title: Lieta T-813/16: Prasība, kas celta 2016. gada 21. novembrī – Abes/Komisija

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/50

         Prasība, kas celta 2016. gada 21. novembrī – Abes/Komisija
   (Lieta T-813/16)
   (2017/C 030/58)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Abes – companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda (São Pedro de Tomar, Portugāle) (pārstāvis – N. Mimoso Ruiz, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka šī prasība atcelt tiesību aktu ir celta likumīgi un ir pieņemama atbilstoši LESD 263. un 264. pantam;

               —

               atcelt 2016. gada 9. augusta Lēmumu C(2016) 5054 atbilstoši LESD 263. pantam, ciktāl tajā tiek uzskatīts, ka sūdzībā minētais pasākums nav valsts atbalsts atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam;

               —

               atcelt 2016. gada 9. augusta Lēmumu C(2016) 5054 atbilstoši LESD 263. pantam, ciktāl tajā tiek uzskatīts, ka sūdzībā minētais pasākums, kas ir valsts atbalsts, ir saderīgs ar iekšējo tirgu atbilstoši LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota pamatojuma neesamība. Prasītāja uzskata, ka lēmumā nav pamatojuma, jo tajā tiek uzskatīts, ka, pat ja pasākums būtu valsts atbalsts atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, tas būtu saderīgs ar iekšējo tirgu atbilstoši LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam, šo secinājumu nepamatojot.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā. Prasītāja norāda, ka lēmumā ir pieļauta kļūda vērtējumā saistībā ar atbalsta pasākuma ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm, jo iemesli, kas Komisijai lika apgalvot, ka attiecīgā atbalsta pasākuma ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm ir tikai hipotētiska un tiek prezumēta un, pat ja tā pastāvētu, tā būtu neliela, nav pamatoti un praktiski veicina līdzīgu atbalsta pasākumu īstenošanu ne tikai Tomaras reģionā, bet arī visā valstī, radot nelabvēlīgas sekas vietējām investīcijām un investīcijām no citām dalībvalstīm.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, ciktāl Komisija i) nav rūpīgi un objektīvi izvērtējusi, vai attiecīgais atbalsts var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm; ii) nav ņēmusi vērā, ka nepastāv robežas vai procentu likme, kuru nesasniedzot, a priori varētu uzskatīt, ka tirdzniecība starp dalībvalstīm nav ietekmēta; iii) nav ņēmusi vērā, ka tirdzniecības starp dalībvalstīm ietekmēšana nav atkarīga no sniegto pakalpojumu vietējā vai reģionālā rakstura vai no attiecīgo darbību nozīmīguma; iv) nav pietiekami norādījusi, ka, ja valsts sniegtais atbalsts nostiprina kāda uzņēmuma pozīciju attiecībā pret citu konkurējošo uzņēmumu pozīciju, jāuzskata, ka atbalsta saņēmēja konkurējošajiem uzņēmumiem ir sliktāki apstākļi jaunu investīciju piesaistīšanai minētajā valstī.


title: Lieta T-481/07: Vispārējās tiesas 2009. gada 9. decembra rīkojums — Deltalinqs un SVZ /Komisija (Valsts atbalsti — Beļģijas iestāžu atbalsta, kas piešķirts intermodālā transporta izmantošanai pa iekšējiem ūdensceļiem, shēma — Komisijas lēmums necelt iebildumus — Prasība atcelt tiesību aktu, ko cēla apvienības, kas pārstāv Roterdamas ostas zonā nodibināto uzņēmumu intereses — Konkurences stāvokļa būtiskas ietekmes neesamība — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/37

         Vispārējās tiesas 2009. gada 9. decembra rīkojums — Deltalinqs un SVZ/Komisija
   (Lieta T-481/07) (1)

   (Valsts atbalsti - Beļģijas iestāžu atbalsta, kas piešķirts intermodālā transporta izmantošanai pa iekšējiem ūdensceļiem, shēma - Komisijas lēmums necelt iebildumus - Prasība atcelt tiesību aktu, ko cēla apvienības, kas pārstāv Roterdamas ostas zonā nodibināto uzņēmumu intereses - Konkurences stāvokļa būtiskas ietekmes neesamība - Acīmredzama nepieņemamība)
   2010/C 37/50
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji:
      Deltalinqs, Roterdama (Nīderlande), un SVZ, Havenondernemersvereniging Rotterdam, Roterdama (pārstāvis — M. Meulenbelt, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Conte un S. Noë)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju: Vlaams Gewest, Brisele (Beļģija), un Waterwegen en Zeekanaal NV, Willebroek (Beļģija) (pārstāvis — Y. van Gerven, avocat)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 10. maija Lēmumu C (2007) 1939 (galīgā redakcija) necelt iebildumus, kas pieņemts pēc EKL 88. panta 3. punktā paredzētās iepriekšējās izmeklēšanas procedūras attiecībā uz atbalsta shēmu, ko Vlaams Gewest (Flāmu reģions, Beļģija) paredzēja intermodālā transporta izmantošanas pa iekšējiem ūdensceļiem atbalstam (Valsts atbalsts Nr. 682/06-Beļģija)

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               noraidīt prasību kā acīmredzami nepieņemamu;

               2.

               Deltalinqs un SVZ, Havenondernemersvereniging Rotterdam sedz savus tiesāšanās izdevumus paši, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3.

               Vlaams Gewest un Waterwegen en Zeekanaal NV sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 64, 08.03.2008.


title: Lieta C-407/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. jūlijā iesniedza Curtea de Apel Bacău (Rumānija) – Ovidiu Rîpanu/Compania Națională “Loteria Română” S.A.

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. jūlijā iesniedza Curtea de Apel Bacău (Rumānija) – Ovidiu Rîpanu/Compania Națională “Loteria Română” S.A.

   (Lieta C-407/15)
   (2016/C 200/07)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Bacău

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Ovidiu Rîpanu

      Atbildētāja: Compania Națională Loteria Română S.A.

   Ar 2016. gada 18. februāra rīkojumu Tiesa (desmitā palāta) atzina, ka tās kompetencē acīmredzami nav atbildēt uz uzdoto jautājumu.


title: Lieta F-142/11 DEP: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 2. decembra rīkojums – Erik Simpson /Padome Civildienests — Tiesvedība — Tiesāšanās izdevumu noteikšana

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/45

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 2. decembra rīkojums – Erik Simpson/Padome
   (Lieta F-142/11 DEP) (1)

   (Civildienests - Tiesvedība - Tiesāšanās izdevumu noteikšana)
   (2015/C 026/58)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Erik Simpson (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – M. Velardo, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bauer un A. F. Jensen)

      Priekšmets

   Civildienests – Prasība atcelt lēmumu nepaaugstināt amatā prasītāju AD 9 pakāpē pēc konkursa EPSO/AD/113/07 “Tulkošanas nodaļas vadītājs (AD 9) čehu, igauņu, ungāru, lietuviešu, latviešu, maltiešu, poļu, slovāku un slovēņu valodā” sekmīgas nokārtošanas un prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

   Kopējā tiesāšanās izdevumu summa, ko Eiropas Savienības Padome atlīdzina E. Simpson kā atlīdzināmos izdevumus lietā F-142/11, ir EUR 8  600, kam pieskaitīts pievienotās vērtības nodoklis, kurš, iespējams, jāmaksā par šo summu

      (1)  OV C 65, 3.3.2012., 26. lpp.


title: Lieta T-430/16: Prasība, kas celta 2016. gada 29. jūlijā – Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (“BRENT INDEX”)

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/16

         Prasība, kas celta 2016. gada 29. jūlijā – Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (“BRENT INDEX”)
   (Lieta T-430/16)
   (2016/C 371/18)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Intercontinental Exchange Holdings, Inc. (Atlanta, Džordžija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – P. Heusler, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “BRENT INDEX” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 284 947

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 2. jūnija lēmums lietā R 8/2016–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-384/05: Prasība, kas celta  2005. gada 19. oktobrī  — I.R.I.P.A. Abruzzo/Komisija

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/23

         Prasība, kas celta 2005. gada 19. oktobrī — I.R.I.P.A. Abruzzo/Komisija
   (Lieta T-384/05)
   (2005/C 330/58)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Istituto Regionale per gli Interventi Promozionali in Agricoltura [Reģionālais lauksaimniecības veicināšanas pasākumu institūts] — I.R.I.P.A. Abruzzo (Pescara, Itālija) (pārstāvji — Gianluca Belotti, Nicola Pisani un Emanuele Dell'Elce, avvocati)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 9. augusta vēstulē izteikto lēmumu, ciktāl vajadzīgs, ar Komisijas 2005. gada 12. augusta vēstulē izteikto lēmumu atzīstot, ka Komisijai ir jāpiešķir prasītājam minēta subsīdija, jo tas atbilst visiem citiem piešķiršanas kritērijiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī prasība ir celta pret Eiropas Kopienu Komisijas 2005. gada 9. augusta lēmumu, ko prasītājs saņēma 2005. gada 12. augustā, ar ko prasītājam tika paziņots, ka tā lūgusi piešķirt finansiālo palīdzību atbilstoši Regulai (EK) Nr. 814/2000 no apropriācijām 2005. gada budžetā netika apmierināts prasītāja naudas līdzekļu trūkuma dēļ.
   Pretēji Komisijas izvirzītajam pamatojumam tās atteikumā piešķirt prasītājam finansējumu, prasītājs apgalvo, ka viņa un viņa projekta partneru maksātspēja pārsniedza tās, kas tika pieprasītas piedāvājumā, pat, ja likviditātes kritērijs, ko noteikusi Komisija, tiek interpretēts sašaurināti.
   Turklāt prasītājs apgalvo, ka tā likviditātes kritērijs — kā to interpretējusi Komisija — ir acīmredzami neloģisks un nesamērīgs ar paredzētajiem mērķiem un līdz ar to tas mākslīgi ierobežo iespējamo kandidātu skaitu. Šajā sakarā prasītājs apgalvo, ka finansiālo iespēju nosacījums bija pilnībā izpildīts, jo tā likviditāte ievērojami pārsniedza 100 % no kopējā subsīdiju summas (EUR 263 895,50), uz ko tas pieteicās, un, ka visu trīs finanšu gadu laikā, par kuriem bilance un gada pārskati tika apstiprināti un noslēgti, prasītāja un tā partneru likviditāte skaidri pārsniedza šo skaitli.


