title: Lieta F-103/07: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 4. septembra spriedums — Duta /Eiropas Kopienu Tiesa (Civildienests — Pagaidu darbinieki — Pieņemšana darbā — Tiesneša palīgs — Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta c) punkts — Nelabvēlīgs akts — Uzticības attiecības)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/58

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 4. septembra spriedums — Duta/Eiropas Kopienu Tiesa
   (Lieta F-103/07) (1)

   (Civildienests - Pagaidu darbinieki - Pieņemšana darbā - Tiesneša palīgs - Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta c) punkts - Nelabvēlīgs akts - Uzticības attiecības)
   (2008/C 313/105)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Radu Duta, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvis — F. Krieg, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Tiesa (pārstāvis — M. Schauss)
   Priekšmets
   Prasība, pirmkārt, atcelt Pirmās instances tiesas (PIT) par sūdzību izskatīšanu atbildīgās komisijas 2007. gada 4. jūnija lēmumu noraidīt prasītāja kandidatūru tiesneša palīga amatam PIT tiesneša kabinetā un, otrkārt, atlīdzināt nodarītos zaudējumus simboliska EUR 1 apmērā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 315, 22.12.2007., 45. lpp., un labojums OV C 79, 29.3.2008., 39. lpp.


title: Lietas C-58/05 izslēgšana no reģistra

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/33

         Lietas C-58/05 (1) izslēgšana no reģistra
   (2006/C 60/67)

      (tiesvedības valoda — zviedru)

   2005. gada 22. novembrī Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-58/05 Eiropas Kopienu Komisija/Zviedrijas Karaliste.

      (1)  OV C 93, 16.4.2005.


title: Lieta T-275/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. decembra spriedums — Ebro Puleva /ITSB — Berenguel ( BRILLO'S ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes BRILLO'S reģistrācijas pieteikums — Valsts agrākas grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu brillante — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/28

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. decembra spriedums — Ebro Puleva/ITSB — Berenguel (“BRILLO'S”)
   (Lieta T-275/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “BRILLO'S’ reģistrācijas pieteikums - Valsts agrākas grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “brillante’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2009/C 19/52)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ebro Puleva, SA, Madride (Spānija) (pārstāvis — P. Casamitjana Lleonart, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — O. Montalto)
   Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Luis Berenguel, SL, El Barranquete-Níjar (Spānija) (pārstāvis –C. Hernández Hernández)
   Priekšmets
   Prasība, kas celta par ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 21. maija lēmumu lietā R 493/2006-2 par iebildumu procesu starp Ebro Puleva, SA un Luis Berenguel, SL.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ebro Puleva, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 235, 6.10.2007.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 12. aprīlī lietā T-191/02 Giorgio Lebedef pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — 1974. gada pamatnolīgums starp Komisiju un Arodbiedrību un profesionālām organizācijām — Atcelšana — Darbības noteikumu pieņemšana — 2001. gada 4. aprīļa vienošanās apstiprināšana — Pieņemamība)

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/11

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 12. aprīlī
   lietā T-191/02 Giorgio Lebedef pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Ierēdņi - 1974. gada pamatnolīgums starp Komisiju un Arodbiedrību un profesionālām organizācijām - Atcelšana - Darbības noteikumu pieņemšana - 2001. gada 4. aprīļa vienošanās apstiprināšana - Pieņemamība)
   (2005/C 155/22)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā T-191/02 Džordžio Ļebedevs [Giorgio Lebedef], Eiropas Kopienu Komisijas ierēdnis, ar dzīves vietu Zēningerberga [Senningerberg] (Luksemburga), ko pārstāv advokāti Ž. Bono[G. Bounéou] un F. Frabetti [F. Frabetti], advokāti, kuri norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis — J. Kurals [J. Currall]), kas norādīja adresi Luksemburgā, par prasību atcelt Komisijas 2001. gada 5. decembra lēmumu, ar kuru tā atcēla 1974. gada 20. septembra pamatnolīgumu, pieņēma jaunus darbības noteikumus attiecībā uz apspriedes līmeņiem, instanci un procedūrām, ko 2000. gada 19. janvārī apstiprināja arodbiedrību un profesionālo organizāciju vairākums un Komisijas administrācija, 2001. gada 4. aprīļa vienošanos jautājumā par personāla pārstāvju rīcībā esošiem līdzekļiem, apstiprināja noteikumus par streiku, kuri ir ietverti 1974. gada 20. septembra pamatnolīguma I pielikumā, uzaicināja Komisijas viceprezidentu N. Kinoku [N. Kinnock] apspriest ar Arodbiedrību un profesionālām organizācijām un aicināt kolēģiju pirms 2002. gada marta beigām pieņemt jaunu pamatnolīgumu un iekļaut civildienesta noteikumu grozījumus, kuri veicinātu apspriedes arodbiedrību un profesionālām organizācijām, grozījumus, kas paredz iespēju pieņemt vēlēšanu noteikumus, iestādes personālam par tiem nobalsojot, un, nepieciešamības gadījumā, par lūgumu atcelt N. Kinoka 2001. gada 22. novembra vēstuli, kas ir adresēta katras arodbiedrības prezidentam, lai paziņotu tiem viņa lēmumu lūgt Komisiju ar 2001. gada 5. decembri atcelt zemāk minēto 1974. gada 20. septembra pamatnolīgumu un pieņemt vairākus zemāk minētos punktus, ka arī par lūgumu atcelt E.Halskova [E.Halskov] 2001. gada 6. decembra lēmumu, ar kuru ir atteikts prasītājam piešķirt komandējumu, lai piedalītos 2001. gada 7. decembra apspriedē par “civildienesta noteikumu grozījumu projektu vispārējo paketi”, Pirmās instances tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs B. Vesterdorfs [B. Vesterdorf], tiesneši P. Mengoci [P. Mengozzi] un M. E. Martinša Ribeiru [M. E. Martins Ribeiro], sekretārs I. Natsinas [I. Natsinas], administrators, 2005. gada 12. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats, ieskaitot izdevumus par pagaidu noregulējuma procedūru.

