title: Apvienotās lietas T-721/17 un T-722/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 11. septembra spriedums – Topor-Gilka un WO Technopromexport/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojošie pasākumi saistībā ar darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība – Līdzekļu iesaldēšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Kļūda vērtējumā)

text:
               11.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 383/58

      Vispārējās tiesas 2019. gada 11. septembra spriedums – Topor-Gilka un WO Technopromexport/Padome
      (Apvienotās lietas T-721/17 un T-722/17) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojošie pasākumi saistībā ar darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība - Līdzekļu iesaldēšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūda vērtējumā)
      (2019/C 383/65)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs lietā T-721/17: Sergey Topor-Gilka (Maskava, Krievija) (pārstāvis: M. Meyer, advokāts)

         Prasītājs lietā T-722/17: OOO WO Technopromexport (Maskava, Krievija) (pārstāvis: M. Meyer, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix un E. Salia)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji: sākotnēji T. Henze, J. Möller un R. Kanitz, pēc tam J. Möller un R. Kanitz, pārstāvji), Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Baumgart, M. Kellerbauer, T. Ramopoulos un E. Schmidt)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/1418 (2017. gada 4. augusts), ar ko groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2017, L 203 I, 5. lpp.), Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/392 (2018. gada 12. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2018, L 69, 48. lpp.), un Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/1237 (2018. gada 12. septembris), ar ko groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2018, L 231, 27. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Sergey Topor-Gilka un OOO WO Technopromexport sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                     Vācijas Federatīvā Republika un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 424, 11.12.2017.


title: Lieta T-50/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 10. septembra spriedums – BO/Eiropas Savienības Tiesa (Publiski pakalpojumu līgumi – Iepirkuma procedūra – Eiropas Savienības Tiesas iepirkums – Līgumtulkotāji – Atlases procedūra – Pretendenta piedāvājuma noraidīšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               11.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 383/59

      Vispārējās tiesas 2019. gada 10. septembra spriedums – BO/Eiropas Savienības Tiesa
      (Lieta T-50/18) (1)

      (Publiski pakalpojumu līgumi - Iepirkuma procedūra - Eiropas Savienības Tiesas iepirkums - Līgumtulkotāji - Atlases procedūra - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
      (2019/C 383/67)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: BO (pārstāvis: E. Kleani, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa (pārstāvji: J. Inghelram, Á. Almendros Manzano un V. Hanley-Emilsson)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Eiropas Savienības Tiesas 2017. gada 23. novembra lēmumu, ar ko tika noraidīts prasītāja piedāvājums attiecībā uz pamatlīguma noslēgšanu par juridisko tekstu tulkošanu no vācu valodas uz grieķu valodu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     BO atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 134, 16.4.2018.


title: Lieta T–51/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 10. septembra spriedums – BP/Eiropas Savienības Tiesa (Publiski pakalpojumu līgumi – Iepirkuma procedūra – Eiropas Savienības Tiesas iepirkums – Līgumtulkotāji – Atlases procedūra – Pretendenta piedāvājuma noraidīšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               11.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 383/60

      Vispārējās tiesas 2019. gada 10. septembra spriedums – BP/Eiropas Savienības Tiesa
      (Lieta T–51/18) (1)

      (Publiski pakalpojumu līgumi - Iepirkuma procedūra - Eiropas Savienības Tiesas iepirkums - Līgumtulkotāji - Atlases procedūra - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
      (2019/C 383/68)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: BP (pārstāvis: S. Tassi, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa (pārstāvji: J. Inghelram, Á. Almendros Manzano un V. Hanley-Emilsson)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Eiropas Savienības Tiesas 2017. gada 23. novembra lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītāja piedāvājums attiecībā uz pamatlīguma noslēgšanu par juridisko tekstu tulkošanu no vācu valodas uz grieķu valodu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     BP atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 134, 16.4.2018.


title: Lieta T-686/19: Prasība, kas celta 2019. gada 7. oktobrī – Euroapotheca/EUIPO – General Nutrition Investment (“GNC LIVE WELL”)

text:
               25.11.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/100

      Prasība, kas celta 2019. gada 7. oktobrī – Euroapotheca/EUIPO – General Nutrition Investment (“GNC LIVE WELL”)
      (Lieta T-686/19)
      (2019/C 399/119)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Euroapotheca UAB (Viļņa, Lietuva) (pārstāvji: R. Žabolienė un E. Saukalas, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: General Nutrition Investment Co. (Wilmington, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “GNC LIVE WELL” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 940 981

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 30. jūlija lēmums lietā R 2189/2018-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-486/18: Prasība, kas celta 2018. gada 15. augustā – Danske Slagtermestre/Eiropas Komisija

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/28

      Prasība, kas celta 2018. gada 15. augustā – Danske Slagtermestre/Eiropas Komisija
      (Lieta T-486/18)
      (2018/C 381/33)
      Tiesvedības valoda – dāņu.

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Danske Slagtermestre (Odense, Dānija) (pārstāvis: H. Sønderby Christensen, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2018. gada 19. aprīļa lēmumu valsts atbalsta lietā SA.37433(2017/FC), kas paziņots ar dokumenta numuru C(2018) 2259;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi audi alteram partem principu.
                  Prasītāja apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi audi alteram partem principu, kas nostiprināts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunktā, jo tā neesot devusi Danske Slagtermestre iespēju tikt uzklausītai saistībā ar pretējās puses argumentiem, pamatojoties uz kuriem Komisija šajā lietā pieņēma lēmumu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek norādīts, ka Komisija nav ievērojusi objektivitāti, pieņemot lēmumu.
                  Prasītāja apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi Danske Slagtermestre tiesības uz objektīvu lietas izskatīšanu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar atbalstu tiek piešķirta priekšrocība.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek norādīts, ka atbalsts ir selektīvs.

                  5.

                  Piektais pamats ir par to, ka atbalstu ir piešķīrusi valsts vai tas ir piešķirts no valsts līdzekļiem.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek norādīts, ka ar atbalstu tiek izkropļota konkurence.

                  7.

                  Septītā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

            Prasītāja trešā līdz septītā pamata atbalstam cita starpā norāda, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīdama, ka ar attiecīgo pasākumu noteiktiem uzņēmumiem netika piešķirtas priekšrocības.

                  —

                  Pirmkārt, tā norāda, ka ar minēto pasākumu lielām kautuvēm tiek piešķirta acīmredzama priekšrocība, jo ar šo pasākumu tiek nodrošināts, ka mazākām kautuvēm ir jāmaksā divreiz vairāk par notekūdeņiem par katru nokauto dzīvnieku, salīdzinot ar lielām kautuvēm, kuras tādēļ piegādātājiem var maksāt lielāku cenu.

                  —

                  Otrkārt, tā uzskata, ka nav objektīva iemesla notekūdeņu maksas samazinājumu piešķirt tikai lielām kautuvēm, ja “patieso izmaksu” maksājums ir tāds pats mazām, vidējām un lielām kautuvēm, un pasākums var atbilst “patiesām izmaksām” tikai tad, ja samazinājums tiek piešķirts arī mazākām kautuvēm.

                  —

                  Treškārt, tiek apgalvots, ka Komisijas izmantotā tirgus ekonomikas dalībnieka (TED) pārbaude nav izmantojama, lai izvērtētu, vai ar pasākumu tiek piešķirta priekšrocība, jo nevienam Dānijas uzņēmumam nav tiesību tikt atslēgtam no centrālās attīrīšanas iekārtas, un tādēļ, ka Dānijā nav faktiska vai potenciāla notekūdeņu novadīšanas tirgus.

