title: Lieta C-457/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 22. jūlijā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 12. maija spriedumu apvienotajās lietās T-816/18 un T-318/18 Luksemburga un Amazon/Komisija

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/10

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 22. jūlijā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 12. maija spriedumu apvienotajās lietās T-816/18 un T-318/18 Luksemburga un Amazon/Komisija
      (Lieta C-457/21 P)
      (2021/C 452/11)
      Tiesvedības valoda – angļu un franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P.-J. Loewenthal un F. Tomat),

         Pārējie lietas dalībnieki: Luksemburgas Lielhercogiste, Amazon.com, Inc., Amazon EU Sàrl (Īrija)

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 12. maija spriedumu apvienotajās lietās T-816/17 un T-318/18 Luksemburga u.c./Komisija;

                  —

                  noraidīt pirmo pamatu lietā T-816/17 un otro, ceturto, piekto un astoto pamatu lietā T-318/18;

                  —

                  nosūtīt lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējai tiesai, lai vēlreiz izskatītu pamatus, kas vēl nav izvērtēti;

                  —

                  pakārtoti, izmantot savas pilnvaras saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas statūtu 61. panta pirmās daļas otro teikumu taisīt galīgo spriedumu šajā lietā; un

                  —

                  atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu, ja tā nodos lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējai tiesai, vai arī piespriest Luksemburgai, Amazon EU S.à.r.l un Amazon.com, Inc. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja tā taisīs galīgo spriedumu šajā lietā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības par spriedumu pamatojumam Komisija izvirza divus pamatus.
      Pirmais apelācijas sūdzības pamats: Vispārējā tiesa, noraidot sākotnējo konstatējumu par priekšrocības esamību Lēmumā (1), esot pārkāpusi LESD 107. panta 1. punktu, neesot norādījusi pamatojumu, esot pārkāpusi procesuālos noteikumus un sagrozījusi Lēmumu. Šis apelācijas pamats ir sadalīts divās daļās:

                  —

                  Pirmā daļa: sprieduma 162.–251. punktā Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, noraidot Lēmumā veikto Amazon Europe Technologies SCS (“LuxSCS”) funkcionālo analīzi un tajā izvēloties LuxSCS kā pārbaudāmo pusi, pamatojoties uz to, ka LuxSCS ir likumiskas īpašumtiesības uz nemateriālajiem aktīviem, tā nodeva tās Amazon EU S.à.r.l (“LuxOpCo”) un finansiāli piedalījās tās attīstībā. Tādējādi tā esot nepareizi interpretējusi un piemērojusi nesaistītu pušu darījuma principu, kas esot LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, saistībā ar nosacījumu par priekšrocību, un neesot norādījusi pamatojumu, jo tas esot pretrunīgs un neatbilstošs. Vispārējā tiesa arī pēc savas iniciatīvas esot nepareizi norādījusi argumentus, lai noraidītu LuxSCS kā pārbaudāmās puses izvēli Lēmumā, pamatojot ar to, ka nav salīdzināmu neatkarīgu sabiedrību, kuras izmantojot piemērot darījuma tīrās peļņas normas metodi (turpmāk tekstā – “TNMM”) LuxSCS. Tādējādi Vispārējā tiesa esot pārsniegusi pārbaudes tiesā pilnvaras, kas ir procedūras pārkāpums un Komisijas tiesību uz aizstāvību pārkāpums, un esot sagrozījusi Lēmumu.

                  —

                  Otrā daļa: sprieduma 257.–295. punktā Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, noraidot Lēmumā izdarīto honorāra, kas LuxOpCo jāmaksā LuxSCS, aprēķinu, izmantojot nesaistītu pušu darījumu principu, pamatojoties uz to, ka LuxSCS kā pārbaudāmajai pusei bija jābūt tiesīgai uz nemateriālo aktīvu tirgus vērtību atbilstoši licencei un ka LuxSCS nesniedza zemākas vērtības papildpakalpojumus. Tādējādi Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi un piemērojusi nesaistītu pušu darījumu principu, pārkāpusi procedūras noteikumus, sagrozījusi Lēmumu un neesot norādījusi pamatojumu.

            Otrais apelācijas sūdzības pamats: Vispārējā tiesa, noraidot pirmo papildus konstatējumu par priekšrocību Lēmumā, esot kļūdījusies attiecībā uz konstatējumam par priekšrocību piemērojamo pierādījumu apjomu, pārkāpusi LESD 107. panta 1. punktu, neesot norādījusi pamatojumu un esot pārkāpusi procedūras noteikumus. Šis apelācijas pamats ir sadalīts trīs daļās:

                  —

                  Pirmā daļa: lai gan Vispārējā tiesa apstiprināja pareizu konstatējuma par priekšrocības esamību pierādījumu apjomu sprieduma 310. un 513. punktā, tā faktiski esot piemērojusi citu, stingrāku apjomu, lai noraidītu Lēmuma pirmo papildu konstatējumu par priekšrocības esamību sprieduma 503. un 538. punktā. Tādējādi Vispārējā tiesa esot kļūdījusies attiecībā uz konstatējuma par priekšrocības esamību pierādījumu apjomu un neesot norādījusi pamatojumu, jo pamatojums esot pretrunīgs.

                  —

                  Otrā daļa: sprieduma 314.–442. punktā Vispārējā tiesa kļūdaini esot norādījusi uz ASV bāzētās Amazon Group struktūru veiktajām funkcijām, pamatojot tās secinājumu, ka Komisija pārspīlēja LuxOpCo veikto funkciju sarežģītību attiecībā uz nemateriālajiem aktīviem saskaņā ar licenci. Tā arī neesot norādījusi iemeslus, kādēļ tā LuxOpCo veiktās funkcijas attiecībā uz Amazon zīmolu un attiecībā uz Amazon Eiropas mazumtirdzniecības un pakalpojumu komercdarbību neuzskatīja par unikālām. Tādējādi Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi un piemērojusi nesaistītu pušu darījumu principu, kas esot LESD 107. panta 1. punkta, skatīta kopā ar nosacījumu par priekšrocību, pārkāpums, un nav norādījusi pamatojumu, jo pamatojums esot neatbilstošs.

                  —

                  Par trešo daļu: sprieduma 499.–537. punktā Vispārējā tiesa pēc savas iniciatīvas esot nepareizi norādījusi argumentus pirmā papildu konstatējuma par priekšrocības esamību Lēmumā noraidīšanai, pamatojoties uz to, ka Komisijas balstīšanās uz peļņas sadales metodi, izmantojot ieguldījumu analīzes pieeju, neparādot, ka nodokļu noteikumi obligāti rada priekšrocību. Tādējādi Vispārējā tiesa esot pārsniegusi pārbaudes tiesā pilnvaras, kas esot procedūras un Komisijas tiesību uz aizstāvību pārkāpums.

         (1)  Komisijas Lēmums (ES) 2018/819 (2017. gada 4. oktobris) par valsts atbalstu SA.38944 (2014/C) (ex 2014/NN), ko Luksemburga īstenojusi attiecībā uz Amazon (OV 2018, L 153, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Lēmums”).


title: Lieta C-461/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 27. jūlijā iesniedza Tribunalul Prahova (Rumānija) – SC Cartrans Preda SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/12

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 27. jūlijā iesniedza Tribunalul Prahova (Rumānija) – SC Cartrans Preda SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova

      (Lieta C-461/21)
      (2021/C 452/12)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunalul Prahova

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: SC Cartrans Preda SRL

         Atbildētāja: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai nolūkā piešķirt atbrīvojumu no PVN par darījumiem un pārvadājuma pakalpojumiem saistībā ar preču ievešanu Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) izpratnē 86. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ievešanas darījuma reģistrēšana (piemēram, ievešanas kopsavilkuma deklarācijas sagatavošana no muitas iestādes puses, kas tai piešķir numuru, sauktu par galveno atsauces numuru MRN/Master Reference Number), vienmēr izraisa arī tarifa par pārvadājumu līdz preču pirmajam galamērķim importa dalībvalsts teritorijā iekļaušanu muitas vērtības aprēķina bāzē? Vai MRN esamība, attiecībā pret kuru nav nevienas pamatotas norādes par krāpšanu, netieši veido pierādījumu tam, ka ar nodokli apliekamajā bāzē muitā ir iekļautas visas 86. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā paredzētās izmaksas?