      (1)  OV C 233, 28.09.2002.


title: Lieta C-448/07: Tiesas 2008. gada 20. jūnija rīkojums — Ayuntamiento de Madrid , Madrid Calle 30, SA /Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Datu, kas attiecas uz pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, sniegšana — Regula (EK) Nr. 3605/93 — Eiropas kontu sistēma 1995 (SEC 95) — Regula (EK) Nr. 2223/96 — Organizācijas Madrid Calle 30 iekļaušana valsts iestāžu nozarē — Eurostat paziņojums presei — Pārsūdzams akts)

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/12

         Tiesas 2008. gada 20. jūnija rīkojums — Ayuntamiento de Madrid, Madrid Calle 30, SA/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-448/07) (1)

   (Apelācija - Datu, kas attiecas uz pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, sniegšana - Regula (EK) Nr. 3605/93 - Eiropas kontu sistēma 1995 (SEC 95) - Regula (EK) Nr. 2223/96 - Organizācijas “Madrid Calle 30’ iekļaušana “valsts iestāžu’ nozarē - Eurostat paziņojums presei - Pārsūdzams akts)
   (2008/C 285/19)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Ayuntamiento de Madrid, Madrid Calle 30, SA (pārstāvji — J. Buendía Sierra un R. González-Gallarza Granizo, abogados)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Aresu un L. Escobar Guerrero)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 12. jūlija rīkojumu lietā T-177/06 Ayuntamiento de Madrid un Madrid Calle 30 S.A./Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa kā nepieņemamu ir noraidījusi lūgumu atcelt Eurostat2006. gada 24. aprīļa paziņojumu presei Nr. 48/2006 tiktāl, ciktāl tajā ir ietverts Komisijas (Eurostat) lēmums par Madrid Calle 30 iekļaušanu “valsts iestāžu” nozarē Eiropas kontu sistēmā (SEC 95)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Ayuntamiento de Madrid un Madrid Calle 30 S.A atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: Lieta C-351/04: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 27. septembrī ( High Court of Justice ( Chancery Division ) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ikea Wholesale Ltd / Commissioners of Customs & Excise (Dempings — Ēģiptes, Indijas un Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultasveļas imports — Regula (EK) Nr. 2398/97 — Regula (EK) Nr. 1644/2001 — Regula (EK) Nr. 160/2002 — Regula (EK) Nr. 696/2002 — PTO Strīdu izšķiršanas organizācijas ieteikumi un lēmumi — Tiesiskās sekas — Regula (EK) Nr. 1515/2001 — Atpakaļejošs spēks — Iekasēto maksājumu atmaksa)

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/2

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 27. septembrī (High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ikea Wholesale Ltd/Commissioners of Customs & Excise

   (Lieta C-351/04) (1)

   (Dempings - Ēģiptes, Indijas un Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultasveļas imports - Regula (EK) Nr. 2398/97 - Regula (EK) Nr. 1644/2001 - Regula (EK) Nr. 160/2002 - Regula (EK) Nr. 696/2002 - PTO Strīdu izšķiršanas organizācijas ieteikumi un lēmumi - Tiesiskās sekas - Regula (EK) Nr. 1515/2001 - Atpakaļejošs spēks - Iekasēto maksājumu atmaksa)
   (2007/C 283/02)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (Chancery Division)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ikea Wholesale Ltd

      Atbildētājs: Commissioners of Customs & Excise

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — High Court of Justice (Chancery Division) — Padomes 1997. gada 28. novembra Regulas (EK) Nr. 2398/97, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz Ēģiptes, Indijas un Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importu (OV L 332, 1. lpp.), spēkā esamība — Padomes 2001. gada 7. augusta Regulas (EK) Nr. 1644/2001, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2398/97 un aptur tās piemērošanu attiecībā uz Indijas izcelsmes importu (OV L 219, 1. lpp.), spēkā esamība — Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulas (EK) Nr. 160/2002, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2398/97 un izbeidz procedūru attiecībā uz Pakistānas izcelsmes importu (OV L 26, 1. lpp.), spēkā esamība — Padomes 2002. gada 22. aprīļa Regulas (EK) Nr. 696/2002, ar ko apstiprina galīgo antidempinga maksājumu, kas attiecībā uz Indijas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importu noteikts ar Regulu (EK) Nr. 2398/97 (OV L 109, 3. lpp.), spēkā esamība
   Rezolutīvā daļa

               1)

               Padomes 1997. gada 28. novembra Regulas (EK) Nr. 2398/97, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz Ēģiptes, Indijas un Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importu, 1. pants nav spēkā tiktāl, ciktāl Eiropas Savienības Padome izmeklēšanā apskatāmās preces dempinga starpības noteikšanai izmantoja negatīvo dempinga starpību “reducēšanas līdz nullei” metodi attiecībā uz katru no attiecīgās preces veidiem;

               2)

               tādam importētājam kā pamata lietā, kas cēlis valsts tiesā prasību, kas vērsta pret lēmumiem, ar kuriem tam ir pieprasīts samaksāt antidempinga maksājumus atbilstoši Regulai Nr. 2398/97, kas ir atzīta par spēkā neesošu ar šo spriedumu, principā ir tiesības atsaukties uz šo spēkā neesamību pamata prāvā, lai panāktu šo maksājumu atmaksu atbilstoši Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 236. panta 1. punktam.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta F-50/15: Prasība, kas celta 2015. gada 27. martā – FS/EESK

text:
               8.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/37

         Prasība, kas celta 2015. gada 27. martā – FS/EESK
   (Lieta F-50/15)
   (2015/C 190/44)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: FS (pārstāvji – L. Levi un A. Tymen, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (CESE)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu neapstiprināt prasītāju nodaļas vadītājas amatā un prasība atlīdzināt apgalvoti radušos materiālos zaudējumus un morālo kaitējumu

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas (EESK) priekšsēdētāja 2014. gada 25. maija lēmumu, ar ko prasītāja netiek apstiprināta nodaļas vadītājas amatā;

               —

               atcelt 2014. gada 25. maija lēmumu ar nosaukumu “Grozījumi 2”, ar ko prasītāja pārcelta amatā, kas nav vadības līmeņa amats;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt 2014. gada 18. decembra lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas 2014. gada 21. augusta sūdzība;

               —

               atlīdzināt prasītājai materiālos zaudējumus un morālo kaitējumu;

               —

               piespriest EESK atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-80/08 R: Civildienesta tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 17. decembra rīkojums — Wenig /Komisija (Civildienests — Pagaidu noregulējuma tiesvedība — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un lēmums atstādināt ieinteresēto personu no amata — Steidzamība — Prombūtne)

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/74

         Civildienesta tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 17. decembra rīkojums — Wenig/Komisija
   (Lieta F-80/08 R)
   (Civildienests - Pagaidu noregulējuma tiesvedība - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un lēmums atstādināt ieinteresēto personu no amata - Steidzamība - Prombūtne)
   (2009/C 44/131)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fritz Harald Wenig, Woluwé-Saint-Pierre (Beļģija) (pārstāvji — G.-A. Dal, D. Voillemot, D. Bosquet, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin)
   Priekšmets
   Pieteikums par Komisijas 2008. gada 18. septembra lēmuma atstādināt prasītāju no amata uz nenoteiktu laiku un noteikt atvilkumu EUR 1 000 mēnesī no viņa darba algas maksimāli uz sešu mēnešu laikposmu piemērošanas apturēšanu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-186/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 12. aprīlī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio (Itālija) — Air Liquide Italia Spa u.c./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 12. aprīlī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio (Itālija) — Air Liquide Italia Spa u.c./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

   (Lieta C-186/13)
   2013/C 207/11
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Air Liquide Italia Spa u.c.