                  —

                  Ceturtkārt, tā norāda, ka pat ja TED pārbaude ir izmantojama, Komisija to nav piemērojusi pareizi. TED pārbaudi var balstīt vienīgi uz informāciju, kas iegūta saistībā ar konkrētā lietotāja darbību. TED pārbaudē nav pieļaujams aprēķinos izmantot vidējos rādītājus, kas iegūti no citām pašvaldībām, un vēl turklāt neņemt vērā ievērojamos attīrīšanas iekārtu izdevumus, pieslēdzot lielos atbalsta saņēmējus uzņēmumus pašvaldības ūdens attīrīšanas iekārtām, kas izpaužas kā notekūdeņu infrastruktūras un attīrīšanas staciju paplašināšanas izdevumi.


title: Lieta C-248/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 10. aprīlī Moscow Confectionery Factory “Krasnyiy oktyabr” OAO iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. februāra spriedumu lietā T-795/16: Krasnyiy oktyabr/EUIPO

text:
               29.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/3

      Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 10. aprīlīMoscow Confectionery Factory “Krasnyiy oktyabr” OAO iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. februāra spriedumu lietā T-795/16: Krasnyiy oktyabr/EUIPO

      (Lieta C-248/18 P)
      (2018/C 392/05)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Moscow Confectionery Factory “Krasnyiy oktyabr” OAO (pārstāvji: O. Spuhler, M. Geitz, advokāti, J. Stock, advokāte)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia “Roshen”

      Ar 2018. gada 11. septembra rīkojumu Tiesa (astotā palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta T-516/18: Prasība, kas celta 2018. gada 30. augustā – Luksemburga/Komisija

text:
               5.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/40

      Prasība, kas celta 2018. gada 30. augustā – Luksemburga/Komisija
      (Lieta T-516/18)
      (2018/C 399/55)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvji: D. Holderer, pārstāvis, un D. Waelbroeck, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  galvenokārt, atcelt Komisijas 2018. gada 20. jūnija lēmumu par iespējamo valsts atbalstu SA.44888, ko Luksemburgas Lielhercogiste esot piešķīrusi Engie;

                  —

                  pakārtoti, atcelt Komisijas 2018. gada 20. jūnija lēmumu par iespējamo valsts atbalstu SA.44888, ko Luksemburgas Lielhercogiste esot piešķīrusi Engie, ciktāl ar to ir uzdots atgūt minēto atbalstu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107. panta pārkāpums, jo Komisija neesot pierādījusi attiecīgo pasākumu selektivitāti.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta pārkāpums, jo Komisija neesot pierādījusi, ka attiecībā uz Engie pastāvētu jebkāda priekšrocība.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots Līguma par Eiropas Savienību (LES) 4. un 5. panta pārkāpums, jo Komisija esot veikusi slēptu nodokļu saskaņošanu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.), un tiesību uz aizstāvību pārkāpums.

                  5.

                  Ar piekto pakārtoti izvirzīto pamatu tiek apgalvots iepriekš minētās Regulas 2015/1589 16. panta pārkāpums, jo Komisija esot uzdevusi atgūt atbalstu, neievērojot Savienības tiesību pamatprincipus.


title: Lieta C-457/18: Prasība, kas celta 2018. gada 13. jūlijā – Slovēnijas Republika/Horvātijas Republika

text:
               5.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/19

      Prasība, kas celta 2018. gada 13. jūlijā – Slovēnijas Republika/Horvātijas Republika
      (Lieta C-457/18)
      (2018/C 399/27)
      Tiesvedības valoda – slovēņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Slovēnijas Republika (pārstāvis: M. Menard)

         Atbildētāja: Horvātijas Republika

         Prasītājas prasījumi

      Prasītāja lūdz Tiesu atzīt, ka atbildētāja ir pārkāpusi:

                  —

                  LES 2. pantu un 4. panta 3. punktu;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1380/2013 (2013. gada 11. decembris) par kopējo zivsaimniecības politiku 5. panta 2. punktu kopā ar tās I pielikumu, attiecībā uz Eiropas Savienības sistēmu kopējās zivsaimniecības politikas noteikumu kontrolei, pārbaudei un īstenošanai, kura tika ieviesta ar Regulu Nr. 1224/2009 un Īstenošanas regulu Nr. 404/2011;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām, 4. un 17. pantu, kas aplūkoti kopā ar tās 13. pantu, un

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/89/ES (2014. gada 23. jūlijs), ar ko izveido jūras telpiskās plānošanas satvaru, 2. panta 4. punktu un 11. panta 1. punktu,

            un lūdz Tiesu arī piespriest atbildētājai:

                  —

                  nekavējoties izbeigt iepriekš minētos pārkāpumus un

                  —

                  atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus pamatus.
      Pirmais pamats:
      Vienpusēji neizpildot pienākumu – kuru Horvātijas Republika ir uzņēmusies pievienošanās Eiropas Savienībai procesā – ievērot šķīrējtiesas lēmumu un tādējādi šādā lēmumā noteikto robežu un citus tajā paredzētos pienākumus, tā atsakās ievērot tiesiskumu, kas ir Eiropas Savienības pamatvērtība (LES 2. pants).
      Otrais pamats:
      Vienpusēji atsakoties pildīt pienākumus, kas tai ir noteikti saskaņā ar šķīrējtiesas lēmumu, tādējādi vienlaikus traucējot Slovēnijai pilnībā īstenot savu suverenitāti dažās savas teritorijas daļās Līguma izpratnē, Horvātijas Republika pārkāpj LES 4. panta 3. punktā paredzēto pienākumu lojāli sadarboties ar Eiropas Savienību un ar Slovēnijas Republiku. Horvātijas Republikas rīcība apdraud Eiropas Savienības mērķu sasniegšanu, kā arī miera nostiprināšanu un vēl ciešāku saikni starp nācijām, kā arī to Savienības tiesību normu mērķus, kas attiecas uz dalībvalstu teritoriju (LES 4. panta 3. punkta pirmā daļa). Turklāt Horvātijas Republika liedz Slovēnijas Republikai iespēju visā tās teritorijā – gan uz sauszemes, gan jūras teritorijā – īstenot Eiropas Savienības tiesības un darboties saskaņā ar šīm tiesībām, it īpaši ievērojot Savienības atvasināto tiesību normas, kas attiecas uz dalībvalstu teritoriju (LES 4. panta 3. punkta pirmā daļa).
      Trešais pamats:
      Horvātijas Republika pārkāpj Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1380/2013 (2013. gada 11. decembris) par kopējo zivsaimniecības politiku un it īpaši noteikumus par savstarpēju piekļuvi šīs regulas 5. panta un I pielikuma izpratnē. Noteikumi, kas Horvātijai un Slovēnijai ir piemērojami no 2017. gada 30. decembra, ļauj 25 katras valsts zvejas kuģiem brīvi piekļūt citas valsts teritoriālajiem ūdeņiem, kā tas ir noteikts, pamatojoties uz starptautiskajām tiesībām, proti, šķīrējtiesas lēmuma izpratnē. Horvātijas Republika neļauj Slovēnijas Republikai īstenot tiesības šī tiesiskā regulējuma ietvaros un tādējādi pārkāpj minētās regulas 5. pantu, jo: i) atsakās piemērot noteikumus par savstarpēju piekļuvi; ii) atsakās atzīt to tiesību aktu spēkā esamību, ko Slovēnijas Republika ir pieņēmusi šajā ziņā; un iii) sistemātiski piemērojot sodus, neļauj Slovēnijas zvejas kuģiem brīvi piekļūt jūras ūdeņiem, kas šķīrējtiesas 2017. gada lēmumā ir noteikti kā Slovēnijas jūras ūdeņi, kā arī a fortiori brīvi piekļūt Horvātijas ūdeņiem, kuri ietilpst savstarpējas piekļuves noteikumu piemērošanas jomā.
      Ceturtais pamats:
      Horvātijas Republika pārkāpj Padomes Regulu (EK) Nr. 1224/2009 (2009. gada 20. novembris), ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, kā arī Īstenošanas regulu (ES) Nr. 404/2011 (2011. gada 8. aprīlis). Horvātijas policijas patruļkuģi bez Slovēnijas Republikas atļaujas pavada Horvātijas zvejas kuģus, kad tie veic zveju Slovēnijas ūdeņos, tādējādi liedzot Slovēnijas zvejas inspektoriem veikt pārbaudes. Tajā pašā laikā Horvātijas iestādes Slovēnijas zvejas kuģiem, kad tie zvejo Slovēnijas ūdeņos, kurus Horvātija ir piesavinājusies sev, uzliek naudas sodu par nelikumīgu robežas šķērsošanu un nelegālu zveju. Papildus tam Horvātija nenodod Slovēnijai datus par Horvātijas kuģu darbību Slovēnijas ūdeņos, kā tas savukārt ir prasīts abās iepriekš minētajās regulās. Tādējādi Horvātijas Republika neļauj Slovēnijas Republikai veikt pārbaudes ūdeņos, uz kuriem attiecas tās suverenitāte un jurisdikcija, un neievēro ekskluzīvo kompetenci, kas Slovēnijai ir kā piekrastes valstij savos teritoriālajos ūdeņos, tādējādi pārkāpjot Regulu (EK) Nr. 1224/2009 un Regulu (ES) Nr. 404/2011.
      Piektais pamats:
      Horvātijas Republika ir pārkāpusi un joprojām pārkāpj Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss). Horvātija kā kopējo robežu ar Slovēniju neatzīst šķīrējtiesas lēmumā noteiktās robežas, nesadarbojas ar Slovēniju šādas “ārējās robežas” aizsardzībai un nespēj garantēt apmierinošu aizsardzību, līdz ar to tā pārkāpj minētās regulas 13. un 17. pantu, kā arī 4. pantu, kurā ir prasīts noteikt robežas saskaņā ar starptautiskajām tiesībām.
      Sestais pamats:
      Horvātijas Republika ir pārkāpusi un joprojām pārkāpj Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/89/ES (2014. gada 23. jūlijs), ar ko izveido jūras telpiskās plānošanas satvaru un kas ir piemērojama dalībvalstu “jūras ūdeņiem”, kas ir noteikti saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada Jūras tiesību konvencijā (“UNCLOS”) (direktīvas 2. panta 4. punkts). Horvātijas Republika noraida šķīrējtiesas lēmumu, kurā ir paredzēta šāda robežu noteikšana, un – tieši pretēji – Slovēnijas ūdeņus iekļauj savas jūras telpiskās plānošanas jomā, un tādējādi neļauj veikt saskaņošanu ar Slovēnijas Republikas ģeogrāfiskajām kartēm, pārkāpjot minēto direktīvu un it īpaši tās 8. un 11. pantu.