                  2)

                  Vai Direktīvas [2006/112] 144. pantam, 86. panta 1. punkta b|) apakšpunktam un 2. punktam ir pretrunā tāda dalībvalsts fiskālā prakse, kas liedz atbrīvojumu no PVN par ievešanas [Savienībā] pārvadājumu pakalpojumiem tā iemesla dēļ, ka nav iesniegts gluži formāls pierādījums tam, ka pārvadājuma maksa ir iekļauta muitas vērtībā, kaut arī, pirmkārt, ir iesniegti citi ar ievešanu saistītie būtiskie pavaddokumenti – kopsavilkuma deklarācija un CMR pavadzīme ar piebildi par piegādi adresātam –, un, otrkārt, nav nekāda veida norādes, kas ļautu apšaubīt kopsavilkuma deklarācijas un CMR pavadzīmes autentiskumu vai ticamību?

                  3)

                  Vai, atsaucoties uz LESD 57. panta noteikumiem, PVN un akcīzes nodokļa atgūšana vairāku dalībvalstu nodokļu iestādēs ir pakalpojumu sniegšana Kopienas iekšienē vai aģenta – vispārējā komisionāra, kurš iestājas kā starpnieks komercdarījumā, darbība?

                  4)

                  Vai LESD 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pastāv pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums tad, ja tāda pakalpojuma adresātam, ko sniedz kādā citā dalībvalstī reģistrēts pakalpojumu sniedzējs, pamatojoties uz minētā pakalpojumu adresāta reģistrācijas dalībvalsts tiesību aktiem, ir jāiekasē nodoklis par atlīdzību, kura pienākas par konkrēto pakalpojumu sniegšanu, ņemot vērā, ka šāds ieturēšanas pienākums nepastāv, ja tas noslēdz līgumu par to pašu pakalpojumu ar pakalpojumu sniedzēju, kas ir reģistrēts tajā pašā pakalpojumu adresāta dalībvalstī?

                  5)

                  Vai tiesību subjekta, kurš maksā ienākumus, rezidences valsts nodokļu režīms ir elements, kas padara pakalpojumu brīvu sniegšanu mazāk pievilcīgu un liek tai šķēršļus, jo, lai izvairītos no nodokļa piemērošanas ienākumu gūšanas vietā 4 % apmērā, rezidentam sava sadarbība PVN un akcīzes nodokļa atgūšanas jomā ir jāierobežo tikai ar uzņēmumiem, kuri arī ir rezidenti, un tas nevar sadarboties ar citiem, citās dalībvalstīs reģistrētiem uzņēmumiem?

                  6)

                  Vai tas, ka nerezidenta gūtajiem ienākumiem piemēro nodokli 4 % (vai, atkarībā no situācijas, 16 %) apmērā bruto summai, savukārt sabiedrību nodoklis, ko piemēro pakalpojumu sniedzējam – tās pašas dalībvalsts rezidentam (ciktāl tas gūst peļņu), ir vienāds ar 16 % no neto summas, var tikt tāpat uzskatīts par LESD 56. panta pārkāpumu, jo tas veido citu elementu, kas rezidentu īstenoto konkrēto pakalpojumu brīvu sniegšanu padara mazāk pievilcīgu vai liek tai šķēršļus?

         (1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).


title: Lieta C-501/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 13. augustā Harry Shindler u.c. iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 8. jūnija rīkojumu lietā T-198/20 Shindler u.c./Padome

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/13

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 13. augustāHarry Shindler u.c. iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 8. jūnija rīkojumu lietā T-198/20 Shindler u.c./Padome
      (Lieta C-501/21 P)
      (2021/C 452/13)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Harry Shindler u.c. (pārstāvis: J. Fouchet, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Galvenokārt:

                  —

                  Atcelt 2021. gada 8. jūnija rīkojumu (lieta T-198/20);

                  —

                  Atcelt pilnā apmērā Padomes Lēmumu (ES) 2020/135 (2020. gada 30. janvāris) par to, lai noslēgtu Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, kā arī Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas un tā pielikumus.

            Pakārtoti:

                  —

                  Atcelt 2021. gada 8. jūnija rīkojumu (lieta T-198/20);

                  —

                  Daļēji atcelt Padomes Lēmumu (ES) 2020/135 (2020. gada 30. janvāris) par to, lai noslēgtu Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, kā arī Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, ciktāl šie akti ietver automātisku, vispārēju nošķīrumu – kopš 2020. gada 1. februāra – starp Savienības pilsoņiem un Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem bez jebkādas samērīguma pārbaudes, un līdz ar to atcelt izstāšanās līguma preambulas sesto apsvērumu un 9., 10. un 127. pantu;

                  —

                  Piespriest Eiropas Savienībai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, tostarp atlīdzību advokātam 5 000 EUR apmērā.

         Pamati un galvenie argumenti

      A.   Pārsūdzētajā rīkojumā pieļauts procesuāls pārkāpums
      Vispārējā tiesa esot pārkāpusi sava Reglamenta 130. pantu, jo tā esot noteikusi tikai vienu termiņu, proti, Padomei atvēlēto laiku iesniegt savu aizstāvības rakstu par lietas būtību. Tā neesot noteikusi nevienu termiņu attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzējiem, kuriem nācās gaidīt uz “jauniem termiņiem turpmākajām procesuālajām darbībām”, pirms viņi varēja iesniegt savus apsvērumus gan attiecībā uz iebildi par nepieņemamību, gan attiecībā uz lietas būtību.
      Turklāt Vispārējā tiesa esot nolēmusi neizsniegt apelācijas sūdzības iesniedzējiem aizstāvības rakstu par lietas būtību, un līdz ar to viņiem neesot bijis iespējams zināt, kad viņiem ir jāiesniedz savi apsvērumi par pieņemamību.
      Visbeidzot, Vispārējā tiesa esot noraidījusi prasības pieteikumu kā nepieņemamu – bez tiesas sēdes un bez nolēmuma par diviem pieteikumiem, proti, par tiesvedības apturēšanu un par lietas nodošanu Tiesai, un tas tomēr esot ietekmējis tiesvedības norisi.
      B.   Pārkāptas Savienības tiesību normas attiecībā uz prasības pieteikuma pieņemamību
      i)   Attiecībā uz kritēriju, ka tiešu prasību var celt vienīgi par lēmumu, kurš ir reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem
      Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot kļūdaini un bez skaidrojuma atzinusi, ka izstāšanās līgums ir starptautisko tiesību akts, lai gan priekšmeta un seku ziņā šis nolīgums joprojām ir daļa no Savienības tiesību sistēmas, jo tas reglamentē turpmākās attiecības starp Eiropas Savienību un vienu no tās dalībvalstīm, pamatojoties uz “iekšējo” tiesību normām, kuras Savienība ieviesusi vairāk nekā 50 gadu laikā (Apvienotās Karalistes gadījumā), un līdz ar to šīs tiesību normas joprojām ir tai piemērojamas.
      Turklāt izstāšanās līguma 4. panta 4. un 5. punktā esot ierobežota Apvienotās Karalistes tiesu suverenitāte, lai nodrošinātu, ka izstāšanās līgumu var interpretēt vienīgi Eiropas Savienības Tiesa. Šāda norma neesot raksturīga starptautiskam nolīgumam.
      Otrkārt, pat ja arī Tiesa paustu nostāju, ka izstāšanās līgums ir starptautisko tiesību akts, Vispārējā tiesa tomēr neesot ņēmusi vērā LESD 275. pantu, saskaņā ar kuru Tiesai nav kompetences tikai attiecībā uz dažiem aktiem, kas ietver noteikumus saistībā ar “kopējo ārpolitiku un drošības politiku”. Tātad Vispārējā tiesa esot nepareizi piemērojusi LESD 263. panta un 275. panta kopsakaru, no kura izriet, ka Tiesai ir kompetence izskatīt jebkuru reglamentējošu aktu, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem, izņemot aktus, kuri pieņemti, pamatojoties uz noteikumiem saistībā ar kopējo ārpolitiku un drošības politiku. Taču, ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 23. un 26. pantu, izstāšanās līgums nedz satura, nedz ar to saistīto procedūru ziņā neietilpst kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā.
      Treškārt, Vispārējās tiesas izmantotie argumenti būtībā nozīmējot, ka Tiesai ir jāatsakās izmantot savas pilnvaras veikt pārbaudi par starptautisku nolīguma tiesiskumu. Taču šāda nostāja neesot pieņemama – nedz politiskā, nedz juridiskā ziņā, jo tā nozīmētu, ka Padome varētu nekontrolēti apšaubīt Līgumu un tajos nostiprināto vērtību piemērošanu.
      Ceturtkārt, Padome un Francija uzskatot, ka līdz ar izstāšanās līgumu apelācijas sūdzības iesniedzējiem automātiski ir atcelta Eiropas Savienības pilsonība, un tas nozīmējot, ka, no šāda skatpunkta raugoties, tam neesot nepieciešami īstenošanas pasākumi, lai tam iestātos paredzētās sekas, paturot prātā, ka – pretēji tam, ko norāda Vispārējā tiesa – apelācijas sūdzības iesniedzēju prasību nedrīkstot reducēt uz jautājumu par viņu balsstiesībām.
      ii)   Attiecībā uz individuāla skāruma kritēriju
      Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, neņemdama vērā specifisko situāciju, kādā atrodas G. kundze, kura ir viena no Francijas 800 ievēlētajiem pārstāvjiem, tātad ierobežota personu loka, un kurai nebija iespējams kandidēt Francijas 2020. gada pašvaldību vēlēšanās.
      Otrkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi būtisku kļūdu izvērtējumā, norādīdama, ka lēmums par izstāšanās līguma parakstīšanu skar apelācijas sūdzības iesniedzējus “viņu objektīvā Apvienotās Karalistes valstspiederīgo statusa dēļ”, lai gan pēdējie minētie apstrīd izstāšanās līgumu, būdami Apvienotās Karalistes pilsoņi, kas dzīvo Eiropas Savienības teritorijā, ņemot vērā izstāšanās līguma ietekmi uz viņu stāvokli.
      Treškārt, Vispārējā tiesa savu lēmumu esot balstījusi tikai uz to, ka apelācijas sūdzības iesniedzējiem nav iespējams balsot pašvaldību vēlēšanās, lai gan tās ir tikai vienas no sekām, pret kurām iebilst apelācijas sūdzības iesniedzēji.