      Atbildētājas: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai un kādā mērā Savienības dalībvalstu tiesību normas, kurās ir paredzētas darbības autotransporta nozarē minimālās izmaksas, kas ietver atlīdzību par pakalpojumu veidojošā elementa un, tātad, līguma cenas heteronomu noteikšanu, atbilst brīvas konkurences, uzņēmumu brīvas pārvietošanās, brīvības veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvības aizsardzībai (kas paredzēta LES 4. panta 3. punktā, LESD 101., 49., 56. un 96. pantā)?

               2)

               Vai un ar kādiem nosacījumiem minēto principu ierobežošana ir attaisnojama saistībā ar ceļu satiksmes drošības sabiedrisko interešu aizsardzības prasībām un vai no šī funkcionālā viedokļa var tikt atbalstīta tāda darbības minimālo izmaksu noteikšana, kāda tā ir paredzēta ar grozītā un papildinātā Dekrētlikuma Nr. 112/2008 83.a pantu ieviestajā sistēmā?

               3)

               Vai no minētā viedokļa darbības minimālo izmaksu noteikšana var līdz ar to tikt fiksēta brīvprātīgo nozares ieinteresēto uzņēmēju līgumā vai, pakārtoti, to var veikt iestādes, kuru sastāvā lielākoties ir personas, kas pārstāv nozares privātos uzņēmējus, nepastāvot iepriekš noteiktiem kritērijiem tiesību normu līmenī?


title: Lieta F-51/08: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 17. februāra spriedums — Stols /Padome (Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — 2007. gada paaugstināšana amatā — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/36

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 17. februāra spriedums — Stols/Padome
   (Lieta F-51/08) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - 2007. gada paaugstināšana amatā - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
   (2009/C 82/63)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Vilems Stols [Willem Stols], Halsteren (Nīderlande) (pārstāvji — S. Rodrigess [S. Rodrigues] un K. Bernārs-Glānss [C. Bernard-Glanz], avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bauers [M. Bauer]un M. Balta [M. Balta])
   Priekšmets
   Iecēlējinstitūcijas lēmuma par prasītāja neiekļaušanu ierēdņu sarakstā, kuri 2007. gada paaugstināšanas amatā ietvaros paaugstināti amatā pakāpē AST 11, atcelšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt 2007. gada 16. jūlija un 2008. gada 5. februāra lēmumus, ar kuriem Eiropas Savienības Padome 2007. gada paaugstināšanas amatā ietvaros atteicās paaugstināt Stolu amatā AST 11 pakāpē;

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 283, 19.7.2008., 34. lpp.


title: Lieta C-167/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 27. martā iesniedza Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires (Beļģija) — Jean Devillers

text:
               8.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 27. martā iesniedza Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires (Beļģija) — Jean Devillers

   (Lieta C-167/13)
   2013/C 164/21
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires

      Lietas dalībnieks pamata procesā

      Prasītājs: Jean Devillers

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Padomes 2004. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2005 (1) [par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā] 3. pants un [tās] I pielikuma I nodaļas “Piemērotība pārvadāšanai” 1., 2. un 3. punkts, kurā ir paredzēts šaubu gadījumā pieprasīt veterinārārsta viedokli par ievainota dzīvnieka piemērotību pārvadāšanai un it īpaši par tādu papildu ciešanu novērtējumu, ko radītu pārvadāšana, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā (Beļģijas valsts tiesību) 1999. gada 9. jūlija Karaliskā dekrēta (2) par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā 11. panta 4. punkts, kurā ir atļauts pārvadāt ievainotu dzīvnieku tikai tad, ja šīs pārvadāšanas dēļ viņam netiks radītas nevajadzīgas ciešanas, neņemot vērā citus apsvērumus?

      (1)  Padomes 2004. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā un grozījumu izdarīšanu Direktīvās 64/432/EEK un 93/119/EK un Regulā (EK) Nr. 1255/97 (OV 2005, L 3, 1. lpp.).

      (2)  1999. gada 9. jūlija Karaliskais dekrēts par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā un par pārvadātāju reģistrācijas nosacījumiem un tirgotāju apstiprināšanu, pieturvietām un savākšanas centriem (Arrêté royal, du 9 juillet 1999, relatif aux conditions d'enregistrement des transporteurs et d'agrément des négociants, des points d'arrêt et des centres de rassemblement; Moniteur belge, 1999. gada 2. septembris, 32437. lpp.).


title: Lieta C-545/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Eiropas Komisija/Kipras Republika

text:
               2.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/8

         Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Eiropas Komisija/Kipras Republika
   (Lieta C-545/12)
   2013/C 32/11
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Hetsch, J. Hottiaux un M. Konstantinidis)

      Atbildētāja: Kipras Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvas 2006/126/EK par vadītāju apliecībām (Pārstrādāta versija) (OV L 403, 30.12.2006., 18. lpp.) prasības, un katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Kipras Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 16. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Kipras Republikai atbilstoši LESD 260. panta 3. punktam samaksāt naudas sodu EUR 6 504,96 apmērā dienā, sākot no Tiesas sprieduma publicēšanas dienas;

               —

               piespriest Kipras Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas 2006/126/EK 16. panta 1. punktā dalībvalstīm ir noteikts pienākums ne vēlāk kā līdz 2011. gada 19. janvārim pieņemt un publicēt normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu jaunos noteikumus, kas ieviesti un noteikti ar attiecīgo direktīvu.
   Kipras Republika nav pilnībā transponējusi valsts tiesībās attiecīgās direktīvas noteikumus. It īpaši Komisija ir norādījusi, ka prasības celšanas brīdī Kipras Republika nebija savās valsts tiesībās transponējusi šīs direktīvas 1. panta 1. punktu, 3. pantu, 7. panta 1., 3. un 5. punktu, 10. un 15. pantu, kā arī I pielikuma 2. punktu, II pielikuma 5.2. punktu un IV, V un VI pielikumu.
   Līdz ar to Komisija uzskata, ka Kipras Republika nav izpildījusi savus LESD 260. panta 3. punktā paredzētos pienākumus.


title: Lieta T-308/07: Prasība, kas celta 2007. gada 16. augustā — Tegebauer /Parlaments

