title: Lieta T-2/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. janvārī – Algebris (UK) un Anchorage Capital Group/VNV

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/60

      Prasība, kas celta 2019. gada 4. janvārī – Algebris (UK) un Anchorage Capital Group/VNV
      (Lieta T-2/19)
      (2019/C 82/72)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Algebris (UK) Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) un Anchorage Capital Group LLC (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: T. Soames, advokāts, R. East, Solicitor, N. Chesaites un D. Mackersie, Barristers)

         Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt VNV lēmumu par to, ka Banco Popular Español S.A. ex post galīgie vērtējumi atbilstoši Regulas (ES) Nr. 806/2014 (1) 20. panta 11. punktam nebija vajadzīgi;

                  —

                  piespriest VNV atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājas izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka VNV lēmums par to, ka Banco Popular Español S.A. ex post galīgie vērtējumi atbilstoši Regulas Nr. 806/2014 20. panta 11. punktam nebija vajadzīgi, ir balstīts uz kļūdu tiesību piemērošanā, pārkāpjot šīs regulas 20. panta 11. punktu un/vai 20. panta 12. punktu, saskaņā ar kuru ex post galīgais vērtējums tiek prasīts apstākļos, kad provizorisks vērtējums, kurš neatbilda Regulas Nr. 806/2014 20. panta 1. punkta un 4.–9. punkta prasībām, ir bijis pamatā noregulējuma pasākumu veikšanai.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka VNV ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, apstrīdētajā lēmumā piemērojot Regulas Nr. 806/2014 20. panta 11. punktu, jo, pieņemot apstrīdēto lēmumu, VNV kļūdaini uzskatīja, ka šajā lietā ex post galīgie vērtējumi nav vajadzīgi.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, ciktāl apstrīdētais lēmums nozīmē VNV lēmumu nepalielināt 1 EUR atlīdzību, ko maksā Banco Santander, S.A., tas liecina par kļūdu tiesību piemērošanā un/vai acīmredzamu kļūdu vērtējumā, pārkāpjot Regulas Nr. 806/2014 20. panta 11. un 12. punktu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka VNV nav izpildījusi savu pienākumu norādīt apstrīdētā lēmuma pamatojumu, kas ir pretrunā LESD 296. pantam.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 225, 1. lpp.).


title: Lieta T-5/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. janvārī– Clatronic International/EUIPO (“PROFI CARE”)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/61

      Prasība, kas celta 2019. gada 4. janvārī– Clatronic International/EUIPO (“PROFI CARE”)
      (Lieta T-5/19)
      (2019/C 82/73)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Clatronic International GmbH (Kempen, Vācija) (pārstāvis: O. Löffel, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska apzīmējuma “PROFI CARE” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 372 358

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 15. oktobra lēmums lietā R 504/2018-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-19/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. janvārī – Fastweb/Komisija

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/61

      Prasība, kas celta 2019. gada 11. janvārī – Fastweb/Komisija
      (Lieta T-19/19)
      (2019/C 82/74)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Fastweb SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvji: M. Merola, L. Armati, A. Guarino un E. Cerchi, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2018. gada 31. augusta lēmumu, ar ko Eiropas Komisija ir atļāvusi koncentrāciju lietā M.9041 – HUTCHISON/WIND TRE saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 139/2004 (2004. gada 20. janvāris) par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 6. panta 2. punktu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza deviņus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas 2. un 8. pants: esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un nav veikta izmeklēšana, jo jaunā Mobile Network Operator (MNO) ienākšana tirgū pati par sevi ir atzīta par pietiekamu, lai novērstu koncentrācijas horizontālo iedarbību, neņemot vērā faktorus, kas bija noteikuši H3G veiksmi.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un Komisija nav veikusi izmeklēšanu, jo jaunā MNO ienākšana tirgū pati par sevi esot atzīta par pietiekamu, lai novērstu koncentrācijas horizontālo iedarbību, neņemot vērā faktorus, kas bija noteikuši H3G veiksmīgu ienākšanu tirgū. Jau lietā M.7758 Komisija tostarp nav papūlējusies pārbaudīt, vai jaunajam MNO (vai nu mazumtirdzniecības tirgū, vai wholesale [vairumtirdzniecības] tirgū) ir darbības spēja, ekonomiskie apstākļi un stimuli, kas kopumā ir līdzvērtīgi vismaz tiem, kādi bija H3G, kas pirmajos gados darbojās strauji augošā tirgū. Turklāt Komisijai esot bijis jāņem vērā tarifa, kas bija piemērojams H3G un kas tam sniedza būtisku priekšrocību salīdzinājumā ar citiem MNO, asimetrijas ietekme uz konkurences attīstību.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas 2. un 8. pants un ir pieļauta kļūda MNO paketes vērtējumā.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda saistību paketes vērtējumā. It īpaši, salīdzinājums ar H3G pieejamām frekvencēm pirms apvienošanās pats par sevi rada būtiskas šaubas par paredzētā pieejamā spektra pietiekamību. Turklāt Komisija paļāvās uz nedrošiem notikumiem nākotnē, piemēram, jaunā MNO dalību iepirkumos nākotnē, neņemot vērā augstās izmaksas, kas ir saistītas ar nodoto frekvenču nenovēršamu atjaunošanu un pārziņas maiņu (refarming). Komisija piekrita neatbilstoša atrašanās vietu skaita nodošanai, paļaujoties uz nedrošiem līgumiem ar Tower Companies. Visbeidzot, pārejas līgums, kas noslēgts ar paziņojošām pusēm, kura struktūra ir balstīta uz jaudu, lielā mērā samazina stimulu veikt ieguldījumus.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas 2. un 8. pants un ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un ka pastāv trūkumi pārbaudē, jo koncentrācijas un saistību analīze esot pamatota ar kļūdainu pieņēmumu, ka cena ir vienīgais būtiskais konkurences faktors, neņemot vērā kvalitāti un konverģenci.

                              —

                              Prasītāja uzsver, ka pastāv trūkumi pārbaudē, jo koncentrācijas un saistību analīze esot pamatota ar kļūdainu pieņēmumu, ka cena ir vienīgais būtiskais konkurences faktors attiecīgajā tirgū. Komisija neesot ņēmusi vērā, ka tīkla kvalitātei un pārklājumam ir līdzīga nozīme, un ka tai neesot vajadzējis aprobežoties ar neobjektīvas lietotāju grupas, kas pieder zema budžeta klientu kategorijai, izvēles statisku analīzi. Turklāt tā neesot ņēmusi vērā konverģences iespējamo nozīmi nākotnē, kas ir būtiska jaunpienācējam, kuram ir vajadzīgi papildu līdzekļi salīdzinājumā ar jau pastāvošu operatoru (kāds bija H3G). Tāda ieguvēja izvēle, kas ir spējīgs apmierināt koncentrētu pieprasījumu, būtu nodrošinājusi lielāku saistību efektivitāti un ilgtspējību laikā.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas 2. un 8. pants un pastāv trūkumi pārbaudē, jo nav ņemts vērā tas, ka koncentrācija bija vērsta pret konkurenci.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka, ja, no vienas puses, Komisija ir atzinusi, ka t.s. “market repair” [“tirgus noregulēšana”] lietas dalībniekiem bija koncentrācijas “ratio” [jēga], no otras puses, tā nav veikusi nekādu analīzi attiecībā uz pretkonkurences koordināciju, kas ir bijusi koncentrācijas dalībnieku mērķis. Tātad saistībā ar jauno lēmumu pastāv šādi būtiski trūkumi pārbaudē.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas 2. un 8. pants un ir pieļauta acīmredzama kļūda, izvērtējot saistību piemērotību, lai novērstu raizes par koordinētu ietekmi uz mazumtirdzniecības tirgu, un ka nav veikta atbilstoša izmeklēšana saistībā ar viesabonēšanas/valsts MOCN līgumu saderību ar LESD 101. pantu.

                              —

                              Prasītāja iebilst, ka esot pieļauta kļūda vērtējumā par saistību piemērotību, lai novērstu raizes par koordinētu ietekmi uz mazumtirdzniecības tirgu. Lai varētu rīkoties patiesi agresīvā veidā un “izjauktu” slepenas vienošanās līdzsvaru, jaunpienācējam faktiski būtu jāspēj rīkoties neatkarīgi no citiem MNO. Tomēr formula, kas tika izvēlēta līdzekļu nodošanai (viesabonēšanas līgumi un valsts MOCN) izraisa ciešu atkarību starp jauno MNO un Joint Venture ilgā laika posmā, kā liecina nesenāko izsoļu par frekvenču piešķiršanu Itālijā iznākumi un vispārīgāk visu MNO tirdzniecības politika. Lēmumā turklāt ir pieļauta kļūda, neveicot atbilstošu izmeklēšanu saistībā ar viesabonēšanas/valsts MOCN līgumu saderību ar LESD 101. pantu.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas 2. un 8. pants un ir pieļauta acīmredzama kļūda, izvērtējot saistību piemērotību, lai risinātu ar konkurenci saistītas problēmas vairumtirdzniecības piekļuves tirgū un saņemtu zvanus mobilajos tīklos.

