title: Lieta C-256/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 25. maijā iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spānija) — David Barcenilla Fernández/Gerardo García S.L .

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 25. maijā iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spānija) — David Barcenilla Fernández/Gerardo García S.L.
   (Lieta C-256/10)
   ()
   2010/C 221/32
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: David Barcenilla Fernández

      Atbildētāja: Gerardo García S.L.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2003/10/EK (1) 3. pants, 5. panta 2. punkts, 6. un 7. pants ir interpretējami tādējādi, ka uzņēmums, kura darba ņēmēju dienas trokšņa ekspozīcijas līmenis ir lielāks par 85 dbA (kas ir mērīts, neņemot vērā dzirdes aizsardzības līdzekļu ietekmi), izpilda minētajā direktīvā noteiktos preventīvos pienākumus attiecībā uz darba materiālajiem apstākļiem, izdalot šiem darba ņēmējiem tādus dzirdes aizsardzības līdzekļus, ka, ņemot vērā šo līdzekļu nodrošināto aizsardzību, šo darba ņēmēju dienas trokšņa ekspozīcijas līmenis samazinās zem 80 dbA?

               2)

               Vai Direktīvas 2003/10/EK 5. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādejādi, ka “tehnisko un/vai organizatorisko pasākumu programma”, kas ir jānosaka uzņēmumam, kura darba ņēmēju dienas trokšņa ekspozīcijas līmenis ir lielāks par 85 dbA (kas ir mērīts, neņemot vērā dzirdes aizsardzības līdzekļu ietekmi), mērķis ir samazināt trokšņa ekspozīcijas līmeni zem 85 dbA?

               3)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Direktīva 2003/10/EK ir interpretējama tādējādi, ka tai ir pretrunā tāda valsts tiesību norma vai tiesu prakse, ar kuru uzņēmums tiek atbrīvots no pienākuma maksāt kompensāciju naudā, kas principā ir maksājama darba ņēmējiem, kuru dienas trokšņa ekspozīcijas līmenis ir lielāks par 85 dbA, par to, ka tas šiem darba ņēmējiem izsniedz dzirdes aizsardzības līdzekļus, kuru iedarbības dēļ dienas trokšņa ekspozīcijas līmenis samazinās zem 80 dbA?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 6. februāra Direktīva 2003/10/EK par veselības un drošības minimālajām prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu darba vides riskiem, ko rada fizikāli faktori (troksnis) (septiņpadsmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta izpratnē) (OV L 42, 38. lpp.).


title: Lieta T-426/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 23. septembra spriedums – L'Oréal/ITSB – Cosmetica Cabinas (“AINHOA”) Kopienas preču zīme — Atcelšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “AINHOA” — Preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Forma, kas atšķiras elementos, kuri nemaina atšķirtspēju

text:
               23.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/35

         Vispārējās tiesas 2015. gada 23. septembra spriedums – L'Oréal/ITSB – Cosmetica Cabinas (“AINHOA”)
   (Lieta T-426/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Atcelšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “AINHOA” - Preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Forma, kas atšķiras elementos, kuri nemaina atšķirtspēju)
   (2015/C 389/36)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: L'Oréal (Parīze, Francija) (pārstāvji – M. H. Granado Carpenter un M. L. Polo Carreño, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – O. Mondéjar Ortuño un A. Schifko)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Spānija) (pārstāvji – L. Montoya Terán un J. B. Devaureix, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2013. gada 6. jūnija lēmumu lietā R 1642/2012–1 saistībā ar atcelšanas procesu starp L’Oréal un Cosmetica Cabinas, SL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               L’Oréal atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 304, 19.10.2013.


title: Lieta T-496/08: Prasība, kas celta 2008. gada 14. novembrī — Ryanair /Komisija

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/41

         Prasība, kas celta 2008. gada 14. novembrī — Ryanair/Komisija
   (Lieta T-496/08)
   (2009/C 32/80)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ryanair Ltd, Dublina (Īrija) (pārstāvji — E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               saskaņā ar EKL 230. un 231. pantu atzīt, ka Komisijas netiešais lēmums, ar ko ir atteikta piekļuve dokumentiem, kuriem prasītājs ir lūdzis piekļūt, iesniedzot 2008. gada 25. jūnija pieteikumu, nav spēkā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājam radušies tiesvedībās; un

               —

               veikt citus pasākumus, ko Pirmās instances tiesa uzskatītu par piemērotiem.

         Pamati un galvenie argumenti
   Iesniedzot šo prasības pieteikumu, prasītājs vēlas panākt, ka tiek atcelts Komisijas netiešais lēmums, ar ko ir noraidīts atbilstoši Regulai Nr. 1049/2001 (1) izteiktais prasītāja lūgums piekļūt dokumentiem par valsts atbalsta procedūrām, kas attiecas uz iespējamu valsts atbalstu, kurš piešķirts, panākot vienošanos ar Berlīnes Šēnfeldas [Berlin-Schönefeld] lidostas pārvaldītāju.
   Prasītāja norādītie pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir norādīti lietā T-494/08 Ryanair/Komisija.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta C-173/06: Tiesas (trešā palāta) 2007. gada 18. oktobra spriedums [ Commissione tributaria regionale di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — Agrover srl / Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova (Kopienas Muitas kodekss — Procedūra ievešana pārstrādei — Asociācijas līgums — Rīsu iepriekšēja izvešana uz trešo valsti, ar kuru ir noslēgts nolīgums par muitas tarifa preferenču režīmu — Muitas kodeksa 216. pants — Ievedmuitas nodokļu vēlāka iekasēšana — Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts)

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/14

         Tiesas (trešā palāta) 2007. gada 18. oktobra spriedums [Commissione tributaria regionale di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — Agrover srl/Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova

   (Lieta C-173/06) (1)

   (Kopienas Muitas kodekss - Procedūra “ievešana pārstrādei’ - Asociācijas līgums - Rīsu iepriekšēja izvešana uz trešo valsti, ar kuru ir noslēgts nolīgums par muitas tarifa preferenču režīmu - Muitas kodeksa 216. pants - Ievedmuitas nodokļu vēlāka iekasēšana - Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts)
   (2007/C 315/22)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Commissione tributaria regionale di Genova
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Agrover srl

      Atbildētāja: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Commissione tributaria regionale di Genova — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.) 216. un 220. panta interpretācija — Rīsi, kas procedūras “ievešana pārstrādei” ietvaros izvesti uz trešo valsti, ar kuru ir noslēgts nolīgums par muitas tarifa preferenču režīmu — Muitas nodokļa piemērošana kompensācijas preču, kas ievestas no valsts, ar kuru nav noslēgts nolīgums par muitas tarifa preferenču režīmu, ievešanas laikā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               216. pants Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra Regulu (EK) Nr. 2700/2000, ir piemērojams darbībām, kas veiktas minētās regulas 115. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētajā procedūrā “ievešana pārstrādei”, kurās kompensācijas preces ir izvestas ārpus Eiropas Kopienas pirms ievedamo preču ievešanas;

               2)

               gadījumā, ja, noslēdzot darbību, kas veikta procedūrā “ievešana pārstrādei” (neuzlikšanas sistēma), veicot līdzvērtīgas kompensācijas preces ievešanu un iepriekšēju izvešanu, kompetentās iestādes, pamatojoties uz 216. pantu Regulā Nr. 2913/92, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 2700/2000, nav iebildušas pret atbrīvojuma no ievedmuitas nodokļa piemērošanu ārpuskopienas izcelsmes preces ievešanai, tām ir jāatsakās no minētā ievedmuitas nodokļa vēlākas iegrāmatošanas atbilstoši minētās regulas 220. panta 2. punkta b) apakšpunktam, ja ir izpildīti trīs kumulatīvi nosacījumi. Pirmkārt, nodoklis nav iekasēts pašu kompetento iestāžu kļūdas dēļ, otrkārt, kompetento iestāžu pieļautā kļūda ir tāda rakstura, ka nebija iespējams saprātīgi sagaidīt, ka persona, kas ir atbildīga par samaksu un kas darbojas labā ticībā, to atklās, un, visbeidzot, ka persona, kas ir atbildīga par samaksu, ir ievērojusi visus spēkā esošajā tiesiskajā regulējumā ietvertos noteikumus par muitas deklarāciju. Iesniedzējtiesai, ņemot vērā visus tajā izskatāmās lietas konkrētos apstākļus un it īpaši prasītāja pamata lietā iesniegtos pierādījumus šajā sakarā, ir jāizvērtē, vai tas tā ir pamata lietā.

      (1)  OV C 143, 17.6.2006.


title: Lieta F-95/09: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 8. februāra spriedums — Skareby /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Psiholoģiska vardarbība no priekšnieka puses — Civildienesta noteikumu 12.a pants un 24. pants — Lūgums sniegt palīdzību — Saprātīgs termiņš — Termiņa sākums — Ilgums)

text:
               26.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/13

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 8. februāra spriedums — Skareby/Komisija
   (Lieta F-95/09) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Psiholoģiska vardarbība no priekšnieka puses - Civildienesta noteikumu 12.a pants un 24. pants - Lūgums sniegt palīdzību - Saprātīgs termiņš - Termiņa sākums - Ilgums)
   2011/C 95/21
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Carina Skareby (Louvain, Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un J. Baquero Cruz)

      Priekšmets

   Prasība, kas celta par Komisijas lēmumu, ar kuru noraidīts prasītājas lūgums uzsākt administratīvu izmeklēšanu, lai konstatētu psiholoģisku vardarbību, kuras dēļ viņa esot cietusi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Komisijas 2009. gada 4. marta Lēmumu atteikt sākt administratīvu izmeklēšanu par faktiem saistībā ar psiholoģisku vardarbību, kuru esot īstenojis viens no bijušajiem Skareby priekšniekiem;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 24, 30.1.2010., 81. lpp.


title: Lieta C-243/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. maijā iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) – Lesoochranárske zoskupenie VLK/Obvodný úrad Trenčín

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. maijā iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) – Lesoochranárske zoskupenie VLK/Obvodný úrad Trenčín

   (Lieta C-243/15)
   (2015/C 279/22)
   Tiesvedības valoda – slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Atbildētājs: Obvodný úrad Trenčín

      Piedaloties: Biely potok, a.s.