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 16. augustā — Tegebauer/Parlaments
   (Lieta T-308/07)
   (2007/C 269/89)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ingo-Jens Tegebauer, Trīre (Vācija) (pārstāvis — R. Nieporte, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt sūdzību izskatīšanas komisijas 2007. gada 20. jūnija lēmumu par sūdzību Nr. 95/2007;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs vēršas pret Eiropas Parlamenta Sūdzību izskatīšanas komisijas 2007. gada 20. jūnija lēmumu, kurā saskaņā ar Eiropas Parlamenta Procesuālo noteikumu 191. panta 6. punktu prasītāja iesniegtā sūdzība noraidīta bez turpmākas izskatīšanas. Prasītāja sūdzība attiecas uz tā atalgojuma daļēju atgūšanu, ko viņa stāža, gatavojoties vecākā vispārīgā administratora amatam, laikā izmaksāja Braunšveigas pilsēta.
   Savas sūdzības pamatojumam prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais lēmums nav pietiekami pamatots. Turklāt viņš apgalvo, ka ir izpildīti EKL 194. pantā noteiktie nosacījumi sūdzības iesniegšanai, it īpaši attiecībā uz to, ka runa ir par jautājumu, kas ir Kopienas kompetencē.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 21. aprīlī lietā T-28/03 Holcim (Deutschland) AG pret Eiropas Kopienu Komisiju (EK līguma 85. pants (jaunajā redakcijā EK līguma 81. pants) — Pirmās instances tiesas sprieduma izpilde — Izdevumu atlīdzināšana par bankas garantiju — Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/14

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 21. aprīlī
   lietā T-28/03 Holcim (Deutschland) AG pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (EK līguma 85. pants (jaunajā redakcijā EK līguma 81. pants) - Pirmās instances tiesas sprieduma izpilde - Izdevumu atlīdzināšana par bankas garantiju - Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība)
   (2005/C 155/28)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā T-28/03 Holcim (Deutschland) AG, agrāk Alsen AG, Hamburga (Vācija), ko sākotnēji pārstāvēja F. Vīmers [F. Wiemer] un K. Mūsekers [K Moosecker], vēlāk P. Nigemans [P. Niggemann] un B. Menhauss [B. Menkhaus], avocats, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji R. Liāls [R. Lyal] un V. Mūls [W. Mölls], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā), par prasību par zaudējumu atlīdzību, lai panāktu izdevumu atlīdzināšanu par bankas garantiju, kas prasītājai radās sakarā ar soda naudu, kas noteikta ar Komisijas 1994. gada 30. novembra lēmumu 94/815/EK par EK līguma 85. panta piemērošanu (lieta IV/33.126 un 33.322 Ciment) (OV L 343, 1. lpp.), kas atcelts ar Pirmās instances tiesas 2000. gada 15. marta spriedumu lietā Cimenteries CBR u.c./Komisija, saukta “Cements” (T-25/95, T-26/95, T-30/95 līdz T-32/95, T-34/95 līdz T-39/95, T-42/95 līdz T-46/95, T-48/95, T-50/95 līdz T-65/95, T-68/95 līdz T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/95 un T-104/95, Recueil 2004, II-491. lpp.), Pirmās instances tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Azizi [J. Azizi], tiesneši M. Jēgers [M. Jaeger] un F. Deuss [F. Dehousse], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 21. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1

               prasību daļā, kurā tā ir pamatota ar EK līguma 233. pantu, noraidīt kā nepieņemamu;

               2

               pakārtoto prasījumu par to, lai prasību daļā, kurā tā ir pamatota ar EK līguma 233. pantu, interpretētu kā prasību par tiesību akta atcelšanu vai prasību sakarā ar bezdarbību, noraidīt kā nepieņemamu;

               3

               prasījumu par zaudējumu atlīdzināšanu attiecībā uz izdevumiem par bankas garantiju, kas prasītājai radušies pirms 1998. gada 31. janvāra, noraidīt kā nepieņemu;

               4

               prasību pārējā daļā noraidīt kā nepamatotu;

               5

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 124, 24.05.2003.


title: Lieta T-93/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 7. jūnija spriedums — Stichting Corporate Europe Observatory /Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Ar sarunām starp Eiropas Savienību un Indijas Republiku saistībā ar brīvās tirdzniecības līguma noslēgšanu saistīti dokumenti — Piekļuves atteikums — Izņēmums sabiedrības interešu aizsardzībai starptautisko attiecību jomā — Publiskoti dokumenti — Atteikums ierobežot dokumentu izplatīšanu)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/67

         Vispārējās tiesas 2013. gada 7. jūnija spriedums — Stichting Corporate Europe Observatory/Komisija
   (Lieta T-93/11) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Ar sarunām starp Eiropas Savienību un Indijas Republiku saistībā ar brīvās tirdzniecības līguma noslēgšanu saistīti dokumenti - Piekļuves atteikums - Izņēmums sabiedrības interešu aizsardzībai starptautisko attiecību jomā - Publiskoti dokumenti - Atteikums ierobežot dokumentu izplatīšanu)
   2013/C 225/148
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji — S. Crosby, solicitor, un S. Santoro, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji F. Clotuche-Duvieusart un C. ten Dam, vēlāk — F. Clotuche-Duvieusart un I. Zervas)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — T. Henze, J. Möller, K. Petersen un A. Wiedmann)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 6. decembra Lēmumu, ar kuru, piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.) 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta trešo ievilkumu, prasītājai atteikta pilna piekļuve vairākiem ar sarunām starp Eiropas Savienību un Indijas Republiku saistībā ar brīvās tirdzniecības līguma noslēgšanu saistītiem dokumentiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijai radušos tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Vācijas Federatīvā Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 113, 9.4.2011.


title: Lieta C-126/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 26. februārī iesniedza Rechtbank Midden-Nederland (Nīderlande) – Federatie Nederlandse Vakvereniging u.c./Smallsteps BV

text:
               10.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 26. februārī iesniedza Rechtbank Midden-Nederland (Nīderlande) – Federatie Nederlandse Vakvereniging u.c./Smallsteps BV

   (Lieta C-126/16)
   (2016/C 165/12)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Midden-Nederland

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Federatie Nederlandse Vakvereniging, Karin van den Burg-Vergeer, Lyoba Tanja Alida Kukupessy, Danielle Paase-Teeuwen, Astrid Johanna Geertruda Petronelle Schenk

      Atbildētāja: Smallsteps BV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Nīderlandes maksātnespējas process maksātnespējīga uzņēmuma īpašumtiesību nodošanas gadījumā, ņemot vērā, ka pirms maksātnespējas pasludināšanas norisinājās tieši uz uzņēmuma (daļu) darbības turpināšanu vērsts tiesas kontrolēts pre-pack [restrukturizācijas plāns], atbilst Direktīvas 2001/23/EK (1) jēgai un mērķim, un vai Burgerlijk Wetboek (Civillikums, turpmāk tekstā – “BW”) 7:666. panta 1. punkta a) apakšpunkts, ņemot vērā minēto, ir (vēl) saderīgs ar direktīvu?