                              —

                              Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu, izveidodama hipotētisku scenāriju un uzskatīdama, ka Iliad izrādīs iniciatīvu piedāvāt šādus pakalpojumus, neraugoties uz pasākumu neesamību šajā ziņā un šī operatora pieredzi Francijā. Tieši pretēji, saistības mudināja jauno MNO pievērst uzmanību un iegūt tieši un tikai Market Virtual Network Operator klientus.

                  7.

                  Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas 2. un 8. pants, ir pieļauta kļūda vērtējumā un ir pārkāpts labas pārvaldības princips.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas 2. un 8. pants (kļūda vērtējumā) un ir pārkāpts labas pārvaldības princips (trūkumi pārbaudē), jo Iliad ir pieņemts kā piemērots ieguvējs, neņemot vērā riskus to saistību efektivitātei, kas ir raksturīgas kāda operatora, kuram piemīt konkrētas īpašības, ienākšanai tirgū, un saistībās neparedzot atbilstošas garantijas, it īpaši attiecībā uz tīkla kvalitāti/pārklājumu.

                  8.

                  Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un pastāv trūkumi pārbaudē, jo Komisija nekādi nav izvērtējusi jaunās koncentrācijas “ratio” [jēgu].

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka Komisija pati jau 2016. gada lēmumā bija norādījusi “market repair” [“tirgus noregulēšanu”] kā šī darījuma “ratio” [jēgu], tomēr neanalizējot tā sekas. Jaunajā lēmumā Komisija atkal nav ņēmusi vērā šo būtisko apstākli, tāpat nav sniegusi nekādu vērtējumu par jaunā darījuma mērķiem, kas ir galvenais arī sākotnējā darījuma “ratio” īstenošanā. Turklāt Komisija – pretēji pati savai praksei un judikatūrai – nav izvērtējusi tiešās sekas, ko rada konkurences ierobežojuma atcelšana tirgū, ir saistāmas ar VEON koplēmuma pilnvarām.

                  9.

                  Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo nav uzskatījusi par nepieciešamu, ņemot vērā mainīgos tirgus apstākļus, koriģēt saistības.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka Komisija faktiski esot uzskatījusi, ka attiecīgajā tirgū nav notikušas būtiskas izmaiņas salīdzinājumā ar brīdi, kad tika pieņemts 2016. gada lēmums lietā M.7758, turklāt nesniedzot tam pienācīgu pamatojumu.


title: Lieta T-20/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. janvārī – Pablosky/EUIPO – docPrice (“mediFLEX easystep”)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/64

      Prasība, kas celta 2019. gada 11. janvārī – Pablosky/EUIPO – docPrice (“mediFLEX easystep”)
      (Lieta T-20/19)
      (2019/C 82/75)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pablosky, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis: A. Tarí Lázaro, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
      Otra procesa Apelācijas padomē dalībniece: docPrice GmbH (Koblenz, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “mediFLEX easystep” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 730 872

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 8. novembra lēmums lietā R 77/2018-4

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  noraidīt Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 15 730 872 pilnībā attiecībā uz 10. un 25. klasē ietvertajām precēm;

                  —

                  piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-21/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. janvārī – Pablosky/EUIPO – docPrice (“mediFLEX easystep”)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/64

      Prasība, kas celta 2019. gada 11. janvārī – Pablosky/EUIPO – docPrice (“mediFLEX easystep”)
      (Lieta T-21/19)
      (2019/C 82/76)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pablosky, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis: A. Tarí Lázaro, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
      Otra procesa Apelācijas padomē dalībniece: docPrice GmbH (Koblenz, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “mediFLEX easystep” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 730 898

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 8. novembra lēmums lietā R 76/2018-4

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  noraidīt Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 15 730 898 pilnībā attiecībā uz 10. un 25. klasē ietvertajām precēm;

                  —

                  piespriest atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-22/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. janvārī – Noguer Enríquez u.c./Komisija

text:
                  4.3.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 82/65

         Prasība, kas celta 2019. gada 11. janvārī – Noguer Enríquez u.c./Komisija
         (Lieta T-22/19)
         (2019/C 82/77)
         Tiesvedības valoda – spāņu

            Lietas dalībnieki

            Prasītāji: Roser Noguer Enríquez (Andora la Velja, Andora),  TB (*1)
            , Successors D’Higini Cierco García, SA (Andora la Velja), Cierco Martínez 2 2003, SL (Andora la Velja) (pārstāvji: J. Álvarez González un S. San Felipe Menéndez, advokāti)

            Atbildētāja: Eiropas Komisija

            Prasījumi

         Prasītāji lūdz Vispārējo tiesu saskaņā ar LESD 268. pantu un 340. panta otro daļu atzīt par iesniegtu šo prasību par Eiropas Savienības ārpuslīgumisko atbildību par kaitējumu, ko Eiropas Komisija nodarījusi saistībā ar savu pienākumu izpildi, un pēc likumā noteikto procesuālo darbību veikšanas un lietas izskatīšanas šai nolūkā paredzētajā tiesvedībā pieņemt spriedumu, kurā tiek atzīta Eiropas Savienības ārpuslīgumiskā atbildība par Eiropas Komisijas nolaidīgo un iecietīgo rīcību un tai uzlikts pienākums maksāt prasītājiem atlīdzinājumu 50 220 800 EUR apmērā atbilstoši prasības pieteikuma pielikumā esošajā eksperta ziņojumā ietvertajiem aprēķiniem un noteiktajam kaitējuma apmēram, vai pakārtoti – apmērā, kas izrietēs no Vispārējās tiesas uzdevumā sagatavota eksperta atzinuma, tam pieskaitot likumiskos procentus, kā arī piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

            Pamati un galvenie argumenti

         Prasības pamatošanai prasītāji izvirza šādus pamatus.

                     1.

                     Komisija neesot izpildījusi Eiropas Savienības un Andoras Firstistes starpā noslēgto Monetāro nolīgumu un pieļāvusi, ka Andoras Firstiste ir nepareizi transponējusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (1). Proti, Komisija:

                                 —

                                 neesot izpildījusi pienākumu pārbaudīt Andoras Firstistes veikto Direktīvas 2014/59/ES “daļējo”, priekšlaicīgo, savtīgo un nepilnīgo transponēšanu, kuras iznākumā Firstistes tiesiskajā regulējumā apzināti nav ietvertas akcionāriem un noguldītājiem paredzētās garantijas, kas Savienības tiesību aktos ir paredzētas kā atsvars, kas vajadzīgs šāda veida iejaukšanās procesos, taču pat ietverti vēl citi pasākumi, kas ir diskriminējoši attiecībā pret citiem akcionāriem; un

                                 —

                                 neesot izpildījusi pienākumu ziņot Apvienotajai komitejai un vajadzības gadījumā Eiropas Savienības Tiesai par to, ka Andoras Firstiste minēto nolīgumu nepilda, jo ir prettiesiski transponējusi Direktīvu 2014/59/ES tādējādi, ka prasītāji zaudēja savas akcijas bez nekāda attaisnojuma ar kādām esošām sabiedrības interesēm, neievērojot tādus pamatprincipus kā samērīguma princips, un arīdzan nenosakot nekāda veida likumā paredzēto atlīdzinājumu vai kompensāciju. Tā rezultātā ir izdarīts rupjš tiesību sistēmas pamatprincipu un/vai tiesiskuma un pamattiesību pārkāpums. Protams, ka Komisija (pat vēl joprojām) neesot ziņojusi par Andoras Firstistes pārkāpumu, lai izbeigtu minēto nolīgumu.

                     2.

                     Esot pārkāptas gan Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, gan Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā nostiprinātās prasītāju pamattiesības un pamatgarantijas, tostarp tiesības uz īpašumu, tiesības uz labu pārvaldību, tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, tiesiskās paļāvības princips un tiesiskās drošības princips, jo:

                                 —

                                 Eiropas Komisijas pienākumu neizpilde esot izraisījusi to, ka kredītiestādes Banca Privada de Andorra noregulējuma rezultātā visi tās akcionāri, t.sk. prasītāji, kam pieder 75,52 % šīs sabiedrības akciju, zaudēja visu savu kapitālu, nesaņemdami par to nekādu kompensāciju, nedz varēdami pret to jebkā iebilst;

                                 —

                                 minētā nolīguma galvenā garanta bezdarbības rezultātā Andoras tiesību aktos prasītājiem nav paredzētas tiesības BPA (Banca Privada de Andorra) noregulējuma gadījumā saņemt to pašu, ko tie būtu saņēmuši parastā maksātnespējas vai bankrota procedūrā, taču šādas tiesības skaidri un izsmeļoši paredz Eiropas Savienības tiesiskais regulējums par kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanu un noregulējumu, ko Andoras Firstistei bija saskaņā ar minēto nolīgumu jātransponē;

                                 —

                                 visbeidzot, Andoras tiesību sistēmā arīdzan neesot ietvertas nedz akcionāru tiesības panākt, ka tiek izvērtēta situācija, kādā tie ir nonākuši finanšu iestādes noregulēšanas rezultātā, un kompensācijas, kas – ja tās ir paredzētas – tiem pienākas, nedz tiesības iebilst un aizstāvēties pret šo kredītiestādes noregulējuma rezultātu.