title: Lieta C-502/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 13. augustā David Price iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 8. jūnija rīkojumu lietā T-231/20 Price/Padome

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/14

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 13. augustāDavid Price iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 8. jūnija rīkojumu lietā T-231/20 Price/Padome
      (Lieta C-502/21 P)
      (2021/C 452/14)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: David Price (pārstāvis: J. Fouchet, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Galvenokārt:

                  —

                  Atcelt 2021. gada 8. jūnija rīkojumu (lieta T-231/20);

                  —

                  Atcelt pilnā apmērā Padomes Lēmumu (ES) 2020/135 (2020. gada 30. janvāris) par to, lai noslēgtu Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, kā arī Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas un tā pielikumus, un, ja nepieciešama šādas atcelšanas iedarbība ar atpakaļejošu spēku, ar attiecīgām izmaiņām.

            Pakārtoti:

                  —

                  Atcelt 2021. gada 8. jūnija rīkojumu (lieta T-231/20);

                  —

                  Daļēji atcelt Padomes Lēmumu (ES) 2020/135 (2020. gada 30. janvāris) par to, lai noslēgtu Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, kā arī Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, ciktāl šie akti ietver automātisku, vispārēju nošķīrumu – kopš 2020. gada 1. februāra – starp Savienības pilsoņiem un Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem bez jebkādas samērīguma pārbaudes, un līdz ar to atcelt izstāšanās līguma preambulas sesto apsvērumu un 9., 10. un 127. pantu;

                  —

                  Piespriest Eiropas Savienībai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, tostarp atlīdzību advokātam 5 000 EUR apmērā.

         Pamati un galvenie argumenti

      A.   Pārsūdzētajā rīkojumā pieļauts procesuāls pārkāpums
      Vispārējā tiesa esot pārkāpusi sava Reglamenta 130. pantu, jo tā esot noteikusi tikai vienu termiņu, proti, Padomei atvēlēto laiku iesniegt savu aizstāvības rakstu par lietas būtību. Tā neesot noteikusi nevienu termiņu attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzēju, kuram nācās gaidīt uz “jauniem termiņiem turpmākajām procesuālajām darbībām”, pirms viņš varēja iesniegt savus apsvērumus gan attiecībā uz iebildi par nepieņemamību, gan attiecībā uz lietas būtību.
      Turklāt Vispārējā tiesa esot nolēmusi neizsniegt apelācijas sūdzības iesniedzējam aizstāvības rakstu par lietas būtību, un līdz ar to viņam neesot bijis iespējams zināt, kad viņam ir jāiesniedz savi apsvērumi par pieņemamību.
      Visbeidzot, Vispārējā tiesa esot noraidījusi prasības pieteikumu kā nepieņemamu – bez tiesas sēdes un bez nolēmuma par diviem pieteikumiem, proti, par tiesvedības apturēšanu un par lietas nodošanu Tiesai, un tas tomēr esot ietekmējis tiesvedības norisi.
      B.   Pārkāptas Savienības tiesību normas attiecībā uz prasības pieteikuma pieņemamību
      i)   Attiecībā uz kritēriju, ka tiešu prasību var celt vienīgi par lēmumu, kurš ir reglamentējošs akts, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem
      Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot kļūdaini un bez skaidrojuma atzinusi, ka izstāšanās līgums ir starptautisko tiesību akts, lai gan priekšmeta un seku ziņā šis nolīgums joprojām ir daļa no Savienības tiesību sistēmas, jo tas reglamentē turpmākās attiecības starp Eiropas Savienību un vienu no tās dalībvalstīm, pamatojoties uz “iekšējo” tiesību normām, kuras Savienība ieviesusi vairāk nekā 50 gadu laikā (Apvienotās Karalistes gadījumā), un līdz ar to šīs tiesību normas joprojām ir tai piemērojamas.
      Turklāt izstāšanās līguma 4. panta 4. un 5. punktā esot ierobežota Apvienotās Karalistes tiesu suverenitāte, lai nodrošinātu, ka izstāšanās līgumu var interpretēt vienīgi Eiropas Savienības Tiesa. Šāda norma neesot raksturīga starptautiskam nolīgumam.
      Otrkārt, pat ja arī Tiesa paustu nostāju, ka izstāšanās līgums ir starptautisko tiesību akts, Vispārējā tiesa tomēr neesot ņēmusi vērā LESD 275. pantu, saskaņā ar kuru Tiesai nav kompetences tikai attiecībā uz dažiem aktiem, kas ietver noteikumus saistībā ar “kopējo ārpolitiku un drošības politiku”. Tātad Vispārējā tiesa esot nepareizi piemērojusi LESD 263. panta un 275. panta kopsakaru, no kura izriet, ka Tiesai ir kompetence izskatīt jebkuru reglamentējošu aktu, kas nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem, izņemot aktus, kuri pieņemti, pamatojoties uz noteikumiem saistībā ar kopējo ārpolitiku un drošības politiku. Taču, ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 23. un 26. pantu, izstāšanās līgums nedz satura, nedz ar to saistīto procedūru ziņā neietilpst kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā.
      Treškārt, Vispārējās tiesas izmantotie argumenti būtībā nozīmējot, ka Tiesai ir jāatsakās izmantot savas pilnvaras veikt pārbaudi par starptautisku nolīguma tiesiskumu. Taču šāda nostāja neesot pieņemama – nedz politiskā, nedz juridiskā ziņā, jo tā nozīmētu, ka Padome varētu nekontrolēti apšaubīt Līgumu un tajos nostiprināto vērtību piemērošanu.
      Ceturtkārt, Padome un Francija uzskatot, ka līdz ar izstāšanās līgumu apelācijas sūdzības iesniedzējam automātiski ir atcelta Eiropas Savienības pilsonība, un tas nozīmējot, ka, no šāda skatpunkta raugoties, tam neesot nepieciešami īstenošanas pasākumi, lai tam iestātos paredzētās sekas, paturot prātā, ka – pretēji tam, ko norāda Vispārējā tiesa – apelācijas sūdzības iesniedzēja prasību nedrīkstot reducēt uz jautājumu par viņa balsstiesībām.
      ii)   Attiecībā uz individuāla skāruma kritēriju
      Pirmkārt, kad apelācijas sūdzības iesniedzējs iesniedza prasības pieteikumu, viņš bija viens no britu nelielā mazākuma, kuriem bija nepieciešams atzīt tiesības balsot otrajā kārtā.
      Otrkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi būtisku kļūdu izvērtējumā, norādīdama, ka lēmums par izstāšanās līguma parakstīšanu skar apelācijas sūdzības iesniedzēju “viņa objektīvā Apvienotās Karalistes valstspiederīgā statusa dēļ”, lai gan apelācijas sūdzības iesniedzējs apstrīd izstāšanās līgumu, būdams Apvienotās Karalistes pilsonis, kas dzīvo Eiropas Savienības teritorijā, ņemot vērā izstāšanās līguma ietekmi uz viņa stāvokli.
      Treškārt, Vispārējā tiesa savu lēmumu esot balstījusi tikai uz to, ka apelācijas sūdzības iesniedzējam nav iespējams balsot pašvaldību vēlēšanās, lai gan tās ir tikai vienas no sekām, pret kurām iebilst apelācijas sūdzības iesniedzējs.
      C.   Par tiesību kļūdu attiecībā uz atteikumu Vispārējās tiesas izskatītu lietu nodot izskatīšanai Tiesā uz LESD 256. panta 3. punkta pamata
      Ar LESD 256. panta 3. punktu, kas skatāms atsevišķi no pārējiem šā panta punktiem, esot atļauts Savienības tiesnešu dialogs. Ja kāda lieta varētu skart Savienības tiesību vienotību vai saskaņotību, pirmās instances tiesa lietu varot nodot izskatīšanai Tiesā – pretēji tam, ko norādījusi Vispārējā tiesa.