title: Lieta C-471/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 18. jūlijā Vācijas Federatīvā Republika iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2018. gada 8. maija spriedumu lietā T-283/15 Esso Raffinage/Eiropas Ķimikāliju aģentūra

text:
               5.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/21

      Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 18. jūlijā Vācijas Federatīvā Republika iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2018. gada 8. maija spriedumu lietā T-283/15 Esso Raffinage/Eiropas Ķimikāliju aģentūra
      (Lieta C-471/18 P)
      (2018/C 399/29)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji: P. Klappich un C. Schmidt, advokāti)

         Pārējie lietas dalībnieki: Esso Raffinage, Eiropas Ķimikāliju aģentūra, Francijas Republika, Nīderlandes Karaliste

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2018. gada 8. maija spriedumu lietā T-283/15;

                  —

                  prasību noraidīt;

                  —

                  piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā un Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza šādus pamatus:
      Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, piešķirot juridisku nozīmi vēstulei “Paziņojums par neatbilstību pēc dokumentācijas izvērtēšanas lēmuma atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1907/2006”, ko ECHA2015. gada 1. aprīlī nosūtījusi Francijas Vides, ilgtspējīgas attīstības, transporta un mājokļu lietu ministrijai (turpmāk tekstā – “vēstule”), un uzskatot šo vēstuli par aktu, par kuru var celt prasību atcelt tiesību aktu atbilstoši LESD 263. pantam.
      Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atsaucoties uz Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (1) 42. panta 1. punktu, nevis uz REACH regulas 22. panta 2. punktu.
      Treškārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja nepiekrīt Vispārējās tiesas vērtējumam par vispārīgo kompetences dalījumu starp dalībvalstīm un ECHA, saskaņā ar kuru ECHA vienīgajai ir kompetence lemt par reģistrācijas nolūkos iesniegtās informācijas atbilstību REACH regulas prasībām.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV 2006, L 396, 1. lpp.).


title: Lieta T-708/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 28. septembra rīkojums – OPS Újpest/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Atbalsts, ko Ungārija īstenojusi par labu uzņēmumiem, kuri nodarbina darba ņēmējus ar invaliditāti — Iepriekšējas izskatīšanas procedūra — Apgalvotie Komisijas lēmumi, ar kuriem pasākums atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu — Termiņš prasības celšanai — Nokavējums — Nepieņemamība)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/71

      Vispārējās tiesas 2018. gada 28. septembra rīkojums – OPS Újpest/Komisija
      (Lieta T-708/17) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Atbalsts, ko Ungārija īstenojusi par labu uzņēmumiem, kuri nodarbina darba ņēmējus ar invaliditāti - Iepriekšējas izskatīšanas procedūra - Apgalvotie Komisijas lēmumi, ar kuriem pasākums atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu - Termiņš prasības celšanai - Nokavējums - Nepieņemamība)
      (2018/C 427/95)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) (Budapešta, Ungārija) (pārstāvis: L. Szabó, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: V. Bottka un C. Georgieva-Kecsmar)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt lēmumus, kurus Komisija esot pieņēmusi attiecībā uz sūdzībām SA.29432 – CP 290/2009 – Ungārija – Atbalsts darba ņēmēju ar invaliditāti nodarbinātībai, kas esot nelikumīgs tiesiskā regulējuma diskriminējošā rakstura dēļ, un SA.45498 (FC/2016) – OPS Újpest lift Kft. sūdzība par valsts atbalstu, kas laikā no 2006. līdz 2012. gadam piešķirts uzņēmumiem, kuri nodarbina darba ņēmējus ar invaliditāti.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 437, 18.12.2017.


title: Lieta T-116/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 27. septembra spriedums – Spiegel–Verlag Rudolf Augstein un Sauga/ECB (Piekļuve dokumentiem — Lēmums 2004/258/EK — Dokumenti par kādas dalībvalsts valsts parādu un budžeta deficītu — Piekļuves atteikums — Izņēmumi saistībā ar Savienības un kādas dalībvalsts ekonomikas politiku)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/51

      Vispārējās tiesas 2018. gada 27. septembra spriedums – Spiegel–Verlag Rudolf Augstein un Sauga/ECB
      (Lieta T-116/17) (1)

      (Piekļuve dokumentiem - Lēmums 2004/258/EK - Dokumenti par kādas dalībvalsts valsts parādu un budžeta deficītu - Piekļuves atteikums - Izņēmumi saistībā ar Savienības un kādas dalībvalsts ekonomikas politiku)
      (2018/C 427/65)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co. KG (Hamburga, Vācija) un Michael Sauga (Berlīne, Vācija) (pārstāvji: A. Koreng un T. Feldmann, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (ECB) (pārstāvji: F. von Lindeiner un T. Filipova, kam palīdz D. Sarmiento Ramírez-Escudero un L. E. Capiel, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt prasītajiem ar 2016. gada 15. decembra vēstuli paziņoto ECB Valdes lēmumu, ar ko ir noraidīts viņu pieteikums par piekļuvi dokumentiem, kuri attiecas uz Grieķijas Republikas deficītu un valsts parādu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co. KG un Michael Sauga sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 121,18.4.2017.


title: Lieta T-709/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 28. septembra rīkojums – M-Sansz/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Atbalsts, ko Ungārija īstenojusi par labu uzņēmumiem, kuri nodarbina darba ņēmējus ar invaliditāti — Iepriekšējas izskatīšanas procedūra — Apgalvotie Komisijas lēmumi, ar kuriem pasākums atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu — Ieinteresētās personas jēdziens — Individuāla skāruma neesamība — Nepieņemamība)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/72

      Vispārējās tiesas 2018. gada 28. septembra rīkojums – M-Sansz/Komisija
      (Lieta T-709/17) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Atbalsts, ko Ungārija īstenojusi par labu uzņēmumiem, kuri nodarbina darba ņēmējus ar invaliditāti - Iepriekšējas izskatīšanas procedūra - Apgalvotie Komisijas lēmumi, ar kuriem pasākums atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu - Ieinteresētās personas jēdziens - Individuāla skāruma neesamība - Nepieņemamība)
      (2018/C 427/96)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) (Pēča, Ungārija) (pārstāvis: L. Szabó, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: V. Bottka un C. Georgieva-Kecsmar)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt lēmumus, kurus Komisija esot pieņēmusi attiecībā uz sūdzībām SA.29432 – CP 290/2009 – Ungārija – Atbalsts darba ņēmēju ar invaliditāti nodarbinātībai, kas esot nelikumīgs tiesiskā regulējuma diskriminējošā rakstura dēļ, un SA.45498 (FC/2016) – OPS Újpest lift Kft. sūdzība par valsts atbalstu, kas laikā no 2006. līdz 2012. gadam piešķirts uzņēmumiem, kuri nodarbina darba ņēmējus ar invaliditāti.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 437, 18.12.2017.


title: Lieta-T-575/18: Prasība, kas celta 2018. gada 25. septembrī – Shore Capital International/EUIPO – Circle Imperium (“The Inner Circle”)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/93

      Prasība, kas celta 2018. gada 25. septembrī – Shore Capital International/EUIPO – Circle Imperium (“The Inner Circle”)
      (Lieta-T-575/18)
      (2018/C 427/123)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Shore Capital International Ltd (Berlīne, Vācija) (pārstāvji: O. Spieker, A. Schönfleisch un N. Willich, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Circle Imperium BV (Amsterdama, Nīderlande)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: preču zīmes “The Inner Circle” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 266 666

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 7. jūnija lēmums lietā R 1402/2017-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to ir noraidīta prasītājas apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas 2017. gada 26. aprīļa lēmumu un tādējādi tiek apmierināts starptautiskās reģistrācijas īpašnieka pieteikums saistībā ar starptautiskās preču zīmes “The Inner Circle” (Nr. 1 266 666) aizsardzību Eiropas Savienībā attiecībā uz 41. klasi;

                  —

                  piespriest starptautiskās reģistrācijas īpašniekam un atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot izdevumus, kas prasītājai ir pamatoti radušies EUIPO Apelācijas padomē.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-272/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 4. oktobra spriedums – Grieķija/Komisija (ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Grieķijas Republikas izdevumi — Vienotas likmes finanšu korekcijas — Vienreizējas finanšu korekcijas — Platībatkarīgā atbalsta shēma — Pastāvīgo ganību jēdziens — Vienotas likmes korekcijas 25 % apmērā noteikšanas nosacījumi — Vienotas likmes korekcija 10 % apmērā — Vienotas likmes korekcija 5 % apmērā — Regulas (EK) Nr. 1290/2005 31. panta 4. punkts — Galvenās pārbaudes — Papildpārbaudes — Daudzgadu pasākumi — Ilgtermiņa projekti)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/41