                     3.

                     Eiropas Komisija neesot izpildījusi savu vissvarīgāko uzdevumu – gādāt par Savienības tiesību un Eiropas Savienības Līgumu ievērošanu un piemērošanu, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 17. pantā – jo ir pieļāvusi, ka trešās valstis klaji pārkāpj šajās tiesībās noteikto, tādējādi acīmredzami apdraudot tiesisko drošību, ticību Savienības iestādēm un tiesisko paļāvību, kāda pilsoņiem ir attiecībā uz šīm iestādēm.

                     4.

                     Eiropas Savienība esot rīkojusies tā, ka pietiekami būtiski ir pārkāpusi tiesību normas, kurās privātpersonas tiek apveltītas ar tiesībām un/vai aizsargātas, un šis pārkāpums nav attaisnojams nedz ar šajās tiesību normās piešķirto rīcības brīvības plašumu, nedz ar šo normu sarežģītību vai nekonkrētumu. Šīs Komisijas nolaidības dēļ prasītājiem esot nodarīts konkrēts, reāls, droši zināms materiāls kaitējums, un starp minēto kaitējumu un Komisijas rīcību ir cēloņsakarība.

                     5.

                     Pakārtoti tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot vainojama nolaidībā, vienojoties par Monetāro nolīgumu ar Andoras Firstisti un to noslēdzot, jo šajā nolīgumā nav paredzēti skarto privātpersonu aizsardzības un/vai sūdzību mehānismi.

            (*1)  Informācija dzēsta vai aizstāta, ņemot vērā personas datu aizsardzību un/vai konfidencialitāti.

            (1)  OV 2014, L 173, 190. lpp.


title: Lieta T-28/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. janvārī – Karlovarské minerální vody/EUIPO – Aguas de San Martín de Veri (“VERITEA”)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/67

      Prasība, kas celta 2019. gada 15. janvārī – Karlovarské minerální vody/EUIPO – Aguas de San Martín de Veri (“VERITEA”)
      (Lieta T-28/19)
      (2019/C 82/78)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Karlovarské minerální vody a.s. (Karlovy Vary, Čehijas Republika) (pārstāvis: J. Mrázek, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Aguas de San Martín de Veri, SA (Bisaurri, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības preču zīmes “VERITEA” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 592 876

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 8. septembra lēmums lietā R 499/2018-5

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  noraidīt iebilduma iesniedzēja iebildumus;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-30/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. janvārī – CRIA un CCCMC/Komisija

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/67

      Prasība, kas celta 2019. gada 15. janvārī – CRIA un CCCMC/Komisija
      (Lieta T-30/19)
      (2019/C 82/79)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: China Rubber Industry Association (CRIA) (Pekina, Ķīna) un China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers & Exporters (CCCMC) (Pekina) (pārstāvji: R. Antonini, E. Monard un B. Maniatis, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/1579 (2018. gada 18. oktobris) ar kuru nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts tādu konkrētu jaunu vai atjaunotu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes gumijas pneimatisko riepu importam, kuras paredzētas autobusiem vai kravas automobiļiem un kuru slodzes indekss pārsniedz 121, un atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2018/163, ciktāl tā attiecas uz prasītājām un to attiecīgajiem locekļiem; un

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājas izvirza sešus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, kaitējuma analīze ir pamatota uz “svērtajiem” izlasē iekļauto uzņēmumu datiem, ar apstrīdēto Regulu ir pārkāpts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 (turpmāk tekstā – “pamatregula”) (1) 3. panta 1., 2., 5. un 8. punkts, un 17. pants. Pat pieņemot, ka svērums būtu atļauts, ar veidu, kādā tas tika piemērots, ir pārkāpti pamatregulas 3. panta 2., 3. un 5. punkts, un 9. panta 4. punkts.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, atjaunoto riepu iekļaušana neļauj Komisijai iegūt nekādu pamatu loģiski turpināt izmeklēšanu, tādējādi pārkāpjot Pamategulas 3. panta 1., 2., 5. un 6. punktu un 4. panta 1. punktu. Kaitējuma un cēloņsakarības analīze, kurā nav ņemts vērā jauno un atjaunoto riepu iedalījums segmentos, nav balstīta uz tiešiem pierādījumiem un neietver objektīvu pārbaudi, tādējādi pārkāpjot Pamatregulas 3. panta 2. 5. un 6. punktu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, novērtējot ietekmi uz cenām (cenu samazinājumu) un nosakot kaitējuma novēršanas līmeni, ir pārkāpts Pamatregulas 3. panta 2. un 3. punkts un 9. panta 4. punkts tādēļ, ka nav ņemtas vērā jauna riepas ievērojami lielākās izmaksas par kilometru, salīdzinājumā ar atjaunotu riepu, un tādēļ, ka par pamatu ir ņemtas aprēķinātās eksporta cenas.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka cēloņsakarības analīzes neatbilstību, nesakritību un pozitīva un/vai objektīvas pierādījumu bāzes trūkuma dēļ ir pārkāpts pamatregulas 3. panta 2. un 6. punkts. Apstrīdētajā regulā arī nav pienācīgi izskatīti citi zināmie faktori, lai nodrošinātu, ka šo citu faktoru radītais kaitējums netiek saistīts ar importu par dempinga cenām, kas būtu pretrunā pamatregulas 3. panta 2. un 7. punktam.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi prasītāju tiesības uz aizstāvību un pamatregulas 6. panta 7. punktu, 19. panta 1. punktu, 19. panta 2. punktu, 19. panta 3. punktu, 20. panta 2. punktu, 20. panta 4. punktu, jo nav prasītājām atklājusi un sniegusi piekļuvi informācijai par, to kā ir noteikts kaitējums un dempings.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ar netiešo nodokļu korekciju ir pārkāpts pamatregulas 2. panta 10. punkta b) apakšpunkts un 2. panta 7. punkta a) apakšpunkts.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV L 176, 30.6.2016., 21. lpp.).


title: Lieta T-37/19: Prasība, kas celta 2019. gada 21. janvārī – Cimpress Schweiz/EUIPO – Impress Media (“CIMPRESS”)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/69

      Prasība, kas celta 2019. gada 21. janvārī – Cimpress Schweiz/EUIPO – Impress Media (“CIMPRESS”)
      (Lieta T-37/19)
      (2019/C 82/80)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Cimpress Schweiz GmbH (Winterthur, Šveice) (pārstāvji: C. Eckhartt, P. Böhner un A. von Mühlendahl, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Impress Media GmbH (Mönchengladbach, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “CIMPRESS” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 13 147 624

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 30. oktobra lēmums apvienotajās lietās R 1716/2017-2 un R 1786/2017-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  balstoties uz prasītājas apelācijas sūdzību, atcelt atbildētāja Iebildumu nodaļas 2017. gada 13. jūnija lēmumu procesā Nr. B 2 493 933 un noraidīt Impress Media GmbH iebildumus pret preču zīmes “CIMPRESS” Nr. 13 147 624 reģistrāciju;

                  —

                  piespriest EUIPO un Impress Media GmbH, ja tā iestātos lietā, atlīdzināt šīs tiesvedības tiesāšanās izdevumus, kā arī izdevumus, kas prasītājai radušies procesā Apelācijas padomē.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 2. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-42/19: Prasība, kas celta 2019. gada 23. janvārī – Volkswagen/EUIPO (“CROSS”)

text:
               4.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/69

      Prasība, kas celta 2019. gada 23. janvārī – Volkswagen/EUIPO (“CROSS”)
      (Lieta T-42/19)
      (2019/C 82/81)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Volkswagen AG (Wolfsburg, Vācija) (pārstāvji: F. Thiering un L. Steidle, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “CROSS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 366 528

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 14. novembra lēmums lietā R 2500/2017-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ir noraidīta prasītājas apelācijas sūdzība, un apmierināt Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 16 366 528 attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem;

                  —

                  pakārtoti – atceļot apstrīdēto lēmumu, ciktāl ir noraidīta prasītājas apelācijas sūdzība, nodot lietu atpakaļ EUIPO Apelācijas pirmajai padomei;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  vienlīdzīgas attieksmes principa neievērošana un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums.


title: Lieta C-600/17: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 17. janvāra rīkojums (Giudice di pace di Roma (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pina Cipollone/Ministero della Giustizia (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts – Sociālā politika – Darbs uz noteiktu laiku – Miertiesneši – Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               25.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/7

      Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 17. janvāra rīkojums (Giudice di pace di Roma (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pina Cipollone/Ministero della Giustizia

      (Lieta C-600/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts - Sociālā politika - Darbs uz noteiktu laiku - Miertiesneši - Acīmredzama nepieņemamība))
      (2019/C 112/09)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Giudice di pace di Roma