title: Lieta C-545/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 31. augustā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – ANAS SpA/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/16

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 31. augustā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – ANAS SpA/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

      (Lieta C-545/21)
      (2021/C 452/15)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: ANAS SpA

         Atbildētāja: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 1083/2006 (1) 70. panta 1. punkta b) apakšpunkts, Regulas (EK) Nr. 1828/2006 (2) 27. panta c) punkts, Padomes 1995. gada 26. jūlija Aktā paredzētās PIF konvencijas 1. pants, Regulas Nr. 2988/95 (3) 1. panta 2. punkts un Direktīvas (ES) 2017/1371 (4) 3. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka rīcība, kura teorētiski var dot saimnieciskās darbības subjektam priekšrocību iepirkuma procedūrā, vienmēr ietilpst jēdzienā “pārkāpums” vai “krāpšana”, tādējādi veidojot juridisku pamatu subsīdijas atsaukšanai arī tad, ja nav pilnībā pierādīts, ka minētā rīcība faktiski tika īstenota, proti, nav pilnībā pierādīts, ka tās ir bijusi noteicoša saņēmēja izvēlē?

                  2)

                  Vai Direktīvas 2004/[18] (5) 45. panta 2. punkta d) apakšpunkts liedz tādu tiesību normu kā Leģislatīvā dekrēta Nr. 163/2006 38. panta 1. punkta f) apakšpunkts, kas neļauj izslēgt no iepirkuma procedūras saimnieciskās darbības subjektu, kas ir mēģinājis ietekmēt līgumslēdzējas iestādes lēmumu pieņemšanas procedūru, jo īpaši, ja mēģinājums izpaudās kā dažu konkursa komisijas locekļu korupcija?

                  3)

                  Ja atbilde uz vienu vai abiem iepriekš minētajiem jautājumiem ir apstiprinoša, tiek jautāts, vai iepriekš minētās tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka tās vienmēr liek dalībvalstij atsaukt subsīdiju un Komisijai izdarīt finanšu korekciju 100 % apmērā, neskatoties uz to, ka šīs subsīdijas ir katrā ziņā tikušas izmantotas to paredzētajam mērķim un būvdarbiem, kuri ir pieļaujami Eiropas finansējumā un praksē ir tikuši īstenoti?

                  4)

                  Ja atbilde uz 3. jautājumu ir noliedzoša, proti, ja subsīdijas atsaukšana vai finanšu korekcija 100 % apmērā nav paredzētas, tiek jautāts, vai 1. jautājumā minētās tiesību normas un samērīguma principa ievērošana ļauj noteikt subsīdijas atsaukšanu un finanšu korekciju, ņemot vērā Eiropas Savienības vispārējam budžetam faktiski nodarītos ekonomiskos zaudējumus: it īpaši tiek jautāts, vai tādā situācijā kā pamatlietā “finanšu sekas” Regulas (EK) Nr. 1083/2006 98. panta 3. punkta izpratnē var tikt noteiktas pēc vienotas likmes, piemērojot kritērijus, kas ir norādīti Komisijas 2013. gada 19. decembra Lēmuma Nr. 9527 (6) 2. punktā ietvertajā tabulā?

         (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1083/2006 (2006. gada 11. jūlijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999 (OV 2006, L 210, 25. lpp.).

         (2)  Komisijas Regula (EK) Nr. 1828/2006 (2006. gada 8. decembris), kas paredz noteikumus par to, kā īstenot Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1080/2006 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu (OV 2006, L 371, 1.lpp.).

         (3)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV 1995, L 312, 1. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2017/1371 (2017. gada 5. jūlijs) par cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses, izmantojot krimināltiesības (OV 2017, L 198, 29. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV 2004, L 134, 114. lpp.).

         (6)  Komisijas 2013. gada 19. decembra Lēmums, ar ko nosaka un apstiprina pamatnostādnes par tādu finanšu korekciju noteikšanu, kuras publiskā iepirkuma noteikumu neievērošanas gadījumā Komisija veic attiecībā uz izdevumiem, ko finansē Savienība saskaņā ar dalīto pārvaldību.


title: Lieta T-364/15: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – ADR Center/Komisija (Finanšu atbalsts – Vispārējā programma “Pamattiesības un tiesiskums” 2007. – 2013. gadam – Īpašā programma “Civiltiesības” – Prasība atcelt tiesību aktu – Lēmums, kas ir izpildes rīkojums – Nolīgumi par subsīdijām – Pārskaitīto finanšu iemaksu daļēja atgūšana – Atzīšanas prasība – Šķīrējklauzula – Nepārvarama vara – Pieļaujamās izmaksas – Samērīgums – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/18

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – ADR Center/Komisija
      (Lieta T-364/15) (1)

      (Finanšu atbalsts - Vispārējā programma “Pamattiesības un tiesiskums” 2007. – 2013. gadam - Īpašā programma “Civiltiesības” - Prasība atcelt tiesību aktu - Lēmums, kas ir izpildes rīkojums - Nolīgumi par subsīdijām - Pārskaitīto finanšu iemaksu daļēja atgūšana - Atzīšanas prasība - Šķīrējklauzula - Nepārvarama vara - Pieļaujamās izmaksas - Samērīgums - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2021/C 452/16)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: ADR Center Srl (Roma, Itālija) (pārstāvji: A. Guillerme un T. Bontinck, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Estrada de Solà un M. Ilkova)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2015. gada 4. maija Lēmumu C(2015) 3117 final par finansiālās palīdzības daļēju atgūšanu, kas izmaksāta prasītājai saskaņā ar divu dotāciju nolīgumu, kas noslēgti saskaņā ar īpašo programmu “Civiltiesības”, īstenošanu, un, otrkārt, prasība atzīt par attaisnotām tās izmaksas, kuras Komisija šajā lēmumā ir atzinusi par neattaisnotām.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  ADR Center Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas ir saistīti ar pamattiesvedību un pagaidu noregulējuma tiesvedību.

