title: Lieta T-114/16: Prasība, kas celta 2016. gada 18. martā – Delfin Wellness/EUIPO – Laher (Infrasarkano staru kabīnes un saunas)

text:
               10.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/17

         Prasība, kas celta 2016. gada 18. martā – Delfin Wellness/EUIPO – Laher (Infrasarkano staru kabīnes un saunas)
   (Lieta T-114/16)
   (2016/C 165/19)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Delfin Wellness GmbH (Leonding, Austrija) (pārstāvis – T. Riedler, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Sabine Lager (Weyer, Austrija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus dizainparauga īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugi Nr. 1058812–0001, Nr. 1058812–0002 un Nr. 1058812–0003

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2016. gada 12. janvāra lēmumi lietās R 849/2014–3, R 850/2014–3 un R 851/2014–3

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdētos Apelācijas trešās padomes lēmumus lietās R 849/2014–3, R 850/2014–3 un R 851/2014–3;

               —

               piespriest EUIPO un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 6/2002 64. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 6/2002 65. panta [1. punkta] f) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 6/2002 65. panta 1. punkta d) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-312/11: Prasība, kas celta 2011. gada 14. jūnijā — Süd-Chemie /ITSB — BYK-Cera ( “CERATIX” )

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/32

         Prasība, kas celta 2011. gada 14. jūnijā — Süd-Chemie/ITSB — BYK-Cera (“CERATIX”)
   (Lieta T-312/11)
   2011/C 238/53
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Süd-Chemie AG (Minhene, Vācija) (pārstāvji — W. Baron von der Osten-Sacken un A. Wenninger-Lenz, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: BYK-Cera BV (Deventer, Nīderlande)

      Prasījumi

               —

               atcelt apstrīdēto Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 8. aprīļa lēmumu attiecībā uz sūdzību Nr. R 1585/2010-4;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam kā atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: BYK-Cera BV

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CERATIX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 6 358 832

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiska preču zīme “CERATOFIX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un iebildumus noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 15. panta un 42. panta 2. un 3. punkta pārkāpums, jo atbildētājs:

               —

               esot kļūdaini samazinājis prasītājas iesniegto dokumentu pierādījuma spēku, ar vispārīgu pamatojumu, ka tos izdevusi pati prasītāja;

               —

               neesot ņēmis vērā reklāmas pasākumus kā “faktisku izmantošanu”;

               —

               vērtējot to, vai izmantošana bijusi faktiska, neesot ņēmis vērā visus atbilstīgos apstākļus;

               —

               visus dokumentus par izmantošanu neesot vērtējis kopumā.


title: Lieta C-183/05: Prasība pret Īriju, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. aprīlī

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/22

         Prasība pret Īriju, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. aprīlī
   (Lieta C-183/05)
   (2005/C 182/42)
   tiesvedības valoda — angļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 22. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Īriju, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Mišels van Beks [Michel Van Beek], pārstāvis, kam palīdz Metjū Vemēre [Matthieu Wemaëre], avocat, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, aprobežojot Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (1) 12. panta 2. punkta un 13. panta 1. punkta b) apakšpunkta transponēšanu Īrijas tiesībās tikai ar tām sugām, kas minētas Direktīvas IV, kas mīt Īrijā, Īrija nav izpildījusi šīs Direktīvas 12 .panta 2. punkta un 13. panta 1. punkta b) apakšpunkta prasības un pienākumus, ko tai uzliek Līgums;

               —

               atzīt, ka nepieņemot vajadzīgos īpašos pasākumus, lai ieviestu Direktīvas 92/43/EEK 12. panta 1. punktā noteikto stingrās aizsardzības sistēmu, Īrija nav izpildījusi šīs direktīvas 12. panta 1. punkta prasības un pienākumus, ko tai uzliek Līgums;

               —

               atzīt, ka, paturot spēkā Īrijas likumdošanas normas, kuras ir pretrunā ar Direktīvas 92/43/EEK 12. panta 1. punktu un 16. pantu, Īrija nav izpildījusi šīs Direktīvas 12. panta 1. punkta un 16. panta prasības un pienākumus, ko tai uzliek Līgums;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija uzskata, ka Īrija nav izpildījusi Direktīvas 92/43/EEK prasības, pamatojot to šādi:

               —

               Direktīvas 92/43/EEK (Dzīvotņu direktīva) 12. panta 2. punkta transpozīcija Īrijas tiesībās ir nepilnīga, jo tiek aizliegta Direktīvas IV pielikuma a) daļā minēto sugu turēšana, pārvadāšana, pārdošana, maiņa vai piedāvāšana tirdzniecībai tikai attiecībā uz tām dzīvnieku sugām, kuras mīt Īrijā'

               —

               Direktīvas 92/43/EEK 12. panta 1. punkta transpozīcija Īrijas tiesībās ir nepilnīga, jo Īrija nav pieņēmusi nepieciešamos īpašos pasākumus, lai efektīvi izveidotu stingras aizsardzības sistēmu attiecībā uz IV pielikuma a) daļā minētajam dzīvnieku sugām, kuras mīt Īrijā;

               —

               Direktīvas 12. panta 1. punkta un 16. panta transpozīcija ir neprecīza, jo pastāv paralēls izņēmumu režīms, kas nav saderīgs ar 16. panta piemērošanas jomu un piemērošanas nosacījumiem, un kā rezultātā Īrija nav izpildījusi tai ar Direktīvas 12. panta 1. punktu uzlikto pienākumu izveidot stingras uzraudzības sistēmu attiecībā uz Direktīvas IV pielikuma a) daļā minētajam dzīvnieku sugām.

      (1)  OV L 206, 22. 07. 1992., 7. lpp.


title: Lieta C-383/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 22. maija spriedumu lietā T-570/10 Environmental Manufacturing LLP /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2012. gada 8. augustā iesniedza Environmental Manufacturing LLP

text:
               27.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/13

      Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 22. maija spriedumu lietā T-570/10 Environmental Manufacturing LLP/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2012. gada 8. augustā iesniedza Environmental Manufacturing LLP

      (Lieta C-383/12 P)
      (2012/C 331/21)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Environmental Manufacturing LLP (pārstāvji — S. Malynicz, Barrister, M. Atkins, Solicitor, K. Shadbolt, Trade Mark Attorney)

         Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Société Elmar Wolf

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

                  1)

                  atcelt Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 22. maija spriedumu lietā T-570/10 un pieņemt galīgo lēmumu strīdā;

                  2)

                  piespriest Birojam un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Atbilstoši Tiesas 2008. gada 27. novembra spriedumam lietā C-252/07 Intel Corporation (Krājums, I-8823. lpp.), lai pierādītu, ka vēlākās preču zīmes izmantošana nelabvēlīgi ietekmē vai ietekmēs agrākās preču zīmes atšķirtspēju, ir jāpierāda izmaiņas preču vai pakalpojumu, attiecībā uz kuriem agrākā preču zīme ir reģistrēta, vidusmēra patērētāju saimnieciskajā rīcībā sakarā ar vēlākās preču zīmes izmantošanu, vai nopietna iespēja, ka šādas izmaiņas radīsies nākotnē. Vispārējā tiesa kļūdaini nav prasījusi šādu pierādījumu un ir secinājusi, ka pietiekot tikai ar to, ka vājinās agrākas preču zīmes spēja preces vai pakalpojumus, attiecībā uz kuriem tā ir reģistrēta un izmantota, identificēt kā tādus, ko piegādā minētās preču zīmes īpašnieks, jo vēlākās preču zīmes izmantošana izraisa agrākās preču zīmes identitātes un tās ietekmes uz sabiedrības apziņu izkliedēšanu.


title: Lieta T-272/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 29. jūnija rīkojums — Keppenne /Komisija

text:
               22.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/17

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 29. jūnija rīkojums — Keppenne/Komisija
   (Lieta T-272/04) (1)

   (2007/C 223/28)

      Tiesvedības valoda — franču

   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 273, 6.11.2004.


title: Lieta C-387/10: Prasība, kas celta 2010. gada 2. augustā — Eiropas Komisija/Austrijas Republika

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/12

         Prasība, kas celta 2010. gada 2. augustā — Eiropas Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-387/10)
   ()
   2010/C 328/20
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un W Mölls)

      Atbildētāja: Austrijas Republika

      Prasītājas prasījumi

   Eiropas Komisija lūdz Tiesu:

               —

               atzīt, ka, pieņemot un saglabājot spēkā noteikumus, saskaņā ar kuriem tikai iekšzemes kredītiestādes vai iekšzemes nodokļu konsultanti un revidenti var tikt iecelti par investīciju un nekustamo īpašumu fondu nodokļu pārstāvjiem, Austrijas Republika ir pārkāpusi EKL 49. pantā un EEZ līguma 36. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka noteikumi, saskaņā ar kuriem tikai iekšzemes kredītiestādes vai iekšzemes nodokļu konsultanti un revidenti var tikt iecelti par investīciju un nekustamo īpašumu fondu nodokļu pārstāvjiem, ir prasība par dibinājuma izveidošanu, kas ierobežo pakalpojumu sniegšanas brīvību.
   Pretēji Austrijas uzskatam strīdīgie noteikumi nav piemēroti, nedz lai uzlabotu nodokļu pārstāvniecības kvalitāti, nedz lai aizsargātu ieguldītāju un finanšu pārvaldības intereses attiecībā uz pareizu nodokļu pienākumu izpildi. Tāpēc pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumam nav nekāda attaisnojuma.


title: Lieta C-377/11: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums ( Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — International Bingo Technology, S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC) (Sestā PVN direktīva — 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts, 17. panta 5. punkts un 19. panta 1. punkts — Bingo spēļu organizēšana — Tiesību aktos paredzēts pienākums daļu no biļešu pārdošanas cenas izmaksāt spēlētājiem laimestos — Nodokļa bāzes aprēķins)

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/15

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — International Bingo Technology, S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)

   (Lieta C-377/11) (1)

   (Sestā PVN direktīva - 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts, 17. panta 5. punkts un 19. panta 1. punkts - Bingo spēļu organizēšana - Tiesību aktos paredzēts pienākums daļu no biļešu pārdošanas cenas izmaksāt spēlētājiem laimestos - Nodokļa bāzes aprēķins)
   2012/C 295/25
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: International Bingo Technology, S.A.