               2)

               Vai Direktīva 2001/23/EK ir piemērojama gadījumā, kad tiesas nozīmēts t.s. “plānotais administrators” (“beoogd curator”) jau pirms maksātnespējas procesa sākšanās ievāc informāciju par parādnieka situāciju un pārbauda iespējas saistībā ar varbūtēju uzņēmuma darbības atsākšanu no trešās personas puses, un vienlaicīgi sagatavojas darbībām, kurām ir jāseko neilgi pēc maksātnespējas pasludināšanas, lai atsāktu darbību, nododot aktīvus, kuras rezultātā parādnieka uzņēmuma vai tā daļu īpašumtiesības maksātnespējas pasludināšanas brīdī vai neilgi pēc tam tiek nodotas un darbības pilnībā vai daļēji (gandrīz) bez pārtraukuma tiek turpinātas?

               3)

               Vai šajā ziņā kaut kas mainās, ja uzņēmuma darbības turpināšana ir pre-pack galvenais mērķis, vai arī ja (plānotā) administratora mērķis, veicot pre-pack un realizējot aktīvus funkcionējoša uzņēmuma (“going concern”) formā uzreiz pēc maksātnespējas pasludināšanas, galvenokārt ir ļaut kreditoru kopumam gūt pēc iespējas lielākus ienākumus, vai arī ja, piemērojot pre-pack procedūru pirms maksātnespējas pasludināšanas, tiek panākta vienota griba par aktīvu nodošanu (uzņēmuma darbības turpināšana), kuras īstenošana pēc maksātnespējas pasludināšanas tiek formalizēta un/vai īstenota? Un, kā ir jāvērtē minētais, ja mērķis ir gan uzņēmuma darbības turpināšana, gan pēc iespējas lielāku ienākumu gūšana?

               4)

               Vai uzņēmuma īpašumtiesību nodošanas brīdis saistībā ar Direktīvas 2001/23/EK un uz tās pamata pieņemto BW 7:662. un nākamo pantu piemērošanu, piemērojot pirms uzņēmuma maksātnespējas pasludināšanas esošo pre-pack, ir atkarīgs no pirms maksātnespējas pasludināšanas faktiski izteiktās vienotās gribas par uzņēmuma īpašumtiesību nodošanu, vai arī attiecībā uz šo brīdi nozīme ir tam, kad īpašumtiesības, ar kurām ir saistīta atbildība par attiecīgās vienības pārvaldīšanu, faktiski pāriet no personas, kas nodod īpašumtiesības, uz īpašumtiesību saņēmēju?

      (1)  Padomes 2001. gada 12. marta Direktīva 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 82, 16. lpp.).


title: Lieta F-42/15: Prasība, kas celta 2015. gada 10. martā – ZZ/Komisija

text:
               1.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/28

         Prasība, kas celta 2015. gada 10. martā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-42/15)
   (2015/C 178/32)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – A. Salerno, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt prasītāja algas aprēķinu par 2014. gada maiju, ciktāl tam ir piemērota Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regula Nr. 423/2014, ar ko no 2012. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, jo šī regula ir prettiesiska tādēļ, ka tajā nav paredzēts korekcijas koeficients, kas noteikts atalgojumam Luksemburgā strādājošajiem, kur dzīves dārdzība ir ievērojami augstāka nekā Briselē.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru nosaka prasītāja atalgojumu 2014. gada maijam, ciktāl prasītājam ar to nav piemērots nekāda veida korekcijas koeficients;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-493/07: Prasība, kas celta 2007. gada 9. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Slovākijas Republika

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/30

         Prasība, kas celta 2007. gada 9. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Slovākijas Republika
   (Lieta C-493/07)
   (2007/C 315/51)
   Tiesvedības valoda — slovāku
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Braun un J. Javorský)

      Atbildētāja: Slovākijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot vajadzīgos tiesību aktus, lai noteiktu, ka par katru zvanu uz Eiropas vienoto ārkārtas izsaukumu numuru “112” uzņēmumiem, kas apkalpo publisko telefonu tīklu, par glābšanas dienestu atbildīgajām iestādēm ir jānodod informācija par vietu, no kuras ir saņemts zvans, Slovākijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīvas 2002/22/EK (1) 26. panta 3. punkts;

               —

               piespriest Slovākijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš, lai pieņemtu direktīvas ieviešanai valsts tiesībās nepieciešamos tiesību aktus, beidzās 2003. gada 24. jūlijā.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV L 108, 51. lpp.).


title: Lieta C-166/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 7. aprīlī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – MedEval – Qualitäts -, Leistungs - und Struktur – Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH / Bundesvergabeamt

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 7. aprīlī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur–Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH/Bundesvergabeamt

   (Lieta C-166/14)
   2014/C 282/22
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Verwaltungsgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Pieteikuma iesniedzēja: MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur–Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH

      Atbildētāja iestāde: Bundesvergabeamt

      Pārējie lietas dalībnieki: Bundesminister für Wissenschaft, Forschung und Wirtschaft; Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger; Pharmazeutische Gehaltskasse für Österreich

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Savienības tiesības – it īpaši vispārīgie līdzvērtības un efektivitātes principi, kā arī Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīva 89/665/EEK (1) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, redakcijā, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Direktīvas 2007/66/EK (2), ar ko Padomes Direktīvas 89/665/EEK un 92/13/EEK groza attiecībā uz pārskatīšanas procedūru efektivitātes uzlabošanu valsts līgumu piešķiršanas jomā – ir jāinterpretē tādējādi, ka tām ir pretrunā tāda valsts juridiskā situācija, saskaņā ar kuru pieteikums par publiskā iepirkuma tiesību pārkāpuma konstatēšanu jāiesniedz sešu mēnešu laikā pēc līguma noslēgšanas, ja publiskā iepirkuma tiesību pārkāpuma konstatēšana ir ne tikai līguma atzīšanas par spēkā neesošu, bet arī zaudējumu atlīdzināšanas prasības celšanas priekšnoteikums?

      (1)  OV L 395, 33. lpp.

      (2)  OV L 335, 31. lpp.


title: Lieta F-53/07: Prasība, kas celta 2007. gada 24. decembrī — Iordanova /Komisija

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/44

         Prasība, kas celta 2007. gada 24. decembrī — Iordanova/Komisija
   (Lieta F-53/07)
   (2008/C 107/76)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ivanka Iordanova, Varna (Bulgārija) (pārstāvis — G. Kerelov, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   2007. gada 3. aprīļa konkursa EPSO/AST/14/06 atlases komisijas lēmuma, ar kuru prasītājai atteikta pielaide konkursam, atcelšana un prasība atlīdzināt nodarītos materiālos zaudējumus un morālo kaitējumu.
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2007. gada 3. aprīļa konkursa EPSO/AST/14/06 atlases komisijas lēmumu, ar kuru prasītājai atteikta pielaide konkursam;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājai zaudējumus, kas pēc taisnīguma principa ir noteikti EUR 28 718 apmērā ciestā materiālā un morālā kaitējuma dēļ, ko izraisījis konkursa atlases komisijas prettiesiskais lēmums, pieskaitot nokavējuma procentus, kurus sāk skaitīt no prasības iesniegšanas datuma;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-8/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 10. novembra rīkojumu lietā T-289/13 Ledra Advertising Ltd/Komisija un Eiropas Centrālā banka 2015. gada 12. janvārī iesniedza Ledra Advertising Ltd

text:
               26.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/7

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 10. novembra rīkojumu lietā T-289/13 Ledra Advertising Ltd/Komisija un Eiropas Centrālā banka 2015. gada 12. janvārī iesniedza Ledra Advertising Ltd