         (1)  JO C 302, 14.9.2015.


title: Lietas T-337/18 un T-347/18: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Laboratoire Pareva un Biotech3D/Komisija (Biocīdi – Aktīvā viela PHMB (1415; 4,7) – Atteikums apstiprināt 1., 5. un 6. produkta veidu – Nosacīts apstiprinājums attiecībā uz 2. un 4. produkta veidu – Riski cilvēku veselībai un videi – Regula (ES) Nr. 528/2012 – Deleģētās regulas (ES) Nr. 1062/2014 6. panta 7. punkta a) un b) apakšpunkts – Aktīvās vielas harmonizētā klasificēšana atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1272/2008 – Iepriekšēja apspriešanās ar ECHA – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Savstarpējas atsauces (read-across) – Tiesības tikt uzklausītam)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/18

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Laboratoire Pareva un Biotech3D/Komisija
      (Lietas T-337/18 un T-347/18) (1)

      (Biocīdi - Aktīvā viela PHMB (1415; 4,7) - Atteikums apstiprināt 1., 5. un 6. produkta veidu - Nosacīts apstiprinājums attiecībā uz 2. un 4. produkta veidu - Riski cilvēku veselībai un videi - Regula (ES) Nr. 528/2012 - Deleģētās regulas (ES) Nr. 1062/2014 6. panta 7. punkta a) un b) apakšpunkts - Aktīvās vielas harmonizētā klasificēšana atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1272/2008 - Iepriekšēja apspriešanās ar ECHA - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Savstarpējas atsauces (read-across) - Tiesības tikt uzklausītam)
      (2021/C 452/17)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja lietās T-337/18 un T-347/18: Laboratoire Pareva (Saint-Martin-de-Crau, Francija) (pārstāvji: K. Van Maldegem, S. Englebert, P. Sellar un M. Grunchard, avocats)

         Prasītāja lietā T-347/18: Biotech3D Ltd & Co. KG (Gampern, Austrija) (pārstāvji: K. Van Maldegem, S. Englebert, P. Sellar un M. Grunchard, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: R. Lindenthal un K. Mifsud-Bonnici)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji: A.-L. Desjonquères, J. Traband, E. Leclerc un W. Zemamta), Eiropas Ķimikāliju aģentūra (pārstāvji: M. Heikkilä, C. Buchanan un T. Zbihlej)

         Priekšmets

      Prasība, kura pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru lietā T-337/18 tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/619 (2018. gada 20. aprīlis), ar ko PHMB (1415; 4,7) neapstiprina par 1., 5. un 6. produkta veida biocīdos lietojamu esošu aktīvo vielu (OV 2018, L 102, 21. lpp.), un lietā T-347/18 – Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/613 (2018. gada 20. aprīlis), ar ko PHMB (1415; 4,7) apstiprina par 2. un 4. produkta veida biocīdos lietojamu esošo aktīvo vielu (OV 2018, L 102, 1. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Lietas T-337/18 un T-347/18 apvienot šā sprieduma taisīšanas vajadzībām.

                  2)

                  Prasības noraidīt.

                  3)

                  Lietā T-337/18 Laboratoire Pareva sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp saistībā ar pagaidu noregulējuma tiesvedību lietās, kas reģistrētas ar numuriem T-337/18 R un T-337/18 R II.

                  4)

                  Lietā T-347/18 Laboratoire Pareva un Biotech3D Ltd & Co. KG sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp saistībā ar pagaidu noregulējuma tiesvedību lietā, kas reģistrēta ar numuru T-347/18 R. Laboratoire Pareva atlīdzina arī tiesāšanās izdevumus saistībā ar pagaidu noregulējuma tiesvedību lietā, kas reģistrēta ar numuru T-347/18 R II.

                  5)

                  Francijas Republika un Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) savus tiesāšanās izdevumus sedz pašas.

         (1)  OV C 285, 13.8.2018.


title: Lieta T-24/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – INC un Consorzio Stabile Sis/Komisija (Valsts atbalsts – Itālijas automaģistrāles – Koncesiju pagarināšana darbu veikšanai – Pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi – Ceļa nodevu maksimālā apmēra noteikšana – Lēmums necelt iebildumus – LESD 106. panta 2. punkts – Prasība, ko cēluši atbalsta saņēmēja konkurenti – Dalībvalsts atteikšanās no atbalsta piešķiršanas projekta – Projekts, kuru nav iespējams īstenot tādu, kāds tas ir apstiprināts – Atcelšana, kas nedod labumu prasītājiem – Intereses celt prasību zudums – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšana)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/19

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – INC un Consorzio Stabile Sis/Komisija
      (Lieta T-24/19) (1)

      (Valsts atbalsts - Itālijas automaģistrāles - Koncesiju pagarināšana darbu veikšanai - Pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi - Ceļa nodevu maksimālā apmēra noteikšana - Lēmums necelt iebildumus - LESD 106. panta 2. punkts - Prasība, ko cēluši atbalsta saņēmēja konkurenti - Dalībvalsts atteikšanās no atbalsta piešķiršanas projekta - Projekts, kuru nav iespējams īstenot tādu, kāds tas ir apstiprināts - Atcelšana, kas nedod labumu prasītājiem - Intereses celt prasību zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšana)
      (2021/C 452/18)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: INC SpA (Turīna, Itālija), Consorzio Stabile Sis SCpA (Turīna) (pārstāvji: H.-G. Kamann, F. Louis un G. Tzifa, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Haasbeek, D. Recchia un S. Noë)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2018) 2435 final (2018. gada 27. aprīlis) par valsts atbalstu, kas piešķirts Itālijas automaģistrāļu investīciju plānam (lietas SA.49335 (2017/N) un SA.49336 (2017/N)).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Izbeigt tiesvedību lietā par INC SpA un Consorzio Stabile Sis SCpA celto prasību.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz savus un atlīdzina pusi no INC un Consorzio Stabile Sis tiesāšanās izdevumiem.

                  3)

                  INC un Consorzio Stabile Sis sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 93, 11.3.2019.


title: Lieta T-193/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 8. septembra spriedums – Achema un Achema Gas Trade/Komisija (Valsts atbalsts – Atbalsts Litgas saistībā ar minimāla sašķidrinātas gāzes daudzuma piegādi Klaipēdas jūras ostā esošajam sašķidrinātās gāzes terminālim – Lēmums necelt iebildumus – Procesuālo tiesību nodrošināšana – Savienības nostādnes par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu – Pakalpojums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi – Kompensācija par pakalpojumiem ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi – Ar izgarojumiem saistītās izmaksas – Balansēšanas izmaksas – Apgādes drošība – Direktīvas 2004/18/EK 14. pants – Saskanīgu netiešu pierādījumu kopums)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/20

      Vispārējās tiesas 2021. gada 8. septembra spriedums – Achema un Achema Gas Trade/Komisija
      (Lieta T-193/19) (1)

      (Valsts atbalsts - Atbalsts Litgas saistībā ar minimāla sašķidrinātas gāzes daudzuma piegādi Klaipēdas jūras ostā esošajam sašķidrinātās gāzes terminālim - Lēmums necelt iebildumus - Procesuālo tiesību nodrošināšana - Savienības nostādnes par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu - Pakalpojums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi - Kompensācija par pakalpojumiem ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi - Ar izgarojumiem saistītās izmaksas - Balansēšanas izmaksas - Apgādes drošība - Direktīvas 2004/18/EK 14. pants - Saskanīgu netiešu pierādījumu kopums)
      (2021/C 452/19)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Achema AB (Jonava, Lietuva), Achema Gas Trade UAB (Jonava) (pārstāvji: J. Ruiz Calzado, J. Wileur un N. Solárová, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: K. Herrmann un A. Bouchagiar)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Lietuvas Republika (pārstāvji: K. Dieninis un R. Dzikovič), Ignitis UAB, iepriekš Lietuvos energijos tiekimas UAB (Viļņa, Lietuva) (pārstāvis: K. Kačerauskas, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2018. gada 31. oktobra Lēmumu C(2018) 7141 final par valsts atbalstu SA.44678 (2018/N) saistībā ar grozījumiem SDG terminālim Lietuvā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas 2018. gada 31. oktobra Lēmumu C(2018) 7141 final par valsts atbalstu SA.44678 (2018/N) saistībā ar grozījumiem SDG terminālim Lietuvā, ciktāl Komisija ir nolēmusi necelt iebildumus attiecībā uz atbalstu, kas izriet no 2016. gada grozījumiem.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Achema AB, Achema Gas Trade UAB, Eiropas Komisija, Lietuvas Republika un Ignitis UAB sedz katra savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 206, 17.6.2019.