      Atbildētāja: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkta, 17. panta 5. punkta un 19. panta 1. punkta interpretācija — Nodokļa bāze — Bingo spēļu organizēšana — Dalības biļešu pārdošana spēlētājiem — Daļas no šādi savāktajām summām izmantošana, lai laimējušajiem spēlētājiem izmaksātu laimestus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1998. gada 12. oktobra Direktīvu 98/80/EK, 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu bingo karšu kā pamatlietā pārdošanas gadījumā pievienotās vērtības nodokļa bāze neietver iepriekš ar likumu noteikto šo karšu cenas daļu, kas paredzēta laimestu izmaksai spēlētājiem;

               2)

               Sestās direktīvas 77/388, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/80, 17. panta 5. punkts un 19. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts nevar paredzēt, ka pievienotās vērtības nodokļa atskaitāmās daļas aprēķina mērķiem iepriekš ar likumu noteiktā bingo karšu pārdošanas cenas daļa, kas jāizmaksā spēlētājiem laimestos, veido daļu no apgrozījuma, kuram jābūt iekļautam minētajā 19. panta 1. punktā paredzētā daļskaitļa saucējā.

      (1)  OV C 290, 01.10.2011.


title: Lieta C-376/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 7. augustā iesniedza Supreme Court (Īrija) – C / M

text:
               6.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 351/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 7. augustā iesniedza Supreme Court (Īrija) – C/M

   (Lieta C-376/14)
   2014/C 351/09
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

   Supreme Court

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: C

      Atbildētāja: M

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai šīs lietas apstākļos tiesvedības Francijas tiesās pastāvēšana liedz iedibināt bērna pastāvīgo dzīvesvietu Īrijā?

               2)

               Vai tēvam vai Francijas tiesām turpina būt attiecīgi aizgādības tiesības pār bērnu vai tiesības lemt par bērna aizgādību, tādējādi padarot par nelikumīgu bērna aizturēšanu Īrijā?

               3)

               Vai Īrijas tiesas ir tiesīgas lemt jautājumu par bērna pastāvīgo dzīvesvietu apstākļos, ja bērns Īrijā ir dzīvojis kopš 2012. gada jūlija un šajā laikā ar viņa aizvešanu uz Īriju netika pārkāptas Francijas tiesības?


title: Lieta C-175/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Tribunale civile di Genova  (Itālija)  2006. gada 24. marta  rīkojumu —  Alessandro Tedesco  pret  Tomasoni Fittings Srl, RWO Marine Equipment Ltd

text:
               1.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 154/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunale civile di Genova (Itālija) 2006. gada 24. marta rīkojumu — Alessandro Tedesco pret Tomasoni Fittings Srl, RWO Marine Equipment Ltd

   (Lieta C-175/06)
   (2006/C 154/17)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa

      Tribunale civile di Genova (Itālija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Alessandro Tedesco

      Atbildētāja: Tomasoni Fittings Srl, RWO Marine Equipment Ltd

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai pieprasījums, lai konfiscētu preces, Codice Iataliano della Proprietà Industriale e Intellettuale [Itālijas rūpnieciskā un intelektuālā īpašuma kodekss] 128. un 130. panta izpratnē un saskaņā ar apskatāmās lietas ietvaros iesniedzējtiesas noteiktajiem izpildes noteikumiem Padomes 2001. gada 28. maija Regulas (EK) Nr. 1206/2001 (1) (par sadarbību starp dalībvalstu tiesām pierādījumu iegūšanā civillietās un komerclietās) izpratnē un atbilstoši tās jēgai ir saprotams kā “pierādījumu iegūšanas” pasākums, kura ietvaros dalībvalsts tiesa, pamatojoties uz minēto regulu, kompetentajai tiesai var pieprasīt citā dalībvalstī iegūt pierādījumus?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša un pieprasījums, lai konfiscētu preces, nav pilnīgs vai neatbilst Regulas 4. panta nosacījumiem, vai tiesai, kurai šis pieprasījums ir izteikts, ir pienākums:

                           a)

                           Regulas 7. pantā minētajā termiņā un atbilstoši tur norādītajai formai nosūtīt apstiprinājumu par saņemšanu;

                           b)

                           norādīt uz attiecīgajām nepilnībām pieprasījumā, lai tiesa, kas veikusi pieprasījumu, to var papildināt vai grozīt?

      (1)  OV L 174, 1. lpp.


title: Lieta T-697/14: Prasība, kas celta 2014. gada 29. septembrī  – MIP Metro /ITSB – Associated Newspapers  ( “METRO” )

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/59

         Prasība, kas celta 2014. gada 29. septembrī – MIP Metro/ITSB – Associated Newspapers (“METRO”)
   (Lieta T-697/14)
   2014/C 409/80
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvji – J. Plate un R. Kaase, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Associated Newspapers Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju piektās padomes 2014. gada 29. jūlija lēmumu lietā R 606/2013–5, ciktāl ar to ir atcelts Iebildumu nodaļas 2013. gada 4. marta lēmums par iebildumiem pret Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu 7 79  116“METRO”, un nodot lietu atpakaļ Iebildumu nodaļai izskatīšanai un lēmuma pieņemšanai pēc būtības;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas instancē radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “METRO”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 36., 38., 39., 41. un 42. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 779 116

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiska preču zīme “METRO”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Iebildumu nodaļas lēmumu atcelt un nodot lietu atpakaļ Iebildumu nodaļai

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkta pārkāpums


title: Lieta T-748/14: Prasība, kas celta 2014. gada 5. novembrī  – Montenegro /ITSB (Pudeles forma)

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/43

         Prasība, kas celta 2014. gada 5. novembrī – Montenegro/ITSB (Pudeles forma)
   (Lieta T-748/14)
   (2015/C 007/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Montenegro Srl (Zola Predosa, Itālija) (pārstāvis – F. Jacobacci, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: trīsdimensiju preču zīmes, kurā attēlota pudeles forma, starptautiska reģistrācija Nr. 1 1 62  963, ko attiecina uz Eiropas Savienību

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju otrās padomes 2014. gada 29. augusta lēmums lietā R 20/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-222/16: Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. novembra rīkojums (Administrativen sad – Varna (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “MIP–TS” OOD/Nachalnik na Mitnitsa Varna Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tirdzniecības politika — Regula (EK) Nr. 1225/2009 — 13. pants — Apiešana — Īstenošanas regula (ES) Nr. 791/2011 — Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla šķiedras sieta audumi — Antidempinga maksājumi — Īstenošanas regula (ES) Nr. 437/2012 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 21/2013 — Nosūtīšana no Taizemes — Antidempinga maksājuma paplašināta attiecināšana — Piemērojamība laikā — Kopienas muitas kodekss — Ievedmuitas nodokļa pēcmuitošanas piedziņa

text:
               27.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/11

         Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. novembra rīkojums (Administrativen sad – Varna (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “MIP–TS”OOD/Nachalnik na Mitnitsa Varna

   (Lieta C-222/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tirdzniecības politika - Regula (EK) Nr. 1225/2009 - 13. pants - Apiešana - Īstenošanas regula (ES) Nr. 791/2011 - Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla šķiedras sieta audumi - Antidempinga maksājumi - Īstenošanas regula (ES) Nr. 437/2012 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 21/2013 - Nosūtīšana no Taizemes - Antidempinga maksājuma paplašināta attiecināšana - Piemērojamība laikā - Kopienas muitas kodekss - Ievedmuitas nodokļa pēcmuitošanas piedziņa)
   (2017/C 063/16)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen sad – Varna

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: “MIP–TS”OOD

      Atbildētājs: Nachalnik na Mitnitsa Varna

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2011. gada 3. augusta Īstenošanas regulas (ES) Nr. 791/2011, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla šķiedras sieta audumu importam, 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka galīgais antidempinga maksājums, kas ir paredzēts šajā tiesību normā, ir piemērojams minētajā tiesību normā norādīto stikla šķiedras sieta audumu, kas ir deklarēti kā Taizemes izcelsmes audumi, importam, kurš ir veikts pirms 2012. gada 23. maija Regulas (ES) Nr. 437/2012, ar ko sāk izmeklēšanu par tādu antidempinga pasākumu iespējamo apiešanu, kuri ir noteikti ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 791/2011, un paredz šāda importa reģistrāciju, stāšanās spēkā, piemēram, pamatlietā aplūkotajam importam, ja ir konstatēts, ka šie stikla šķiedras sieta audumi patiesībā ir Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes audumi.