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Pina Cipollone

         Atbildētāja: Ministero della Giustizia

         piedaloties: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa)

         Rezolutīvā daļa

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Giudice di pace di Roma (Romas miertiesa, Itālija) ir iesniegusi ar 2017. gada 25. augusta lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

         (1)  OV C 437, 18.12.2017.


title: Lieta T-45/19: Prasība, kas celta 2019. gada 24. janvārī — Acron u.c./Komisija

text:
               1.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 122/20

      Prasība, kas celta 2019. gada 24. janvārī — Acron u.c./Komisija
      (Lieta T-45/19)
      (2019/C 122/23)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Acron OAO (Veliky Novgorod, Krievija), Dorogobuzh OAO (Dorogobuzh, Krievija), Acron Switzerland AG (Baar, Šveice) (pārstāvji: T. De Meese, J. Stuyck un A. Nys, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2018. gada 12. novembra Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/1703 (1); un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tās apgalvo, ka atbildētāja nav izpildījusi savus starptautiskos pienākumus, kā rezultātā ir ticis pārkāpts Līgums, un tā nav norādījusi pietiekamu pamatojumu, atzīstot, ka Krievijas Federācija nepildīja Pasaules Tirdzniecības organizācijas noteiktos pienākumus.
                  Prasītājas norāda, ka atbildētāja saistībā ar grozījumiem dempinga starpības aprēķināšanā attiecībā uz prasītājām nav ņēmusi vērā Krievijas Federācijas pievienošanos Pasaules Tirdzniecības organizācijai. Atbildētājai, veicot starpposma pārskatīšanu attiecībā uz amonija nitrāta importam piemērojamajiem maksājumiem, esot pienākums ņemt vērā Krievijas Federācijas saistības attiecībā uz gāzes cenu. Tā kā atbildētāja esot apgalvojusi, ka Krievijas Federācija nav pildījusi savu Pievienošanās protokolu, atbildētāja ir pārkāpusi Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību VI pantu un Pasaules Tirdzniecības organizācijas Antidempinga nolīguma II pantu. Šādi rīkodamās, tā nav izpildījusi savus starptautiskos pienākumus, kā rezultātā ir pārkāpts Līgums.

                  2.

                  Otrā pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un nav sniegusi pietiekamu pamatojumu, ka rezultātā ir tikušas pārkāptas prasītāju tiesības uz aizstāvību, jo tika atzīts, ka prasītāju norādītā apstākļu maiņa nav pastāvīga.

                              —

                              Prasītājas apgalvo, ka otrā pamata ietvaros ir izvirzāmi divi atsevišķi apstrīdētā lēmuma atcelšanas pamati. Abi šie pamati ir saistīti ar kļūdaino secinājumu, ka apstākļu maiņa nav pastāvīga.

                              —

                              Katra ziņā atbildētāja neesot izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. pantam, jo tā apstrīdēto lēmumu nav pamatojusi skaidrā un nepārprotamā veidā.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek norādīts, ka atbildētāja ir pārkāpusi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 (2) 19. panta 2. punktu un 20. panta 2. punktu, kā arī prasītāju tiesības uz aizstāvību un, nesniedzot dempinga aprēķinus, nav tām nodrošinājusi tiesisko noteiktību.

                              —

                              Atbildētāja neesot arī prasītājām atklājusi dempinga starpības galīgo aprēķinu, lai gan šis aprēķins bija izmantots kā pamats secinājumiem par dempinga turpināšanos un pastāvēšanu, apstākļu maiņas pastāvīgumu un arī daļējas starpposma pārskatīšanas izbeigšanu. Ja atbildētāja aprēķinus būtu darījusi zināmus, tas prasītājām būtu ļāvis efektīvāk aizstāvēt savas tiesības saistībā ar dempinga aprēķinu un secinājumiem par dempingu kopumā, tostarp attiecībā uz argumentu par sākotnējā izmeklēšanā izmantoto aprēķina metodiku, kas varēja būtiski ietekmēt to tiesisko situāciju.

                              —

                              Prasītājas apgalvo, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas 2016/1036 19. panta 2. punktu un 20. panta 2. punktu, prasītāju tiesības uz aizstāvību un tiesiskās noteiktības principu, jo tā prasītājām nesniedza lietderīgu kopsavilkumu par izmeklēšanā savāktajiem pierādījumiem vai apsvērumus, uz kuriem tā balstīja savu priekšlikumu grozīt prasītājām piemērojamo antidempinga starpību. Prasītājas norāda, ka, atsakoties tām darīt zināmus dempinga starpības aprēķinus, atbildētāja ir pārkāpusi to tiesības uz aizstāvību un tiesiskās noteiktības principu.

         (1)  Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2018/1703 (2018. gada 12. novembris), ar ko izbeidz daļēju starpposma pārskatīšanu attiecībā uz Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importu (OV L 285, 13.11.2018., 97. lpp.).

         (2)  2Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV L 176, 30.6.2016., 21. lpp.).


title: Lieta T-600/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 17. aprīļa rīkojums — Bandilla u.c./EIB

text:
               17.6.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 206/96

      Vispārējās tiesas 2019. gada 17. aprīļa rīkojums — Bandilla u.c./EIB
      (Lieta T-600/16) (1)

      (2019/C 206/85)
      Tiesvedības valoda — franču
      Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 296, 16.8.2016. (lieta, kas sākotnēji reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-30/16 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 1.9.2016.).


title: Lieta C-318/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 3. aprīļa rīkojums (Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Oracle Belgium BVBA/Belgische Staat

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/28

      Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 3. aprīļa rīkojums (Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Oracle Belgium BVBA/Belgische Staat
      (Lieta C-318/18) (1)

      (2019/C 220/35)
      Tiesvedības valoda — holandiešu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 294, 20.8.2018.


title: Lieta C-776/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 29. marta rīkojums (Amtsgericht Erding (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — U.B., T.V./Eurowings GmbH

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/29

      Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 29. marta rīkojums (Amtsgericht Erding (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — U.B., T.V./Eurowings GmbH
      (Lieta C-776/18) (1)

      (2019/C 220/36)
      Tiesvedības valoda — vācu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 82, 4.3.2019.


title: Lieta C-7/19: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 28. februāra rīkojums (Amtsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — QG/Germanwings GmbH

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/29

      Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 28. februāra rīkojums (Amtsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — QG/Germanwings GmbH
      (Lieta C-7/19) (1)

      (2019/C 220/37)
      Tiesvedības valoda — vācu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 122, 1.4.2019.


title: Lieta T-571/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums PT/EIB (Civildienests — EIB personāls — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — 2014. gada novērtējums — Pirmstiesas procedūra — Pieņemamība — Tiesības tikt uzklausītam — Nevainīguma prezumpcijas princips — Atbildība — Morālais kaitējums)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/33

      Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums PT/EIB
      (Lieta T-571/16) (1)

      (Civildienests - EIB personāls - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - 2014. gada novērtējums - Pirmstiesas procedūra - Pieņemamība - Tiesības tikt uzklausītam - Nevainīguma prezumpcijas princips - Atbildība - Morālais kaitējums)
      (2019/C 220/42)
      Tiesvedības valoda — zviedru

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: PT (pārstāvis: E. Nordh, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji: sākotnēji G. Nuvoli, E. Raimond, T. Gilliams un G. Faedo, vēlāk — G. Faedo un M. Loizou, kuriem palīdz M. Johansson, B. Wägenbaur, advokāti, un J. Currall, barrister)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un Eiropas Savienības Tiesas Statūtu 50.a pantu, un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt EIB lēmumu par prasītāja 2014. gada novērtējuma ziņojuma galīgās redakcijas apstiprināšanu, prasītāja 2014. gada novērtējuma ziņojumu, 2015. gada EIB lēmumus nepaaugstināt prasītāju amatā, nepiešķirt tam individuālo piemaksu un nepaaugstināt darba algu par 1,20 %, un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus, kuri prasītāja ieskatā tam ir tikuši nodarīti.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt prasītāja 2014. gada novērtējuma ziņojumu.

                  2)

                     Eiropas Investīciju banka (EIB) izmaksā PT 2000 EUR par nodarīto morālo kaitējumu un kavējuma procentus no šā sprieduma pasludināšanas datuma, tos aprēķinot atbilstoši gada likmei, kas ir vienāda ar Eiropas Centrālās bankas (ECB) galvenajām refinansēšanas operācijām noteikto likmi, kurai ir pieskaitīti 3,5 procentpunkti.

