title: Lieta T-553/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 13. marta spriedums — Biodes /ITSB — Manasul Internacional ( “FARMASUL” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “FARMASUL” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Spānijas grafiska preču zīme “MANASUL” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Agrākas preču zīmes atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               27.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 123/16

         Vispārējās tiesas 2013. gada 13. marta spriedums — Biodes/ITSB — Manasul Internacional (“FARMASUL”)
   (Lieta T-553/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “FARMASUL” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Spānijas grafiska preču zīme “MANASUL” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Agrākas preču zīmes atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 123/26
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Biodes, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis — E. Manresa Medina, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Manasul Internacional, SL (Ponferrada, Spānija) (pārstāvis — M. I. Escudero Pérez, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 3. septembra lēmumu lietā R 1034/2009-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Manasul Internacional, SL un Biodes, SL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Biodes, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 30, 29.1.2011.


title: Lieta T-24/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 5. aprīļa rīkojums – NICO/Padome

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/45

         Vispārējās tiesas 2016. gada 5. aprīļa rīkojums – NICO/Padome
   (Lieta T-24/15) (1)

   (2016/C 191/61)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 89, 16.3.2015.


title: lieta C-136/05: Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. martā

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/16

         Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 22. martā
   (lieta C-136/05)
   (2005/C 115/29)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 22. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Enriko Traversa [Enrico Traversa] un Deniss Martins [Denis Martin], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Tiesas 2003. gada 6. martā pasludināto spriedumu lietā C-478/01 attiecībā uz patentu pilnvaroto pienākumu, sniedzot pakalpojumus, norādīt adresi pie kāda no atzītajiem pilnvarotajiem, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 49. un 10. pants;

               —

               uzlikt Luksemburgas Lielhercogistei par pienākumu samaksāt Komisijai sodanaudu EUR 9100 apmērā par katru lietā C-478/01 pasludinātā spriedumā izpildes kavējuma dienu, skaitot no sprieduma šajā lietā pasludināšanas dienas līdz dienai, kad spriedums lietā C-478/01 tiks izpildīts;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   2003. gada 6. martā lietā C-478/01 pasludinātajā spriedumā Tiesa nosprieda:

      “Attiecībā uz patentu pilnvaroto pienākumu, sniedzot pakalpojumus, norādīt adresi pie kāda no atzītajiem pilnvarotajiem, un ņemot vērā to, ka Luksemburgas valdība nav sniegusi informāciju par 1992. gada 20. jūlija likuma ”Par izgudrojumu patentu regulējuma grozījumiem“ 85. panta 2. punkta un 1988. gada 28. decembra likuma, kas regulē pieeju amatnieka, komersanta, rūpnieka profesijām, kā arī noteiktām brīvajām profesijām, 19. un 20. panta precīziem piemērošanas nosacījumiem, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek, attiecīgi, EKL 49. un 10. pants.”

   Atbilstoši EKL 228. pantā paredzētajai procedūrai Komisija ar 2003. gada 19. decembra vēstuli atgādināja Luksemburgas Lielhercogistei par nepieciešamību pildīt pienākumus, kas izriet no lietā C-478/01 pasludinātā sprieduma, un aicināja to divu mēnešu termiņā iesniegt savus apsvērumus.
   Tā kā atbilde uz šo vēstuli netika sniegta, Komisija ar 2004. gada 9. jūlija vēstuli sniedza Luksemburgas iestādēm argumentētu atzinumu.
   Arī uz argumentēto atzinumu netika sniegta atbilde.
   Tā kā Luksemburgas iestādes neatbildēja nedz uz brīdinājuma vēstuli, nedz arī uz Komisijas paziņoto argumentēto atzinumu, neapstrīdams ir tas, ka tās līdz šai dienai nav veikušas pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu lietā C-478/01 pasludināto spriedumu.
   Saskaņā ar EKL 228. panta 2. punkta otrās daļas otro teikumu, Komisija prasībā norāda sodanaudas vai kavējuma naudas summas apmēru, kas jāmaksā attiecīgajai dalībvalstij un ko Komisija konkrētajos apstākļos uzskata par piemērotu.
   Šajā lietā Komisija uzskata, ka sodanauda EUR 9100 par dienu apmērā atbilst pārkāpuma smagumam un ilgumam, ņemot vērā nepieciešamību piešķirt šai sodanaudai nepieciešamo preventīvo iedarbību.


title: Lieta T-607/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 19. maija spriedums – Granette & Starorežná Distilleries/ITSB –Bacardi (“42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol.”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Grafiskas preču zīmes “42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol.” reģistrācijas pieteikums — Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “42 BELOW” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/31

         Vispārējās tiesas 2015. gada 19. maija spriedums – Granette & Starorežná Distilleries/ITSB –Bacardi (“42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol.”)
   (Lieta T-607/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Grafiskas preču zīmes “42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol.” reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “42 BELOW” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 213/53)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Čehijas Republika) (pārstāvis – T. Chleboun, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji D. Gája un P. Geroulakos, vēlāk – M. Geroulakos un M. Šimandlova)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lihtenšteina) (pārstāvis – M. Reinisch, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2013. gada 16. septembra lēmumu lietā R 1605/2012–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Bacardi Co. Ltd un Granette & Starorežná Distilleries a.s.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Granette & Starorežná Distilleries a.s. sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) un Bacardi Co. Ltd tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 45, 15.2.2014.


title: Lieta T-159/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. decembra rīkojums — Estancia Piedra /ITSB — Franciscan Vineyards ( ESTANCIA PIEDRA )

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/60

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. decembra rīkojums — Estancia Piedra/ITSB — Franciscan Vineyards (“ESTANCIA PIEDRA”)
   (Lieta T-159/06) (1)

   (2008/C 51/109)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 190, 12.8.2006.


title: Lieta T-399/08: Prasība, kas celta 2008. gada 18. septembrī — Clearwire Corporation /ITSB ( CLEARWIFI )

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/51

         Prasība, kas celta 2008. gada 18. septembrī — Clearwire Corporation/ITSB (“CLEARWIFI”)
   (Lieta T-399/08)
   (2008/C 301/86)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Clearwire Corporation, Kirkland (Savienotās Valstis) (pārstāvis — G. Konard, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 30. jūnija lēmumu lietā R 706/2008-1 un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CLEARWIFI” attiecībā uz pakalpojumiem, kuri ietilpst 38. klasē — starptautiska reģistrācija Nr. W00 934 594

      Pārbaudītāja lēmums: pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo atteikuma pamatojums, uz ko atsaucas Apelāciju padome, neaizliedz reģistrāciju.


title: Lieta T-165/13: Prasība, kas celta 2013. gada 20. martā — Talanton /Komisija

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/44

         Prasība, kas celta 2013. gada 20. martā — Talanton/Komisija
   (Lieta T-165/13)
   2013/C 156/83
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Talanton AE — Simvouleftiki-Ekpaideftiki Etairia Dianomon, Parochis Ipiresion Marketigk kai Dioikisis Epicheiriseon (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — M. Angelopoulos un K. Damis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Eiropas Komisija ar atteikumu atlīdzināt prasītājas izdevumus pieci simti septiņdesmit astoņu tūkstošu deviņi simti trīsdesmit septiņu EUR (EUR 578 937) apmērā līguma, kas saistīts ar projektu “A sophisticated multi-parametric system for the continuous — effective assessment and monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)”, ietvaros, pamatojoties uz audita rezultātiem 11-BA135-006, ir pārkāpusi savas līgumsaistības un ka prasītājai Eiropas Komisijai ir jāatmaksā summa divdesmit viena trūkstoša simt septiņdesmit viena EUR (EUR 21 171) apmērā, nevis četri simti astoņdesmit septiņu tūkstošu simtu viena EUR (EUR 487 101) apmērā, kā arī zaudējumu atlīdzību, ko noteikusi Eiropas Komisija;

               —

               atzīt, ka Eiropas Komisija ar atteikumu atlīdzināt prasītājas izdevumus simt piecdesmit trīs tūkstošu simt septiņpadsmit EUR (EUR 153 117) apmērā līguma, kas saistīts ar projektu “Point–of–Care MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases (POCEMON)”, ietvaros, pamatojoties uz audita rezultātiem 11-BA135-006, ir pārkāpusi savas līgumsaistības un ka prasītājai Eiropas Komisijai ir jāatmaksā summa simt četrdesmit trīs tūkstošu seši simti septiņdesmit viena EUR (EUR 143 671) apmērā, nevis divi simti septiņdesmit trīs tūkstošu pieci simti piecdesmit deviņu EUR un sešdesmit trīs centu (EUR 273 559,63) apmērā, kā arī zaudējumu atlīdzību, ko noteikusi Eiropas Komisija.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja šajā prasībā izvirza divus pamatus.
   Pirmkārt, pamats par Komisijas atbildību saistībā ar līgumu FP7-215952, kas attiecas uz projekta “A sophisticated multi-parametric system for the continuous — effective assessment and monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)” realizāciju un audita ziņojumu 11-BA135-006 atbilstoši LESD 272. pantam. It īpaši prasītāja apgalvo, ka Eiropas Komisija ir atbildīga par savu līgumsaistību pārkāpumu, kā arī tiesiskās paļāvības un samērīguma principa pārkāpumu.
   Otrkārt, pamats par Komisijas atbildību saistībā ar līgumu FP7-216088, kas attiecas uz projekta “Point-of-Care MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases (POCEMON)” realizāciju un audita ziņojumu 11-BA135 006 atbilstoši LESD 272. pantam. It īpaši prasītāja apgalvo, ka Eiropas Komisija ir atbildīga par savu līgumsaistību pārkāpumu, kā arī tiesiskās paļāvības un samērīguma principa pārkāpumu.


title: Lieta T-290/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 10. novembra rīkojums – CMBG /Komisija un ECB Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus — Programma Kipras stabilitātes atbalstam — Starp Kipras Republiku un ESM noslēgtais saprašanās memorands par specifiskiem ekonomiskās politikas nosacījumiem — Vispārējās tiesas kompetence — Cēloņsakarība — Prasība, kas daļēji ir nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/29