      (1)  OV C 243, 4.7.2016.


title: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojums 2004. gada 10. novembrī lietā T-303/04 European Dynamics SA pret Eiropas Kopienu Komisiju (Valsts pakalpojumu līgumi — Kopienas konkursa procedūra — Pagaidu noregulējums — Lūgums atlikt izpildi — Steidzamība — Neesamība)

text:
               19.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/17

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA RĪKOJUMS

   2004. gada 10. novembrī
   lietā T-303/04 European Dynamics SA pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Valsts pakalpojumu līgumi - Kopienas konkursa procedūra - Pagaidu noregulējums - Lūgums atlikt izpildi - Steidzamība - Neesamība)
   (2005/C 69/33)
   tiesvedības valoda - angļu
   Lietā T-303/04 European Dynamics SA, Atēnas (Grieķija), ko pārstāv S. Pappas, avocat, pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko pārstāv L. Parpala un E. Manhaeve, kam palīdzēja J. Stuyck, avocat, kas norādīja dzīvesvietu Luksemburgā, par lūgumu atlikt, pirmkārt, Komisijas 2004. gada 4. jūnija Lēmuma [DIGIT/R2/CTR/mas D(2004) 324], ar kuru konsorcija, kura dalībnieks ir prasītājs, saskaņā ar uzaicinājumu uz konkursu informātikas pakalpojumu sniegšanai iesniegtais piedāvājums tika atzīts tikai par otro labāko, un, otrkārt, Komisijas 2004. gada 14. jūnija Lēmuma [DG DIGIT/R2/CTR/mas D(2004) 811], ar kuru noraidītas prasītāja 2004. gada 21. jūnija, 1., 5. un 8. jūlija sūdzības par līguma piešķiršanu citam konsorcijam, izpildi, Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 10. novembrī ir izdevis rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasība par pagaidu noregulējuma piemērošanu tiek noraidīta;

               2)

               tiesa patur tiesības lemt par izdevumiem.


title: Lieta C-289/11 P: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 3. maija spriedums — Legris Industries SA /Eiropas Komisija (Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Vara un vara sakausējumu savienotājelementu nozare — Komisijas lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Naudas sodi — Mātessabiedrība un meitassabiedrība — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā)

text:
               16.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 174/13

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 3. maija spriedums — Legris Industries SA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-289/11 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Vara un vara sakausējumu savienotājelementu nozare - Komisijas lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Naudas sodi - Mātessabiedrība un meitassabiedrība - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā)
   2012/C 174/18
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Legris Industries SA (pārstāvji — A. Wachsmann un S. Thibault-Liger, avocates)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvis — C. Giolito)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 24. marta spriedumu lietā T-376/06 Legris Industries/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 20. septembra Lēmumu C(2006) 4180, galīgā redakcija, par [EKL] 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/F-1/38.121 — Fitingi) — Vara un vara sakausējumu savienotājelementu nozare — Tiesību uz neatkarīgu un objektīvu tiesu pārkāpums — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Vienlīdzīgas attieksmes, personiskas atbildības un sodu individualitātes principa pārkāpums — Pierādījumu sagrozīšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Legris Industries SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 27.08.2011.


20150731066617162015/C 270/543112014TC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150625424213Lieta T-311/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 25. jūnija rīkojums – Seca Benelux u.c./Parlaments
 ---documentbreak--- C2702015LV4230120150625LV0054423421Vispārējās tiesas 2015. gada 25. jūnija rīkojums – Seca Benelux u.c./Parlaments
   (Lieta T-311/14) (
         1
      )2015/C 270/54Tiesvedības valoda – frančuCeturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 194, 24.6.2014.


title: Lieta C-276/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 5. aprīļa Tribunal des affaires de sécurite sociale de Saint-Etienne rīkojumu lietā SAS Bricorama France pret Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC

text:
               7.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 5. aprīļa Tribunal des affaires de sécurite sociale de Saint-Etienne rīkojumu lietā SAS Bricorama France pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC
   (Lieta C-276/04)
   (2004/C 201/31)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Tribunal des affaires de sécurite sociale de Saint-Etienne 2004. gada 5. aprīļa rīkojumu lietā SAS Bricorama France pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Comerciales – Caisse ORGANIC, ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 29. jūnijā.
   Tribunal des affaires de sécurite sociale de Saint-Etienne lūdz Eiropas Kopienu Tiesu lemt par jautājumu, vaiEKL 87. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts finansu atbalsts, ko Francija ir sniegusi C.P.D.C. (Profesionālā degvielas izplatītāju komiteja (Comité professionnel de la Distribution des Carburants)) un F.I.S.A.C. (Amatnieku un uzņēmējdarbības aizsardzības palīdzības fonds (Fonds d`Intervention pour la Sauvegarde de l`Artisanat et du Commerce)) ietvaros, sniedzot palīdzību amatniekiem un komersantiem, tiem beidzot darba gaitas, un dotācija ražošanā un komercprofesijās pašnodarbināto, kā arī amatnieku profesijās pašnodarbināto vecuma apdrošināšanas sistēmai, ir uzskatāms par valsts atbalstu?


title: Lieta F-69/15: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 30. jūnija rīkojums – Kaufmann/Komisija Civildienests — Sociālais nodrošinājums — Kopējā veselības apdrošināšanas sistēma — Slimnieka aprūpes pakalpojumi — Iepriekšēja atļauja — Nosacījumi — Pienākums izmantot pakalpojumu sniedzējus, kuriem ir likumīga atļauja sniegt slimnieku aprūpes vai “nursing” pakalpojumus — Nediskriminācijas princips — Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips — Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses — Robežas — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība — Rīkojums administrācijai — Acīmredzama nepieņemamība — Reglamenta 81. pants

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/44

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 30. jūnija rīkojums – Kaufmann/Komisija
   (Lieta F-69/15)
   (Civildienests - Sociālais nodrošinājums - Kopējā veselības apdrošināšanas sistēma - Slimnieka aprūpes pakalpojumi - Iepriekšēja atļauja - Nosacījumi - Pienākums izmantot pakalpojumu sniedzējus, kuriem ir likumīga atļauja sniegt slimnieku aprūpes vai “nursing” pakalpojumus - Nediskriminācijas princips - Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips - Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses - Robežas - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība - Rīkojums administrācijai - Acīmredzama nepieņemamība - Reglamenta 81. pants)
   (2016/C 296/54)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sandra Kaufmann (Böhl-Iggelheim, Vācija) (pārstāvis – F. Turk, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. S. Bohr un C. Ehrbar)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu nepiešķirt bijušajam ierēdnim, kura tiesību pārņēmēja ir prasītāja, iepriekšēju atļauju slimnieka aprūpes pakalpojumu saņemšanai, un prasība no 2014. gada 1. janvāra atlīdzināt prasītājai slimnieka aprūpes pakalpojumus, ko sniedzis konkrēts uzņēmums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami nepamatotu;

               2)

               Sandra Kaufmann sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-66/07: Tiesas (septītā palāta) spriedums 2007. gada 27. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2004/27/EK — Cilvēkiem paredzētās zāles — Netransponēšana paredzētajā termiņā)

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/19

         Tiesas (septītā palāta) spriedums 2007. gada 27. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija
   (Lieta C-66/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2004/27/EK - Cilvēkiem paredzētās zāles - Netransponēšana paredzētajā termiņā)
   (2007/C 297/30)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Stromsky un D. Lawunmi, pārstāvji)

      Atbildētāja: Īrija (pārstāvis — D. O'Hagan, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu normatīvu un administratīvu aktu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/27/EK, ar ko groza Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 136, 34. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               paredzētajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/27/EK, ar ko groza Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, Īrija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Īrija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 24.3.2007.


title: Lieta T-53/06: Prasība, kas celta  2006. gada 21. februārī  —  UPM-Kymmene  pret Komisiju

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/41

         Prasība, kas celta 2006. gada 21. februārī — UPM-Kymmene pret Komisiju
   (Lieta T-53/06)
   (2006/C 86/80)
   viesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki
   Prasītāja: UPM-Kymmene (Helsinki, Somija) (pārstāvji — B. Amory, E. Friedel, F. Bimont, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu daļā, ar kuru tiek atzīts, ka Rosenlew Saint Frères Emballage piedalījās Valveplast Eiropas līmeņa sanāksmēs no 1994. gada 18. jūlija līdz 1999. gada 31. janvārim un ka viens nepārtraukts pārkāpums tika izdarīts, pamatojoties uz Rosenlew Saint Frères Emballage īslaicīgo piedalīšanos Valveplast sanāksmēs (no 1997. gada 21. novembra līdz 1998. gada 26. novembrim) un sadarbību Francijas sanāksmēs par vaļējiem maisiem;

               —

               lemt par prasītājai ar lēmumu uzliktā soda naudas apmēra samazināšanu;

