title: Lieta C-85/12: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 24. oktobra spriedums ( Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — LBI hf, agrāk Landsbanki Islands hf/Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kredītiestāžu sanācija un likvidācija — Direktīva 2001/24/EK — 3., 9. un 32. pants — Valsts likumdevēja akts, ar kuru sanācijas pasākumiem nosaka likvidācijas procedūras sekas — Tiesību akta normas, ar ko aizliedz vai aptur jebkādu tiesvedību pret kredītiestādi pēc moratorija stāšanās spēkā)

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/6

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 24. oktobra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — LBI hf, agrāk Landsbanki Islands hf/Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux

   (Lieta C-85/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kredītiestāžu sanācija un likvidācija - Direktīva 2001/24/EK - 3., 9. un 32. pants - Valsts likumdevēja akts, ar kuru sanācijas pasākumiem nosaka likvidācijas procedūras sekas - Tiesību akta normas, ar ko aizliedz vai aptur jebkādu tiesvedību pret kredītiestādi pēc moratorija stāšanās spēkā)
   2013/C 367/09
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: LBI hf, agrāk Landsbanki Islands hf

      Atbildētāji: Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour de cassation — Eiropas 2001. gada 4. aprīļa Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK par kredītiestāžu reorganizāciju [sanāciju] un likvidāciju (OV L 125, 15. lpp.) 3., 9. un 32. panta interpretācija — Iestādes, kas var noteikt pasākumus par kredītiestāžu sanāciju un pasākumus par to likvidācijas procedūras uzsākšanu — Administratīvās vai tiesu iestādes — Tieši no EBTA dalībvalsts likuma izrietošu pasākumu pieņemamība — Izskatīšanas stadijā esošām lietām piemērojams likums par citā dalībvalstī atrodošas kredītiestādes mantu — Vienas dalībvalsts likuma normas, ar ko aizliedz jebkādu tiesvedību tiesā pret kredītiestādi pēc moratorija stāšanās spēkā, piemērošanas sekas otrā dalībvalstī nodrošināšanas pasākumu gadījumā, kas pieņemti pirms moratorija pasludināšanas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. aprīļa Direktīvas 2001/24/EK 3. un 9. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tādi finanšu iestādes reorganizācijas [sanācijas] vai likvidācijas pasākumi kā tie, kas ir balstīti uz 2009. gada 15. aprīļa likuma Nr. 44/2009 II punktā esošajiem pārejas noteikumiem, ir jāuzskata par administratīvo vai tiesu iestāžu veiktiem pasākumiem šo Direktīvas 2001/24 pantu izpratnē, jo šiem pārejas noteikumiem ir sekas tikai tad, ja ar tiesas nolēmumu kredītiestādei tiek piešķirts moratorijs;

               2)

               Direktīvas 2001/24 32. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neaizliedz, ka tāds valsts noteikums kā 2002. gada 20. decembra Likuma Nr. 161/2002 par finanšu iestādēm 98. pants, ar 2008. gada 13. novembra likumu Nr. 129/2008 grozītajā redakcijā, ar kuru pēc moratorija stāšanās spēkā tiek aizliegta vai apturēta jebkāda tiesvedība tiesā pret kredītiestādi, ietekmē tādus citā dalībvalstī pirms moratorija pasludināšanas veiktus nodrošināšanas pasākumus, par kādiem ir pamatlieta.

      (1)  OV C 118, 21.4.2012.


title: Lieta T-97/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 13. septembra spriedums — KUKA Roboter /ITSB (oranžas krāsas tonis) (Kopienas preču zīme — Pieteikums reģistrēt kā Kopienas preču zīmi oranžas krāsas toni — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/26

         Vispārējās tiesas 2010. gada 13. septembra spriedums — KUKA Roboter/ITSB (oranžas krāsas tonis)
   (Lieta T-97/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Pieteikums reģistrēt kā Kopienas preču zīmi oranžas krāsas toni - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   2010/C 301/41
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: KUKA Roboter GmbH (Augsburga, Vācija) (pārstāvji — A. Kohn un B. Hannemann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — R. Pethke)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 14. decembra lēmumu R 1572/2007-4, ar ko noraidīta apelācijas sūdzība par pārbaudītāja lēmumu, ar kuru noraidīts pieteikums reģistrēt kā Kopienas preču zīmi oranžas krāsas toni

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               KUKA Roboter GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 107, 26.04.2008.


title: Lieta C-241/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 25. maijā iesniedza Curtea de Apel Cluj (Rumānija) – krimināllieta pret Niculaie Aurel Bob-Dogi

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 25. maijā iesniedza Curtea de Apel Cluj (Rumānija) – krimināllieta pret Niculaie Aurel Bob-Dogi

   (Lieta C-241/15)
   (2015/C 245/15)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Cluj

      Lietas dalībnieks pamatlietā

      Niculaie Aurel Bob-Dogi

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Pamatlēmuma [2002/584/TI] (1) 8. panta 1. punkta c) apakšpunkta piemērošanas nolūkā ar izteicienu “pastāv lēmums par apcietinājuma piemērošanu” ir jāsaprot valsts – iekšējais – apcietināšanas orderis, kas izsniegts atbilstoši izsniegšanas dalībvalsts kriminālprocesuālo tiesību normām un kas tādējādi atšķiras no Eiropas apcietināšanas ordera?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu tiktu sniegta apstiprinoša atbilde, vai valsts – iekšēja – apcietināšanas ordera neesamība var būt netiešs pamats Eiropas apcietināšanas ordera neizpildei?

      (1)  Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmums 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV L 190, 1. lpp.).


title: Lieta T-504/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 8. jūlija rīkojums — Mologen/ITSB ( dSLIM ) (Kopienas preču zīme — Daļējs reģistrācijas atteikums — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/32

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 8. jūlija rīkojums — Mologen/ITSB (“dSLIM”)
   (Lieta T-504/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Daļējs reģistrācijas atteikums - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2009/C 220/67
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mologen AG, Berlīne (Vācija) (pārstāvis — C. Klages, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 17. septembra lēmumu lietā R 1077/2007-4 par pieteikumu reģistrēt vārdisko preču zīmi “dSLIM” kā Kopienas precu zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītaja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 44, 21.2.2009.


title: apvienotās lietas no C-222/05 līdz C-225/05: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 7. jūnijā ( College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — J. van der Weerd , Maatschap Van der Bijl , J. W. Schoonhoven (C-222/05), H. de Rooy sr. , H. de Rooy jr. (C-223/05), Maatschap H. en J. van 't Oever , Maatschap F. van 't Oever en W. Fien , B. van 't Oever , Maatschap A. en J. Fien , Maatschap K. Koers en J. Stellingwerf , H. Koers , Maatschap K. en G. Polinder , G. van Wijhe (C-224/05), B. J. van Middendorp (C-225/05)/ Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/4

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 7. jūnijā (College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — J. van der Weerd, Maatschap Van der Bijl, J. W. Schoonhoven (C-222/05), H. de Rooy sr., H. de Rooy jr. (C-223/05), Maatschap H. en J. van 't Oever, Maatschap F. van 't Oever en W. Fien, B. van 't Oever, Maatschap A. en J. Fien, Maatschap K. Koers en J. Stellingwerf, H. Koers, Maatschap K. en G. Polinder, G. van Wijhe (C-224/05), B. J. van Middendorp (C-225/05)/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

   (apvienotās lietas no C-222/05 līdz C-225/05) (1)

   (2007/C 170/05)

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Iesniedzējtiesa
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāji

      :

         J. van der Weerd

      ,

         Maatschap Van der Bijl

      ,

         J. W. Schoonhoven

      (C-222/05),
         H. de Rooy sr.

      ,

         H. de Rooy jr.

      (C-223/05),

         Maatschap H. en J. van 't Oever

      ,

         Maatschap F. van 't Oever en W. Fien

      ,

         B. van 't Oever

      ,

         Maatschap A. en J. Fien

      ,

         Maatschap K. Koers en J. Stellingwerf

      ,

         H. Koers

      ,

         Maatschap K. en G. Polinder

      ,

         G. van Wijhe

      (C-224/05),

         B. J. van Middendorp

      (C-225/05)

      Atbildētājs: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Padomes 1985. gada 18. novembra Direktīvas 85/511/EEK, ar ko ievieš Kopienas pasākumus mutes un nagu sērgas kontrolei (OV L 315, 11. lpp.), interpretācija — 11. panta 1. punkta pirmais ievilkums, 13. panta 1. punkta otrais ievilkums un B pielikums — Tieša iedarbība — Pielikumā B nenorādīta laboratorija — Valsts iestāžu rīcības brīvība
   Rezolutīvā daļa:
   Kopienas tiesības tādā procesā kā pamata lietā neuzliek valsts tiesai pienākumu pēc savas ierosmes izvirzīt pamatu, kas balstīts uz Kopienu tiesību normu pārkāpumu, ņemot vērā, ka nedz līdzvērtības princips, nedz efektivitātes princips to neprasa.