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai ir iespējams nodrošināt Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā nostiprinātās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu gadījumā, kad, kā tiek apgalvots, ir pārkāptas tiesības uz augstu vides aizsardzības līmeni, kas attiecībā uz Eiropas Savienību ir īstenotas galvenokārt ar Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvu 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (1), un it īpaši tiesības sekmēt plašas sabiedrības viedokļa noskaidrošanu attiecībā uz projektu, kas var būtiski ietekmēt Eiropas ekoloģiskajā tīklā NATURA 2000 koncentrētās īpaši aizsargājamās dabas teritorijas, kā arī tiesības, uz kurām prasītāja kā bezpeļņas apvienība, kas valsts līmenī darbojas vides aizsardzības jomā, atsaucas atbilstoši Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem 9. pantam un robežās, kas norādītas Eiropas Savienības Tiesas 2011. gada 8. marta spriedumā C-240/09, arī tad, ja valsts tiesa izbeidz lietas izskatīšanu strīdā par tāda lēmuma pārskatīšanu, ar kuru šai apvienībai atteikts atzīts tās kā dalībnieka statusu administratīvajā procesā par atļaujas izsniegšanu, kā tas ir pamatlietā, un mudina šo apvienību celt prasību par to, ka tā nav pielaista šajā administratīvajā procesā?

      (1)  OV L 206, 7. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā: 15. nod., 2. sēj., 102. lpp.


title: Lieta C-230/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 20. maijā iesniedza Rechtbank Den Haag (Nīderlande) – Brite Strike Technologies Inc./Brite Strike Technologies SA

text:
               3.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 254/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 20. maijā iesniedza Rechtbank Den Haag (Nīderlande) – Brite Strike Technologies Inc./Brite Strike Technologies SA

   (Lieta C-230/15)
   (2015/C 254/11)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Den Haag

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Brite Strike Technologies Inc.

      Atbildētāja: Brite Strike Technologies SA

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai [Beniluksa Konvencija par intelektuālo īpašumu (preču zīmes un dizains)] (Gerechtshof Den Haag2013. gada 26. novembra sprieduma 28.–34. punktā uzskaitīto iemeslu dēļ) ir uzskatāma par vēlāku nolīgumu, un tādējādi Konvencijas 4.6 pants nav uzskatāms par konkrētas jomas regulējumu Regulas Nr. 44/2001 (1) 71. panta izpratnē?
               Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša:

               2)

               Vai no Regulas Nr. 44/2001 22. panta 4. punkta izriet, ka starptautiskā jurisdikcija izskatīt attiecīgo lietu ir kā Beļģijas, tā arī Nīderlandes un Luksemburgas tiesām?

               3)

               Ja nē, tad kā šādā gadījumā kā pamatlietā, ir jānosaka, vai starptautiskā jurisdikcija ir Beļģijas, Nīderlandes vai Luksemburgas tiesām? Vai šīs (konkrētākās) starptautiskās jurisdikcijas noteikšanas nolūkā (tomēr) var piemērot Konvencijas 4.6 pantu?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.).


title: Lieta C-562/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesverwaltungsgericht (Vācija) 2008. gada 19. decembra rīkojumu — Müller Fleisch GmbH / Land Baden-Württemberg

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesverwaltungsgericht (Vācija) 2008. gada 19. decembra rīkojumu — Müller Fleisch GmbH/Land Baden-Württemberg

   (Lieta C-562/08)
   (2009/C 69/36)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesverwaltungsgericht
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Müller Fleisch GmbH

      Atbildētājs: Land Baden-Württemberg

      Piedaloties: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

   Prejudiciālais jautājums
   Vai 6. panta 1. punkts, skatot to kopā ar III pielikuma A nodaļas I daļu Regulā (EK) Nr. 999/2001 (1), kas grozīta ar Komisijas 2001. gada 22. jūnija Regulu (EK) Nr. 1248/2001 (2), ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj pienākuma veikt pārbaudi attiecināšanu uz visiem vairāk nekā 24 mēnešus veciem liellopiem, kā tas paredzēts 2000. gada 1. decembraBSE-Untersuchungsverordnung [GSE pārbaudes noteikumos] (BGBl I, 1659. lpp.), kas grozīti ar 2001. gada 25. janvāra noteikumiem (BGBl I, 164. lpp.)?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regula (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (OV L 147, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2001. gada 22. jūnija Regula (EK) Nr. 1248/2001, ar ko groza III, X un XI pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 999/2001 attiecībā uz transmisīvo sūkļveida encefalopātiju epidemioloģisko uzraudzību un pārbaudēm (OV L 173, 12. lpp.).


title: Lieta T-48/11: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – British Airways/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Eiropas kravu gaisa pārvadājumu tirgus — Nolīgumi un saskaņotas darbības attiecībā uz vairākiem kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenas elementiem (degvielas piemaksas un drošības piemaksas noteikšana un atteikums maksāt komisijas maksu par piemaksām) — LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants un Eiropas Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. pants — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/37

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – British Airways/Komisija
   (Lieta T-48/11) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Eiropas kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Nolīgumi un saskaņotas darbības attiecībā uz vairākiem kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenas elementiem (degvielas piemaksas un drošības piemaksas noteikšana un atteikums maksāt komisijas maksu par piemaksām) - LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants un Eiropas Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. pants - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 048/41)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: British Airways plc (Harmondsworth, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – sākotnēji K. Lasok, QC, R. O’Donoghue, barrister, un B. Louveaux, solicitor, vēlāk – R. O’Donoghue, B. Louveaux un J. Turner, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji N. Khan, S. Noë un N. von Lingen, pārstāvji, kuriem sākotnēji palīdz B. Doherty, vēlāk – A. Bates, barristers, pēc tam – N. Khan un A. Dawes, pārstāvji, kuriem palīdz A. Bates)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2010. gada 9. novembra Lēmumu C(2010) 7694, galīgā redakcija, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2010. gada 9. novembra Lēmumu C(2010) 7694, galīgā redakcija, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl Eiropas Komisija tajā, pirmkārt, atzina, ka British Airways plc, pirmām kārtām, piedalījās atteikumā maksāt komisijas maksu, otrām kārtām, no 2001. gada 22. janvāra līdz 2001. gada 1. oktobrim bija pārkāpis LESD 101. pantu, Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) līguma 53. pantu un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. pantu un, trešām kārtām, bija piedalījies šo tiesību normu pārkāpumos saistībā ar no Honkongas (Ķīna), Japānas, Indijas, Taizemes, Singapūras, Dienvidkorejas un Brazīlijas veiktajiem kravu pārvadājumu pakalpojumiem, un, otrkārt, uzlika tam naudas sodu;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina British Airways tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 12.3.2011.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 21. jūlijā lietā C-515/03 (Finanzgericht Hamburg lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH pret Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Lauksaimniecība — Kopējā tirgus organizācija — Eksporta ierobežojumi — Piešķiršanas nosacījumi — Produkta imports uz galamērķa trešo valsti — Jēdziens — Muitas formalitātes, nododot preci patēriņam trešajā valstī — Būtiska apstrāde vai pārstrāde — Reimports Kopienā — Tiesību ļaunprātīga izmantošana)

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/15

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 21. jūlijā
   lietā C-515/03 (Finanzgericht Hamburg lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH pret Hauptzollamt Hamburg-Jonas
       (1)

   (Lauksaimniecība - Kopējā tirgus organizācija - Eksporta ierobežojumi - Piešķiršanas nosacījumi - Produkta imports uz galamērķa trešo valsti - Jēdziens - Muitas formalitātes, nododot preci patēriņam trešajā valstī - Būtiska apstrāde vai pārstrāde - Reimports Kopienā - Tiesību ļaunprātīga izmantošana)
   (2005/C 217/28)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-515/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Finanzgericht Hamburg (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 12. novembrī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 9. decembrī, tiesvedībā
         Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH
       pret
         Hauptzollamt Hamburg-Jonas
      , Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši Ž.-P. Puisošē [J.-P. Puissochet] (referents), S. fon Bārs [S. von Bahr], J. Malenovskis [J. Malenovský] un U. Lehmuss [U. Lõhmus], ģenerāladvokāts D. Ruiss-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretāre K. Štranca [K. Sztranc], 2005. gada 21. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   17. panta 3. punktā Komisijas 1987. gada 27. novembra Regulā (EEK) Nr. 3665/87, ar kuru nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem, ko jo īpaši attiecībā uz vajadzīgiem piemērojumiem par Urugvajas kārtas Lauksaimniecības nolīguma ieviešanu groza Komisijas 1995. gada 19. jūnija Regula (EK) Nr. 1384/95, izvirzītais priekšnosacījums diferencētas eksporta kompensācijas saņemšanai, proti, muitas formalitāšu veikšanai nolūkā attiecīgo produktu laist brīvā apgrozībā galamērķa trešajā valstī ir izpildīts tad, ja šis produkts pēc ievedmuitas samaksas šajā valstī ir pakļauts būtiskai apstrādei vai pārstrādei Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 24. panta izpratnē pat tad, ja produkts, kas iegūts šīs apstrādes vai pārstrādes rezultātā, ir reeksportēts Kopienā, par to šajā valstī saņemot kompensāciju sakarā ar samaksāto muitu un samaksājot ievedmuitu par ievešanu Kopienā.
   Šādos apstākļos eksporta kompensācijas atmaksu tāpat var prasīt arī tad, ja valsts tiesa uzskata, ka saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu ir iesniegti pierādījumi par eksportētāja ļaunprātīgu rīcību.