               —

               piespriest Komisijai atmaksāt prasītājai soda naudas daļu, kas tika nepamatoti samaksāta, ieskaitot procentus, sākot no soda naudas samaksāšanas datuma līdz pilnīgai atmaksai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja lūdz Tiesu daļēji atcelt Komisijas 2005. gada 30. novembra Lēmumu C(2005) 4634 final lietā COMP/F/38.354 — Industrial bags. Prasītāja neapstrīd konstatēto faktu atbilstību materiālajiem apstākļiem, bet apgalvo, ka lēmumā ir pieļautas dažādas kļūdas faktu vērtējumā par prasītājas meitas sabiedrību Rosenlew Saint Frères Emballage un tās lomu karteļa darbībā, un tā prasa samazināt soda naudas apmēru, apgalvojot, ka tas ir nepamatots un nesamērīgs.
   Pamatojot savu prasību, prasītāja apgalvo, ka, piemērojot EKL 81. panta 1. punktu, ir pieļautas faktu kļūdas. Prasītāja norāda, ka lēmums nav spēkā, jo trūkst pierādījumu par vienu un nepārtrauktu pārkāpumu, ko būtu izdarījis Rosenlew Saint Frères Emballage. Otrkārt, prasītāja norāda, ka Komisija nepareizi novērtēja pārkāpuma ilgumu. Atbilstoši prasītājas apgalvojumam Komisija nav pierādījusi, ka Rosenlew Saint Frères Emballage ir piedalījies karteļa darbībās bloka maisu nozarē un Valveplast Eiropas līmeņa sanāksmēs pēc 2004. gada 20. decembra. Turklāt prasītāja norāda, ka nav pietiekamu pierādījumu par Rosenlew Saint Frères Emballage dalību Francijas grupas sanāksmēs par vaļējiem maisiem līdz 1999. gada 31. janvārim.
   Prasītāja turklāt norāda, ka ir pārkāpti tādi vispārējie principi kā samērīguma, vienlīdzīgas attieksmes un taisnīguma principi, kā arī pieļautas kļūdas vērtējumā, nosakot soda naudu.
   Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārsniegusi Regulas 1/2003 23. panta 2. punktā paredzētās diskrecionārās varas robežas, nosakot tādu sākotnējo soda naudas apmēru, kas nav samērīgs ar izdarītā pārkāpuma smagumu. Šajā sakarā prasītāja apstrīd preventīvā koeficienta “2” piemērošanu un apgalvo, ka kopējā karteļa rūpniecisko maisu tirgus daļa 1996. gadā nav piemērots pamats soda naudas pamatsummas aprēķināšanai.
   Otrkārt, prasītāja norāda, ka Komisija ir kļūdaini novērtējusi Rosenlew Saint Frères Emballage dalības ilgumu karteļa darbībās.
   Treškārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija nav pienācīgi novērtējusi faktu, ka prasītāja tika uzskatīta par atbildīgu tikai kā mātes sabiedrība, un, šādi rīkojoties, Komisija ir pārkāpusi taisnīguma principu.
   Ceturtkārt, prasītāja norāda, ka Komisija nav ņēmusi vērā noteiktus vainu mīkstinošus apstākļus un nepareizi piedēvēja recidīvismu kā vainu pastiprinošu apstākli.
   Visbeidzot, runājot par galīgo soda naudas apmēru, prasītāja, ņemot vērā karteļa ierobežoto iedarbību uz konkurenci un tā ģeogrāfisko apmēru, apstrīd to, ka Komisija ir karteli raksturojusi kā ļoti nopietnu konkurences noteikumu pārkāpumu.
   Prasītāja arī apgalvo, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību, jo administratīvās procedūras laikā tai netika dota pieeja noteiktiem būtiskiem pierādījumiem, uz kuriem balstījās Komisija, lai pierādītu Rosenlew Saint Frères Emballage izdarītā pārkāpuma ilgumu un apjomu.


title: Lieta T-349/15: Prasība, kas celta 2015. gada 30. jūnijā – CG/ITSB – Perry Ellis International Group (“P PRO PLAYER”)

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/79

         Prasība, kas celta 2015. gada 30. jūnijā – CG/ITSB – Perry Ellis International Group (“P PRO PLAYER”)
   (Lieta T-349/15)
   (2015/C 294/94)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CG verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Vācija) (pārstāvis – T. Körber, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Perry Ellis International Group Holdings Limited (Nassau, Bahamu salas)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska melnbalta preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “P PRO PLAYER” – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 889 764

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 28. aprīļa lēmums lietā R 2439/2014–4

      Prasītājas prasījums:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-481/14: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 9. jūnija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jørn Hansson/Jungpflanzen Grünewald GmbH Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums — Kopienas augu šķirņu aizsardzība — Regula (EK) Nr. 2100/94 — Pārkāpums — Saprātīga kompensācija — Nodarīto zaudējumu atlīdzināšana — Tiesas izdevumi un ārpustiesas izdevumi

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/9

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 9. jūnija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jørn Hansson/Jungpflanzen Grünewald GmbH

   (Lieta C-481/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums - Kopienas augu šķirņu aizsardzība - Regula (EK) Nr. 2100/94 - Pārkāpums - Saprātīga kompensācija - Nodarīto zaudējumu atlīdzināšana - Tiesas izdevumi un ārpustiesas izdevumi)
   (2016/C 296/12)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Jørn Hansson

      Atbildētāja: Jungpflanzen Grünewald GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1994. gada 27. jūlija Regulas (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību 94. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesības uz atlīdzinājumu, kas tajā ir atzītas pārkāptas aizsargātās augu šķirnes tiesību īpašniekam, attiecas uz visiem tam nodarītajiem zaudējumiem un šis pants nevar būt par pamatu nedz vienotas likmes pārkāpēja piemaksas noteikšanai, nedz konkrēti – pārkāpēja gūtās peļņas un labuma atlīdzināšanai;

               2)

               Regulas Nr. 2100/94 94. panta 1. punktā paredzētais “saprātīgas kompensācijas” jēdziens ir jāinterpretē tādējādi, ka papildus ierastajai maksai, kas būtu maksājama par licencētu audzēšanu, tas ietver visus zaudējumus, kuri ir cieši saistīti ar to, ka šī maksa nav tikusi samaksāta, un kuros it īpaši var ietilpt nokavējuma procentu samaksa. Iesniedzējtiesai ir jākonstatē, vai pastāv apstākļi, kuros minētā maksa ir jāpalielina, ievērojot, ka, lai novērtētu saprātīgās kompensācijas summu, katru no tiem var ņemt vērā tikai vienu reizi;

               3)

               Regulas Nr. 2100/94 94. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzēto zaudējumu summa ir jānosaka, ievērojot konkrētus elementus, ko šajā ziņā ir norādījis pārkāptās šķirnes īpašnieks, vajadzības gadījumā, izmantojot vienotas likmes metodi, ja minētie elementi nav kvantitatīvi nosakāmi. Šai tiesību normai nav pretrunā nedz tas, ka izdevumi, kas ir radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībā, kura nav noslēgusies sekmīgi, netiek iekļauti šo zaudējumu novērtējumā, nedz arī tas, ka tiesvedībā lietā pēc būtības radušies ārpustiesas izdevumi netiek ņemti vērā. Uz šo izdevumu neņemšanu vērā tomēr attiecas nosacījums, ka tiesāšanās izdevumu summa, kas var tikt atlīdzināta pārkāpumā cietušajai personai, nav tāda, ka tā var šo personu atturēt no savu tiesību īstenošanas tiesā, ņemot vērā summas, kuras šai personai paliks neatlīdzinātas kā radušies ārpustiesas izdevumi, kā arī to lietderīgumu pamatprasībai par zaudējumu atlīdzību.

      (1)  OV C 34, 2.2.2015.


title: Lieta C-310/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 29. maijā iesniedza Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nīderlande) – Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 29. maijā iesniedza Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nīderlande) – Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV

   (Lieta C-310/17)
   (2017/C 269/12)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Levola Hengelo BV

      Atbildētāja: Smilde Foods BV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

                           a)

                           Vai Savienības tiesību normas nepieļauj pārtikas produkta garšas – kā autora intelektuālas jaunrades – autortiesību aizsardzību? It īpaši:

                           b)

                           Vai autortiesību aizsardzībai neatbilst situācija, ka jēdziens “literatūras un mākslas darbi” Bernes konvencijas 2. panta pirmajā daļā, kura ir saistoša visām dalībvalstīm, aptver “visus darbus literatūras, zinātnes un mākslas jomā neatkarīgi no to izpausmes veida un formas”, tomēr šajā noteikumā minētie piemēri attiecas tikai uz darbiem, kurus var uztvert optiski un/vai akustiski?

                           c)

                           Vai pārtikas produkta (iespējama) bojāšanās un/vai garšas izjūtu subjektīvais raksturs liedz kvalificēt pārtikas produkta garšu par ar autortiesībām aizsargātu darbu?

                           d)

                           Vai Direktīvas 2001/29/EK (1) 2.–5. pantā paredzētās ekskluzīvās tiesības un ierobežojumi nepieļauj pārtikas produkta garšu atzīt par autortiesību objektu?

               2)

               Ja atbilde uz pirmā jautājuma a) daļu ir noliedzoša:

                           a)

                           Kādām prasībām jābūt izpildītām, lai pārtikas produkta garšu varētu atzīt par autortiesību objektu

                           b)

                           Vai garšas autortiesību aizsardzība ir balstīta tikai un vienīgi uz pašu garšu vai (arī) uz pārtikas produkta recepti?

                           c)

                           Cik tālu sniedzas lietas dalībnieka pierādīšanas pienākums, kurš (pārkāpuma) tiesvedībā apgalvo, ka ir radījis ar autortiesībām aizsargātu pārtikas produkta garšu? Vai šis lietas dalībnieks var aprobežoties tikai ar pārtikas produkta iesniegšanu tiesai procesā, lai tiesa, pagaršojot un pasmaržojot, pati pieņem spriedumu, vai pārtikas produkta garša atbilst autortiesību aizsardzības prasībām? Vai arī prasītājam (vajadzības gadījumā arī) ir jāiesniedz garšas kompozīcijas un/vai receptes jaunrades risinājumu apraksts, pamatojoties uz kuriem garša ir jāuzskata par autora intelektuālo jaunradi?

                           d)

                           Kā tiesai pārkāpuma tiesvedībā ir jākonstatē, vai atbildētājas pārtikas produkta garša atbilst prasītāja pārtikas produkta garšai tādējādi, ka ir noticis autortiesību pārkāpums? Vai šajā kontekstā nozīme ir (arī) tam, vai abu garšu kopējais iespaids ir vienāds?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija direktīva par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV 2001, L 167, 10. lpp.).


title: Lieta T-533/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 7. novembra spriedums — IBSolution /ITSB — IBS ( “IBSolution” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “IBSolution” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “IBS” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/14

         Vispārējās tiesas 2013. gada 7. novembra spriedums — IBSolution/ITSB — IBS (“IBSolution”)
   (Lieta T-533/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “IBSolution” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “IBS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 377/32
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: IBSolution GmbH (Neckarsulm, Vācija) (pārstāvis — F. Ekey, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — L. Rampini)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: IBS AB (Solna, Zviedrija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 21. septembra lēmumu lietā R 771/2011-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp IBS AB un IBSolution GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               IBSolution GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 46, 16.2.2013.


title: Lieta C-361/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Raad van State (Nīderlande) 2008. gada 4. augusta rīkojumu — Stichting Greenpeace Nederland / Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer , cits lietas dalībnieks: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Raad van State (Nīderlande) 2008. gada 4. augusta rīkojumu — Stichting Greenpeace Nederland/Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, cits lietas dalībnieks: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

   (Lieta C-361/08)
   (2008/C 285/34)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Raad van State
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Stichting Greenpeace Nederland

      Atbildētājs: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer

      Cits lietas dalībnieks: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai ģenētiski modificētu organismu izplatīšanas vieta, ko saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK (1) 25. panta 4. punktu nevar uzskatīt par konfidenciālu informāciju, arī ievērojot Direktīvas mērķi un loģiku, jāinterpretē tādējādi, ka ar to jāsaprot zemesgabals kadastrā, vai arī var būt pietiekami norādīt lielāku ģeogrāfisko apgabalu?