title: Lieta T-642/14: Prasība, kas celta 2014. gada 29. augustā – JP Divver Holding Company/ITSB (“EQUIPMENT FOR LIFE”)

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/29

         Prasība, kas celta 2014. gada 29. augustā – JP Divver Holding Company/ITSB (“EQUIPMENT FOR LIFE”)
   (Lieta T-642/14)
   (2014/C 431/51)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: JP Divver Holding Company Ltd (Newry, Īrija) (pārstāvji – A. Franke, E. Bertram, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, attiecībā uz preču zīmi “EQUIPMENT FOR LIFE”

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju otrās padomes 2014. gada 16. jūnija lēmums lietā R 64/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-583/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 3. septembra rīkojums – Shire Pharmaceutical Contracts/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Pediatrijā lietojamas zāles — Regula (EK) Nr. 1901/2006 — 37. pants — Tirgus ekskluzivitātes ilguma pagarināšana nepatentētām zālēm retu slimību ārstēšanai — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/23

         Vispārējās tiesas 2014. gada 3. septembra rīkojums – Shire Pharmaceutical Contracts/Komisija
   (Lieta T-583/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Pediatrijā lietojamas zāles - Regula (EK) Nr. 1901/2006 - 37. pants - Tirgus ekskluzivitātes ilguma pagarināšana nepatentētām zālēm retu slimību ārstēšanai - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
   (2014/C 431/39)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Shire Pharmaceutical Contracts Ltd (Hempšīra, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – K. Bacon, barrister, M. Utges Manley et M. Vickers, solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Sipos un V. Walsh)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, kas esot ietverts prasītājai adresētajā Eiropas Komisijas 2013. gada 2. septembra vēstulē un kas vēlāk apstiprināts ar 2013. gada 18. oktobra vēstuli, par zāļu Xagrid atbilstību atlīdzības pasākumam, kas ir paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 1901/2006 par pediatrijā lietojamām zālēm un par grozījumiem Regulā (EEK) Nr. 1768/92, Direktīvā 2001/20/EK, Direktīvā 2001/83/EK un Regulā (EK) Nr. 726/2004 (OV L 378, 1. lpp.) 37. pantā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Shire Pharmaceutical Contracts Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 377, 21.12.2013.


title: Lieta C-302/15: Tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 9. marta rīkojums (Juzgado Contencioso-Administrativo n° 1 de Tarragona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Correos y Telégrafos SA/Ayuntamiento de Vila Seca

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/15

         Tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 9. marta rīkojums (Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Tarragona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Correos y Telégrafos SA/Ayuntamiento de Vila Seca

   (Lieta C-302/15) (1)

   (2016/C 200/22)
   Tiesvedības valoda – spāņu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 294, 7.9.2015


title: Lieta T-568/17: Prasība, kas celta 2017. gada 18. augustā – Korea National Insurance Corporation/Padome un Komisija

text:
               9.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 338/19

         Prasība, kas celta 2017. gada 18. augustā – Korea National Insurance Corporation/Padome un Komisija
   (Lieta T-568/17)
   (2017/C 338/22)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Korea National Insurance Corporation (Phenjana, Korejas Tautas Demokrātiskā Republika) (pārstāvji – M. Lester un S. Midwinter, QC, T. Brentnall un A. Stevenson, Solicitors)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāja lūdz Tiesu:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 12. jūnija Īstenošanas regulu (ES) 2017/993, ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 329/2007 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Korejas Tautas Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 149, 67. lpp.), Padomes 2017. gada 12. jūnija Lēmumu (KĀDP) 2017/994, ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2016/849 par ierobežojošiem pasākumiem pret Korejas Tautas Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 149, 75. lpp.), Padomes 2017. gada 10. augusta Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2017/1459, ar ko īsteno Lēmumu (KĀDP) 2016/849 par ierobežojošiem pasākumiem pret Korejas Tautas Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 208, 38. lpp.), un Komisijas 2017. gada 10. augusta Īstenošanas regulu (ES) 2017/1457, ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 329/2007 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Korejas Tautas Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 208, 33. lpp.), ciktāl šajos aktos prasītājas vārds ir iekļauts to vienību sarakstā, kurām tiek piemēroti ierobežojoši pasākumi;

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas nav norādījušas pienācīgu vai pietiekamu pamatojumu prasītāja iekļaušanai sarakstā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas ir pieļāvušas acīmredzamu kļūdu, uzskatīdamas, ka jebkurš no kritērijiem iekļaušanai apstrīdētajos pasākumos bija izpildīts prasītājas gadījumā; šādai iekļaušanai nav faktiska pamata.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas pirms prasītājas atkārtotas iekļaušanas sarakstā nav iesniegušas prasītājai pierādījumus, ar kuriem iespējami pamatots to lēmums atkārtoti iekļaut prasītāju sarakstā vai ar kuriem pamatota ANO veiktās iekļaušanas sarakstā īstenošana Eiropas Savienībā, tādējādi pārkāpjot prasītājas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas nav izpildījušas savus pienākumus, lemjot par prasītājas iekļaušanu sarakstā pēc ANO veiktās prasītājas iekļaušanas.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas ir ļaunprātīgi izmantojušas savas pilnvaras, mēģinādamas neitralizēt un tādējādi liegt prasītājas tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību atbilstoši LESD 230. pantam saistībā ar tās iekļaušanu sarakstā un/vai tās ir pārkāpušas prasītājas tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas ir pārkāpušas datu aizsardzības tiesisko regulējumu.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas neattaisnoti vai nesamērīgi ir pārkāpušas prasītājas pamattiesības, tostarp tiesības uz īpašuma, uzņēmējdarbības un reputācijas aizsardzību.


title: Lieta T-590/11: Prasība, kas celta 2011. gada 14. novembrī — S & S Szlegiel Szlegiel i Wiśniewski /ITSB — Scotch & Soda ( “SODA” )

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/61

      Prasība, kas celta 2011. gada 14. novembrī — S & S Szlegiel Szlegiel i Wiśniewski/ITSB — Scotch & Soda (“SODA”)
      (Lieta T-590/11)
      (2012/C 25/117)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: S & S Piotr Szlegiel, Jacek Szlegiel i Robert Wiśniewski sp. j. (Gorzów Wielkopolski, Polijas Republika) (pārstāvis — R. Sikorski, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Scotch & Soda BV (Hoofddorp, Nīderlande)

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 25. augusta lēmumu lietā R 1570/2010-2;

                  —

                  pilnībā noraidīt iebildumus Nr. B1438250;

                  —

                  uzdot atbildētājam reģistrēt pieprasīto preču zīmi un

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

         Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SODA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6970875

         Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

         Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: — Kopienas vārdiskas preču zīmes “SCOTCH & SODA” reģistrācijas pieteikums Nr. 3593498 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

         Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

         Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

         Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome (i) neesot novērtējusi, ka pastāv pietiekamas preču zīmju vizuālās, fonētiskās un konceptuālās atšķirības, it īpaši ņemot vērā tās veikto preču zīmju jēdzieniskās nozīmes analīzi; ii) neesot pienācīgi aprakstījusi un analizējusi apstrīdēto apzīmējumu dominējošo elementu, un (iii) neesot pienācīgi ņēmusi vērā attiecīgo preču kategorijas vidusmēra patērētāja uzmanības pakāpi


title: Lieta T-380/12: Prasība, kas celta 2012. gada 22. augustā — Demon International /ITSB — Big Line Sas di Graziani Lorenzo ( “DEMON” )

text:
               27.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/28

      Prasība, kas celta 2012. gada 22. augustā — Demon International/ITSB — Big Line Sas di Graziani Lorenzo (“DEMON”)
      (Lieta T-380/12)
      (2012/C 331/53)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Demon International, LC (Orem, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis –T. Krüger, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Big Line Sas di Graziani Lorenzo (Thiene (VI), Itālija)

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 20. jūnija lēmumu lietā R 1845/2011-4;

                  —

                  piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un izdevumus, kas radušies procesā Apelāciju padomē lietā R 1845/2011-4.