                  3)

                     Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  4)

                     EIB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 111, 29.3.2016 (lieta, kas sākotnēji tika reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-145/15, bet 2016. gada 1. septembrī tika nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta T-749/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — Stemcor London un Samac Steel Supplies/Komisija (Dempings — Ķīnas un Krievijas izcelsmes konkrētu auksti velmētu plakanu tērauda velmējumu imports — Galīgais antidempinga maksājums — Importa reģistrācija — Galīgā antidempinga maksājuma noteikšana — Īstenošanas regula (ES) 2016/1329 — Brīdis, kad importētājam ir kļuvis zināms par dempingu un kaitējumu — Importa apjoma ievērojams papildu pieaugums, kas spēj nopietni samazināt galīgā antidempinga maksājuma korektīvo iespaidu — Regulas (ES) 2016/1036 10. panta 4. punkta c) un d) apakšpunkts)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/34

      Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — Stemcor London un Samac Steel Supplies/Komisija
      (Lieta T-749/16) (1)

      (Dempings - Ķīnas un Krievijas izcelsmes konkrētu auksti velmētu plakanu tērauda velmējumu imports - Galīgais antidempinga maksājums - Importa reģistrācija - Galīgā antidempinga maksājuma noteikšana - Īstenošanas regula (ES) 2016/1329 - Brīdis, kad importētājam ir kļuvis zināms par dempingu un kaitējumu - Importa apjoma ievērojams papildu pieaugums, kas spēj nopietni samazināt galīgā antidempinga maksājuma korektīvo iespaidu - Regulas (ES) 2016/1036 10. panta 4. punkta c) un d) apakšpunkts)
      (2019/C 220/43)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Stemcor London Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) un Samac Steel Supplies Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: F. Di Gianni un C. Van Hemelrijck, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J..-F. Brakeland, N. Kuplewatzky, T. Maxian Rusche un E. Schmid)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eurofer, Association Européenne de l’Acier, ASBL (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji: O. Prost, A. Coelho Dias un S. Seeuws, avocats)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 2016/1329 (2016. gada 29. jūlijs), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Krievijas Federācijas izcelsmes auksti velmētu plakanu tērauda velmējumu reģistrētajam importam (OV 2016, L 210, 27. lpp.)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Stemcor London Ltd un Samac Steel Supplies Ltd sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas un Eurofer, Association européenne de l’acier, ASBL tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 6, 9.1.2017.


title: Lieta T-170/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — RW/Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Civildienesta noteikumu 42.c pants — Atvaļinājuma noteikšana dienesta interesēs — Automātiska pensionēšanās — Interese celt prasību — Pieņemamība — Likuma piemērošanas joma — Gramatiskā, kontekstuālā un teleoloģiskā interpretācija)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/35

      Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — RW/Komisija
      (Lieta T-170/17) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Civildienesta noteikumu 42.c pants - Atvaļinājuma noteikšana dienesta interesēs - Automātiska pensionēšanās - Interese celt prasību - Pieņemamība - Likuma piemērošanas joma - Gramatiskā, kontekstuālā un teleoloģiskā interpretācija)
      (2019/C 220/44)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: RW (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji G. Berscheid un A.-C. Simon, vēlāk G. Berscheid un B. Mongin)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2017. gada 2. marta Lēmumu noteikt prasītājam atvaļinājumu dienesta interesēs saskaņā ar Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 42.c pantu un vienlaicīgi noteikt automātisku pensionēšanos saskaņā ar šīs tiesību normas piekto daļu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 2. marta lēmumu, ar kuru RW ir noteikts atvaļinājums dienesta interesēs un vienlaicīgi — automātiska pensionēšanās.

                  2)

                     Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina RW tiesāšanās izdevumus, tostarp tiesāšanās izdevumus saistībā ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

         (1)  OV C 161, 22.5.2017.


title: Lieta T-747/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedums — UPF/Komisija (Valsts atbalsts — Atbrīvojuma no uzņēmumu ienākuma nodokļa režīms, ko Francija īstenojusi par labu tās ostām — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma tiek atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Pastāvošs atbalsts — Saimnieciskās darbības jēdziens — Pienākums norādīt pamatojumu — Konkurences izkropļojumi un ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm — Labas pārvaldības princips)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/36

      Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedums — UPF/Komisija
      (Lieta T-747/17) (1)

      (Valsts atbalsts - Atbrīvojuma no uzņēmumu ienākuma nodokļa režīms, ko Francija īstenojusi par labu tās ostām - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma tiek atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Pastāvošs atbalsts - Saimnieciskās darbības jēdziens - Pienākums norādīt pamatojumu - Konkurences izkropļojumi un ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm - Labas pārvaldības princips)
      (2019/C 220/45)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Union des Ports de France — UPF (Parīze, Francija) (pārstāvji: C. Vannini un E. Moraïtou, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Stromsky un S. Noë)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2017/2116 (2017. gada 27. jūlijs) par atbalsta shēmu SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), ko īstenojusi Francija — Nodokļu piemērošana ostām Francijā (OV 2017, L 332, 24. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Union des ports de France — UPF atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 32, 29.1.2018.


title: Lieta T-754/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedums — Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest)/Komisija (Valsts atbalsts — Atbrīvojuma no uzņēmumu ienākuma nodokļa režīms, ko Francija īstenojusi par labu tās ostām — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma tiek atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Pastāvošs atbalsts — Saimnieciskās darbības jēdziens — Pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi — Labas pārvaldības princips — Pienākums norādīt pamatojumu — Kļūda vērtējumā)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/36

      Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedums — Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest)/Komisija
      (Lieta T-754/17) (1)

      (Valsts atbalsts - Atbrīvojuma no uzņēmumu ienākuma nodokļa režīms, ko Francija īstenojusi par labu tās ostām - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma tiek atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Pastāvošs atbalsts - Saimnieciskās darbības jēdziens - Pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi - Labas pārvaldības princips - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūda vērtējumā)
      (2019/C 220/46)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest) (Bresta, Francija) (pārstāvji: J. Vanden Eynde un E. Wauters, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Stromsky un S. Noë)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2017/2116 (2017. gada 27. jūlijs) par atbalsta shēmu SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), ko īstenojusi Francija — Nodokļu piemērošana ostām Francijā (OV 2017, L 332, 24. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 42, 5.2.2018.


title: Lieta T-55/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — Team Beverage/EUIPO (“LIEBLINGSWEIN”) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “LIEBLINGSWEIN” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Maldinošs raksturs — Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/37

      Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — Team Beverage/EUIPO (“LIEBLINGSWEIN”)
      (Lieta T-55/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “LIEBLINGSWEIN” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Maldinošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts)
      (2019/C 220/47)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Team Beverage AG (Wildeshausen, Vācija) (pārstāvji: O. Spieker, A. Schönfleisch un M. Alber, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: D. Walicka)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 6. novembra lēmumu lietā R 291/2017-1 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “LIEBLINGSWEIN” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Team Beverage AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 104, 19.3.2018.


title: Lieta T-56/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — Team Beverage/EUIPO (“WEIN FÜR PROFIS”) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “WEIN FÜR PROFIS” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Maldinošs raksturs — Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/38

      Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — Team Beverage/EUIPO (“WEIN FÜR PROFIS”)
      (Lieta T-56/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “WEIN FÜR PROFIS” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Maldinošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts)
      (2019/C 220/48)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Team Beverage AG (Wildeshausen, Vācija) (pārstāvji: O. Spieker, A. Schönfleisch un M. Alber, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: D. Walicka)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 6. novembra lēmumu lietā R 501/2017-1 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “WEIN FÜR PROFIS” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Team Beverage AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 104, 19.3.2018.


title: Lieta T-57/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — Team Beverage/EUIPO (“WEIN FÜR PROFIS”) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “WEIN FÜR PROFIS” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Maldinošs raksturs — Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/38

      Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — Team Beverage/EUIPO (“WEIN FÜR PROFIS”)
      (Lieta T-57/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “WEIN FÜR PROFIS” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Maldinošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts)
      (2019/C 220/49)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Team Beverage AG (Wildeshausen, Vācija) (pārstāvji: O. Spieker, A. Schönfleisch un M. Alber, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: D. Walicka)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 6. novembra lēmumu lietā R 502/2017-1 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “WEIN FÜR PROFIS” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Team Beverage AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 104, 19.3.2018.


title: Lieta T-271/19: Prasība, kas celta 2019. gada 25. aprīlī — Proodeftiki/Komisija

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/39

      Prasība, kas celta 2019. gada 25. aprīlī — Proodeftiki/Komisija
      (Lieta T-271/19)
      (2019/C 220/50)
      Tiesvedības valoda — grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Proodeftiki ATE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis: M. Panagopoulou, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2018. gada 19. oktobra Lēmumu C(2018) 6717 final“State Aid S.A. 50233 (2018/N) — Greece State aid for the construction of Lamia-Xiniada section of the E65 Motorway”;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt visus prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza astoņus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts pamatojums saistībā ar vērtējumu, ko Eiropas Komisija sniegusi apstrīdētā lēmuma 3.3.1.1. sadaļā par kritērija par attiecīgā atbalsta izmaksu kopējās interesēs izpildi.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts pamatojums un ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā un lietas faktu vērtējumā saistībā ar vērtējumu, ko Eiropas Komisija sniegusi apstrīdētā lēmuma 3.3.1.2. sadaļā attiecībā uz kritērija par stimula radīšanu koncesionāram izpildi.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā un lietas faktu vērtējumā saistībā ar vērtējumu, ko Eiropas Komisija sniegusi apstrīdētā lēmuma 3.3.1.3. un 3.3.1.4. sadaļā attiecībā uz nepieciešamības principa un samērīguma principa kritērija izpildi.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts pamatojums saistībā ar vērtējumu, ko Eiropas Komisija sniegusi apstrīdētā lēmuma 3.3.1.3. sadaļā (60.–64. punkts).