               2.

                           a)

                           Ja ir pietiekami norādīt lielāku ģeogrāfisko apgabalu, kādus apstākļus var ņemt vērā, nosakot norādāmo teritoriju?

                           b)

                           Vai, nosakot norādāmās teritorijas lielumu, ir nozīme Direktīvai 2003/4/EK (2)?

                           c)

                           Vai ir pietiekami norādīt teritoriju, kas ir divdesmit reizes lielāka par atsevišķiem izmēģinājumu lauciņiem, lai būtu ievērots samērīguma princips?

               3.

               Vai ir pietiekami vispārīgi norādīt simtreiz lielāku teritoriju saskaņā ar 2008. gada 17. jūlijā grozītajiem administratīvajiem noteikumiem, lai būtu ievērots samērīguma princips?

               4.

               Ja ir pietiekami norādīt tikai kadastrā ierakstīto informāciju par teritoriju, vai, neņemot vērā Direktīvas 2001/18/EK 25. panta 4. punktu, kāds no Direktīvas 2003/4/EK 4. panta 2. punktā minētajiem apstākļiem var būt pamatojums tam, lai informāciju par precīzu izplatīšanas vietu uzskatītu par konfidenciālu informāciju?

               5.

                           a)

                           Vai Direktīvas 2003/4/EK 4. panta 2. punkts ietver izsmeļošu pamatojumu uzskaitījumu?

                           b)

                           Ja jā, vai uz uzņēmumu, tostarp to darbinieku un ražojumu, aizsardzību un kaitniecības biotehnoloģiskās attīstības klimatam Nīderlandē nepieļaušanu attiecas kāds no Direktīvas 2003/4/EK 4. panta 2. punktā minētajiem pamatojumiem?

               6.

               Ja uz 5. jautājuma a) un b) apakšjautājumiem atbilde ir apstiprinoša, vai šajā gadījumā izmēģinājumu lauciņu teritorijas norādīšana divdesmit vai simt reižu palielinājumā ir samērīga, ievērojot Direktīvas 2003/4 4. panta 2. punkta tekstu aiz h) apakšpunkta un attiecībā uz privāto interešu (aizsargāt uzņēmumus, tostarp to darbiniekus un ražojumus) un sabiedrības interešu (nepieļaut kaitniecību biotehnoloģiskās attīstības klimatam Nīderlandē) aizsardzību?

               7.

                           a)

                           Ja uz 5. jautājuma a) apakšjautājumu atbilde ir noliedzoša, vai uzņēmumu, tostarp to darbinieku un ražojumu, aizsardzība un kaitniecības biotehnoloģiskās attīstības klimatam Nīderlandē nepieļaušana ir pieļaujams pamatojums?

                           b)

                           Ja uz 7. jautājuma a) apakšjautājumu atbilde ir apstiprinoša, vai izmēģinājumu lauciņu teritorijas norādīšana divdesmit vai simt reižu palielinājumā ir samērīga attiecībā uz privāto interešu (aizsargāt uzņēmumus, tostarp to darbiniekus un ražojumus) un sabiedrības interešu (nepieļaut kaitniecību biotehnoloģiskās attīstības klimatam Nīderlandē) aizsardzību?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīva par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu (OV L 106, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīva par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu (OV L 41, 26. lpp.).


title: lieta T-409/05: Prasība, kas celta  2005. gada 8. novembrī  —  A.S.TER. S.p.A.  pret Komisiju

text:
               28.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/19

         Prasība, kas celta 2005. gada 8. novembrī — A.S.TER. S.p.A. pret Komisiju
   (lieta T-409/05)
   (2006/C 22/36)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: A.S.TER. S.p.A., Dženova (Itālija), (pārstāvji — Lorenzo Acquarone un Daniela Anselmi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt apstrīdētos aktus un līdz ar to atzīt piekļuves tiesības un tātad sniegt pilnīgu sūdzības un tās pielikumu kopiju;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, kas ir akciju sabiedrība, kuras lielākās kapitāla daļas turētāja ir Dženovas pilsēta, lūdz atcelt atbildētājas aktu, ar kuru tiek noraidīts lūgums piekļūt, Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (1) 7. panta 2. punkta izpratnē, sūdzībai (un tās pielikumiem), kas Komisijai iesniegta 2005. gada 21. februārī, izmeklēšanas ietvaros, kas var būt par pamatu formālas pārkāpuma procedūras uzsākšanai pret prasītāju.
   Piekļuve tika atteikta, pamatojot, ka izsniegšana varētu atstāt negatīvas sekas uz Komisijas izmeklēšanas gaitu.
   Prasītāja savu pretenziju pamatojumam atsaucas uz iepriekš minētās Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta, sacīkstes, pārskatāmības, sadarbības un piedalīšanās procedūrā principa pārkāpumu, kā arī pamatojuma trūkumu.
   Šajā sakarā ir jāprecizē, ka tāda prasība, kuras mērķis, lai nekaitētu izmeklēšanai, ir izvairīties no pārkāpumu procedūras dokumentu izplatīšanas, nepastāv, gluži pretēji, sūdzība pati prasa savā norisē maksimālu pārskatāmības un sadarbības līmeni, tādējādi, ļaujot Dženovas pilsētai un prasītājai iesniegt dokumentus, kas vajadzīgi tās īstenošanai.
   Otrkārt, tā kā prasītāja ir administratīvā procesa pret atbildētāju dalībniece, apstrīdētais lēmums pārkāpj sacīkstes principu.
   Prasītāja piebilst, ka piekļuves tiesību izņēmumi ir interpretējami šauri un ņemot vērā tiesību uz informāciju principu un samērīguma principu.

      (1)  OV L 145, 31.05.2001., 43. lpp.


title: Lieta C-654/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. decembrī iesniedza Högsta domstolen (Zviedrija) – Länsförsäkringar AB/A/S Matek

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. decembrī iesniedza Högsta domstolen (Zviedrija) – Länsförsäkringar AB/A/S Matek

   (Lieta C-654/15)
   (2016/C 048/31)
   Tiesvedības valoda – zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Högsta domstolen

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Länsförsäkringar AB

      Atbildētāja: A/S Matek

      Prejudiciālie jautājumi

   Jautājumi attiecas uz 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 9. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretāciju un piemērošanu gadījumos, kad trešās personas bez piekrišanas tirdzniecībā izmanto apzīmējumu, kas līdzinās Kopienas preču zīmei. (1)

   Jautājumi ir šādi:

               1.

               Vai īpašnieka ekskluzīvas tiesības ietekmē tas, ka viņš piecu gadu laikā kopš reģistrācijas Savienībā nav faktiski izmantojis Kopienas preču zīmi precēm vai pakalpojumiem, uz kuriem šī reģistrācija attiecas?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša – kādos apstākļos un kādā veidā šāda situācija ietekmē ekskluzīvās tiesības?

      (1)  OV L 78, 1. lpp.


title: Lieta C-537/10: Tiesas sestās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 12. jūlija rīkojums — Deltafina SpA /Eiropas Komisija

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/18

         Tiesas sestās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 12. jūlija rīkojums — Deltafina SpA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-537/10) (1)

   2011/C 298/32
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 13, 15.01.2011.


title: Lieta C-323/08: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 10. decembra spriedums ( Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ovidio Rodríguez Mayor , Pilar Pérez Boto , Pedro Gallego Morzillo , Alfonso Francisco Pérez , Juan Marcelino Gabaldón Morales , Marta María Maestro Campo , Bartolomé Valera Huete/Rafael de las Heras Dávila , Sagrario de las Heras Dávila mantojuma masa (Prejudiciāla nolēmuma tiesvedība — Darba ņēmēju aizsardzība — Kolektīvā atlaišana — Direktīva 98/59/EK — Darba līgumu izbeigšana darba devēja nāves gadījumā)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/10

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 10. decembra spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete/Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila mantojuma masa
   (Lieta C-323/08) (1)

   (Prejudiciāla nolēmuma tiesvedība - Darba ņēmēju aizsardzība - Kolektīvā atlaišana - Direktīva 98/59/EK - Darba līgumu izbeigšana darba devēja nāves gadījumā)
   2010/C 24/15
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete

      Atbildētāji: Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila mantojuma masa

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvas 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu (OV L 225, 16. lpp.) 1., 2., 3., 4. un 6. panta interpretācija — Valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem kolektīvās atlaišanas jēdziens aprobežots vienīgi ar darba tiesisko attiecību izbeigšanu saimniecisku, tehnisku, organizatorisku un ar ražošanu saistītu iemeslu dēļ — Darba līguma izbeigšana sakarā ar darba devēja nāvi, aiziešanu vai rīcībnespēju — Abos gadījumos atšķirīga atlīdzība — Saderīgums ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartu un Kopienas Hartu par strādājošo sociālajām pamattiesībām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvas 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru vairāku darba ņēmēju, kuru darba devējs ir fiziska persona, darba līgumu izbeigšana šī darba devēja nāves dēļ netiek kvalificēta kā kolektīvā atlaišana;

               2)

               ar Direktīvu 98/59 tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēti dažādi atlaišanas pabalsti atkarībā no tā, vai darba ņēmēji darbu ir zaudējuši darba devēja nāves dēļ, vai arī kolektīvas atlaišanas rezultātā.