      (1)  OV C 193, 06.08.2005.


title: Lieta T-468/12: Prasība, kas celta 2012. gada 16. oktobrī — Wojciech Gęsina Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina /Komisija

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/22

         Prasība, kas celta 2012. gada 16. oktobrī — Wojciech Gęsina Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina/Komisija
   (Lieta T-468/12)
   2013/C 71/35
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wojciech Gęsina Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina (Varšava, Polija) (pārstāvis — H. Mackiewicz, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2012. gada 19. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 554/2012 par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieņēmusi apstrīdēto regulu, pārkāpjot Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (1), tostarp tādēļ, ka tā ir pieļāvusi KN skaidrojumu attiecībā uz pozīciju 9505 nepareizu interpretāciju, saskaņā ar kuru gadījumā, ja dekoratīvajam izstrādājumam nav apdrukas, rotājumu, simbolu un gravējumu, kas norādītu uz kādiem svētkiem, tas nozīmē, ka šis izstrādājums nav konstruēts un izgatavots tikai kā svētku izstrādājums un līdz ar to tas nav atzīstams par svētku izstrādājumu.
               Prasītāja apgalvo, ka KN pozīcijas 9505 un ar to saistīto skaidrojumu teksts liecina, ka izstrādājumam, lai to uzskatītu par svētku izstrādājumu, nav obligāti jābūt apdrukai, rotājumam, simboliem vai gravējumam, kas tieši norādītu uz kādiem konkrētiem svētkiem.
               Jautājums par to, vai izstrādājumi ir konstruēti un izgatavoti tikai lietošanai svētkos un ir par tādiem atzīti, esot jāizvērtē, ņemot vērā svētku simboliku, kas asociējas ar konkrētu izstrādājumu kādā dalībvalstī, un tā saiknes ar šīs valsts svētku tradīcijām un kultūru. Ja konkrētā kultūras vidē šāds izstrādājums ir atzīstams par svētku izstrādājumu, tam neesot obligāti jāietver (lai gan tas varot tos ietvert) papildu simboli, rotājums vai gravējumi, kas uzsvērtu tās saistību ar konkrētiem svētkiem.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieņēmusi apstrīdēto regulu, pārkāpjot Eiropas Kopienu Kombinētās nomenklatūras skaidrojumus (2) attiecībā uz KN pozīciju 9505, jo tā ir pieļāvusi šo skaidrojumu nepareizu interpretāciju, saskaņā ar kuru gadījumā, ja dekoratīvajam izstrādājumam nav apdrukas, rotājumu, simbolu un gravējumu, kas norādītu uz kādiem svētkiem, tas nozīmē, ka šis izstrādājums nav konstruēts un izgatavots tikai kā svētku izstrādājums un līdz ar to tas nav atzīstams par svētku izstrādājumu.
               KN skaidrojumos esot skaidri noteikts, ka KN pozīcijā 9505 klasificētie izstrādājumi, pamatojoties uz to izgatavošanu un dizainu (apdruka, rotājumi, simboli vai gravējumi), ir paredzēti lietošanai konkrētos svētkos. Teksts iekavās sniedzot tikai vienkāršus piemērus tam, kas var tikt aptverts ar izstrādājuma “izgatavošanu” un “dizainu”. Citiem vārdiem sakot, Kombinētā nomenklatūra neizslēdzot iespēju, ka kādā konkrētā kultūrā izstrādājums (viens pats) simbolizē konkrētus svētkus, lai gan tam nav nekādas apdrukas, rotājumu, simbolu vai gravējumu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, pieļaujot, ka kādai izstrādājumu kategorijai (mākslīgi ziedi un augi, ko izmanto svētkos) tiek liegta kvalifikācija par svētku izstrādājumiem, jo tie neietver apdruku, rotājumu, simbolus vai gravējumus, kuri norādītu uz kādiem svētkiem, kamēr šī kvalifikācija ir pieļauta attiecībā uz citām kategorijām KN pozīcijā 9505, kaut arī attiecīgie izstrādājumi neietver šo apdruku, rotājumu, simbolus vai gravējumus.
               Eiropas Savienības tiesību aktos esot ietvertas saistošas izziņas par tarifiem, ko sniegušas dažādas dalībvalstis un kas attiecas uz tādu izstrādājumu (tostarp mākslīgo ziedu) klasifikāciju KN pozīcijā 9505, kas neietver kādus īpašus simbolus, ornamentu vai rotājumu. Tātad izstrādājums, kas neietver ne gravējumus, ne rotājumu, pats par sevi var simbolizēt kādus konkrētus svētkus kādas ES dalībvalsts kultūrā, un līdz ar to tās ir atzīstams, konstruēts un izgatavots kā svētku izstrādājums.
               Ne no KN 95. nodaļas piezīmju teksta, ne no KN skaidrojumu piezīmēm neizrietot, ka, lai iegūtu svētku izstrādājuma statusu, izstrādājumam ir jābūt atzītam kā svētku izstrādājumam visā Eiropas Savienības teritorijā. Šādas jēdziena “svētku izstrādājums” interpretācijas dēļ ļoti neliela daļa izstrādājumu atbilstu šiem kritērijiem. Eiropas Savienībā dzīvo vairāk nekā 500 miljoni pilsoņu ar dažādām tradīcijām, kultūru un reliģijām. Tādēļ ne tikai nepastāvot Savienībai kopīgas svētku tradīcijas, bet arī svētku saraksts dažādās dalībvalstīs atšķiroties. Visbeidzot, noteikti izstrādājumi, kas tieši klasificēti pozīcijā 9505, esot uzskatāmi par svētku izstrādājumiem tikai dažās dalībvalstīs, un ar tiem saistītās tradīcijas neesot zināmas vai populāras pārējās dalībvalstīs.

      (1)  OV L 256, 1. lpp.

      (2)  OV C 133, 1. lpp.


title: Lieta C-250/10: Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 21. decembra spriedums ( Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Haltergemeinschaft LBL GbR/Hauptzollamt Düsseldorf (Direktīva 2003/96/EK — Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai — 14. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Par degvielu gaisa satiksmē izmantotu energoproduktu atbrīvojums no nodokļa — Degviela, ko izmantošanai ir nodevis lidmašīnas iznomātājs uz čarterlīguma pamata un kuru lidmašīnas nomnieki ir izmantojuši saviem lidojumiem, kas nav par atlīdzību sniegti gaisa satiksmes pakalpojumi)

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/6

         Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 21. decembra spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Haltergemeinschaft LBL GbR/Hauptzollamt Düsseldorf

   (Lieta C-250/10) (1)

   (Direktīva 2003/96/EK - Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai - 14. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Par degvielu gaisa satiksmē izmantotu energoproduktu atbrīvojums no nodokļa - Degviela, ko izmantošanai ir nodevis lidmašīnas iznomātājs uz čarterlīguma pamata un kuru lidmašīnas nomnieki ir izmantojuši saviem lidojumiem, kas nav par atlīdzību sniegti gaisa satiksmes pakalpojumi)
   2012/C 49/10
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Haltergemeinschaft LBL GbR

      Atbildētāja: Hauptzollamt Düsseldorf

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Düsseldorf — Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV L 283, 51. lpp.), 14. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija — Energoproduktiem, kas piegādāti izmantošanai par degvielu gaisa satiksmē, paredzētā atbrīvojuma no nodokļa apmērs — Tādas degvielas atbrīvošana no nodokļa, ko izmantošanai ir nodevis lidmašīnas izīrētājs vai iznomātājs uz čarterlīguma pamata, kas nav lidsabiedrība, un kuru lidmašīnas īrnieki ir izmantojuši lidojumiem komerciālos nolūkos

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 14. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka energoproduktiem, kas piegādāti izmantošanai par degvielu gaisa satiksmē lidojumiem, kas nav šajā tiesību normā paredzētie privātie nekomerciālie lidojumi, paredzēto atbrīvojumu no nodokļa nevar piešķirt tādam uzņēmumam kā pamata lietā, kas izīrē vai iznomā uz čarterlīguma pamata tam piederošu lidmašīnu kopā ar degvielu uzņēmumiem, kuru gaisa satiksmes darbības tieši nekalpo šo uzņēmumu par atlīdzību sniegtam gaisa satiksmes pakalpojumam.

      (1)  OV C 226, 30.07.2011.


title: Lieta T-644/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 11. aprīļa rīkojums – Serco Belgium  u.c./Komisija

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/38

         Vispārējās tiesas 2014. gada 11. aprīļa rīkojums – Serco Belgium u.c./Komisija
   (Lieta T-644/13) (1)

   2014/C 194/54
   Tiesvedības valoda – angļu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta C-448/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Köln (Vācija) 2006. gada 2. novembra rīkojumu — firma cp-Pharma Handels GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/38

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Köln (Vācija) 2006. gada 2. novembra rīkojumu — firma cp-Pharma Handels GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku
   (Lieta C-448/06)
   (2006/C 326/80)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgericht Köln
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: firma cp-Pharma Handels GmbH

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika
   Prejudiciālie jautājumi
   Vai Komisijas 2003. gada 24. oktobra Regula (EK) Nr. 1873/2003 (1), ar kuru groza II pielikumu Padomes Regulai (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos (2), daļēji nav spēkā dēļ augstāka juridiska spēka Kopienu tiesībām (Padomes Regulas (EEK) Nr. 2377/90 1. panta 1. punktu un 3. pantu, apvienojumā ar Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīvas 96/22/EK (3) 4. panta 1. punktu), ja Padomes Regulas (EEK) Nr. 2377/90 II pielikumā ar (*) marķētajā papildinājumā progesterona iekļaušanai ir izslēgta zāļu formas injicējama šķīduma veidā izmantošana?

      (1)  OV L 275, 9. lpp.

      (2)  OV L 224, 1. lpp.