         Pamati un galvenie argumenti

         Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “Demon”, attiecībā uz precēm, kuri ietilpst 9. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 6 375 398

         Kopienas preču zīmes īpašniece: Big Line Sas di Graziani Lorenzo

         Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

         Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: starptautiska vārdiska preču zīme “DEMON” attiecībā uz precēm, kuri ietilpst 28. klasē

         Anulēšanas nodaļas lēmums: daļēji apmierināt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

         Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

         Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta, to aplūkojot kopsakarā ar tās 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums


title: Lieta T-27/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. janvārī — AC-Treuhand /Komisija

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/45

         Prasība, kas celta 2010. gada 27. janvārī — AC-Treuhand/Komisija
   (Lieta T-27/10)
   2010/C 100/70
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AC-Treuhand AG (Cīrihe, Šveice) (pārstāvji — C. Steinle un I. Hermeneit, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 11. novembra lēmumu C(2009) 8682, galīgā redakcija, (lieta COMP/38589 — siltuma stabilizatori) daļā, kas attiecas uz prasītāju;

               —

               pakārtoti, samazināt minētā lēmuma 2. panta 17. un 38. punktā prasītājai uzlikto naudas sodu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja vēršas pret Komisijas 2009. gada 11. novembra lēmumu C(2009) 8682, galīgā redakcija, lietā COMP/38589 — siltuma stabilizatori. Apstrīdētajā lēmumā prasītājai un citiem uzņēmumiem tika uzlikti naudas sodi par EKL 81. panta un — kopš 1994. gada 1. janvāra — par EEZ līguma 53. panta pārkāpumiem. Prasītāja, pēc Komisijas uzskata, esot bijusi vairāku vienošanos un/vai saskaņotu darbību alvas stabilizatoru jomā un ESBO/Ester jomā EEZ dalībniece, kurās tika noteiktas cenas, sadalīts tirgus, piešķirtas piegādes kvotas, sadalīti un piešķirti klienti, kā arī notika apmaiņa ar slepenu komercinformāciju, it īpaši par klientiem, ražošanu un piegādēm.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza deviņus prasības pamatus.
   Prasītāja, pirmkārt, apgalvo, ka Komisija esot nepamatoti pieņēmusi, ka aizliegtas vienošanās attiecībā uz alvas stabilizatoriem ir pastāvējušas līdz 2000. gada 21. martam un attiecībā uz ESBO/Ester — līdz 2000. gada 26. septembrim. Šajā sakarā tā apgalvo, ka aizliegtā vienošanās esot izbeigta jau 1999. gada vidū.
   Kā otro prasības pamatu prasītāja norāda, ka Komisijas tiesības uzlikt naudas sodu ir noilgušas. Tā apgalvo, ka 1999. gada vidū ir iestājies absolūtais noilguma termiņš 10 gadi. Turklāt noilguma termiņš nav ticis pārtraukts tiesvedības apvienotajās lietās T-125/03 un T-253/03 Akzo Nobel Chemicals un Akcros Chemicals/Komisija laikā.
   Treškārt, tiek apgalvots EKL 81. panta un tiesiskuma principa pārkāpums, jo prasītāja kā konsultāciju uzņēmums nevar tikt sodīta atbilstoši EKL 81. pantam. Par minēto prasītāja apgalvo, ka [panta] teksts neattiecas uz tās rīcību un ka katrā ziņā tāda interpretācija nodarījuma izdarīšanas laikā nebija paredzama.
   Pakārtoti, ceturtajā, piektajā un sestajā prasības pamatā prasītāja norāda uz Komisijas kļūdu, nosakot naudas sodu. Konkrētāk, tiek apgalvots, ka prasītājai esot drīkstēts uzlikt tikai simbolisku naudas sodu, jo interpretācija, ka EKL 81. pants attiecas arī uz konsultāciju uzņēmumiem, nodarījuma izdarīšanas laikā neesot bijusi paredzama. Tālāk esot arī pārkāptas Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai (1), jo naudas sodu nedrīkstēja noteikt pēc vienotas likmes, bet gan esot bijis jāaprēķina, pamatojoties uz honorāru, ko prasītāja ir saņēmusi par sniegtajiem pakalpojumiem. Turklāt, tā kā ir izdarīts tikai viens pārkāpums, Komisija esot pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2) 23. panta 2. punkta otrajā teikumā noteikto desmit procentu robežu. Prasītāja šajā sakarā apgalvo arī, ka uzliktais naudas sods apdraudot tās eksistenci un neesot savienojams ar šīs maksimālās robežas jēgu un mērķi.
   Pēdējos trīs prasības pamatos prasītāja apgalvo procesuālu kļūdu. Tiek apgalvots atbilstoša procedūras ilguma principa pārkāpums (septītais prasības pamats), nokavēta prasītājas informēšana par pret to notiekošo izmeklēšanas procedūru (astotais prasības pamats) un tas, ka apstrīdētais lēmumus neesot likumīgi paziņots prasītājai (devītais prasības pamats).

      (1)  Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV 2006, C 210, 2. lpp.).

      (2)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā, (OV L 1, 1. lpp.).


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī OV C 313, 6.12.2008 .

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/1

         (2008/C 327/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 313, 6.12.2008.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 301, 22.11.2008.

      OV C 285, 8.11.2008.

      OV C 272, 25.10.2008.

      OV C 260, 11.10.2008.

      OV C 247, 27.9.2008.

      OV C 236, 13.9.2008.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Pirmās Instances Tiesas Spriedums 2005. gada 7. jūnijā lietā T-303/03 Lidl Stiftung pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Vārdiskas preču zīmes “Salvita” reģistrācijas pieteikums — Valsts agrāka vārdiska preču zīme “SOLEVITA” — Valsts agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums — Iebilduma noraidīšana)

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/25

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 7. jūnijā
   lietā T-303/03 Lidl Stiftung pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Vārdiskas preču zīmes “Salvita” reģistrācijas pieteikums - Valsts agrāka vārdiska preču zīme “SOLEVITA” - Valsts agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums - Iebilduma noraidīšana)
   (2005/C 193/41)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā T-303/03 Lidl Stiftung & Co. KG, Nekarsulma [Neckarsulm] (Vācija), ko pārstāv P. Gross [P. Groß], advokāts, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji — U. Pflēgars [U. Pfleghar] un G. Šneiders [G. Schneider]), otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā — REWE-ZENTRAL AG, Ķelne (Vācija), ko sākotnēji pārstāvēja M. Kinkeldijs [M. Kinkeldey], pēc tam — M. Kinkeldijs un Č. Šmits [C. Schmitt], avocats, par prasību par ITSB Apelāciju pirmās palātas 2003. gada 30. jūnija lēmumu (lieta R 408/2002-1) attiecībā uz valsts preču zīmes “SOLEVITA” īpašnieka iebildumiem pret Kopienas vārdiskas preču zīmes “Salvita” reģistrāciju, Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs M. Vilars [M. Vilaras], tiesneši F. Deuss [F. Dehousse] un D. Švābi [D. Šváby], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 7. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 275, 15.11.2003.


title: Lieta T-244/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 7. oktobra spriedums — Accenture Global Services /ITSB — Silver Creek Properties ( acsensa ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes acsensa reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes ACCENTURE un accenture — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 40/94 73. pants (tagad — Regulas Nr. 207/2009 75. pants))

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/30

         Vispārējās tiesas 2010. gada 7. oktobra spriedums — Accenture Global Services/ITSB — Silver Creek Properties (“acsensa”)
   (Lieta T-244/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “acsensa” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “ACCENTURE” un “accenture” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 40/94 73. pants (tagad — Regulas Nr. 207/2009 75. pants))
   2010/C 317/55
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Accenture Global Services GmbH (Schaffhausen, Šveice) (pārstāvis — R. Niebel, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — O. Mondéjar Ortuño)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Silver Creek Properties SA (Panama, Panama)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 20. marta lēmumu lietā R 802/2008-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Accenture Global Services GmbH un Silver Creek Properties SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Accenture Global Services GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 193, 15.08.2009.


title: Lieta T-744/15: Prasība, kas celta 2015. gada 21. decembrī – Puro/ITSB (“smartline”)

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/23

         Prasība, kas celta 2015. gada 21. decembrī – Puro/ITSB (“smartline”)
   (Lieta T-744/15)
   (2016/C 078/34)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Puro Italian Style SpA (Puro SpA) (Modena, Itālija) (pārstāvis – F. Terrano, avvocato)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “smartline” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 574 802

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 7. oktobra lēmums lietā R 2258/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta kļūdaina piemērošana.


title: Lieta T-600/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 28. janvāra spriedums — Schuhhaus Dielmann /ITSB — Carrera ( “Carrera panamericana” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Starptautiska reģistrācija “Carrera panamericana” , ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “CARRERA” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants)

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/17

      Vispārējās tiesas 2014. gada 28. janvāra spriedums — Schuhhaus Dielmann/ITSB — Carrera (“Carrera panamericana”)
      (Lieta T-600/11) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija “Carrera panamericana”, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “CARRERA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. pants)
      (2014/C 71/29)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG (Darmštate, Vācija) (pārstāvis –W. Göpfert, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Bullock)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Carrera SpA (Caldiero, Itālija)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 15. septembra lēmumu lietā R 1989/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Carrera SpA un Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 32, 4.2.2012.


title: Apvienotās lietas no C-410/08 līdz C-412/08: Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 17. decembra spriedums (Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Swiss Caps AG/Hauptzollamt Singen (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Pozīcijas 1515, 1517, 2106 un 3004 — Želatīna kapsulas — Zivju, kviešu asnu un sējas melnsēklītes eļļa — Jēdziens iepakojums )

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/9

         Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 17. decembra spriedums (Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Swiss Caps AG/Hauptzollamt Singen
   (Apvienotās lietas no C-410/08 līdz C-412/08) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Pozīcijas 1515, 1517, 2106 un 3004 - Želatīna kapsulas - Zivju, kviešu asnu un sējas melnsēklītes eļļa - Jēdziens “iepakojums”)
   2010/C 51/14
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Baden-Württemberg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Swiss Caps AG

      Atbildētājs: Hauptzollamt Singen

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) — Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.) I pielikuma interpretācija — Pozīcija 1517 (Margarīns; pārtikas maisījumi vai preparāti no dzīvnieku vai augu taukiem vai eļļām, vai dažādu šīs nodaļas tauku vai eļļu frakcijām, izņemot pārtikas taukus vai eļļas vai to frakcijas, kas iekļautas pozīcijā 1516) un 2106 (Pārtikas izstrādājumi, kas citur nav minēti) — I pielikuma pirmās iedaļas A. punkta 5. apakšpunkta b) daļa — Zivju eļļas ar E vitamīna piedevu kapsulās, kuru sastāvā ir želatīns, glicerīns un ūdens, preparāta tarifu klasifikācija — Iepakojuma jēdziens

      Rezolutīvā daļa:

   Kombinētās nomenklatūras, kas iekļauta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, ko groza Komisijas 2000. gada 13. oktobra Regula (EK) Nr. 2388/2000, ir jāinterpretē tādējādi, ka:

