title: Lieta C-15/10: Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 21. jūlija spriedums ( High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court ) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Etimine SA/Secretary of State for Work and Pensions (Vide un cilvēku veselības aizsardzība — Direktīva 67/548/EEK — Regula (EK) Nr. 1272/2008 — Borāta vielas — Reproduktīvajai sistēmai toksisku vielu klasifikācija 2. kategorijā — Direktīva 2008/58/EK un Regula (EK) Nr. 790/2009 — Šo klasifikāciju pielāgošana tehnikas un zinātnes attīstībai — Spēkā esamība — Attiecīgo vielu raksturīgo īpašību novērtēšanas metodes — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Juridiskais pamats — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīguma princips)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/10

         Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 21. jūlija spriedums (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Etimine SA/Secretary of State for Work and Pensions

   (Lieta C-15/10) (1)

   (Vide un cilvēku veselības aizsardzība - Direktīva 67/548/EEK - Regula (EK) Nr. 1272/2008 - Borāta vielas - Reproduktīvajai sistēmai toksisku vielu klasifikācija 2. kategorijā - Direktīva 2008/58/EK un Regula (EK) Nr. 790/2009 - Šo klasifikāciju pielāgošana tehnikas un zinātnes attīstībai - Spēkā esamība - Attiecīgo vielu raksturīgo īpašību novērtēšanas metodes - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Juridiskais pamats - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīguma princips)
   2011/C 269/15
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Etimine SA

      Atbildētājs: Secretary of State for Work and Pensions

      Piedaloties: Borax Europe Ltd

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Komisijas 2008. gada 21. augusta Direktīvas 2008/58/EK, ar ko 30. reizi groza Padomes Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, lai to pielāgotu tehnikas attīstībai (OV L 246, 1. lpp.), un Komisijas 2009. gada 10. augusta Regulas (EK) Nr. 790/2009 par grozījumiem, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (OV L 235, 1. lpp.), spēkā esamība attiecībā uz borāta kā toksiska reproduktīvajai funkcijai klasifikāciju — Kļūdains novērtējums attiecībā uz riska pastāvēšanu, normāli rīkojoties ar vielu vai to lietojot, kas ir pieprasīts Direktīvas 67/548/EEK VI pielikumā

      Rezolutīvā daļa:

   Prejudiciālo jautājumu izvērtēšana nav atklājusi nevienu apstākli, kas varētu ietekmēt, pirmkārt, Komisijas 2008. gada 21. augusta Direktīvas 2008/58/EK, ar ko 30. reizi groza Padomes Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, lai to pielāgotu tehnikas attīstībai, kā arī, otrkārt, Komisijas 2009. gada 10. augusta Regulas (EK) Nr. 790/2009 par grozījumiem, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu, spēkā esamību sakarā ar to, ka šajā direktīvā un šajā regulā tādas vielas kā noteiktas borāta vielas tikušas klasificētas kā reprotoksiskas 2. kategorijā.

      (1)  OV C 63, 13.03.2010.


title: Lieta T-589/15: Prasība, kas celta 2015. gada 12. oktobrī – Eurorail/Komisija un INEA

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/61

         Prasība, kas celta 2015. gada 12. oktobrī – Eurorail/Komisija un INEA

   (Lieta T-589/15)
   (2016/C 027/78)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eurorail NV (Aalst, Beļģija) (pārstāvji – J. Derenne, N. Pourbaix un M. Domecq, advokāti)

      Atbildētājas: Innovation and Networks Executive Agency (INEA) un Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt saskaņā ar LESD 272. pantu, ka INEA2015. gada 17. jūlija lēmums, ar kuru izbeidz Dotācijas nolīgumu (1) un uzdod atgūt daļu no prasītājam izmaksātā avansa ir prettiesisks un nav izpildāms, un ka galīgā prasītajam izmaksājamā dotācijas summa ir nosakāma EUR 951 813 apmērā;

               —

               pakārtoti, prasītājs apgalvo, ka Komisija un INEA ir līgumtiesiski atbildīgas par prasītajam ar lēmumu nodarītajiem zaudējumiem un lūdz uzdot atgūt EUR 581 770 (un procentus);

               —

               pakārtoti, noteikt INEA/Komisijai atsaukt lēmumu, un

               —

               piespriest INEA/Komisijai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza šādus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka INEA un Komisija ir rīkojušās pretrunā saviem pienākumiem atbilstoši Dotāciju nolīgumam. Līdz ar to prasītājs apgalvo, ka tās ir prettiesiski izbeigušas Dotāciju nolīgumu un uzdevušas prasītājam izmaksāto avansu atgūšanu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka INEA un Komisija ir pārkāpušas līgumtiesisko saistību izpildes labā ticībā principu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka INEA un Komisija ir pārkāpušas prasītāja tiesisko paļāvību.

      (1)  Dotācijas nolīgums MPO/09/058/SI1.5555667 “RAIL2” (Marco Polo II Call 2009).


title: Lieta C-247/08: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 1. oktobra spriedums ( Finanzgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gaz de France — Berliner Investissement SA/Bundeszentralamt für Steuern (Kapitāla brīva aprite — Mātes sabiedrībai sadalītas peļņas atbrīvojums no nodokļa ieturējuma ienākumu gūšanas vietā meitas sabiedrības dalībvalstī — Dalībvalsts sabiedrības jēdziens — Atbilstoši Francijas tiesībām dibināta société par actions simplifiée )

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/11

         Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 1. oktobra spriedums (Finanzgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gaz de France — Berliner Investissement SA/Bundeszentralamt für Steuern

   (Lieta C-247/08) (1)

   (Kapitāla brīva aprite - Mātes sabiedrībai sadalītas peļņas atbrīvojums no nodokļa ieturējuma ienākumu gūšanas vietā meitas sabiedrības dalībvalstī - “Dalībvalsts sabiedrības” jēdziens - Atbilstoši Francijas tiesībām dibināta “société par actions simplifiée”)
   2009/C 282/19
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Köln

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja:
      Gaz de France — Berliner Investissement SA

      Atbildētāja:
      Bundeszentralamt für Steuern

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Köln (Vācija) — EKL 43. un 48. panta, 56. panta 1. punkta un 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 3. punkta interpretācija, kā arī Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas 90/435/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs (OV L 225, 6. lpp.) 2. panta a) apakšpunkta un pielikuma f) punkta interpretācija — “Dalībvalsts sabiedrības” jēdziens — Dalībvalsts, kurā atrodas meitasuzņēmums, atteikums piešķirt atbrīvojumu no nodokļa ieturējuma ienākuma gūšanas vietā, kuru apstrīd mātesuzņēmums, kas dibināts kā Francijas tiesībās paredzēta société par actions simplifiée, kura lietas pamatā esošo faktu rašanās brīdī vēl nebija ietverta direktīvas pielikumā paredzētajā sarakstā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs, 2. panta a) punkts, skatīts kopā ar tās pielikuma f) punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši Francijas tiesībām dibināta sabiedrība, kuras juridiskā forma ir société par actions simplifiée, nevar tikt uzskatīta par “dalībvalsts sabiedrību” šīs direktīvas izpratnē laikposmā pirms šīs direktīvas grozīšanas ar Padomes 2003. gada 22. decembra Direktīvu 2003/123/EK;

               2)

               izvērtējot otro jautājumu, nav konstatēts neviens elements, kas norādītu uz Direktīvas 90/435 2. panta a) punkta, skatīta kopā ar tās pielikuma f) punktu un tās 5. panta 1. punktu, spēkā neesamību.

      (1)  OV C 223, 30.08.2008.


title: Lieta T-347/11 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 30. septembra rīkojums — Gollnisch /Parlaments (Pagaidu noregulējums — Pieteikuma aizstāvēt Eiropas Parlamenta locekļa imunitāti noraidīšana — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Nepieņemamība)

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/33

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 30. septembra rīkojums — Gollnisch/Parlaments
   (Lieta T-347/11 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pieteikuma aizstāvēt Eiropas Parlamenta locekļa imunitāti noraidīšana - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Nepieņemamība)
   2011/C 347/58
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bruno Gollnisch (Limonest, Francija) (pārstāvis — G. Dubois, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — R. Passos, D. Moore un K. Zejdová)

      Priekšmets

   Pieteikums par Eiropas Parlamenta 2011. gada 10. maija lēmuma neaizstāvēt prasītāja imunitāti un privilēģijas izpildes apturēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu;

               2)

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.


title: Lieta T-233/06: Prasība, kas celta 2006. gada 26. augustā — Casa Editorial El Tiempo pret ITSB — Instituto Nacional de Meteorología ( EL TIEMPO )

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/23

         Prasība, kas celta 2006. gada 26. augustā — Casa Editorial El Tiempo pret ITSB — Instituto Nacional de Meteorología (EL TIEMPO)
   (Lieta T-233/06)
   (2006/C 261/43)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Casa Editorial El Tiempo, S. A., Bogota (Kolumbija) (pārstāvis — A. Fernández Lerroux, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Instituto Nacional de Meteorología

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 22. jūnija lēmumu lietā Nr. R-0760/2005-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājas un otra procesa Apelāciju padomē dalībnieka tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Casa Editorial El Tiempo, S. A.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Vārdiska preču zīme “EL TIEMPO” (reģistrācijas pieteikums Nr. 1 685 056) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 16., 35., 38. un 41. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: INSTITUTO NACIONAL DE METEOROLOGÍA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Valsts vārdiskas preču zīmes “EL TIEMPO” attiecībā uz publikācijām (nav reģistrēta, pazīstama), “TELETIEMPO” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 16. klasē, (Nr. 1 902 923) un pakalpojumiem, kuri ietilpst 38. klasē, (Nr. 2 217 494) un “TELETIEMPO INSTITUTO NACIONAL DE METEOROLOGíA” attiecībā uz pakalpojumiem, kuri ietilpst 35. klasē (Nr. 2 217 493) un 41. klasē (Nr. 2 217 492)

      Iebildumu nodaļas lēmums: Apmierināt iebildumu un noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt iebildumu attiecībā uz pakalpojumiem “Reklāma; komercdarbības vadība; uzņēmumu pārvaldīšana; biroja darbi” (35. klase) un “Izklaide; sporta un kultūras pasākumi”

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana.


title: Lieta T-200/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 30. janvāra spriedumu lietā F-20/06 RENV De Luca /Komisija 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Patrizia De Luca

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/32

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 30. janvāra spriedumu lietā F-20/06 RENV De Luca/Komisija 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Patrizia De Luca

   (Lieta T-200/13 P)
   2013/C 171/61
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Patrizia De Luca (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi un J.-N. Louis, avocats)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt un nospriest, ka

                           —

                           Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 30. janvāra spriedums lietā F-20/06 RENV De Luca/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) tiek atcelts;

               —

               pieņemot lēmumu atbilstoši jaunajiem noteikumiem,

               —

               atzīt un nospriest, ka

                           —

                           Eiropas Komisijas 2005. gada 23. februāra lēmums iecelt apelācijas sūdzības iesniedzēju administratores amatā tiek atcelts tiktāl, ciktāl viņa ir klasificēta A*9 pakāpes 2. līmenī;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza vairākus iebildumus saistībā ar kļūdām tiesību piemērošanā.