title: Lieta T-359/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Daimler/Komisija (Vide – Regula (EK) Nr. 443/2009 – Īstenošanas regula (ES) Nr. 725/2011 – Īstenošanas lēmums (ES) 2015/158 – Īstenošanas lēmums (ES) 2019/583 – Oglekļa dioksīda emisijas – Testēšanas metodika – Vieglie automobiļi)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/21

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Daimler/Komisija
      (Lieta T-359/19) (1)

      (Vide - Regula (EK) Nr. 443/2009 - Īstenošanas regula (ES) Nr. 725/2011 - Īstenošanas lēmums (ES) 2015/158 - Īstenošanas lēmums (ES) 2019/583 - Oglekļa dioksīda emisijas - Testēšanas metodika - Vieglie automobiļi)
      (2021/C 452/20)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Daimler AG (Štutgarte, Vācija) (pārstāvji: N. Wimmer, C. Arhold un G. Ollinger, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: K. Talabér-Ritz un A. Becker)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2019/583 (2019. gada 3. aprīlis), ar kuru atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 443/2009 apstiprina vai groza vidējo īpatnējo CO2 emisiju un īpatnējo emisiju mērķrādītāju provizoriskos aprēķinus vieglo automobiļu ražotājiem attiecībā uz 2017. kalendāro gadu un dažiem Volkswagen grupai piederošiem ražotājiem attiecībā uz 2014., 2015. un 2016. kalendāro gadu (OV 2019, L 100, 66. lpp.), ciktāl tajā netiek ņemtas vērā prasītājas vidējās īpatnējās CO2 emisijas un CO2 emisiju ietaupījumi, kas piešķirti ekoinovācijām.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Īstenošanas lēmuma (ES) 2019/583 (2019. gada 3. aprīlis), ar kuru atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 443/2009 apstiprina vai groza vidējo īpatnējo CO2 emisiju un īpatnējo emisiju mērķrādītāju provizoriskos aprēķinus vieglo automobiļu ražotājiem attiecībā uz 2017. kalendāro gadu un dažiem Volkswagen grupai piederošiem ražotājiem attiecībā uz 2014., 2015. un 2016. kalendāro gadu, 1. panta 1. punktu, lasot to kopsakarā ar I pielikuma 1. un 2. tabulas D un I kolonnu, ciktāl tajā ir precizētas vidējās īpatnējās CO2 emisijas un ar ekoinovācijām panāktie CO2 emisiju ietaupījumi attiecībā uz Daimler AG.

                  2)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Daimler tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 263, 5.8.2019.


title: Lieta T-700/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Ghaoud/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Lībijā – Līdzekļu iesaldēšana – To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Ierobežojumi ieceļošanai Eiropas Savienības teritorijā un tās šķērsošanai – Tādu personu saraksts, kam piemēro ierobežojumus ieceļošanai Savienības teritorijā un tās šķērsošanai – Prasītāja vārda un uzvārda saglabāšana sarakstos – Pienākums norādīt pamatojumu – Kļūda vērtējumā – Prasītāja nāve)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/21

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Ghaoud/Padome
      (Lieta T-700/19) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Lībijā - Līdzekļu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Ierobežojumi ieceļošanai Eiropas Savienības teritorijā un tās šķērsošanai - Tādu personu saraksts, kam piemēro ierobežojumus ieceļošanai Savienības teritorijā un tās šķērsošanai - Prasītāja vārda un uzvārda saglabāšana sarakstos - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūda vērtējumā - Prasītāja nāve)
      (2021/C 452/21)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Tareg Ghaoud, Abdel Majid Al-Gaoud (Dubaija, Apvienotie Arābu Emirāti) mantinieks (pārstāvis: S. Bafadhel, barrister)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: P. Mahnič un V. Piessevaux)

         Priekšmets

      Prasība, kura celta uz LESD 263. panta pamata un ar kuru tiek lūgts atcelt, pirmkārt, Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2019/1299 (2019. gada 31. jūlijs), ar ko īsteno Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā (OV 2019, L 204, 44. lpp.), un Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2020/1137 (2020. gada 30. jūlijs), ar ko īsteno Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā (OV 2020, L 247, 40. lpp.), ciktāl ar tiem Abdel Majid Al-Gaoud vārds un uzvārds ir saglabāts sarakstos, kuri iekļauti II un IV pielikumā Padomes Lēmumam (KĀDP) 2015/1333 (2015. gada 31. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā un ar ko atceļ Lēmumu 2011/137/KĀDP (OV 2015, L 206, 34. lpp.), un, otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/1292 (2019. gada 31. jūlijs), ar ko īsteno 21. panta 2. punktu Regulā (ES) 2016/44 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā (OV 2019, L 204, 1. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/1130 (2020. gada 30. jūlijs), ar ko īsteno 21. panta 2. punktu Regulā (ES) 2016/44 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā (OV 2020, L 247, 14. lpp.), ciktāl ar tiem Abdel Majid Al-Gaoud vārds un uzvārds ir saglabāts sarakstā, kurš iekļauts III pielikumā Padomes Regulai (ES) 2016/44 (2016. gada 18. janvāris) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 204/2011 (OV 2016, L 12, 1. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2019/1299 (2019. gada 31. jūlijs), ar ko īsteno Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā, un Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2020/1137 (2020. gada 30. jūlijs), ar ko īsteno Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā, ciktāl ar tiem Abdel Majid Al-Gaoud vārds un uzvārds ir saglabāts sarakstos, kuri iekļauti II un IV pielikumā Padomes Lēmumam (KĀDP) 2015/1333 (2015. gada 31. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā un ar ko atceļ Lēmumu 2011/137/KĀDP.

                  2)

                  Atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/1292 (2019. gada 31. jūlijs), ar ko īsteno 21. panta 2. punktu Regulā (ES) 2016/44 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/1130 (2020. gada 30. jūlijs), ar ko īsteno 21. panta 2. punktu Regulā (ES) 2016/44 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā, ciktāl ar tiem Abdel Majid Al-Gaoud vārds un uzvārds ir saglabāts sarakstā, kurš iekļauts III pielikumā Padomes Regulai (ES) 2016/44 (2016. gada 18. janvāris) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 204/2011.

                  3)

                  Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Abdel Majid Al-Gaoud mantinieka Tareg Ghaoud tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 406, 2.12.2019.


title: Apvienotās lietas no T-720/19 līdzT-725/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Ashworth u.c./Parlaments (Institucionālās tiesības – Noteikumi par Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām – Grozījumi papildu (brīvprātīgo) pensiju shēmā – Paziņojums par papildu (brīvprātīgo) pensiju piešķiršanu – Iebilde par prettiesiskumu – Parlamenta Prezidija kompetence – Iegūtas tiesības un tiesības iegūšanas stadijā – Samērīgums – Vienlīdzīga attieksme – Tiesiskā drošība)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/22

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Ashworth u.c./Parlaments
      (Apvienotās lietas no T-720/19 līdzT-725/19) (1)

      (Institucionālās tiesības - Noteikumi par Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām - Grozījumi papildu (brīvprātīgo) pensiju shēmā - Paziņojums par papildu (brīvprātīgo) pensiju piešķiršanu - Iebilde par prettiesiskumu - Parlamenta Prezidija kompetence - Iegūtas tiesības un tiesības iegūšanas stadijā - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme - Tiesiskā drošība)
      (2021/C 452/22)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Richard Ashworth (Lingfield, Apvienotā Karaliste) un 5 citi prasītāji, kuru uzvārdi norādīti sprieduma pielikumā (pārstāvji: A. Schmitt un A. Grosjean, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: N. Görlitz, M. Ecker un S. Seyr)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Parlamenta lēmumus, kuri ietverti paziņojumā par papildu (brīvprātīgo) pensiju piešķiršanu prasītājiem, ciktāl ar tiem attiecībā uz pensijām, kas piešķirtas pēc 2019. gada 1. janvāra, noteikta īpaša nodeva 5 % apmērā (no pensijas nomināla), kura iemaksājama tieši papildu (brīvprātīgo) pensiju fondā uz Eiropas Parlamenta Prezidija lēmuma (2018. gada 10. decembris), ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus (OV 2018, C 466, 8. lpp.), pamata.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Lietas no T-720/19 līdz T-245/19 apvienot sprieduma taisīšanas vajadzībām.