               —

               uz pārtikas izstrādājumiem, kas tiek pasniegti mīksta želatīna kapsulās, kurās ir 600 mg auksti spriestas koncentrētas zivju eļļas un 22,8 mg koncentrēta E vitamīna, un katras kapsulas apvalks sastāv no 212,8 mg želatīna, 77,7 mg glicerola un 159,6 mg attīrīta ūdens, un kuriem ir pārtikas piedevas funkcijas;

               —

               uz pārtikas izstrādājumiem, kas tiek pasniegti mīkstā želatīna kapsulās, kurās ir 580 mg kviešu dīgstu eļļas, un tās apvalka sastāvā savukārt ir no 250 mg cietes granulu, un kuriem ir pārtikas piedevas funkcijas;

               —

               uz pārtikas izstrādājumiem, kas tiek pasniegti mīkstā želatīna kapsulās, kurās ir 500 mg auksti spiestas sējas melnsēklītes eļļas, 38,7 mg sojas eļļas, 18,8 mg E vitamīna, 16 mg augsta tauku satura sviesta, 10 mg lecitīna, 8,2 mg vaska, 8 mg kalcija pantotenāta, 0,2 mg folijskābes un 0,11 mg biotīna, un tās apvalkā ir 313,97 mg želatīna masas (47,3 % želatīna, 17,2 % glicerīna, 35,5 % ūdens), 4,3 mg pastas, kuras sastāvā ir 50 % titāna dioksīda un 50 % glicerīna, kā arī no 1,73 mg pastas, kuras sastāvā ir 25 % hinolīna dzeltenā un 75 % glicerīna, un kuriem ir pārtikas piedevas funkcijas,

         attiecas minētās kombinētās nomenklatūras pozīcija 2106.

      (1)  OV C 313, 06.12.2008.

      OV C 327, 20.12.2008.


title: Lieta T-355/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 17. jūnija spriedumu lietā F-97/07 De Fays /Komisija 2008. gada 26. augustā iesniedzis Chantal De Fays

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/48

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 17. jūnija spriedumu lietā F-97/07 De Fays/Komisija 2008. gada 26. augustā iesniedzis Chantal De Fays

   (Lieta T-355/08 P)
   (2008/C 285/87)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Chantal De Fays, Bereldange (Luksemburga) (pārstāvis — F. Moyse, avocat)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atzīt šo apelācijas sūdzību par pieņemamu;

               —

               atcelt Apstrīdēto lēmumu;

               —

               apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzēja Civildienesta tiesā iesniegtos prasījumus par atcelšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo apelācijas sūdzību apelācijas sūdzības iesniedzējs lūdz atcelt Civildienesta tiesas (turpmāk tekstā — “CDT”) 2008. gada 17. jūnija spriedumu lietā F-97/07, ar kuru CDT noraidīja tā prasību, kas tika celta par iecēlējinstitūcijas 2006. gada 21. novembra lēmumu, ar kuru tika piemērots Civildienesta noteikumu 60. pants.
   Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza divus tiesību pamatus:
   Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka CDT pieļāva tiesību kļūdu, definējot laika periodu, uz kuru attiecās 2006. gada 21. novembra lēmums, ar kuru iestāde, pirmkārt, konstatēja apelācijas sūdzības iesniedzēja neatļautu prombūtni kopš 2006. gada 19. oktobra, un otrkārt, nolēma neizmaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējam atalgojumu par visu to laika periodu, uz kuru neattiecās ikgadējais atvaļinājums. Faktiski apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka CDT uzskatīja, ka Apstrīdētais lēmums attiecās uz laika periodu tikai no 2006. gada 19. oktobra līdz 2006. gada 13. decembrim, proti, līdz brīdim, kad iestāde saņēma ārsta apliecinājumu, kas attaisnoja apelācijas sūdzības iesniedzēja prombūtni, kaut arī patiesībā šī lēmuma ietekme ir jūtama vēl šodien. Šī tiesību kļūda tika pielaista faktu, kuru nepareizība, pēc apelācijas sūdzības iesniedzēja domām, izrietēja no lietas materiāliem, kļūdaina juridiskā vērtējuma rezultātā.
   Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, CDT, pamatojot lēmumu apturēt atalgojuma, kas pienācās apelācijas sūdzības iesniedzējam, izmaksu ar netieši izteiktu lēmumu, pieļāva tiesību kļūdu, jo tādējādi tika pārkāpta Civildienesta noteikumu 25. panta otrā daļa, 59. panta pirmais punkts un 60. pants, kā arī Komisijas iekšējie noteikumi par iecēlējinstitūcijai piešķirto pilnvaru un tiesību uz aizstāvību izmantošanu.


title: Lieta C-103/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 4. martā iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) — Snezhana Somova/Glaven direktor na Stolichno upravlenie “Sotsialno osiguryavane ”

text:
               4.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 4. martā iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) — Snezhana Somova/Glaven direktor na Stolichno upravlenie“Sotsialno osiguryavane”
   (Lieta C-103/13)
   2013/C 129/18
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen sad Sofia-grad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Snezhana Somova

      Atbildētājs: Glaven direktor na Stolichno upravlenie “Sotsialno osiguryavane”

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai, ņemot vēra pamatlietas apstākļus, LESD 48. panta 1. punkts un LESD 49. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauta tāda dalībvalsts tiesību norma kā pamatlietā aplūkojamā Kodeks na sotsialno osiguryavane (Sociālās apdrošināšanas kodekss) 94. panta 1. punktā ietvertā norma, ar kuru kā pamats vecuma pensijas piešķiršanai dalībvalsts pilsonim, kurš pensijas pieteikšanas brīdī kā pašnodarbināta personā ir nodarbināts citā dalībvalstī un ietilpst Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (1), piemērošanas jomā, ir paredzēta prasība izbeigt apdrošināšanu?

               2)

               Vai Regulas Nr. 1408/71 94. panta 2. punkts, skatot to kopsakarā ar LESD 48. panta 1. punkta a) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts izņēmums no apdrošināšanas laikposmu saskaitīšanas kārtības attiecībā uz apdrošināšanas laikposmiem, kas citā dalībvalstī ir tikuši pabeigti pirms regulas piemērošanas dalībvalstī, kurā ir ticis iesniegs pensijas saņemšanas pieteikums, ar minēto noteikumu piešķirot apdrošinātai personai tiesības izvēlēties, vai viņš uzrāda šos apdrošināšanas laikposmus saskaitīšanai, un izvērtēt saskaitīšanas nepieciešamību, ja laikposms, kas ir ticis pabeigts vienīgi atbilstoši tās dalībvalsts tiesībām, kurā ir iesniegts pieteikums, nav pietiekams, lai iegūtu tiesības uz pensiju, un pietiekams laikposms var tikt iegūts tikai ar apdrošināšanas maksājumu samaksu?
               Vai šajos apstākļos ar LESD 48. panta 1. punkta a) apakšpunktu tiek pieļauts, ka atteikumam piemērot Regulas Nr. 1408/71 46. panta 2. punktu attiecībā uz apdrošināšanas laikposmu saskaitīšanu pēc Regulas Nr. 1408/71 piemērošanas uzsākšanas ir piemērojama apdrošinātas personas rīcības brīvība, kas izpaužas tādējādi, ka šī persona savā pensijas saņemšanas pieteikumā nenorāda citā dalībvalstī pabeigtus apdrošināšanas laikposmus?

               3)

               Vai Regulas Nr. 1408/71 12. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauta tāda apdrošināšanas laikposmu, kuri izriet no apdrošināšanas maksājumu samaksas, atzīšana, kāda Bulgārijas tiesībās ir paredzēta Kodeks na sotsialno osiguryavane (Sociālās apdrošināšanas kodekss) [pārejas un noslēguma noteikumu] 9. panta 3. punktā, ja, kā tas ir pamatlietas apstākļos, šādi atzītie apdrošināšanas laikposmi pārklājas ar atbilstoši citas dalībvalsts tiesībām pabeigtiem apdrošināšanas laikposmiem?

               4)

               Vai Regulas Nr. 1408/71 12. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts, ka dalībvalsts pārtrauc maksājumu veikšanu un prasa atmaksāt visus maksājumus, kas šīs dalībvalsts pilsonim ir tikuši veikti saskaņā ar atbilstoši valsts tiesībām piešķirtu vecuma pensiju, ja regulā paredzētie nosacījumi ir pastāvējuši tikai pensijas piešķiršanas brīdī un, pamatojoties tikai uz no valsts tiesībām izrietošiem apsvērumiem, saskaņā ar kuriem pensijas piešķiršanas brīdī attiecīgās personas apdrošināšana citā dalībvalstī nav bijusi izbeigta, atbilstoši valsts tiesībām, ņemot vērā apdrošināšanas maksājumu samaksu, ir ticis atzīts apdrošināšanas laikposms, neņemot vēra apdrošināšanas laikposmus, kas līdz pensijas piešķiršanas brīdim ir tikuši pabeigti citā dalībvalstī, un neizsakot apsvērumus, vai pensija būtu bijis jānosaka citā apmērā?
               Ja pensijas atmaksas prasījums ir pieļaujams, vai no Savienības tiesību līdzvērtīguma un efektivitātes principiem izriet, ka ir jāatlīdzina arī procenti, lai gan atbilstoši starptautisko tiesību līgumam piešķirtas pensijas atmaksas gadījumā dalībvalsts iekšējās tiesībās nav paredzēti procentu maksājumi?