      (3)  OV L 125, 3. lpp.


title: Lieta F-102/07: Prasība, kas celta 2007. gada 28. septembrī — Kerstens /Komisija

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 28. septembrī — Kerstens/Komisija
   (Lieta F-102/07)
   (2007/C 297/97)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Petrus J.F. Kerstens, Overeisa (Beļģija) (pārstāvis — MC. Mourato, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2005. gada 23. novembra lēmumu par ģenerāldirektorāta 3 prioritātes punktu (PMO) (ĢDPP) piešķiršanu prasītājam, veicot 2004. gada paaugstināšanu amatā, kā tas ir publicēts 2005. gada 23. novembra Administratīvajā paziņojumā 85/2005;

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2005. gada 23. novembra lēmumu par ģenerāldirektorāta 0 prioritātes punktu (PMO) (ĢDPP) piešķiršanu prasītājam, veicot 2005. gada paaugstināšanu amatā, kā tas ir publicēts 2005. gada 23. novembra Administratīvajā paziņojumā 85/2005;

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2006. gada 17. novembra lēmumu par 0 ĢDPP piešķiršanu prasītājam, veicot 2006. gada paaugstināšanu amatā, kā tas ir publicēts Administratīvajā paziņojumā 55/2006;

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2006. gada 17. novembra lēmumu par 0 prioritātes punktu piešķiršanu prasītājam par iestādes interesēs veikto darbu (PPII), veicot 2006. gada paaugstināšanu amatā, kā tas ir publicēts Administratīvajā paziņojumā 55/2006;

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2007. gada 15. jūnija skaidri negatīvo lēmumu uz prasītāja attiecīgi 2007. gada 16. un 22. februāra sūdzībām R/142/07 un R/183/07;

               —

               formāli atzīt, ka prasītājs patur tiesības atsaukties uz pilnvaru nepareizu izmantošanu, disciplināro procedūras noteikumu pārkāpumu, kā arī prasīt zaudējumu atlīdzību no Eiropas Kopienu Komisijas;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītājs, A*12 pakāpes ierēdnis, izvirza piecus pamatus, no kuriem pirmais ir saistīts ar to, ka ir pārkāpts prioritātes punktu kvotas izsmelšanas princips, kas izriet no Civildienesta noteikumu 45. panta vispārējiem īstenošanas noteikumiem (VĪN 45), un acīmredzamu kļūdu vērtējumā par ģenerāldirektora prioritātes punktu (ĢDPP) piešķiršanu, veicot 2004. gada paaugstināšanu amatā.
   Otrais pamats ir saistīts ar VĪN 45 4.–6. panta pārkāpumu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā par ĢDPP piešķiršanu par 2005. un 2006. gadu.
   Trešais pamats ir saistīts ar VĪN 45 9. panta pārkāpumu, pieļaujot acīmredzamu kļūdu vērtējumā par prioritātes punktu piešķiršanu, atzīstot iestādes interesēs veikto darbu (PPII). Pakārtoti, trešais pamats ir saistīts ar atpakaļejoša spēka aizlieguma un tiesiskās drošības principa pārkāpumu.
   Ceturtais pamats ir saistīts ar vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu attiecībā uz ĢDPP piešķiršanu par 2004., 2005. un 2006. gadu un attiecībā uz PPII par 2006. gadu.
   Piektais pamats ir saistīts ar pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu attiecībā uz ĢDPP piešķiršanu par 2004., 2005. un 2006. gadu.
   Visbeidzot, prasītājs patur tiesības atsaukties uz pilnvaru nepareizu izmantošanu, disciplināro procedūras noteikumu pārkāpumu, kā arī prasīt zaudējumu atlīdzību no Komisijas.


title: Lieta C-498/08 P: Tiesas 2009. gada 9. jūlija rīkojums — Fornaci Laterizi Danesi SpA/Eiropas Kopienu Komisija (Apelācijas sūdzība — Prasība atcelt tiesību aktu — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nepieņemamība nokavējuma dēļ — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/23

         Tiesas 2009. gada 9. jūlija rīkojums — Fornaci Laterizi Danesi SpA/Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta C-498/08 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Prasība atcelt tiesību aktu - Termiņš prasības celšanai - Termiņa sākums - Nepieņemamība nokavējuma dēļ - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2009/C 267/40
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja:
      Fornaci Laterizi Danesi SpA (pārstāvis — M. Salvi, avvocato)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Zadra un D. Recchia)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 9. septembra rīkojumu lietā T-224/08 Fornaci Laterizi Danesi/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa kā nepieņemamu ir noraidījusi prasību atcelt Komisijas 2007. gada 13. novembra Lēmumu 2008/25/EK, ar ko atbilstīgi Padomes Direktīvai 92/43/EEK pieņem Kopienas nozīmes teritoriju sarakstu kontinentālajam bioģeogrāfiskajam reģionam (OV L 12, 383. lpp.), jo šajā sarakstā ar numuru IT20A0018 ir iekļauts apelācijas sūdzības iesniedzējai piederošs zemes gabals

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Fornaci Laterizi Danesi SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: lieta C-508/04: Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 8. decembrī

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/17

         Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 8. decembrī
   (lieta C-508/04)
   (2005/C 45/31)
   tiesvedības valoda – vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 8. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Austrijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Michael Van Beek un Bernhard Schima, kam palīdz Matthias Lang, Rechtsanwalt, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK (1) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, lai Austrijas tiesību aktos pilnībā un pareizi transponētu direktīvas 1. pantu, 6. panta 1. līdz 4. punktu, 7., 11., 12., 13. un 15. pantu, 16. panta 1. punktu un 22. panta b) punktu;

               2)

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā prasībā Komisija vēršas pret nepareizu Direktīvas 92/43/EEK transponēšanu Austrijas tiesību aktos, kas Komisijai kļuvis zināms no attiecīgajiem šādu zemju tiesību aktiem: Karintija (Kärnten), Lejasaustrija (Niederösterreich), Augšaustrija (Oberösterreich), Zalcburga (Salzburg), Štīrija (Steiermark), Tirole (Tirol) un Forarlberga (Vorarlberg).
   Komisija apgalvo, ka atsevišķās federālajās zemēs nav pareizi vai pilnībā transponēti noteikumi par jēdzienu definīcijām (Direktīvas 1. pants), par vispārējiem aizsardzības pasākumiem (Direktīvas 6. panta 1. punkts), attiecībā uz noplicināšanās aizliegumu (Direktīvas 6. panta 2. punkts), par plāniem vai projektiem, kas varētu būtiski ietekmēt īpašas teritorijas (Direktīvas 6. panta 3. un 4. punkts), par aizsardzības režīmu attiecībā uz savvaļas putnu aizsardzības direktīvu (Direktīvas 7. pants), attiecībā uz aizsardzības statusa uzraudzību (Direktīvas 11. pants), par stingru aizsardzības sistēmu IV pielikuma a) daļā uzskaitītajām dzīvnieku sugām (Direktīvas 12. pants), par stingru aizsardzības sistēmu IV pielikuma b) daļā uzskaitītajām augu sugām (Direktīvas 13. pants), par aizliegtiem ieguves, sagūstīšanas vai nonāvēšanas līdzekļiem (Direktīvas 15. pants), par kritērijiem, kas paredz tiesības atkāpties no Direktīvas 12. līdz 15. panta (Direktīvas 16. panta 1. punkts), un noteikumi par sugu apzinātu ieviešanu savvaļā, kas savā teritorijā nav vietējās sugas (Direktīvas 22. panta b) punkts).

      (1)  OV L 206, 7. lpp.


title: Lieta C-552/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2009. gada 14. oktobra spriedumu lietā T-140/08 Ferrero SpA /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), Tirol Milch reg. Gen.mbh Innsbruck 2009. gada 24. decembrī iesniedza Ferrero SpA

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/11

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2009. gada 14. oktobra spriedumu lietā T-140/08 Ferrero SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), Tirol Milch reg. Gen.mbh Innsbruck2009. gada 24. decembrī iesniedza Ferrero SpA

   (Lieta C-552/09 P)
   2010/C 80/19
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ferrero SpA (pārstāvji — F. Jacobacci, avvocato, C. Gielen un H.M.H. Speyart, advocaten)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               apmierināt Ferrero pieteikumu atcelt apstrīdēto lēmumu vai, pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai pārskatīšanai; un

               —

               piespriest ITSB segt savus un atlīdzināt Ferrero tiesāšanās izdevumus, kas radušies pirmajā instancē un apelācijas tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka pārsūdzētais spriedums ir jāatceļ sekojošu iemeslu dēļ:

               —

               Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesa (turpmāk tekstā — “PIT”) pārkāpa Regulas Nr. 40/94 (1) 8. panta sistēmu, veicot vienotu faktu vērtējumu līdzībai, kam ir sekas gan atbilstoši 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam, gan arī 8. panta 5. punktam, lai arī abām normām ir pilnīgi atšķirīgi kritēriju kopumi;

               —

               PIT ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot, ka tai nav jāņem vērā agrāko preču zīmju reputācija, konstatējot, ka nav izpildīti nosacījumi, lai būtu piemērojami 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 8. panta 5. punkts;

               —

               PIT ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā vai ir sagrozījusi tai iesniegtos faktus, piemērojot kļūdainus, nepamatotus un iracionālus noteikumus par pierādījumiem, vērtējot līdzību;

               —

               PIT ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pienācīgi neņemot vērā to, ka agrākas preču zīmes ietvēra vārdiskas preču zīmes un ka apstrīdētā preču zīme ir grafiska preču zīme; un

               —

               PIT ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pienācīgi neņemot vērā preču zīmju saimes pastāvēšanu.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-224/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 5. maija spriedums – Messe Friedrichshafen/EUIPO – El Corte Inglés (“Out Door”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Out Door” — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “OUTDOOR PRO” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Regulas Nr. 207/2009 76. pants

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/25

         Vispārējās tiesas 2017. gada 5. maija spriedums – Messe Friedrichshafen/EUIPO – El Corte Inglés (“Out Door”)
   (Lieta T-224/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Out Door” - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “OUTDOOR PRO” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Regulas Nr. 207/2009 76. pants)
   (2017/C 195/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Messe Friedrichshafen GmbH (Friedrichshafen, Vācija) (pārstāvis – W. Schulte Hemming, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – M. Eberl un D. Hanf)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija) (pārstāvis – J. L. Rivas Zurdo, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 8. februāra lēmumu lietā R 2302/2011–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp El Corte Inglés un Messe Friedrichshafen

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Messe Friedrichshafen GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 232, 27.6.2016.


title: Lieta T-147/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 1. aprīļa rīkojums – Zhejiang Yuhui Solar Energy Source /Komisija

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/52

         Vispārējās tiesas 2014. gada 1. aprīļa rīkojums – Zhejiang Yuhui Solar Energy Source/Komisija
   (Lieta T-147/13) (1)

   2014/C 175/74
   Tiesvedības valoda – franču
   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 123, 27.4.2013.


title: Lieta C-8/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) 2008. gada 9. janvāra rīkojumu — 1.  T-Mobile Netherlands , 2.  KPN Mobile N.V. , 3.  Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit , 4.  Orange Nederland N.V. ; persona, kas iestājusies lietā: Vodafone Libertel B.V.

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) 2008. gada 9. janvāra rīkojumu — 1. T-Mobile Netherlands, 2. KPN Mobile N.V., 3. Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit, 4. Orange Nederland N.V.; persona, kas iestājusies lietā:Vodafone Libertel B.V.

   (Lieta C-8/08)
   (2008/C 92/19)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji:

               1.