               1)

               Pirmais iebildums attiecas uz to, ka, interpretējot Vispārējās tiesas 2011. gada 14. decembra spriedumu lietā T-563/10 P De Luca/Komisija tādējādi, ka apstrīdētā lēmuma likumības pārbaude pirmajā instancē esot attiekusies tikai uz darbā pieņemšanas noteikumu analoģiskas piemērošanas sekām, CDT neesot ņēmusi vērā noteikumu, kas ir piemērojami normālas karjeras attīstības jomā, prioritāti.

               2)

               Otrais iebildums attiecas uz to, ka CDT esot secinājusi, ka Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punktu varot likumīgi piemērot pēc analoģijas, jo esot konstatēts, ka tas neizraisot apelācijas sūdzības iesniedzējai nekādas priekšrocības karjeras ziņā un ka ierobežotās priekšrocības atalgojuma ziņā ar laiku pazudīšot.

               3)

               Trešais iebildums attiecas uz to, ka, pārbaudot Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkta likumību un tā analoģisko piemērošanu apelācijas sūdzības iesniedzējai, CDT neesot ņēmusi vērā vienlīdzīgas attieksmes principu un principu par tiesībām veidot karjeru.

               4)

               Ceturtais iebildums attiecas uz to, ka CDT esot jāpārbauda, un nevis apelācijas sūdzības iesniedzējai jāpierāda Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkta piemērošanas acīmredzami neatbilstošais raksturs.

               5)

               Piektais iebildums attiecas uz to, ka CDT esot nekavējoties, bez padziļinātas pārbaudes noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentu saistībā ar vienlīdzīgas attieksmes neievērošanu, kura izriet no tā, ka, neņemot vērā Civildienesta noteikumos izdarītos grozījumus, ierēdņu tiesības tikt paaugstinātiem amatā saskaņā ar Civildienesta noteikumu 45. pantu esot saglabātas, tomēr Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkta piemērošanas dēļ apelācijas sūdzības iesniedzēja tās esot zaudējusi.


title: Lieta C-495/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 6. novembrī iesniedza Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento (Itālija) – Antonio Tita  u.c./ Ministero della Giustizia  u.c.

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 6. novembrī iesniedza Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento (Itālija) – Antonio Tita u.c./Ministero della Giustizia u.c.
   (Lieta C-495/14)
   (2015/C 026/15)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Antonio Tita, Alessandra Carlin, Piero Constantini

      Atbildētāji: Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA)

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Direktīvā 2007/66/EK (1) un Padomes Direktīvās 89/665/EEK (2) un 92/13/EEK (3) par pārsūdzības procedūru efektivitātes uzlabošanu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas jomā noteiktajiem principiem ir pretrunā tāds Itālijas valsts tiesiskais regulējums par vienoto nodevu kā tas, kas izklāstīts (vēlāk vairākkārtīgi leģislatīvā ceļā atjauninātā) 2002. gada 30. maijaDecreto del Presidente della Repubblica Nr. 115 9. pantā, 13. panta 6.a punktā un 6.a punkta 1. apakšpunktā, kā arī 14. panta 3.b punktā un 2012. gada 24. decembra likuma Nr. 228 1. panta 27. punktā, kuros ir noteikts, ka, lai publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru jautājumos varētu vērsties administratīvajā tiesā, ir jāmaksā lielas vienotās nodevas summas?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Direktīva 2007/66/EK, ar ko Padomes Direktīvas 89/665/EEK un 92/13/EEK groza attiecībā uz pārskatīšanas procedūru efektivitātes uzlabošanu valsts līgumu piešķiršanas jomā (OV L 335, 31. lpp.).

      (2)  Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīva 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (OV L 395, 33. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 6. nod., 1. sēj., 246. lpp.).

      (3)  Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīva 92/13/EEK, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (OV L 76, 14. lpp.).


title: Lieta T-4/11: Prasība, kas celta 2011. gada 7. janvārī — Export Development Bank of Iran /Padome

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/22

         Prasība, kas celta 2011. gada 7. janvārī — Export Development Bank of Iran/Padome
   (Lieta T-4/11)
   2011/C 72/38
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Export Development Bank of Iran (pārstāvis — J.M. Thouvenin, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi:

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes Regulu (ES) Nr. 961/2010 tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

               —

               atzīt Lēmumu 2010/413/KĀDP par nepiemērojamu attiecībā uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes Regulas (ES) Nr. 961/2010 16. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes lēmumu iekļaut prasītāju sarakstā, kas minēts Padomes Regulas (ES) Nr. 961/2010 VIII pielikumā;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus:

               1)

               pirmais pamats ir balstīts uz to, ka Padomes 2010. gada 25. oktobra Regulai (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007 (1) un/vai tās 16. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktam, nav juridiskā pamata;

                           —

                           šī pamata pirmajā daļā prasītāja apgalvo, ka LESD 215. pants nevar būt Regulas Nr. 961/2010 juridiskais pamats, jo Lēmumā 2010/413/KĀDP tas nav paredzēts;

                           —

                           šī pamata otrajā daļā prasītāja apgalvo, ka LESD 215. pants nevar būt Regulas Nr. 961/2010 juridiskais pamats, jo Lēmums 2010/413/KĀDP nebija pieņemts saskaņā ar LES V sadaļas 2. nodaļu. Šis lēmums šajā lietā tāpēc ir jāuzskata par nepieņemamu;

               2)

               otrais pamats ir balstīts uz starptautisko tiesību pārkāpumu ar Regulas Nr. 961/2010 16. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu tiktāl, ciktāl ar šīm normām netiek īstenots Drošības padomes lēmums un tiek pārkāpts starptautiskajā tiesībās paredzētais neiejaukšanās princips;

               3)

               trešais pamats ir balstīts uz LESD 215. panta pārkāpumu, jo procedūra iekļaušanai VIII pielikuma sarakstā ir pretrunā LESD 215. pantā paredzētajai procedūrai;

               4)

               ceturtais pamats ir balstīts uz tiesību uz aizstāvību, tiesību uz labu pārvaldību un tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā pārkāpumu tiktāl, ciktāl Padome nav ievērojusi prasītājas tiesības tikt uzklausītai, nav pietiekami pamatojusi savus lēmumus un nav prasītājai ļāvusi piekļūt lietas materiāliem;

               5)

               piektais pamats ir balstīts uz samērīguma principa pārkāpumu:

                           —

                           vispirms prasītāja apgalvo, ka apstrīdētie lēmumi nav atbilstoši tiktāl, ciktāl fondu un citu prasītājas pārvaldīto līdzekļu iesaldēšanas rezultātā tiek iesaldēti fondi un līdzekļi, kas nav tās rīcībā un pieder tās klientiem;

                           —

                           turpinājumā prasītāja apgalvo, ka piemērotā sankcija nav samērīga, ņemot vērā faktus, kas attiecībā uz to tiek apgalvoti, un ka sankcija ir balstīta uz novecojušiem un nepamatotiem faktiem;

               6)

               sestais pamats ir balstīts uz tiesību uz īpašumu pārkāpumu, jo tās tiesību uz īpašumu ierobežošana neesot samērīga tiktāl, ciktāl tiesvedības laikā netika ievērotas tās tiesības uz aizstāvību;

               7)

               septītais pamats ir balstīts uz nediskriminācijas principa pārkāpumu tiktāl, ciktāl prasītāja tika sodīta, neraugoties uz to, ka nebija konstatēts, ka tā apzināti un brīvprātīgi ir piedalījusies darbībās, kuru mērķis vai sekas bija izvairīšanās no ierobežojošajiem pasākumiem.