   (Lieta C-8/15 P)
   (2015/C 171/11)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ledra Advertising Ltd (pārstāvji – C. Paschalides, Solicitor, A. Paschalides, dikigoros un A. Riza QC)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija un Eiropas Centrālā banka

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atļaut iesniegt apelācijas sūdzību, noraidīt atbildētāju iebildumus un piespriest tām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā un Vispārējā tiesā, un izskatīt lietu pēc būtības.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Vispārējā tiesa ir pārkāpusi ES tiesības savā rīkojumā izdarot vairākus šādus novērtējumus par noteiktu skaitu apgalvojumu.

                           a)

                           To, ka “Komisijai [..] uzliktajos pienākumos saskaņā ar ESM līgumu nav paredzētas nekāda veida pilnvaras tai pašai pieņemt lēmums un [..] abu šo iestāžu darbības atbilstoši ESM līgumam rada saistības vienīgi ESM” (1) Vispārējā tiesa ir apgalvojusi, nekādi nenovērtējot visu juridiskā priekšlikuma ietekmi, kuram tā ir piekritusi 48. punktā, atbilstoši kuram tā argumentēja, ka Komisija “nav cedējusi efektīvu kontroli pār savu lēmumpieņemšanas lomu atbilstoši [LESD] 136. panta 3. punktam, izmantojot tai ar [LES] 17. pantu piešķirtās pilnvaras rīkoties kā Savienības iestādei, kura ir atbildīga par atbilstoši ESM līgumam noslēgto tiesību aktu saderīguma ar Savienības tiesībām nodrošināšanu”.

                           b)

                           tiek apgalvots, ka lietā Pringle
                               (2), uz kuru pamatojās Vispārējā tiesa (3), kaut arī Komisija un ECB rada saistības vienīgi ESM (4), tomēr tostarp minētā sprieduma 164. punktā (5) Tiesa ir norādījusi, ka “ar ESM līgumu Komisijai uzticētie uzdevumi, kā tas paredzēts minētā līguma 13. panta 3. un 4. punktā, ļauj tai nodrošināt ESM noslēgto Saprašanās memorandu saderību ar Savienības tiesībām”, un 174. punktā, ka “saskaņā ar ESM līguma 13. panta 3. punktu Saprašanās memorandam, par kuru tiek risinātas sarunas ar dalībvalsti, kas lūdz sniegt stabilitātes atbalstu, ir jābūt pilnībā saderīgam ar Savienības tiesībām”.

                           c)

                           Kritērijs, ka “pret Savienību vērsta prasība par zaudējumu atlīdzību, kas ir pamatota ar tāda tiesību akta vai rīcības prettiesiskumu, kuru nav pieņēmusi vai veikusi Savienības iestāde vai tās darbinieki, ir jānoraida kā nepieņemama” (6), ir ticis piemērots, neveicot vērtējumu par apgalvojumu apelācijas sūdzības iesniedzējas atbildē, kura bija tāda, “[..] ECB [katrā ziņā] ir rīkojusies kā [ES iestāde], jo ESM nevar tiesiski veikt efektīvu kontroli pār piespiedu varu atbilstoši ES tiesībām atļaut un/vai rīkoties brīdinājuma neizpildes gadījumā. Minētā piespiedu vara ir uzticēta vienīgi ECB [..], kura saskaņā ar ES tiesībām nevar atteikties veikt efektīvu tās kontroli.”

                           d)

                           “Rīcība, kas, kā tiek apgalvots, esot izvirzīto zaudējumu pamatā, ir Komisijas bezdarbība, parakstot saprašanās memorandu. Tomēr saprašanās memoranda parakstīšana notika pēc prasītājas noguldījuma [..] vērtības samazinājuma. Faktiski šis samazinājums notika, stājoties spēkā [2013. gada 29. marta pasākumiem]. Tādējādi nevar tikt uzskatīts, ka prasītāja ar nepieciešamo pārliecību būtu pierādījusi, ka zaudējumus, kurus tā, pēc tās domām, ir cietusi, patiešām ir radījusi Komisijai pārmestā bezdarbība” (7). Ar šo apgalvojumu tiek ignorēts prasītājas arguments, kurš ir norādīts rīkojuma 41. punktā: “ar [Kipras Republikai] sniegto [FPI] saistītie nosacījumi un veids, kādā tos pieprasīja Komisija un ECB, ir [apstāklis], kurš radīja prasītājai zaudējumus, par kuriem tā vēlas saņemt kompensāciju atbilstoši [LESD] 268. un 340. pantam”. Veids kādā tie tika pieprasīti ietver apstākli, ka Komisija nav nodrošinājusi, lai nosacījumu izvirzīšana būtu atbilstoša ES tiesībām un ECB izteiktais brīdinājums par euro piegāžu Kiprai pārtraukšanu, kas bija turpināta darbību/bezdarbību sērija, sākot no 2013. gada 15. marta līdz 2013. gada 29. marta prasībai izpildīt nosacījumus.

                           e)

                           Saprašanās memoranda saturs tika apstrīdēts, pamatojoties uz to, ka tajā bija atsauce uz iepriekšēju izvirzīto nosacījumu izpildi, kura hipotētiski notika pirms prasītājas noguldījuma vērtības samazinājuma, un par šo faktu Vispārējā tiesa nav veikusi novērtējumu kā par rīcības pilnvērtīgu daļu.

                           f)

                           “Gadījumos, kad rīcība, kura, iespējams, ir radījusi apgalvotos zaudējumus, ir atturēšanās no darbības, īpaši ir nepieciešama pārliecība, ka minētos zaudējumus ir radījusi tieši konkrētā bezdarbība un ka tie nevar būt radušies no citas rīcības, kas ir nošķirama no rīcības, kurā tiek vainota atbildētāja iestāde”: rīkojums Portela/Komisija (8). Citiem vārdiem, “pat ja” (9) Komisija būtu rīkojusies saskaņā ar savu pienākumu nodrošināt, lai nosacījumi atbilstu ES tiesībām, tas nebūtu radījis nekādu atšķirību, “jo saprašanās memoranda parakstīšana notika pēc prasītājas noguldījuma BoC vērtības samazinājuma” (10). Arī šajā gadījumā Vispārējā tiesa nav veikusi novērtējumu par apelācijas sūdzības iesniedzējas izvirzītajiem argumentiem, skat. tostarp iepriekš d) un e) punktu.

