Frederic Frabetti], avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt 2003. gada novērtējuma ziņojuma izpildi daļā, kas attiecas uz prasītāju;

               2)

               pakārtoti, atcelt novērtējuma ziņojumu par prasītāja karjeru laika posmā no 01.01.2003. līdz 31.12.2003;

               3)

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti, uz ko prasītājs atsaucas šajā lietā, ir identiski tiem, kas minēti lietās T-43/04 un T-47/04.


title: Lieta T-542/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 13. jūnija spriedums — XXXLutz Marken /ITSB — Meyer Manufacturing ( “CIRCON” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “CIRCON” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “CIRCULON” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Augsta atšķirtspēja — Reputācija — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Process Apelāciju padomē — Tiesības uz aizstāvību — Regulas Nr. 207/2009 75. un 76. pants)

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/20

         Vispārējās tiesas 2012. gada 13. jūnija spriedums — XXXLutz Marken/ITSB — Meyer Manufacturing (“CIRCON”)
   (Lieta T-542/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “CIRCON” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “CIRCULON” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Augsta atšķirtspēja - Reputācija - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Process Apelāciju padomē - Tiesības uz aizstāvību - Regulas Nr. 207/2009 75. un 76. pants)
   2012/C 217/43
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Austrija) (pārstāvis — H. Pannen, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji R. Manea, pēc tam K. Klüpfel)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Meyer Manufacturing Co. Ltd (Kowloon, Honkonga) (pārstāvis — M. Fiedler, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 3. septembra lēmumu lietā R 40/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Meyer Manufacturing Co. Ltd un XXXLutz Marken GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 3. septembra lēmumu lietā R 40/2010-1;

               2)

               ITSB pats sedz savus, kā arī atlīdzina XXXLutz Marken GmbH tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Meyer Manufacturing Co. Ltd pati sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 30, 29.01.2011.


title: Lieta T-34/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 13. decembra spriedums — Hairdreams /ITSB — Bartmann ( “MAGIC LIGHT” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “MAGIC LIGHT” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “MAGIC LIFE” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/18

         Vispārējās tiesas 2012. gada 13. decembra spriedums — Hairdreams/ITSB — Bartmann (“MAGIC LIGHT”)
   (Lieta T-34/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “MAGIC LIGHT” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “MAGIC LIFE” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 38/29
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hairdreams HaarhandelsgmbH (Graz, Austrija) (pārstāvis — G. Kresbach, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Rüdiger Bartmann (Gladbeck, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 18. novembra lēmumu lietā R 656/2008-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Rüdiger Bartmann un Hairdreams HaarhandelsgmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Hairdreams HaarhandelsgmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 100, 17.04.2010.


title: Lieta F-5/08: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 29. septembra spriedums — Brune /Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Neiekļaušana rezerves sarakstā — Mutvārdu pārbaudījuma norise — Atlases komisijas stabilitāte)

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/58

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 29. septembra spriedums — Brune/Komisija
   (Lieta F-5/08) (1)

   (Civildienests - Atklāts konkurss - Neiekļaušana rezerves sarakstā - Mutvārdu pārbaudījuma norise - Atlases komisijas stabilitāte)
   2011/C 30/107
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Markus Brune (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — H. Mannes, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un B. Eggers)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu neiekļaut prasītāja vārdu konkursa AD/26/05 rezerves sarakstā nepietiekama novērtējuma saņemšanas mutvārdu pārbaudījumā dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Komisijas 2007. gada 10. maija lēmumu neiekļaut M. Brune konkursa EPSO/AD/26/05 rezerves sarakstā;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 64, 08.03.2008., 69. lpp.


title: Lieta C-207/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2015. gada 4. marta spriedumu lietā T-572/12 Nissan Jidosha KK/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2015. gada 4. maijā iesniedza Nissan Jidosha KK

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/3

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2015. gada 4. marta spriedumu lietā T-572/12 Nissan Jidosha KK/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2015. gada 4. maijā iesniedza Nissan Jidosha KK

   (Lieta C-207/15 P)
   (2015/C 262/04)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Nissan Jidosha KK (pārstāvji – B. Brandreth, barrister, D. Cañadas Arcas, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 4. marta spriedumu lietā T-572/12;