      (1)  OV L 281, 1. lpp.


title: Lieta C-534/08: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 18. februāra rīkojums (Hoge Raad der Nederlanden Den Haag (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — KLG Europe Eersel BV/Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/31

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 18. februāra rīkojums (Hoge Raad der Nederlanden Den Haag (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — KLG Europe Eersel BV/Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH
   (Lieta C-534/08) (1)

   2009/C 220/63

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 44, 21.02.2009.


title: Lieta T-834/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 6. aprīļa rīkojums – Forbruger-Kontakt/Komisija

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/45

         Vispārējās tiesas 2016. gada 6. aprīļa rīkojums – Forbruger-Kontakt/Komisija
   (Lieta T-834/14) (1)

   (2016/C 191/60)
   Tiesvedības valoda – dāņu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.


title: Lieta F-45/12: Prasība, kas celta 2012. gada 10. aprīlī — ZZ /Komisija

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/21

         Prasība, kas celta 2012. gada 10. aprīlī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-45/12)
   2012/C 200/44
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāve — N. Visan, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu nepagarināt prasītājas līgumdarbinieka darba līgumu

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ES delegācijas Moldovas Republikā 2011. gada 27.–28. jūlija lēmumu nepagarināt prasītājas darba līgumu un atcelt Eiropas Komisijas DG.HR.D.2 [Cilvēkresursu un drošības ģenerāldirektorāta Juridisko jautājumu, komunikācijas un attiecību ar ieinteresētajām personām nodaļas Sūdzību un apelācijas sūdzību, un lietu uzraudzības vienības] 2011. gada 16. janvāra Lēmumu par prasītājas sūdzību Nr. Rl687/11, kas iesniegta saskaņā ar [Civildienesta noteikumu] 90. panta 2. punktu;

               —

               uzdot Eiropas Komisijai pieņemt prasītāju atpakaļ darbā citā ES delegācijā tādējādi, lai prasītāja saglabātu laikā no 2008. gada līdz 2011. gadam, izpildot darba līgumu ES delegācijā Moldovā, iegūtās tiesības [pabeigtais pārbaudes laiks, uzkrātie atalgojuma pakāpes novērtējuma punkti], un nodrošināt, lai jaunais amats atbilstu prasītājas 2007. gadā nokārtotās EPSO/CAST atlases profilam;

               —

               piespriest atbildētājai publiski atzīt, ka, piedāvājot prasītājai “chargé de mission adjoint” amatu, ES delegācija Moldovas Republikā ir izdarījusi kļūdu, kuras dēļ kopš līguma pirmās dienas nebija iespējams izpildīt tā 4. panta 2. punktā esošo līguma pagarināšanas klauzulu, prasītāja tika iecelta pārāk zemā amatā un laikā no 2008. gada līdz 2011. gadam prasītājai tika uzdots veikt mazāk kvalificētu darbu par viņas amata pienākumu aprakstā norādīto;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt atlīdzību par morālo kaitējumu, kas ar iepriekš minētajām nelikumībām nodarīts laikā no 2008. gada līdz 2011. gadam. Atlīdzība par kaitējumu ir aprēķināma kā ikmēneša starpība starp prasītājas un vietējā darbinieka atalgojumu visā laikposmā no 2008. gada līdz 2011. gadam, pamatojoties uz to, ka delegācija a) apzināti uzdeva prasītājai tādus pašus uzdevumus kā vietējam darbiniekam, lai arī viņu amata pienākumu apraksti bija pavisam atšķirīgi, b) veltīja visas pūles, lai neļautu prasītājai pildīt amata pienākumu aprakstam atbilstošos uzdevumus/ieņemt atbilstošu amatu, c) konsekventi ir noliegusi, ka prasītājas amata pienākumos ietilpst arī Finanšu, līgumu un revīzijas nodaļas vadītāja aizvietošana;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt atlīdzību par mantisko un morālo kaitējumu, kas prasītājai laikā “no 2011. gada 10. novembra līdz pieņemšanai atpakaļ darbā kādā citā ES delegācijā — ES iestādē” nodarīts ar ES delegācijas Moldovas Republikā 2011. gada 27.–28. jūlija lēmumu nepagarināt prasītājas 3a) kategorijas pagaidu darbinieka darba līgumu. Kaitējuma atlīdzība esot aprēķināma, ņemot vērā prasītājas mēnešalgu visā laikposmā no 2011. gada 10. novembra līdz pieņemšanai atpakaļ darbā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus ar šo lietu saistītos tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-70/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī – Nīderlande/Komisija

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/34

         Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī – Nīderlande/Komisija
   (Lieta T-70/09)
   2009/C 90/52
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāves – C. Wissels un M. Noort)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 11. decembra Lēmumu C (2008) 8355 par Eiropas Reģionālās attīstības fonda palīdzības, kura tika apstiprināta ar vienotu programmdokumentu attiecībā uz Groningen-Drenthe reģionu, kas ietilpst mērķī Nr. 2, – Nr. 97.07.13.003 – atbilstoši Komisijas 1997. gada 26. maija Lēmumam C (1997) 1362, samazinājumu, ciktāl pirmais minētais lēmums attiecas uz izdarīto 2 % pamatlikmes korekciju budžetā EUR 1 139 346,24 apmērā un kopējā izdevumu summa ir noteikta NLG 1 160 456 apmērā, kas tika atzīta par nedotējamu, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam Nīderlande vispirms norāda uz tiesiskās noteiktības principa pārkāpumu tādējādi, ka dalībvalstij pienākumi tiek uzlikti, pamatojoties uz Kopienu Tiesas judikatūru, kas datēta pēc šo pienākumu noteikšanas un kas tajā brīdī nebija skaidri, precīzi un attiecīgajai dalībvalstij paredzami.
   Pakārtoti, Nīderlande norāda uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu tādējādi, ka netika sniegts detalizētāks pamatojums attiecībā uz attiecīgā projekta pārrobežu interesi, šim projektam tiekot starplaikā apstiprinātam un tā vērtībai esot zem publiskā iepirkuma direktīvās noteiktās robežvērtības.
   Visbeidzot, Nīderlande norāda uz EKL 211. panta pārkāpumu tādējādi, ka Komisija piemēroja pamatlikmes samazinājumu 2 %, pamatojoties uz apgalvoto projekta valsts priekšnosacījumu neizpildi, lai gan Komisijai ir pilnvaras tikai attiecībā uz Kopienu priekšnosacījumu izpildi.


title: Lieta T-328/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra rīkojums – Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou /Komisija un ECB Prasība atcelt tiesību aktu — Programma Kipras stabilitātes atbalstam — Eurogrupas paziņojums par Kipras banku nozares restrukturizāciju — Kļūdaina atbildētājas norādīšana prasības pieteikumā — Nepieņemamība

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/22

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra rīkojums – Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou/Komisija un ECB
   (Lieta T-328/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Programma Kipras stabilitātes atbalstam - Eurogrupas paziņojums par Kipras banku nozares restrukturizāciju - Kļūdaina atbildētājas norādīšana prasības pieteikumā - Nepieņemamība)
   (2014/C 448/29)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (Nikosija, Kipra) (pārstāvji – E. Efstathiou, K. Efstathiou un K. Liasidou, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Smulders, J.-P. Keppenne un M. Konstantinidis) un Eiropas Centrālā banka (ECB) (pārstāvji – A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan un F. Athanasiou, pārstāvji, kam palīdz W. Bussian, W. Devroe un D. Arts, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eurogrupas 2013. gada 25. marta paziņojumu tostarp par Kipras banku sektora restrukturizāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 31.8.2013.


title: Lieta C-327/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 5. decembra rīkojumu lietā T-390/13 Galina Meister/Eiropas Komisija 2014. gada 2. jūlijā iesniedza Galina Meister

text:
               30.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/14

      Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 5. decembra rīkojumu lietā T-390/13 Galina Meister/Eiropas Komisija 2014. gada 2. jūlijā iesniedza Galina Meister

      (Lieta C-327/14 P)
      (2015/C 107/19)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Galina Meister (pārstāvis – W. Becker, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija
      Eiropas Savienības Tiesa (sestā palāta) ar 2015. gada 12. februāra rīkojumu apelācijas sūdzību noraidīja un nolēma, ka apelācijas sūdzības iesniedzējai pašai ir jāsedz savi tiesāšanās izdevumi.


title: Lieta C-415/10: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 19. aprīļa spriedums ( Bundesarbeitsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Galina Meister/Speech Design Carrier Systems GmbH (Direktīva 2000/43/EK, Direktīva 2000/78/EK un Direktīva 2006/54/EK — Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā — Darba ņēmējs, kas ticami apgalvo, ka viņš atbilst paziņojumā par vakanci paredzētajiem nosacījumiem — Šī darbinieka tiesības piekļūt informācijai, kurā ir precizēts, vai darba devējs ir pieņēmis darbā citu pretendentu)

text:
               9.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/4

         Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 19. aprīļa spriedums (Bundesarbeitsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Galina Meister/Speech Design Carrier Systems GmbH

   (Lieta C-415/10) (1)

   (Direktīva 2000/43/EK, Direktīva 2000/78/EK un Direktīva 2006/54/EK - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - Darba ņēmējs, kas ticami apgalvo, ka viņš atbilst paziņojumā par vakanci paredzētajiem nosacījumiem - Šī darbinieka tiesības piekļūt informācijai, kurā ir precizēts, vai darba devējs ir pieņēmis darbā citu pretendentu)
   2012/C 165/06
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesarbeitsgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Galina Meister

      Atbildētāja: Speech Design Carrier Systems GmbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesarbeitsgericht — Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvas 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (OV L 204, 23. lpp.), 19. panta 1. punkta, Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības (OV L 180, 22. lpp.), 8. panta 1. punkta un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.), 10. panta 1. punkta interpretācija — Vienlīdzīga attieksme pret nodarbinātību un profesiju — Pierādīšanas pienākums — Personas, kuras kandidatūra uz darba vietu privātā uzņēmumā tika noraidīta, tiesības saņemt visu informāciju par atlases procedūru, lai varētu pierādīt varbūtēju diskrimināciju

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības, 8. panta 1. punkts, Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 10. panta 1. punkts un Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvas 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos, 19. panta 1. punkts ir interpretējami tādējādi, ka darba ņēmējam, kas ticami apgalvo, ka viņš atbilst paziņojumā par vakanci paredzētajiem nosacījumiem, un kura kandidatūra netika izvēlēta, tie neparedz tiesības piekļūt informācijai, kurā ir precizēts, vai darba devējs darbā pieņemšanas procedūras beigās ir pieņēmis darbā citu pretendentu.
   Tomēr nevar izslēgt, ka atbildētājas atteikšanās sniegt jebkādu piekļuvi informācijai var būt viens no vērā ņemamajiem elementiem, konstatējot faktus, kas ļauj uzskatīt, ka ir notikusi tieša vai netieša diskriminācija. Iesniedzējtiesai, ņemot vērā visus tajā izskatāmās lietas apstākļus, ir jāpārbauda, vai tā tas ir pamatlietā.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Lieta T-581/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 27. aprīļa rīkojums – Vierling/ITSB – IP Leanware (“BRAINCUBE”) Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               22.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/33