                  T-Mobile Netherlands,

               2.

                  KPN Mobile N.V.,

               3.

                  Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit,

               4.

                  Orange Nederland N.V.

      Persona, kas iestājusies lietā: Vodafone Libertel B.V.

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kādi kritēriji ir jāizmanto, piemērojot EKL 81. panta 1. punktu, lai izvērtētu, vai saskaņotās darbības mērķis ir nepieļaut, ierobežot vai traucēt konkurenci kopējā tirgū?

               2)

               Vai EKL 81. pants ir interpretējams tādējādi, ka, valsts tiesai piemērojot šo noteikumu, ir jābūt iesniegtam un izvērtētam pierādījumam par cēloņsakarību starp saskaņotu darbību un uzvedību tirgū atbilstoši valsts tiesību normām, ciktāl šie noteikumi nav nelabvēlīgāki par tiem, kuri attiecas uz līdzīgām valsts prasībām, un Kopienu tiesībās piešķirto tiesību īstenošanu praksē nepadara neiespējamu vai pārmērīgi sarežģītu?

               3)

               Vai, piemērojot EKL 81. pantā paredzēto saskaņotas darbības jēdzienu, vienmēr pastāv pieņēmums par cēloņsakarību starp saskaņotu darbību un uzvedību tirgū, pat ja saskaņota darbība ir notikusi vienreiz un uzņēmums, kurš piedalās saskaņotajā darbībā, ir aktīvs tirgū, vai arī tikai tad, ja saskaņota darbība ar zināmu regularitāti ir veikta ilgu laika posmu?


title: Lieta C-197/13 P: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums – Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija Apelācija – Kohēzijas fonds – Finanšu atbalsta samazināšana – Eiropas Komisijas pieņemts lēmums – Termiņa esamība – Noteiktā termiņa neievērošana – Sekas

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/15

      Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums – Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija
      (Lieta C-197/13 P) (1)

      (Apelācija - Kohēzijas fonds - Finanšu atbalsta samazināšana - Eiropas Komisijas pieņemts lēmums - Termiņa esamība - Noteiktā termiņa neievērošana - Sekas)
      (2014/C 395/17)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Spānijas Karaliste (pārstāvis – A. Rubio González)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – S. Pardo Quintillán un D. Recchia)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas spriedumu (T-540/10, EU:T:2013:49);

                  2)

                  atcelt Komisijas 2010. gada 13. septembra Lēmumu C(2010) 6154 par Kohēzijas fonda finansējuma samazinājumu projekta posmiem ar šādiem nosaukumiem: “Ātrgaitas līnija Madrid–Zaragoza–Barcelona–Francijas robeža. Posms Lleida–Martorell (platforma). Apakšposms IX–A” (CCI 2001.ES.16.C.PT.005), “Ātrgaitas līnija Madrid–Zaragoza–Barcelona–Francijas robeža. Posms Lleida–Martorell (platforma). Apakšposms X–B (Avinyonet del Penedés–Sant Sadurní d’Anoia)” (CCI 2001.ES.16.C.PT.008), “Ātrgaitas līnija Madrid–Zaragoza–Barcelona–Francijas robeža. Posms Lleida–Martorell (platforma). Apakšposmi XI–A un XI–B (Sant Sadurní d’Anoia–Gelida)” (CCI 2001.ES.16.C.PT.009), “Ātrgaitas līnija Madrid–Zaragoza–Barcelona–Francijas robeža. Posms Lleida–Martorell (platforma). Apakšposms IX–C” (CCI 2001.ES.16.C.PT.010);

                  3)

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt gan savus, gan Spānijas Karalistes tiesāšanās izdevumus gan pirmajā instancē, gan šajā apelācijas tiesvedībā.

         (1)  OV C 178, 22.06.2013.


title: Lieta T-547/08: Prasība, kas celta 2008. gada 12. decembrī — X-Technology Swiss /ITSB (zeķes attēls)

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/31

         Prasība, kas celta 2008. gada 12. decembrī — X-Technology Swiss/ITSB (zeķes attēls)
   (Lieta T-547/08)
   (2009/C 55/58)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: X-Technology Swiss GmbH (pārstāvji — A. Herbertz un R. Jung, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 6. oktobra lēmumu lietā R 846/2008-4;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam segt savus un atlīdzināt prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme kā “cita preču zīme — pozīcijas preču zīme”“oranžā (Pantone 16-1359 TPX)” krāsā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 5 658 117)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei ir vajadzīgā minimālā atšķirtspēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta F-26/15: Civildienesta tiesas (3. palāta) 2015. gada 18. novembra spriedums – FH/Parlaments Civildienests — Ierēdņi — Atalgojums — Iekārtošanās pabalsts — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 5. panta 2. punkts — Pārcelšana uz jaunu dienesta vietu — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 5. panta 4. punkta pēdējais teikums — Iekārtošanās pabalsta nepiešķiršana gadījumā, ja ierēdnis, kuram ir tiesības uz apgādnieka pabalstu, tiek pārcelts uz vietu, kur dzīvo viņa ģimene — Nepieciešamība ierēdnim iekārtoties kopā ar savu ģimeni dienesta vietā — Laulāto faktiski šķirta dzīve — Sekas — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 5. panta 4. punkta pēdējā teikuma nepiemērojamība

text:
               11.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/35

         Civildienesta tiesas (3. palāta) 2015. gada 18. novembra spriedums – FH/Parlaments
   (Lieta F-26/15) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Atalgojums - Iekārtošanās pabalsts - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 5. panta 2. punkts - Pārcelšana uz jaunu dienesta vietu - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 5. panta 4. punkta pēdējais teikums - Iekārtošanās pabalsta nepiešķiršana gadījumā, ja ierēdnis, kuram ir tiesības uz apgādnieka pabalstu, tiek pārcelts uz vietu, kur dzīvo viņa ģimene - Nepieciešamība ierēdnim iekārtoties kopā ar savu ģimeni dienesta vietā - Laulāto faktiski šķirta dzīve - Sekas - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 5. panta 4. punkta pēdējā teikuma nepiemērojamība)
   (2016/C 007/46)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: FH (pārstāvis – M. Casado García-Hirschfeld, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – O. Caisou-Rousseau et N. Chemaï)

      Lietas priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītāja lūgums viņam izmaksāt iekārtošanās pabalstu saistībā ar viņa pārcelšanos no Jemenas uz Briseli, kur dzīvo viņa laulātā, ar kuru viņš faktiski dzīvo šķirti, kā arī prasība piespriest atbildētājam izmaksāt prasītājam minēto iekārtošanās pabalstu ar procentiem

      Sprieduma rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt 2014. gada 15. aprīļa lēmumu, ar kuru Eiropas Parlaments ir noraidījis FH iesniegto pieteikumu par iekārtošanās pabalstu;

               2)

               piespriest Eiropas Parlamentam samaksāt FH kā iekārtošanās pabalstu, ko viņš ir tiesīgs saņemt, summu, kas atbilst vismaz viņa pamatalgai; pieskaitīt šai summai nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti atbilstoši likmei, ko Eiropas Centrālā banka noteikusi galvenajām refinansēšanas darbībām un kas ir piemērojama attiecīgajā laikposmā, pieskaitot vēl divus procentpunktus, par laiku no 2014. gada 11. februāra līdz faktiskas samaksas datumam;

               3)

               Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus pats un atlīdzina FH tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 127, 20.4.2015., 44. lpp.


title: Lieta C-565/07 P: Tiesas 2009. gada 19. maija rīkojums — AMS Advanced Medical Services GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), American Medical Systems, Inc. (Apelācija — Kopienas preču zīme — Grafiskā preču zīme AMS Advanced Medical Services — Daļējs reģistrācijas atteikums — Iebildumu process — Apelācijas priekšmeta zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/15

         Tiesas 2009. gada 19. maija rīkojums — AMS Advanced Medical Services GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), American Medical Systems, Inc.
   (Lieta C-565/07 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Grafiskā preču zīme “AMS Advanced Medical Services” - Daļējs reģistrācijas atteikums - Iebildumu process - Apelācijas priekšmeta zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2009/C 220/26
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: AMS Advanced Medical Services GmbH (pārstāve — S. Schäffler, advokāte)

      Pretējās puses procesā: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider), American Medical Systems, Inc. (pārstāvji — H. Kunz-Hallstein un R. Kunz-Hallstein, advokāti)

      Priekšmets

   Apelācija par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2007. gada 18. oktobra spriedumu lietā T-425/03 AMS/ITSB — American Medical Systems (“AMS Advanced Medical Services”), ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja grafiskas preču zīmes “AMS Advanced Medical Services” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 5., 10. un 42. klasē, reģistrācijas pieteikuma iesniedzējas celto prasību atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2003. gada 12. septembra lēmumu, ar kuru tika atcelts Iebildumu nodaļas lēmums un daļēji apmierināti valsts vārdiskas preču zīmes “AMS” īpašnieces iebildumi — Iebildumu process — Lūguma pierādīt agrākas preču zīmes faktisku izmantošanu, kas pirmo reizi ir iesniegts Apelāciju padomē, pieņemamība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par apelācijas sūdzību, ko ir iesniegusi AMS Advanced Medical Services GmbH;

               2)

               AMS Advanced Medical Services GmbH atlīdzina šajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 64, 8.3.2008.


title: Lieta C-311/09: Prasība, kas celta 2009. gada 4. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/12

         Prasība, kas celta 2009. gada 4. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-311/09)
   2009/C 256/23
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Triantafyllou un K. Herrmann)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