                  2)

                  Prasības noraidīt.

                  3)

                  Richard Ashworth un pārējie pielikumā norādītie prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 413, 9.12.2019.


title: Lieta T-852/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Albéa Services/EUIPO – dm-drogerie markt (“ALBÉA”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme “ALBÉA” – Agrāka starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Vārdiska preču zīme “Balea” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Agrākas starptautiskas reģistrācijas, ko attiecina uz Eiropas Savienību, atšķirtspēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/23

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Albéa Services/EUIPO – dm-drogerie markt (“ALBÉA”)
      (Lieta T-852/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “ALBÉA” - Agrāka starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Vārdiska preču zīme “Balea” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Agrākas starptautiskas reģistrācijas, ko attiecina uz Eiropas Savienību, atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2021/C 452/23)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Albéa Services (Gennevilliers, Francija) (pārstāvis: J.-H. de Mitry, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Vācija) (pārstāvis: O. Bludovsky, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 23. septembra lēmumu lietā R 1480/2019-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp dm-drogerie markt un Albéa Services.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2019. gada 23. septembra lēmumu lietā R 1480/2019-2, ciktāl ar to ir atcelts Iebildumu nodaļas lēmums, izņemot daļā, ar kuru ir atcelts Iebildumu nodaļas lēmums attiecībā uz “kosmētiku”, kas ietilpst 3. klasē.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Albéa Services tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  dm-drogerie markt GmbH & Co. KG sedz savus tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 68, 2.3.2020.


title: Lieta T-85/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 8. septembra spriedums – Qx World/EUIPO – Mandelay (“EDUCTOR”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “EDUCTOR” – Agrāka nereģistrēta preču zīme “EDUCTOR” – Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 3. punkts) – Regulas 2017/1001 71. panta 1. punkts – Regulas 2017/1001 72. panta 1. punkts – Regulas 2017/1001 95. panta 1. punkts – Deleģētās regulas (ES) 2018/625 16. panta 1. punkts – Parīzes konvencijas 6.a pants)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/24

      Vispārējās tiesas 2021. gada 8. septembra spriedums – Qx World/EUIPO – Mandelay (“EDUCTOR”)
      (Lieta T-85/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “EDUCTOR” - Agrāka nereģistrēta preču zīme “EDUCTOR” - Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 3. punkts) - Regulas 2017/1001 71. panta 1. punkts - Regulas 2017/1001 72. panta 1. punkts - Regulas 2017/1001 95. panta 1. punkts - Deleģētās regulas (ES) 2018/625 16. panta 1. punkts - Parīzes konvencijas 6.a pants)
      (2021/C 452/24)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Qx World Kft. (Budapešta, Ungārija) (pārstāvji: Á. László un A. Cserny, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (Szigetszentmiklós, Ungārija) (pārstāvji: V. Luszcz, C. Sár un É. Ulviczki, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 2. decembra lēmumu lietā R 1311/2019-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Qx World un Mandelay.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 2. decembra lēmumu.

                  2)

                  Qx World Kft, EUIPO un Mandelay Kft sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 114, 6.4.2020.


title: Lieta T-86/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 8. septembra spriedums – Qx World/EUIPO – Mandelay (“SCIO”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SCIO” – Agrāka nereģistrēta preču zīme “SCIO” – Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 3. punkts) – Regulas 2017/1001 71. panta 1. punkts – Regulas 2017/1001 72. panta 1. punkts – Regulas 2017/1001 95. panta 1. punkts – Deleģētās regulas (ES) 2018/625 16. panta 1. punkts – Parīzes konvencijas 6.a pants)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/24

      Vispārējās tiesas 2021. gada 8. septembra spriedums – Qx World/EUIPO – Mandelay (“SCIO”)
      (Lieta T-86/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SCIO” - Agrāka nereģistrēta preču zīme “SCIO” - Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 3. punkts) - Regulas 2017/1001 71. panta 1. punkts - Regulas 2017/1001 72. panta 1. punkts - Regulas 2017/1001 95. panta 1. punkts - Deleģētās regulas (ES) 2018/625 16. panta 1. punkts - Parīzes konvencijas 6.a pants)
      (2021/C 452/25)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Qx World Kft. (Budapešta, Ungārija) (pārstāvji: Á. László un A. Cserny, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (Szigetszentmiklós, Ungārija) (pārstāvji: V. Luszcz, C. Sár un É. Ulviczki, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 2. decembra lēmumu lietā R 1312/2019-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Qx World un Mandelay.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 2. decembra lēmumu.

                  2)

                  Qx World Kft, EUIPO un Mandelay Kft sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 114, 6.4.2020.


title: Lieta T-95/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Kazembe Musonda/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā – Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/25

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Kazembe Musonda/Padome
      (Lieta T-95/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā - Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2021/C 452/26)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbaši, Kongo Demokrātiskā Republika (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix un S. Lejeune)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts atcelt Padomes lēmumu (KĀDP) 2019/2109 (2019. gada 9. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 134. lpp.), un otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/2101 (2019. gada 9. decembris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Jean-Claude Kazembe Musonda atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-97/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Kande Mupompa/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā – Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/26

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Kande Mupompa/Padome
      (Lieta T-97/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā - Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2021/C 452/27)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Alex Kande Mupompa (Kinšaša, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix un S. Lejeune)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts atcelt Padomes lēmumu (KĀDP) 2019/2109 (2019. gada 9. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 134. lpp.), un otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/2101 (2019. gada 9. decembris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Alex Kande Mupompa atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-101/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Ilunga Luyoyo/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā – Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/26

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Ilunga Luyoyo/Padome
      (Lieta T-101/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā - Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2021/C 452/28)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinšaša, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M.-C. Cadilhac un H. Marcos Fraile)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts atcelt Padomes lēmumu (KĀDP) 2019/2109 (2019. gada 9. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 134. lpp.), un otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/2101 (2019. gada 9. decembris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ferdinand Ilunga Luyoyo atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-102/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Kampete/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā – Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/27

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Kampete/Padome
      (Lieta T-102/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā - Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2021/C 452/29)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Ilunga Kampete (Kinšaša, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: H. Marcos Fraile un M.-C. Cadilhac)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts atcelt Padomes lēmumu (KĀDP) 2019/2109 (2019. gada 9. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 134. lpp.), un otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/2101 (2019. gada 9. decembris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ilunga Kampete atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-103/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Mutondo/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā – Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/28

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Mutondo/Padome
      (Lieta T-103/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā - Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2021/C 452/30)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Kalev Mutondo (Kinšaša, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: H. Marcos Fraile un M.-C. Cadilhac)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts atcelt Padomes lēmumu (KĀDP) 2019/2109 (2019. gada 9. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 134. lpp.), un otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/2101 (2019. gada 9. decembris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Kalev Mutondo atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-104/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Ramazani Shadary/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā – Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/28

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Ramazani Shadary/Padome
      (Lieta T-104/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā - Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2021/C 452/31)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinšaša, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix un S. Lejeune)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts atcelt Padomes lēmumu (KĀDP) 2019/2109 (2019. gada 9. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 134. lpp.), un otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/2101 (2019. gada 9. decembris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Emmanuel Ramazani Shadary atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-105/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Ruhorimbere/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā – Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/29