         Vispārējās tiesas 2014. gada 10. novembra rīkojums – CMBG/Komisija un ECB
   (Lieta T-290/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus - Programma Kipras stabilitātes atbalstam - Starp Kipras Republiku un ESM noslēgtais saprašanās memorands par specifiskiem ekonomiskās politikas nosacījumiem - Vispārējās tiesas kompetence - Cēloņsakarība - Prasība, kas daļēji ir nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)
   (2015/C 026/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CMBG Ltd (Tortola, Britu Virdžīnu salas, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – C. Paschalides, solicitor, un A. Paschalides, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Smulders un J. P. Keppenne) un Eiropas Centrālā banka (ECB) (pārstāvji – A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan un F. Athanasiou, pārstāvji, kam palīdz W. Bussian, W. Devroe un D. Arts, advokāti)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt 2013. gada 26. aprīlī starp Kipras Republiku un Eiropas Stabilitātes mehānismu (ESM) noslēgtā saprašanās memoranda par specifiskiem ekonomiskās politikas nosacījumiem 1.23.–1.27. punktus un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību, kurus esot cietusi prasītāja saprašanās memoranda 1.23.–1.27. punktu iekļaušanas šajā memorandā dēļ un Komisijas uzraudzības pienākuma pārkāpuma dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               CMBG Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 226, 3.8.2013.


title: Lieta T-67/08: Prasība, kas celta 2008. gada 11. februārī — Hedgefund Intelligence /ITSB — Hedge Invest (InvestHedge)

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/30

         Prasība, kas celta 2008. gada 11. februārī — Hedgefund Intelligence/ITSB — Hedge Invest (InvestHedge)

   (Lieta T-67/08)
   (2008/C 107/50)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hedgefund Intelligence Ltd, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — J. Reed, Barrister, un G. Crofton Martin, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Hedge Invest SGR P.A., Milāna (Itālija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju Otrās padomes 2007. gada 28. novembra lēmumu lietā R 148/2007-2, kas noraida apelācijas sūdzību;

               —

               noraidīt iebilduma iesniedzējas iebildumu;

               —

               piespriest Birojam un otrai procesa dalībniecei segt savus tiesāšanās izdevumus un otrai pusei — atlīdzināt prasītājas izdevumus par tiesāšanos Iebildumu nodaļā, Apelāciju padomē un Pirmās instances tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “InvestHedge” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 9., 16., 36. un 41. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 081 081

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Hedge Invest SGR P.A.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiska preču zīme “HEDGE INVEST” attiecībā uz pakalpojumiem, kuri ietilpst 36. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumu attiecībā uz visiem apstrīdētajiem pakalpojumiem, kuri ietilpst 36. un 41. klasē; turpināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma procesu par neapstrīdētajām precēm, kas ietilpst 9. un 16. klasē

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: prasītāja norāda, ka, nosakot attiecīgo preču zīmju vizuālo līdzību angliski nerunājošo patērētāju acīs, Apelāciju padome kļūdījās, ņemot vērā “komerciālo iespaidu” un uzskatot, ka komerciālais iespaids konfliktējošajām preču zīmēm ir vienāds.
   Novērtējot fonētisko līdzību konfliktējošajām preču zīmēm, kā tas izklausās angliski nerunājošajiem patērētājiem, Apelāciju padome neatbilstoši uzliek pierādīšanas pienākumu prasītājai.
   Visbeidzot, Apelāciju padome atbilstošajā posmā nepiemēroja neapstrīdēto viedokli, ka starp pakalpojumiem, kuri atrodas 36. un 41. klasē, bija tikai ļoti ierobežota un/vai attāla līdzības pakāpe.


title: Lieta T-442/03: Pirmās instances tiesas 2008. gada 26. jūnija spriedums — SIC /Komisija (Valsts atbalsts — Pasākumi, kurus Portugāles Republika ir veikusi sabiedriskās raidorganizācijas  RTP labā, lai finansētu tās uzdevumu sniegt sabiedriskos pakalpojumus — Lēmums, ar kuru ir noteikts, ka vairāki pasākumi nav uzskatāmi par valsts atbalstu, turpretī pārējie ir saderīgi ar kopējo tirgu — Valsts atbalsta kvalifikācija — Saderīgums ar kopējo tirgu — Rūpīgas un objektīvas pārbaudes pienākums)

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/20

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 26. jūnija spriedums — SIC/Komisija
   (Lieta T-442/03) (1)

   (Valsts atbalsts - Pasākumi, kurus Portugāles Republika ir veikusi sabiedriskās raidorganizācijas RTP labā, lai finansētu tās uzdevumu sniegt sabiedriskos pakalpojumus - Lēmums, ar kuru ir noteikts, ka vairāki pasākumi nav uzskatāmi par valsts atbalstu, turpretī pārējie ir saderīgi ar kopējo tirgu - Valsts atbalsta kvalifikācija - Saderīgums ar kopējo tirgu - Rūpīgas un objektīvas pārbaudes pienākums)
   (2008/C 197/33)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: SIC — Sociedade Independente de Comunicação, SA, Carnaxide (Portugāle) (pārstāvji — K. Butelju Monišs [C. Botelho Moniz], E. Maija Kadeti [E. Maia Cadete] un M. Rozādo da Fonseka [M. Rosado da Fonseca], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji pārstāvēja M. Balta [M. Balta] un F. Florindo Gižons [F. Florindo Gijón], pēc tam M. Nījārs [Niejahr], H. Buendija Sjerra [J. Buendía Sierra] un G. Braga da Kruss [G. Braga da Cruz], un visbeidzot — B. Martenčuks [B. Martenczuk] un Braga da Kruss)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2003. gada 15. oktobra Lēmumu 2005/406/EK par īpašiem pasākumiem, ko Portugāle īsteno RTP vajadzībām (OV 2005, L 142, 1. lpp.), tiktāl, ciktāl ar šo lēmumu tiek atzīts, ka vairāki no šiem pasākumiem nav uzskatāmi par valsts atbalstu, turpretī pārējie ir saderīgi ar kopējo tirgu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2003. gada 15. oktobra Lēmuma 2005/406/EK par īpašiem pasākumiem, ko Portugāle īsteno RTP vajadzībām, 1. punktu;

               2)

               atcelt Lēmuma 2005/406 2. punktu tiktāl, ciktāl tajā ir noteikts, ka “atbrīvojums no notāra un reģistrācijas nodevām” nav uzskatāms par valsts atbalstu;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               Komisija savus tiesāšanās izdevumus sedz pati un atlīdzina četras piektdaļas no SIC — Sociedade Independente de Comunicação, SA tiesāšanās izdevumiem;

               5)

                  SIC sedz vienu piektdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 71, 20.3.2004.


title: Lieta T-95/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 31. janvāra spriedums — Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana /KAŠB — Nador Cott Protection ( Nadorcott ) (Augu šķirnes — Kopienas Augu šķirņu biroja Apelācijas padomē iesniegta apelācijas sūdzība — Nepieņemamība — Individuālas skaršanas neesamība — Efektīva tiesas aizsardzība — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/35

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 31. janvāra spriedums — Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana/KAŠB — Nador Cott Protection (“Nadorcott”)
   (Lieta T-95/06) (1)

   (Augu šķirnes - Kopienas Augu šķirņu biroja Apelācijas padomē iesniegta apelācijas sūdzība - Nepieņemamība - Individuālas skaršanas neesamība - Efektīva tiesas aizsardzība - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2008/C 64/56)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana, Valensija [Valence] (Spānija) (pārstāvji — S. Roigs Girbess [S. Roig Girbes], R. Ortega Bueno [R. Ortega Bueno] un M. Delgado Ečevarria [M. Delgado Echevarría], advokāti)

      Atbildētājs: Kopienas Augu šķirņu biroju (KAŠB) (pārstāvji — M. Ekvads [M. Ekvad], pārstāvis, kam palīdz D. O'Kīfs [D. O'Keefe], solicitor, H. Rivass de Andress [J. Rivas de Andrés] un M. Kanale Fontkuberta [M. Canal Fontcuberta], advokāti)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Nador Cott Protection SARL, Senrafaela [Saint-Raphaël] (Francija) (pārstāvji — M. Fernandesa Mateosa [M. Fernández Mateos], S. Gonsales Malabia [S. González Malabia] un M. Marina Bataljera [M. Marín Bataller], advokāti)
   Priekšmets
   Prasība par KAŠB Apelācijas padomes 2005. gada 8. novembra lēmumu (lieta A 001/2005) attiecībā uz Kopienas aizsardzības piešķiršanu mandarīnu šķirnei “Nadorcott”
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006.


title: lieta T-113/05: Prasība pret Eiropas Parlamentu, ko Angel Angelidis iesniedza 2005. gada 28. februārī

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/32

         Prasība pret Eiropas Parlamentu, ko Angel Angelidis iesniedza 2005. gada 28. februārī
   (lieta T-113/05)
   (2005/C 115/58)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 28. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Parlamentu, ko cēla Anhels Anhelidis [Angel Angelidis], ar dzīvesvietu Luksemburgā, kuru pārstāv E. Buaželo [E. Boigelot], avocat.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Parlamenta ģenerālsekretāra 2004. gada 24. marta Lēmumu noraidīt prasītāja kandidatūra uz ĢD “Iekšējā politika” direktora D (budžeta jautājumi) amatu A2 (amata vakances sludinājums Nr. 10069), kurā tika iecelts cits kandidāts;

               —

               atcelt cita kandidāta iecelšanu minētajā amatā;

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2004. gada 23. novembra Lēmumu, ar kuru tika noraidīta sūdzība, kas iesniegta atbilstoši Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktam, par Lēmumu noraidīt viņa kandidatūru, kā arī par Lēmumu par cita kandidāta iecelšanu minētajā amatā;