   Komisija lūdz

               —

               atzīt, ka, Finanšu ministra 2004. gada 27. aprīļa Noteikumu 13. nodaļas 35. panta 1., 3., 4. un 5. punktā noteiktajā veidā un kārtībā iekasējot pievienotās vērtības nodokli par starptautisko pārvadājumu pakalpojumiem, kurus sniedz nodokļu maksātāji, kuru juridiskā adrese vai pastāvīgā dzīvesvieta atrodas ārpus Polijas teritorijas, Polijas Republika nav izpildījusi Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 73., 168. un 273. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Starptautisko pārvadājumu pakalpojumiem pievienotās vērtības nodoklis ir jāpiemēro atbilstoši Direktīvā 2006/112/EK paredzētajiem principiem.
   Komisija uzskata, ka Finanšu ministra 2004. gada 27. aprīļa Noteikumu 13. nodaļas 35. panta 1., 3., 4. un 5. punktā paredzētais veids un kārtība, kādā pievienotās vērtības nodoklis ir aprēķināms un piemērojams starptautisko pārvadājumu pakalpojumiem, kurus sniedz nodokļu maksātāji, kuru juridiskā adrese vai pastāvīgā dzīvesvieta atrodas ārpus Polijas teritorijas, ir pretrunā Direktīvas 2006/112/EK 73., 168. un 273. pantam. Direktīvas 2006/112/EK 73. pants tiekot pārkāpts tādējādi, ka pievienotās vērtības nodokļa aprēķina bāze visos gadījumos esot 285 PLN, tādējādi neņemot vērā attālumu, ko attiecīgais autobuss ir mērojis Polijas teritorijā, kā arī par attiecīgo pakalpojumu maksājamās faktiskās atlīdzības apmēru. Saskaņā ar Polijas pievienotās vērtības nodokļa sistēmu nodokļu maksātāji, kuri nodarbojas ar starptautiskiem personu pārvadājumiem, nedrīkst atskaitīt pievienotās vērtības nodokli par preci, kura aprēķina periodā ir iegādāta ar nodokli apliekamo pārvadājumu pakalpojumu izpildei (piemēram, degviela), kas esot pretrunā direktīvas 168. pantam. Turklāt Polijas pievienotās vērtības nodokļa sistēma esot pretrunā Direktīvas 2006/112/EK 273. pantam, jo tajā nodokļu maksātājiem ir paredzēts pienākums, autobusam ar pasažieriem iebraucot Polijas valsts teritorijā, muitā iesniegt deklarāciju, norādot nodokļa apmēru un attiecīgo nodokli samaksāt “autobusam ar pasažieriem iebraucot valsts teritorijā”, kā rezultātā rodas robežšķērsošanas formalitātes.
   Komisija uzskata, ka šo pievienotās vērtības nodokļa iekasēšanas un aprēķināšanas sistēmu nevar pamatot nedz ar Direktīvas 2006/112/EK 281., nedz tās 395. pantu.

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta C-379/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Arbeidshof te Brussel (Beļģija) 2009. gada 25. septembra rīkojumu — Maurits Casteels/British Airways plc

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Arbeidshof te Brussel (Beļģija) 2009. gada 25. septembra rīkojumu — Maurits Casteels/British Airways plc

   (Lieta C-379/09)
   2009/C 312/25
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Arbeidshof te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Maurits Casteels

      Atbildētāja: British Airways plc

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai privātpersona strīdā ar privātā sektora darba devēju valsts tiesā var pamatoties uz EKL 42. pantu, ja Padome šajā sakarā nav rīkojusies?

               2)

               Vai EKL 39. pants līdz laikam, kad spēkā stājās 1998. gada 29. jūnija Direktīva 98/49/EK (1), un EKL 42. pants atsevišķi vai abi panti kopā nepieļauj, ka
               darba ņēmējs, kuru nodarbina viena un tā pati juridiskā persona kā darba devējs un kurš netiek pārcelts uz citu darbvietu, secīgi tiek nodarbināts šī darba devēja dažādās filiālēs dažādās dalībvalstīs un katrreiz viņam piemēro šajās filiālēs spēkā esošos papildu pensijas plānus,

                           —

                           nosakot laika posmu, pēc kura iegūst pilnīgas tiesības uz papildu pensijas pabalstu (pamatojoties uz darba ņēmēja un darba devēja iemaksām) noteiktā dalībvalstī, netiek ņemts vērā ne nodarbinātības laiks, kas nostrādāts citā dalībvalstī pie šī paša darba devēja, ne arī dalība šīs dalībvalsts papildu pensijas sistēmā,

                           —

                           darba devēja pārcelšana ar viņa piekrišanu uz tā paša darba devēja filiāli citā dalībvalstī tiek pielīdzināta pensiju sistēmas noteikumos paredzētam gadījumam, kad darba ņēmējs brīvprātīgi aiziet no filiāles, līdz ar ko tiesības uz papildu pensiju tiek ierobežotas paša darba ņēmēja veikto iemaksu apmērā,

                           —

                           un šāda situācija rada nelabvēlīgas sekas, ka darba ņēmējs zaudē tiesības uz papildu pensijas pabalstu saistībā ar savu darbu šajā dalībvalstī, kas nenotiku, ja viņš sava darba devēja labā strādātu tikai vienā dalībvalstī un paliktu šīs dalībvalsts papildu pensijas sistēmas dalībnieks?

      (1)  Padomes 1998. gada 29. jūnija Direktīva 98/49/EK par papildu pensijas tiesību saglabāšanu darbiniekiem un pašnodarbinātām personām, kas pārvietojas Kopienā (OV L 209, 46. lpp.).


title: Lietas T-176/00 izslēgšana no reģistra

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/43

         Lietas T-176/00 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 143/80)

      (tiesvedības valoda — holandiešu)

   2005. gada 11. martā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-176/00 Cargill B.V./Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 285, 07.10.2000.


title: lieta C-477/04: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 16. novembrī

text:
               5.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/5

         Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 16. novembrī
   (lieta C-477/04)
   (2005/C 31/12)
   tiesvedības valoda – itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 16. novembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Chiara Cattabriga un Barry Doherty, pārstāvji.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               konstatēt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību Padomes 2002. gada 14. februāra Direktīvai 2002/11/EK (1), ar ko groza Direktīvu 68/193/EEK (2) par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību un ar ko atceļ Direktīvu 74/649/EEK (OV L 53, 23.02.2002., 20. lpp.) vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot šos aktus Komisijai, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minētās direktīvas 3. pantu;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transpozīcijas termiņš beidzās 2003. gada 3. februārī.

      (1)  OV L 53, 23.2.2002., 20. lpp.

      (2)  OV L 93, 17.4.1968., 15. lpp.


title: Lieta T-92/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 5. oktobra spriedums — Strategi Group /ITSB — RBI ( STRATEGI ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes STRATEGI reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme Stratégies — Relatīvs atteikuma pamatojums — Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums — Regulas (EK) Nr. 40/94 43. panta 2. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. punkts) un Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikums))

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/29

         Vispārējās tiesas 2010. gada 5. oktobra spriedums — Strategi Group/ITSB — RBI (“STRATEGI”)
   (Lieta T-92/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “STRATEGI” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “Stratégies” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums - Regulas (EK) Nr. 40/94 43. panta 2. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. punkts) un Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikums))
   2010/C 317/53
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Strategi Group Ltd (Mančestera, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — N. Saunders, barrister)
   Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)
   Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Reed Business Information (RBI) (Issy-Les-Moulineaux, Francija) (pārstāvis: A. Messas, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 18. decembra lēmumu lietā R 1581/2007-2 par iebildumu procesu starp Reed Business Information (RBI) un Strategi Group Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Strategi Group Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 113, 16.05.2009.


title: Lieta T-107/17: Prasība, kas celta 2017. gada 16. februārī – Steinhoff u.c./ECB

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/24

         Prasība, kas celta 2017. gada 16. februārī – Steinhoff u.c./ECB
   (Lieta T-107/17)
   (2017/C 129/37)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Frank Steinhoff (Hamburga, Vācija), Ewald Filbry (Dortmunde, Vācija), Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG (Gräfenberg, Vācija), Werner Bäcker (Rodgau, Vācija), EMB Consulting SE (Mühital, Vācija) (pārstāvis – O. Hoepner, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

      Prasītāju prasījumi:

               —

               prasītāji lūdz piespriest atbildētājai izmaksāt turpinājumā minētās naudas summas, pieskaitot procentus atbilstoši attiecīgajai bāzes procentu likmei, kas ir palielināta par pieciem procentpunktiem, no prasības celšanas brīža:

                           —

                           prasītājam Nr. 1: EUR 314 000;

                           —

                           prasītājam Nr. 2: EUR 54 950;

                           —

                           prasītājam Nr. 3: EUR 2 355 000;

                           —

                           prasītājam Nr. 4: EUR 303 795;

                           —

                           prasītājam Nr. 5: EUR 750 460.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā prasībā par zaudējumu atlīdzību prasītāji atbildētājai pārmet pienākumu neizpildi, jo tā savā 2012. gada 17. februāra atzinumā saistībā ar Grieķijas valsts emitētajiem un garantētajiem vērtspapīriem (CON/2012/12) neesot norādījusi uz ieplānotās Grieķijas valsts parādu restrukturizācijas, veicot valsts obligāciju piespiedu apmaiņu ar Likumu Nr. 4050/2012, prettiesiskumu.
   Savas prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav ticis norādīts uz piespiedu restrukturizācijas nepieļaujamību, ņemot vērā pacta sunt servanda principu, jo grozījumu klauzulas nevarot tikt likumīgi vēlāk iekļautas pastāvošās valsts obligācijās.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav ticis norādīts uz ieplānotā Grieķijas likuma projekta [piespiedu] atsavināšanas efektu, to kvalificējot kā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. panta 1. punkta otrā teikuma pārkāpumu, jo šajā likumā bija paredzēta valsts obligāciju piespiedu apmaiņa, lai gan tajā pašā neesot bijusi noteikta pienācīga kompensācija.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ticis norādīts uz LESD 63. panta pārkāpumu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ticis norādīts uz LESD 124. panta pārkāpumu.


title: Lieta T-747/16: Prasība, kas celta 2016. gada 25. oktobrī – Vincenti/EUIPO

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/37

         Prasība, kas celta 2016. gada 25. oktobrī – Vincenti/EUIPO

   (Lieta T-747/16)
   (2017/C 014/46)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Guillaume Vincenti (Alicante, Spānija) (pārstāvis – H. Tettenborn, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt EUIPO lēmumu neatzīt prasītāja pilnīgu darbspēju zudumu un tā atteikumu atzīt personas pensionēšanos

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājs esot pārkāpis attiecīgās Civildienesta noteikumu normas, proti to 7.–9., 13., 33. un 78. pantu un šo noteikumu VIII pielikuma 13.–16. pantu, kā arī it īpaši Civildienesta noteikumu 53. pantu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājs esot pārkāpis tiesisko paļāvību un labas pārvaldības principu (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punkts un 42. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkts), kā arī prasītāja procesuālās tiesības, pamatojot savu lēmumu arī uz sagrozītiem faktiem.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājs esot pārkāpis Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 3. panta 1. punktu.