      Vispārējās tiesas 2018. gada 4. oktobra spriedums – Grieķija/Komisija
      (Lieta T-272/16) (1)

      (ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Grieķijas Republikas izdevumi - Vienotas likmes finanšu korekcijas - Vienreizējas finanšu korekcijas - Platībatkarīgā atbalsta shēma - Pastāvīgo ganību jēdziens - Vienotas likmes korekcijas 25 % apmērā noteikšanas nosacījumi - Vienotas likmes korekcija 10 % apmērā - Vienotas likmes korekcija 5 % apmērā - Regulas (EK) Nr. 1290/2005 31. panta 4. punkts - Galvenās pārbaudes - Papildpārbaudes - Daudzgadu pasākumi - Ilgtermiņa projekti)
      (2018/C 427/50)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou, A. Vasilopoulou, D. Ntourntoureka un E. Leftheriotou)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji D. Triantafyllou un J. Aquilina, pēc tam D. Triantafyllou, J. Aquilina un K. Skelly un visbeidzot D. Triantafyllou un J. Aquilina)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2016/417 (2016. gada 17. marts), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2016, L 75, 16. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 270, 25.7.2016.


title: Lieta T-702/18: Prasība, kas celta 2018. gada 26. novembrī – Durand u.c./Parlaments

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/40

      Prasība, kas celta 2018. gada 26. novembrī – Durand u.c./Parlaments
      (Lieta T-702/18)
      (2019/C 65/51)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Pascal Durand (Parīze, Francija) un septiņi citi prasītāji (pārstāvji: O. Brouwer un E. Raedts, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt, ka Parlaments nav izpildījis savus pienākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 226. panta 1. punktu un Eiropas Parlamenta Reglamenta 198. panta 4. punktu, jo Priekšsēdētāju konference nav iesniegusi Eiropas Parlamenta plenārsēdei priekšlikumu par izmeklēšanas komitejas izveidi;

                  —

                  pakārtoti, ja Vispārējā tiesa uzskatītu, ka Parlamenta priekšsēdētāja 2018. gada 21. septembra vēstulē ir izteikta nepārprotama un galīga nostāja, ar kuru tiek izbeigta bezdarbība, atcelt 2018. gada 21. septembra vēstulē minēto lēmumu atteikties iesniegt Eiropas Parlamenta plenārsēdei priekšlikumu izveidot izmeklēšanas komiteju;

                  —

                  piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp iespējamo personu, kas iestājušās lietā, izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāji apgalvo, ka saskaņā ar Eiropas Parlamenta Reglamenta 198. panta 4. punktu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 226. pantu Parlamenta Priekšsēdētāju konferencei bija jānoformulē un jānosūta Eiropas Parlamenta plenārsēdei priekšlikums izveidot izmeklēšanas komiteju par dzīvnieku labturību pārvadāšanas laikā, kā to pieprasīja 223 Eiropas Parlamenta deputāti. Lēmums par atteikšanos to darīt būtu pretrunā šiem pašiem pantiem.


title: Lieta T-725/18: Prasība, kas celta 2018. gada 7. decembrī – Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (“BRENT”)

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/41

      Prasība, kas celta 2018. gada 7. decembrī – Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (“BRENT”)
      (Lieta T-725/18)
      (2019/C 65/53)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Intercontinental Exchange Holdings, Inc. (Atlanta, Džordžija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: R. Hoy, Solicitor, un J. Bowhill, QC)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “BRENT” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 710 014

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 24. septembra lēmums lietā R 624/2018-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-726/18: Prasība, kas celta 2018. gada 7. decembrī – Melin/Parlaments

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/42

      Prasība, kas celta 2018. gada 7. decembrī – Melin/Parlaments
      (Lieta T-726/18)
      (2019/C 65/54)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Joëlle Melin (Aubagne, Francija) (pārstāvis: F. Wagner, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par pieņemamu iebildi par prettiesiskumu un līdz ar to atzīt par prettiesiskiem DNĪN [Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumi] 33. un 68. pantu;

                  —

                  konstatēt, ka ģenerālsekretāra 2018. gada 4. oktobra lēmumam trūkst juridiskā pamata;

            galvenokārt:

                  —

                  atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2018. gada 4. oktobra lēmumu, kas paziņots ar 2018. gada 10. oktobra vēstuli Nr. D316037 un pieņemts, piemērojot Eiropas Parlamenta Prezidija 2008. gada 19. maija un 9. jūlija Lēmuma 2009/C 159/01 “par Eiropas Parlamenta Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumiem”, redakcijā ar grozījumiem, 68. pantu, un kurā konstatēts prasītājas parāds 130 339,35 euro apmērā, kas nepamatoti samaksāti kā parlamentārā palīdzība, un norādīts pamatojums šī parāda atgūšanai;

                  —

                  atcelt paziņojumu par parādu Nr. 2018-1597, ar kuru prasītāja tiek informēta, ka attiecībā uz viņu ir konstatēts parāds saskaņā ar ģenerālsekretāra 2018. gada 4. oktobra lēmumu par “saistībā ar parlamentāro palīdzību nepamatoti samaksāto summu atgūšanu, piemērojot DNĪN 68. pantu un Finanšu regulas 78. un79. pantu”;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek izvirzīta iebilde par prettiesiskumu tādēļ, ka ar Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu, kas pieņemti ar Eiropas Parlamenta Prezidija 2008. gada 19. maija un 9. jūlija lēmumu, 33. un 68. pantu tiekot pārkāpti tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības princips, īpaši to neskaidrā un neprecīzā rakstura dēļ.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti procedūras noteikumi, ciktāl apstrīdētais lēmums neļaujot precīzi saprast pamatojumu atteikumam atzīt par pieņemamiem dokumentus, kas iesniegti kā pierādījumi par veikto darbu. Tādējādi lēmums nesot pamatots, šādi pārkāpjot Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu, kurā nostiprinātas tiesības uz labu pārvaldību.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas prasītājas tiesības, jo ģenerālsekretārs viņu neesot uzklausījis mutiski, bet tikai rakstveida procedūrā.


title: Lieta T-738/18: Prasība, kas celta 2018. gada 11. decembrī – Dragnea/Komisija

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/43

      Prasība, kas celta 2018. gada 11. decembrī – Dragnea/Komisija
      (Lieta T-738/18)
      (2019/C 65/56)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Liviu Dragnea (Bukareste, Rumānija) (pārstāvis: B. O’Connor, solicitor, un S. Gubel, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas lēmumu (OCM(2018) 20575), kas nosūtīts prasītāja juridiskajam pārstāvim ar 2018. gada 1. oktobra vēstuli;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts OLAF regulas (1) 9. panta 1., 2. un 4. punkts un prasītāja tiesības uz aizstāvību izmeklēšanā, ieskaitot tiesības tikt uzklausītam un nevainīguma prezumpcijas ievērošanu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts labas pārvaldības princips attiecībā uz izmeklēšanu, kā arī atteikums uzsākt izmeklēšanu par OLAF veikto izmeklēšanu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots tiesību piekļūt dokumentiem par OLAF izmeklēšanu pārkāpums.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (2013. gada 11. septembris) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 un Padomes Regulu (Euratom) Nr. 1074/1999.


title: Lieta T-743/18: Prasība, kas celta 2018. gada 18. decembrī – Japan Tobacco/EUIPO – I.J. Tobacco Industry (“I.J. TOBACCO INDUSTRY”)

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/44

      Prasība, kas celta 2018. gada 18. decembrī – Japan Tobacco/EUIPO – I.J. Tobacco Industry (“I.J. TOBACCO INDUSTRY”)
      (Lieta T-743/18)
      (2019/C 65/57)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Japan Tobacco, Inc. (Tokija, Japāna) (pārstāvis: J. Gracia Albero, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: I.J. Tobacco Industry FZE (Ras Al Khaimah, Apvienotie Arābu Emirāti)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes baltā un melnā krāsā “I.J. TOBACCO INDUSTRY” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 003 551

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 15. oktobra lēmums lietā R 979/2018-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, tostarp izdevumus saistībā ar procesu Iebildumu nodaļā un procesu Apelācijas ceturtajā padomē.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-744/18: Prasība, kas celta 2018. gada 20. decembrī – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Pārtrauktas elipses attēls)

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/45

      Prasība, kas celta 2018. gada 20. decembrī – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Pārtrauktas elipses attēls)
      (Lieta T-744/18)
      (2019/C 65/58)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāves: E. Ochoa Santamaría un I. Aparicio Martínez, advokātes)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Xuebo Ye (Wenzhou, Kīna)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā ir attēlota pārtraukta elipse, reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 088 191

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 22. oktobra lēmums lietā R 692/2018-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pieņemt izskatīšanai šo prasības pieteikumu ar visiem tās dokumentiem;

                  —

                  pieņemt izskatīšanai iesniegtos pierādījumus;

                  —

                  apmierināt šo prasību, atceļot apstrīdēto lēmumu un atstājot to bez iedarbības;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 72. panta 6. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-753/18: Prasība, kas celta 2018. gada 26. decembrī – C&A/EUIPO (“#BESTDEAL”)

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/46

      Prasība, kas celta 2018. gada 26. decembrī – C&A/EUIPO (“#BESTDEAL”)
      (Lieta T-753/18)
      (2019/C 65/60)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: C&A AG (Zug, Šveice) (pārstāvis: P. Koch Moreno, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “#BESTDEAL” baltā krāsā reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 681 826

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 26. oktobra lēmums lietā R 1234/2018-2

         Secinājumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt prasību par pamatotu un atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja tas piedalās šajā tiesvedībā.