      (1)  OV C 236, 13.09.2008.


title: Lieta T-112/10: Prasība, kas celta 2010. gada 1. martā — Prionics /Komisija un EFSA

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/73

         Prasība, kas celta 2010. gada 1. martā — Prionics/Komisija un EFSA

   (Lieta T-112/10)
   2010/C 113/107
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Prionics AG (pārstāvji — H. Janssen un M. Franz, Rechtsanwälte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt EFSA un Komisijas “Scientific Opinion on Analytical sensitiviy of approved TSE rapid tests”, ciktāl tajā ieteikts neizmantot TSE uzraudzībā divus prasītājas ražotos testus, proti, Prionics®-Check LIA un Prionics®-Check PrioSTRIP;

               —

               piespriest EFSA un Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja vēršas pret EFSA2009. gada 10. decembra atzinumu par atļauto TSE ātrās noteikšanas testu analītisko jutīgumu (turpmāk tekstā — “EFSA atzinums”). Šajā atzinumā cita starpā ir ieteikts GSE ar atbilstošiem eksperimentiem atkārtoti novērtēt divu prasītājas testu sistēmu (Prionics®-Check LIA un Prionics®-Check PrioSTRIP) analītisko jutīgumu.
   Prasības pamatojumam prasītāja izvirza četrus pamatus.
   Pirmā prasības pamata ietvaros prasītāja norāda uz labas pārvaldības principa pārkāpumu, jo atbildētājas EFSA atzinumā ir pamatojušās uz kļūdainu faktu vērtējumu un pretrunīgu informāciju.
   Kā otro pamatu prasītāja norāda tāda principa pārkāpumu, atbilstoši kuram procedūrā, kuras noslēgumā var tikt pieņemts kādai no ieinteresētajām personām nelabvēlīgs pasākums, ir jānodrošina interešu aizsardzība tiesā. Turpinājumā šajā sakarā tā norāda uz vispārīgo vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās paļāvības principu pārkāpumu, jo EFSA, pretēji saviem publicētajiem administratīvajiem noteikumiem, nav nodrošinājusi prasītājas interešu aizsardzību tiesā pirms EFSA atzinuma publicēšanas.
   Kā trešo prasītāja norāda vispārējo vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās paļāvības principu pārkāpumu, jo EFSA atzinumā EFSA, pretēji saviem publicētajiem administratīvajiem noteikumiem, nav norādījusi šī atzinuma pārsūdzības iespējas.
   Visbeidzot tā norāda uz kaitējumu savai pamatbrīvībai strādāt profesijā un brīvībai veikt uzņēmējdarbību, kas radies, publicējot EFSA atzinumu, neizvērtējot nelabvēlīgās sekas, ko tas varētu radīt prasītājai.


title: Lieta T-336/16: Prasība, kas celta 2016. gada 22. jūnijā – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo/EUIPO – Gianni Versace (“VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO”)

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/35

         Prasība, kas celta 2016. gada 22. jūnijā – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo/EUIPO – Gianni Versace (“VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO”)
   (Lieta T-336/16)
   (2016/C 296/45)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl (Busto Arsizio, Itālija) (pārstāvis – F. Caricato, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Gianni Versace SpA (Milāna, Itālija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 992 435

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 6. aprīļa lēmums lietā R 1005/2015-1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt šo prasību;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un līdz ar to reģistrēt preču zīmi Nr. 11 992 435, attiecībā uz visām reģistrācijai pieteiktajām precēm, neskarot jau piešķirtās reģistrācijas;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Prasītāja uzskata, ka 2016. gada 6. aprīļa lēmums esot prettiesisks nepietiekama pierādījumu izvērtējuma dēļ, kuri pierādot nepietiekamu otras puses izvirzīto preču zīmju izmantošanu, papildus tam, ka nav veikts rūpīgs sajaukšanas iespējas starp konkrētajām preču zīmēm un precēm vērtējums, ņemot vērā visus atbilstošos faktorus.


title: Lieta T-455/07: Prasība, kas celta 2007. gada 14. decembrī — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues /Komisija

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/46

         Prasība, kas celta 2007. gada 14. decembrī — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues/Komisija
   (Lieta T-455/07)
   (2008/C 51/86)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Centre d'Étude et de Valorisation des Algues SA (CEVA), Pleubian (Francija) (pārstāvis — J.-M. Peyrical, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               primāri, atzīt procesuālu pārkāpumu un sacīkstes principa pārkāpumu un līdz ar to atcelt Komisijas 2007. gada 4. oktobra parāda paziņojumu Nr. 3240909271 un uzlikt Komisijai par pienākumu atmaksāt attiecīgajā parāda paziņojumā norādīto summu CEVA;

               —

               pakārtoti, atzīt, ka RAIA audita ziņojumā konstatētās kļūdas nav tik būtiskas, lai līgumam varētu piemērot II pielikuma 3.5. pantu; atcelt Komisijas 2007. gada 4. oktobra parāda paziņojumu Nr. 3240909271 daļā, kurā tiek prasīts atmaksāt visu summu, kas tika pārskaitīta CEVA līguma BIOPAL ietvaros, un uzlikt par pienākumu Komisijai atmaksāt parāda paziņojumā norādīto summu CEVA;

               —

               papildus pakārtoti, pēc Pirmās instances tiesas izvēles iecelt ekspertu, tam uzdodot: atkārtoti piemērot metodi, kuru CEVA izmanto projektam nepieciešamā laika aprēķināšanai, piemērot minēto metodi BIOPAL līgumam un faktiskajām izmaksām, kas norādītas paziņojumos par izmaksām; procentuāli noteikt starpību starp kļūdām Komisijai iesniegtajā darba laika reģistrācijā un kļūdām šī darba laika reģistrācijā saskaņā ar aprēķināšanas metodi, kura turpmāk tika piemērota attiecībā uz CEVA; novērtēt CEVA uzdevumu īstenošanai līguma BIOPAL ietvaros tieši nepieciešamo darba laiku un noteikt, vai faktiskais darba laiks minēto uzdevumu veikšanai var būt mazāks par CEVA paredzētajām 5796,67 stundām.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītājs prasa atcelt parāda paziņojumu, ar kuru Komisija lūdza pilnībā atmaksāt prasītajam pārskaitītos avansa maksājumus līguma BIOPAL Nr. QLK5-CT-2002-02431 ietvaros, kas attiecās uz pamatdarbību “Stabila lauksaimniecības, zivsaimniecības un mežsaimniecības vadība un integrēta lauku rajonu, ietverot kalnus, attīstība”, kurš savukārt ietilpst projektā “Dzīves kvalitāte un dzīvo resursu menedžments” (1).
   Savas prasības atbalstam prasītājs izvirza pamatu, kas ir balstīts uz tiesību uz aizstāvību pārkāpumu tādēļ, ka Komisija, pārkāpjot sacīkstes principu, atmaksas lūgumu pamatoja ar kontrolsarakstu un OLAF secinājumiem, par kuriem prasītājs nebija informēts.
   Pakārtoti, prasītājs apstrīd līguma II pielikuma 26. panta piemērošanu, ko veica Komisija, kā arī Komisijas secinājumu, ka fakti šajā gadījumā bija pietiekami nopietni, lai varētu atsaukties uz būtiska finansiāla pārkāpuma jēdzienu, kas pamato avansa maksājumu pilnīgu atmaksu.

      (1)  Piektā Eiropas Kopienas pamatprogramma attiecībā uz pētniecības, tehnoloģiju attīstības un izstāžu pasākumiem no 1998. līdz 2002. gadam.


title: Lieta C-407/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2011. gada 24. maija rīkojumu lietā T-176/09 Government of Gibraltar /Eiropas Komisija 2011. gada 1. augustā iesniedza Government of Gibraltar

text:
               1.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 290/6

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2011. gada 24. maija rīkojumu lietā T-176/09 Government of Gibraltar/Eiropas Komisija 2011. gada 1. augustā iesniedza Government of Gibraltar

   (Lieta C-407/11 P)
   2011/C 290/10
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Government of Gibraltar (pārstāvji — D. Vaughan, QC, un M. Llamas, Barrister)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste un Spānijas Karaliste

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2011. gada 24. maija rīkojumu lietā T-176/09;

               —

               atzīt Government of Gibraltar prasību lietā T-176/09 par pieņemamu;

               —

               nosūtīt lietu Vispārējai tiesai sprieduma taisīšanai par Government of Gibraltar prasību pēc būtības;

               —

               pakārtoti otrajam un trešajam prasījumam, nosūtīt lietu Vispārējai tiesai ar rīkojumu, ka Vispārējai tiesai ir jāizskata visi atlikušie jautājumi par pieņemamību, vienlaicīgi izvērtējot lietu pēc būtības;

               —

               piespriest Komisijai un Spānijai atlīdzināt Government of Gibraltar tiesāšanās izdevumus Tiesā un tiesvedībā Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apstrīd Vispārējās tiesas rīkojumu, izvirzot šādus pamatus:

               1)

               Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Eiropas Savienības tiesības, piemērojot vai nepareizi piemērojot noteikumus par daļēju atcelšanu un lietas izdalīšanu atsevišķā tiesvedībā šīs lietas apstākļos, jo šī lieta ir pielīdzināma īpašuma reģistrācijas labošanai, nevis faktiskai daļējai atcelšanai vai lietas izdalīšanai atsevišķā tiesvedībā; teritorijas ES6120032 daļas esot acīmredzami kļūdaini norādītas vai skaidri balstītas uz kļūdainu un maldinošu Spānijas sniegtu informāciju. Teritorijā iekļautā platība esot jāizlabo ar pienācīgas un samērīgas atcelšanas palīdzību;

               2)

               Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Eiropas Savienības tiesības, atzīstot, ka Lēmuma 2009/95 (1) daļēja atcelšana Government of Gibraltar ierosinātajā veidā, pirmkārt, liktu tiesai no jauna noteikt teritorijas ES6120032 ģeogrāfiskās robežas un pilnībā mainīt teritoriju ES6120032, un, otrkārt, tā tādēļ mainītu Lēmuma 2009/95 būtību un acīmredzami nebūtu nodalāma no pārējiem Lēmuma 2009/95 noteikumiem;

               3)

               Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Eiropas Savienības tiesības, nospriežot, ka nav sniegti pierādījumi tam, ka jauna teritorijas ES6120032 norobežošana Government of Gibraltar ierosinātajā veidā atbilst kritērijiem, kas norādīti Dzīvotņu direktīvas par Kopienas nozīmes teritoriju klasificēšanu III pielikumā, lai arī tika sniegti daudzi faktiski un tiesiski pierādījumi, kas ir šādi kvalificējami, un neviens lietas dalībnieks nebija apgalvojis pretējo, un, šādi nospriežot, Vispārējā tiesa esot sagrozījusi pierādījumus un/vai kļūdaini juridiski kvalificējusi faktus, kā arī izdarījusi nepareizus juridiskus secinājumus no tiem un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu to vērtējumā, kā arī kļūdaini piemērojusi juridisku kritēriju un šādos apstākļos nepiemērotas procedūras;

               4)

               turklāt vai pakārtoti iepriekš minētajam, Vispārējā tiesa, pārkāpjot tiesības uz aizstāvību, jo tā nedeva Government of Gibraltar iespēju izteikt savus apsvērumus par pārējo lietas dalībnieku iesniegtajiem dokumentiem un tai neparādīja vienu Spānijas iesniegtu dokumentu, kuram bija nozīme lietā un ar kuru Vispārējā tiesa pamatoja savu rīkojumu, kā arī piemērojot šādos apstākļos nepiemērotas procedūras, esot pieļāvusi procesuālu pārkāpumu, kas apdraudēja Government of Gibraltar intereses;

               5)

               turklāt vai pakārtoti iepriekš minētajam, Vispārējā tiesa, nenorādot pamatojumu savam atzinumam, ka nav iesniegti pieradījumi tam, ka jauna teritorijas ES6120032 norobežošana Government of Gibraltar ierosinātajā veidā atbilst kritērijiem, kas norādīti Dzīvotņu direktīvas par Kopienas nozīmes teritoriju klasificēšanu III pielikumā, un/vai neņemot vērā vai noraidot pierādījumus par pretējo pēc būtības, esot pieļāvusi procesuālu pārkāpumu, kas apdraudēja Government of Gibraltar intereses.

      (1)  Komisijas 2008. gada 12. decembra Lēmums 2009/95/EK, ar ko atbilstīgi Padomes Direktīvai 92/43/EEK pieņem Kopienas nozīmes teritoriju otro atjaunināto sarakstu Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam (izziņots ar dokumenta numuru C(2008) 8049) (OV L 43, 393. lpp.).


title: Lieta T-402/17: Prasība, kas celta 2017. gada 27. jūnijā – Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (“Vienna House”)

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/50

         Prasība, kas celta 2017. gada 27. jūnijā – Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (“Vienna House”)
   (Lieta T-402/17)
   (2017/C 277/72)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vienna International Hotelmanagement AG (Vīne, Austrija) (pārstāvis – M. Zrzavy, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Vienna House” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 501 357

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 25. aprīļa lēmums lietā R 333/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-609/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 29. janvāra spriedums – Blackrock /ITSB ( “SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY” ) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY” reģistrācijas pieteikums — Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/21

         Vispārējās tiesas 2015. gada 29. janvāra spriedums – Blackrock/ITSB (“SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY”)
   (Lieta T-609/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY” reģistrācijas pieteikums - Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 089/23)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Blackrock, Inc. (Wilmington, Delaware, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – S. Malynicz, barrister, K. Gilbert un M. Blair, solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji I. Harrington, vēlāk J. Crespo Carrillo)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 11. septembra lēmumu lietā R 572/2013–4 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Blackrock, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta F-124/15: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 13. jūlija rīkojums – Siragusa/Padome Civildienests — Ierēdņi — Dienesta attiecību izbeigšana — Ierēdņa pensionēšanās lūgums — Civildienesta noteikumu normu grozīšana pēc pieteikuma iesniegšanas — Iespējama iepriekšējā lēmuma atsaukšana

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/35

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 13. jūlija rīkojums – Siragusa/Padome
   (Lieta F-124/15) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Dienesta attiecību izbeigšana - Ierēdņa pensionēšanās lūgums - Civildienesta noteikumu normu grozīšana pēc pieteikuma iesniegšanas - Iespējama iepriekšējā lēmuma atsaukšana)
   (2016/C 326/59)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Sergio Siragusa (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – T. Bontinck un A. Guillerme, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bauer un M. Veiga)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji – M. Dean un D. Nessaf)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu neizskatīt prasītāja iesniegto lūgumu par priekšlaicīgu pensionēšanos, jo tas ir pieņemts pēc jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā, tādējādi ar to atsaucot iepriekšējo labvēlīgo lēmumu, kā arī prasība atlīdzināt iespējami nodarīto mantisko un morālo kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               Sergio Siragusa sedz savus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 414, 14.12.2015., 42. lpp.


title: Lieta C-70/06: Prasība pret Portugāles Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 7. februārī

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/15

         Prasība pret Portugāles Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 7. februārī
   (Lieta C-70/06)
   (2006/C 86/28)
   tiesvedības valoda — portugāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 7. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Portugāles Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Xavier Lewis un António Caeiros, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eriopas Kopienu Tiesas 2004. gada 14. oktobra spriedumu lietā C-275/03 Komisija/Portugāle par Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (1), transponēšanu, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 228. panta 1. punkts;

               2)

               piespriest Portugāles Republikai ieskaitīt Komisijas kontā kā Eiropas Kopienu “pašu resursus”, kas minēti Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 (2) 9. pantā, kavējuma naudu EUR 21 450 apmērā par katru iepriekš minētā sprieduma lietā C-275/03 izpildes kavējuma dienu, sākot no Tiesas sprieduma šajā lietā pasludināšanas dienas līdz iepriekš minētā sprieduma lietā C-275/03 izpildei;

               3)

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pēc Komisijas domām, likuma priekšlikums par valsts un citu publisko tiesību juridisko personu ārpuslīgumisko atbildību, ko Portugāles valdība iesniedza Republikas Asamblejā, neparedz pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Tiesas 2004. gada 14. oktobra spriedumu lietā C-275/03. Tā kā līdz šai dienai tai nav darīts zināms neviens cits minētā sprieduma izpildes pasākums, Komisija uzskata ka Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 228. panta 1. punkts.

      (1)  OV L 395, 33. lpp.

      (2)  2000. gada 22. maija Regula, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 130, 1. lpp.)


title: Lieta T-401/08 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 14. novembra rīkojums — Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto /Komisija (Pagaidu noregulējums — Komisijas lēmums, kurā likts izbeigt saskaņotu darbību kolektīvas autortiesību pārvaldības jomā — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība)

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/38

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 14. novembra rīkojums — Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto/Komisija
   (Lieta T-401/08 R)
   (Pagaidu noregulējums - Komisijas lēmums, kurā likts izbeigt saskaņotu darbību kolektīvas autortiesību pārvaldības jomā - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2009/C 69/89)
   Tiesvedības valoda — somu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto ry, Helsinki (Somija) (pārstāvis — H. Pokela, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Paasivirta, F. Castillo de la Torre un P. Aalto)
   Priekšmets
   Pieteikums par Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmuma C(2008) 3435 (galīgā red.) par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) 3. panta un 4. panta 2. un 3. punkta apvienoto noteikumu piemērošanas apturēšanu tiktāl, ciktāl tie skar prasītāju
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-119/14: Prasība, kas celta 2014. gada 18. februārī  – Carbio /Padome

text:
               19.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/24

         Prasība, kas celta 2014. gada 18. februārī – Carbio/Padome
   (Lieta T-119/14)
   2014/C 151/32
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) (Buenosairesa, Argentīna) (pārstāvji – J. Bellis un R. Luff, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV L 315, 2. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka iestādes esot pieļāvušas acīmredzamu kļūdu faktu novērtējumā, secinot, ka ir bijis sojas un sojas eļļas cenu izkropļojums, kas attaisno Antidempinga pamatregulas (1) 2. panta 5. punkta otrās daļas piemērošanu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta otrā daļa atbilstoši tam, kā šo tiesību normu šajā lietā izprot iestādes, nav piemērojama importam no PTO dalībnieces, jo tā nav saderīga ar PTO Antidempinga nolīgumu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka kaitējuma novērtējumā neesot ņemti vērā faktori, kas pārrauj cēloņsakarību starp apgalvoto kaitējumu un it kā par dempinga cenām veikto importu, tādējādi pārkāpjot Antidempinga pamatregulas 3. panta 7. punktu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.).


title: Lieta C-233/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. maijā iesniedza Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) – SIA “Oniors Bio”/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. maijā iesniedza Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) – SIA “Oniors Bio”/Valsts ieņēmumu dienests
   (Lieta C-233/15)
   (2015/C 245/14)
   Tiesvedības valoda – latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Administratīvā apgabaltiesa

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: SIA “Oniors Bio”

      Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai produkti, kuru no atsevišķām preču partijām izņemtie paraugu pārbaudes rezultāti neuzrāda denaturātu vai citu kaitīgu vielu klātbūtni, kas padara tos nelietojamus patēriņam, bet kuri saskaņā ar ražotāja sniegto informāciju nedrīkst tikt izmantoti pārtikā (pārtikas ražošanā un pārtikas apritē), jo preces ražošanas procesa īpatnību dēļ nevar tikt izslēgta kaitīgo vielu klātbūtne produktā, vispārīgi būtu kvalificējami ar kādu no Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I Pielikuma KN kodiem, kas paredzēts nepārtikas precēm, vai tomēr šādi produkti vispārīgi būtu kvalificējami ar kādu no KN kodiem, kas paredzēts pārtikas precēm?