         Iepriekš izvirzīto pamatu pamatojumam prasītājs apgalvo it īpaši, ka saskaņā ar atbilstošajām Civildienesta noteikumu normām iecēlējinstitūcijai nav nekādas rīcības brīvības saistībā ar invaliditātes atzīšanas procesu, lai atzītu vai neatzītu pilnīgu ierēdņa darbnespēju pildīt savas funkcijas, jo Invaliditātes komitejas lēmums ir saistošs, un ka, pat pieņemot, ka iecēlējinstitūcijai ir rīcības brīvība saistībā ar šo procesu, prasītāja gadījumā nepastāvot pamatots iemesls neatzīt viņa galīgu darbspēju zudumu.


title: Lieta C-429/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 21. septembrī iesniedza Oberlandesgericht Innsbruck (Austrija) — Siegfried Pohl/ÖBB Infrastruktur AG

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 21. septembrī iesniedza Oberlandesgericht Innsbruck (Austrija) — Siegfried Pohl/ÖBB Infrastruktur AG

   (Lieta C-429/12)
   2013/C 9/47
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Innsbruck

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītājs: Siegfried Pohl

      Atbildētāja: ÖBB Infrastruktur AG

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Savienības tiesībām to pašreizējā attīstības stadijā, it īpaši

                           1)

                           Savienības tiesību vispārējam vienlīdzīgas attieksmes principam,

                           2)

                           vispārējam diskriminācija vecuma dēļ aizlieguma principam LES 6. panta 3. punkta un ES Pamattiesību hartas 21. panta izpratnē,

                           3)

                           diskriminācijas aizliegumam saistībā ar LESD 45. pantā paredzēto darba ņēmēju pārvietošanās brīvību,

                           4)

                           Direktīvai 2000/78/EK (1)

                     ir pretrunā tāds valsts — daļēji likumā, daļēji koplīgumā paredzēts — tiesiskais regulējums, kas ar vienošanos ir kļuvis par atsevišķa darba līguma saturu, saskaņā ar kuru dzelzceļa transporta nozarē nodarbinātu darba ņēmēju iepriekšējais darba stāžs, ja tas ir bijis pirms 18 gadu vecuma, vispār netiek ņemts vērā, bet ja tas ir bijis pēc 18 gadu vecuma sasniegšanas, ja vien tas pat nav ticis iegūts “gandrīz publiskā” Austrijas uzņēmumā vai Austrijas darba devēja sabiedrībā, kura ir atbildētāja, neņemot vērā darba ņēmēja konkrēti iegūtās prasmes un zināšanas, tiek ieskaitīts tikai 50 % apmērā?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša, vai nesamaksātās darba samaksas aprēķinā saskaņā ar Savienības tiesībām ieskaitot līdz šim vērā neņemto iepriekšējo darba stāžu (pirms 18 gadu vecuma sasniegšanas pilnīgi un no 18 gadu vecuma sasniegšanas līdz dienai, kad prasītājs sāk darbu atbildētājas sabiedrībā, [sākot] ar otro pusi) nozīme ir tam, ka aritmētiskais iepriekšējais darba stāžs ir bijis no 1965. gada 1. decembra līdz 1974. gada 24. novembrim, respektīvi, ilgu laiku pirms Austrijas pievienošanās ES/EEZ un pirms pirmā nolēmuma par Savienības tiesībās paredzēto vienlīdzīgas attieksmes principu?

               3)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša, vai pretrunā Savienības tiesībām to pašreizējā stadijā, it īpaši noilgumu regulējošo valsts noteikumu efektivitātes principam, saskaņā ar kuru darba ņēmēja un vēlāk pensionāra tiesības savam darba devējam prasīt nesaņemtās darba samaksas izmaksu un vēlāk nesaņemtās pensijas izmaksu, kas izriet no Savienības tiesībās paredzētās ārvalstīs iegūtā darba stāža un pirms 18 gadu vecuma sasniegšanas bijuša darba stāža ieskaitīšanas 1. jautājuma izpratnē, kuras šai personai saskaņā ar valsts tiesībām nav bijušas un objektīvi varēja tikt pieprasītas tikai pēc tam, kad 2000. gada 30. novembrī tika pasludināts spriedums lietā C-195/98 Österreichischer Gewerkschaftsbund — Gewerkschaft öffentlicher Dienst un 2009. gada 18. jūnijā — spriedums lietā C-88/08 Hütter, ir tas, ka šīs tiesības būtu pilnībā noilgušas?

               4)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša, vai darba ņēmējam dzelzceļa transporta nozarē, kurā ir ap 40 000 darba ņēmēju un vairākās pakāpēs hierarhiski iedalīta un visā teritorijā izveidota organizācija, no Savienības tiesībām to pašreizējā stadijā, it īpaši no Savienības tiesībās paredzētā vienlīdzīgas attieksmes principa un/vai diskriminācijas attiecībā uz darba ņēmēju brīvu pārvietošanos aizlieguma horizontālās iedarbības izriet pienākums rūpēties par to, ka tā darba ņēmēji un darba ņēmēju pārstāvji ir informēti arī par dienas presē [oficiālajā laikrakstā] publicētiem Tiesas nolēmumiem, kuros [attiecīga] darba stāža ieskaitīšana, ko darba devējs ir praktizējis, ir pasludināta par Savienības tiesībām pretrunā esošu un kā rezultātā var būt jāizmaksā nesaņemtās darba samaksas?

      (1)  Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.).


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2005. gada 14. aprīlī lietā C-171/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/80/EK — Netransponēšana)

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/13

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 14. aprīlī
   lietā C-171/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/80/EK - Netransponēšana)
   (2005/C 143/16)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-171/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 5. aprīlī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. van Beks [M. van Beek] un G. Valero Hordana [G. Valero Jordana]) pret Nīderlandes Karalisti (pārstāvji — H. Sevenstere [H. Sevenster] un J. Van Bekele [J. van Bakel]), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [K. Lenaerts], tiesneši N. Kolnerika [N. Colneric] un E. Juhāss [E. Juhász] (referents), ģenerāladvokāts M. Pojarešs Maduru [M. Poiares Maduro], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 14. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 23. oktobra Direktīvu 2001/80/EK par ierobežojumiem attiecībā uz dažu piesārņojošo vielu emisiju gaisā no lielām sadedzināšanas iekārtām, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Nīderlandes Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.


title: Lieta T-407/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 14. jūnija rīkojums — SRF /Padome

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/83

         Vispārējās tiesas 2013. gada 14. jūnija rīkojums — SRF/Padome
   (Lieta T-407/11) (1)

   2013/C 225/188
   Tiesvedības valoda — angļu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 282, 24.9.2011.


title: Lieta T-399/07: Vispārējās tiesas 2011. gada 25. janvāra rīkojums — Basell Polyolefine /Komisija

text:
               12.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/34

         Vispārējās tiesas 2011. gada 25. janvāra rīkojums — Basell Polyolefine/Komisija
   (Lieta T-399/07) (1)

   2011/C 80/60
   Tiesvedības valoda — vācu
   Pirmās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 315, 22.12.2007.


title: Lieta C-555/07: Tiesas (virspalāta) 2010. gada 19. janvāra spriedums ( Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Seda Kücükdeveci/Swedex GmbH & Co. KG (Nediskriminācijas vecuma dēļ princips — Direktīva 2000/78/EK — Valsts tiesību akti par atlaišanu, kuros, aprēķinot uzteikuma termiņu, netiek ņemts vērā pirms 25 gadu vecuma sasniegšanas nostrādātais laiks — Pasākuma pamatojums — Direktīvai neatbilstošs valsts tiesiskais regulējums — Valsts tiesas loma)

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/4

         Tiesas (virspalāta) 2010. gada 19. janvāra spriedums (Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Seda Kücükdeveci/Swedex GmbH & Co. KG

   (Lieta C-555/07) (1)

   (Nediskriminācijas vecuma dēļ princips - Direktīva 2000/78/EK - Valsts tiesību akti par atlaišanu, kuros, aprēķinot uzteikuma termiņu, netiek ņemts vērā pirms 25 gadu vecuma sasniegšanas nostrādātais laiks - Pasākuma pamatojums - Direktīvai neatbilstošs valsts tiesiskais regulējums - Valsts tiesas loma)
   2010/C 63/05
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesarbeitsgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Seda Kücükdeveci

      Atbildētājs: Swedex GmbH & Co. KG

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Vācija) — Nediskriminācijas vecuma dēļ principa un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.) interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums par atlaišanu, kurā tiek noteikti uzteikuma termiņi, kas, nodarbinātības laikam pagarinoties, pakāpeniski pagarinās, tomēr neņemot vērā darba ņēmēja pirms 25 gadu vecuma sasniegšanas nostrādāto laiku

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Savienības tiesības un it īpaši nediskriminācijas vecuma dēļ princips, kas ir precizēts Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvā 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds tiek aplūkots pamata prāvā un kurā ir paredzēts, ka, aprēķinot uzteikuma termiņu, netiek ņemts vērā pirms 25 gadu vecuma sasniegšanas nostrādātais laiks;

               2)

               valsts tiesai, kas izskata strīdu starp privātpersonām, ir jānodrošina Direktīvā 2000/78 precizētā nediskriminācijas vecuma dēļ principa ievērošana, vajadzības gadījumā nepiemērojot jebkuru pretēju valsts tiesisko regulējumu, neatkarīgi no tā, vai tā izmanto savu iespēju LESD 267. panta otrajā daļā paredzētajos gadījumos uzdot Eiropas Savienības Tiesai prejudiciālus jautājumus par šī principa interpretāciju.