         Izvirzītie pamati

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

                  —

                  Tiesiskās drošības un vienlīdzīgas attieksmes principu pārkāpums.


title: Lieta T-116/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra rīkojums – Darmanin/EASO

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/47

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. decembra rīkojums – Darmanin/EASO

      (Lieta T-116/18) (1)

      (2019/C 65/61)
      Tiesvedības valoda – franču
      Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 152, 30.4.2018.


title: Lieta T-520/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 14. decembra rīkojums – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (“BGC PARTNERS”)

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/47

      Vispārējās tiesas 2018. gada 14. decembra rīkojums – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (“BGC PARTNERS”)
      (Lieta T-520/18) (1)

      (2019/C 65/63)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 392, 29.10.2018.


title: Lieta T-522/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 14. decembra rīkojums – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (“AUREL BGC”)

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/48

      Vispārējās tiesas 2018. gada 14. decembra rīkojums – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (“AUREL BGC”)
      (Lieta T-522/18) (1)

      (2019/C 65/65)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C C 392, 29.10.2018.


title: Lieta T-523/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 14. decembra rīkojums – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (“BGCPRO”)

text:
               18.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/48

      Vispārējās tiesas 2018. gada 14. decembra rīkojums – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (“BGCPRO”)
      (Lieta T-523/18) (1)

      (2019/C 65/66)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 392, 29.10.2018.


title: Lieta T-336/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 29. janvāra spriedums – The GB Foods/EUIPO – Yatecomeré (“YATEKOMO”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “YATEKOMO” – Agrāka valsts grafiska preču zīme “yatecomeré” – Dokumentu iesniegšana plaši zināma fakta patiesuma pierādīšanai – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts))

text:
               18.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/28

      Vispārējās tiesas 2019. gada 29. janvāra spriedums – The GB Foods/EUIPO – Yatecomeré (“YATEKOMO”)
      (Lieta T-336/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “YATEKOMO” - Agrāka valsts grafiska preču zīme “yatecomeré” - Dokumentu iesniegšana plaši zināma fakta patiesuma pierādīšanai - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts)))
      (2019/C 103/36)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: The GB Foods, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Spānija) (pārstāvji: C. Buganza González un E. Torner Lasalle, advokāti

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Yatecomeré, SL (Ribadumia, Spānija) (pārstāvji: J. C. Erdozain López, V. Arnaiz Medina un L. Montoya Terán, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 13. marta lēmumu lietā R 1506/2016-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Yatecomeré un The GB Foods.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  The GB Foods, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 318, 25.9.2017.


title: Lieta T-129/19: Prasība, kas celta 2019. gada 25. februārī — Necci/Komisija

text:
               6.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/45

      Prasība, kas celta 2019. gada 25. februārī — Necci/Komisija
      (Lieta T-129/19)
      (2019/C 155/54)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Claudio Necci (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2018. gada 18. aprīļa lēmumu par viņa lūguma tikt apdrošinātam saskaņā ar KVAS netiešu noraidīšanu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu galveno pamatu un vienu pakārtotu pamatu.
      Galvenokārt viņš apgalvo, ka Eiropas Komisija neesot ievērojusi Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (turpmāk tekstā — “PDNK”) 95. pantu, liedzot apdrošināšanu saskaņā ar KVAS (kopīgā veselības apdrošināšanas shēma) un neņemot vērā papildu iemaksu periodu, kas viņam tika atzīts Eiropas Savienības iestāžu pensiju shēmā apmaiņā pret viņa tiesību uz valsts pensiju nodošanu.
      Pakārtoti prasītājs izvirza iebildi par PDNK 95. panta prettiesiskumu saistībā ar LESD 45. pantu.


title: Lieta T-153/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. martā — European Union Copper Task Force/Komisija

text:
               6.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/51

      Prasība, kas celta 2019. gada 11. martā — European Union Copper Task Force/Komisija
      (Lieta T-153/19)
      (2019/C 155/60)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: European Union Copper Task Force (Eseksa, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: I. Moreno-Tapia Rivas un C. Vila Gisbert, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/1981 (1), ciktāl ar to prettiesiski ir atjaunots vara savienojumu kā aizstājamu vielu apstiprinājums;

                  —

                  attiecināt atcelšanas sekas arī uz Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 2015/408 (2), ciktāl ar to ir īstenots Regulas Nr. 1107/2009 80. panta 7. punkts un vara savienojumi ir iekļauti aktīvo vielu sarakstā kā aizstājamas vielas;

                  —

                  atzīt, ka ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/1981 ir pārkāpts samērīguma princips;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/1981 prettiesiski tiek atjaunots vara savienojumu kā aizstājamu vielu apstiprinājums. It īpaši:

                              —

                              ar Regulas (EK) Nr. 1107/2009 (3) 24. pantu un II pielikuma 4. punktu ir pārkāptas ES tiesības, jo:

                                          (i)

                                          zinātniski pierādījumi liecina, ka “PBT kritēriji”, it īpaši noturība, nav piemēroti varam;

                                          (ii)

                                          PBT kritēriju piemērošana neorganiskām vielām nav saderīga ar citiem tiesību aktiem, kas ir īstenoti regulēto ķīmisko vielu jomā;

                                          (iii)

                                          runājot par aizstājamām vielām, PBT kritēriju piemērošana vara savienojumiem pārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai sasniegtu Regulas (EK) Nr. 1107/2009 izvirzītos mērķus. Turklāt Regulā (EK) Nr. 1107/2009 ir nepareizi interpretēts piesardzības princips.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 2015/408 ir prettiesiska saistībā ar vara savienojumu kā aizstājamu vielu kvalifikāciju.

                  3.

                  Ar trešo pamatu pakārtoti tiek apgalvots, ka ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/1981 ir pārkāpts samērīguma princips.

         (1)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/1981 (2018. gada 13. decembris), ar ko saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū atjauno darbīgo vielu vara savienojumu kā aizstājamu vielu apstiprinājumu un groza Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 540/2011 pielikumu (OV 2018, L 317, 16. lpp.).

         (2)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 2015/408 (2015. gada 11. marts) par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1107/2009 attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 80. panta 7. punkta īstenošanu un aizstājamo vielu saraksta izveidošanu (OV 2015, L 67, 18. lpp.).

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK (OV 2009, L 309, 1. lpp.).


title: Lieta T-154/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. martā — ZU/EĀDD

text:
               6.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/52

      Prasība, kas celta 2019. gada 11. martā — ZU/EĀDD
      (Lieta T-154/19)
      (2019/C 155/61)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: ZU (pārstāvis: C. Bernard-Glanz, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD)

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt EĀDD iecēlējinstitūcijas 2018. gada 30. novembra lēmumu, ar ko noraidīta prasītāja 2018. gada 27. jūlija sūdzība, ciktāl ar to ir netieši noraidīta prasītāja 2018. gada 26. februāra atskaite par izdevumiem;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza vienu pamatu, ar ko tiek apgalvota piemērojamo Civildienesta noteikumu (tostarp 12.a, 56. un 71. panta) neievērošana un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 31. panta 1. un 2. punkta, 41. panta 1. punkta un 48. panta pārkāpums, “saprātīga termiņa” principa, labas pārvaldības principa, pareizas finanšu pārvaldības principa (ES līdzekļu nelietderīga izmantošana) pārkāpums, pilnvaru nepareiza izmantošana un pierādījumu slēpšana, noteikumu, kas regulē ceļa izdevumu atlīdzināšanu, pārkāpums, samērīguma principa neievērošana, acīmredzama kļūda vērtējumā, rūpības pienākuma pārkāpums un prima facie elementu, kas identificēti prasītāja uz Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu balstītajā sūdzībā, neņemšana vērā.


title: Lieta T-155/19: Prasība, kas celta 2019. gada 12. martā — AP/EIF

text:
               6.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/53

      Prasība, kas celta 2019. gada 12. martā — AP/EIF
      (Lieta T-155/19)
      (2019/C 155/62)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: AP (pārstāve: L. Levi, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Investīciju fonds