               —

               piešķirt atlīdzību par nodarīto morālo kaitējumu, kas novērtēta ex æquo et bono 5.000 eiro apmērā kā zaudējumu atlīdzība, ar iespēju to palielināt vai samazināt tiesvedības laikā;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības atbalstam prasītājs norāda uz apstrīdētā lēmuma pamatojuma trūkumu, kas pārkāpj Civildienesta noteikumu 25. pantu. Viņš tāpat norāda uz vakances sludinājuma, Civildienesta noteikumu 29. panta 1. punkta un 45. panta, vienlīdzīgas attieksmes un karjeras izaugsmes principa pārkāpumu, kā arī uz pieļauto acīmredzamo kļūdu vērtējumā, jo viņa profesionālā pieredze, pienākumi, vadības un sarunu vešanas prasmes bija labākas nekā apstiprinātajam kandidātam. Visbeidzot, prasītājs atsaucas uz pilnvaru nepareizu izmantošanu.


title: Lieta T-12/10 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 21. jūnija rīkojums — Marcuccio /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Izdevumu atlīdzināšana — Komisijas paziņojums, ar kuru prasītājs ir informēts par tās nodomu veikt ieturējumu no viņa invaliditātes pabalsta — Nelabvēlīga akta neesamība — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/17

         Vispārējās tiesas 2011. gada 21. jūnija rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-12/10 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Izdevumu atlīdzināšana - Komisijas paziņojums, ar kuru prasītājs ir informēts par tās nodomu veikt ieturējumu no viņa invaliditātes pabalsta - Nelabvēlīga akta neesamība - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2011/C 238/28
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un C. Berardis-Kayser, kuriem palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 29. oktobra rīkojumu lietā F-94/08 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), kurā lūgts atcelt šo rīkojumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               L. Marcuccio sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina tos, kas šajā instancē radušies Eiropas Komisijai.

      (1)  OV C 63, 13.03.2010.


title: Lieta T-41/09: Prasība, kas celta 2009. gada 27. janvārī — Hipp & Co /ITSB — Nestlé ( Bebio )

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/32

         Prasība, kas celta 2009. gada 27. janvārī — Hipp & Co/ITSB — Nestlé (“Bebio”)
   (Lieta T-41/09)
   (2009/C 82/56)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hipp & Co, Sachseln (Šveice) (pārstāvji — A. Bognár un M. Kinkeldey, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Sociéte des Produits Nestlé, S.A., Vevey (Šveice)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 25. novembra lēmumu lietā R 1790/2007-2 un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Bebio” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29., 30. un 32. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: starptautiskās vārdiskas preču zīmes “BEBA” reģistrācija Nr. 187 436 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29. un 30. klasē; Kopienas vārdiskas preču zīmes “BEBA” reģistrācija Nr. 3 043 387 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29. un 30. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini uzskatījusi, ka pastāv attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja


title: Lieta C-596/14: Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 14. septembra spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 1999/70/EK — UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku — 4. klauzula — Nediskriminācijas princips — “Darba nosacījumu” jēdziens — Atlīdzinājums par darba līguma izbeigšanu — Atlīdzinājums, kas valsts tiesiskajā regulējumā nav paredzēts pagaidu darba līgumu gadījumā — Atšķirīga attieksme, salīdzinot ar darba ņēmējiem, kas nodarbināti uz nenoteiktu laiku

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/9

         Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 14. septembra spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa

   (Lieta C-596/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 1999/70/EK - UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku - 4. klauzula - Nediskriminācijas princips - “Darba nosacījumu” jēdziens - Atlīdzinājums par darba līguma izbeigšanu - Atlīdzinājums, kas valsts tiesiskajā regulējumā nav paredzēts pagaidu darba līgumu gadījumā - Atšķirīga attieksme, salīdzinot ar darba ņēmējiem, kas nodarbināti uz nenoteiktu laiku)
   (2016/C 419/11)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ana de Diego Porras

      Atbildētāja: Ministerio de Defensa

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               1999. gada 18. martā noslēgtā Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ir ietverts Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā, 4. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “darba nosacījumu” jēdziens ietver atlīdzinājumu, ko darba devējam ir pienākums maksāt darbiniekam ar viņu uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma izbeigšanas gadījumā;

               2)

               Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ir ietverts Direktīvas 1999/70 pielikumā, 4. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, kurā ar interinidad (pagaidu aizvietošanas) darba līgumu nodarbinātam darbiniekam darba līguma izbeigšanas gadījumā ir liegts jebkāds atlīdzinājums, lai gan tajā ir atļauts šādu atlīdzinājumu piešķirt tostarp salīdzināmiem uz nenoteiktu laiku nodarbinātiem darba ņēmējiem. Tas vien, ka šis darbinieks ir strādājis saskaņā ar interinidad darba līgumu, nevar būt objektīvs iemesls, kas ļautu attaisnot atteikšanos šim darbiniekam piešķirt tiesības saņemt šo atlīdzinājumu.

      (1)  OV C 96, 23.3.2015.


title: Lieta T-189/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. jūlija spriedums – Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO – Luigi Lavazza (“CReMESPRESSO”) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme “CReMESPRESSO” — Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “CREMESSO” — Netieši norādošs elements — Kritēriju savstarpējā atkarība — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/40

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. jūlija spriedums – Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO – Luigi Lavazza (“CReMESPRESSO”)
   (Lieta T-189/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “CReMESPRESSO” - Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “CREMESSO” - Netieši norādošs elements - Kritēriju savstarpējā atkarība - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
   (2017/C 283/60)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Migros-Genossenschafts-Bund (Cīrihe, Šveice) (pārstāvis – M. Treis, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – H. O’Neill un I. Moisescu)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Luigi Lavazza SpA (Turīna, Itālija) (pārstāvji – M. Ricolfi un F. Tarocco, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 23. februāra lēmumu lietā R 2823/2014-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Migros-Genossenschafts-Bund un Luigi Lavazza

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas piektās padomes 2016. gada 23. februāra lēmumu lietā R 2823/2014-4, ciktāl ar to ir apmierināta Luigi Lavazza SpA apelācijas sūdzība un tika daļēji atcelts anulēšanas nodaļas lēmums attiecībā uz šādām ar strīdus preču zīmes aptvertajām un 7. un 11. klasē ietilpstošajām precēm: “elektriskās ledus smalcināšanas iekārtas” un “saldējuma gatavošanas ierīces, saldējuma ražošanas iekārtas, kā arī kafijas automāti”;

               2)

               EUIPO un Luigi Lavazza sedz savus, kā arī atlīdzina Migros-Genossenschafts-Bund tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 232, 27.6.2016.


title: Lieta T-180/11: Prasība, kas celta 2011. gada 23. martā — Chivas/ITSB — Glencairn Scotch Whisky ( “CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY” )

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/27

         Prasība, kas celta 2011. gada 23. martā — Chivas/ITSB — Glencairn Scotch Whisky (“CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY”)
   (Lieta T-180/11)
   2011/C 152/49
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chivas Holdings (IP) Ltd (Renfrewshire, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — A. Carboni, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glāzgova, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 12. janvāra lēmumu lietā R 1262/2010-1 un nodot pieteikumu atpakaļ izskatīšanai ITSB; un

               —

               piespriest atbildētājam un personām, kas iestājušās lietā, segt savus tiesāšanās izdevumus, kā arī tos izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā un procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 33., 35. un 41. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 7299605

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Apvienotās Karalistes grafiskas preču zīmes “CHIVALRY” reģistrācija Nr. 1293610 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē; Apvienotās Karalistes grafiskas preču zīmes “CHIVALRY SPECIAL RESERVE SCOTCH WHISKY” reģistrācija Nr. 2468527 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē; nereģistrēta Apvienotās Karalistes preču zīme, kas ir vārds “CHIVALRY”, attiecībā uz “Scotch whisky”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta un 75. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome: (i) esot kļūdaini veikusi faktu konstatējumu attiecībā uz konkrētās sabiedrības daļas pazīmēm un neesot pamatojusi minēto konstatējumu; (ii) pakārtoti (i) prasības pamatam: konstatējot, ka konkrētais patērētājs “īpaši apzinās preču zīmi un ir tai uzticīgs”, kļūdaini neesot ņēmusi vērā, ka tādas pazīmes paaugstinot konkrētā patērētāja uzmanību un atbilstoši samazinot sajaukšanas iespējas rašanos; (iii) neesot vai esot nepietiekami ņēmusi vērā aplūkojamo preču zīmju atšķirīgo raksturu un mērķus; (iv) neesot ņēmusi vērā svarīgas norādes, kuras ir sniegusi Tiesa, un esot izvēlējusies nepareizu pieeju preču zīmju salīdzināšanā; (v) esot veltījusi pārmērīgu uzmanību prasītājas preču zīmē esošajam vārdam “CHIVALRY” un ignorējusi preču zīmju vizuālās atšķirības; (vi) esot kļūdaini uzskatījusi, ka preču zīmju fonētisko salīdzinājumu var vērtēt tāpat kā vizuālo salīdzinājumu; (vii) esot pieļāvusi kļūdu, savu analīzi par preču zīmju konceptuālo līdzību ierobežojot vai attiecinot uz vienīgo vārdu “CHIVALRY”, kas ir redzams katrā preču zīmē; un (viii) esot nepareizi novērtējusi sajaukšanas iespēju.


title: Lieta T-308/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 9. marta spriedums – Marsh/EUIPO (“ClaimsExcellence”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “ClaimsExcellence” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/20

         Vispārējās tiesas 2017. gada 9. marta spriedums – Marsh/EUIPO (“ClaimsExcellence”)
   (Lieta T-308/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “ClaimsExcellence” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2017/C 129/32)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marsh GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvis – W. Riegger, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – R. Manea un D. Hanf)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 8. aprīļa lēmumu lietā R 2358/2015-4 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “ClaimsExcellence” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Marsh GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 287, 8.8.2016.