               —

               atcelt ITSB Apelācijas pirmās padomes 2012. gada 6. septembra lēmumu lietā R 2469/2011–1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) par Kopienas preču zīmi (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 207/2009”) 47. panta interpretācijā. It īpaši tā esot pieļāvusi kļūdu, uzskatot, ka Regulas Nr. 207/2009 47. pants neatļauj secīgu pieteikumu par reģistrācijas pagarināšanu iesniegšanu. Papildus kļūdainai Regulas Nr. 207/2009 47. panta interpretācijai Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu Regulas Nr. 207/2009 48. panta interpretācijā, uzskatot, ka tas attiecas vienīgi uz apzīmējumu, kas veido Kopienas preču zīmi.

               a.

               Vispārējās tiesas veiktā [Regulas Nr. 207/2009] 47. panta 3. punkta interpretācija esot pretrunīga;

               b.

               Vispārējās tiesas veiktā [Regulas Nr. 207/2009] 47. panta 3. punkta interpretācija nozīmējot de facto atteikšanos no preču zīmes daļas pretrunā Nr. 207/2009 50. pantā noteiktajam;

               c.

               Vispārējās tiesas izvirzītā tiesiskās noteiktības prasība izriet no ITSB veiktajām darbībām. Šī prasība neizriet no 47. panta 3. punkta interpretācijas, ko sniegusi Vispārējā tiesa, un tiesiskā noteiktība ir vienlīdz iespējama saskaņā ar apelācijas sūdzības iesniedzējas sniegto interpretāciju. Šajā lietā ITSB ir veicis darbības, balstoties uz to, ka ir notikusi atteikšanās no preču zīmes, ko Vispārējā tiesa uzskatīja par kļūdu tiesību piemērošanā;

               d.

               apelācijas sūdzības iesniedzējas izvirzītā 47. panta 3. punkta interpretācija nav pretrunā ar šī panta formulējumu;

               e.

               Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu 48. panta interpretācijā, uzskatot, ka šī tiesību norma attiecas vienīgi uz apzīmējumu, kas veido Kopienas preču zīmi.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi, OV L 78, 1. lpp.


title: Lieta T-303/09: Vispārējās tiesas 2014. gada 2. aprīļa rīkojums – CIVR  u.c./Komisija Valsts atbalsts — Pamatregulējums attiecībā uz Francijā atzīto lauksaimniecības starpprofesiju organizāciju pasākumiem to pārstāvēto lauksaimniecības nozaru biedru labā — Finansējums no obligātām brīvprātīgām iemaksām — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par saderīgu ar kopējo tirgu — Lēmuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/24

         Vispārējās tiesas 2014. gada 2. aprīļa rīkojums – CIVR u.c./Komisija
   (Lieta T-303/09) (1)

   (Valsts atbalsts - Pamatregulējums attiecībā uz Francijā atzīto lauksaimniecības starpprofesiju organizāciju pasākumiem to pārstāvēto lauksaimniecības nozaru biedru labā - Finansējums no obligātām brīvprātīgām iemaksām - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par saderīgu ar kopējo tirgu - Lēmuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2014/C 194/31
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Conseil interprofessionnel des vins du Roussillon à appellation d’origine contrôlée (CIVR) (Perpignan, Francija), Comité national des interprofessions des vins à appellation d’origine et à indication géographique (CNIV) (Parīze, Francija) un Interprofession nationale porcine (Inaporc) (Parīze) (pārstāvji – H. Calvet, O. Billard un Y. Trifounovitch, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji B. Stromsky un C. Urraca Caviedes, vēlāk B. Stromsky un S. Thomas, un visbeidzot B. Stromsky)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 10. decembra Lēmumu C(2008) 7846, galīgā redakcija, par valsts atbalstu Nr. 561/2008 par pamatregulējumu attiecībā uz Francijā atzīto lauksaimniecības starpprofesiju organizāciju pasākumiem to pārstāvēto lauksaimniecības nozaru biedru labā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 244, 10.10.2009.


title: Lieta C-126/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rozhodčí soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky (Čehijas Republika) 2007. gada 26. februāra rīkojumu — Reisebüro Bühler GmbH / Dom.info e.K. , Sebastian Dieterle

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rozhodčí soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky (Čehijas Republika) 2007. gada 26. februāra rīkojumu — Reisebüro Bühler GmbH/Dom.info e.K., Sebastian Dieterle

   (Lieta C-126/07)
   (2007/C 117/11)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Rozhodčí soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Reisebüro Bühler GmbH

      Atbildētāji: Dom.info e.K., Sebastian Dieterle

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 874/2004 (1), Rozhodčí soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky (Rozhodčí soud) izveidotajai šķīrējtiesai lietām par “.eu ”domēna vārdu ir tiesības iesniegt lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. panta 2. punktam?