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt atbildētāja 2018. gada 30. augusta un 2018. gada 3. oktobra lēmumus par prasītāja 2018. gada 20. jūnijā iesniegtās sūdzības noraidīšanu;

                  —

                  piespriest atbildētājam izmaksāt Personāla reglamenta 33. pantā paredzētos pabalstus ar atpakaļejošu spēku no 2018. gada 1. aprīļa, tiem pieskaitot nokavējuma procentus atbilstoši Eiropas Centrālās bankas noteiktajai likmei, kas ir palielināta par diviem procentpunktiem, līdz prasītājs būs saņēmis pilnu maksājuma summu;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt morālo kaitējumu, kura apmērs ex aequo et bono var tikt novērtēts vismaz 20 000 EUR apmērā;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja slimība izraisīja uzteikuma termiņa apturēšanu un sociālā nodrošinājuma sistēmas piemērošanu. Prasītājs apgalvo, ka pretējas izpratnes piemērošana būtu Personāla reglamenta, rūpības pienākuma un tiesiskās paļāvības principa pārkāpums.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar atteikumu pieņemt prasītāja iesniegtā atlūguma atsaukšanu ir pārkāpts rūpības pienākums.


title: Lieta T-159/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — Bog-Fran/EUIPO — Fabryki Mebli “Forte” (“Furniture”)

text:
               6.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/54

      Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — Bog-Fran/EUIPO — Fabryki Mebli “Forte” (“Furniture”)
      (Lieta T-159/19)
      (2019/C 155/63)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Bog-Fran sp. z o.o. sp.k. (Varšava, Polija) (pārstāvji: M. Mikosza, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Fabryki Mebli “Forte” S.A. (Ostrów Mazowiecka, Polija)
      Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus dizainparauga īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Strīdus dizainparaugs: Eiropas Savienības dizainparaugs Nr. 1384 002-0034

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2019. gada 14. janvāra lēmums lietā R 291/2018-3

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un apmierināt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 7. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-160/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — LTTE/Padome

text:
               6.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/54

      Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — LTTE/Padome
      (Lieta T-160/19)
      (2019/C 155/64)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) (Herning, Dānija) (pārstāvji: A. van Eik un T. Buruma, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/25 (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju.
      Pakārtoti prasītāja apgalvo, ka šajā gadījumā būtu pamatoti piemērot mazāk ierobežojošu pasākumu nekā ilgstoša iekļaušana ES teroristu organizāciju sarakstā.
      Prasītāja papildus pieprasa Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kuriem ir pieskaitīti procenti apmērā, kas tiks noteikts vēlāk.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir spēkā neesošs, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo pēdējā minētā nevarot tikt kvalificēta kā teroristu organizācija Padomes Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP (2) 1. panta 3. punktā ietvertās definīcijas izpratnē.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir spēkā neesošs, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo neesot kompetentas iestādes pieņemta lēmuma, kā ir prasīts Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 4. punktā.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir spēkā neesošs, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo Padome neesot veikusi pienācīgu pārskatīšanu, kā ir prasīts Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 6. punktā.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir spēkā neesošs, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo tas neatbilstot samērīguma un subsidiaritātes prasībām.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir spēkā neesošs, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo tas neatbilstot pienākumam norādīt pamatojumu saskaņā ar LESD 296. pantu.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir spēkā neesošs, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo ar to esot aizskartas prasītājas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā.

         (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2019/25 (2019. gada 8. janvāris), ar ko groza un atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un atceļ Lēmumu (KĀDP) 2018/1084 (OV L 6, 9.1.2019., 6. lpp.).

         (2)  Padomes Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP (2001. gada 27. decembris) par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu (OV L 344, 28.12.2001., 93. lpp.).


title: Lieta T-167/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — Tempus Energy Germany un T Energy Sweden/Komisija

text:
               6.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/55

      Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — Tempus Energy Germany un T Energy Sweden/Komisija
      (Lieta T-167/19)
      (2019/C 155/65)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Tempus Energy Germany GmbH (Berlīne, Vācija), T Energy Sweden AB (Gēteborga, Zviedrija) (pārstāvji: D. Fouquet un J. Derenne, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2018. gada 7. februāra lēmumu saistībā ar plānoto jaudas mehānismu Polijā (SA.46100, C(2018) 601 final) (1);

                  —

                  piespriest atbildētājai segt savus un atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājas izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, neuzsākdama formālu izmeklēšanas procedūru pēc plānotā jaudas mehānisma Polijā paziņošanas, Komisija esot pārkāpusi LESD 108. panta 2. punktu un Regulas 2015/1589 (2) 4. panta 4. punktu un 6. panta 1. punktu kopsakarā ar nediskriminācijas, samērīguma un tiesiskās paļāvības aizsardzības principiem, kā arī tā esot nepareizi novērtējusi faktus. Komisijai neesot izdevies kliedēt šaubas, kādām tai bija jārodas sākotnējās izskatīšanas posmā, un tas esot ietekmējis prasītāju procesuālās tiesības.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot pienācīgi pamatojusi apstrīdēto lēmumu, tādējādi pārkāpdama LESD 296. pantu.

         (1)  OV 2018, C 462, 1. lpp.

         (2)  Padomes Regula (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (kodificēta redakcija) (OV L 248, 24.9.2015., 9. lpp.).


title: Lieta T-169/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. martā — Style & Taste/EUIPO — The Polo/Lauren Company (Polo spēlētāja attēls)

text:
               6.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/56

      Prasība, kas celta 2019. gada 19. martā — Style & Taste/EUIPO — The Polo/Lauren Company (Polo spēlētāja attēls)
      (Lieta T-169/19)
      (2019/C 155/66)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Style & Taste, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis: L. Plaza Fernández-Villa, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: The Polo/Lauren Company LP (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska preču zīme (polo spēlētāja attēls) — Eiropas Savienības preču zīme Nr. 4 049 201

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 7. janvāra lēmums lietā R 1272/2018-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt, ka agrāk par Kopienas preču zīmi Nr. 4 049 201 pastāvēja dizainparaugs 24087, un līdz ar to atzīt, ka PRL piederošajai Eiropas Savienības preču zīmei Nr. 4 049 201 trūkst novitātes kā to paredz attiecīgas piemērojamās normas, un līdz ar to atcelt minēto Eiropas Savienības preču zīmi.

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt, ka agrāk par Kopienas preču zīmi Nr. 4 049 201 pastāvēja dizainparaugs 24087, un līdz ar to atzīt, ka PRL piederošajai Eiropas Savienības preču zīmei Nr. 4 049 201 trūkst novitātes kā to paredz attiecīgas piemērojamās normas, un līdz ar to atcelt minēto Eiropas Savienības preču zīmi.

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt, ka agrāk par Kopienas preču zīmi Nr. 4 049 201 pastāvēja dizainparaugs 24087, un līdz ar to atzīt, ka PRL piederošajai Eiropas Savienības preču zīmei Nr. 4 049 201 trūkst novitātes kā to paredz attiecīgas piemērojamās normas, un līdz ar to atcelt minēto Eiropas Savienības preču zīmi.

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt, ka agrāk par Kopienas preču zīmi Nr. 4 049 201 pastāvēja dizainparaugs 24087, un līdz ar to atzīt, ka PRL piederošajai Eiropas Savienības preču zīmei Nr. 4 049 201 trūkst novitātes kā to paredz attiecīgas piemērojamās normas, un līdz ar to atcelt minēto Eiropas Savienības preču zīmi.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Padomes Regulas (ES) Nr. 207/2009 53. panta 2. punkta pārkāpums.

                  —

                  Iekšējo normatīvo aktu dizainparaugu tiesiskās aizsardzības jomā, kā arī Estatuto sobre la propiedad Intelectual [Spānijas likums par intelektuālo īpašumu] pārkāpums.


title: Lieta T-170/19: Prasība, kas celta 2019. gada 20. martā — Sherpa Europe/EUIPO — Núcleo de comunicaciones y control (“SHERPA NEXT”)

text:
               6.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/57

      Prasība, kas celta 2019. gada 20. martā — Sherpa Europe/EUIPO — Núcleo de comunicaciones y control (“SHERPA NEXT”)
      (Lieta T-170/19)
      (2019/C 155/67)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sherpa Europe, SL (Erandio, Spānija) (pārstāve: M. Esteve Sanz, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Núcleo de comunicaciones y control, SL (Tres Cantos, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SHERPA NEXT” reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 12 891 495

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 10. decembra lēmums lietā R 523/2017–2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest atbildētājam un attiecīgā gadījumā lietas dalībniecei, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā, kā arī izdevumus procesā Apelācijas padomē.