         Vispārējās tiesas 2015. gada 27. aprīļa rīkojums – Vierling/ITSB – IP Leanware (“BRAINCUBE”)
   (Lieta T-581/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 205/44)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Yvonne Vierling (Ķelne, Vācija) (pārstāvji – G. Hasselblatt un D. Kipping, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – I. Harrington)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: IP Leanware (Issoire, Francija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 30. aprīļa lēmumu lietā R 1486/2013-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Yvonne Vierling un IP Leanware

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Yvonne Vierling sedz savus, kā arī atlīdzina ITSB tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 351, 6.10.2014.


title: Lieta C-80/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2008. gada 16. decembra spriedumu lietā T-335/07 Volker Mergel u. c./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 23. februārī iesnieguši patentu pilnvarotie Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill un Andreas Herden

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2008. gada 16. decembra spriedumu lietā T-335/07 Volker Mergel u. c./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 23. februārī iesnieguši patentu pilnvarotie Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill un Andreas Herden
   (Lieta C-80/09 P)
   2009/C 90/29
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden (pārstāvis – G. P. Friderichs, advokāts)

      Cits lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2008. gada 16. decembra spriedumu (Nr. T-33/07-33), kas apelācijas sūdzības iesniedzējiem tika paziņots pa telefaksu 2008. gada 18. decembrī;

               —

               atcelt pretējās puses apelācijas procesā Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 25. jūnija lēmumu (apelācijas lietā R 0299/2007-4);

               —

               piespriest pretējai pusei apelācijas procesā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prāvas priekšmets ir jautājums, vai jēdziens “Patentconsult” ir aizsargājams kā preču zīme attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 41, un 42, klasē. Pirmās instances tiesa pārstāvēja viedokli, ka “Patentconsult” ir norāde, kura tieši un konkrēti apraksta minētos pakalpojumus.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēji savu apelācijas sūdzību pamato ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta kļūdainu interpretāciju un piemērošanu.
   Ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji iebilst, ka Pirmās instances tiesa esot kļūdaini strīdus preču zīmi uzskatījusi par neoloģismu, kam nav nekādas manāmas atšķirības no vienkāršas aprakstošo elementu summas. Strīdus preču zīmes neesošu atšķirtspēju Pirmās instances tiesa esot pamatojusi ar to, ka preču zīme “Patentconsult” seko parastajai struktūrai, kas pastāv līdzīgu, tādu kā “patent consulting” vai “patent consultancy”, apzīmējumu gadījumā. Tomēr šis uzskats esot kļūdains, jo “Patentconsult” tieši nevis sekojot parastajai, tas ir, gramatiski pareizajai struktūrai, bet gan apkāpjoties no tās un tādējādi veidojot uzkrītošu neoloģismu, kurš manāmi atšķiras no vienkāršās “patent” un “consult” elementu summas.
   Ar otro apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots, ka Pirmās instances tiesa esot kļūdaini novērtējusi, ka preču zīmei “Patentconsult” ir vienīgi aprakstošs raksturs. Par pamatu tā esot ņēmusi to, ka aprakstošā rakstura vērtējumā neesot nozīmes, vai aizsargāto pakalpojumu apzīmēšanai var tikt izmantoti citi jēdzieni. Apelācijas sūdzības iesniedzēji tomēr uzskata, ka, norādot uz vajadzību [jēdzienu] paturēt brīvai lietošanai, esot izmantojams tieši cits jēdziens nekā “Patentconsult”. Gramatiski nepareizais jēdziens “Patentconsult” tieši neesot piemērots.
   Visbeidzot, ar trešo apelācijas sūdzības pamatu tiek iebilsts, ka pretējās puses apelācijas procesā pieņemto agrāko lēmumu attiecībā uz preču zīmi “Netmeeting” un Pirmās instances tiesas lietā C-383/99 P pieņemto nolēmumu attiecībā uz preču zīmi “Baby-dry” Pirmās instances tiesa esot nepamatoti atzinusi par nepiemērojamiem. Saskaņā ar pēdējo minēto nolēmumu formulējumā pamanāmā atkāpe no izteiksmes veida, kas tiek izmantots konkrētās sabiedrības daļas parastajā valodas lietojumā, esot pietiekama, lai apstiprinātu vajadzīgo atšķirtspēju. Šī judikatūra esot ņemama vērā, lai nodrošinātu Kopienu tiesu nolēmumu kontinuitāti un uzticamību.


title: Lieta C-394/09: Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2010. gada 22. jūnija rīkojums — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/38

         Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2010. gada 22. jūnija rīkojums — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-394/09) (1)

   ()
   2010/C 346/68
   Tiesvedības valoda — angļu
   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 282, 21.11.2009.


title: Lieta C-292/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 25. februāra spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elliniko Dimosio/Stefanos Stroumpoulis u.c. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 80/987/EEK — Dalībvalstu tiesību aktu par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā tuvināšana — Piemērošanas joma — Jūrnieku, kuri strādā uz kuģa, kurš peld ar trešās valsts karogu, darba samaksas prasījumi — Darbs devējs, kurš reģistrēts šajā trešajā valstī — Darba līgums, kuram piemēro šīs pašas trešās valsts tiesības — Darba devēja bankrots, kas atzīts dalībvalstī, kurā tam ir uzņēmējdarbības veikšanas vieta — 1. panta 2. punkts — Pielikuma II punkta A daļa — Valsts tiesiskais regulējums, kurā jūrnieku darba samaksas prasījumu garantēšanu paredz tikai gadījumā, ja viņi tiek pamesti ārvalstīs — Aizsardzības līmenis, kas nav līdzvērtīgs aizsardzībai, kura izriet no Direktīvas 80/987

text:
               25.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/6

         Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 25. februāra spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elliniko Dimosio/Stefanos Stroumpoulis u.c.
   (Lieta C-292/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 80/987/EEK - Dalībvalstu tiesību aktu par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā tuvināšana - Piemērošanas joma - Jūrnieku, kuri strādā uz kuģa, kurš peld ar trešās valsts karogu, darba samaksas prasījumi - Darbs devējs, kurš reģistrēts šajā trešajā valstī - Darba līgums, kuram piemēro šīs pašas trešās valsts tiesības - Darba devēja bankrots, kas atzīts dalībvalstī, kurā tam ir uzņēmējdarbības veikšanas vieta - 1. panta 2. punkts - Pielikuma II punkta A daļa - Valsts tiesiskais regulējums, kurā jūrnieku darba samaksas prasījumu garantēšanu paredz tikai gadījumā, ja viņi tiek pamesti ārvalstīs - Aizsardzības līmenis, kas nav līdzvērtīgs aizsardzībai, kura izriet no Direktīvas 80/987)
   (2016/C 145/06)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Symvoulio tis Epikrateias

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Elliniko Dimosio

      Atbildētāji: Stefanos Stroumpoulis, Nikolaos Koumpanos, Panagiotis Renieris, Charalampos Renieris, Ioannis Zacharias, Dimitrios Lazarou, Apostolos Chatzisotiriou

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīva 80/987/EEK par dalībvalstu normatīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā ir jāinterpretē tādējādi, ka, izņemot, ja eventuāli tiek piemērots šīs direktīvas 1. panta 2. punkts, jūrniekiem, kas dzīvo dalībvalstī un kurus šajā dalībvalstī ir pieņēmusi darbā sabiedrība, kuras juridiskā adrese ir trešajā valstī, bet kuras faktiskās uzņēmējdarbības vieta ir šajā dalībvalstī, darbam kā algotiem darbiniekiem uz šai sabiedrībai piederoša kruīza kuģa, kas peld ar trešās valsts karogu, atbilstoši darba līgumam, kurā kā piemērojamās tiesības ir norādītas šīs pašas trešās valsts tiesības, pēc tam, kad attiecīgās valsts tiesa ir atzinusi šo sabiedrību par bankrotējušu atbilstoši pēdējās minētās tiesībām, būtu jāvar gūt aizsardzību, kas paredzēta direktīvā attiecībā uz darba samaksas prasījumiem, kas viņiem ir pret šo pašu sabiedrību;

               2)

               Direktīvas 80/987 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz darba ņēmējiem, kuri ir tādā situācijā, kādā ir atbildētāji pamatlietā, aizsardzība, kas paredzēta Likuma 1220/1981, ar kuru papildina un groza tiesību aktus attiecībā uz Pirejas ostas pārvaldes iestādi, 29. pantā, ja jūrnieki ir tikuši pamesti ārvalstīs, nav “līdzvērtīga aizsardzība tai, kura izriet no [minētās] direktīvas”.

      (1)  OV C 282, 25.8.2014.


title: Lieta C-672/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 17. decembrī iesniedza Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma (Ungārija) — OTP Bank Nyrt./Magyar Állam és Magyar Államkincstár

text:
               22.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 85/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 17. decembrī iesniedza Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma (Ungārija) — OTP Bank Nyrt./Magyar Állam és Magyar Államkincstár

   (Lieta C-672/13)
   2014/C 85/25
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: OTP Bank Nyrt.

      Atbildētājas: Magyar Állam, Magyar Államkincstár

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai valsts garantija, kas 2001. gada 31. janvāra valdības Dekrēta Nr. 12/2001 ietvaros sniegta pirms Ungārijas pievienošanās Eiropas Savienībai, ir uzskatāma par valsts atbalstu, un, ja tas tā ir, vai tā ir saderīga ar iekšējo tirgu?