               2)

               Ja Tiesa uz pirmo prejudiciālo jautājumu atbild apstiprinoši:
               Vai, pamatojoties uz tiesībām noteikt alternatīvas strīdu izšķiršanas procedūras (ADR procedūras), kas izriet no Regulas (EK) Nr. 874/2004 22. panta 5. punkta, var paredzēt tādus noteikumus, kas atbildētājam citu starpā piešķir tiesības ne tikai prasīt sūdzības noraidīšanu, bet arī lūgt konstatēt, ka sūdzība ir iesniegta, rīkojoties ļaunā ticībā, un tas ir uzskatāms par procedūras pārkāpumu (ADR noteikumu B iedaļas 12. panta h) punkts)?

               3)

               Ja Tiesa uz otro prejudiciālo jautājumu atbild noliedzoši:
               Vai šķīrējtiesas strīdu izšķiršanas komisijai, pamatojoties uz citām Kopienu tiesību normām vai vispārējiem Kopienu tiesību principiem, kas izriet no dalībvalstu konstitucionālo tiesību sistēmas, ir tiesības lemt par konstatējuma lūgumu?

      (1)  OV L 162, 40. lpp.


title: Lieta C-499/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Beļģija) 2007. gada 16. novembra rīkojumu — NV Beleggen, Risicokapitaal, Beheer /Beļģijas valsts

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/29

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Beļģija) 2007. gada 16. novembra rīkojumu — NV Beleggen, Risicokapitaal, Beheer/Beļģijas valsts
   (Lieta C-499/07)
   (2008/C 22/54)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: NV Beleggen, Risicokapitaal, Beheer

      Atbildētāja: Beļģijas valsts
   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīva 90/435/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem [mātes sabiedrībām] un meitasuzņēmumiem [meitas sabiedrībām], kas atrodas dažādās dalībvalstīs (1), it īpaši tās 4. panta 1. punkts, ir jāinterpretē tā, ka tā nepieļauj, ka dalībvalsts atbrīvo no nodokļa sadalīto peļņu, kuru šīs valsts sabiedrība ir saņēmusi no meitas sabiedrības, kas atrodas citā dalībvalstī, ja meitas sabiedrība nav likvidēta, sadalīto peļņu vispirms pilnā apjomā iekļaujot aprēķina pamatsummā un pēc tam 95 % apmērā atskaitot no šīs aprēķina pamatsummas, taču šo atskaitījumu attiecinot tikai uz tā taksācijas perioda peļņu, kurā notika peļņas sadale (pēc noteiktu likumā paredzēto maksājumu atskaitīšanas) (1992. gada likuma par ienākumu nodokli 205. panta 2. punkts saistībā ar Karalisko noteikumu par 1992. gada likuma par ienākumu nodokli īstenošanu 77. pantu), kā rezultātā, ja peļņa taksācijas periodā ir mazāka nekā šīs sadalītās peļņas summa, neveidojas pārnesamie zaudējumi?

               2)

               Ja atbilde ir apstiprinoša: Vai Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīva 90/435/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs, it īpaši tās 4. panta 1. punkts, ir jāinterpretē tā, ka tas rada šīm dalībvalstīm pienākumu uzskatīt sadalīto peļņu, ko šīs valsts sabiedrība saņem no savas meitas sabiedrības, kas atrodas citā dalībvalstī, par pilnībā atskaitāmu no peļņas taksācijas periodā un no tā radušos zaudējumus par tādiem, kas pārnesami uz nākamo taksācijas periodu?