         Izvirzītais pamats:

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 47. panta 2. un 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-311/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 5. marta rīkojums — Buck/EUIPO — Unger Holding (“BUCK”)

text:
               6.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/58

      Vispārējās tiesas 2019. gada 5. marta rīkojums — Buck/EUIPO — Unger Holding (“BUCK”)
      (Lieta T-311/18) (1)

      (2019/C 155/68)
      Tiesvedības valoda — angļu
      Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 240, 9.7.2018.


title: Lieta T-188/19: Prasība, kas celta 2019. gada 1. aprīlī — Apvienotā Karaliste/Komisija

text:
               20.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 172/46

      Prasība, kas celta 2019. gada 1. aprīlī — Apvienotā Karaliste/Komisija
      (Lieta T-188/19)
      (2019/C 172/60)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — S. Brandon, pārstāvis, T. Johnston un J. Scott, Barristers)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Apvienotās Karalistes valdībai ar 2018. gada 20. decembri datētajā un 2019. gada 21. janvārī saņemtajā vēstulē paziņoto Komisijas lēmumu apstiprināt galīgo revīzijas ziņojumu, revīzijas atsauces numurs 14-BA262-013 kā galīgu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka revidenti ir pieļāvuši kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka bija nepieciešamas dienā nostrādāto stundu uzskaites tabulas un tādējādi nepareizi interpretējuši dotācijas nolīgumus.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar galīgo revīzijas ziņojumu tiek prettiesiski grauta Met Office (nacionālā metroloģijas institūcija) tiesiskā paļāvība uz to, ka tā ex post facto darba laika reģistrācijas sistēma un ikmēneša netiešo izmaksu likmju aprēķini atbilst dotāciju nolīgumu prasībām.


title: Lieta C-165/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Slovak Telekom, a.s. iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-851/14 Slovak Telekom/Komisija

text:
               29.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/32

      Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Slovak Telekom, a.s. iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-851/14 Slovak Telekom/Komisija
      (Lieta C-165/19 P)
      (2019/C 148/30)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Slovak Telekom, a.s. (pārstāvji: D. Geradin, Rechtsanwalt, R. O'Donoghue, QC)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Slovanet, a.s.

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas spriedumu pilnībā vai daļēji;

                  —

                  atcelt lēmumu pilnībā vai daļēji;

                  —

                  pakārtoti atcelt vai vēl vairāk samazināt Slovak Telekom, a.s. (turpmāk tekstā –“ST”) uzlikto naudas sodu; un

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

                  —

                  Pirmais pamats — kļūdas tiesību piemērošanā un/vai acīmredzama kļūda vai pamatojuma neesamība attiecībā uz atteikumu veikt darījumu:

                              —

                              Pirmā pamata pirmā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējums, ka, ja pastāv ex ante regulējumā noteiktais pienākums piešķirt piekļuvi, spriedumā Bronner noteiktie nosacījumi attiecībā uz atteikumu nodrošināt piekļuvi atbilstoši LESD 102. pantam nav piemērojami, esot kļūdains. Turklāt Vispārējās tiesas argumentā, saskaņā ar kuru nebija jāizpilda spriedumā Bronner noteiktais “nepieciešamības” nosacījums, jo ex ante regulējumā jau bija atzīta “nepieciešamība piekļūt prasītājas vietējai sakaru līnijai”, un, ka līdz ar to Komisijai nebija (atkārtoti) jānovērtē “nepieciešamība” LESD 102. panta izpratnē, ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā.

                              —

                              Pirmā pamata otrā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējumā, ka Tiesas spriedumā TeliaSonera esot apstiprināts ieteikums, ka ST atteikumam veikt darījumu nav nepieciešams pierādījums, ka ir izpildīti spriedumā Bronner noteiktie nosacījumi, esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā.

                              —

                              Pirmā pamata trešā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējumā, ka Vispārējās tiesas spriedums Clearstream atšķiroties no ST situācijas, jo pretēji ST minētais spriedums nebija saistīts ar agrāko valsts monopolu vai ex ante regulējumā noteikto pienākumu piešķirt piekļuvi, esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā.

                              —

                              Pirmā pamata ceturtā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un/vai acīmredzamu kļūdu vai nav pamatojusi savu konstatējumu, saskaņā ar kuru netiešs atteikums ne vienmēr ir mazāk būtisks kā faktisks atteikums, un ka katra lieta ir jāizvērtē atsevišķi.

                              —

                              Pirmā pamata piektā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, secinot, ka tas, ka ST bija agrākais valsts monopols, bija likumīgs pamats nepiemērot šajā lietā spriedumā Bronner noteiktos nosacījumus.

                  —

                  Otrais pamats — ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējumā, ka Komisija neesot pārkāpusi tās tiesības uz aizstāvību, nepaziņojot tai ar progresīvām ilgtermiņa vidējām pieaugošajām izmaksām saistīto metodoloģiju, principus un datus un ļaujot ST iesniegt apsvērumus pirms lēmuma pieņemšanas piemērotā termiņā, kas ļāva ST saprātīgi izmantot savas tiesības uz aizstāvību, esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā.

                  —

                  Trešais pamats — ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas pamatojumā, lai noraidītu tās “optimizācijas” pielāgojumus, esot pieļautas kļūdas tiesību piemērošanā, jo tajā vienlīdz efektīva uzņēmēja jēdziens šīs lietas īpašajā kontekstā esot piemērots nepareizi.


title: Lieta T-730/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 13. marta spriedums — Espírito Santo Financial Group/ECB (Piekļuve dokumentiem — Lēmums 2004/258/EK — Dokumenti saistībā ar ECB 2014. gada 1. augusta lēmumu par Banco Espírito Santo SA — Daļējs piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar ECB lēmējinstanču apspriežu konfidencialitāti — Izņēmums saistībā ar Savienības vai kādas dalībvalsts finanšu, monetāro vai ekonomikas politiku — Izņēmums saistībā ar Savienības vai kādas dalībvalsts finanšu sistēmas stabilitāti — Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar iekšējai lietošanai paredzētiem dokumentiem — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               29.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/44

      Vispārējās tiesas 2019. gada 13. marta spriedums — Espírito Santo Financial Group/ECB
      (Lieta T-730/16) (1)

      (Piekļuve dokumentiem - Lēmums 2004/258/EK - Dokumenti saistībā ar ECB 2014. gada 1. augusta lēmumu par Banco Espírito Santo SA - Daļējs piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar ECB lēmējinstanču apspriežu konfidencialitāti - Izņēmums saistībā ar Savienības vai kādas dalībvalsts finanšu, monetāro vai ekonomikas politiku - Izņēmums saistībā ar Savienības vai kādas dalībvalsts finanšu sistēmas stabilitāti - Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar iekšējai lietošanai paredzētiem dokumentiem - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2019/C 148/40)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Espírito Santo Financial Group SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji: R. Oliveira, S. Estima Martins un D. Duarte de Campos, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: F. von Lindeiner un S. Lambrinoc, pārstāvji, kuriem palīdz H.-G. Kamann, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt ECB 2016. gada 31. augusta lēmumu, ar ko tiek daļēji atteikta piekļuve noteiktiem dokumentiem, kas saistīti ar tās 2014. gada 1. augusta lēmumu par Banco Espírito Santo SA.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2016. gada 31. augusta lēmumu, ar ko daļēji tiek atteikta piekļuve noteiktiem dokumentiem, kas saistīti ar ECB 2014. gada 1. augusta lēmumu par Banco Espírito Santo SA, ciktāl ar to tiek atteikta piekļuve ECB padomes 2014. gada 28. jūlija lēmuma protokola izvilkumos norādītajam aizdevuma apmēram, kā arī aizklātajai ECB valdes 2014. gada 28. jūlija un 1. augusta priekšlikumos ietvertajai informācijai.

                  2)

                     Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                     Espírito Santo Financial Group un ECB katra sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 462, 12.12.2016.


title: Lieta T-799/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Xiaomi/EUIPO — Dudingen Develops (“MI”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MI” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “MI” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas 2017/1001 94. pants))

text:
               29.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/45

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Xiaomi/EUIPO — Dudingen Develops (“MI”)
      (Lieta T-799/16) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MI” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “MI” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas 2017/1001 94. pants))
      (2019/C 148/41)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Xiaomi Inc. (Pekina, Ķīna) (pārstāvji: T. Raab un C. Tenkhoff, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Rajh)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Dudingen Develops, SL (Leganés, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 5. septembra lēmumu lietā R 337/2016-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Xiaomi un Dudigen Develops.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 5. septembra lēmumu lietā R 337/2016-1 tiktāl, ciktāl ar to tika noraidīta apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas lēmumu noraidīt iebildumus pret grafiskas preču zīmes “MI” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz “elektrības tīklu materiāliem (kabeļi)”, “elektrības kabeļiem”, “izolētiem elektrības kabeļiem”, “savienojuma kabeļiem”, “kabeļu savienotājiem”, “adapteriem”, “elektrības adapteriem”, “kontaktligzdas elektrības adapteriem ceļošanai”, “adapteriem telefonu savienojumam ar dzirdes aparātiem” un “pagarinājuma kabeļiem”, kas ietilpst 9. klasē, kā arī “mugursomām”, “mazām mugursomām” un “alpīnistu mugursomām”, kas ietilpst 18. klasē.