      (1)  OV C 59, 06.03.2004.


title: Lieta T-74/04: Pirmās instances tiesas  2006. gada 22. februāra  spriedums —  Nestlé  pret ITSB (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Grafiskas Kopienas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu  QUICKY , reģistrācijas pieteikums — Agrākas grafiskas Kopienas, valsts un starptautiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu  Quick  — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes  QUICKIES  — Sajaukšanas iespēja — Reģistrācijas atteikums — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/11

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 22. februāra spriedums — Nestlé pret ITSB
   (Lieta T-74/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Grafiskas Kopienas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “QUICKY”, reģistrācijas pieteikums - Agrākas grafiskas Kopienas, valsts un starptautiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “Quick” - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “QUICKIES” - Sajaukšanas iespēja - Reģistrācijas atteikums - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2006/C 96/21)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki
   Prasītāja: Société des produits Nestlé SA, Vevey (Šveice) (pārstāvji — J. Evrard un P. Péters, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Foliards-Mongirāls [A. Folliard-Monguiral])
   Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Quick restaurants SA, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — É. De Gryse un D. Moreau, avocats)
   Priekšmets
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2003. gada 17. decembra lēmumu lietā R 922/2001-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Société des produits Nestlé SA un Quick restaurants SA

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 94, 17.4.2004.


title: Lieta C-260/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 16. maijā iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA “Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki” Geniko Nosokomeio Athinon “Georgios Gennimatas”, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), “Oi Agioi Anargyroi”

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/31

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 16. maijā iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA “Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki” Geniko Nosokomeio Athinon “Georgios Gennimatas”, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), “Oi Agioi Anargyroi”

   (Lieta C-260/17)
   (2017/C 239/39)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Symvoulio tis Epikrateias

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)

      Atbildētāji: GNA “Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki” Geniko Nosokomeio Athinon “Georgios Gennimatas”, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), “Oi Agioi Anargyroi”

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar Direktīvas 2014/24 (1) 10. panta g) punktu, lai kādu līgumu kvalificētu kā “darba līgumu”, ir pietiekami, ka tas ir tāds darba līgums, kas ietver pakļautības attiecības, vai tomēr tādam līgumam ir jābūt ar specifiskām pazīmēm (piemēram, attiecībā uz darba veidu, parakstīšanas nosacījumiem, kandidātu kvalificēšanas un viņu atlases procedūras elementiem), tā, ka ikviena darbinieka atlase tiek veikta pēc tam, kad darba devējs ir individuāli izvērtējis un subjektīvi novērtējis viņa personību? Vai uz noteiktu laiku slēgti darba līgumi, kas noslēgti, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, tādiem kā kandidāta bezdarba laikposms, agrākā pieredze vai nepilngadīgo bērnu skaits, vispirms formāli pārbaudot attaisnojošos dokumentus un atbilstoši iepriekš noteiktai punktu piešķiršanas atkarībā no minētajiem kritērijiem procedūrai, kādi ir Likuma Nr. 4430/2016 63. pantā minētie līgumi, var tikt uzskatīti par “darba līgumiem” Direktīvas 2014/24 10. panta g) punkta nozīmē?

               2)

               Vai saskaņā ar Direktīvas 2014/24 noteikumiem (1. panta 4. punkts, 18. panta 1. un 2. punkts, 19. panta 1. punkts, 32. un 57. pants, lasot tos kopā ar preambulas 5. apsvērumu), Līguma par Eiropas Savienības darbību noteikumiem (49. un 56. pants) un Pamattiesību hartas noteikumiem (16. un 52. pants), kā arī vienlīdzīgas attieksmes, pārskatāmības un samērīguma principu valsts iestādēm ir atļauts – un, ja tā, tad ar kādiem nosacījumiem – izmantot citus līdzekļus, tostarp darba līgumus, nevis publisko iepirkumu, lai izpildītu savus uzdevumus sabiedrības interesēs, – ja tāda izmantošana nevis izraisa pastāvīgu publiskā pakalpojuma organizēšanu, bet gan – kā gadījumā, kas noteikts ar Likuma Nr. 4430/2016 63. pantu – notiek noteiktu laikposmu un lai rīkotos ārkārtas apstākļos, kā arī tādu iemeslu dēļ, kurus var attiecināt uz konkurences efektivitāti vai uz uzņēmumu, kuri darbojas publiskā iepirkuma tirgū, darbības tiesiskumu? Vai tādus apsvērumus un apstākļus kā neiespējamība bez šķēršļiem īstenot publisko iepirkumu vai vēlme panākt lielāku saimniecisko ieguvumu salīdzinājumā ar (to, kas būtu iespējams ar) publisko iepirkumu, var uzskatīt par primāriem vispārējo interešu apsvērumiem, kuri attaisno tāda pasākuma veikšanu, kura dēļ publiskā iepirkuma nozarē uzņēmējdarbībai tiks nodarīts apjoma un ilguma ziņā būtisks ierobežojums?

               3)

               Vai pret valsts iestādes lēmumu, kādi ir pamatlietā apstrīdētie lēmumi, par līgumu, kas it kā neietilpst Direktīvas 2014/24 piemērošanas jomā (piemēram, tāpēc, ka tas ir “darba līgums”), nav iespējas izmantot Direktīvā 89/665 noteikto tiesību aizsardzību tiesā, kas definēta tās 1. pantā, tā spēkā esošajā redakcijā, ja prasību ceļ saimnieciskās darbības veicējs, kuram ir likumīga interese, lai viņam tiktu piešķirtas tiesības slēgt valsts līgumu par tādu pašu priekšmetu, un kurš apgalvo, ka Direktīva 2014/24 prettiesiski nav tikusi īstenota tāpēc, ka tika uzskatīts, ka tā nav piemērojama?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. februāra Direktīva 2014/24/ES par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.).


title: Lieta C-14/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 11. janvārī iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Nickel Institute/Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/38

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 11. janvārī iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Nickel Institute/Secretary of State for Work and Pensions

   (Lieta C-14/10)
   2010/C 63/61
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Nickel Institute

      Atbildētājs: Secretary of State for Work and Pensions

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Komisijas Direktīva 2008/58/EK (1) un/vai Komisijas Regula (EK) Nr. 790/2009 (2) tiktāl, ciktāl to mērķis ir klasificēt vai pārklasificēt niķeļa karbonātus attiecīgajam galarezultātam, nav spēkā, jo:

                           a)

                           klasifikācijas tika veiktas bez atbilstoša niķeļa karbonātu būtisko īpašību novērtējuma saskaņā ar kritērijiem un prasībām, kas ir noteiktas Direktīvas 67/548/EEK (3) VI pielikumā;

                           b)

                           netika atbilstoši izvērtēts, vai niķeļa karbonātu būtiskās īpašības var radīt risku, normāli rīkojoties vai lietojot, kā to pieprasa Direktīvas 67/548/EEK VI pielikuma 1.1. un 1.2. sadaļa;

                           c)

                           nebija izpildīti nosacījumi, lai izmantotu Direktīvas 67/548/EEK 28. pantā noteikto procedūru;

                           d)

                           klasifikācija bija nepieļaujami pamatota ar paziņojumu par atkāpi, kurš tika sagatavots kompetentas iestādes veiktās riska novērtēšanas nolūkam saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 793/93 (4), un/vai

                           e)

                           netika sniegts klasifikāciju pamatojums, kā tas ir noteikts EKL 253. pantā?

               2)

               Vai Komisijas Direktīva 2009/2/EK (5) un/vai Komisijas Regula (EK) Nr. 790/2009 nav spēkā tiktāl, ciktāl to mērķis ir klasificēt vai pārklasificēt niķeļa hidroksīdus un sagrupētās niķeļa vielas (kopā tekstā — “apstrīdētās niķeļa vielas”) iepriekš minētajā nolūkā, jo:

                           a)

                           klasifikācijas tika veiktas nevis pēc atbilstoša apstrīdēto niķeļa vielu būtisko īpašību novērtējuma saskaņā ar kritērijiem un prasībām, kas ir noteiktas Direktīvas 67/548/EEK VI pielikumā, bet pēc konkrētām analoģijas metodēm;

                           b)

                           netika atbilstoši izvērtēts, vai apstrīdēto niķeļa vielu būtiskās īpašības var radīt risku, normāli rīkojoties vai lietojot, kā to pieprasa Direktīvas 67/548/EEK VI pielikuma 1.1. un 1.2. sadaļa, un/vai

                           c)

                           nebija izpildīti nosacījumi, lai izmantotu Direktīvas 67/548/EEK 28. pantā noteikto procedūru?