               2)

               Ja minētā dekrēta ietvaros sniegtā garantija ir nesaderīga ar iekšējo tirgu, kā, pamatojoties uz Kopienu tiesībām, var tikt laboti iespējamie attiecīgo personu interešu aizskārumi?


title: Lieta T-442/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — CISAC /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Ģeogrāfiskā tirgus sadale — Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām — Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences — Pierādījumi — Nevainīguma prezumpcija)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/37

         Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — CISAC/Komisija
   (Lieta T-442/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Ģeogrāfiskā tirgus sadale - Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām - Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences - Pierādījumi - Nevainīguma prezumpcija)
   2013/C 156/64
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francija) (pārstāvji — J. F. Bellis un K. Van Hove, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un A. Biolan)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Šveice) (pārstāvji — D. Waelbroeck, advokāts, un D. Slater, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmumu C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmuma C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) 3. pantu, ciktāl tas attiecas uz International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC);

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 4.4.2009.


title: Lieta T-481/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — ATB Norte /ITSB — Bricocenter Italia ( maxi BRICOCENTER )

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/68

         Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — ATB Norte/ITSB — Bricocenter Italia (“maxi BRICOCENTER”)
   (Lieta T-481/09)
   2010/C 24/120
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ATB Norte, SL, Burgos (Spānija) (pārstāvji — P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver un G. Marín Raigal, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bricocenter Italia Srl, Rozzano Milanofiori (Milano) (Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 28. septembra lēmumu lietā R 1046/2008-4;

               —

               piespriest atbildētājam (ITSB) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Bricocenter Srl

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “maxi BRICOCENTER” (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 939 005), attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (Nr. 3 262 623) un “ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (Nr. 989 046), attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 37. un 39. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un pilnībā noraidīt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza interpretācija un piemērošana


title: Lieta T-412/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. jūlija rīkojums — bpost /Komisija

text:
               12.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/11

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. jūlija rīkojums — bpost/Komisija
   (Lieta T-412/12) (1)

   2013/C 298/18
   Tiesvedības valoda — angļu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 343, 10.11.2012.


title: Lieta T-295/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 18. aprīļa rīkojums – Zhang/EUIPO – K & L Ruppert Stiftung (“Anna Smith”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Anna Smith” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SMITH” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji ir acīmredzami juridiski nepamatota

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/21

         Vispārējās tiesas 2016. gada 18. aprīļa rīkojums – Zhang/EUIPO – K & L Ruppert Stiftung (“Anna Smith”)
   (Lieta T-295/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Anna Smith” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SMITH” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji ir acīmredzami juridiski nepamatota)
   (2016/C 200/29)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Yongyu Zhang (Manchester, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – M. Steinert, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – S. Hanne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG (Weilheim, Vācija) (pārstāvji – A. Kockläuner un O. Nilgen, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 27. februāra lēmumu lietā R 1559/2014–5 attiecībā uz iebildumu procesu starp K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG un Yongyu Zhang

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Yongyu Zhang atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 262, 10.8.2015.


title: Lieta T-612/15: Prasība, kas celta 2015. gada 2. novembrī – Basic Net/ITSB (Triju vertikālu līniju attēls)

text:
               11.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/31

         Prasība, kas celta 2015. gada 2. novembrī – Basic Net/ITSB (Triju vertikālu līniju attēls)
   (Lieta T-612/15)
   (2016/C 007/41)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Basic Net SpA (Turīna, Itālija) (pārstāvis – D. Sindico, avvocato)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme “Triju vertikālu līniju attēls” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 880 481

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 14. augusta lēmums lietā R 2845/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

   galvenokārt:

               —

               grozīt apstrīdēto lēmumu, pamatojoties uz argumentiem, kas ietverti šajā prasībā, kopā ar pierādījumiem un dokumentiem, kas iesniegti pirmajās divās procesa instancēs un, vēlāk nenoraidot, reģistrēt preču zīmi Nr. 012 880 481, jo apstrīdētais lēmums ir uzskatāms par tādu, ar kuru, galvenokārt, ir pārkāpts Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 75. pants un, pārkārtoti, 7. panta 3. punkts;

         pakārtoti:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, kā rezultātā nodot lietu atpakaļ Apelācijas padomei;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums.


title: Lieta T-461/13 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 16. oktobra rīkojums — Spānija/Komisija (Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt, kā arī atcelt kārtējos maksājumus — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Fumus boni juris un steidzamības neesamība)

text:
               7.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 359/15

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 16. oktobra rīkojums — Spānija/Komisija
   (Lieta T-461/13 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt, kā arī atcelt kārtējos maksājumus - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Fumus boni juris un steidzamības neesamība)
   2013/C 359/28
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — A. Rubio González, abogado del Estado)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — É. Gippini Fournier, B. Stromsky un P. Němečková)

      Priekšmets

   Pieteikums apturēt Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmuma C(2013) 3204, galīgā redakcija, par valsts atbalstu SA.28599 (C-23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009), ko Spānijas Karaliste īstenojusi ciparformāta televīzijas zemes apraides izvēršanai attālinātos un ne tik urbanizētos apvidos (izņemot Kastīlijā-Lamančā esošos), izpildi

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2.

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta F-124/14: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 30. jūnija spriedums – Petsch/Komisija Civildienests — Līgumdarbinieks — Mazbērnu novietņu un bērnudārzu personāls — Civildienesta noteikumu un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības reforma, kas stājusies spēkā 2014. gada 1. janvārī — Regula Nr. 1023/2013 — Darba stundu skaita palielināšanās — Papildu ikmēneša summa — Reglamenta 50. pants — Tiesību normu hierarhija — Civildienesta noteikumu 110. panta 1. punkta vispārīgie īstenošanas noteikumi — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības pielikuma 2. pants — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 27. un 28. pants

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/40

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 30. jūnija spriedums – Petsch/Komisija
   (Lieta F-124/14) (1)

   (Civildienests - Līgumdarbinieks - Mazbērnu novietņu un bērnudārzu personāls - Civildienesta noteikumu un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības reforma, kas stājusies spēkā 2014. gada 1. janvārī - Regula Nr. 1023/2013 - Darba stundu skaita palielināšanās - Papildu ikmēneša summa - Reglamenta 50. pants - Tiesību normu hierarhija - Civildienesta noteikumu 110. panta 1. punkta vispārīgie īstenošanas noteikumi - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības pielikuma 2. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 27. un 28. pants)
   (2015/C 262/54)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Olivier Petsch (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – J.–N. Louis, R. Metz, D. Verbeke un N. de Montigny, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Berardis–Kayser un G. Berscheid)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu nepaaugstināt prasītāja, kas ir Briseles Infrastruktūras un loģistikas birojā (BIB) nodarbināts līgumdarbinieks, algu pēc darba stundu skaita palielināšanās līdz 40 stundām nedēļā, kas notikusi, 2014. gada 1. janvārī stājoties spēkā jaunajiem Civildienesta noteikumiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Petsch k–gs sedz savus tiesāšanās izdevumus pats un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 7, 12.1.2015, 59. lpp.


title: Lieta C-162/14: Prasība, kas celta 2014. gada 4. aprīlī – Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               30.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/10

         Prasība, kas celta 2014. gada 4. aprīlī – Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-162/14)
   2014/C 202/11
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Tokár un K. Herrmann)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, saglabājot Likuma par publiskajiem iepirkumiem (Prawo zamówień publicznych) 24. panta 1. punkta 1. un 1.a apakšpunktā paredzētos obligātos pamatus komersanta izslēgšanai no publiskā iepirkuma procedūras, kas pārsniedz to, kas ir prasīts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (1) 45. panta 2. punktā paredzētā izsmeļošā izslēgšanas pamatu uzskaitījuma materiāli tiesiskajos kritērijos, Polijas Republika nav izpildījusi savus pienākumus, kas paredzēti šīs direktīvas 45. panta 2. punktā;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Likuma par publiskiem iepirkumiem 24. panta 1. punkta 1. un 1.a apakšpunktā paredzētie pamati komersanta izslēgšanai no publiskā iepirkuma, kas attiecas uz to profesionālo piemērotību – proti, pirmkārt, ka komersants ir radījis spriedumā, kas stājies likumīgā spēkā, konstatētus zaudējumus līguma neizpildes vai nepareizas izpildes dēļ un, otrkārt, ka komersants ir bijis tāda līguma puse, ko līgumslēdzēja iestāde ir izbeigusi vai no tā atkāpusies apstākļu dēļ, par kuriem ir atbildīgs komersants,– esot plašāki nekā izslēgšanas nosacījumi, kas ir noteikti Direktīvas 2004/18/EK 45. panta 2. punktā, it īpaši tā d) apakšpunktā.
   Pēdējā minētā nosacījuma interpretācija esot tikusi aplūkota spriedumā lietā C-465/11 Forposta un ABC Direct Contact. Tiesa tajā esot noteikusi, ka ar jēdzienu “ētikas pārkāpums” saistībā ar profesionālo darbību atbilstoši Direktīvas 2004/18/EK 45. panta 2. punkta d) apakšpunktam ir jāsaprot ikviena komersanta nepareiza uzvedība, kas ietekmē uzticēšanos viņam profesionāli. Izslēgšanas nosacījumi Polijas likumā tomēr neattiecās tikai uz tādu komersanta uzvedību, kas ļautu secināt to attiecīga smaguma nodomu vai neuzmanību, bet gan līgumslēdzējai iestādei uzliek pienākumu automātiski izslēgt komersantu, iepriekš neizvērtējot tam pārmesto pārkāpumu, kurā tas ir vainojams.