title: lieta T-427/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Francijas Republika iesniedza 2004. gada 13. oktobrī

text:
               22.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/31

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Francijas Republika iesniedza 2004. gada 13. oktobrī
   (lieta T-427/04)
   (2005/C 19/65)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 13. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Francijas Republika, kuru pārstāv Ronny Abraham, Géraud de Bergues un Stéphanie Ramet, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt pilnībā Komisijas 2004. gada 2. augusta Lēmumu Nr. C(2004) 3061 par valsts atbalstu, ko Francija sniedza France Télécom;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā lietā apstrīdētajā lēmumā noteikts, ka uzņēmējdarbības nodokļa režīms, kas tika piemērots France Télécom laikā no 1994. gada janvāra līdz 2002. gada decembrim, bija ar kopējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts.
   Savu prasījumu pamatojumam prasītāja uzsver, pirmkārt, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā arī tiesisku maldību. Šajā sakarā viņa apstrīd Komisijas veikto saskaņā ar 1990. gada 2. jūlija Likumu Nr. 90-568 par pasta un France Télécom pakalpojumu organizāciju FT piemērojamā nodokļu režīma analīzi. Tādējādi Komisija, no vienas puses, kā jauktus ir kvalificējusi FT laikā no 1991. līdz 1993. gadam veiktos nodokļu atskaitījumus, kaut arī tie pēc būtības bija tīri nodokļu maksājumi, un, no otras puses, uzskatījusi, ka FT laikā no 1991. līdz 2002. gadam bija pakļauta diviem dažādiem nodokļu režīmiem, kaut arī runa bija par vienotu nodokļu režīmu, kas bija iedalīts divos periodos. Tādējādi atbildētājai laikā no 1991. līdz 2002 gadam būtu bijis jāmaksā kompensācijas.
   Prasītāja tāpat uzskata, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 659/1999 (EK), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai, 15. pants, jo Komisijai būtu bijis jāņem vērā, ka no dienas, kad tika piešķirts iespējamais atbalsts, t.i., 1990. gada 2. jūlija, kad Likums Nr. 90-568 pilnībā un galīgi noteica attiecīgo nodokļu režīmu, un atbildētājas pirmo lūgumu sniegt informāciju 2001. gada 28. jūnijā pagājuši vairāk kā desmit gadi.
   Bez tam prasītāja atsaucas arī uz tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu, jo apstrīdētajā lēmumā pieprasīts atmaksāt atbalstu FT, kā arī uz tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, jo Komisija secinājusi, ka ir ticis sniegts valsts atbalsts, nedodot Francijas iestādām iespēju izteikt savu viedokli par būtisku Komisijas argumentācijas sastāvdaļu, proti, FT laikā no 1991. līdz 1993. gadam veikto atskaitījumu jaukto raksturu.


title: Lieta T-472/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedumu lietā F-78/14 Gross/EĀDD 2015. gada 13. augustā iesniedza Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD)

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/32

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedumu lietā F-78/14 Gross/EĀDD 2015. gada 13. augustā iesniedza Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD)
   (Lieta T-472/15 P)
   (2015/C 346/38)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) (pārstāvji – S. Marquardt un M. Silva)

      Otrs lietas dalībnieks: Philipp Oliver Gross (Brisele, Beļģija)

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 3. jūnija spriedumu lietā F-78/14 (Gross/EĀDD);

               —

               apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzēja pirmajā instancē izvirzītos prasījumus;

               —

               piespriest atbildētājam apelācijas tiesvedībā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai tās iesniedzējs izvirza septiņus pamatus, no kuriem daži attiecas uz novērtēšanas sistēmu, bet pārējie uz paaugstināšanas amatā sistēmu.

               —

               Par novērtēšanas sistēmu

                           1.

                           Pirmais pamats ir saistīts ar Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) 43. panta pārkāpumu, pierādīšanas pienākuma sadales noteikumu pārkāpumu, aizlieguma pārsniegt prasījuma robežas neievērošanu un apelācijas sūdzības iesniedzēja tiesību uz aizstāvību pārkāpumu.

                           2.

                           Otrais pamats ir saistīts ar tiesas pārbaudes robežu pārkāpumu. Apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda, ka pārsūdzētajā spriedumā Civildienesta tiesa (turpmāk tekstā – “CDT”) vairākkārt pārsniedz tai noteiktās pārbaudes robežas un sliecas tam izvirzīt pienākumu izveidot noteiktu novērtēšanas sistēmu.

                           3.

                           Trešais pamats ir saistīts ar kļūdu tiesību piemērošanā attiecībā uz skaitļos neizteiktas novērtēšanas sistēmas neobjektivitāti un Civildienesta noteikumu 43. panta pārkāpumu.

                           4.

                           Ceturtais pamats ir saistīts ar LESD 266. panta pārkāpumu, jo, daļēji atceļot apstrīdēto lēmumu, CDT ir padarījusi par neiespējamu pārsūdzētā sprieduma izpildi, nepieļaujot citus pārkāpumus. Apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda, ka, lai arī apstrīdētā lēmuma 4. pants ir prettiesisks, atbildētāja apelācijas tiesvedībā nopelnu atkārtota salīdzināšana ar citu viņa līmeņa amatā paaugstināmo ierēdņu nopelniem būtu jāveic, izpildot pārsūdzēto spriedumu, pamatojoties uz novērtējuma ziņojumiem, kuri, kā atzinusi CDT, neļauj šo analīzi veikt uz objektīviem un salīdzinošiem pamatiem.

               —

               Par paaugstināšanas amatā sistēmu

                           5.

                           Piektais pamats ir saistīts ar aizlieguma pārsniegt prasījuma robežas neievērošanu un apelācijas sūdzības iesniedzēja tiesību uz aizstāvību pārkāpumu.

                           6.

                           Sestais pamats ir saistīts ar pierādīšanas pienākuma sadales noteikumu pārkāpumu.

                           7.

                           Septītais pamats ir saistīts ar kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējs ir pārkāpis Civildienesta noteikumu 45. pantu.


title: Lieta T-636/14: Prasība, kas celta 2014. gada 27. augustā  – Itālija/Komisija

text:
               3.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 388/20

         Prasība, kas celta 2014. gada 27. augustā – Itālija/Komisija
   (Lieta T-636/14)
   2014/C 388/24
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji – P. Gentili, avvocato dello Stato, un G. Palmieri, pārstāve)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt paziņojumu par vakanci Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra Luksemburgā direktora amata vietai AD funkciju grupas 14. pakāpē (COM/2014/10356), kas publicēts 2014. gada 17. jūnijaEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī C 185 A;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret iepriekš minēto paziņojumu, ciktāl kandidātu pieteikumi katrā ziņā jāiesniedz angļu, franču vai vācu valodā.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 18. pants un 24. panta 4. punkts, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 22. pants, Regulas 1/58 1. un 2. pants un Civildienesta noteikumu 1.d panta 1. un 6. punkts (kas pagaidu darbiniekiem ir piemērojams pēc analoģijas un uz kuru ir atsauce apstrīdētajā paziņojumā).

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka ar to, ka paziņojumā ir ietverta atsauce uz Komisijas tīmekļa vietni, kandidātiem tiek prasīts savu dzīves aprakstu un motivācijas vēstuli katrā ziņā iesniegt angļu, franču vai vācu valodā, nevis jebkurā no Savienības valodām.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts tiesiskās paļāvības un lojālas sadarbības princips (LES 4. panta 3. punkts).

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka attiecīgā paziņojuma pieņemšanas procesa laikā Komisija Itālijas valdībai oficiāli apliecināja, ka iepriekš minētā valodas diskriminācija tiks novērsta, taču rīkojās pretēji, sastādot paziņojuma tekstu un sagatavojot interneta vietnes, uz kuru norādīts paziņojumā pieteikumu iesniegšanai, darbības noteikumus.


title: Lieta C-316/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. jūnijā iesniedza Cour de cassation (Francija) — Gérard Fenoll / Centre d'aide par le travail La Jouvene , Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

text:
               27.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. jūnijā iesniedza Cour de cassation (Francija) — Gérard Fenoll/Centre d'aide par le travail La Jouvene, Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

   (Lieta C-316/13)
   2013/C 215/17
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Gérard Fenoll

      Atbildētāji: Centre d'aide par le travail La Jouvene, Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai 3. pants Direktīvā 89/391/EEK (1), uz kuru ir atsauce 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK (2) 1. panta noteikumos par tās piemērošanas jomu, ir jāinterpretē tādējādi, ka nodarbinātības atbalsta centrā uzņemtu personu var kvalificēt par darba ņēmēju minētā 3. panta izpratnē?

               2)

               Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 31. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka iepriekšējā jautājumā raksturoto personu var kvalificēt par darba ņēmēju minētā 31. panta izpratnē?

               3)

               Vai pirmajā jautājumā raksturotā persona var izmantot savas tiesības, tieši pamatojoties uz Hartā noteiktajām tiesībām uz apmaksātu atvaļinājumu, ja valsts tiesiskajā regulējumā tādas tiesības nav paredzētas, un vai valsts tiesai būtu jādrošina to pilnīga izpilde, nepiemērojot ikvienu valsts tiesību normu, kas tām ir pretrunā?

      (1)  Padomes 1989. gada 12. jūnija Direktīva 89/391/EEK par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā (OV L 183, 1. lpp.)