               3)

               Vai Komisijas Regula (EK) Nr. 790/2009 nav spēkā tiktāl, ciktāl tā attiecas uz niķeļa karbonātiem un apstrīdētajām niķeļa vielām, jo:

                           a)

                           nebija izpildīti nosacījumi, lai izmantotu Regulas (EK) Nr. 1278/2008 (6) 53. pantā noteikto procedūru, un/vai

                           b)

                           klasifikācija Regulas (EK) Nr. 1278/2008 VI pielikuma tabulā 3.2. tika veikta, nevis atbilstoši izvērtējot niķeļa karbonātu un apstrīdēto niķeļa vielu būtiskās īpašības saskaņā ar kritērijiem un datu prasībām, kas ir noteiktas Regulas (EK) Nr. 1278/2008 I pielikumā, bet gan piemērojot Regulas (EK) Nr. 1278/2008 VII pielikumu?

      (1)  Komisijas 2008. gada 21. augusta Direktīva 2008/58/EK, ar ko 30. reizi groza Padomes Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, lai to pielāgotu tehnikas attīstībai (Dokuments attiecas uz EEZ)
   OV L 246, 1. lpp.

      (2)  Komisijas 2009. gada 10. augusta Regula (EK) Nr. 790/2009 par grozījumiem, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (Dokuments attiecas uz EEZ)
   OV L 235, 1. lpp.

      (3)  Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīva 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu
   OV 196, 1. lpp.

      (4)  Padomes 1993. gada 23. marta Regula (EEK) Nr. 793/93 par esošo vielu riska faktoru novērtējumu un kontroli
   OV L 84, 1. lpp.

      (5)  Komisijas 2009. gada 15. janvāra Direktīva 2009/2/EK, ar ko, pielāgojot tehnikas attīstībai, 31. reizi groza Padomes Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (Dokuments attiecas uz EEZ)

      OV L 11, 16.01.2009., 6. lpp.

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu un ar ko groza un atceļ Direktīvas 67/548/EEK un 1999/45/EK un groza Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (Dokuments attiecas uz EEZ)
   OV L 353, 1. lpp.


title: Lieta F-90/14: Prasība, kas celta 2014. gada 4. septembrī  – ZZ /Eiropas Komisija

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/39

         Prasība, kas celta 2014. gada 4. septembrī – ZZ/Eiropas Komisija
   (Lieta F-90/14)
   (2014/C 448/49)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – Hans-Robert Ilting, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība, pirmkārt, atcelt lēmumu no 2013. gada 1. septembra nepiešķirt prasītājam apgādājamā bērna pabalstu, jo viņa bērns Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta izpratnē vairs neiegūst “vispārizglītojošo vai profesionālo izglītību” un, otrkārt, uzdot viņa darba devējam turpināt piešķirt šo pabalstu un atlīdzināt viņam visus izdevumus saistībā ar viņa meitas slimību ar atpakaļejošu spēku no 2013. gada 1. septembra.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētājas 2014. gada 5. jūnija lēmumu, lieta HR.D.2/AS/ac/Ares(2014), par viņa 2014. gada 12. februārī HR.D.2 – “Sūdzību un procesa pārraudzības struktūrvienībā” ar Nr. R/227/14 reģistrēto sūdzību;

               —

               iecēlējinstitūcijai noteikt pienākumu atzīt viņa meitu nepārtraukti un ar atpakaļejošu spēku no 2013. gada 1. septembra par bērnu, kas mācās skolā un kam ir tiesības uz uzturu, un šī iemesla dēļ turpināt maksāt par viņa meitu nepārtraukti un ar atpakaļejošu spēku no 2013. gada 1. septembra apgādājamā bērna pabalstu, kā arī atlīdzināt saistībā ar viņa meitu radušos izdevumus slimības gadījuma dēļ nepārtraukti un ar atpakaļejošu spēku no 2013. gada 1. septembra.


title: Lieta C-41/08: Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 4. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 86/378/EEK un Direktīva 96/97/EK — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm — Nepilnīga transponēšana)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/9

         Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 4. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-41/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 86/378/EEK un Direktīva 96/97/EK - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm - Nepilnīga transponēšana)
   (2009/C 19/14)
   Tiesvedības valoda — čehu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. van Beek un P. Ondrůšek)

      Atbildētāja: Čehijas Republika (pārstāvis — M. Smolek)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvas 86/378/EEK par vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā arodnodrošinājuma sistēmā (OV L 225, 40. lpp.) un Padomes 1996. gada 20. decembra Direktīvas 96/97/EK, ar ko groza Direktīvu 86/378/EEK par vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā arodnodrošinājuma sistēmās (OV L 46, 20. lpp.), netransponēšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               paredzētajā termiņā nepieņemot visus normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvas 86/378/EEK par vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā arodnodrošinājuma sistēmā un Padomes 1996. gada 20. decembra Direktīvas 96/97/EK, ar ko groza Direktīvu 86/378, prasības, Čehijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai paredzēti šajās direktīvās un Akta par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, 54. pantā;

               2)

               Čehijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 92, 12.4.2008.


title: Lieta C-387/06: Prasība, kas celta 2006. gada 19. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/27

         Prasība, kas celta 2006. gada 19. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku
   (Lieta C-387/06)
   (2006/C 294/46)
   Tiesvedības valoda — somu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Huttunen un M. Shotter)

      Atbildētāja: Somijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               konstatēt, ka Somijas Republika ir pārkāpusi 8. panta 1. punktu un 2. punkta b) apakšpunktu un 3. punkta c) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (1), kā arī 8. panta 1. un 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (2), Viestintämarkkinalaki (Likums par telekomunikāciju tirgu) 43. pantā ierobežojot valsts regulējošās iestādes pilnvaras reglamentēt telefona zvanu pārraidi no fiksētā tīkla uz mobilo sakaru tīklu;

               —

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai beidzās 2003. gada 24. jūlijā.

      (1)  OV L 108, 33. lpp.

      (2)  OV L 108, 7. lpp.


title: Lieta F-117/15: Prasība, kas celta 2015. gada 18. augustā – ZZ/F4E

text:
               5.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/37

         Prasība, kas celta 2015. gada 18. augustā – ZZ/F4E

   (Lieta F-117/15)
   (2015/C 328/36)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāve – A. Asmaryan Degtyareva, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas kopuzņēmums ITER un kodolsintēzes enerģētikas attīstības vajadzībām (F4E)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Eiropas kopuzņēmuma ITER un kodolsintēzes enerģētikas attīstības vajadzībām [(turpmāk tekstā – “Fusion for Energy”)] pieņemto lēmumu par prasītāja neiekļaušanu atlases procedūras F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 iznākumā sagatavotajā rezerves sarakstā un atzīt par spēkā neesošu šo atlases procedūru, kā arī atcelt izraudzīto kandidātu iecelšanu ieņemamajos amatos

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Fusion for Energy rīkoto atlases procedūru F4E/CA/STIFGIV/2015/001 izmaksu kontroliera (“Cost control support officer”) amatiem;

               —

               atzīt par spēkā neesošu rezerves sarakstu, ko atbildētāja sagatavojusi rīkotās atlases procedūras iznākumā;

               —

               atzīt par spēkā neesošu gan izraudzīto kandidātu iecelšanu ieņemamajos amatos, gan Fusion for Energy atlases komisijas piedāvāto un tās direktora izraudzīto kandidātu stāšanos amatā;

               —

               noteikt, ka jārīko jauna procedūra izmaksu kontroliera amatu kandidātu atlasei;

               —

               noteikt, ka jaunajā izmaksu kontroliera amata kandidātu atlases procedūrā jāiekļauj rakstisks pārbaudījums un tālab, lai varētu izraudzīties kandidātus, šī procedūra jārīko uzreiz;

               —

               atzīt par netaisnīgu un spēkā neesošu iespēju atlases procedūrā nerīkot rakstisku pārbaudījumu, ko šajā lietā aplūkotās situācijas dēļ atbildētāja paredzējusi Kandidātu ceļvedī (“Guide for Applicants”);

               —

               uzdot veikt jebkādus pasākumus, ko Civildienesta tiesa uzskatītu par vajadzīgiem, lai atbilstoši gan 2015. gada 5. februārī publicētā Paziņojuma par amata vakanci (“Vacancy Notice”) noteikumiem, gan šajā paziņojumā norādītā Kandidātu ceļvedī (“Guide for Applicants”) izklāstītajiem noteikumiem atkārtoti rīkotu atlases procedūru, kurā obligāti jāiekļauj gan mutisks, gan rakstisks pārbaudījums;

               —

               piespriest atbildētājai Fusion for Energy atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Tiesas spriedums (Tiesas plēnums) 2004. gada 29. jūnija lietā C-110/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Eiropas Savienības Padomi (Portugāles valdības atbalsts cūku audzētājiem — Atbalsts nolūkā ļaut atmaksāt par nesaderīgiem ar kopējo tirgu atzītus atbalstus — Padomes lēmums par šāda atbalsta atzīšanu par saderīgu ar kopējo tirgu — Nelikumība – EKL 88. panta 2. punkta trešā daļa — Tiesvedības valoda: franču)

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (Tiesas plēnums)
   2004. gada 29. jūnija
   lietā C-110/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Eiropas Savienības Padomi (1)

   (Portugāles valdības atbalsts cūku audzētājiem - Atbalsts nolūkā ļaut atmaksāt par nesaderīgiem ar kopējo tirgu atzītus atbalstus - Padomes lēmums par šāda atbalsta atzīšanu par saderīgu ar kopējo tirgu - Nelikumība – EKL 88. panta 2. punkta trešā daļa - Tiesvedības valoda: franču)
   (2004/C 217/03)
   Pagaidu tulkojums; galīgais tulkojums tiks publicēts ''Tiesas Judikatūras Krājumā''
   Lietā C-110/02 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: F. Santaolalla Gadea, D. Triantafyllou un V. Di Bucci) pret Eiropas Savienības Padomi (pārstāvji: J. Carbery un F. Florindo Gijon), ko atbalsta Portugāles Republika (pārstāvji: L. Fernandes un I. Palma) un Francijas Republika (pārstāvji: G. de Bergues un F. Million) par 2002. gada 21. janvāra Padomes lēmuma 2002/114/EK par atļauju piešķirt Portugāles valdības atbalstu Portugāles cūku audzētājiem, kuriem šis atbalsts piešķirts 1994. un 1998. gadā (OV L 43, 18. lpp) atzīšanu par spēka neesošu, Tiesa (Tiesas plēnums) šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris, palātu priekšsēdētāji: P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet un J. N. Cunha Rodrigues, tiesneši A. La Pergola un R. Schintgen, tiesneses F. Macken un N. Colneric, tiesneši S. von Bahr un K. Lenaerts (referents), ģenerāladvokāts F.G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 29. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               2002. gada 21. janvāra Padomes lēmums 2002/114/EK par atļauju piešķirt Portugāles valdības atbalstu Portugāles cūku audzētājiem, kuriem šis atbalsts piešķirts 1994. un 1998. gadā, tiek atzīts par spēkā neesošu.