      (1)  OV L 134, 114. lpp.


title: lieta T-136/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko EARL Salvat Pere et Fils un citi iesniedza 2005. gada 30. martā

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/34

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko EARL Salvat Pere et Fils un citi iesniedza 2005. gada 30. martā
   (lieta T-136/05)
   (2005/C 132/61)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 30. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla EARL Salvat Pere et Fils, Saint-Paul de Fenouillet (Francija), Starptautiskā profesionālā dabīgo saldo vīnu komiteja, Perpignan (Francija), un Nacionālā profesionālā vīna izcelsmes norādes komiteja, Parīze (Francija), kuru pārstāv Hugo Kalvē [Hugues Calvet] un Olivjē Bijārds [Olivier Billard], kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt 1.1 un 1.3 pantu Komisijas 2005. gada 19. janvāra lēmumā par plānu “Plan Rivelsaltes” un netiešajiem CIVDN nodokļiem, kas jāiekasē Francijai;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisiju atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar apstrīdēto lēmumu Komisija noteica, ka subsīdijas saistībā ar salu par hektāru, ko finansē profesionālās iemaksas plāna “Plan Rivesaltes” ietvaros, kā arī speciāla piedāvājuma akcijas un kontrolēto izcelsmes norāžu “Rivesaltes”, “Grand Rousillon”, “Muscat de Rivesaltes” un “Banyuls” funkcionēšana, ko finansē ar profesionālajām iemaksām, ir atzīstama par valsts atbalstu EKL 87. panta izpratnē.
   Prasītājas prasa atcelt šo lēmumu, vispirms uzsverot, ka tā pamatojums nav pietiekams, un, pārkāpjot EKL 253. pantu, tas prasītājām neļauj saprast motīvus, pēc kuriem Komisija vadījās, uzskatot, ka šajā gadījumā ir saskatāmi kritēriji saistībā ar valsts atbalstu, kurus Tiesa attīstījusi judikatūrā. Otrkārt, prasītājas uzsver, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts EKL 87. pants, jo Komisija nav pierādījusi ne to, ka attiecīgie pasākumi ir finansēti ar valsts iestāžu rīcībā esošu līdzekļu palīdzību, ne arī, ka profesionālās iemaksas, nolūkā finansēt speciāla piedāvājuma akcijas un kontrolēto izcelsmes norāžu funkcionēšanu, ir saistītas ar valsti.


title: Lieta T-677/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 7. jūlija spriedums – Axa Versicherung/Komisija Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti par konkurences noteikumu piemērošanas procedūru — Pieteikums par dokumentu kopumu — Piekļuves atteikums — Pieteikums par vienu dokumentu — Satura rādītājs — Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi — Izņēmums saistībā ar trešo personu komerciālo interešu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar pārbaudes, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību — Sevišķas sabiedrības intereses — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/34

         Vispārējās tiesas 2015. gada 7. jūlija spriedums – Axa Versicherung/Komisija
   (Lieta T-677/13) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti par konkurences noteikumu piemērošanas procedūru - Pieteikums par dokumentu kopumu - Piekļuves atteikums - Pieteikums par vienu dokumentu - Satura rādītājs - Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi - Izņēmums saistībā ar trešo personu komerciālo interešu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar pārbaudes, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību - Sevišķas sabiedrības intereses - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2015/C 279/42)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Axa Versicherung AG (Ķelne, Vācija) (pārstāvji – C. Bahr, S. Dethof un A. Malec, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Clotuche-Duvieusart un H. Krämer, pārstāvji, kam palīdz R. Van der Hout un A. Köhler, advokāti)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Āhene, Vācija) (pārstāvji – B. Meyring un E. Venot, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 29. oktobra Lēmumu Gestdem 2012/817 un 2012/3021, ar ko tika noraidīti divi pieteikumi par piekļuvi dokumentiem lietā COMP/39.125 (Automašīnu stikli)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2013. gada 29. oktobra Lēmums Gestdem 2012/817 un 2012/3021, ar ko tika noraidīti divi pieteikumi par piekļuvi dokumentiem lietā COMP/39.125 (Automašīnu stikli), tiek atcelts, ciktāl tas attiecas uz atteikumu ļaut Axa Versicherung AG piekļūt atsaucēm uz “iecietības programmas dokumentiem” šīs lietas materiālu satura rādītājā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Axa Versicherung un Eiropas Komisija katra sedz savus tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 71, 8.3.2014.


title: Lieta C-68/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-487/13 Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Navarra de Servicios y Tecnologías, S.A.

text:
               4.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/16

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-487/13 Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Navarra de Servicios y Tecnologías, S.A.

   (Lieta C-68/16 P)
   (2016/C 118/19)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Navarra de Servicios y Tecnologías, S.A. (pārstāvji – J. L. Buendía Sierra un A. Lamadrid de Pablo, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un SES Astra

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu;

               —

               galīgi izspriest lietu prasībā par Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmuma (1) atcelšanu un atcelt minēto lēmumu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pārsūdzētajā spriedumā tika atstāts negrozīts Komisijas lēmums par valsts atbalstu saistībā ar vairākiem pasākumiem, ko Spānijas valsts iestādes veikušas, lai nodrošinātu, ka digitālās zemes televīzijas (DZT) signāls nonāk līdz tās teritorijas attālākajiem apvidiem, kurus apdzīvo tikai 2,5 % iedzīvotāju. Šajā lēmumā ir atzīts, ka bez valsts iejaukšanās šis pakalpojums tirgū būtībā netiktu nepiedāvāts, taču tik un tā apstrīdēts, ka tas ir pakalpojums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (turpmāk tekstā – “PVTN”), jo no formālā viedokļa valsts iestādes to neesot “skaidri” definējušas un uzticējušas. Tajā piebilsts, ka, organizējot PVTN, šīs iestādes jebkurā gadījumā neesot bijušas tiesīgas izvēlēties kādu konkrētu tehnoloģiju.

      Pirmais un vienīgais apelācijas pamats: kļūdas tiesību piemērošanā, interpretējot LESD 14. pantu, 106. panta 2. punktu un 107. panta 1. punktu un LESD 26. protokolu par sabiedriskiem pakalpojumiem un LESD 29. protokolu par sabiedriskās apraides sistēmu dalībvalstīs.

   Pārsūdzētais spriedums esot kļūdains tostarp tāpēc, ka tajā:

               —

               skaidri pārkāpta “acīmredzamas kļūdas” robeža, izvērtējot dažādos tiesību aktus, kuros valsts iestādes definējušas un uzticējušas PVTN;

               —

               nepamatoti ierobežota dalībvalstu “plašā rīcības brīvība”, kas attiecināma gan uz PVTN definēšanu, gan uz šā pakalpojuma “organizēšanu” un tādējādi ietver arī PVTN sniegšanas kārtības izvēli un kādas konkrētas tehnoloģijas izvēli neatkarīgi no tā, vai šīs izvēles ir izdarītas šos pakalpojumus definējošajā aktā vai kādā atsevišķā aktā;

               —

               kļūdaini analizētas piemērojamās Spānijas tiesības;

               —

               nav atzīts, ka PVTN “definēšanu” un PVTN “uzticēšanu” kādam vienam vai vairākiem uzņēmumiem var veikt kā vienā, tā arī vairākos atsevišķos aktos;

               —

               nav atzīts, ka PVTN “definēšanai” un “uzticēšanai” ir jāizmanto nevis kāds konkrēts formulējums jeb izteiksmes veids, bet gan jāveic substanciāla un funkcionāla analīze;

               —

               noliegts, ka piemērojams LESD un LES 29. protokols par apraidi.

      (1)  Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmums 2014/489/ES par valsts atbalstu SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), ko Spānijas Karaliste īstenojusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (OV L 217, 52. lpp.).


20150731034616922015/C 270/531342014TC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150608424212Lieta T-134/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 8. jūnija rīkojums – Vācija/Komisija
 ---documentbreak--- C2702015LV4220120150608LV0053422421Vispārējās tiesas 2015. gada 8. jūnija rīkojums – Vācija/Komisija
   (Lieta T-134/14) (
         1
      )2015/C 270/53Tiesvedības valoda – vācuTrešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 142, 12.5.2014.


title: Lieta F-32/14: Prasība, kas celta 2014. gada 1. aprīlī  – ZZ / ESMA

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/45

         Prasība, kas celta 2014. gada 1. aprīlī – ZZ/ESMA

   (Lieta F-32/14)
   2014/C 184/76
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      ZZ (pārstāvis – S. Pappas, lawyer)

      Atbildētāja: Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (ESMA)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu nepagarināt prasītāja pagaidu darbinieka līgumu negatīva novērtējuma ziņojuma rezultātā, atcelt iepriekš minēto novērtējuma ziņojumu un atlīdzināt radušos kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu ESMA/2013/ED/33, ar kuru nolemts nepagarināt darba līgumu, kā arī atcelt 2011. un 2012. gada novērtējuma ziņojumus;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt EUR 10 000 kā atlīdzību par nodarīto nemateriālo kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-110/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. februārī — Lietuvas Republika/Eiropas Komisija

text:
               4.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/23

         Prasība, kas celta 2013. gada 23. februārī — Lietuvas Republika/Eiropas Komisija
   (Lieta T-110/13)
   2013/C 129/47
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lietuvas Republika (pārstāvji — D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė un D. Skara)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2012. gada 10. decembra Lēmumu Nr. FK/fa/D(2012)1707818 tiktāl, ciktāl tam pievienotais paziņojums par parādu Nr. 3241213460 attiecas uz projektiem, kuru īstenotāji ir bankrotējuši, un uzdot Komisijai atmaksāt summu EUR 3 148 549,66 apmērā;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2012. gada 10. decembra Lēmumu Nr. FK/fa/D(2012)1707818 tiktāl, ciktāl tam pievienotais paziņojums par parādu Nr. 3241213460 attiecas uz projektu Nr. P27010010, un uzdot Komisijai atmaksāt summu EUR 1 060 560,56 apmērā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus par Savienības tiesību pārkāpumiem.

               1)

               Eiropas Komisija, pieņemot apstrīdēto lēmumu un ar Lietuvas Republiku nesadalot zaudējumus par SAPARD fondu administratīvajām izmaksām, vai katrā ziņā pat neizskatot šo jautājumu un nesniedzot nekādu šī atteikuma sadalīt zaudējumus pamatojumu, ir pārkāpusi Regulas Nr. 1258/1999 (1) 8. panta 2. punktu, to lasot kopā ar Regulas Nr. 1605/2002 (2) 73. panta 2. punktu, Regulas Nr. 2342/2002 (3) 87. pantu un LES 4. pantā 3. punktā noteikto lojālas sadarbības principu.