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts pamatojums un ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā un lietas faktu vērtējumā saistībā ar vērtējumu, ko Eiropas Komisija sniegusi apstrīdētā lēmuma 3.3.1.3. sadaļā (66.–69. punkts).

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts pamatojums saistībā ar vērtējumu, ko Eiropas Komisija sniegusi apstrīdētā lēmuma 3.3.1.3. sadaļā (70.–73. punkts).

                  7.

                  Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts pamatojums un ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā saistībā ar vērtējumu, ko Eiropas Komisija sniegusi apstrīdētā lēmuma 3.3.1.3. sadaļā (75.–80. punkts) saistībā ar attiecīgā atbalsta samērīguma kritērija izpildi.

                  8.

                  Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts pamatojums un ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā saistībā ar vērtējumu, ko Eiropas Komisija sniegusi apstrīdētā lēmuma 3.3.1.5. sadaļā attiecībā uz ietekmes neesamību uz Kopienas iekšējo tirdzniecību.


title: Lieta T-273/19: Prasība, kas celta 2019. gada 24. aprīlī — Target Ventures Group/EUIPO — Target Partners (“TARGET VENTURES”)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/40

      Prasība, kas celta 2019. gada 24. aprīlī — Target Ventures Group/EUIPO — Target Partners (“TARGET VENTURES”)
      (Lieta T-273/19)
      (2019/C 220/51)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Target Ventures Group Ltd (Road Town, Britu Virdžīnu Salas) (pārstāvji: T. Dolde, P. Homann, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otrā procesa Apelācijas padomē dalībniece: Target Partners GmbH (Minhene, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “TARGET VENTURES” reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 13 685 565

         Informācija par procesu EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 4. februāra lēmums lietā R 1684/2017-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus saistībā ar procesu Iebildumu nodaļā un procesu EUIPO Apelācijas otrajā padomē.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Padomes Regulas (EK) 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Padomes Regulas (EK) 207/2009 94. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-279/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. aprīlī — Front Polisario/Padome

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/41

      Prasība, kas celta 2019. gada 27. aprīlī — Front Polisario/Padome
      (Lieta T-279/19)
      (2019/C 220/52)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Front populaire pour la libération de la Saguia-el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (pārstāvis: G. Devers, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt tās prasību par pieņemamu;

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamato un galvenie argumenti

      Savas prasības par Padomes Lēmumu (ES) 2019/217 (2019. gada 28. janvāris) par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses (OV 2019, L 34, 1. lpp.), pamatojumam prasītāja izvirza desmit pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz Padomes kompetences neesamību, lai pieņemtu apstrīdēto lēmumu, jo Eiropas Savienība un Marokas Karaliste neesot kompetentas noslēgt starptautiskus nolīgumus, kuros ietverta Rietumsahāra, šīs teritorijas tautas vārdā, kuru pārstāv Front Polisario.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz pienākuma izvērtēt visus atbilstošos lietas apstākļus neizpildi, jo Padome neesot ņēmusi vērā apstākli, ka ar apstrīdēto lēmumu noslēgtais starptautiskais nolīgums Rietumsahāras teritorijā tiek piemērots provizoriski 12 gadus, neievērojot tās pastāvīgo un atšķirīgo statusu.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz pienākuma izvērtēt jautājumu par pamattiesību un starptautisko humanitāro tiesību ievērošanu neizpildi, jo Padome, pieņemot apstrīdēto lēmumu, neesot izskatījusi jautājumu par to, vai okupētajā Sahravi teritorijā ir ievērotas cilvēktiesības.

                  4.

                  Ceturtais pamats attiecas uz tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, jo Padome pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas neesot uzsākusi nekādas sarunas ar Front Polisario, vienīgo Rietumsahāras tautas pārstāvi.

                  5.

                  Piektais pamats attiecas uz pamatprincipu un pamatvērtību, uz kuriem balstās Savienības rīcība starptautiskā mērogā, pārkāpumu. Prasītāja uzskata, ka ar apstrīdēto lēmumu noslēgtais starptautiskais nolīgums Rietumsahāras teritorijā ir piemērojams Marokas Karalistes īstenotās aneksijas politikas un sistemātisku pamattiesību pārkāpumu ietvarā, kas izriet no šīs politikas saglabāšanas.

                  6.

                  Sestais pamats attiecas uz tiesību uz pašnoteikšanos pārkāpumu, jo ar apstrīdēto lēmumu noslēgtais nolīgums Rietumsahāras teritorijā esot piemērojams, pirmkārt, neievērojot šīs teritorijas pastāvīgo un atšķirīgo statusu, un, otrkārt, Rietumsahāras tautas tiesības uz tās attiecīgās teritorijas teritoriālo integritāti.

                  7.

                  Septītais pamats attiecas uz Līgumu relatīvas ietekmes principa pārkāpumu, jo Rietumsahāras tauta, ko pārstāv Front Polisario, neesot piekritusi ar apstrīdēto lēmumu noslēgtajam starptautiskajam nolīgumam.

                  8.

                  Astotais pamats attiecas uz Rietumsahāras gaisa telpas pārkāpšanu, jo apstrīdētā lēmuma, ratificējot nelegālo praksi, kas izriet starptautiskā nolīguma, kas noslēgts ar minēto lēmumu, provizoriskās piemērošanas, sekas esot tādas, ka Rietumsahāras gaisa telpa tiek iekļauta minētā nolīguma piemērošanas jomā.

                  9.

                  Devītais pamats attiecas uz starptautiskās atbildības tiesību pārkāpumu, jo Savienība ar apstrīdēto lēmumu, pirmkārt, neesot izpildījusi savu pienākumu neatzīt Rietumsahāras nelikumīgo okupāciju un, otrkārt, esot sniegusi atbalstu un palīdzību šīs situācijas saglabāšanai.

                  10.

                  Desmitais pamats atteicas uz pienākuma ievērot starptautiskās cilvēktiesības un starptautiskās humanitārās tiesības pārkāpumu, jo Savienības starptautisko pienākumu izpilde attiecībā pret Rietumsahāras tautu vismaz nozīmētu to, ka Padomei būtu jāatturas no apstrīdētā lēmuma pieņemšanas, ciktāl tas pieļāva, ka stājas spēkā starptautisks nolīgums, kas piemērojams Rietumsahāras daļai, ko ir okupējusi Marokas Karaliste.


title: Lieta T-298/19: Prasība, kas celta 2019. gada 13. maijā — Think Schuhwerk/EUIPO (Apavu auklu sarkano galu forma)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/44

      Prasība, kas celta 2019. gada 13. maijā — Think Schuhwerk/EUIPO (Apavu auklu sarkano galu forma)
      (Lieta T-298/19)
      (2019/C 220/54)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Austrija) (pārstāvis: M. Gail, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības pozīcijas preču zīmes (Apavu auklu sarkano galu forma) reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 15 152 606

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 1. marta lēmums lietā R 1170/2018-5

         Prasītājas prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums;

                  —

                  principa par tiesībām tikt uzklausītam pārkāpums.


title: Lieta T-529/17: Prasība, kas celta 2017. gada 10. augustā – Blasi Gómez un citi/VNV

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/21

         Prasība, kas celta 2017. gada 10. augustā – Blasi Gómez un citi/VNV
   (Lieta T-529/17)
   (2017/C 369/31)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Carlos Blasi Gómez (Taragona, Spānija), María Dolores Cruells Torelló (Sabadeļa, Spānija), Asociación Independiente de Afectados por el Popular (AIAP) (Madride, Spānija) (pārstāvis – D. Pineda Cuadrado, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma pārvalde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija Lēmumu SRB/EES/2017/08;

               —

               pakārtoti, gadījumā, ja augstākminētais prasījums netiks apmierināts, atzīt daļējo attiecīgā akta spēkā neesamību attiecībā uz iestādes novērtējumu, ko veic Vispārējā tiesa, vai uzdot veikt taisnīgu, patiesu un godīgu Banco Popular Español iestādes novērtējumu, kas paredzētu zaudējumu atlīdzību par labu visiem akcionāriem un kreditoriem atbilstoši jaunajam novērtējumam;

               —

               pakārtoti, gadījumā, ja neviens no minētajiem prasījumiem netiks atzīts par pamatotu, atzīt daļējo attiecīgā akta spēkā neesamību attiecībā uz iestādes novērtējumu, ko veic Vispārējā tiesa vai uzdot veikt taisnīgu, patiesu un godīgu Banco Popular Español iestādes novērtējumu, kas paredzētu zaudējumu atlīdzību prasītājiem kā akcionāriem un kreditoriem atbilstoši jaunajam novērtējumam;