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina izdevumus.

               3)

               Portugāles Republika un Francijas Republika savus izdevumus sedz pašas.

      (1)  OV C 131, 1.6.2002.


title: lieta C-212/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundessozialgericht 2005. gada 10. februāra lēmumu lietā Gertraud Hartmann/Bavārijas pavalsts

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundessozialgericht 2005. gada 10. februāra lēmumu lietā Gertraud Hartmann/Bavārijas pavalsts
   (lieta C-212/05)
   (2005/C 193/15)
   tiesvedības valoda — vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā ir iesniegts izskatīšanai Bundessozialgericht [Federālā Sociālo lietu tiesa] (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 10. februāra lēmumu lietā Gertraud Hartmann pret Bavārijas pavalsti un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 17. maijā.

      Bundessozialgericht lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               a)

               Vai saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā (1) (turpmāk tekstā — Regula Nr. 1612/68) laikposmā no 1994. gada janvāra līdz 1998. gada septembrim par viesstrādnieku ir uzskatāms arī Vācijas pilsonis, kurš 1990. gadā, saglabājot savas Vācijā pastāvošās pasta ierēdņa dienesta attiecības, mainīja savu dzīves vietu no Vācijas uz Austriju un kopš tā laika pilda savus amata pienākumus, pārejot robežu?

               b)

               Ja uz šo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, vai saskaņā ar Regulas Nr. 1612/68 7. panta 2. punktu notiek netieša diskriminācija, ja nestrādājošam a) punktā minētās personas laulātajam, kas dzīvo Austrijā un ir šīs valsts pilsonis, attiecīgajā laikā netiek piešķirts Vācijas bērnu kopšanas pabalsts, jo Vācijā nav ne viņa dzīves vieta, ne pastāvīgās uzturēšanās vieta?

      (1)  OV L 257, 2. lpp.


title: Lieta T-162/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Eugenio Branco Lda iesniedza 2004. gada 30. aprīlī

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/20

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Eugenio Branco Lda iesniedza 2004. gada 30. aprīlī
   (Lieta T-162/04)
   (2004/C 217/37)
   Tiesvedības valoda: portugāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 30. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Eugénio Branco Lda, kuru pārstāv Bolota Belchior, avogado, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atzīt par spēka neesošu Komisijas 2004. gada 8. augusta Lēmumu, ar ko tā noraida prasību saskaņā ar Eiropas Sociālā Fonda (ESF) finansējuma kārtību veikt atlikuma apmaksu, neatļauj prasītājam veikt atsevišķus izdevumus, tādējādi samazinot ESF maksājumus ar Komisijas lēmumu apstiprinātajiem mācību pasākumiem, un pieprasa prasītājam atmaksāt EUR 39 899,07, ko tas saņēmis kā avansu no ESF un kā valsts ieguldījumus no Portugāles valsts;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   1986. gada 29. jūnija prasītājs iesniedza pieprasījumu Portugāles Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu (Eiropas Sociālo Fondu Departaments - ESFD) par finansējumu arodmācību programmai no 1987. gada 2. janvāra līdz 1987. gada 31. decembrim, kas bija apstiprināta ar Komisijas lēmumu. Prasītājs pieprasīja atlikuma apmaksu no ESFD. ESFD, pārbaudījis ar prasītāju saistītos kontus un dokumentus un ar arodmācību programmu saistītos dokumentus, ar 1989. gada lēmumu apstiprināja pieprasījumu par atlikuma atmaksu. Arī Komisija atlikuma maksājuma pieprasījumu apstiprināja. 2004. gada 8. augustā Komisija pieņēma apstrīdēto lēmumu.
   Prasītājs uzskata, ka šis Lēmums ir pretrunā ar Padomes 1983. gada 17. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2950/83 par Komisijas 1983. gada 17. oktobra Lēmuma 83/516/EEK par Eiropas Sociālā fonda uzdevumiem piemērošanu, jo prasītājs ir stingri ievērojis visus likumus, regulas, kritērijus, prasības un noteikumus, kad tika apstiprināts tā pieprasījums ESFD, tādējādi iegūstot subjektīvās tiesības. Apstrīdētais lēmums ir pretrunā ar šīm tiesībām.
   Lēmums ir pretrunā arī ar tiesiskās paļāvības principu un tiesiskās drošības principu, jo ar apstiprinājuma lēmumu prasītājam tika piešķirtas tiesības un prasītājs paļāvās uz to, ka līdzekļi tiks piešķirti, ja tas realizēs arodmācību programmu saskaņā ar vienošanos. Pēc prasītāja domām, Komisija tikko pieņemto aktu varēja pieņemt arī 1989. gadā, bet šādi rīkojoties tā ir pārkāpusi tiesiskās paļāvības principu un tiesiskās drošības principu.
   Visbeidzot, apstrīdētais lēmums ietver nopietnu samērīguma principa pārkāpumu, jo prasītājs ir taisījis izdevumus, ņemot vērā to, ka Komisija pildīs savas saistības un attiecīgo vienošanos.


title: Lieta T-292/17: Prasība, kas celta 2017. gada 16. maijā – Région Île-de-France/Komisija

text:
               17.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 231/41

         Prasība, kas celta 2017. gada 16. maijā – Région Île-de-France/Komisija
   (Lieta T-292/17)
   (2017/C 231/51)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Région Île-de-France (Parīze, Francija) (pārstāvis – J. P. Hordies, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 2. februāra lēmumu (SA.26763 – (2014/C)–) par Francijas īstenoto valsts atbalsta shēmu par labu uzņēmumiem, kas nodrošina autobusu pārvadājumus Francijas Ildefransas reģionā, jo ar šo lēmumu šī shēma tika atzīta par valsts atbalstu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Komisijas atteikums kvalificēt reģiona atbalsta shēmu kā pastāvošu atbalstu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā nav norādīts pamatojums. Šim pamatam ir divas daļas:

                           —

                           pirmajā daļā tiek apgalvota pamatojuma neesamība attiecībā uz atlases kritēriju;

                           —

                           otrajā daļā tiek apgalvota pamatojuma neesamība attiecībā uz nepamatotu ekonomisko priekšrocību kritēriju.


title: Lieta C-239/06: Tiesas (virspalāta) 2009. gada 15. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Militārā aprīkojuma imports, nemaksājot nodokļus)

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/6

         Tiesas (virspalāta) 2009. gada 15. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-239/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Militārā aprīkojuma imports, nemaksājot nodokļus)
   2010/C 51/08
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Wilms, C. Cattabriga un L. Visaggio)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. M. Braguglia, pārstāvis, kam palīdz G. De Bellis, avvocato dello Stato)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Grieķijas Republika (pārstāvji — E.-M. Mamouna un A. Samoni-Rantou, kā arī K. Boskovits), Somijas Republika (pārstāve — A. Guimaraes-Purokoski)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1989. gada 29. maija Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1552/89 par Lēmuma 88/376/EEK, Euratom par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu īstenošanu (OV L 155, 1. lpp.) 2., 9., 10. un 11. panta un attiecīgu Padomes 2000. gada 22. maija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 130, 1. lpp.), noteikumu pārkāpums — Militārā aprīkojuma imports, nemaksājot nodokļus — Atteikšanās noteikt summas, kas jāsamaksā un jānodod Kopienas pašu resursu rīcībā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atbrīvojot no muitas nodokļiem militārā aprīkojuma importu laikposmā no 1998. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim un atsakoties aprēķināt, konstatēt un nodot Eiropas Kopienu Komisijas rīcībā sakarā ar šo atbrīvojumu neiekasētos pašu resursus, kā arī nokavējuma procentus par pašu resursu nenodošanu Eiropas Kopienu Komisijas rīcībā noteiktajā termiņā, Itālijas Republika nav izpildījusi Padomes 1989. gada 29. maija Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1552/89, ar ko īsteno Lēmumu 88/376/EEK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu, kas grozīta ar Padomes 1996. gada 8. jūlija Regulu (Euratom, EK) Nr. 1355/96, 2. un 9.–11. pantā un tajos pašos Padomes 2000. gada 22. maija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu, pantos paredzētos pienākumus;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Grieķijas Republika un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 178, 29.07.2006.