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīva 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (OV L 299, 9. lpp.)


title: Lieta C-291/13: Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 11. septembra spriedums ( Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Kipra) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sotiris Papasavvas / O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd  u.c. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2000/31/EK — Piemērošanas joma — Tiesvedība par goda un cieņas aizskārumu

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/14

         Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 11. septembra spriedums (Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Kipra) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sotiris Papasavvas/O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd u.c.
   (Lieta C-291/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2000/31/EK - Piemērošanas joma - Tiesvedība par goda un cieņas aizskārumu)
   2014/C 409/20
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Eparchiako Dikastirio Lefkosias

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Sotiris Papasavvas

      Atbildētāji: O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd, Takis Kounnafi, Giorgios Sertis

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīvas 2000/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (“Direktīva par elektronisko tirdzniecību”) 2. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs normas izpratnē jēdzienā “informācijas sabiedrības pakalpojumi” ietilpst pakalpojumi, ar kuriem tiek sniegta informācija tiešsaistē, par kuriem pakalpojumu sniedzējs saņem atlīdzību nevis no pakalpojuma saņēmēja, bet gan ar ienākumiem no reklāmām, kuras tiek izplatītas tīmekļa vietnē;

               2)

               Direktīvai 2000/31 nav pretrunā, ka tādā lietā kā pamatlieta tiek piemērots civiltiesiskās atbildības regulējums par goda un cieņas aizskārumu;

               3)

               Direktīvas 2000/31 12.–14. pantā paredzētie civiltiesiskās atbildības ierobežojumi neattiecas uz preses izdevējsabiedrību, kurai pieder tīmekļa vietne, kurā ir publicēta avīzes elektroniskā versija, ja turklāt šīs sabiedrības ienākumi tiek gūti no šajā vietnē izplatītās komercreklāmas, ja vien tai ir zināma informācija, kuru tā publicē, un tā veic kontroli pār to neatkarīgi no tā, vai piekļuve minētajai vietnei ir maksas vai bezmaksas;

               4)

               Direktīvas 2000/31 12.–14. pantā paredzētie atbildības ierobežojumi ir piemērojami starp privātpersonām jautājumos par civiltiesisko atbildību goda un cieņas aizskāruma dēļ, tiklīdz ir izpildīti minētajos pantos minētie nosacījumi;

               5)

               ar Direktīvas 2000/31 12.–14. pantu informācijas sabiedrības pakalpojumu sniedzējam nav atļauts iebilst pret to, ka pret viņu tiek uzsākta civiltiesiskās atbildības tiesvedība, un tātad iebilst arī pret valsts tiesas noteiktiem pagaidu pasākumiem. Pakalpojumu sniedzējs var atsaukties uz šajos pantos paredzētajiem atbildības ierobežojumiem saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu, ar kuru ir nodrošināta to transponēšana, vai tās neesamības gadījumā –, lai tiktu veikta tiem atbilstoša interpretācija. Turpretī tādā lietā kā pamatlietas strīds ar pašu Direktīvu 2000/31 nav noteikti pienākumi privātpersonām un tātad prasībā pret privātpersonām uz šo direktīvu kā tādu nevar atsaukties.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta C-243/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 20. maijā iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) — RVS Levensverzekeringen NV /Beļģijas valsts

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 20. maijā iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) — RVS Levensverzekeringen NV/Beļģijas valsts
   (Lieta C-243/11)
   2011/C 252/25
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: RVS Levensverzekeringen NV

      Atbildētāja: Beļģijas valsts

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir noteikts Wetboek van diverse rechten en taksen (WDRT) 173. un 175/3. pantā, saskaņā ar kuru apdrošināšanas (tostarp dzīvības apdrošināšanas) līgumi tiek aplikti ar ikgadēju nodokli tad, ja risks atrodas Beļģijā, it īpaši tad, ja apdrošināšanas ņēmēja pastāvīgā dzīvesvieta ir Beļģijā, vai — gadījumā, ja apdrošināšanas ņēmējs ir juridiska persona — šīs juridiskās personas, ar kuru ir noslēgts līgums, filiāle atrodas Beļģijā, neņemot vērā apdrošināšanas ņēmēja dzīvesvietu līguma noslēgšanas brīdī, ir pretrunā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 5. novembra Direktīvas 2002/83/EK par dzīvības apdrošināšanu (1) 50. pantam, kura 1. punktā ir noteikts, ka, neietekmējot tālāku saskaņošanu, par katru apdrošināšanas līgumu maksājami tikai netiešie nodokļi un citi obligātie maksājumi par apdrošināšanas prēmijām saistību dalībvalstī, un kura 3. punktā ir paredzēts, ka līdz turpmāku koordinācijas pasākumu pieņemšanai dalībvalstis tām dzīvības apdrošināšanas sabiedrībām, kas to teritorijā uzņemas saistības, piemēro savus tiesību aktus, lai nodrošinātu netiešo nodokļu un citu obligāto maksājumu iekasēšanu, kas maksājami saskaņā ar 1. punktu?

               2)

               Vai tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir noteikts WDRT 173. un 175/3. pantā, saskaņā ar kuru apdrošināšanas (tostarp dzīvības apdrošināšanas) līgumi tiek aplikti ar ikgadēju nodokli tad, ja risks atrodas Beļģijā, it īpaši, ja apdrošināšanas ņēmēja pastāvīgā dzīvesvieta ir Beļģijā, vai — gadījumā, ja apdrošināšanas ņēmējs ir juridiska persona — šīs juridiskās personas, ar kuru ir noslēgts līgums, filiāle atrodas Beļģijā, neņemot vērā apdrošināšanas ņēmēja dzīvesvietu līguma noslēgšanas brīdī, ir pretrunā no LESD 49. un 56. panta izrietošajiem Savienības tiesību principiem par šķēršļu, kas kavē personu brīvu pārvietošanos un pakalpojumu sniegšanas brīvību, novēršanu Savienības dalībvalstīs?

      (1)  OV L 345, 1. lpp.


title: Lieta C-518/09: Prasība, kas celta 2009. gada 11. decembrī — Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/26

         Prasība, kas celta 2009. gada 11. decembrī — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-518/09)
   2010/C 37/33
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — I. V. Rogalski un P. Guerra e Andrade)

      Atbildētāja: Portugāles Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Portugāles Republika nav izpildījusi LESD 56. pantā paredzētos pienākumus:

                           —

                           savos tiesību aktos nenodalot uzņēmējdarbības veikšanu un pakalpojumu pagaidu sniegšanu nekustamā īpašuma darījumu jomā attiecībā uz nekustamā īpašuma mākleru uzņēmumiem un nekustamā īpašuma aģentiem;

                           —

                           uzliekot citu dalībvalstu nekustamā īpašuma mākleru uzņēmumiem un nekustamā īpašuma aģentiem pienākumu pilnībā reģistrēties Instituto da Construção e do Imobiliário (turpmāk tekstā — “InCI, I.P.”), lai varētu sniegt pagaidu pakalpojumus;

                           —

                           uzliekot citu dalībvalstu nekustamā īpašuma mākleru uzņēmumiem un nekustamā īpašuma aģentiem pienākumu apdrošināt savu profesionālo atbildību atbilstoši Portugāles tiesību aktiem;

                           —

                           uzliekot citu dalībvalstu nekustamā īpašuma mākleru uzņēmumiem un nekustamā īpašuma aģentiem pienākumu nodrošināt pozitīvu savu pašu kapitālu atbilstoši Portugāles tiesību aktiem;

                           —

                           attiecinot uz citu dalībvalstu nekustamā īpašuma mākleru uzņēmumiem un nekustamā īpašuma aģentiem pilnīgu InCI, I.P disciplināro kontroli;

               —

               atzīt, ka Portugāles Republika nav izpildījusi arī LESD 49. un 56. pantā paredzētos pienākumus, paredzot, ka, izņemot trešām personām sniegtus nekustamā īpašuma pārvaldīšanas pakalpojumus, nekustamā īpašuma mākleru uzņēmumiem ir jāveic vienīgi nekustamā īpašuma mākleru darbība un ka nekustamā īpašuma aģentiem jāveic vienīgi nekustamā īpašuma aģentu darbība; un

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Portugāles nekustamā īpašuma mākleru un aģentu sistēma paredz virkni pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumu.
   Nekustamā īpašuma mākleru un aģentu darbībai, ko veic uzņēmumi, kuru reģistrācijas vieta vai faktiskais sēdeklis atrodas citā dalībvalstī, attiecībā uz Portugalē atrodošos nekustamo īpašumu ir piemērojami Portugāles tiesību akti.
   Portugāles tiesībās nekustamā īpašuma mākleru darbības veikšanai ir paredzēti septiņi priekšnosacījumi, bet nekustamā īpašuma aģentu darbības veikšanai — četri priekšnosacījumi.
   Licences priekšnosacījumi attiecībā uz sabiedrības struktūru ir ierobežojoši.
   Priekšnosacījums par profesionālo kvalifikāciju arī ir ierobežojošs.
   Portugāles noteikumi par nekustamā īpašuma mākleru un aģentu darbību ir mainījuši tradicionālo nekustamā īpašuma mākleru darbību, kas tagad ir pārstāvniecības darbība.
   Pienākums apdrošināt profesionālo atbildību atbilstoši Portugāles tiesību aktiem ir nepamatots ierobežojums.
   Pienākums nodrošināt pozitīvu savu pašu kapitālu, kas tiek noteikts atbilstoši Portugāles grāmatvedības sistēmas noteikumiem, ir diskriminējošs pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums.
   Portugāles iestādes veiktās disciplinārās kontroles attiecināšana uz nekustamā īpašuma mākleru uzņēmumiem un nekustamā īpašuma aģentiem attiecībā uz pakalpojumu sniegšanu, neņemot vērā pakalpojumu sniedzēja reģistrācijas dalībvalstī veikto pakalpojuma sniedzēja uzraudzību, ir ierobežojums LESD 56. panta izpratnē.
   Portugāles tiesību normas, kurās noteikts, ka jāveic vienīgi vai gandrīz vienīgi nekustamā īpašuma mākleru vai aģentu darbība, ir brīvības veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums.
   Priekšnoteikumi pieejai šādas darbības veikšanai nenodala un arī neļauj nodalīt uzņēmējdarbības veikšanas situācijas no pakalpojumu pagaidu sniegšanas.
   Priekšnoteikumi pieejai būvniecības darbībai, kādi tie paredzēti Portugāles tiesību aktos, ir priekšnoteikumi, kas attiecas uz uzņēmējdarbības veikšanu. Portugāles tiesību aktos nav paredzēta atšķirība starp uzņēmējdarbības veikšanu un pakalpojumu pagaidu sniegšanu.
   Pakalpojumu sniegšanas brīvības un brīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojumus nevar pamatot ar sabiedriskās kārtības apsvērumiem.
   Lai gan zināmus pakalpojumu sniegšanas pamatbrīvības un pamatbrīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojumus var pamatot ar patērētāju tiesību aizsardzību, apskatāmie ierobežojumi nav samērīgi.
   Prasība nodarboties ar uzņēmējdarbību Portugēlā, lai varētu sniegt pakalpojumus, un prasība saņemt licenci, lai pārliecinātos, vai ir izpildīts priekšnoteikums par uzņēmējdarbības veikšanu, nav samērīgi līdzekļi attiecībā uz pakalpojumu sniegšanas brīvību.
   Konkrētāk, nav saprātīgi pieprasīt, lai apdrošināšanas polise tiktu apstiprināta uzņemošajā valstī.
   Tam, ka Portugāles tiesību aktos ir noteikta prasība nodrošināt pozitīvu savu pašu kapitālu, nav saistības ar iemesliem, kas saistīti ar maksātspēju.
   Ir nesamērīgi uz pakalpojumu sniedzēju attiecināt pilnīgu disciplināro kontroli, kas piemērojama Portugālē reģistrētiem nekustamā īpašuma aģentiem un nekustamā īpašuma mākleru uzņēmumiem.