               2)

               Tā kā Eiropas Komisija Lietuvas Republikai savlaicīgi nedarīja zināmu iespēju atcelt parādu un svītrot attiecīgo uzņēmumu no parādnieku saraksta, tad Komisija ir pārkāpusi 2001. gadā starp Lietuvas Republiku un Eiropas Komisiju parakstītā daudzgadu finansēšanas līguma saskaņā ar Īpašo atbalsta programmu lauksaimniecības un lauku attīstībai (SAPARD) (4) F daļas 7.7.4. punkta noteikumu par savstarpējo konsultēšanos, to lasot kopā ar LES 4. pantā 3. punktā noteikto lojālas sadarbības principu.

      (1)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 160, 26.6.1999., 103. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā: Nodaļa 03 Sējums 25., 414. lpp.).

      (2)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā: Nodaļa 01 Sējums 04, 74. lpp.).

      (3)  Komisijas 2002. gada 23. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 357, 31.12.2002., 1. lpp; Īpašais izdevums latviešu valodā: Nodaļa 01 Sējums 04, 145. lpp.).

      (4)  Valstybės žinios, 29.8.2001., Nr. 74-2589.


title: Lieta C-233/09: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums ( Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gerhard Dijkman un Maria Dijkman-Lavaleije/Belgische Staat (Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Kapitāla brīva aprite — Tiešie nodokļi — Atšķirīga attieksme atkarībā no ieguldījumu vai noguldījumu veikšanas vietas)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/13

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums (Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gerhard Dijkman un Maria Dijkman-Lavaleije/Belgische Staat

   (Lieta C-233/09) (1)

   (Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Kapitāla brīva aprite - Tiešie nodokļi - Atšķirīga attieksme atkarībā no ieguldījumu vai noguldījumu veikšanas vietas)
   2010/C 234/18
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Antwerpen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Gerhard Dijkman un Maria Dijkman-Lavaleije

      Atbildētāja: Belgische Staat

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) — Valsts pienākumu tiesiskais regulējums par ienākuma nodokli — Pašvaldības papildu nodokļa aprēķins, pamatojoties uz ienākuma nodokļa summu — Atbrīvojošs vērtspapīru priekšnodoklis — Atšķirība attieksmē atkarībā no ieguldījumu vai noguldījumu vietas — Saderīgums ar EK:L 56. panta 1. punktu

      Rezolutīvā daļa:

   EKL 56. pants nepieļauj tādus dalībvalsts tiesību aktus, saskaņā ar kuriem nodokļu maksātājiem, kas ir rezidenti šajā dalībvalstī un kas saņem procentus vai dividendes no citā dalībvalstī veiktiem noguldījumiem vai ieguldījumiem, ir jāmaksā pašvaldības papildu nodoklis, ja tie nav izvēlējušies, lai šie ienākumi no vērtspapīriem tiem tiktu izmaksāti ar to dzīvesvietas dalībvalstī reģistrēta starpnieka palīdzību, lai gan šāda paša veida ienākumus no to dzīvesvietas dalībvalstī veiktiem noguldījumiem vai ieguldījumiem tādēļ, ka par tiem tiek ieturēts nodoklis ienākumu gūšanas vietā, var nedeklarēt un tādā gadījumā tie netiek aplikti ar šo nodokli.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009.


title: Lieta T-421/07: Vispārējās tiesas 2011. gada 8. decembra spriedums — Deutsche Post /Komisija (Valsts atbalsts — Pasākumi, ko Vācijas iestādes veikušas par labu Deutsche Post AG — Lēmums uzsākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru — Agrāka galīgā lēmuma neesamība — Nepieņemamība)

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/46

      Vispārējās tiesas 2011. gada 8. decembra spriedums — Deutsche Post/Komisija
      (Lieta T-421/07) (1)

      (Valsts atbalsts - Pasākumi, ko Vācijas iestādes veikušas par labu Deutsche Post AG - Lēmums uzsākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru - Agrāka galīgā lēmuma neesamība - Nepieņemamība)
      (2012/C 25/87)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Deutsche Post AG (Bonna, Vācija) (pārstāvji — J. Sedemund un T. Lübbig, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji N. Khan un B. Martenczuk, pēc tam B. Martenczuk un D. Grespan)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: UPS Europe NV/SA (Brisele, Beļģija) un UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Vācija) (pārstāvji — T. Ottervanger un E. Henny, advokāti)

         Priekšmets

      Par prasību atcelt Komisijas 2007. gada 12. septembra Lēmumu uzsākt [EKL] 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru attiecībā uz Vācijas Federatīvās Republikas par labu Deutsche Post AG [atbalsts C 36/07 (ex NN 25/07)] piešķirto valsts atbalstu

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt kā nepieņemamu;

                  2)

                  Deutsche Post AG sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

                  3)

                  UPS Europe NV/SA un UPS Deutschland Inc. & Co. OHG sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 22, 26.01.2008.


title: Lieta C-490/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2013. gada 3. jūlija spriedumu lietā T-106/12 Cytochroma Development, Inc ./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 13. septembrī iesniedza Cytochroma Development, Inc .

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/7

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2013. gada 3. jūlija spriedumu lietā T-106/12 Cytochroma Development, Inc./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 13. septembrī iesniedza Cytochroma Development, Inc.
   (Lieta C-490/13 P)
   2013/C 352/13
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Cytochroma Development, Inc. (pārstāvji — S. Malynicz, Barrister, A. Smith, Solicitor)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Teva Pharmaceutical Industries, Ltd

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 3. jūlija spriedumu lietā T-106/12;

               —

               piespriest ITSB segt savus un atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējai radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka pārsūdzētais spriedums esot jāatceļ šādu iemeslu dēļ:

               —

               Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Regulas par Kopienas preču zīmi (1) 65. panta 6. punktu un Regulas Nr. 216/96 (2) 1. panta d) punkta 1) apakšpunktu attiecībā uz pasākumiem, kas ITSB bija jāveic, lai nodrošinātu atbilstību Vispārējās tiesas spriedumam;

               —

               Vispārējā tiesa esot pārkāpusi tiesiskās noteiktības principu, kā arī ES Pamattiesību hartas 17. pantu.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1996. gada 5. februāra Regula (EK) Nr. 216/96, ar ko paredz Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācijas padomes procesuālos noteikumus (OV L 28, 11. lpp.).


title: Lieta T-264/07: Prasība, kas celta 2007. gada 18. jūlijā — CSL Behring /Komisija un EMEA

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/12

         Prasība, kas celta 2007. gada 18. jūlijā — CSL Behring/Komisija un EMEA

   (Lieta T-264/07)
   (2007/C 235/22)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CSL Behring GmbH, Marburg (Vācijas Federatīvā Republika) (pārstāvji — C. König, profesors, un F. Leinen, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Kopienu Komisija un Eiropas Zāļu aģentūra (EMEA)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               saskaņā ar EKL 231. panta pirmo daļu atcelt EMEA2007. gada 24. maija lēmumu lietā “Human Fibrinogen — Application for Orphan Medicinal Product Designation — EMEA/OD/018/07”, kuru prasītāja ir saņēmusi 2007. gada 24. maijā,

               —

               saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktu piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja vēršas pret EMEA2007. gada 24. maija dokumentu. Prasītāja uzskata, ka ar šo dokumentu EMEA ar likuma spēku atsakās turpināt procedūru par zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa piešķiršanu prasītājas zālēm saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 141/2000 (1) 5. panta 1. punktu.
   Prasītāja savu prasību pamato ar diviem prasības pamatiem.
   Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka Regulas Nr. 141/2000 5. panta 1. punkts ir nepareizi interpretēts, kā rezultātā pieteikums par zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa piešķiršanu zālēm ir jāiesniedz pirms pieteikuma par tirdzniecības atļaujas piešķiršanu šīm zālēm. Šī iemesla dēļ šī tiesību norma ir nepareizi piemērota.
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka Regulas Nr. 141/2000 5. panta 1. punkts ir pretējs primārajām tiesībām un, piemērojot EKL 241. pantu, ir jāatzīst par nepiemērojamu, ja to jāinterpretē tā, ka pieteikums par zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa piešķiršanu zālēm ir jāiesniedz pirms pieteikuma par tirdzniecības atļaujas piešķiršanu šīm zālēm. Šajā sakarā tiek apgalvots, ka šī interpretācija neatbilst Kopienu tiesību īpašuma un profesionālās brīvības pamattiesībām, vienlīdzīgas attieksmes principam un tiesiskās paļāvības principam.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 141/2000 par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai (OV L 18, 1. lpp.).


title: Lieta T-206/04: Pirmās instances tiesas  2006. gada 1. februāra  spriedums —  Rodrigues Carvalhais  pret ITSB (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu  PERFIX  — Agrāka grafiska Kopienas preču zīme, kas ietver  cerfix  — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/26

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 1. februāra spriedums — Rodrigues Carvalhais pret ITSB
   (Lieta T-206/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “PERFIX” - Agrāka grafiska Kopienas preču zīme, kas ietver “cerfix” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2006/C 86/50)
   tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fernando Rodrigues Carvalhais, Alamada (Portugāle) (pārstāvji — sākotnēji P. Graça, pēc tam J. Lopes, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — H. Novaiss Gonsalvess [J. Novais Gonçalves])
   Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Profilpas Snc, Cadoneghe (Itālija), (pārstāvji — sākotnēji J.L. Revenga Santos, pēc tam J.M. Monravá, advokāti)
   Priekšmets
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 18. marta lēmumu lietā R 408/2003-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Fernando Rodrigues Carvalhais un Profilpas Snc

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 217, 28.08.2004.


title: Lieta C-412/12: Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Kipras Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 1999/31/EK — Atkritumu apglabāšana poligonos — Apsaimniekošana, nepastāvot poligona darbības uzlabošanas plānam — Pienākums apsaimniekot pēc slēgšanas)

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/19

         Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Kipras Republika
   (Lieta C-412/12) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 1999/31/EK - Atkritumu apglabāšana poligonos - Apsaimniekošana, nepastāvot poligona darbības uzlabošanas plānam - Pienākums apsaimniekot pēc slēgšanas)
   2013/C 260/31
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Zavvos un D. Düsterhaus)