title: Lieta C-468/08: Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 1. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Profesionālo kvalifikāciju atzīšana — Direktīva 2005/36/EK — Netranspozīcija)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/12

         Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 1. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-468/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Profesionālo kvalifikāciju atzīšana - Direktīva 2005/36/EK - Netranspozīcija)
   2009/C 282/22
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. Støvlbæk un V. Peere)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un B. Messmer)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Pasākumu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvu 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 22. lpp.), nepieņemšana vai nepaziņošana noteiktajā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot visus normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvu 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu, Francijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 63. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 6, 10.01.2009.


title: Lieta T-404/12: Prasība, kas celta 2012. gada 12. septembrī — Toshiba Corporation /Komisija

text:
               10.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/19

         Prasība, kas celta 2012. gada 12. septembrī — Toshiba Corporation/Komisija
   (Lieta T-404/12)
   2012/C 343/32
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Toshiba Corporation (Tokija, Japāna) (pārstāvji — J. MacLennan, Solicitor, A. Schulz un S. Sakellariou, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2012. gada 27. jūnija lēmumu lietā COMP/39.966 — Gāzes izolācijas slēgiekārtas — naudas sodi;

               —

               pakārtoti, samazināt naudas sodu pēc Vispārējās tiesas ieskatiem un katrā ziņā

               —

               piespriest, lai prasītājai tiktu atlīdzināti tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi labas pārvaldības principu un samērīguma principu, priekšlaicīgi pieņemot 2012. gada 27. jūnija Lēmumu lietā COMP/39.966 — Gāzes izolācijas slēgiekārtas — naudas sodi, pirms tam, kad Eiropas Savienības tiesa pasludināja spriedumu lietā C-498/11 P Toshiba Corporation/Eiropas Komisija.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Toshiba tiesības uz aizstāvību, nesagatavojot paziņojumu par iebildumiem pirms lēmuma lietā COMP/39.966 — Gāzes izolācijas slēgiekārtas — naudas sodi pieņemšanas un neapskatot faktu izklāstu vēstulē būtisku elementu naudas soda aprēķinā, kas noteikts minētā lēmumā.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, izturoties pret prasītāju atšķirīgi salīdzinājumā ar Eiropas gāzes slēgiekārtu ražotājiem, pamatojot prasītājas naudas sodu uz TM T&D sākumsummu, nevis prasītājas apgrozījumu.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav norādījusi pietiekamu pamatojumu, nosakot TM T&D sākumsummu.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, jo tā nav diferencējusi Toshiba vainojamības līmeni salīdzinājumā ar Eiropas gāzes izolācijas slēgiekārtu ražotājiem.


title: Lieta T-324/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 19. marta spriedums — Firma Van Parys /Komisija (Muitas savienība — Ekvadoras izcelsmes banānu imports — Ievedmuitas nodokļa pēcmuitošanas piedziņa — Pieteikums par ievedmuitas nodokļa atlaišanu — Regulas (EEK) Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 239. pants — Muitas iestāžu kļūda — Ieinteresētās personas rupja neuzmanība)

text:
               4.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/14

         Vispārējās tiesas 2013. gada 19. marta spriedums — Firma Van Parys/Komisija
   (Lieta T-324/10) (1)

   (Muitas savienība - Ekvadoras izcelsmes banānu imports - Ievedmuitas nodokļa pēcmuitošanas piedziņa - Pieteikums par ievedmuitas nodokļa atlaišanu - Regulas (EEK) Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 239. pants - Muitas iestāžu kļūda - Ieinteresētās personas rupja neuzmanība)
   2013/C 129/27
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Firma Léon Van Parys (Antverpene, Beļģija) (pārstāvji — sākotnēji P. Vlaemminck un A. Hubert, vēlāk P. Vlaemminck, R. Verbeke un J. Auwerx, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Keppenne un F. Wilman)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — J.-C. Halleux un M. Jacobs, pārstāvji, kam palīdz P. Vander Schueren, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2010. gada 6. maija Lēmumu C(2010) 2858, ar ko Beļģijas iestādēm norādīts, ka ievedmuitas nodokļu vēlāka iegrāmatošana par banānu importu no Ekvadoras ir attaisnojama un ka šo nodokļu atlaišana ir pamatota vienam muitas nodokļa parādniekam, bet ka tā nav pamatota citam muitas nodokļa parādniekam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2010. gada 6. maija Lēmuma C(2010) 2858, galīgā redakcija, 1. panta 3. punktu, kurā ir konstatēts, ka ir pamatota ievedmuitas nodokļa pēcmuitošanas piedziņa un ka nodokļa atlaišana ir pamatota vienam parādniekam, bet tā nav pamatota attiecībā pret citu parādnieku vienā konkrētā gadījumā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Firma Léon Van Parys NV tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Beļģijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 274, 9.10.2010.


title: Lieta C-466/15: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 6. oktobra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jean-Michel Adrien u.c./Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics, Ministre de la décentralisation et de la fonction publique Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Darba ņēmēju brīva pārvietošanās — Valsts ierēdņi, kas norīkoti darbā Savienības iestādē vai struktūrā — Vecuma pensija — Izvēles tiesības — Dalības valsts pensiju shēmā apturēšana vai paturēšana spēkā — Ierobežojums valsts pensiju shēmā iegūto pensiju kumulēt ar Savienības pensiju shēmā iegūto pensiju

text:
               28.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 441/4

      Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 6. oktobra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jean-Michel Adrien u.c./Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics, Ministre de la décentralisation et de la fonction publique

      (Lieta C-466/15) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Valsts ierēdņi, kas norīkoti darbā Savienības iestādē vai struktūrā - Vecuma pensija - Izvēles tiesības - Dalības valsts pensiju shēmā apturēšana vai paturēšana spēkā - Ierobežojums valsts pensiju shēmā iegūto pensiju kumulēt ar Savienības pensiju shēmā iegūto pensiju)
      (2016/C 441/05)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d'État

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Jean-Michel Adrien, Frédéric Baron, Catherine Blanchin, Marc Bouillaguet, Anne-Sophie Chalhoub, Denis d'Ersu, Laurent Gravière, Vincent Cador, Roland Moustache, Jean-Richard de la Tour, Anne Schneider, Bernard Stamm, Éléonore von Bardeleben

         Atbildētāji: Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics, Ministre de la décentralisation et de la fonction publique

         Rezolutīvā daļa:

      LESD 45. pants ir interpretējams tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, atbilstoši kuram valsts ierēdnis, kas norīkots darbā Eiropas Savienības iestādē vai struktūrā, kurš norīkojuma periodā izvēlas saglabāt dalību valsts pensiju shēmā, zaudē visas vai daļu priekšrocību, kas izriet no viņa dalības pēdējā minētajā shēmā, ja viņš Savienības civildienestā ir nostrādājis desmit gadus, kas viņam sniedz tiesības uz pensiju atbilstoši Savienības pensiju shēmai.

         (1)  OV C 381, 16.11.2015.


title: Lieta T-125/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 28. oktobra spriedums – Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (“UNICORN”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “UNICORN” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “UNICORN” un agrāka valsts grafiska preču zīme, kurā attēlota vienradža galva — Relatīvs atteikuma pamats — Reputācija — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts

text:
               12.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/16

         Vispārējās tiesas 2016. gada 28. oktobra spriedums – Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (“UNICORN”)
   (Lieta T-125/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “UNICORN” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “UNICORN” un agrāka valsts grafiska preču zīme, kurā attēlota vienradža galva - Relatīvs atteikuma pamats - Reputācija - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)
   (2016/C 462/19)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Unicorn a.s. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvis – L. Lorenc, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – M. Rajh)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Kipra)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 13. janvāra lēmumu lietā R 150/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Unicorn un Mercilink Equipment Leasing

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Unicorn a.s. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 26.5.2015.


title: Lieta C-457/08: Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 3. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2005/14/EK — Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana — Mehāniskie transportlīdzekļi — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/6

         Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 3. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-457/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2005/14/EK - Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana - Mehāniskie transportlīdzekļi - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2009/C 256/10
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — N. Yerrell)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis — L. Seeboruth)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana noteiktajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/14/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 72/166/EEK, 84/5/EEK, 88/357/EEK un 90/232/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/26/EK attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu lietošanu, prasības (OV L 149, 14. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot noteiktajā termiņā normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/14/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 72/166/EEK, 84/5/EEK, 88/357/EEK un 90/232/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/26/EK attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu lietošanu, prasības, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 313, 06.12.2008.


title: Lieta F-107/11: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2012. gada 11. decembra spriedums — Ntouvas /ECDC (Civildienests — Līgumdarbinieks — 2010. gada novērtējums — Prasība atcelt novērtējuma ziņojumu)

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/31

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2012. gada 11. decembra spriedums — Ntouvas/ECDC
   (Lieta F-107/11) (1)

   (Civildienests - Līgumdarbinieks - 2010. gada novērtējums - Prasība atcelt novērtējuma ziņojumu)
   2013/C 46/60
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ioannis Ntouvas (Sundbyberg, Zviedrija) (pārstāvis — E. Mylonas, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) (pārstāvji — R. Trott, D. Waelbroeck, advokāts)

      Priekšmets

   Civildienests — Prasība atcelt prasītāja novērtējuma ziņojumu par laika posmu no 2010. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  I. Ntouvas sedz savus un atlīdzina Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 25, 28.01.2012., 69. lpp.


title: Lieta T-692/13: Prasība, kas celta 2013. gada 20. decembrī — SACBO /Komisija un TEN-T EA