title: Lieta C-278/06: Tiesas (piektā palāta) spriedums 2007. gada 7. jūnijā ( Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Manfred Otten / Landwirtschaftskammer Niedersachsen (Padomes Regula (EEK) Nr. 3950/92, kas grozīta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1256/1999 — 7. panta 2. punkts — Lauku zemes nomas izbeigšanās — Iznomātājs, kas nav piena ražotājs un kam nav nodoma par tādu kļūt, uz pagaidu laiku iegūst references daudzumu — References daudzuma nodošana iespējami īsā laikā citam ražotājam ar valsts realizācijas iestādes starpniecību)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/8

         Tiesas (piektā palāta) spriedums 2007. gada 7. jūnijā (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Manfred Otten/Landwirtschaftskammer Niedersachsen

   (Lieta C-278/06) (1)

   (Padomes Regula (EEK) Nr. 3950/92, kas grozīta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1256/1999 - 7. panta 2. punkts - Lauku zemes nomas izbeigšanās - Iznomātājs, kas nav piena ražotājs un kam nav nodoma par tādu kļūt, uz pagaidu laiku iegūst references daudzumu - References daudzuma nodošana iespējami īsā laikā citam ražotājam ar valsts realizācijas iestādes starpniecību)
   (2007/C 170/13)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesverwaltungsgericht
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Manfred Otten

      Atbildētājs: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesverwaltungsgericht — 7. panta 2. punkta interpretācija Padomes 1992. gada 28. decembra Regulā (EEK) Nr. 3950/92, ar ko ievieš papildmaksājumus pienam un piena produktiem (OV L 405, 1. lpp.), ko groza Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1256/1999 (OV L 160, 73. lpp.) — References daudzuma nodošana nomniekam, kas nav piena ražotājs, beidzoties piena ražošanas saimniecības nomas attiecībām
   Rezolutīvā daļa
   7. panta 2. punkts Padomes 1992. gada 28. decembra Regulā (EEK) Nr. 3950/92, ar ko ievieš papildmaksājumus piena un piena produktu nozarē, kas grozīta ar Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 1256/1999, ir jāinterpretē tādējādi, ka, beidzoties piena saimniecības lauku nomas termiņam, tai pieejamo references daudzumu var nodot atpakaļ iznomātājam, ja viņš, nebūdams ražotājs un neplānodams par tādu kļūt, ar valsts realizācijas iestādes starpniecību šo daudzumu iespējami īsā laikā nodod trešai personai, kas ir ražotājs.

      (1)  OV C 96, 22.4.2006.


title: Lieta T-259/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Spānijas Karaliste iesniedza 2005. gada 8. jūlijā

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/52

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Spānijas Karaliste iesniedza 2005. gada 8. jūlijā
   (Lieta T-259/05)
   (2005/C 217/109)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 8. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Spānijas Karaliste, Madridē, kuru pārstāv D. Migels Munjozs Peress [D. Miguel Muñoz Pérez], pārstāvis.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 29. aprīļa lēmumu 2005/354/EK, ar ko izslēdz no Kopienas finansējuma atsevišķus izdevumus, ko dalībvalstis veikušas Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas ietvaros, daļā, kas veido prasības priekšmetu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī prasība ir celta pret Komisijas 2005. gada 29. aprīļa lēmumu 2005/354/EK ar ko izslēdz no Kopienas finansējuma atsevišķus izdevumus, ko dalībvalstis veikušas Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas (1) ietvaros. Tiek apstrīdēti šādi šī lēmuma punkti:

               —

               ar ko piemēro korekciju 100 % apmērā paziņotajiem izdevumiem atbalsta ietvaros lina tekstilrūpniecības nozarē 1998./1999. un 1999./2000. tirdzniecības gados. No prasītājas viedokļa nepastāvēja kļūdas, kas pamatotu šādas korekcijas piemērošanu attiecībā uz Karalisti, jo:

                           —

                           izdevumu korekcijai 100 % apmērā ir izņēmuma raksturs, ko Komisija nav pamatojusi;

                           —

                              OLAF ziņojumā, uz kuru Komisija balstās, pieļautas būtiskas tehniskas kļūdas, kas kavē attiecināt tā secinājumus uz visu lina nozari Spānijā;

                           —

                           Komisija nav ņēmusi vērā Spānijas iestāžu veiktos pasākumus šajā jomā, un

                           —

                           Komisija nav pietiekami pierādījusi Kopienas budžetam radīto zaudējumu vispārējo apmēra, ko radīja atbalsta linu tekstilrūpniecības nozarei pārvaldības sistēmas traucējumi.

               —

               ar ko piemēro korekciju 25 % apmērā paziņotajiem izdevumiem atbalsta ietvaros tekstilrūpniecības nozarē 1996./1997. un 1997./1998. tirdzniecības gados. Šajā sakarā jāatsaucas uz:

                           —

                           pamata formu pārkāpumu procesa laikā, kas noveda pie finanšu korekcijas pieņemšanas, jo par to tika nolemts, nedodot dalībvalstij iespēju pirms obligātās divpusējās tikšanās sniegt Komisijas pieprasīto informāciju; un, pakārtoti,

                           —

                           kļūdu, uz kurām balstās pieņemtā finanšu korekcija, neesamību, jo tā nav pamatojama ar lina un kaņepju tirgus kopējās organizācijas pamatā esošo mērķu neievērošanu, jo arī pati Komisija atzina, ka visi formālie nosacījumi atbalstu piešķiršanai bija izpildīti.

               —

               ar ko piemēro korekciju 10 % un 25 % apmērā paziņotajiem izdevumiem atbalsta ietvaros kaņepju rūpniecības nozarē attiecīgi 1996./1997. un 1997./1998. tirdzniecības gados. Šajā sakarā prasītāja uzskata, ka netika ievērotas būtiskas formas, neizpildot pienākumu noturēt divpusēju tikšanos ar attiecīgo dalībvalsti. Pakārtoti, jānorāda arī, ka:

                           —

                           nepastāvēja valsts pienākumu neizpilde, kas pamatotu korekcijas piemērošanu, tā kā korekcijas tika pamatotas ar lina un kaņepju tirgus kopējās organizācijas pamatā esošo mērķu neievērošanu un nepamatotu lina nozares salīdzinājumu ar kaņepju nozari, un

                           —

                           nepastāvēja atbilstīgs pamatojums korekcijas likmes paaugstināšanai laikposmā starp 1997. un 1998. tirdzniecības gadu un 1999. un 2000. tirdzniecības gadu.

               —

               attiecībā uz kompensējošo atbalstu banāniem, ar ko piemēro korekcijas likmi 5 % paziņotajiem izdevumiem, kas atbilst 2000. tirdzniecības gadam. Attiecībā uz šo prasības pieteikuma izklāsta daļu prasītāja neatzīst kļūdas, uz kurām balstās noteiktā korekciju likme.

      (1)  OV L 112, 03.05.2005., 14. lpp.


title: Paziņojuma Oficiālajā Vēstnesī lietā T-242/11 labojums ( OV C 211, 16.7.2011., 27. lpp. )

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/38

         Paziņojuma Oficiālajā Vēstnesī lietā T-242/11 labojums
   (
         “Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” C 211, 2011. gada 16. jūlijs, 27. lpp.
      )
   2011/C 238/67
   Paziņojumu OV lietā T-242/11 Kaltenbach & Voigt/ITSB (“3D eXam”) lasīt šādi:

      Prasība, kas celta 2011. gada 9. maijā — Kaltenbach & Voigt/ITSB (“3D eXam”)
      (Lieta T-242/11)
      2011/C 238/67
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Kaltenbach & Voigt GmbH (Biberach an der Riß, Vācija) (pārstāvis – M. Graf, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Prasītājas prasījumi

                  —

                  atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 1. marta lēmumu lietā R 2361/2010-2;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

         Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme vārdiem “3D eXam” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē

         Pārbaudītāja lēmums: aizsardzību saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem veiktai reģistrācijai Eiropas Savienībā atbilstoši Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktam un 7. panta 2. punktam atteikt

         Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

         Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums un agrāku valsts reģistrāciju/aizsardzības piešķiršanas neņemšana vērā, jo attiecīgā atbilstoši starptautiskajiem tiesību aktiem veiktā reģistrācija i) nav pilnībā aprakstoša un ii) parāda atšķirtspēju, jo konkrētā sabiedrības daļa apzīmējumu “3D eXam” uzskatīs par komerciālās izcelsmes norādi


title: Lieta C-532/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 24. novembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Toorank Productions BV , otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 24. novembrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Toorank Productions BV, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-532/14)
   (2015/C 065/31)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Toorank Productions BV

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciālais jautājums

   Vai KN pozīcija 2206 ir tādējādi jāinterpretē, ka tajā ir jāklasificē dzēriens ar spirta tilpumkoncentrāciju 13,4 %, kas tiek ražots, attīrītu alkoholisku (pamat)dzērienu “Ferm fruit”, kas iegūts, raudzējot ābolu koncentrātu, sajaucot ar cukuru, smaržvielām, krāsvielām, garšas uzlabotājiem, iebiezinātājiem, konservantiem un destilēto spirtu, kas apjomā un procentos nav vairāk par 49 % no dzērienā esošā alkohola, kamēr 51 % tajā esošā alkohola ir no raudzēšanas? Ja atbilde uz šo jautājumu ir noraidoša, vai KN apakšpozīcija 2208 70 ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā kā liķieris ir klasificējams šāds dzēriens?