      (1)  OV C 79, 29.03.2008.


title: Lieta T-272/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Stéphane Veramme iesniedza 2005. gada 8. jūlijā

text:
               17.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 229/32

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Stéphane Veramme iesniedza 2005. gada 8. jūlijā
   (Lieta T-272/05)
   (2005/C 229/68)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 8. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Stefans Verams [Stéphane Veramme], ar dzīvesvietu Audergemā [Auderghem] (Beļģija), kuru pārstāv Lukass Fogels [Lucas Fogel], avocat.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt lēmumu, ko 2005. gada 21. martā pieņēmusi līgumu noslēgšanai pilnvarotā iestāde, ar kuru noraidīta prasība, kas vēlāk pārkvalificēta par sūdzību, ko prasītājs iesniedza 2004. gada 10. decembrī par lēmumu, ar kuru saskaņā ar līguma noteikumiem, kas stājās spēkā 2004. gada 16. septembrī, prasītājam kā vietējam darbiniekam tika noteikta pakāpe un atalgojums;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt arī sākotnējo lēmumu, ar kuru saskaņā ar vienošanos, kas stājās spēkā 2004. gada 16. septembrī, noteikta prasītāja kā vietējā darbinieka pakāpe un atalgojums;

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt zaudējumus EUR 25 000 apmērā, prasītājam paturot tiesības šo summu vēlāk palielināt, samazināt vai precizēt;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-253/05 Fernandez Tunon/Komisija.


title: Lieta C-131/14: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 14. aprīļa spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino/Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Tirgu kopīgā organizācija – Regula (EK) Nr. 565/2002 – 3. panta 3. punkts – Tarifu kvota – Argentīnas izcelsmes ķiploki – Importa licences – No noteiktām importa licencēm izrietošo tiesību nodošanas neiespējamība – Pasākumu apiešana – Tiesību ļaunprātīga izmantošana – Nosacījumi – Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 – 4. panta 3. punkts

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/5

      Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 14. aprīļa spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino/Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

      (Lieta C-131/14) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lauksaimniecība - Tirgu kopīgā organizācija - Regula (EK) Nr. 565/2002 - 3. panta 3. punkts - Tarifu kvota - Argentīnas izcelsmes ķiploki - Importa licences - No noteiktām importa licencēm izrietošo tiesību nodošanas neiespējamība - Pasākumu apiešana - Tiesību ļaunprātīga izmantošana - Nosacījumi - Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 - 4. panta 3. punkts)
      (2016/C 211/05)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Corte suprema di cassazione

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino

         Atbildētāja: Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno,
      piedaloties: Roberto Cervati

         Rezolutīvā daļa:

      Komisijas 2002. gada 2. aprīļa Regulas (EK) Nr. 565/2002, ar ko nosaka tarifu kvotu administrēšanas metodi un ievieš izcelsmes sertifikātu sistēmu attiecībā uz ķiplokiem, kas ievesti no trešām valstīm, 3. panta 3. punkts un Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību 4. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie principā pieļauj tādu mehānismu, kāds ir pamatlietā, atbilstoši kuram viens uzņēmējs – tradicionālais importētājs šīs pirmās regulas izpratnē, kas ir izsmēlis visas savas licences, kuras tam ļauj importēt atbilstoši preferenciālajam tarifam – pasūta no otra uzņēmēja, kas arī ir tradicionālais importētājs bez šādas licences,

                  —

                  preci, kuru ar šo otro uzņēmumu saistīta sabiedrība vispirms pārdod ārpus Eiropas Savienības trešajam uzņēmējam, kas ir jaunais importētājs šīs regulas izpratnē un kuram ir šādas licences,

                  —

                  pēc tam trešais uzņēmējs, kurš izmanto preferenciālu muitas tarifu, šo preci laiž brīvā apgrozībā Eiropas Savienībā un tad to pārdod otrajam uzņēmējam, un

                  —

                  galu galā, šīs preces otrais uzņēmējs nodod pirmajam, kurš tādējādi iegādājas atbilstoši tarifu kvotām importētas preces, kas paredzētas šajā pat pirmajā regulā, lai gan viņam nav šai darbībai nepieciešamās licences.

         (1)  OV C 194, 24.6.2014.


title: Lieta C-196/10: Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 14. jūlija spriedums ( Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG/Hauptzollamt Bielefeld (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Pozīcijas 2203 un 2208 — Iesala alus bāze, kas ir paredzēta jaukta dzēriena ražošanai)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/15

         Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 14. jūlija spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG/Hauptzollamt Bielefeld

   (Lieta C-196/10) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Pozīcijas 2203 un 2208 - Iesala alus bāze, kas ir paredzēta jaukta dzēriena ražošanai)
   2011/C 269/23
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Paderborner Brauerei Haus Cramer KG

      Atbildētāja: Hauptzollamt Bielefeld

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Düsseldorf — Kombinētās nomenklatūras ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2001. gada 6. augusta Regulu (EK) Nr. 2031/2001 (OV L 279, 1. lpp.) un 2002. gada 1. augusta Regulu (EK) Nr. 1832/2002 (OV L 290, 1. lpp.), interpretācija — “Malt beer base”, kuras spirta tilpumkoncentrācija ir 14 %, kas ir tikusi iegūta no raudzēta alus, kas ticis dzidrināts un pēc tam filtrēts, un ir paredzēts jaukta alus dzēriena ražošanai — Klasifikācija Kombinētās nomenklatūras pozīcijā 2203 vai pozīcijā 2208?

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1987. gada 23. jūlija Regula (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 1991. gada 26. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2587/91, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds par “malt beer base” dēvēts šķidrums kā pamata lietā esošais, kura spirta tilpumkoncentrācija ir 14 % un kas iegūts no raudzēta alus, dzidrināts un pēc tam ultrafiltrēts, attīrot to no tādām vielām kā rūgtvielas un proteīni, ir klasificējams minētās regulas redakcijā ar izdarītajiem grozījumiem I pielikumā ietvertās Kombinētās nomenklatūras pozīcijā 2208.

      (1)  OV C 161, 19.06.2010.


title: Lieta C-467/14: Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 7. aprīļa rīkojums (Tribunale di Bergamo (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Chiara Baldo Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Vienādi prejudiciālie jautājumi — LESD 49. un 56. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Azartspēles — Valsts tiesiskais regulējums — Koncesiju sistēmas reorganizācija, pagaidu kārtā novienādojot derīguma termiņu — Jauns iepirkums — Koncesijas, kuru derīguma termiņš ir īsāks par agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņu — Tiesību izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, nodošana bez atlīdzības — Ierobežojums — Primāri vispārējo interešu apsvērumi — Samērīgums

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/8

         Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 7. aprīļa rīkojums (Tribunale di Bergamo (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Chiara Baldo

   (Lieta C-467/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Vienādi prejudiciālie jautājumi - LESD 49. un 56. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Azartspēles - Valsts tiesiskais regulējums - Koncesiju sistēmas reorganizācija, pagaidu kārtā novienādojot derīguma termiņu - Jauns iepirkums - Koncesijas, kuru derīguma termiņš ir īsāks par agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņu - Tiesību izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, nodošana bez atlīdzības - Ierobežojums - Primāri vispārējo interešu apsvērumi - Samērīgums)
   (2016/C 270/10)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Bergamo

      Pamata kriminālprocesa dalībniece

      Chiara Baldo

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 49. un 56. pants, kā arī vienlīdzīgas attieksmes un efektivitātes principi ir interpretējami tādējādi, ka tie pieļauj tādus valsts tiesību aktus par azartspēlēm kā pamatlietā aplūkotie, kuros ir paredzēts organizēt jaunu iepirkumu attiecībā uz koncesijām, kuru derīguma termiņš ir īsāks nekā agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņš, jo sistēma tiek reorganizēta, pagaidu kārtā novienādojot koncesiju derīguma termiņus;

               2)

               LESD 49. un 56. pants ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj tādu ierobežojošu valsts tiesību normu kā pamatlietā aplūkotā, kurā ir noteikts pienākums azartspēļu koncesionāram, pārtraucot darbību koncesijas termiņa beigu dēļ, bez atlīdzības nodot tiesības izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, ciktāl šis ierobežojums pārsniedz to, kas ir nepieciešams šajā tiesību normā faktiski izvirzītā mērķa sasniegšanai, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 448, 15.12.2014.


title: Lieta T-51/07: Prasība, kas celta 2007. gada 22. februārī — Agrar-Invest-Tatschl /Komisija

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/45

         Prasība, kas celta 2007. gada 22. februārī — Agrar-Invest-Tatschl/Komisija
   (Lieta T-51/07)
   (2007/C 95/92)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Agrar-Invest-Tatschl GmbH, St. Andrä im Lavanttal (Austrija)(pārstāvis — O. Wenzlaff, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētājas 2006. gada 4. decembra Lēmuma C (2006) 5789 galīgā redakcijā (REC 05/05) 1. punkta 2. daļu un 1. punkta 3. daļu;

               —

               uzdot atbildētājai pieņemt lēmumu atteikties no ievedmuitas nodokļa EUR 110 937,60 apmērā vēlākas iegrāmatošanas Horvātijas izcelsmes cukuram, ko prasītāja ieveda kopš 2002. gada 26. jūnija, kas ir Austrijas Republikas 2005. gada 10. jūnija pieteikuma priekšmets;

               —

               pakārtoti par minēto pieteikumu, uzdot atbildētājai pieņemt lēmumu atlaist ievedmuitas nodokli EUR 110 937,60 apmērā par Horvātijas cukuru, ko prasītāja ieveda kopš 2002. gada 26. jūnija, kas bija Austrijas Republikas 2005. gada 10. jūnija pieteikuma priekšmets.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja vēršas pret Komisijas 2006. gada 4. decembra Lēmumu C (2006) 5789 galīgajā redakcijā par konstatējumu, ka, pirmkārt, vēlāka ievedmuitas nodokļa iegrāmatošana noteiktai summai nav pamatota un ka, otrkārt, ievedmuitas nodokļa vēlāka iegrāmatošana citai summai ir pamatota, un ka šo nodokļu atlaišana noteiktā gadījumā nav pamatota (Austrijas Republikas pieteikums).
   Šajā lēmumā, kura adresāts ir Austrijas Republika, Komisija, piemērojot Regulu (EEK) Nr. 2913/92 (1) (turpmāk tekstā — “Kopienas Muitas kodekss”), kā arī Regulu (EEK) Nr. 2454/93 (2), secināja, ka nevar atteikties no ievedmuitas nodokļa EUR 110 937,60 apmērā par prasītājas ievedumiem vēlākas iegrāmatošanas un ka šīs ievedmuitas nodokļa atlaišanai nav pamata.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir prettiesisks, jo ir izpildīti atteikšanās no ievedmuitas vēlākas iegrāmatošanas nosacījumi atbilstoši Kopienas Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta b) apakšpunktam vai arī vēlāk piedzenamu ievedmuitas nodevu atlaišanas nosacījumi atbilstoši Kopienas Muitas kodeksa 239. pantam.