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/43

         Prasība, kas celta 2013. gada 20. decembrī — SACBO/Komisija un TEN-T EA

   (Lieta T-692/13)
   2014/C 45/74
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (Grassobbio (BG), Itālija) (pārstāvji — G. Greco, M. Muscardini un G. Carullo, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Transporta tīkla izpildaģentūra (TEN-T EA), Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               galvenokārt: atcelt Ten-T EA2013. gada 23. oktobra [vēstulē izklāstīto] nolēmumu un visus tajā minētos agrākos aktus daļā, kurā, atstājot negrozītu 2013. gada 18. marta lēmumu, par neatlīdzināmām ir atzītas ar 1., 2.1., 4., 5., 6. un 7. darbību saistītās ārējās izmaksas, tādējādi samazinot saņemamo līdzfinansējumu un prasot atmaksāt EUR 158 517,54 līdz ar visām no tām izrietošajām tiesiskajām sekām;

               —

               pakārtoti: konstatēt krāpnieciska nolūka un līdzfinansējamo darbību mākslīgas sadrumstalošanas neesamību un tāpēc atcelt Ten-T EA2013. gada 23. oktobra [vēstulē izklāstīto] nolēmumu un visus tajā minētos agrākos aktus daļā, kurā, atstājot negrozītu 2013. gada 18. marta lēmumu, par neatlīdzināmām ir atzītas ar 1., 2.1., 4., 5., 6. un 7. darbību saistītās ārējās izmaksas, tādējādi samazinot saņemamo līdzfinansējumu un prasot atmaksāt EUR 158 517,54 līdz ar visām no tām izrietošajām tiesiskajām sekām;

               —

               jebkurā gadījumā: no jauna noteikt Komisijas norādīto finansējuma samazinājumu par atbilstošāku, ievērojot samērīguma principu, uzskatītā apmērā;

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja šajā lietā ir tā pati, kas lietā T-270/13 SACBO/Komisija un TEN-T EA (OV 2013, C 207, 46. lpp.).
   Šajā ziņā precizējot, jānorāda, ka šajā tiesvedībā abas atbildētājas ir izvirzījušas iebildi par prasības nepieņemamību tāpēc, ka tā ir celta par aktu, kas to ieskatā neesot galīgs.
   Prasītāja apgalvo, ka prasība par minētās aģentūras 2013. gada 23. oktobra nolēmumu esot celta vienīgi pilnīgas aizstāvības labad, lai vēlreiz norādītu uz finansējuma samazināšanas lēmuma prettiesiskumu.
   Tiek norādīti pamati un galvenie argumenti, kas jau izklāstīti lietā T-270/13.


title: Lieta T-780/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 20. jūlija spriedums – Mediaexpert/EUIPO – Mediaexpert (“mediaexpert”) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme “mediaexpert” — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “mediaexpert” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Pierādījumi par agrākas preču zīmes pastāvēšanu, spēkā esamību un aizsardzības apjomu — Agrākās preču zīmes reģistrācijas apliecība — Tulkojums — Regulas (EK) Nr. 2868/95 noteikumi 37. – 39. noteikums un 98. noteikuma 1. punkts — Tiesiskā paļāvība

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/31

         Vispārējās tiesas 2017. gada 20. jūlija spriedums – Mediaexpert/EUIPO – Mediaexpert (“mediaexpert”)
   (Lieta T-780/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “mediaexpert” - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “mediaexpert” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pierādījumi par agrākas preču zīmes pastāvēšanu, spēkā esamību un aizsardzības apjomu - Agrākās preču zīmes reģistrācijas apliecība - Tulkojums - Regulas (EK) Nr. 2868/95 noteikumi 37. – 39. noteikums un 98. noteikuma 1. punkts - Tiesiskā paļāvība)
   (2017/C 293/36)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mediaexpert sp. z o.o. (Varšava, Polija) (pārstāvis – J. Aftyka, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mediaexpert S.A. (Varšava)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 11. augusta lēmumu lietā R 2583/2015-1, attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Mediaexpert sp. z o.o. un Mediaexpert S.A.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Mediaexpert sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 6, 9.1.2017.


title: Lieta F-41/16: Prasība, kas celta 2016. gada 11. augustā – ZZ/EĀDD

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/29

         Prasība, kas celta 2016. gada 11. augustā – ZZ/EĀDD
   (Lieta F-41/16)
   (2016/C 371/32)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis –M. Meyer, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests

      Strīda priekšmets un apraksts

   Atzīt par spēkā neesošu vai, attiecīgi, atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumus atprasīt no prasītāja izglītības piemaksas, ko tas, iespējams, nelikumīgi saņēmis, un liegt prasītājam turpmāk saņemt izglītības piemaksas, kā arī piespriest atbildētājam atmaksāt ieturētās summas

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu atbildētājas 2016. gada 12. maija lēmumu par prasītāja sūdzībām R/18/16 un R/19/16 un tajā apstrīdētos rīkojumus par 2014./2015. mācību gadu;

               —

               pakārtoti, atcelt atbildētāja 2016. gada 12. maija lēmumu par prasītāja sūdzībām R/18/16 un R/19/16 un tajā apstrīdētos rīkojumus par 2014./2015. mācību gadu;

               —

               piespriest atbildētājam atmaksāt summas, kas, pamatojoties uz šo lēmumu, tika nelikumīgi ieturētas no prasītāja;

               —

               piespriest EĀDD atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-176/16: Prasība, kas celta 2016. gada 20. aprīlī – Kofola ČeskoSlovensko/EUIPO – Mionetto (“UGO”)

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/25

         Prasība, kas celta 2016. gada 20. aprīlī – Kofola ČeskoSlovensko/EUIPO – Mionetto (“UGO”)
   (Lieta T-176/16)
   (2016/C 222/31)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kofola ČeskoSlovensko (Ostrava, Čehijas Republika) (pārstāvis – L. Lorenc, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mionetto SpA (Valdobbiadene, Itālija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “UGO” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 541 851

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 22. februāra lēmums lietā R 2707/2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               grozītās Regulas Nr. 207/2009 un tiesību normu attiecībā uz tās piemērošanu pārkāpums, it īpaši nepareizs konkrēto preču zīmju sajaukšanas iespējas novērtējums.


title: Lieta T-510/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 21. oktobra spriedumu lietā F-33/08 V /Komisija 2010. gada 12. aprīlī iesniedza V

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/42

      Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 21. oktobra spriedumu lietā F-33/08 V/Komisija 2010. gada 12. aprīlī iesniedza V

      (Lieta T-510/09 P)
      (2010/C 161/67)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: V (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — E. Boigelot, avocat)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

                  —

                  atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu un līdz ar to;

                  —

                  atcelt pārsūdzēto Eiropas Savienības Civildienesta tiesas pirmās palātas 2009. gada 21. oktobra spriedumu lietā F-33/08, kurš apelācijas sūdzības iesniedzējai paziņots 2009. gada 26. oktobrī, ar kuru kā nepamatota ir noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzējas prasība atcelt 2007. gada 15. maija lēmumu, ar kuru Komisija viņu informēja par to, ka viņa neesot fiziski spējīga pildīt savus pienākumus, un piespriest Komisijai atlīdzināt viņai zaudējumus, kurus viņa esot cietusi;

                  —

                  apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumus, kuri tika izvirzīti Eiropas Savienības Civildienesta tiesā;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar šo apelācijas sūdzību apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz atcelt Civildienesta tiesas (CDT) 2009. gada 21. oktobra spriedumu, kas taisīts lietā F-33/08 V/Komisija, ar kuru noraidīta prasība atcelt Komisijas lēmumu nepieņemt apelācijas sūdzības iesniedzēju darbā, jo viņa neesot fiziski spējīga pildīt pienākumus, kā arī prasība par zaudējumu atlīdzību.
      Savas apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza trīs pamatus, kuri izriet no kļūdām tiesību piemērošanā, lietas pierādījumu sagrozīšanas, kā arī no kļūdaina un nepietiekama pamatojuma.
      Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apstrīd pārsūdzēto lēmumu tajā, ciktāl tiesa uzskatīja, ka neesot pierādīts, ka pārkāpums saistībā ar ārsta K. iejaukšanos būtu ietekmējis procesuālos dokumentus, kuru rezultātā tika pieņemts apstrīdētais lēmums.
      Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka CDT esot pārkāpusi pienākumu ievērot ārsta noslēpumu, kā arī pacienta kā personas tiesības uz tā ievērošanu, ciktāl tā uzskatīja, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas atsaukšanās uz šo principu liegtu īstenot medicīniskās komisijas sniegtā slēdziena par neatbilstību tiesiskuma pārbaudi.
      Treškārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka CDT argumentācijai trūkst pamatojuma jautājumā par vērtējuma nesniegšanu par argumentu, ka ārstu komisijas priekšsēdētājs nav minēts Beļģijas ārstu biedrības sarakstā.


title: Lieta T-192/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 11. jūlija spriedums — Flex Equipos de Descanso /ITSB — Leggett & Platt ( LURA-FLEX ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes LURA-FLEX reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts grafiskas preču zīmes, kas iekļauj vārdisku elementu flex — Dokumentu, kas iesniegti, lai pamatotu agrāko preču zīmju reputāciju, tulkojumu novēlota iesniegšana Iebildumu nodaļā — Apelāciju nodaļas pienākums novērtēt vajadzību izskatīt pārtulkotus dokumentus)