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Ruhorimbere/Padome
      (Lieta T-105/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā - Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2021/C 452/32)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix un H. Marcos Fraile)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts atcelt Padomes lēmumu (KĀDP) 2019/2109 (2019. gada 9. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 134. lpp.), un otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/2101 (2019. gada 9. decembris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Éric Ruhorimbere atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-106/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Amisi Kumba/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā – Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/30

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Amisi Kumba/Padome
      (Lieta T-106/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā - Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2021/C 452/33)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Gabriel Amisi Kumba (Kinšaša, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: H. Marcos Fraile un M.-C. Cadilhac)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts atcelt Padomes lēmumu (KĀDP) 2019/2109 (2019. gada 9. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 134. lpp.), un otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/2101 (2019. gada 9. decembris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Gabriel Amisi Kumba atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-107/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Boshab/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā – Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/30

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Boshab/Padome
      (Lieta T-107/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā - Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2021/C 452/34)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Évariste Boshab (Kinšaša, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix un S. Lejeune)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts atcelt Padomes lēmumu (KĀDP) 2019/2109 (2019. gada 9. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 134. lpp.), un otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/2101 (2019. gada 9. decembris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Évariste Boshab atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-109/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Numbi/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā – Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/31

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Numbi/Padome
      (Lieta T-109/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā - Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2021/C 452/35)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: John Numbi (Kinšaša, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M.-C. Cadilhac un H. Marcos Fraile)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts atcelt Padomes lēmumu (KĀDP) 2019/2109 (2019. gada 9. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 134. lpp.), un otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/2101 (2019. gada 9. decembris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  John Numbi atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.4.2020.


title: Lieta T-110/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Kanyama/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā – Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/32

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Kanyama/Padome
      (Lieta T-110/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Ierobežojumi attiecībā uz ieceļošanu dalībvalstu teritorijā - Prasītāja vārda saglabāšana to personu sarakstos, uz kurām attiecas ierobežojoši pasākumi - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Ietveršanas un saglabāšanas sarakstos pamatotības pierādīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Faktisko un tiesību apstākļu, kuri izraisījuši ierobežojošo pasākumu pieņemšanu, turpināšanās - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2021/C 452/36)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Célestin Kanyama (Kinšaša, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme un T. Payan, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M.-C. Cadilhac un H. Marcos Fraile)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru, pirmkārt, tiek lūgts atcelt Padomes lēmumu (KĀDP) 2019/2109 (2019. gada 9. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 134. lpp.), un otrkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/2101 (2019. gada 9. decembris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2019, L 318, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Célestin Kanyama atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 20.04.2020.


title: Lieta T-127/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Francija/ECHA (REACH – Vielu novērtēšana – Alumīnija hlorīds – Bāziskā alumīnija hlorīds – Alumīnija sulfāts – ECHA lēmums, ar ko pieprasīta papildu informācija – Regulas (EK) Nr. 1907/2006 46. panta 1. punkts – Apelācijas padomē iesniegta apelācijas sūdzība – Apelācijas padomes lēmuma pamatā esošo motīvu daudzveidība – Motīvi, kas attaisno lēmumu – Pret citiem motīviem vērsto pamatu neefektivitāte)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/32

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Francija/ECHA

      (Lieta T-127/20) (1)

      (REACH - Vielu novērtēšana - Alumīnija hlorīds - Bāziskā alumīnija hlorīds - Alumīnija sulfāts - ECHA lēmums, ar ko pieprasīta papildu informācija - Regulas (EK) Nr. 1907/2006 46. panta 1. punkts - Apelācijas padomē iesniegta apelācijas sūdzība - Apelācijas padomes lēmuma pamatā esošo motīvu daudzveidība - Motīvi, kas attaisno lēmumu - Pret citiem motīviem vērsto pamatu neefektivitāte)
      (2021/C 452/37)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji: T. Stehelin, W. Zemamta un A.-L. Desjonquères)

         Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (pārstāvji: M. Heikkilä, M. Goodacre un W. Broere)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji: D. Klebs, S. Heimerl un S. Costanzo)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Kemira Oyj (Helsinki, Somija), Grace Silica GmbH (Düren, Vācija) (pārstāvji: J.-P. Montfort un T. Delille, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt ECHA Apelācijas padomes 2019. gada 17. decembra lēmumu, ar kuru ir atcelti trīs ECHA2017. gada 21. decembra lēmumi par pieprasījumu attiecīgajiem deklarētājiem veikt jaunus testus, veicot alumīnija hlorīda, bāziskā alumīnija hlorīda un alumīnija sulfāta novērtēšanu (apvienotās lietas A-003-2018, A-004-2018 un A-005-2018).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Francijas Republika sedz savus un atlīdzina Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA), Kemira Oyj un Grace Silica GmbH tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Vācijas Federatīvā Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 191, 8.6.2020.


title: Lieta T-207/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Residencial Palladium/EUIPO – Palladium Gestión (“PALLADIUM HOTELS & RESORTS”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme “PALLADIUM HOTELS & RESORTS” – Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pieņemamības nosacījumi – Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 4. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 4. punkts) – Regulas Nr. 207/2009 56. panta 3. punkts (tagad – Regulas 2017/1001 63. panta 3. punkts))

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/33

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Residencial Palladium/EUIPO – Palladium Gestión (“PALLADIUM HOTELS & RESORTS”)
      (Lieta T-207/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “PALLADIUM HOTELS & RESORTS” - Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pieņemamības nosacījumi - Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 4. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 4. punkts) - Regulas Nr. 207/2009 56. panta 3. punkts (tagad – Regulas 2017/1001 63. panta 3. punkts))
      (2021/C 452/38)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Residencial Palladium, SL (Eivisa [Ibiza], Spānija) (pārstāvis: D. Solana Giménez, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Crespo Carrillo)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Palladium Gestión, SL (Eivisa) (pārstāvis: J. Rojo García-Lajara, advokāts), kam ir atļauts aizstāt Fiesta Hotels & Resorts, SL

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 12. februāra lēmumu lietā R 231/2019-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Residencial Palladium un Fiesta Hotels & Resorts.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 12. februāra lēmumu lietā R 231/2019-4.

                  2)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Residencial Palladium, SL tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  Palladium Gestión, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lietas no T-240/20 līdz T-245/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Arnaoutakis u.c./Parlaments (Institucionālās tiesības – Noteikumi par Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām – Grozījumi papildu (brīvprātīgo) pensiju shēmā – Atteikums piešķirt papildu (brīvprātīgo) pensiju – Iebilde par prettiesiskumu – Parlamenta Prezidija kompetence – Iegūtas tiesības un tiesības iegūšanas stadijā – Samērīgums – Vienlīdzīga attieksme – Tiesiskā drošība)

text:
               8.11.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 452/34

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. septembra spriedums – Arnaoutakis u.c./Parlaments
      (Lietas no T-240/20 līdz T-245/20) (1)

      (Institucionālās tiesības - Noteikumi par Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām - Grozījumi papildu (brīvprātīgo) pensiju shēmā - Atteikums piešķirt papildu (brīvprātīgo) pensiju - Iebilde par prettiesiskumu - Parlamenta Prezidija kompetence - Iegūtas tiesības un tiesības iegūšanas stadijā - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme - Tiesiskā drošība)
      (2021/C 452/39)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Stavros Arnaoutakis (Héraklion, Grieķija) un 5 citi prasītāji, kuru uzvārdi norādīti sprieduma pielikumā (pārstāvji: A. Schmitt un A. Grosjean, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: N. Görlitz, M. Ecker un S. Seyr)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Parlamenta lēmumus, ar kuriem noraidīti prasītāju lūgumi – tā iemesla dēļ, ka viņi nav sasnieguši nepieciešamo 65 gadu vecumu – piešķirt viņiem tiesības uz papildu (brīvprātīgo) pensiju uz Eiropas Parlamenta Prezidija lēmuma (2018. gada 10. decembris), ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus (OV 2018, C 466, 8. lpp.), pamata.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Lietas no T-240/20 līdz T-245/20 apvienot sprieduma taisīšanas vajadzībām.

                  2)

                  Prasības noraidīt.

                  3)

                  Stavros Arnaoutakis un pārējie pielikumā norādītie prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 215, 29.6.2020.