               3)

               Ja minētā Direktīva 90/435/EEK ir jāinterpretē tā, ka Beļģijas regulējums attiecībā uz sadalīto peļņu, ko Beļģijas mātes sabiedrība ir saņēmusi no meitas sabiedrības, kas atrodas ES, ir nesaderīgs ar 4. panta 1. punktu, vai tādā gadījumā šis direktīvas noteikums liedz arī piemērot Beļģijas tiesību normas par sadalīto peļņu, ko Beļģijas mātes sabiedrība ir saņēmusi no Beļģijā reģistrētas meitas sabiedrības ja, kā šajā gadījumā, transponējot šo direktīvu Beļģijas tiesībās, Beļģijas likumdevējs ir nolēmis, ka situācijas, kas veidojas tikai valsts iekšienē, ir aplūkojamas tieši tāpat kā tās, kuras regulē [minētā] direktīva, un tādējādi Beļģijas tiesības ir saskaņotas ar [šo] direktīvu arī attiecībā uz situācijām, kas veidojas tikai valsts iekšienē?

               4)

               Vai dalībvalsts regulējums, saskaņā ar kuru uzņēmumu ienākumu nodokļa aprēķinam sadalītās peļņas, ko sabiedrība taksācijas periodā ir ieguvusi no savas meitas sabiedrības, kas atrodas citā dalībvalstī, atbrīvojums pirmajā minētajā dalībvalstī attiecas tikai uz taksācijas perioda, kurā notika peļņas sadale, peļņu (pēc noteiktu likumā paredzēto maksājumu atskaitīšanas), kamēr pilnīgs peļņas atbrīvojums ir iespējams tad, ja šī sabiedrība citā dalībvalstī būtu izveidojusi pastāvīgu uzņēmumu, ir pretrunā EKL 43. pantam?

      (1)  OV L 225, 6. lpp.


title: Lieta C-145/07: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 8. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Zviedrijas Karaliste

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/39

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 8. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Zviedrijas Karaliste
   (Lieta C-145/07) (1)

   (2008/C 22/70)

      Tiesvedības valoda — zviedru

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta C-638/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. decembrī iesniedza Conseil du Contentieux des Étrangers (Beļģija) – X, X/Beļģijas valsts

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. decembrī iesniedza Conseil du Contentieux des Étrangers (Beļģija) – X, X/Beļģijas valsts
   (Lieta C-638/16)
   (2017/C 038/24)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil du Contentieux des Étrangers

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: X, X

      Atbildētāja: Beļģijas valsts

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai 2009. gada 13. jūlija Regulas Nr. 810/2009, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (1), 25. panta 1. punktā paredzētās “starptautiskās saistības” apzīmē visas Savienības Pamattiesību hartā garantētās tiesības un īpaši tās 4. un 18. pantā nostiprinātās tiesības, un vai tās ietver arī saistības, kuras dalībvalstīm izriet no Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas un Ženēvas konvencijas par bēgļu statusu 33. panta?

               2)

                           A.

                           Ņemot vērā atbildi uz pirmo jautājumu, vai 2009. gada 13. jūlija Regulas Nr. 810/2009, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu, 25. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka, neskarot novērtējuma brīvību, kura saistībā ar lietas apstākļiem ir dalībvalstij, kurai jāizskata pieteikums par vīzu ar ierobežotu teritoriālo derīgumu, tai pieprasītā vīza ir jāizsniedz, ja pastāv risks, ka varētu tikt pārkāpts Savienības Pamattiesību hartas 4. un/vai 18. pants vai citas šīs valsts starptautiskās saistības?

                           B.

                           Vai atbildi uz šo jautājumu ietekmē saikne starp vīzas pieprasītāju un dalībvalsti, kurai jāizskata vīzas pieteikums (piemēram, ģimenes saites, viesģimenes, galvotāji un sponsori utt.)?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regula (EK) Nr. 810/2009, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss) (OV 2009, L 243, 1. lpp.).


title: Lieta F-97/10: Prasība, kas celta 2010. gada 4. oktobrī — Kerstens /Komisija