      Atbildētāja: Kipras Republika (pārstāvji — M. Chatzigeorgiou un K. Lykourgos)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem (OV L 182, 1. lpp.) 14. panta pārkāpums — Lefkosia un Limassol atkritumu poligonu darbības turpināšana, nepastāvot poligona darbības uzlabošanas plānam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               neveicot visu to atkritumu nekontrolētas apglabāšanas poligonu (XADA) apsaimniekošanu pēc slēgšanas, kas darbojas tās teritorijā, vai neizpildot Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvā 1999/31/EK par atkritumu poligoniem paredzētās prasības, Kipras Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 14. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Kipras Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 366, 24.11.2012.


title: Lieta C-224/15 P: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 26. maija spriedums – Rose Vision, SL/Komisija Apelācija — Eiropas Savienības finansētie projekti pētniecības jomā — Revīzijas, kurās konstatētas nelikumības dažu projektu īstenošanā — Komisijas lēmumi, ar kuriem aptur saistībā ar dažiem projektiem maksājamo summu izmaksu — Prasība sakarā ar atbildību — Noraidīšana — Pamatojums

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/8

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 26. maija spriedums – Rose Vision, SL/Komisija
   (Lieta C-224/15 P) (1)

   (Apelācija - Eiropas Savienības finansētie projekti pētniecības jomā - Revīzijas, kurās konstatētas nelikumības dažu projektu īstenošanā - Komisijas lēmumi, ar kuriem aptur saistībā ar dažiem projektiem maksājamo summu izmaksu - Prasība sakarā ar atbildību - Noraidīšana - Pamatojums)
   (2016/C 260/10)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Rose Vision, SL (pārstāvis – J. J. Marín López, abogado)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji – R. Lyal un M. Siekierzyńska)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 5. marta spriedumu Rose Vision un Seseña/Komisija (T-45/13, nav publicēts, EU:T:2015:138), ciktāl tas attiecas uz Rose Vision SL;

               2)

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

               3)

               lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem atlikt.

      (1)  OV C 228, 13.7.2015.


title: Lieta T-445/09: Prasība, kas celta 2009. gada 4. novembrī — Centre national de la recherche scientifique /Komisija

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/54

         Prasība, kas celta 2009. gada 4. novembrī — Centre national de la recherche scientifique/Komisija
   (Lieta T-445/09)
   2010/C 24/97
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Centre national de la recherche scientifique, Parīze (Francija) (pārstāvis — N. Lenoir, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2009. gada 17. augusta lēmumu, ciktāl tas attiecas uz to parādu ieskaitu, kas CNRS radās attiecībā uz Kopienu sakarā ar līgumu Role of Skin, no vienas puses, un apgalvoto Kopienas parādu CNRS, kas pieprasīts, pamatojoties uz EURO-THYMAIDE līgumu, no otras puses;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus šīs instances tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā prasībā Centre national de la recherche scientifique (CNRS) lūdz atcelt ieskaita aktu, kas ietverts 2009. gada 17. augusta Lēmumā Nr. BUDG/C3 D(2009) 10.5 — 1232, ar kuru Komisija ir atguvusi naudas summas, kas pārskaitītas prasītājam saskaņā ar līgumu EURO-THYMAIDE Nr. LSHB-CT-2003-503410, kas ir saistīts ar Sesto pētniecības un tehnoloģiju attīstības pamatprogrammu.
   Prasības pamatojumā prasītājs izvirza piecus pamatus:

               —

               tiesību uz aizstāvību pārkāpums, jo lēmums tika pieņemts, Komisijai nepārbaudot galīgajā audita ziņojumā ietverto CNRS detalizēto atbildi;

               —

               EKL 253. pantā paredzētā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, jo lēmumā trūkst būtisku faktu, kas ļautu izprast tajā norādītos Komisijas argumentus;

               —

               kļūdas tiesību piemērošanā un acīmredzamas kļūdas faktu vērtējumā, jo Komisija ir noraidījusi atbilstošās izmaksas, mainot saskaņā ar līgumu veikto izmaksu atbilstības kritērijus, un kļūdaini noraidījusi šo izmaksu apliecinājumus;

               —

               Finanšu regulas 73. panta 1. punkta pārkāpums, jo apstrīdēto parādu nevarēja uzskatīt par “noteiktu, likvīdu un pieprasāmu”, ņemot vērā tā apstrīdēšanas nopietno raksturu;

               —

               tiesiskās drošības principa pārkāpums, jo lēmums tika pieņemts, ievērojot tādus izmaksu atbilstības kritērijus, kas nepastāvēja līguma parakstīšanas laikā.


title: Apvienotās lietas C-584/10 P, C-593/10 P un C-595/10 P: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums — Eiropas Komisija (C-584/10 P), Eiropas Savienības Padome (C-593/10 P), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (C-595/10 P)/ Yassin Abdullah Kadi , Francijas Republika (Apelācija — Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) — Ierobežojoši pasākumi pret konkrētām personām un organizācijām, kas ir saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban — Regula (EK) Nr. 881/2002 — Personas, kas iekļauta Apvienoto Nāciju Organizācijas iestādes izveidotā sarakstā, līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Šīs personas vārda iekļaušana Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikumā esošajā sarakstā — Prasība atcelt tiesību aktu — Pamattiesības — Tiesības uz aizstāvību — Efektīvas tiesību aizsardzības tiesā princips — Samērīguma princips — Tiesības uz īpašumu — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/2

         Tiesas (virspalāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums — Eiropas Komisija (C-584/10 P), Eiropas Savienības Padome (C-593/10 P), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (C-595/10 P)/Yassin Abdullah Kadi, Francijas Republika
   (Apvienotās lietas C-584/10 P, C-593/10 P un C-595/10 P) (1)

   (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) - Ierobežojoši pasākumi pret konkrētām personām un organizācijām, kas ir saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban - Regula (EK) Nr. 881/2002 - Personas, kas iekļauta Apvienoto Nāciju Organizācijas iestādes izveidotā sarakstā, līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Šīs personas vārda iekļaušana Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikumā esošajā sarakstā - Prasība atcelt tiesību aktu - Pamattiesības - Tiesības uz aizstāvību - Efektīvas tiesību aizsardzības tiesā princips - Samērīguma princips - Tiesības uz īpašumu - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2013/C 260/02
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Eiropas Komisija (C-584/10 P) (pārstāvji — sākotnēji P. Hetsch un S. Boelaert, kā arī E. Paasivirta un M. Konstantinidis, vēlāk — L. Gussetti un S. Boelaert, kā arī E. Paasivirta un M. Konstantinidis), Eiropas Savienības Padome (C-593/10 P) (pārstāvji — M. Bishop, E. Finnegan un R. Szostak), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (C-595/10 P) (pārstāvji — sākotnēji E. Jenkinson, vēlāk — S. Behzadi-Spencer, pārstāves, kurām palīdz J. Wallace, QC, D. Beard, QC, un M. Wood, barrister)

      Pārējie lietas dalībnieki: Yassin Abdullah Kadi (pārstāvji — D. Vaughan, QC, V. Lowe, QC, J. Crawford, SC, M. Lester un P. Eeckhout, barristers, G. Martin, solicitor, kā arī C. Murphy), Francijas Republika (pārstāvji — E. Belliard, kā arī G. de Bergues, D. Colas, A. Adam un E. Ranaivoson)

      Personas, kas iestājušās lietā apelācijas tiesvedībā (C-584/10 P un C-595/10 P) Eiropas Komisijas un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes prasījumu atbalstam: Bulgārijas Republika (pārstāvji — B. Zaimov un T. Ivanov, kā arī E. Petranova), Itālijas Republika (pārstāvji — G. Palmieri, pārstāve, kurai palīdz M. Fiorilli, avvocato dello Stato), Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvji — C. Schiltz), Ungārija (pārstāvji — M. Fehér, kā arī K. Szíjjártó un K. Molnár), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. Wissels un M. Bulterman), Slovākijas Republika (pārstāve — B. Ricziová), Somijas Republika (pārstāve — H. Leppo)

      Personas, kas iestājušās lietā apelācijas tiesvedībā (C-593/10 P) Eiropas Savienības Padomes prasījumu atbalstam: Bulgārijas Republika (pārstāvji — B. Zaimov un T. Ivanov, kā arī E. Petranova), Čehijas Republika (pārstāvji — K. Najmanová, kā arī E. Ruffer, M. Smolek un D. Hadroušek), Dānijas Karaliste (pārstāvis — L. Volck Madsen), Īrija (pārstāvji — sākotnēji D. O’Hagan, vēlāk — E. Creedon, pārstāvji, kuriem palīdz N. Travers, BL, un P. Benson, solicitor), Spānijas Karaliste (pārstāvji — M. Muñoz Pérez un N. Díaz Abad), Itālijas Republika (pārstāvji — G. Palmieri, pārstāve, kurai palīdz M. Fiorilli, avvocato dello Stato), Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — C. Schiltz), Ungārija (pārstāvji — M. Fehér, kā arī K. Szíjjártó un K. Molnár), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. Wissels un M. Bulterman), Austrijas Republika (pārstāvis — C. Pesendorfer), Slovākijas Republika (pārstāve — B. Ricziová), Somijas Republika (pārstāve — H. Leppo)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2010. gada 30. septembra spriedumu lietā T-85/09 Kadi/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa apmierināja prasību daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 28. novembra Regulu (EK) Nr. 1190/2008, ar kuru 101. reizi groza Padomes Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu [b]in Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban (OV L 322, 25. lpp.), tiktāl, ciktāl prasītāja vārds ir iekļauts to personu, grupu un organizāciju sarakstā, kurām šīs tiesību normas ir piemērojamas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Bulgārijas Republika, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Īrija, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Itālijas Republika, Luksemburgas Lielhercogiste, Ungārija, Nīderlandes Karaliste, Austrijas Republika, Slovākijas Republika un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 72, 5.3.2011.