               —

               piespriest iestādei, kuras lēmums tiek pārsūdzēts, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Atzinums 1/17: Beļģijas Karalistes iesniegts pieteikums atzinuma saņemšanai saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/2

         Beļģijas Karalistes iesniegts pieteikums atzinuma saņemšanai saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu
   (Atzinums 1/17)
   (2017/C 369/02)
   Tiesvedības valoda – visas ES oficiālās valodas

      Pieteikuma iesniedzēja

   Beļģijas Karaliste (pārstāvji – C. Pochet, L. Van den Broeck un M. Jacobs)

      Tiesai uzdotais jautājums

   Vai Briselē 2016. gada 30. oktobrī parakstītā Visaptverošā ekonomikas un tirdzniecības nolīguma starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, astotās nodaļas (“Ieguldījumi”) F iedaļa (“Ieguldītāju un valstu ieguldījumu strīdu izšķiršana”) ir saderīga ar Līgumiem, tai skaitā ar pamattiesībām?


title: Lieta T-530/17: Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – López Campo un citi/VNV

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/21

         Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – López Campo un citi/VNV
   (Lieta T-530/17)
   (2017/C 369/32)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Mario López Campo (Pontevedra, Spānija) un 8 citi prasītāji (pārstāvis – F. Cabadas García, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija Lēmumu SRD/EES/2017/08, ar kuru no 2017. gada 7. jūnija ir paredzēts noregulējums iestādei Banco Popular Español S.A., un uzlikt šai valdei pienākumu atlīdzināt zaudējumus prasītājiem tādā apmērā, kā norādīts prasības pieteikumā;

               —

               pakārtoti, atzīt par spēkā neesošu Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija Lēmumu SRD/EES/2017/08, ar kuru no 2017. gada 7. jūnija tiek paredzēts noregulējums iestādei Banco Popular Español S.A., un uzlikt šai valdei pienākumu atlīdzināt zaudējumus prasītājiem tādā apmērā, kas nosakāms, prasītājiem piederošo akciju skaitu sareizinot ar tās pēdējo kotēšanas cenu pirms Lēmuma SRD/EES/2017/08 pieņemšanas.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija Lēmumu (SRB/EES/2017/08), ar kuru tika paredzēts noregulējums iestādei Banco Popular Español, S.A.

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-734/15 P: Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – Komisija/FE Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Atklāts konkurss — Iekļaušana rezerves sarakstā — Iecēlējinstitūcijas lēmums nepieņemt darbā veiksmīgo kandidātu — Attiecīgā atlases komisijas un iecēlējinstitūcijas kompetence — Pielaišanas dalībai konkursā nosacījumi — Minimālās profesionālās pieredzes ilgums — Aprēķināšanas noteikumi — Iespējas tikt pieņemtam darbā zaudējums — Prasība par zaudējumu atlīdzību

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/9

         Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – Komisija/FE

   (Lieta T-734/15 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Atklāts konkurss - Iekļaušana rezerves sarakstā - Iecēlējinstitūcijas lēmums nepieņemt darbā veiksmīgo kandidātu - Attiecīgā atlases komisijas un iecēlējinstitūcijas kompetence - Pielaišanas dalībai konkursā nosacījumi - Minimālās profesionālās pieredzes ilgums - Aprēķināšanas noteikumi - Iespējas tikt pieņemtam darbā zaudējums - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2017/C 369/11)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Simonetti un G. Gattinara)

      Otra lietas dalībniece: FE (pārstāvji – L. Levi un A. Blot, avocats)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 6. oktobra spriedumu FE/Komisija (F-119/14, EU:F:2015:116), un kurā tiek lūgts šo spriedumu atcelt.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 6. oktobra sprieduma FE/Komisija (F-119/14) rezolutīvās daļas 1., 2. un 4. punktu;

               2)

               noraidīt prasību, ko lietā F-119/14 Civildienesta tiesā iesniegusi FE;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus apelācijas tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus pats;

               4)

               FE atlīdzina tiesvedībā Civildienesta tiesā radušos tiesāšanās izdevumus, tostarp Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 68, 22.2.2016.


title: Lieta T-449/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – sheepworld/EUIPO (“Bester Opa”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Bester Opa” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/15

         Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – sheepworld/EUIPO (“Bester Opa”)
   (Lieta T-449/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Bester Opa” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 369/21)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: sheepworld AG (Ursensollen, Vācija) (pārstāvis – S. von Rüden, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – M. Fischer)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 26. maija lēmumu lietā R 92/2016-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “Bester Opa” kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Sheepworld AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 364, 3.10.2016.


title: Lieta T-552/17: Prasība, kas celta 2017. gada 16. augustā – Maña un citi/VNV

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/29

         Prasība, kas celta 2017. gada 16. augustā – Maña un citi/VNV
   (Lieta T-552/17)
   (2017/C 369/41)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maña, S.L. (Teo, Spānija) un 113 citi prasītāji (pārstāvis – P. Rúa Sobrino, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītājas prasījumi:

               —

               uzskatīt par iesniegtu prasību par Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnijā izpildsesijā pieņemtā lēmuma SRB/EES/2017/08, kas adresēts FROB [Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria, Fondam pienācīgai banku pārstrukturizācijai], atcelšanu attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu Banco Popular Español, S.A., juridiskās personas identifikācijas numurs 80H66LPTVDLM0P28XF25.

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atzīt Regulas (ES) Nr. 806/2014 18. un 29. panta prettiesiskumu un nepiemērojamību;

               —

               piespriest Vienotājai noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-531/17: Prasība, kas celta 2017. gada 9. augustā – Promociones Santa Rosa/VNV

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/22

         Prasība, kas celta 2017. gada 9. augustā – Promociones Santa Rosa/VNV
   (Lieta T-531/17)
   (2017/C 369/33)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Promociones Santa Rosa, S.L. (Madride, Spānija) (pārstāvis – Carrión Matamoros, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes izpildkomitejas 7. jūnija lēmumu SRB/EES/2017/08 (nekonfidenciālā versija), ar kuru tika pieņemta noregulējuma shēma attiecībā uz Banco Popular Español, S.A., Regulas Nr. 806/2014 7. panta, 18. panta 1. punkta un 20. panta pārkāpuma, kā arī mākslīgi pārveidoto tiešu cēloņu, kas kalpojuši par pamatu iestādes noregulējuma pieņemšanai, dēļ.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-450/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – sheepworld/EUIPO (“Beste Freunde”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Beste Freunde” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/15

         Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – sheepworld/EUIPO (“Beste Freunde”)
   (Lieta T-450/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Beste Freunde” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 369/22)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: sheepworld AG (Ursensollen, Vācija) (pārstāvis – S. von Rüden, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – M. Fischer)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 26. maija lēmumu lietā R 93/2016-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “Beste Freunde” kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Sheepworld AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 364, 3.10.2016.


title: Lieta T-560/17: Prasība, kas celta 2017. gada 16. augustā – Fortischem/Parlaments un Padome

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/30

         Prasība, kas celta 2017. gada 16. augustā – Fortischem/Parlaments un Padome
   (Lieta T-560/17)
   (2017/C 369/42)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fortischem a.s. (Nováky, Slovākija) (pārstāvji – C. Arhold, P. Hodál un M. Staroň, advokāti)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 17. maija Regulas (ES) 2017/852 par dzīvsudrabu un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1102/2008 (1) III pielikuma I daļas d) punktu, un

               —

               piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā tiesību norma ir jāatceļ, jo ar to esot pārkāpts tiesiskās paļāvības princips, atņemot dzīvsudraba elektrolīzes šūnu ražotņu apsaimniekotājiem iespēju saņemt termiņa pagarinājumu, lai nodrošinātu atbilstību labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, ja ir izpildīti Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvā 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) paredzētie nosacījumi.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā tiesību norma ir jāatceļ, jo ar to esot pārkāpts samērīguma princips, i) nosakot stingru pakāpeniskas izbeigšanas termiņu dzīvsudraba elektrolīzes ražošanai, kas ir krietni pirms termiņa, kurš izriet no piemērojamā starptautiskā tiesiskā regulējuma attiecībā uz dzīvsudrabu, pat nepiedāvājot vismaz iespēju konkrētos gadījumos saņemt pagarinājumus/izņēmumus, ii) atbalstot tiesību aktus, kuri nevar sniegt būtiskus vides ieguvumus plašākai sabiedrībai, tajā pat laikā radot būtiskas neērtības saimnieciskās darbības veicējiem, un, iii) neņemot vērā esošos tiesību aktus, kuros jau ir paredzēti skaidri noteikumi par pakāpenisku izbeigšanu un pagarinājumiem/izņēmumiem, pašiem neparedzot grūtību klauzulu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā tiesību norma ir jāatceļ, jo tā prasītāja komercdarbībai radīšot zaudējumus, kas pielīdzināmi Eiropas Savienības Pamattiesību hartā paredzēto pamattiesību uz īpašumu pārkāpumam, kas ir nesamērīgi ar apstrīdētajā tiesību normā paredzētajiem mērķiem, kurus būtu iespējams sasniegt ar mazāk ierobežojošiem pasākumiem.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 17. maija Regula (ES) 2017/852 par dzīvsudrabu un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1102/2008 (OV 2017, L 137, 1. lpp.).