               2)

               Kuriem kritērijiem Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I Pielikuma KN kodu piemērošanā un preces klasificēšanā, interpretējot jēdzienus “pārtikas prece” un “nepārtikas prece”, būtu piešķirama galvenā nozīme?

               3)

               Vai produkta izmantošanas mērķis var būt objektīvs preču klasifikācijas kritērijs Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I Pielikuma KN kodu piemērošanā un preces klasificēšanā?

               4)

               Vai Eiropas Savienības dalībvalsts kompetentās iestādes slēdziens, ka atbilstoši Eiropas Savienības un dalībvalsts tiesību aktiem, kas reglamentē pārtikas apriti, pieteicējas ievesto preci nedrīkstēs izmantot pārtikas apritē, jo tā ir nederīga lietošanai cilvēku uzturā, var tikt izmantots kā preču klasifikācijas kritērijs Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I Pielikuma KN kodu piemērošanā un preces klasificēšanā, interpretējot jēdzienu “nepārtikas prece”?

               5)

               Vai ražotāja sniegtā informācija par preces ražošanas tehnoloģisko procesu, kura dēļ nevar tikt izslēgta kaitīgo vielu klātbūtne produktā, var tikt izmantota kā preču klasifikācijas kritērijs Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I Pielikuma KN kodu piemērošanā un preces klasificēšanā, interpretējot jēdzienu “nepārtikas prece”?

               6)

               Kurām no klasificējamās preces fizikāli ķīmiskajām īpašībām ir galvenā nozīme Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I Pielikuma KN koda 1518 00 31 un KN koda 1517 90 91 pareizā interpretācijā un piemērošanā?

               7)

               Vai precei ar tādām fizikāli ķīmiskajām īpašībām, kādas ir konstatētas šajā lietā, vispārīgi būtu piemērojams Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I Pielikuma KN kods 1518 00 31?

      (1)  Padomes 1987. gada 23. jūlija Regula (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 2. nod., 2. sēj., 382. lpp.).


title: Lieta T-170/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 30. aprīļa spriedums – Beyond Retro /ITSB– S&K Garments ( “BEYOND VINTAGE” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Vārdiska preču zīme “BEYOND VINTAGE”  — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “BEYOND RETRO”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/21

         Vispārējās tiesas 2014. gada 30. aprīļa spriedums – Beyond Retro/ITSB– S&K Garments (“BEYOND VINTAGE”)
   (Lieta T-170/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Vārdiska preču zīme “BEYOND VINTAGE” - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “BEYOND RETRO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. pants)
   2014/C 194/27
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beyond Retro Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – S. Malynicz, barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – I. Harrington)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: S&K Garments, Inc. (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 30. janvāra lēmumu apvienotajās lietās R 493/2011–4 un R 548/2011–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Beyond Retro Ltd un S&K Garments, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 30. janvāra lēmumu apvienotajās lietās R 493/2011–4 un R 548/2011-4 daļā attiecībā uz precēm, kas ir aptvertas ar vārdisku preču zīmi “BEYOND VINTAGE” un ietilpst 18. un 25. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Beyond Retro Ltd atlīdzina vienu trešdaļu tiesāšanās izdevumu, kas lietas dalībniekiem radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā. ITSB sedz divas trešdaļas no minētajiem izdevumiem.

      (1)  OV C 194, 30.6.2012.


title: Lieta F-88/13: Prasība, kas celta 2013. gada 17. septembrī — ZZ/REA

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/39

         Prasība, kas celta 2013. gada 17. septembrī — ZZ/REA

   (Lieta F-88/13)
   2014/C 24/72
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvis — F. Frabetti, advokāts)

      Atbildētāja: Pētniecības izpildaģentūra (REA)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt prasītājas pieteikuma noraidījumu saistībā ar viņas mātes pielīdzināšanu apgādājamam bērnam saskaņā ar Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta 4. punktam

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt PMO.l lēmumu, kas paziņots 2012. gada 28. novembrī, ar kuru tika noraidīts prasītājas 2012. gada 20. jūlija pieteikums par viņas mātes pielīdzināšanu apgādājamam bērnam saskaņā ar Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta 4. punktu laikposmā no 2012. gada 1. novembra līdz 2013. gada 31. oktobrim;

               —

               piešķirt prasītājai atlīdzību EUR 1 000 apmērā, saglabājot tiesības grozīt un/vai palielināt šo summu, lai atlīdzinātu morālo kaitējumu, kas tai esot ticis nodarīts tās pieteikuma un pirmstiesas sūdzības noraidošu lēmumu ļaunprātīga un aizvainojoša rakstura dēļ;

               —

               piespriest aģentūrai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-379/15: Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 28. jūlija spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Association France Nature Environnement/Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2001/42/EK — Noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējums — Ar Savienības tiesībām nesaderīgs valsts tiesību akts — Tiesiskās sekas — Valsts tiesas pilnvaras uz laiku saglabāt dažas minētā tiesību akta sekas — LESD 267. panta trešā daļa — Pienākums vērsties Tiesā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu

text:
               26.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 350/11

         Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 28. jūlija spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Association France Nature Environnement/Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

   (Lieta C-379/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2001/42/EK - Noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējums - Ar Savienības tiesībām nesaderīgs valsts tiesību akts - Tiesiskās sekas - Valsts tiesas pilnvaras uz laiku saglabāt dažas minētā tiesību akta sekas - LESD 267. panta trešā daļa - Pienākums vērsties Tiesā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu)
   (2016/C 350/14)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Association France Nature Environnement

      Atbildētāji: Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               valsts tiesa, ja to ļauj valsts tiesības, izņēmuma kārtā, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, var laikā ierobežot dažas tādas valsts tiesību normas atzīšanas par prettiesisku sekas, kas ir tikusi pieņemta, neievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija Direktīvā 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu paredzētos pienākumus, ir īpaši tos, kas izriet no tās 6. panta 3. punkta, ar nosacījumu, ka šāds ierobežojums ir vajadzīgs ar vides aizsardzību saistītu primāro apsvērumu dēļ, ievērojot lietas, kuru tā izskata, īpašos apstākļus. Šī īpašā iespēja tomēr ir izmantojama tikai tad, ja ir ievēroti visi nosacījumi, kas izriet no 2012. gada 28. februāra sprieduma Inter-Environnement Wallonie un Terre wallonne (C-41/11, EU:C:2012:103), proti:

                           —

                           ja apstrīdētā valsts tiesību norma ir pareizs Savienības tiesību vides aizsardzības jomā transponēšanas pasākums;

                           —

                           ja jaunas valsts tiesību normas pieņemšana neļauj novērst videi nelabvēlīgu iedarbību, kas izriet no apstrīdētās valsts tiesību normas atcelšanas;

                           —

                           ja šīs tiesību normas atcelšanas rezultātā tiktu radīts juridisks vakuums attiecībā uz Savienības tiesību vides jomā transpozīciju, kas tai būtu vēl nelabvēlīgāk tādējādi, ka šāda atcelšana nozīmētu mazāku aizsardzību un tātad būtu pretrunā Savienības tiesību galvenajam mērķim, un

                           —

                           ja apstrīdētās valsts tiesību normas tiesisko seku saglabāšana izņēmuma kārtā attiecas tikai uz laiku, kas ir absolūti nepieciešams, lai veiktu pasākumus, kuri ļauj labot konstatēto prettiesiskumu;

               2)

               šobrīd Savienības tiesībās valsts tiesai, kuras nolēmumi vairs nav pārsūdzami, principā ir jāvēršas Tiesā prejudiciālā nolēmuma tiesvedībā, lai tā varētu izvērtēt, vai valsts tiesību normas, kas tikušas atzītas par Savienības tiesībām pretrunā esošām, izņēmuma kārtā uz laiku var tikt saglabātas, ņemot vērā primāros ar vides aizsardzību saistītos apsvērumus un ievērojot īpašos tās lietas apstākļus, ko izskata valsts tiesa. Minētā valsts tiesa no šā pienākuma ir atbrīvota tikai tad, ja tā ir pārliecināta (kas tai ir detalizēti jāpierāda), ka par tādu apstākļu interpretēšanu un piemērošanu, kas izriet no 2012. gada 28. februāra sprieduma Inter-Environnement Wallonie un Terre wallonne (C-41/11, EU:C:2012:103), nav nekādu saprātīgu šaubu.

      (1)  OV C 337, 12.10.2015.


title: Lieta T-450/08: Vispārējās tiesas 2012. gada 9. marta spriedums — Coverpla /ITSB — Heinz-Glas ( “Flacon” ) (Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo flakonu — Agrāks dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Agrāka dizainparauga izpaušana — Novitātes neesamība — Regulas (EK) Nr. 6/2002 5. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/13

         Vispārējās tiesas 2012. gada 9. marta spriedums — Coverpla/ITSB — Heinz-Glas (“Flacon”)
   (Lieta T-450/08) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo flakonu - Agrāks dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Agrāka dizainparauga izpaušana - Novitātes neesamība - Regulas (EK) Nr. 6/2002 5. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 126/25
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Coverpla (Nica, Francija) (pārstāvji — P. Greffe un M. Chaminade, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Heinz-Glas GmbH (Piesau, Vācija) (pārstāvis — M. Pütz-Poulalion, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju trešās padomes 2008. gada 7. jūlija lēmumu (lieta R 1411/2007-3) par Kopienas dizainparauga spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Heinz-Glas GmbH un Coverpla

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Coverpla atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 6, 10.01.2009.