                           g)

                           Turklāt un pakārtoti Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu faktos, uzskatot, ka visos gadījumos saprašanās memorands tika parakstīts pēc noguldījuma vērtības samazinājuma. BoC gadījumā galīgais vērtības samazinājums notika tikai pēc tam, kad 2013. gada 26. aprīlī tika parakstīts saprašanās memorands, proti, 2013. gada jūnija beigās.

               2.

               Ja ES Tiesa atzīst, ka atbildētājām bija tiesības rīkoties kā ES iestādēm, tad Vispārējās tiesas rīkojuma 55.–60. punkts attiecībā uz otro prasījuma daļu [atcelt tiesību aktu] vēl jo vairāk ir jāatceļ.

      (1)  Pārsūdzētā rīkojuma 45. punkts.

      (2)  Spriedums Pringle C-370/12 (EU:C:2012:756).

      (3)  Pārsūdzētā rīkojuma 45. punkts.

      (4)  Pārsūdzētā rīkojuma 45. punkts.

      (5)  Skat. arī 112. un 163. punktu.

      (6)  Pārsūdzētā rīkojuma 43. punkts un rīkojums, 2013. gada 4. jūlijs, Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon/Komisija u.c. (C-520/12 P, EU:C:2013:457).

      (7)  Pārsūdzētā rīkojuma 54. punkts.

      (8)  Rīkojums, Portela/Komisija, 2008. gada 17. decembris, (T-137/07, EU:T:2008:589), 80. punkts.

      (9)  Spriedums, 1997. gada 25. jūnijs, Perillo/Komisija (T-7/96, EU:T:1997:94).

      (10)  Pārsūdzētā rīkojuma 54. punkts.


title: Lieta T-198/16: Prasība, kas celta 2016. gada 1. maijā – Fondo interbancario di tutela dei depositi/Komisija

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/33

         Prasība, kas celta 2016. gada 1. maijā – Fondo interbancario di tutela dei depositi/Komisija
   (Lieta T-198/16)
   (2016/C 222/41)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fondo interbancario di tutela dei depositi (Roma, Itālija) (pārstāvji – M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. Faella, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2015. gada 23. decembra Lēmumu Nr. C (2015) 9256 final par valsts atbalstu SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN);

               —

               pakārtoti, atcelt minēto lēmumu, ciktāl tas attiecas uz 3. pasākumā ietvertā atbalsta elementa pārbaudi un kvalifikāciju;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               uzdot veikt visus cita veida, tostarp – pierādījumu savākšanas, pasākumus, ko Vispārējā tiesa atzītu par atbilstošiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Lēmums, kas ir šīs prasības priekšmets, ir tas pats, kas ir ticis apstrīdēts lietās T-98/16, Itālija/Komisija, un T-196/16, Banca Tercas/Komisija.
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi šajās divās lietās norādītajiem.


title: Lieta C-177/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 7. aprīlī iesniedza Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n °12 de Sevilla (Spānija) — Francisco Javier Rosado Santana/Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 7. aprīlī iesniedza Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 12 de Sevilla (Spānija) — Francisco Javier Rosado Santana/Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía

   (Lieta C-177/10)
   2010/C 179/27
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 12 de Sevilla

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Francisco Javier Rosado Santana

      Atbildētāja: Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai [Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīva 1999/70/EK (1) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku] jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja kādas Savienības dalībvalsts Konstitucionālā tiesa būtu nospriedusi, ka atšķirīgu tiesību noteikšana tās pagaidu ierēdņiem un ierēdņiem varētu nebūt pretrunā tās Konstitūcijai, minētais Kopienu tiesību akts būtu noteikti jāuzskata par nepiemērojamu attiecībā uz tās civildienestu?

               2)

               Vai minētā direktīva jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir aizliegts kādai valsts tiesai vienlīdzīgas attieksmes un diskriminācijas aizlieguma principus interpretēt tādā veidā, ka no to piemērošanas jomas vispārēji tiek izslēgta vienlīdzība starp pagaidu ierēdņiem un ierēdņiem?

               3)

               Vai [direktīvas pamatnolīguma 4. klauzula] jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir aizliegts neņemt vērā pagaidu darbā nostrādāto laiku kā iegūto darba stāžu, nonākot pastāvīga darbinieka statusā un, konkrēti, saistībā ar atalgojumu, kvalificēšanu vai karjeras virzību civildienestā?

               4)

               Vai saskaņā ar minēto klauzulu valsts tiesiskais regulējums jāinterpretē tādējādi, ka no ierēdņu darba stāža aprēķina netiek izslēgti pagaidu darba attiecību laika posmi?

               5)

               Vai minētā klauzula jāinterpretē tādējādi, ka, lai arī atklāta amata vietu konkursa noteikumi ir tikuši publicēti un pretendents tos nav apstrīdējis, valsts tiesai ir pienākums noskaidrot, vai tie ir pretrunā Kopienu tiesību normām, un šādā gadījumā minētos konkursa noteikumus vai tos pamatojošo valsts tiesību normu nepiemērot tiktāl, ciktāl tie ir pretrunā minētajai klauzulai?

      (1)  OV L 175, 43. lpp.


title: Lieta F-101/12: Prasība, kas celta 2012. gada 24. septembrī — ZZ /Komisija

text:
               25.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 147/36

         Prasība, kas celta 2012. gada 24. septembrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-101/12)
   2013/C 147/69
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal un S. Orlandi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu atsaukt piedāvājumu par pensijas tiesību pārskaitīšanu, kuru prasītājs jau pieņēma, un to aizstāt ar citu, kas ir aprēķināts uz jauno VĪN pamata

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta Vispārējo īstenošanas noteikumu 9. pantu par pretlikumīgu;

               —

               atcelt 2011. gada 21. jūnija lēmumu, ar ko atcelts un aizstāts 2010. gada 28. jūlijā akceptētais piedāvājums par pensijas tiesību pārskaitīšanu;

               —

               atcelt 2011. gada 21. jūnija lēmumu, ar ko prasītāja lūgumam par pensijas tiesību pārskaitīšanu piemēro tos rādītājus, kas ir ietverti 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta Vispārējos īstenošanas noteikumos;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-393/10: Prasība, kas celta 2012. gada 4. septembrī — Tsujimoto /ITSB — Kenzo ( “KENZO” )

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/32

         Prasība, kas celta 2012. gada 4. septembrī — Tsujimoto/ITSB — Kenzo (“KENZO”)
   (Lieta T-393/10)
   2012/C 355/67
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japāna) (pārstāvis — A. Wenninger-Lenz, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Kenzo SA (Parīze, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 29. maija lēmumu lietā R 1659/2011-2 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “KENZO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6334544