      (1)  OV L 149, 2. lpp.


title: Lieta T-587/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 14. marta spriedums — Fresh Del Monte Produce /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Banānu tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Informācijas apmaiņas sistēma — Saskaņotu darbību ar pret konkurenci vērstu mērķi jēdziens — Cēloņsakarība starp saskaņošanu un uzņēmumu rīcību tirgū — Vienots pārkāpums — Atzīšana par vainojamu pārkāpumā — Tiesības uz aizstāvību — Naudas sodi — Pārkāpuma smagums — Sadarbība — Atbildību mīkstinoši apstākļi)

text:
               27.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 123/15

         Vispārējās tiesas 2013. gada 14. marta spriedums — Fresh Del Monte Produce/Komisija
   (Lieta T-587/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Banānu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Informācijas apmaiņas sistēma - Saskaņotu darbību ar pret konkurenci vērstu mērķi jēdziens - Cēloņsakarība starp saskaņošanu un uzņēmumu rīcību tirgū - Vienots pārkāpums - Atzīšana par vainojamu pārkāpumā - Tiesības uz aizstāvību - Naudas sodi - Pārkāpuma smagums - Sadarbība - Atbildību mīkstinoši apstākļi)
   2013/C 123/24
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fresh Del Monte Produce, Inc. (George Town, Îles Caïmans, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — sākotnēji B. Meyring, advokāts, un E. Verghese, solicitor, vēlāk B. Meyring)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji M. Kellerbauer, A. Biolan un X. Lewis, vēlāk Kellerbauer, Biolan, un P. Van Nuffel)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji — A. Rinne, advokāts, C. Humpe un S. Kon, solicitors, un C. Vajda, QC)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 15. oktobra Lēmumu C(2008) 5955 par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu (Lieta COMP/39.188 — Banāni) un, pakārtoti, prasība samazināt naudas soda apmēru.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atbilstoši Komisijas 2008. gada 15. oktobra Lēmuma C(2008) 5955 par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu (Lieta COMP/39.188 — Banāni) 2. panta c) punktam uzliktā naudas soda apmērs tiek noteikts 8,82 miljonu EUR apmērā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Fresh Del Monte Produce, Inc. pati sedz savus, arī atlīdzina trīs ceturtdaļas no Komisijas tiesāšanās izdevumiem. Vienu ceturtdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem Komisija sedz pati;

               4)

               Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 44, 21.2.2009.


title: Lieta T-101/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 5. jūnija rīkojums — Martinez Mongay /Komisija

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/35

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 5. jūnija rīkojums — Martinez Mongay/Komisija
   (Lieta T-101/04) (1)

   (2008/C 197/63)

      Tiesvedības valoda — franču

   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 106, 30.4.2004.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2005. gada 10. martā lietā T-269/00 Baglioni Hotels S.p.A un Sagar Srl pret Eiropas Kopienu Komisiju (Valsts atbalsts — Komisijas lēmums, ar kuru atbalstu shēmas tika atzītas par nesaderīgām ar kopējo tirgu un tika uzlikts pienākums atgūt nesaderīgos atbalstus — Valsts atgūšanas procedūras izslēgšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Juridiski pamatotas intereses trūkums — Nepieņemamība)

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/19

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2005. gada 10. martā
   lietā T-269/00 Baglioni Hotels S.p.A un Sagar Srl pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Valsts atbalsts - Komisijas lēmums, ar kuru atbalstu shēmas tika atzītas par nesaderīgām ar kopējo tirgu un tika uzlikts pienākums atgūt nesaderīgos atbalstus - Valsts atgūšanas procedūras izslēgšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Juridiski pamatotas intereses trūkums - Nepieņemamība)
   (2005/C 155/37)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā T-269/00 Baglioni Hotels S.p.A un Sagar Srl, Venēcija (Itālija), ko pārstāv A. Vjanello [A. Vianello], M. Merola [M. Merola] un M. Papalardo [M. Pappalardo], advokāti, kas norādīja adresi Luksemburgā, ko atbalsta Itālijas Respublika, ko pārstāv U. Leanca [U. Leanza], pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko pārstāv V. Di Buči [V. Di Bucci], pārstāvis, kam palīdz A. Dal Ferro [A. Dal Ferro], advokāts, kas norādīja adresi Luksemburgā, par prasību atcelt Komisijas 1999. gada 25. novembra Lēmumu 2000/394/EK par atbalsta pasākumiem, kas paredzēti likumos Nr. 30/1997 un Nr. 206/1995 attiecībā uz uzņēmumiem Venēcijā un Čiogijā [Chioggia], atbrīvojot no sociālajiem maksājumiem (OV 2000, L 150, 50. lpp.), Pirmās instances tiesa (otrā palāta paplašinātā sastāvā) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Pirungs [J. Pirrung], tiesneši A. V. H. Meijs [A. W. H. Meij], N. Dž. Forvuds [N. J. Forwood], I. Pelikānova [I. Pelikánová], S. Papasavs [S. Papasavvas], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 10. martā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               daļēji noraidīt prasību kā nepieņemamu, ciktāl to cēla Baglioni Hotels SpA;

               2)

                  Baglioni Hotels SpA atlīdzina savus tiesāšanās izdevumus pati;

               3)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas tai līdz šim ir radušies sakarā ar prasību, ko cēla Baglioni Hotels SpA;

               4)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas tai līdz šim ir radušies sakarā ar prasību, ko cēla Baglioni Hotels SpA;

               5)

               lēmuma pieņemšana par pārējiem tiesāšanās izdevumiem tiek atlikta.

      (1)  OV C 355, 09.12.2000.


title: Lieta C-18/09: Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 4. februāra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Regula (EEK) Nr. 4055/86 — 1. pants — Jūras pārvadājumi — Vispārējām interesēm kalpojošas ostas — Ostas nodevas — Atbrīvojumi un atlaides)

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/5

         Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 4. februāra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-18/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Regula (EEK) Nr. 4055/86 - 1. pants - Jūras pārvadājumi - Vispārējām interesēm kalpojošas ostas - Ostas nodevas - Atbrīvojumi un atlaides)
   2010/C 80/08
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — K. Simonsson un L. Lozano Palacios)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāve — B. Plaza Cruz)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1986. gada 22. decembra Regulas (EEK) Nr. 4055/86, ar ko brīvas pakalpojumu sniegšanas principu piemēro jūras pārvadājumiem starp dalībvalstīm un starp dalībvalstīm un trešām valstīm (OV L 378, 1. lpp.), 1. panta pārkāpums — Vispārējām interesēm kalpojošas ostas — Ostas nodevu atlaides un atbrīvojumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atstājot spēkā 2003. gada 26. novembra Likuma Nr. 48/2003 par vispārējām interesēm kalpojošo ostu finansēšanas un pakalpojumu sniegšanas kārtību 24. panta 5. punktu un 27. panta 1., 2. un 4. punktu, kuros paredzēta ostas nodevu atlaižu un atbrīvojumu sistēma, Spānijas Karaliste nav izpildījusi Padomes 1986. gada 22. decembra Regulas (EEK) Nr. 4055/86, ar ko brīvas pakalpojumu sniegšanas principu piemēro jūras pārvadājumiem starp dalībvalstīm un starp dalībvalstīm un trešām valstīm, 1. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: Lieta F-2/07: Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2010. gada 15. aprīļa rīkojums — Matos Martins /Komisija (Civildienests — Līgumdarbinieki — Aicinājums izrādīt interesi — Atlases procedūra — Iepriekšējās atlases testi — Piekļuve dokumentiem)

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/52

         Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2010. gada 15. aprīļa rīkojums — Matos Martins/Komisija
   (Lieta F-2/07) (1)

   (Civildienests - Līgumdarbinieki - Aicinājums izrādīt interesi - Atlases procedūra - Iepriekšējās atlases testi - Piekļuve dokumentiem)
   2010/C 148/91
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: José Carlos Matos Martins (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — M.-A. Lucas, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un G. Berscheid)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, EPSO2006. gada 27. februāra lēmumu, kurā noteikti līgumdarbinieku iepriekšējas atlases testu rezultāti (ES 25), otrkārt, lēmumu nereģistrēt prasītāju šo testu sekmīgi nokārtojušo personu datu bāzē un, treškārt, turpmākās atlases darbības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Matos Martins sedz savus tiesāšanās izdevumus, izņemot uzturēšanās un ceļojuma izdevumus, kas radušies tādēļ, ka 2009. gada 30. martā, 1. aprīlī un 21. jūlijā viņa advokāts iepazinās ar dokumentiem Pirmās instances tiesas kancelejas telpās;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina iepriekš 2) punktā norādītos Matos Martins tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 56, 10.03.2007., 43. lpp.


title: Lieta C-483/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 29. oktobrī iesniedza Grondwettelijk Hof (Beļģija) — Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV u.c.