title: Lieta C-365/06: Tiesas trešā palātas priekšsēdētāja 2008. gada 3. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika

text:
               13.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/13

         Tiesas trešā palātas priekšsēdētāja 2008. gada 3. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-365/06) (1)

   (2008/C 236/21)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Trešā palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 281, 18.11.2006.


title: Lieta T-332/08 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 17. septembra rīkojums — Melli Bank/Padome (Pagaidu noregulējums — Regula (EK) Nr. 423/2007 — Ierobežojoši pasākumi pret Irānas Islāma Republiku — Padomes lēmums — Naudas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanas pasākums — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība — Būtiska un neatgriezeniska kaitējuma neesamība)

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/28

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 17. septembra rīkojums — Melli Bank/Padome
   (Lieta T-332/08 R)
   (Pagaidu noregulējums - Regula (EK) Nr. 423/2007 - Ierobežojoši pasākumi pret Irānas Islāma Republiku - Padomes lēmums - Naudas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanas pasākums - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība - Būtiska un neatgriezeniska kaitējuma neesamība)
   (2008/C 327/52)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Melli Bank plc, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — R. Gordon, QC, M. Hoskins, barrister, T. Din, S. Gadhia un D. Murray, solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bishop un E. Finnegan)
   Priekšmets
   Pieteikums par Padomes 2008. gada 23. jūnija Lēmuma 2008/475/EK, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 163, 29. lpp.), izpildes apturēšanu daļā, kurā Melli Bank plc ir ietverta to juridisko personu, vienību un struktūru sarakstā, kuru naudas līdzekļi un saimnieciskie resursi ir iesaldēti.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta F-32/10: Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 13. aprīļa rīkojums — Wilk /Komisija (Civildienests — Pagaidu darbinieki — Izdevumu atlīdzināšana — Iekārtošanās pabalsts — Iekārtošanās ar ģimeni dienesta vietā — Nepamatotu maksājumu atgūšana — Acīmredzami nepieņemama vai acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/28

         Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 13. aprīļa rīkojums — Wilk/Komisija
   (Lieta F-32/10) (1)

   (Civildienests - Pagaidu darbinieki - Izdevumu atlīdzināšana - Iekārtošanās pabalsts - Iekārtošanās ar ģimeni dienesta vietā - Nepamatotu maksājumu atgūšana - Acīmredzami nepieņemama vai acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   2012/C 138/60
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Christian Wilk (Trīra, Vācija) (pārstāvis — R. Adam, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumus par puses no prasītājam izmaksātā iekārtošanās pabalsta atgūšanu pēc viņa laulības šķiršanas, kā arī prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt C. Wilk k-ga prasību kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami juridiski nepamatotu;

               2)

               C. Wilk k-gs atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 179, 03.7.2010., 60. lpp.


title: Lieta F-86/09: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 14. oktobra spriedums — W /Komisija (Civildienests — Līgumdarbinieki — Atalgojums — Ģimenes pabalsti — Tā paša dzimuma partneri — Apgādnieka pabalsts — Piešķiršanas nosacījumi — Iespēja reģistrēt laulību — Jēdziens — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 1. panta 2. punkta c) apakšpunkta iv) daļa)

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/61

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 14. oktobra spriedums — W/Komisija
   (Lieta F-86/09) (1)

   (Civildienests - Līgumdarbinieki - Atalgojums - Ģimenes pabalsti - Tā paša dzimuma partneri - Apgādnieka pabalsts - Piešķiršanas nosacījumi - Iespēja reģistrēt laulību - Jēdziens - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 1. panta 2. punkta c) apakšpunkta iv) daļa)
   2010/C 328/98
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: W (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — É. Boigelot, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Curall un D. Martin)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu nepiešķirt prasītājam apgādnieka pabalstu, jo prasītājam un viņa partnerim Beļģijā ir iespēja reģistrēt laulību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2009. gada 5. marta un 2009. gada 17. jūlija lēmumus, ar kuriem atteikts piešķirt W Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu VII pielikuma 1. pantā paredzēto apgādnieka pabalstu;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 11, 16.01.2010., 40. lpp.


title: Lieta C-148/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — A , otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — A, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

   (Lieta C-148/13)
   2013/C 171/32
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: A

      Otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciālais jautājums

   Kādas robežas ir noteiktas Eiropas Savienības Padomes 2004. gada 29. aprīļa Padomes Direktīvas 2004/83/EK (1) par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu, 4. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, it īpaši tās 3. un 7. pantā, veidam, kādā novērtē apgalvotas dzimumorientācijas ticamību, un kā nošķir šīs robežas no robežām, kuras piemēro, pārbaudot citu vajāšanas iemeslu ticamību, un, ja tā, kādā aspektā?

      (1)  OV L 304, 12. lpp.


title: Lieta F-65/13: Prasība, kas celta 2013. gada 2. jūlijā — ZZ /Komisija

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/24

         Prasība, kas celta 2013. gada 2. jūlijā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-65/13)
   2013/C 377/56
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — L. Mansullo, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība noraidīt prasītāja Komisijai iesniegto prasību izmaksāt viņam summu EUR 10 000 apmērā kā atlīdzību par kaitējumu, kas esot nodarīts, nosūtot viņam vēstuli, ar kuru viņš ticis tostarp informēts par to, ka Komisija ir kompensējusi viņa pieteikumus par izdevumu atlīdzību, kā tas bija piespiests Komisijai, ar summām, kuras viņš bija parādā Komisijai

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, lai arī kādā formā tas tiktu pieņemts, ar kuru noraidīta 2012. gada 20. jūnija prasība par zaudējumu atlīdzību, kas iekļauta 2012. gada 20. jūnija novērtējumā;

               —

               atcelt 2012. gada 27. augusta novērtējumu, kura pirmās no trim lappusēm augšējā labajā malā ir norāde “Ref.Ares(2012)1003126 — 27 août 2012”, kas ir novērtējumus, kuru prasītājs saņēmis 2012. gada 9. oktobrī;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt lēmumu, ar kuru jebkādā formā tiek noraidīta 2012. gada 24. oktobra sūdzība;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt 2013. gada 11. februāra novērtējumu ar atsauces numuru HR.D.2/MB/ac 170184 itāļu valodā, kas sastāv no divām lapām, apdrukātām no abām pusēm, kuru prasītājs saņēmis 2013. gada 22. martā;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam summu 10 000,00 apmērā, kā arī procentus ar likmi 10 % gadā ar ikgadēju kapitalizāciju no 2012. gada 21. jūnija līdz dienai, kad iepriekš minētā summa tiks pārskaitīta;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 14. aprīlī apvienotajās lietās C-128/03 un C-129/03 (Consiglio di Stato lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) AEM SpA (C-128/03), AEM Torino SpA (C-129/03) pret Autorità per l'energia elettrica e per il gas u. c. (Elektroenerģijas iekšējais tirgus — Maksājumu palielināšana par pieeju valsts elektroenerģijas pārvades sistēmai un tās izmantošanu — Valsts atbalsts — Direktīva 96/92/EK — Pieeja sistēmai — Nediskriminācijas princips)

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/5

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 14. aprīlī
   apvienotajās lietās C-128/03 un C-129/03 (Consiglio di Stato lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) AEM SpA (C-128/03), AEM Torino SpA (C-129/03) pret Autorità per l'energia elettrica e per il gas u. c. (1)

   (Elektroenerģijas iekšējais tirgus - Maksājumu palielināšana par pieeju valsts elektroenerģijas pārvades sistēmai un tās izmantošanu - Valsts atbalsts - Direktīva 96/92/EK - Pieeja sistēmai - Nediskriminācijas princips)
   (2005/C 132/09)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Apvienotajās lietās C-128/03 un C-129/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Consiglio di Stato (Valsts Padome, Itālija) iesniedza ar lēmumiem, kas pieņemti 2003. gada 14. janvārī un kas Tiesā reģistrēti 2003. gada 24. martā, tiesvedībā AEM SpA (C-128/03), AEM Torino SpA (C-129/03) pret Autorità per l'energia elettrica e per il gas u. c., piedaloties ENEL Produzione SpA, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], S. fon Bārs [S. von Bahr] (referents), J. Malenovskis [J. Malenovský] un U. Lehmuss [U. Lõhmus], ģenerāladvokāte K. Štiksa-Hakla [C. Stix-Hackl], sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], 2005. gada 14. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Tāds pasākums kā pamata prāvā esošais, kas kā pārejas pasākumu paredz palielināt maksājumus par pieeju valsts elektroenerģijas pārvades sistēmai un tās izmantošanu tikai tiem ražotājiem-sadalītājiem uzņēmumiem, kas ražo elektroenerģiju hidroelektrostacijās un termoelektrostacijās, lai kompensētu priekšrocības, ko šiem uzņēmumiem rada elektroenerģijas tirgus liberalizācija pēc Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 19. decembra Direktīvas 96/92/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu transponēšanas, ir uzskatāms par tādu uzņēmumu diferenciāciju tiem uzlikto pienākumu jomā, kas izriet no attiecīgo pienākumu sistēmas veida un mērķa. Līdz ar to šāda diferenciācija pati par sevi nav uzskatāma par valsts atbalstu EKL 87. panta nozīmē.
               Tomēr atbalsts nav izskatāms atsevišķi no tā finansēšanas veida. Ja tādā situācijā kā pamata prāvā esošā pastāv obligāta saistība starp maksājumu palielināšanu par pieeju valsts elektroenerģijas pārvades sistēmai un tās izmantošanu un valsts atbalsta sistēmu tādā veidā, ka ieņēmumi no šī palielinājuma ir tieši piešķirti šī atbalsta finansēšanai, tad minētais palielinājums veido neatņemamu atbalsta sistēmas sastāvdaļu, un līdz ar to tie abi ir jāskata kopā.