title: Lieta C-447/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2017. gada 7. jūnija spriedumu lietā T-673/15 Guardian Europe/Eiropas Savienība 2017. gada 25. jūlijā iesniedza Eiropas Savienība, kuru pārstāv Eiropas Savienības Tiesa

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/3

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2017. gada 7. jūnija spriedumu lietā T-673/15 Guardian Europe/Eiropas Savienība 2017. gada 25. jūlijā iesniedza Eiropas Savienība, kuru pārstāv Eiropas Savienības Tiesa
   (Lieta C-447/17 P)
   (2017/C 369/04)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienība, kuru pārstāv Eiropas Savienības Tiesa (pārstāvji – J. Inghelram un K. Sawyer)

      Pārējās lietas dalībnieces: Guardian Europe Sàrl; Eiropas Savienība, kuru pārstāv Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt sprieduma, par kuru ir iesniegta apelācija, rezolutīvās daļas 1. punktu;

               —

               noraidīt kā nepamatotu Guardian Europe pirmajā instancē izvirzīto prasījumu, lai iegūtu summu EUR 936 000 apmērā par bankas garantijas izmaksām kā zaudējumu atlīdzību, kas tai ir apgalvoti nodarīti pienākuma izlemt saprātīgā laikposmā lietu T-82/08 neizpildes dēļ; un, tīri pakārtoti, samazināt šo zaudējumu atlīdzības summu līdz EUR 299 251,64 apmēram kopā ar kompensācijas procentiem, ko aprēķina, ņemot vērā faktu, ka šo summu veido dažādās summas, kas bija jāsamaksā dažādos laika sprīžos;

               —

               piespriest Guardian Europe atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda, interpretējot normas, kas ir piemērojamas ierobežojumiem nepārtrauktu zaudējumu gadījumā, jo Vispārējā tiesa uzskatīja, ka nebija iestājies noilgums par apgalvotajiem zaudējumiem, kas izpaudās kā bankas garantijas izdevumu apmaksa, kas materializējās vairāk nekā piecus gadus pirms prasības par zaudējumu atlīdzību celšanas.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta juridiska kļūda cēloniskās saites jēdziena interpretācijā, jo Vispārējā tiesa lēma, ka pienākums izlemt lietu saprātīgā laikposmā bija noteicošais apgalvoto zaudējumu cēlonis, kuri izpaudās kā bankas garantijas izdevumu apmaksa, lai gan saskaņā ar pastāvīgo judikatūru nemaksāt naudas sodu tiesvedības laikā Eiropas Savienības tiesās ir paša uzņēmuma lēmums, kas ir noteicošais šādu izdevumu apmaksas cēlonis.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā, nosakot laikposmu, kurā radās apgalvotie zaudējumi, un pamatojuma nenorādīšana, jo Vispārējā tiesa, nenorādot pamatojumu, lēma, ka laikposms, kurā radās apgalvotie materiālie zaudējumi, kas izpaudās kā bankas garantijas apmaksa, nevar atšķirties no laikposma, attiecībā uz kuru tā bija konstatējusi prettiesiskas rīcības pastāvēšanu, ar kuru, kā apgalvots, tika izraisīti šie zaudējumi.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka tika pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, nosakot pārāk augstus kompensācijas procentus, jo Vispārējā tiesa nolēma piešķirt prasītājai kompensācijas procentus tādā apmērā un sākot no datuma, kurā prasītājai vēl nebija pienākuma šo summu maksāt.


title: Lieta T-539/17: Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – EIB/Sīrija

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/23

         Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – EIB/Sīrija
   (Lieta T-539/17)
   (2017/C 369/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran un F. de Borja Oxangoiti Briones, pārstāvji, D. Arts, advokāts, T. Cusworth, solicitor)

      Atbildētāja: Sīrijas Arābu Republika

      Prasījumi

   Prasītāja lūdz Vispārējai tiesai piespriest Sīrijai:

               —

               samaksāt visas summas, kas saskaņā ar Al Thawra Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu ir jāsamaksā ES atbilstoši subrogācijas tiesībām, tostarp:

                           —

                           EUR 404 792,06, GBP 954 331,07, JPY 29 130 433,00un USD 1 498 184,58, kas ir jāsamaksā ES 2017. gada 9. augustā un ko veido pamatparāds, procenti un līgumiskie nokavējuma procenti (aprēķināti no maksājuma termiņa 2017. gada 9. augustā);

                           —

                           papildu līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti atbilstoši 3.02. pantā noteiktajai gada likmei līdz samaksas izpildei;

                           —

                           visus piemērojamos nodokļus, nodevas, maksas un atlīdzības izmaksas, ko aprēķina no maksājuma termiņa līdz samaksas izpildei, ieskaitot izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

               —

               pakārtoti iepriekš minētajam prasījumam un ja Vispārējā tiesa atzīst, ka ES nav subrogācijas uz Bankas tiesībām, samaksāt visas summas, kas saskaņā ar Al Thawra Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu ir jāsamaksā Bankai, tostarp:

                           —

                           EUR 404 792,06, GBP 954 331,07, JPY 29 130 433,00un USD 1 498 184,58, kas ir jāsamaksā Bankai 2017. gada 9. augustā un ko veido pamatparāds, procenti un līgumiskie nokavējuma procenti (aprēķināti no maksājuma termiņa 2017. gada 9. augustā);

                           —

                           papildu līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti atbilstoši 3.02. pantā noteiktajai gada likmei līdz samaksas izpildei;

                           —

                           visus piemērojamos nodokļus, nodevas, maksas un atlīdzības izmaksas, ko aprēķina no maksājuma termiņa līdz samaksas izpildei, ieskaitot izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

               —

               katrā ziņā attiecībā uz tādu summu maksājumiem, kas ir jāsamaksā vai nu ES, vai arī Bankai kā aizdevuma atmaksas maksājumi, kuru izpildes termiņš ir pēc šīs prasības datuma un kurus Sīrija nemaksā, tostarp:

                           —

                           visu pamatparādu un procentus par katru maksājumu;

                           —

                           līgumiskos nokavējuma procentus, kurus aprēķina atbilstoši 3.02. pantā noteiktajai gada likmei no katra aizdevuma atmaksas maksājuma izpildes datuma līdz Sīrijas veiktajai samaksai.

               —

               samaksāt visus izdevumus saistībā ar šo tiesvedību, pamatojoties uz Reglamenta 134. panta 1. punktu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu.
   Pirmajā un vienīgajā pamatā tiek apgalvots, ka Sīrija ir pārkāpusi savas līgumsaistības saskaņā ar Al Thawra Loan Agreement 3.01. un 4.01. pantu, neveicot tos parāda atmaksas maksājumus saskaņā ar Al Thawra Loan Agreement, kuriem ir iestājies izpildes termiņš, un saskaņā ar Al Thawra Loan Agreement 3.02. pantu, par katru maksājamo un nesamaksāto parāda atmaksas maksājumu nemaksājot līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti pēc gada likmes. Līdz ar to Sīrijai ir līgumisks pienākums samaksāt visas summas, kas maksājamas saskaņā ar Al Thawra Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu.


title: Lieta T-452/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – sheepworld/EUIPO (“Beste Freundin”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Beste Freundin” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/16

         Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – sheepworld/EUIPO (“Beste Freundin”)
   (Lieta T-452/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Beste Freundin” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 369/24)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: sheepworld AG (Ursensollen, Vācija) (pārstāvis – S. von Rüden, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – M. Fischer)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 26. maija lēmumu lietā R 96/2016-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “Beste Freundin” kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Sheepworld AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 364, 3.10.2016.


title: Lieta T-276/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – Viridis Pharmaceutical/EUIPO – Hecht-Pharma (“Boswelan”) Eiropas Savienības preču zīme — Atcelšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Boswelan” — Paziņojums par atcelšanu — Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība — Atbilstīgu neizmantošanas iemeslu neesamība

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/12

         Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – Viridis Pharmaceutical/EUIPO – Hecht-Pharma (“Boswelan”)
   (Lieta T-276/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Boswelan” - Paziņojums par atcelšanu - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība - Atbilstīgu neizmantošanas iemeslu neesamība)
   (2017/C 369/16)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Viridis Pharmaceutical Ltd. (Tortola, Britu Virdžīnas, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – C. Spintig, S. Pietzcker un M. Prasse, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Hanne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Hecht-Pharma GmbH (Hollnseth, Vācija) (pārstāvji – C. Sachs un J. Sachs, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 29. februāra lēmumu lietā R 2837/2014–5 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Hecht-Pharma un Viridis Pharmaceutical

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Viridis Pharmaceutical Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 251, 11.7.2016.