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 29. oktobrī iesniedza Grondwettelijk Hof (Beļģija) — Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV u.c.
   (Lieta C-483/12)
   2013/C 26/42
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Grondwettelijk Hof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Pelckmans Turnhout NV

      Atbildētājas: Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV, Walter Van Gastel Schoten NV

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Līguma par Eiropas Savienību 6. panta 3. punktā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. un 21. pantā, aplūkojot kopsakarā ar šīs hartas 15. un 16. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 34.–36., 56. un 57. pantu, nostiprinātais vienlīdzības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds regulējums kā tas, kas ir paredzēts 2006. gada 10. novembra Likuma par tirdzniecībā, amatniecībā un pakalpojumu sniegšanā piemērojamiem darba laikiem 8., 9., 16. un 17. pantā, jo tajos paredzētais pienākums ievērot iknedēļas slēgšanas dienu:

               i)

               netiek piemērots nedz tirgotājiem, kas darbojas dzelzceļa stacijās vai sabiedriskā transporta uzņēmumu atrašanās vietās, nedz pārdošanai, kas tiek veikta lidostās un ostu teritorijās, kuras tiek izmantotas starptautiskajai ceļotāju satiksmei, nedz arī pārošanai degvielas uzpildes stacijās vai tirdzniecības vietās, kuras atrodas automaģistrāļu teritorijā, bet tiek piemērots tirgotājiem, kas darbojas citās vietās;

               ii)

               netiek piemērots nedz tirgotājiem, kas pārdod tādas preces kā avīzes, žurnālus, tabaku un smēķēšanas piederumus, telefona kartes un Valsts loterijas preces, audiovizuālu darbu un videospēļu nesējus un saldējumu porcijās, bet tiek piemērots tirgotājiem, kas piedāvā citas preces;

               iii)

               ir piemērojams mazumtirdzniecībai, tas ir, uzņēmumiem, kas veic pārdošanu patērētājiem, bet netiek piemērojams cita veida tirgotājiem;

               iv)

               vismaz attiecībā uz tirgotājiem, kas savu darbību veic, izmantojot fizisku pārdošanas punktu ar tiešu kontaktu ar patērētāju, rada ievērojami lielāku ierobežojumu nekā tirgotājiem, kuri kas savu darbību veic, izmantojot interneta veikalu vai attiecīgi citas pārdošanas no attāluma formas?


title: Labojums Oficiālajā Vēstnesī publicētajā paziņojumā lietā T-86/17 (OV C 104, 3.4.2017.)

text:
               17.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 231/55

         Labojums Oficiālajā Vēstnesī publicētajā paziņojumā lietā T-86/17
   (
         “Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” C 104, 2017. gada 3. aprīlis
      )
   (2017/C 231/73)
   Paziņojumu lietā T-86/17 Le Pen/Parlaments lasīt šādi:

      Prasība, kas celta 2017. gada 10. februārī – Le Pen/Parlaments
      (Lieta T-86/17)
      (2017/C 104/85)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Marion Le Pen (Saint-Cloud, Francija) (pārstāvji – M. Ceccaldi un J.-P. Le Moigne, avocats)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt 2016. gada 5. decembrī datēto Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretāra lēmumu, kas ir pieņemts, piemērojot Eiropas Parlamenta Prezidija 2008. gada 19. maija un 9. jūlija Lēmumu 2009/C 159/01 “par Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumiem” ar grozījumiem, ar kuru ir konstatēts pret prasītāju pastāvošs prasījums EUR 298 497,87 apmērā par nepamatoti izmaksātajām summām saistībā ar deputātu parlamentāro palīdzību, ar kuru ir norādīts pamatojums tā piedziņai un atbildīgajam kredītrīkotājam sadarbībā ar iestādes grāmatvedi ir uzticēts veikt tā piedziņu, piemērojot Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu 68. pantu un Finanšu regulas (turpmāk tekstā – “FR”) 66., 78., 79. un 80. pantu;

                  —

                  atcelt 2016. gada 6. decembrī datēto paziņojumu par parādu Nr. 2016-1560, ar kuru prasītāja tika informēta, ka pret viņu ir konstatēts prasījums EUR 298 497,87 apmērā atbilstoši Ģenerālsekretāra 2016. gada 5. decembra lēmumam, un apturēt nepamatoti izmaksāto summu saistībā ar deputātu parlamentāro palīdzību atgūšanu un Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu 68. panta un FR 66., 78., 79. un 80. pantu piemērošanu;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam, atmaksājot atlīdzināmos tiesāšanās izdevumus, samaksāt M. Le Pen naudas summu EUR 50 000 apmērā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza 12 pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka akta autoram nav atbilstošās kompetences. Prasītāja uzskata, ka Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretāra 2016. gada 5. decembra lēmums (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”) ir Eiropas Parlamenta Prezidija kompetencē un, ka lēmuma parakstītājs nav pierādījis nekādu deleģējumu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajam lēmumam nav norādīts pamatojums, lai gan šī prasība ir noteikta Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauti būtiski procedūras noteikumu pārkāpumi, jo apstrīdētais lēmums attiecoties uz Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (turpmāk tekstā – “OLAF”) uzsāktās un 2016. gada 26. jūlijā pabeigtās izmeklēšanas ziņojumu, kas prasītājai neesot ticis paziņots. Prasītāja līdz ar to neesot tikusi uzklausīta un neesot varējusi efektīvi paust savus aizstāvības pamatus, jo Ģenerālsekretārs esot atteicies viņai nosūtīt dokumentus, uz kuriem ir balstīts apstrīdētais lēmums.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretārs nav personīgi veicis lietas materiālu izskatīšanu. Kā norāda prasītāja, pēdējais minētais esot vienīgi pārņēmis OLAF ziņojumu un vispār neesot personīgi veicis prasītājas situācijas izskatīšanu.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav faktu, kas pamatotu apstrīdēto lēmumu, kā arī ar to saistīto paziņojumu par parādu (turpmāk tekstā – “apstrīdētie akti”), jo konstatētie fakti esot nepareizi.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir ticis pārnests pierādīšanas pienākums. Šajā ziņā prasītāja uzskata, ka nevis viņai ir jāsniedz pierādījumi par viņas parlamenta deputāta palīdzes darbu, bet gluži otrādi – kompetentajām iestādēm esot jāpierāda pretējais.

                  7.

                  Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots samērīguma princips, jo summa, ko tiek likts maksāt prasītājai, nav pamatota ne attiecībā uz detaļām, ne aprēķina metodi, un ir balstīta uz pieņēmumu, ka parlamenta deputātes asistente vispār neesot prasītājas labā strādājusi.

                  8.

                  Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ir notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana, jo apstrīdētie akti esot tikuši pieņemti ar mērķi atņemt prasītājai, Eiropas Parlamenta deputātei, līdzekļus viņas mandāta īstenošanai.

                  9.

                  Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka ir noteikusi procedūras nepareiza izmantošana. Prasītāja uzskata, ka Ģenerālsekretārs, lai izvairītos no pienākuma nodot viņas rīcībā OLAF ziņojumu, pieprasījumu nosūtīt šo ziņojumu esot prettiesiski nodevis tālāk OLAF, kas tā paziņošanu neesot veicis.

                  10.

                  Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka ir piemērota diskriminējoša attieksme un ir konstatējams fumus persecutionis, jo šīs tiesvedības kontekstuālā situācija esot vērsta tikai un vienīgi pret prasītāju un viņas partiju.

                  11.

                  Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts deputāta neatkarības aizskārums un ir norādīts uz saistošu uzdevumu izpildes pienākuma neesamības sekām. Apstrīdēto aktu mērķis neapšaubāmi ir prasītājas Parlamenta deputāta mandāta īstenošanas ierobežošana, atņemot viņai finanšu līdzekļus, kas ir vajadzīgi viņas uzdevuma veikšanai. Parlamenta deputāte turklāt nedrīkstot saņemt norādījumus no Ģenerālsekretāra par to, kā viņai būtu jāīsteno savs mandāts, apvienojumā ar draudiem par finanšu sankcijām.

                  12.

                  Ar divpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka OLAF nav neatkarīgs, jo šī struktūra nesniedzot nekādas objektivitātes un godīguma garantijas un ir pakļauta Eiropas Komisijai.


title: Lieta T-378/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 29. septembra spriedums — CNH Global NV /ITSB (grafiska preču zīme, kas attēlo traktoru sarkanā, melnā un pelēkā krāsā) (Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes, ko veido sarkanas, melnas un pelēkas krāsas kombinācija, kas izvietota uz traktora ārējām virsmām, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 3. punkts (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts))

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/26

         Vispārējās tiesas 2010. gada 29. septembra spriedums — CNH Global NV/ITSB (grafiska preču zīme, kas attēlo traktoru sarkanā, melnā un pelēkā krāsā)
   (Lieta T-378/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas preču zīmes, ko veido sarkanas, melnas un pelēkas krāsas kombinācija, kas izvietota uz traktora ārējām virsmām, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 3. punkts (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts))
   2010/C 317/45
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CNH Global NV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji — M. Edenborough, barrister, un R. Harrison, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 5. jūlija lēmumu lietā R 1642/2006-1 attiecībā uz apzīmējuma, kurā attēlots traktors sarkanā, melnā un pelēkā krāsā, kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               CNH Global NV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 297, 08.12.2007.


title: Lieta T-215/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 27. novembra rīkojums — ADEDY u.c./Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Dalībvalstij adresēts lēmums, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/45

         Vispārējās tiesas 2012. gada 27. novembra rīkojums — ADEDY u.c./Padome
   (Lieta T-215/11) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Dalībvalstij adresēts lēmums, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   2013/C 26/89
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY) (Atēnas, Grieķija), Spyridon Papaspyros (Atēnas) un Ilias Iliopoulos (Atēnas) (pārstāvis — M. Tsipra, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — G. Maganza, M. Vitsentzatos un A. de Gregorio Merino)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Smulders, J.P. Keppenne un M. Konstantinidis)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2010. gada 20. decembra Lēmumu 2011/57/ES, ar ko groza Lēmumu 2010/320/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (OV L 26, 15. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY), Spyridon Papaspyros un Ilias Iliopoulos sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 186, 25.06.2011.


title: Lieta T-139/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. martā – Kibelisa/Padome

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/30

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. martā – Kibelisa/Padome
   (Lieta T-139/17)
   (2017/C 129/45)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Roger Kibelisa (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvis – O. Okito, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējā tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Regulu (ES) 2016/2230, ar kuru tiek īstenots Padomes 2016. gada 12. decembra Lēmums (KĀDP) 2016/2231, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku, un grozīts Lēmums 2010/788/KĀDP, ciktāl šī regula attiecas uz Roger Kibelisa;

               —

               piespriest Padomei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītāja un visu lietā iestājušos personu tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padome esot izdarījusi būtisku procedūras noteikumu pārkāpumu, tostarp pārkāpjot prasītāja tiesības uz aizstāvību, neesot izpildījusi tai noteikto pienākumu norādīt pamatojumu, kā arī pārkāpusi prasītāja tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome, pārkāpjot prasītāja tiesības uz īpašumu, esot izdarījusi Eiropas Savienības tiesību vispārīgo principu pārkāpumu.