               2)

               Direktīvā 96/92 noteiktais princips, kas aizliedz diskrimināciju pieejā valsts elektroenerģijas pārvades sistēmai neiestājas pret to, ka dalībvalsts pieņem tādus pārejas pasākumus kā pamata prāvā esošie, kas tikai dažiem elektroenerģijas ražotājiem-sadalītājiem uzņēmumiem paredz palielināt maksājumus par pieeju minētajai sistēmai un tās izmantošanu, lai kompensētu priekšrocības, ko šiem uzņēmumiem pārejas posmā rada tiesiskās situācijas izmaiņas sakarā ar elektroenerģijas tirgus liberalizāciju pēc minētās direktīvas transponēšanas. Tomēr iesniedzējtiesai ir jānodrošina, lai maksājumu palielināšana nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai kompensētu minētās priekšrocības.

      (1)  OV C 146, 21.06.2003.


title: Lieta C-175/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 29. martā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik/SOS-Lapsikylä ry

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 29. martā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik/SOS-Lapsikylä ry

   (Lieta C-175/16)
   (2016/C 191/24)
   Tiesvedības valoda – somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein oikeus

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik

      Atbildētājs: SOS-Lapsikylä ry

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (1) 17. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas var būt piemērojams iepriekš raksturotajai darbībai bērnu ciemata mājā, kur darba ņēmējs kā valsts aprūpē esošu bērnu audžuvecāku aizvietotājs darbojas viņu brīvajās dienās, šajā laikā dzīvo kopā ar bērniem ģimenei līdzīgos apstākļos un šajā laikā patstāvīgi rūpējas par bērnu un ģimenes vajadzībām tāpat, kā to parasti dara vecāki?

      (1)  OV L 299, 9. lpp.


title: Lieta C-373/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) 2008. gada 14. augusta rīkojumu — Hoesch Metals and Alloys GmbH / Hauptzollamt Aachen

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) 2008. gada 14. augusta rīkojumu — Hoesch Metals and Alloys GmbH/Hauptzollamt Aachen

   (Lieta C-373/08)
   (2008/C 272/22)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Finanzgericht Düsseldorf
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Hoesch Metals and Alloys GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Aachen

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1) 24. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka silīcija metāla bloku sadalīšana, attīrīšana un sasmalcināšana, kā arī tālāka sasmalcināto silīcija graudu sijāšana, šķirošana un iesaiņošana nozīmē [preces] izcelsmi norādošu apstrādi vai pārstrādi?

               2)

               Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai ir spēkā Padomes 2004. gada 2. marta Regula (EK) Nr. 398/2004, ar ko piemēro galīgu antidempinga maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes silīcija importu (2)?

      (1)  OV L 302, 1. lpp.

      (2)  OV L 66, 15. lpp.


title: Lieta T-189/04: Prasība pret Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, ko Christian van der Haegen iesniedza 2004. gada 24. maijā

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/23

         Prasība pret Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, ko Christian van der Haegen iesniedza 2004. gada 24. maijā
   (Lieta T-189/04)
   (2004/C 217/42)
   Tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004.gada 24. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, ko cēla Christian van der Haegen, ar dzīvesvietu Briselē, kuru pārstāv Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis un Etienne Marchal, avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu iekšējā konkursa CESE/C/02/03 komisijas lēmumu nepielaist prasītāju kārtot konkursa pārbaudījumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Attiecīgā konkursa sludinājums kā priekšnoteikumu pielaišanai pie pārbaudījumiem paredzēja, cita starpā, to, ka kandidātam ir jābūt piecu gadu darba pieredzei Eiropas institūcijās, no kuriem vismaz četri gadi – Ekonomikas un sociālo lietu komitejā un / vai Reģionu komitejā. Konkursa pirmajai kārtai, kurā prasītājs pieteica savu kandidatūru, konkursa sludinājums turklāt pieprasīja, ka trīs gadiem no kopīgās darba pieredzes ir jābūt saistītiem ar pienākumiem, ko paredz šī kārta.
   Prasītājs, kuram ir bagāta un daudzveidīga darba pieredze dažādās Eiropas institūcijās, savas prasības pamatojumā uzsver, ka konkursa sludinājums bijis nelikumīgs un pārkāpis Civildienesta noteikumu 27. pantu un vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu, sludinājumā nepamatojot prasību par darba pieredzi, kas iegūta vienīgi Ekonomikas un sociālo lietu komitejā un/vai Reģionu komitejā, izslēdzot citas Eiropas institūcijas.


title: Lieta C-108/08 P: Apelācijas sūdzība, ko 2008. gada 7. martā cēlusi Portela & Companhia SA par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2007. gada 11. decembra spriedumu lietā T-10/06 Portela & Companhia SA /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/8

         Apelācijas sūdzība, ko 2008. gada 7. martā cēlusi Portela & Companhia SA par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2007. gada 11. decembra spriedumu lietā T-10/06 Portela & Companhia SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)
   (Lieta C-108/08 P)
   (2008/C 158/12)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Portela & Companhia SA (pārstāvis — J. Conceição Pimenta, advogado)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Juan Torrens Cuadrado un Josep Gilbert Sanz

   2008. gada 22. aprīlī Tiesas priekšsēdētājs izdeva rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.


title: Lieta T-128/15: Prasība, kas celta 2015. gada 20. martā – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien/ITSB – Ruiz Moncayo (“RED RIDING HOOD”)

text:
               26.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/31

         Prasība, kas celta 2015. gada 20. martā – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien/ITSB – Ruiz Moncayo (“RED RIDING HOOD”)
   (Lieta T-128/15)
   (2015/C 171/37)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien GmbH (Freyburg, Vācija) (pārstāvis – W. Berlit, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Alberto Ruiz Moncayo (Entrena, Spānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgās preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “RED RIDING HOOD” – Reģistrācijas pieteikums Nr. 1 1 2 99  831

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2015. gada 28. janvāra lēmums lietā R 1012/2014–4

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atcelt Iebildumu nodaļas 2014. gada 27. marta lēmumu iebildumu procesā B 2 1 77  817;

               —

               noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 1 1 2 99  831;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: lieta T-212/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Itālijas Republika iesniedza 2005. gada 30. maijā

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/37

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Itālijas Republika iesniedza 2005. gada 30. maijā
   (lieta T-212/05)
   (2005/C 193/62)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 30. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Itālijas Republika, kuru pārstāv Antonio Čingolo [Antonio Cingolo], Avvocato dello Stato.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt apstrīdētos memorandus [2005. gada 21. marta memorands Nr. 02772 [POR Kampānijas reģions Ob 1 2000-2006 (Nr. CCI 1999 IT 16 1 PO 007)], 2005. gada 13. maija memorands Nr. 04534 [Docup Ob 2 Lombardijas reģions 2000-2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 014)]] un 2005. gada 13. maija memorands Nr. 04537 [Docup Ob.2 Lombardijas reģions 2000-2006 (Nr. CCI2000IT 16 2 DO 014)]] un visus saistītos un iepriekšējos aktus;

               2)

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Izvirzītie pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-345/04 Itālijas Republika/Komisija. (1)

      (1)  OV C 262, 23.10.2004, 55. lpp.


title: Lieta F-107/10: Civildienesta tiesas (otrās palāta) 2011. gada 17. marta rīkojums — AP /Tiesa (Civildienests — Nokavējums — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/30

         Civildienesta tiesas (otrās palāta) 2011. gada 17. marta rīkojums — AP/Tiesa
   (Lieta F-107/10)
   (Civildienests - Nokavējums - Acīmredzama nepieņemamība)
   2012/C 138/66
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: AP (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — B. Cortese un C. Cortese, advokāti)

      Atbildētāja: Tiesa

      Priekšmets

   Prasība atcelt Tiesas iecēlējinstitūcijas lēmumu, kas, kaut arī ar to prasītājam tika piešķirtas tiesības uz apgādnieka pabalstu sākot ar 2009. gada 1. jūliju, dod viņam tiesības saņemt šo pabalstu tikai no 2009. gada 1. novembra, un, pakārtoti, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               AP sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.


title: Lieta C-380/09 P: Tiesas (virspalāta) 2012. gada 13. marta spriedums — Melli Bank plc /Eiropas Savienības Padome, Francijas Republika, Ziemeļīrijas un Lielbritānijas Apvienotā Karaliste, Eiropas Komisija (Apelācija — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Pret Irānas Islāma Republiku pieņemtie ierobežojošie pasākumi ar mērķi novērst kodolieroču izplatīšanu — Bankas meitassabiedrības naudas līdzekļu iesaldēšana — Samērīguma princips — Vienība, kas pieder vai kuru kontrolē)

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/2

         Tiesas (virspalāta) 2012. gada 13. marta spriedums — Melli Bank plc/Eiropas Savienības Padome, Francijas Republika, Ziemeļīrijas un Lielbritānijas Apvienotā Karaliste, Eiropas Komisija
   (Lieta C-380/09 P) (1)

   (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Pret Irānas Islāma Republiku pieņemtie ierobežojošie pasākumi ar mērķi novērst kodolieroču izplatīšanu - Bankas meitassabiedrības naudas līdzekļu iesaldēšana - Samērīguma princips - Vienība, kas pieder vai kuru kontrolē)
   2012/C 133/02
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Melli Bank plc (pārstāvji — D. Anderson un D. Wyatt, QC, R. Blakeley, Barrister, S. Gadhia un T. Din, solicitors)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bishop un R. Szostak), Francijas Republika (pārstāvji — E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel un E. Ranaivoson), Ziemeļīrijas un Lielbritānijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — S. Hathaway, pārstāvis, un S. Lee, Barrister), Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Boelaert un M. Konstantinidis)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2009. gada 9. jūlija spriedumu apvienotajās lietās T-246/08 un T-332/08 Melli Bank plc/Eiropas Savienības Padome, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību daļēji atcelt Padomes 2008. gada 23. jūnija Lēmumu 2008/475/EK, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 163, 29. lpp.), daļā, kurā prasītājas nosaukums ir iekļauts personu un struktūru sarakstā, kurām piemērojamas šīs tiesību normas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Melli Bank plc atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 21.11.2009.