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/32

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 11. jūlija spriedums — Flex Equipos de Descanso/ITSB — Leggett & Platt (“LURA-FLEX”)
   (Lieta T-192/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “LURA-FLEX’ reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts grafiskas preču zīmes, kas iekļauj vārdisku elementu “flex’ - Dokumentu, kas iesniegti, lai pamatotu agrāko preču zīmju reputāciju, tulkojumu novēlota iesniegšana Iebildumu nodaļā - Apelāciju nodaļas pienākums novērtēt vajadzību izskatīt pārtulkotus dokumentus)
   (2007/C 199/59)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Flex Equipos de Descanso, S.A., Madride (Spānija) (pārstāvji — sākotnēji R. Okuets [R. Ocquet], pēc tam I. Valdelomars Serano [I. Valdelomar Serrano], advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — S. Laitinena [S. Laitinen] un G. Šneiders [G. Schneider])

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Leggett & Platt, Inc., Kartāga [Carthage], Misūri (Amerikas Savienotās Valstis), (pārstāvji — G. Kronins [G. Cronin] un S. Kāstlejs [S. Castley], solicitors, un G. Holingvorts [G. Hollingworth], barrister)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 18. marta lēmumu (lieta R 333/2003-1) attiecībā uz iebildumu procesu starp Flex Equipos de Descanso, S.A. un Leggett & Platt, Inc.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 18. marta lēmumu (lieta R 333/2003-1);

               2)

               ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina prasītājas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 217, 28.8.2004.


title: Lieta T-123/12: Prasība, kas celta 2012. gada 15. martā — Smartbook /ITSB ( “SMARTBOOK” )

text:
               2.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 157/8

         Prasība, kas celta 2012. gada 15. martā — Smartbook/ITSB (“SMARTBOOK”)
   (Lieta T-123/12)
   2012/C 157/13
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Smartbook AG (Offenburg, Vācija) (pārstāvji — C. Milbradt un A. Schwarz, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 15. decembra lēmumu attiecībā uz sūdzību Nr. R 799/2011-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SMARTBOOK” (reģistrācijas pieteikums Nr. 8 426 348) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 16. un 28. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot atšķirtspēja un attiecībā uz šajā lietā minētajām precēm tā neesot aprakstoša


title: Lieta T-20/16: Prasība, kas celta 2016. gada 21. janvārī – Indeutsch International/ITSB – Crafts Americana (Vairāku izliektu līniju starp paralēlām līnijām atveidojums)

text:
               21.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/36

         Prasība, kas celta 2016. gada 21. janvārī – Indeutsch International/ITSB – Crafts Americana (Vairāku izliektu līniju starp paralēlām līnijām atveidojums)
   (Lieta T-20/16)
   (2016/C 106/42)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: M/S. Indeutsch International (Noida, Indija) (pārstāvji – D. Stone, D. Meale, A. Dykes, Solicitors, un S. Malynicz, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Crafts Americana Group, Inc. (Vankūvera, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme (Vairāku izliektu līniju starp paralēlām līnijām atveidojums) – reģistrācijas pieteikums Nr. 8 884 264

      Process ITSB: atcelšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 5. novembra lēmums lietā R 1814/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB un otrai procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-391/11: Prasība, kas celta 2011. gada 25. jūlijā — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               15.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/4

         Prasība, kas celta 2011. gada 25. jūlijā — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-391/11)
   2011/C 305/05
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Patakia un A. Marghelis)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvas 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (1) 2. panta 1. un 3. punkta un 5. panta 1., 2. un 4. punkta noteikumi tiek pareizi transponēti, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas 2000/53/EK transponēšanas termiņš ir beidzies 2002. gada 21. aprīlī. Tomēr līdz šīs prasības iesniegšanas dienai atbildētāja vēl nebija veikusi pasākumus, kuri ir nepieciešami direktīvas transponēšanai, vai katrā ziņā atbildētāja nebija par to informējusi Komisiju.

      (1)  OV L 269, 34. lpp.


title: Lieta T-115/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 11. maija spriedums – Deza/ECHA REACH — Vielu, kas ar laiku ir iekļaujamas Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XIV pielikumā, saraksta izstrāde — Šajā sarakstā esoša vielas bis(2-etilheksils) ftalāta (DEHP) ieraksta papildināšana — Regulas Nr. 1907/2006 57. un 59. pants

text:
               26.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/15

         Vispārējās tiesas 2017. gada 11. maija spriedums – Deza/ECHA

   (Lieta T-115/15) (1)

   (REACH - Vielu, kas ar laiku ir iekļaujamas Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XIV pielikumā, saraksta izstrāde - Šajā sarakstā esoša vielas bis(2-etilheksils) ftalāta (DEHP) ieraksta papildināšana - Regulas Nr. 1907/2006 57. un 59. pants)
   (2017/C 202/27)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Čehijas Republika) (pārstāvis – P. Dejl, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – sākotnēji M. Heikkilä, W. Broere un T. Zbihlej, pēc tam M. Heikkilä, W. Broere un C. Buchanan, pārstāvji, kam palīdz M. Procházka un M. Mašková, advokāti)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji – C. Thorning un N. Lyshøj Malte), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – M. Bulterman, B. Koopman un H. Stergiou), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji – E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson un N. Otte Widgren) un Norvēģijas Karaliste (pārstāvji – K. Moen un K. Moe Winther)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 263. pantam, kurā ir lūgts atcelt ECHA izpilddirektora 2014. gada 12. decembra lēmumu, ar ko pastāvošais vielas DEPH ieraksts to vielu sarakstā, kuras ar laiku ir paredzēts iekļaut XIV pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulai (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV 2006, L 396, 1. lpp., labojums – OV 2007, L 136, 3. lpp.), tika papildināts tādējādi, ka šī viela ir apzināta arī kā viela, kura noārda endokrīno sistēmu un kurai var būt nopietna ietekme uz vidi šīs regulas 57. panta f) punkta izpratnē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Deza, a.s. sedz savus un atlīdzina Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas ir saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību;

               3)

               Dānijas Karaliste, Nīderlandes Karaliste, Zviedrijas Karaliste un Norvēģijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 178, 1.6.2015.


title: Lieta F-67/09: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 15. decembra spriedums — Angelo Sánchez /Padome (Civildienests — Īpašs atvaļinājums — Radinieka augšupējā līnijā smaga slimība — Atvaļinājuma dienu skaita aprēķināšanas metode vairāku radinieku augšupējā līnijā smagas slimības gadījumā)

text:
               5.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/19

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 15. decembra spriedums — Angelo Sánchez/Padome
   (Lieta F-67/09) (1)

   (Civildienests - Īpašs atvaļinājums - Radinieka augšupējā līnijā smaga slimība - Atvaļinājuma dienu skaita aprēķināšanas metode vairāku radinieku augšupējā līnijā smagas slimības gadījumā)
   2011/C 38/36
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Nicolás Angelo Sánchez (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — K. Zieleśkiewicz, M. Bauer)

      Priekšmets

   Atbildētājas lēmumu, ar kuriem ir noraidīti lūgumi piešķirt īpašos atvaļinājumus, kurus bija iesniedzis prasītājs viņa vecāku smagas slimības dēļ, atcelšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Padomes 2008. gada 8. oktobra un 2008. gada 8. decembra lēmumus, ar kuriem tika noraidīti Angelo Sánchez k-ga lūgumi piešķirt īpašos atvaļinājumus;

               2)

               Eiropas Savienības Padome sedz visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009, 43. lpp.


title: Lieta C-190/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 5. aprīlī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Werner Fries/Lufthansa CityLine GmbH

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 5. aprīlī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Werner Fries/Lufthansa CityLine GmbH

   (Lieta C-190/16)
   (2016/C 222/06)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesarbeitsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Werner Fries

      Atbildētāja: Lufthansa CityLine GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (ES) Nr. 1178/2011 (1) I pielikuma FCL.065. punkta b) apakšpunkts ir saderīgs ar Pamattiesību hartas 21. panta 1. punktā noteikto diskriminācijas vecuma dēļ aizliegumu?

               2)

               Vai Regulas (ES) Nr. 1178/2011 I pielikuma FCL.065. punkta b) apakšpunkts ir saderīgs ar Pamattiesību hartas 15. panta 1. punktu, atbilstoši kuram ikvienai personai ir tiesības strādāt un iesaistīties brīvi izraudzītā vai akceptētā profesijā?

               3)

               Ja atbilde uz pirmo un otro jautājumu ir apstiprinoša:

                           a)

                           Vai jēdziens “komerciāli gaisa pārvadājumi” Regulas (ES) Nr. 1178/2011 I pielikuma FCL.065. punkta b) apakšpunkta respektīvi FCL.010. punktā ietvertās šī jēdziena definīcijas izpratnē attiecas arī uz tādiem t.s. “tukšajiem” lidojumiem saistībā ar gaisa pārvadājumu uzņēmuma uzņēmējdarbību, kuru gadījumā netiek pārvadāti nedz pasažieri, nedz krava vai pasta sūtījumi?

                           b)

                           Vai jēdziens “komerciāli gaisa pārvadājumi” Regulas (ES) Nr. 1178/2011 I pielikuma FCL.065. punkta b) apakšpunkta respektīvi FCL.010. punktā ietvertās šī jēdziena definīcijas izpratnē attiecas uz mācībām un eksāmenu pieņemšanu, kuru gadījumā par 65 gadiem vecāks pilots kā apkalpes loceklis, kas nevada lidmašīnu, uzturas lidmašīnas pilota kabīnē?

      (1)  Komisijas 2011. gada 3. novembra Regula (ES) Nr. 1178/2011, ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras attiecībā uz civilās aviācijas gaisa kuģa apkalpi atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 216/2008; OV L 311, 1. lpp.