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/41

         Prasība, kas celta 2010. gada 4. oktobrī — Kerstens/Komisija
   (Lieta F-97/10)
   ()
   2011/C 13/82
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Petrus Kerstens (Overijse, Beļģija) (pārstāvji — L. Levi un S. Rodrigues, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība paturēt spēkā apstrīdētos paziņojumus par atalgojumu līdz regulas pieņemšanai, ar kuru tiks aizvietota ar atpakaļejošu spēku Padomes 2009. gada 23. decembra Regula (ES, Euratom) Nr. 1296/2009, un prasība atlīdzināt prasītājam radušos finansiālo un morālo kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               paturēt spēkā apstrīdētos paziņojumus par atalgojumu līdz regulas pieņemšanai, ar kuru tiks aizvietota ar atpakaļejošu spēku Regula Nr. 1296/2009;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājam radušos finansiālo kaitējumu, samaksājot summu, kas atbilst atalgojuma samazinājumam, kurš izriet no Regulas Nr. 1296/2009 acīmredzami prettiesiskās piemērošanas; šai summai ir jāpieskaita daļas no īpaša maksājuma, kas ik mēnesi tika iekasēts no 2010. gada janvāra, saskaņā ar Civildienesta noteikumu 66.a pantu, atmaksāšana, un šī maksājuma likme tika kļūdaini noteikta, ņemot vērā minētos noteikumus; šī summa ir aplēsta, neietekmējot Civildienesta tiesas interpretāciju, starp EUR 40 000 un EUR 50 000, papildus kavējuma procentiem, kuru samaksu arī lūdz prasītājs;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītajam radušos morālo kaitējumu, simboliski samaksājot vienu eiro;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-211/08: Tiesas (virspalāta) 2010. gada 15. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 49. pants — Sociālais nodrošinājums — Pagaidu uzturēšanās citā dalībvalstī laikā nepieciešamie stacionārās veselības aprūpes pakalpojumi — Tiesību uz kompetentās iestādes iesaistīšanos, papildinot uzturēšanās dalībvalsts iestādes iesaistīšanos, neesamība)

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/2

         Tiesas (virspalāta) 2010. gada 15. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-211/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 49. pants - Sociālais nodrošinājums - Pagaidu uzturēšanās citā dalībvalstī laikā nepieciešamie stacionārās veselības aprūpes pakalpojumi - Tiesību uz kompetentās iestādes iesaistīšanos, papildinot uzturēšanās dalībvalsts iestādes iesaistīšanos, neesamība)
   2010/C 221/03
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Vidal Puig un E. Traversa)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — J. M. Rodríguez Cárcamo)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — M. Jacobs un L. Van den Broeck), Dānijas Karaliste (pārstāvji — J. Bering Liisberg un R. Holdgaard), Somijas Republika (pārstāvis — A. Guimaraes-Purokoski), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — H. Walker, pārstāvis, M. Hoskins, barrister)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 49. panta un Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem [algotiem darbiniekiem, pašnodarbinātām personām] un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp.), 22. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļas pārkāpums — Ārvalstīs radušos stacionārās veselības aprūpes izdevumu neatlīdzināšana — Ārkārtas apstākļi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Beļģijas Karaliste, Dānijas Karaliste, Somijas Republika, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 197, 02.08.2008.


title: Lieta T-237/02: Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. decembra spriedums — Technische Glaswerke Ilmenau pret Komisiju (Pieeja dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Valsts atbalsta kontroles procedūra — Izņēmums saistībā ar izmeklēšanas mērķu aizsardzību — Netieši izteikts atteikums — Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi — Iestāšanās lietā — Personas, kas iestājusies lietā, izvirzītie prasījumi, pamati un argumenti)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/29

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. decembra spriedums — Technische Glaswerke Ilmenau pret Komisiju
   (Lieta T-237/02) (1)

   (Pieeja dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Valsts atbalsta kontroles procedūra - Izņēmums saistībā ar izmeklēšanas mērķu aizsardzību - Netieši izteikts atteikums - Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi - Iestāšanās lietā - Personas, kas iestājusies lietā, izvirzītie prasījumi, pamati un argumenti)
   (2006/C 331/64)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Ilmenava [Ilmenau] (Vācija) (pārstāvji — sākotnēji G. Šoe [G. Schohe] un K. Arholds [C. Arhold], pēc tam K. Arholds un N. Vimmers [N. Wimmer], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Kreišics [V. Kreuschitz], V. di Buči [V. Di Bucci] un P. Ālto [P. Aalto])