title: Lieta C-108/11: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 14. marta spriedums — Eiropas Komisija/Īrija (Valsts pienākumu neizpilde — PVN — Samazināta likme — Kurtu un zirgu, kuri nav paredzēti cilvēkiem vai dzīvniekiem domātu pārtikas produktu sagatavošanai vai ražošanai, piegādes, zirgu izīrēšana un apaugļošanas pakalpojumi — Direktīva 2006/112/EK — 96., 98., to lasot kopsakarā ar III pielikumu, un 110. panta pārkāpums)

text:
               18.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/3

         Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 14. marta spriedums — Eiropas Komisija/Īrija
   (Lieta C-108/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - PVN - Samazināta likme - Kurtu un zirgu, kuri nav paredzēti cilvēkiem vai dzīvniekiem domātu pārtikas produktu sagatavošanai vai ražošanai, piegādes, zirgu izīrēšana un apaugļošanas pakalpojumi - Direktīva 2006/112/EK - 96., 98., to lasot kopsakarā ar III pielikumu, un 110. panta pārkāpums)
   2013/C 141/04
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un C. Soulay)

      Atbildētāja: Īrija (pārstāvji — E. Creedon, M. Collins, N. Travers un D. O'Hagan)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un J.- S. Pilczer)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 96., 98. (to lasot kopā ar III pielikumu) un 110. panta pārkāpums — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko nosaka samazinātu nodokļa likmi kurtu un zirgu, kuri nav paredzēti cilvēkiem vai dzīvniekiem domātu pārtikas produktu sagatavošanai vai ražošanai, piegādēm, zirgu izīrēšanai un noteiktiem apaugļošanas pakalpojumiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               piemērojot samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmi 4,8 % apmērā tādu kurtu un zirgu piegādēm, kuri nav paredzēti pārtikas produktu sagatavošanai, zirgu izīrēšanai un noteiktiem apaugļošanas pakalpojumiem, Īrija nav izpildījusi Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 96., 98., to lasot kopsakarā ar šīs direktīvas III pielikumu, un 110. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Īrija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 145, 14.5.2011.


title: Lieta T-160/14: Prasība, kas celta 2014. gada 28. februārī – Yingli Energy (China)  u.c./Padome

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/43

         Prasība, kas celta 2014. gada 28. februārī – Yingli Energy (China) u.c./Padome
   (Lieta T-160/14)
   2014/C 142/56
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Yingli Energy (China) Co. Ltd (Baoding, Ķīna), Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding), Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Haikou, Ķīna), Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Hengshui, Ķīna), Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Tianjin, Ķīna), Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding), Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd (Baoding), Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Technology Co. Ltd (Pekina, Ķīna), Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd (Pekina, Ķīna), Yingli Green Energy Europe (Diseldorfa, Vācija), Yingli Green Energy South East Europe GmbH (Grünwald, Vācija), Yingli Green Energy France SAS (Liona, Francija), Yingli Green Energy Spain, SL (La Moraleja, Spānija), Yingli Green Energy Italia Srl (Roma, Itālija) un Yingli Green Energy International AG (Kloten, Šveice) (pārstāvji – A. Willems, S. De Knop un J. Charles, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1238/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīta kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu (OV L 325, 1. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītajām;

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar antidempinga pasākumiem, kurus nosaka kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem moduļiem un to galvenajām sastāvdaļām, kuras nosūta no Ķīnas Tautas Republikas, ja turpretī Paziņojumā par procedūras uzsākšanu bija minēti vienīgi kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļi un to galvenās sastāvdaļas, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā, iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (1) 5. panta 10. un 11. punktu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, nosakot antidempinga pasākumus kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem moduļiem un to galvenajām sastāvdaļām, par kurām netika veikta antidempinga izmeklēšana, iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 1. un 17. pantu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, piemērojot valsts, kurā nav tirgus ekonomikas, metodi, lai aprēķinātu dempinga starpību precēm no tirgus ekonomikas valstīm, iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. pantu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, veicot vienu izmeklēšanu par divām dažādām precēm (proti, kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem moduļiem un to elementiem), iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 1. panta 4. punktu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, nolemjot prasītājām piemērot tirgus ekonomikas metodi vairāk nekā trīs mēnešus pēc izmeklēšanas uzsākšanas un pēc visas nepieciešamās informācijas saņemšanas, lai aprēķinātu dempinga starpību, iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta c) apakšpunktu.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka, atsevišķi neaprēķinot Savienības ražošanas nozarei nodarītos zaudējumus gan importa par dempinga cenām, gan citu zināmu faktoru dēļ un līdz ar to nosakot ievedmuitas nodokļa likmi, kas ir augstāka par to, kāda ir nepieciešama, lai novērstu ar importa par dempinga cenām radītos zaudējumus Savienības ražošanas nozarei, iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 3. pantu un 9. panta 4. punktu.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka, neatklājot būtiskus faktus un apsvērumus, pamatojoties uz kuriem iestādes nolēma piemērot galīgos antidempinga pasākumus, tās ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 20. panta 2. punktu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.).


title: Lieta C-86/13: Prasība, kas celta 2013. gada 20. februārī — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome

text:
               27.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 123/12

         Prasība, kas celta 2013. gada 20. februārī — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-86/13)
   2013/C 123/19
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, D. Martin, J.-P. Keppenne)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2012. gada 20. decembra lēmumu, ar kuru tā atteikusies pieņemt Komisijas priekšlikumu par Padomes regulu, ar ko kopš 2012. gada 1. jūlija pielāgo Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku darba samaksu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kas attiecas uz šo darba samaksu un pensijām;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojuma Komisija izvirza trīs pamatus.
   Pirmajā pamatā tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 65. pants un Civildienesta noteikumu XI pielikuma 1., 3. un 10. pants, jo, tā kā Padomei nebija iesniegts Komisijas priekšlikums piemērot XI pielikuma 10. pantā ietverto izņēmuma klauzulu, Padomei līdz 2012. gada 31. decembrim bija jāpieņem priekšlikums ik gadu pielāgot Savienības ierēdņu un darbinieku darba samaksu un pensijas, kuru Komisija iesniegusi saskaņā ar XI pielikuma 3. pantu. Padome neesot pilnvarota pieņemt lēmumu pēc būtības piemērot 10. pantu, ja nav atbilstoša Komisijas priekšlikuma un ja nepievienojas Parlaments, kurš saskaņā ar 10. pantu ir otrs likumdevējs.
   Otrajā pamatā tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 64. pants un XI pielikuma 1. un 3. pants, jo, lai gan Padomei bija jāpieņem jauni korekcijas koeficienti attiecībā uz darba samaksu un pensijām, tā tos neesot pieņēmusi; minētos koeficientus Komisija ierosinājusi, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi attiecībā pret ierēdņiem un pensionāriem, neatkarīgi no, attiecīgi, dienesta vietas vai dzīvesvietas.
   Trešajā pamatā tiek apgalvots, ka neesot it nekāda pamatojuma, jo Padome esot vienīgi konstatējusi, ka nav kvalificētā vairākuma, lai saskaņā ar XI pielikuma 3. pantu pieņemtu Komisijas priekšlikumu, nepaskaidrojot, kādēļ Padome atkāpusies no minētā priekšlikuma. Šis pamats attiecas gan uz darba samaksas un pensiju pielāgošanu, gan uz jaunu korekcijas koeficientu pieņemšanu.


title: Lieta C-112/07: Prasība, kas celta 2007. gada 26. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/5

         Prasība, kas celta 2007. gada 26. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-112/07)
   (2007/C 117/07)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. De Persio un M. Condou-Durande, pārstāvji)

      Atbildētāja: Itālijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/80/EK (1) par kompensāciju noziegumos cietušajiem, un jebkurā gadījumā neinformējot par šiem pasākumiem Komisiju, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2004/80/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2006. gada 1. janvārī, ar izņēmumu attiecībā uz šīs pašas direktīvas 12. panta 2. punktu, uz kuru kā termiņš tika noteikts 2005. gada 1. jūlijs.

      (1)  OV L 261, 15. lpp.


title: Lieta C-461/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 28. jūlijā iesniedza High Court (Īrija) – Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan/An Bord Pleanála

text:
               9.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 338/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 28. jūlijā iesniedza High Court (Īrija) – Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan/An Bord Pleanála

   (Lieta C-461/17)
   (2017/C 338/11)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan

      Atbildētāja: An Bord Pleanála

      Prejudiciālie jautājumi

               a)

               Vai Padomes 1992. gada 21. maija grozītā Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (1) ir jāinterpretē tādējādi, ka Paziņojumā par ietekmi uz Natura teritoriju ir jāprecizē pilnīgi visas dzīvotnes un sugas, kuru dēļ attiecīgā teritorija ir noteikta?

               b)

               Vai Padomes 1992. gada 21. maija grozītā Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību ir jāinterpretē tādējādi, ka Paziņojumā par ietekmi uz Natura teritoriju ir jāprecizē un jāizvērtē iespējamā ietekme uz visām sugām (nevis tikai aizsargājamām sugām), kuras veido un ir daļa no aizsargātās dzīvotnes?

               c)

               Vai Padomes 1992. gada 21. maija grozītā Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību ir jāinterpretē tādējādi, ka Paziņojumā par ietekmi uz Natura teritoriju ir tieši jāvērtē plānotā attīstības projekta ietekme uz aizsargājamajām sugām un dzīvotnēm, kuras atrodas gan ĪADT, kā arī sugām un dzīvotnēm, kuras atrodas ārpus tās teritorijas?

               d)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra grozītā Direktīva 2011/92/ES par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (2) ir jāinterpretē tādējādi, ka ietekmes uz vidi novērtējumā ir tieši jāizvērtē, vai plānotais attīstības projekts nozīmīgi ietekmēs tajā identificētās sugas?