                  2)

                     Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                     Xiaomi Inc. sedz divas trešdaļas savu tiesāšanās izdevumu, kā arī atlīdzina divas trešdaļas EUIPO tiesāšanās izdevumu.

                  4)

                     EUIPO sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu, kā arī atlīdzina vienu trešdaļu Xiaomi tiesāšanās izdevumu.

         (1)  OV C 22, 23.1.2017.


title: Lieta T-837/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Zviedrija/Komisija (REACH — Komisijas lēmums, ar ko atļauj izmantot svina sulfohromāta dzelteno un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkano — Regulas (EK) Nr. 1907/2006 60. panta 4. un 5. punkts — Alternatīvu nepieejamības pārbaude — Kļūda tiesību piemērošanā)

text:
               29.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/46

      Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Zviedrija/Komisija
      (Lieta T-837/16) (1)

      (REACH - Komisijas lēmums, ar ko atļauj izmantot svina sulfohromāta dzelteno un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkano - Regulas (EK) Nr. 1907/2006 60. panta 4. un 5. punkts - Alternatīvu nepieejamības pārbaude - Kļūda tiesību piemērošanā)
      (2019/C 148/42)
      Tiesvedības valoda — zviedru

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji A. Falk un F. Bergius, vēlāk A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev un J. Lundberg)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici, K. Simonsson un G. Tolstoy)

         Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji C. Thorning un M. Wolff, vēlāk M. Wolff un J. Nymann-Lindegren); Somijas Republika (pārstāvis: S. Hartikainen) un Eiropas Parlaments (pārstāvji: A. Neergaard un A. Tamás)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (pārstāvji: M. Heikkilä, W. Broere un C. Schultheiss)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir balstīta uz LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2016. gada 7. septembra Īstenošanas lēmumu C(2016) 5644 final, ar kuru tiek piešķirta licence dažiem svina sulfohromāta dzeltenā un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkanā izmantošanas veidiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt Komisijas 2016. gada 7. septembra Īstenošanas lēmumu C(2016) 5644 final, ar kuru tiek piešķirta licence dažiem svina sulfohromāta dzeltenā un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkanā izmantošanas veidiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006.

                  2)

                     Noraidīt Komisijas prasījumu par to, lai 2016. gada 7. septembra Īstenošanas lēmuma C(2016) 5644 final atcelšanas gadījumā šī lēmuma sekas tiktu atstātas spēkā līdz brīdim, kad tā varēs pārskatīt licences pieteikumu.

                  3)

                     Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Zviedrijas Karalistes tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                     Dānijas Karaliste, Somijas Republika un Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

         (1)  OV C 38, 6.2.2017.


title: Lieta T-59/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — L/Parlaments (Civildienests — Akreditēts deputāta palīgs — Līguma izbeigšana — Uzticības saiknes zudums — Ārējas darbības — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Prasība par kaitējuma atlīdzību)

text:
               29.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/47

      Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — L/Parlaments
      (Lieta T-59/17) (1)

      (Civildienests - Akreditēts deputāta palīgs - Līguma izbeigšana - Uzticības saiknes zudums - Ārējas darbības - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Prasība par kaitējuma atlīdzību)
      (2019/C 148/43)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: L (pārstāvis: I. Coutant Peyre, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāves: Í. Ní Riagáin Düro un M. Windisch)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kura pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Parlamenta 2016. gada 24. jūnija lēmumu par prasītāja akreditēta deputāta palīga līguma izbeigšanu, un, otrkārt, prasība piešķirt atlīdzību par morālo kaitējumu, kas esot nodarīts prasītājam

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt Parlamenta 2016. gada 24. jūnija lēmumu par L akreditēta deputāta palīga līguma izbeigšanu.

                  2)

                     Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                     Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 221, 10.7.2017.


title: Lieta T-329/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Hautala u.c./EFSA (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Saistībā ar darbīgās vielas glifosāta apstiprinājuma atjaunošanu sagatavoti dokumenti par kancerogenitātes pētījumiem — Daļējs piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību — Sevišķas sabiedrības intereses — Regula (EK) Nr. 1367/2006 — Jēdziens “informācija, kas attiecas uz emisijām vidē”)

text:
               29.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/47

      Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Hautala u.c./EFSA
      (Lieta T-329/17) (1)

      (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Saistībā ar darbīgās vielas glifosāta apstiprinājuma atjaunošanu sagatavoti dokumenti par kancerogenitātes pētījumiem - Daļējs piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību - Sevišķas sabiedrības intereses - Regula (EK) Nr. 1367/2006 - Jēdziens “informācija, kas attiecas uz emisijām vidē”)
      (2019/C 148/44)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Heidi Hautala (Somija), Benedek Jávor (Ungārija), Michèle Rivasi (Francija), Bart Staes (Beļģija) (pārstāvis: B. Kloostra, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (pārstāvji: D. Detken un J. Tarazona, F. Volpi un B. Vagenende, pārstāvji, kuriem palīdz R. van der Hout un C. Wagner, advokāti)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Cheminova A/S (Harboøre, Dānija) (pārstāvis: C. Mereu, advokāts), Monsanto Europe (Antverpene, Beļģija) un Monsanto Company (Vilmingtona, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: sākotnēji M. Pittie, P. Honoré un N. Callens, vēlāk P. Honoré, N. Callens un A. Helfer, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts daļēji atcelt EFSA2017. gada 14. marta lēmumu, ciktāl ar to tika daļēji atteikta piekļuve divpadsmit pētījumiem par darbīgās vielas glifosāta kancerogenitāti, kuri sagatavoti šīs darbīgās vielas apstiprinājuma atjaunošanas procedūrā atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK (OV 2009, L 309, 1. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) 2017. gada 14. marta lēmumu, ar kuru EFSA atteica piekļuvi iedaļām “Materiāli, testēšanas apstākļi un metodes” un “Rezultāti un analīzes” divpadsmit pētījumos par darbīgās vielas glifosāta kancerogenitāti.

                  2)

                     EFSA sedz savus, kā arī atlīdzina Heidi Hautala, Michèle Rivasi, Benedek Jávor un Bart Staes tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                     Cheminova A/S, Monsanto Europe un Monsanto Company sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 249, 31.7.2017.


title: Lieta T-26/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Francija/Komisija (ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Francijas izdevumi — Vienreizējas un vienotas likmes finanšu korekcijas — Platībatkarīga atbalsta shēma — Lauksaimniecībā izmantojamu zemesgabalu noteikšanas sistēma — Atbilstīgo platību noteikšana — Labu lauksaimniecības un vides apstākļu saglabāšana lauksaimniecības zemē — Ainavas iezīmes — Noganāms virsājs — Valsts kontroles sistēma, kas ir izveidota, pamatojoties uz nesaderīgu atbilstīgo platību definīciju — Samērīgums — Pienākums norādīt pamatojumu — Atbilstības noskaidrošanas procedūra — Iespējamākā kļūda — Kļūda tiesību piemērošanā)

text:
               29.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/50

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Francija/Komisija
      (Lieta T-26/18) (1)

      (ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Francijas izdevumi - Vienreizējas un vienotas likmes finanšu korekcijas - Platībatkarīga atbalsta shēma - Lauksaimniecībā izmantojamu zemesgabalu noteikšanas sistēma - Atbilstīgo platību noteikšana - Labu lauksaimniecības un vides apstākļu saglabāšana lauksaimniecības zemē - Ainavas iezīmes - Noganāms virsājs - Valsts kontroles sistēma, kas ir izveidota, pamatojoties uz nesaderīgu atbilstīgo platību definīciju - Samērīgums - Pienākums norādīt pamatojumu - Atbilstības noskaidrošanas procedūra - Iespējamākā kļūda - Kļūda tiesību piemērošanā)
      (2019/C 148/47)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji: F. Alabrune, D. Colas, A.-L. Desjonquères un S. Horrenberger)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Lewis un D. Triantafyllou)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/2014 (2017. gada 8. novembris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2017, L 292, 61. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 112, 26.3.2018.


title: Lieta T-106/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Laverana/EUIPO — Agroecopark (“VERA GREEN”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “VERA GREEN” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LAVERA” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/51

      Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Laverana/EUIPO — Agroecopark (“VERA GREEN”)
      (Lieta T-106/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “VERA GREEN” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LAVERA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2019/C 148/48)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Vācija) (pārstāvji: sākotnēji J. Wachinger, M. Zöbisch un R. Drozdz, pēc tam N. Schmitz un J. Bittner, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: L. Rampini)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Agroecopark, SL (Majadahonda, Spānija) (pārstāvji: E. Seijo Veiguela un C. Serrano Rodríguez, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 18. decembra lēmumu lietā R 982/2017-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Laverana un Agroecopark.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Laverana GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 142, 23.4.2018.