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot prasītāju: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Kruse [A. Kruse] un K. Vistranda [K. Wistrand]) un Somijas Republika (pārstāve — T. Pinne [T. Pynnä])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Schott Glas, Mainca [Mainz] (Vācija) (pārstāvis — U. Soltēss [U. Soltész], advokāts)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2002. gada 28. maija lēmumu, ar ko prasītājai atsaka piekļuvi ar valsts atbalsta kontroles procedūru saistītajiem dokumentiem.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2002. gada 28. maija lēmumu tiktāl, ciktāl ar to atsaka piekļuvi dokumentiem, kas saistīti ar Technische Glaswerke Ilmenau GmbH piešķirtā atbalsta izmeklēšanas procedūrām;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina trīs ceturtdaļas tiesāšanās izdevumu, kas radušies Technische Glaswerke Ilmenau. Technische Glaswerke Ilmenau sedz vienu ceturtdaļu savu tiesāšanās izdevumu pati;

               4)

                  Schott Glas, Zviedrijas Karaliste un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 233, 28.9.2002.


title: Lieta T-380/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 13. februāra spriedums — Demon International /ITSB — Big Line ( “DEMON” ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiska preču zīme “DEMON” — Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “DEMON” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Preču līdzība — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

text:
               29.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/22

         Vispārējās tiesas 2014. gada 13. februāra spriedums — Demon International/ITSB — Big Line (“DEMON”)
   (Lieta T-380/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas grafiska preču zīme “DEMON” - Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “DEMON” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Preču līdzība - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
   2014/C 93/38
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Demon International, LC (Orem, Utah, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — T. Krüger, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji F. Mattina, vēlāk L. Rampini)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Big Line Sas di Graziani Lorenzo (Thiene, Itālija) (pārstāvis — B. Osti, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 20. jūnija lēmumu lietā R 1845/2011-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Demon International LC un Big Line Sas di Graziani Lorenzo

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 20. jūnija lēmumu lietā R 1845/2011-4 atcelt tiktāl, ciktāl ar to tika daļēji atcelts Anulēšanas nodaļas lēmums un noraidīts pieteikums atzīt Kopienas preču zīmi Nr. 6 375 398 par spēkā neesošu attiecībā uz “slēpošanas brillēm” un “snovborda brillēm”;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Demon International LC un Big Line Sas di Graziani Lorenzo pašas sedz savus tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas ir radušies Apelāciju padomē;

               4)

               ITSB pats sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 331, 27.10.2012.


title: Lieta T-598/15: Prasība, kas celta 2015. gada 21. oktobrī – Stichting Accolade/Komisija

text:
               7.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 406/42

         Prasība, kas celta 2015. gada 21. oktobrī – Stichting Accolade/Komisija
   (Lieta T-598/15)
   (2015/C 406/44)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Stichting Accolade (Drachten, Nīderlande) (pārstāvji – H. de Boer un J. Abma, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2015. gada 30. jūnija Lēmumu C(2015) 4411 final, valsts atbalsts SA.34676 (2015/NN) – Nīderlande (Zemes pārdošana par cenu, kas, kā tiek apgalvots, ir zem tirgus vērtības, ko veikusi Harlingenas pašvaldība);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir kļūdaini aprobežojusi prasītājas iebildumu analīzi ar nelielu daļu no visiem zemes tirdzniecības darījumiem starp Harlingenas pašvaldību un Ludinga VG.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav piemērojusi vai kļūdaini piemērojusi privāta ieguldītāja kritēriju. Novērtējot darījumus, Komisija ir kļūdaini izmantojusi mērogu EUR 14–24.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka informācija un cenu pamatā esošie izejas dati, kas noteica Komisijas mērogu, ir viens ar otru nesaderīgi. Tādēļ atsauces darījumi nav salīdzināmi ar apstrīdētajiem darījumiem.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvota kļūdaina cenas piemērošana mērogam.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda norādīto faktu novērtējumā attiecībā uz netiešajām priekšrocībām.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir izdarījusi kļūdainu secinājumu par prasītājas apstrīdēto pasākumu.