      (1)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regula (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 1. lpp.).


title: Lieta T-447/07: Vispārējās tiesas 2011. gada 19. oktobra rīkojums — Scovill Fasteners /Komisija

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/21

         Vispārējās tiesas 2011. gada 19. oktobra rīkojums — Scovill Fasteners/Komisija
   (Lieta T-447/07) (1)

   2011/C 362/32
   Tiesvedības valoda — angļu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 37, 09.02.2008.


title: Lieta C-479/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 25. oktobrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG/Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

text:
               2.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 25. oktobrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG/Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

   (Lieta C-479/12)
   2013/C 32/03
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Atbildētāja un kasācijas sūdzības iesniedzēja: H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG

      Prasītāja un atbildētāja kasācijas tiesvedībā: Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (EK) Nr. 6/2002 (1) 11. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, attiecīgā dizainparauga attēlus izdalot tirgotājiem, par šo dizainparaugu parastā uzņēmējdarbības gaitā Savienībā ir varējis uzzināt to personu loks, kuras ir specializējušās un darbojas attiecīgajā ekonomikas nozarē?

               2)

               Vai Regulas (EK) Nr. 6/2002 7. panta 1. punkta 1. teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka par dizainparaugu, kaut gan tas ir atklāts trešajai personai bez tieši vai netieši izteikta konfidencialitātes nosacījuma, nav varējis uzzināt to personu loks, kuras ir specializējušās attiecīgajā nozarē un darbojas Savienībā, ja

                           a)

                           tas ir darīts pieejams tikai vienam atsevišķam uzņēmumam no to personu loka, kuras ir specializējušās attiecīgajā nozarē, vai

                           b)

                           tiek izstādīts Ķīnā kāda uzņēmuma izstāžu telpās, kurās netiek veikta parastā tirgus novērošana?

               3)

                           a)

                           Vai Regulas (EK) Nr. 6/2002 19. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nereģistrēta Kopienas dizainparauga īpašniekam ir pienākums pierādīt, ka apstrīdētā izmantošana ir aizsargātā dizainparauga kopēšanas rezultāts?

                           b)

                           Ja atbilde uz 3. jautājumu ir apstiprinoša:
                           Vai notiek pierādīšanas pienākuma pāreja vai arī atvieglojumi attiecībā uz pierādījumu sniegšanu ir labvēlīgi nereģistrētā Kopienas dizainparauga īpašniekam, ja starp dizainparaugu un apstrīdēto izmantošanu pastāv būtiskas sakritības?

               4)

                           a)

                           Vai uz prasību par atturēšanos no darbības saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 6/2002 19. panta 2. punktu un 89. panta 1. punkta a) apakšpunktu nereģistrēta Kopienas dizainparauga tiesību aizskāruma dēļ attiecas noilgums?

                           b)

                           Ja atbilde uz 4.a) jautājumu ir apstiprinoša:
                           Vai noilguma pamatā ir Savienības tiesības, konkrētajā gadījumā, kurš noteikums?

               5)

                           a)

                           Vai tiesības celt prasību atturēties no darbības nereģistrēta Kopienas dizainparauga tiesību pārkāpuma dēļ saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 6/2002 19. panta 2. punktu un 89. panta 1. punkta a) apakšpunktu var tikt zaudētas?

                           b)

                           Ja atbilde uz 5.a) jautājumu ir apstiprinoša:
                           Vai zaudēšanas pamatā ir Savienības tiesības, konkrētajā gadījumā, kurš noteikums?

               6)

               Vai Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz visā Savienībā celtām prasībām par iznīcināšanu, informācijas piekļuves tiesībām un zaudējumu atlīdzību nereģistrēta Kopienas dizainparauga tiesību aizskāruma dēļ ir jāpiemēro to dalībvalstu tiesības, kurās pārkāpumi ir tikuši izdarīti?

      (1)  Padomes 2001. gada 12. decembra Regula (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem (OV 2002, L 3, 1. lpp.).


title: Lieta C-65/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 8. februārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Leidseplein Beheer BV u.c./ Red Bull GmbH u.c.

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 8. februārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Leidseplein Beheer BV u.c./Red Bull GmbH u.c.
   (Lieta C-65/12)
   2012/C 126/10
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

   Prasītāji:

                  Leidseplein Beheer BV

                  H. J. M. de Vries

         Atbildētājas:

                  Red Bull GmbH

                  Red Bull Nederland BV

      Prejudiciālais jautājums

   Vai […] [Direktīvas 89/104/EEK] (1) 5. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pietiekams iemesls šīs tiesību normas izpratnē var būt arī tad, ja ieinteresēta trešā persona (ieinteresētas trešās personas) preču zīmei ar reputāciju identisku vai līdzīgu apzīmējumu labticīgi izmantoja jau pirms šīs preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas?

      (1)  Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmā direktīva 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV 1989, L 40, 1. lpp.).


title: Lieta T-248/16: Prasība, kas celta 2016. gada 19. maijā – Walfood/EUIPO – Romanov Holding (“CHATKA”)

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/52

         Prasība, kas celta 2016. gada 19. maijā – Walfood/EUIPO – Romanov Holding (“CHATKA”)
   (Lieta T-248/16)
   (2016/C 270/59)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Walfood SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis – E. Cornu, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “CHATKA” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 943670

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. marta lēmums lietā R 150/2015–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-48/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2008. gada 12. novembra spriedumu lietā T-270/06 Lego Juris A/S /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Mega Brands , Inc ., 2009. gada 2. februārī iesniegusi Lego Juris A/S

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2008. gada 12. novembra spriedumu lietā T-270/06 Lego Juris A/S/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Mega Brands, Inc., 2009. gada 2. februārī iesniegusi Lego Juris A/S

   (Lieta C-48/09 P)
   (2009/C 82/34)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Lego Juris A/S (pārstāvji — V. von Bomhard, advokāte, T. Dolde, A. Renck, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Megabrands, Inc.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas spriedumu, jo ar to esot pārkāpta Kopienas preču zīmju regulas (1) 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļa

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka ar pārsūdzēto spriedumu esot pārkāpta Kopienas preču zīmju regulas 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļa. Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa:

               a)

               Kopienas preču zīmju regulas 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļu ir interpretējusi tādējādi, ka ikviena forma, kam ir kāda funkcija, no reģistrācijas faktiski ir izslēgta neatkarīgi no tā, vai Kopienas preču zīmju regulas 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļas kritēriji, kā tos Tiesa ir definējusi spriedumā lietā Philips/Remington
                   (2), ir izpildīti vai ne;

               b)

               identificējot trīsdimensiju preču zīmes būtiskās pazīmes, ir piemērojusi nepareizus kritērijus, un

               c)

               ir piemērojusi nepareizu funkcionalitātes testu, jo tā i) neesot ierobežojusi vērtējumu ar attiecīgās preču zīmes būtiskajām pazīmēm un ii) neesot definējusi piemērotus kritērijus, lai novērtētu, vai formas pazīme ir funkcionāla, un, konkrētāk, esot atteikusies ņemt vērā potenciālus alternatīvus dizainus.

      (1)  OV L 1, 1. lpp.

      (2)  Spriedums lietā C-299/99 Philips [2002], Recueil, I-5475. lpp.


title: Lieta C-102/06: Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 21. februārī

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/7

         Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 21. februārī
   (Lieta C-102/06)
   (2006/C 96/12)
   tiesvedības valoda — vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 21. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Austrijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Carmel O'Reilly un Wolfgang Bogensberger, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvu 2003/9/EK, ar ko nosaka obligātos standartus patvēruma meklētāju uzņemšanai (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 6. februārī.

      (1)  OV L 031, 18. lpp.


title: Lieta T-298/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 22. janvāra rīkojums — Efkon /Parlaments un Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Direktīva 2004/52/EK — Ceļu lietotāju nodokļa elektronisko iekasēšanas sistēmu savstarpēja izmantojamība — Individuālas skaršanas neesamība — Nepieņemamība)

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/27

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 22. janvāra rīkojums — Efkon/Parlaments un Padome
   (Lieta T-298/04) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Direktīva 2004/52/EK - Ceļu lietotāju nodokļa elektronisko iekasēšanas sistēmu savstarpēja izmantojamība - Individuālas skaršanas neesamība - Nepieņemamība)
   (2008/C 92/55)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Efkon AG, Graz-Andritz (Austrija) (pārstāvji — sākotnēji G. Zanger, vēlāk M. Novak, avocats)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji — U. Rösslein un A. Neergaard) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — A. Lopes Sabino un M. Bauer)

      Persona, kas iestājusies lietā, lai atbalstītu atbildētāju prasījumus — Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — R. Vidal Puig un G. Braun)
   Priekšmets
   Prasība pilnā apmērā vai — pakārtoti — daļēji atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/52/EK par ceļu lietotāju nodokļa elektronisko iekasēšanas sistēmu savstarpēju izmantojamību Kopienā (OV L 166, 124. lpp., kļūdas labojums — OV L 200, 50. lpp.)
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

                  Efkon AG sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Parlaments un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.