               e)

               Vai iespēja, ko attīstītājs ir izvēlējies un analizējis ietekmes uz vidi novērtējumā, un/vai ko aizstāvēja atsevišķas ieinteresētas personas, un/vai ko izvērtēja kompetentā iestāde, ir “galvenā alternatīva” Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra grozītās Direktīvas 2011/92/ES par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu 5. panta 3. punkta d) apakšpunkta izpratnē, pat ja attīstītājs to ir noraidījis agrīnā stadijā?

               f)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra grozītā Direktīva 2011/92/ES par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu ir jāinterpretē tādējādi, ka ietekmes uz vidi novērtējumā ir jāietver pietiekama informācija par visu alternatīvu ietekmi uz vidi, lai varētu salīdzināt dažādo alternatīvu vēlamību ietekmes uz vidi ziņā, un/vai ietekmes uz vidi novērtējumā ir tieši jānorāda, kādā veidā alternatīvu ietekme uz vidi tika ņemta vērā?

               g)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra grozītās Direktīvas 2011/92/ES par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu 5. panta 3. punkta d) apakšpunktā paredzētā prasība, ka attīstītājam savas iespējas izvēle ir jāpamato, “ņemot vērā projekta ietekmi uz vidi”, ir attiecināma tikai uz izvēlēto iespēju vai arī uz izpētītājām galvenajām alternatīvām, paredzot, ka, analizējot šīs iespējas, ir jāvērtē to ietekme uz vidi?

               h)

               vai ar Padomes 1992. gada 21. maija grozītās Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību mērķu īstenošanu ir saderīgs apstāklis, ka tādas būvniecības stadijas nianses (kā būvlaukuma atrašanās vieta un tā pievedceļi) var tikt izlemtas pēc attīstības atļaujas saņemšanas, un, ja tas tā ir, vai attiecībā uz jebkuru izsniegto attīstības atļauju kompetentā iestāde var atļaut šādus jautājumus attīstītājam noteikt vienpusēji, par to tai paziņojot, nevis saņemot tās apstiprinājumu?

               i)

               vai Padomes 1992. gada 21. maija grozītā Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību ir jāinterpretē tādējādi, ka kompetentajai iestādei, lai kliedētu bažas par zinātniskā atzinuma nozīmi un iedarbību, ir pienākums pietiekami detalizēti un skaidri norādīt, ciktāl tai iesniegtajā atzinumā ir atbalstīta vajadzība iesniegt papildu informāciju pirms izsniegt attīstības atļauja?

               j)

               vai Padomes 1992. gada 21. maija grozītā Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību ir jāinterpretē tādējādi, ka kompetentajai iestādei, noraidot tās inspektora secinājumu par to, ka pirms izsniegt attīstības atļauju ir jābūt iesniegtai papildu informācijai vai zinātniskam pētījumam, ir jāpamato vai precīzi jānorāda šādas noraidīšanas iemesli?

               k)

               Vai Padomes 1992. gada 21. maija grozītā Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību ir jāinterpretē tādējādi, ka kompetentajai iestādei, attiecīgi izvērtējot [ietekmi uz vidi], ir detalizēti un skaidri jāpamato katrs tās lēmuma elements?

      (1)  OV L 206, 7. lpp.

      (2)  OV L 26, 1. lpp.


title: Lieta T-119/08 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 11. aprīļa rīkojums — Kipra/Komisija (Pagaidu noregulējums — Paziņojums par konkursu publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanai, lai veicinātu Kipras ziemeļdaļas ekonomisko attīstību — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība)

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/38

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 11. aprīļa rīkojums — Kipra/Komisija
   (Lieta T-119/08 R)
   (Pagaidu noregulējums - Paziņojums par konkursu publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanai, lai veicinātu Kipras ziemeļdaļas ekonomisko attīstību - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2008/C 171/72)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kipras Republika (pārstāvis — P. Kliridis)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. van Nuffel un I. Zervas)
   Priekšmets
   Pieteikums apturēt Komisijas pieņemtā paziņojuma par konkursu īstenošanu, kurš ir paredzēts, lai veicinātu Kipras ziemeļdaļas ekonomisko attīstību liellopu audzēšanas nozarē.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu;

               2)

               lēmumu par tiesāšanās izdevumiem atlikt.


title: Lieta C-412/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 29. augustā iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Dagmar Wedel , Rudi Wedel / Condor Flugdienst GmbH

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 29. augustā iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Dagmar Wedel, Rudi Wedel/Condor Flugdienst GmbH

   (Lieta C-412/14)
   (2014/C 448/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Rüsselsheim

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Dagmar Wedel, Rudi Wedel

      Atbildētāja: Condor Flugdienst GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ārkārtējam apstāklim regulas (1) 5. panta 3. punkta izpratnē ir jābūt tieši saistītam ar rezervēto lidojumu?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: cik daudz iepriekšējo lidojumu ar plānotajā reisā izmantojamu lidmašīnu ir būtiski saistībā ar ārkārtēju apstākli? Vai attiecībā uz ārkārtēju apstākļu ņemšanu vērā iepriekšējos lidojumos pastāv ierobežojums laikā? Ja pastāv, kā tas ir jāaprēķina?

               3)

               Ja ārkārtējie apstākļi, kas radušies iepriekšējos lidojumos, ir būtiski arī attiecībā uz vēlāku lidojumu: vai iespējamie pasākumi, kas apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir jāveic saskaņā ar regulas 5. panta 3. punktu, attiecas tikai uz ārkārtējā apstākļa novēršanu vai tomēr arī uz izvairīšanos no ilgas kavēšanās?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91; OV L 46, 1. lpp.


title: Lieta T-73/10 P: Vispārējās tiesas 2010. gada 2. decembra rīkojums — Apostolov /Komisija (Apelācijas sūdzība — Civildienests — Pieņemšana darbā — Konkurss — Kandidatūras noraidīšana — Termiņš prasības celšanai — Nokavējums — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               12.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/13

         Vispārējās tiesas 2010. gada 2. decembra rīkojums — Apostolov/Komisija
   (Lieta T-73/10 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Civildienests - Pieņemšana darbā - Konkurss - Kandidatūras noraidīšana - Termiņš prasības celšanai - Nokavējums - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2011/C 46/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Svetoslav Apostolov (Saarwellingen, Vācija) (pārstāvis – D. Schneider-Addae-Mensah, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un B. Eggers)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 15. decembra rīkojumu lietā F-8/09 Apostolov/Komisija (Krājumā vel nav publicēts), lūdzot atcelt šo rīkojumu

      Rezolutīvā daļa

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Svetoslav Apostolov sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 100, 17.4.2010.


title: Lieta T-161/14: Prasība, kas celta 2014. gada 28. februārī – Yingli Energy (China)  u.c./Padome

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/44

         Prasība, kas celta 2014. gada 28. februārī – Yingli Energy (China) u.c./Padome
   (Lieta T-161/14)
   2014/C 142/57
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Yingli Energy (China) Co. Ltd (Baoding, Ķīna), Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding), Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Haikou, Ķīna), Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Hengshui, Ķīna), Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Tianjin, Ķīna), Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding), Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd (Baoding), Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Technology Co. Ltd (Beidzina, Ķīna), Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd (Pekina, Ķīna), Yingli Green Energy Europe (Diseldorfa, Vācija), Yingli Green Energy South East Europe GmbH (Grünwald, Vācija), Yingli Green Energy France SAS (Liona, Francija), Yingli Green Energy Spain, SL (La Moraleja, Spānija), Yingli Green Energy Italia Srl (Roma, Itālija) un Yingli Green Energy International AG (Kloten, Šveice) (pārstāvji – A. Willems, S. De Knop un J. Charles, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1239/2013, ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kurus nosūta no Ķīnas Tautas Republikas (OV L 325, 66. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītajām;

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar kompensācijas pasākumiem, kurus nosaka kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem moduļiem un to galvenajām sastāvdaļām, kuras nosūta no Ķīnas Tautas Republikas, ja turpretī Paziņojumā par procedūras uzsākšanu bija minēti vienīgi kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļi un to galvenās sastāvdaļas, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā, iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 597/2009 (1) 10. panta 12. un 13. punktu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, nosakot kompensācijas pasākumus kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem moduļiem un to galvenajām sastāvdaļām, par kurām netika veikta antisubsidēšanas izmeklēšana, iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 597/2009 1. un 27. pantu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, veicot vienu izmeklēšanu par divām dažādām precēm (proti, kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem moduļiem un to elementiem), iestādes ir pārkāpušas Padomes Regulas (EK) Nr. 597/2009 2. panta c) punktu.

      (1)  Padomes 2009. gada 11. jūnija Regula (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 188, 93. lpp.).


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 16. decembrī lietā C-24/03 Itālijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju (ELVGF — Daļēja Komisijas Lēmuma 2002/881/EK atcelšana — Finanšu korekcijas — Augļu un dārzeņu nozare un graudaugu valsts glabāšanas nozare)

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/5

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2004. gada 16. decembrī

      lietā C-24/03 Itālijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju
       (1)

   (ELVGF - Daļēja Komisijas Lēmuma 2002/881/EK atcelšana - Finanšu korekcijas - Augļu un dārzeņu nozare un graudaugu valsts glabāšanas nozare)
   (2005/C 45/08)
   tiesvedības valoda - itāļu
   Lietā C-24/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 230. pantam, ko 2003. gada 15. janvārī cēla Itālijas Republika (pārstāvis M. Fiorilli) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāve C. Cattabriga un pārstāvis L. Visaggio), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lenaerts, tiesneši J. N. Cunha Rodrigues un K. Schiemann (referents), ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretārs R. Grass, 2004. gada 16. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 70, 22.03.2003.