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “KENZO” reģistrācija Nr. 720706 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 18. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu pilnībā

      Izvirzītie pamati:

               —

               Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta pārkāpums un

               —

               Padomes Regulas Nr. 40/94 75. un 76. panta pārkāpums.


title: Lieta T-223/06 P: Pirmās instances tiesas 2007. gada 23. maija spriedums — Parlaments/ Eistrup (Apelācija — Prasības pieteikums, ko advokāts parakstījis ar zīmogu — Prasības nepieņemamība)

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/24

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 23. maija spriedums — Parlaments/Eistrup

   (Lieta T-223/06 P) (1)

   (Apelācija - Prasības pieteikums, ko advokāts parakstījis ar zīmogu - Prasības nepieņemamība)
   (2007/C 155/47)
   Tiesvedības valoda — dāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — H. fon Hercens [H. von Hertzen] un L. Knudsena [L. Knudsen], pārstāvji)

      Atbildētājs: Ole Eistrup, Knēbele [Knebel] (Dānija) (pārstāvji — S. Hjelmborgs [S. Hjelmborg] un M. Onorē [M. Honoré], advokāti)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība pret Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2006. gada 13. jūlija rīkojumu lietā F-102/05 Eistrup/Parlaments (Krājumā vēl nav publicēts), ar ko tiek lūgts šo rīkojumu atcelt.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2006. gada 13. jūlija rīkojumu lietā F-102/05 Eistrup/Parlaments (Krājumā vēl nav publicēts);

               2)

               Eistrupa celto prasību Civildienesta tiesā lietā F-102/05 noraidīt kā nepieņemamu;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats gan attiecībā uz procesu pirmajā instancē, gan apelācijas instancē.

      (1)  OV C 249, 14.10.2006.


title: Lieta C-300/06: Tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 6. decembra spriedums ( Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ursula Voß / Land Berlin (EKL 141. pants — Darba ņēmēju vīriešu un sieviešu vienlīdzīgas darba samaksas princips — Ierēdņi — Virsstundu darbs — Nepilnu darba laiku strādājošu sieviešu netieša diskriminācija)

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/9

         Tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 6. decembra spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ursula Voß/Land Berlin

   (Lieta C-300/06) (1)

   (EKL 141. pants - Darba ņēmēju vīriešu un sieviešu vienlīdzīgas darba samaksas princips - Ierēdņi - Virsstundu darbs - Nepilnu darba laiku strādājošu sieviešu netieša diskriminācija)
   (2008/C 22/16)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesverwaltungsgericht
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Urzula Fosa [Ursula Voß]

      Atbildētāja: Land Berlin [Berlīnes federālā zeme]
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesverwaltungsgericht — EK līguma 141. panta interpretācija — Valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem gan pilnu, gan nepilnu darba laiku strādājošiem darba ņēmējiem par virsstundām maksā mazāk nekā par parastajām darba stundām — Nepilnu darba laiku strādājošas ierēdnes skolotājas darba samaksa par virsstundām, kas ir mazāka nekā tad, ja šīs virsstundas būtu daļa no pilnā darba laika — Sieviešu darba ņēmēju netieša diskriminācija
   Rezolutīvā daļa
   EKL 141. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz piemērot tādu valsts tiesisko regulējumu ierēdņu atalgojuma jomā kā pamata prāvā apstrīdētais, kurā, pirmkārt, gan pilnu, gan nepilnu darba laiku strādājošu ierēdņu virsstundas ir definētas kā stundas, ko viņi strādā papildus individuālajam darba laikam, un kurā, otrkārt, samaksa par šīm stundām noteikta pēc mazākas likmes nekā stundas likme, kas piemērojama stundām individuālajā darba laikā, tā, ka nepilnu darba laiku strādājošiem ierēdņiem par stundām, ko viņi nostrādā pēc individuālā darba laika līdz stundu skaitam, kas jānostrādā pilnu darba laiku strādājošam ierēdnim darba laikā, tiek maksāts mazāk nekā pilnu darba laiku strādājošiem ierēdņiem, ja:

               —

               no visiem darbiniekiem, kuriem piemērojams minētais tiesiskais regulējums, tiek ietekmēta lielāka proporcija darbinieču sieviešu nekā darbinieku vīriešu;
               un

               —

               atšķirīgo attieksmi nepamato objektīvi un ar diskrimināciju dzimuma dēļ nesaistīti faktori.

      (1)  OV C 96, 22.4.2006.


title: Lieta T-476/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 28. jūnija spriedums — ATB Norte /ITSB — Bricocenter Italia ( “BRICO CENTER” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “BRICO CENTER” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro” un “CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/25

         Vispārējās tiesas 2011. gada 28. jūnija spriedums — ATB Norte/ITSB — Bricocenter Italia (“BRICO CENTER”)
   (Lieta T-476/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “BRICO CENTER” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro” un “CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 232/43
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ATB Norte, SL (Burgos, Spānija) (pārstāvji — sākotnēji P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver un G. Marín Raigal, pēc tam F. Brandolini Kujman, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — O. Montalto un G. Mannucci)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Itālija) (pārstāvji — G. Ghidini, M. Mergati un C. Signorini, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 24. septembra lēmumu lietā R 1006/2008-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp ATB Norte, SL un Bricocenter Italia Srl

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 24. septembra lēmumu lietā R 1006/2008-4 daļā, kurā Apelāciju padome ir apmierinājusi Bricocenter Italia Srl apelācijas sūdzību attiecībā uz Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādītajiem pakalpojumiem “reklāma”, “darījumu vadīšana” un “uzņēmumu pārvaldīšana”;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia un ITSB katrs pats sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies procesā Vispārējā tiesā.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010.


title: Tiesas spriedums (2017. gada 7. jūnijs) lietā E-18/16 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (EBTA dalībvalsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Regula (ES) Nr. 98/2013 par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu)

text:
               28.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 321/11

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2017. gada 7. jūnijs)
   lietā E-18/16
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi

      (EBTA dalībvalsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Regula (ES) Nr. 98/2013 par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu)

   (2017/C 321/10)
   Lietā E-18/16 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi – LŪGUMS pasludināt, ka Islande nav pieņēmusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai iekļautu tās iekšējā tiesību sistēmā EEZ līguma II pielikuma XV nodaļas 12.zzq punktā minēto tiesību aktu (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 98/2013 (2013. gada 15. janvāris) par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu), kas pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu, kā noteikts Līguma 7. pantā, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen (tiesnesis-referents) un Benedikt Bogason (ad hoc), 2017. gada 7. jūnijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Ar šo Tiesa:

               1.

               paziņo, ka Islande nav pieņēmusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai iekļautu tās iekšējā tiesību sistēmā EEZ līguma II pielikuma XV nodaļas 12.zzq punktā minēto tiesību aktu (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 98/2013 (2013. gada 15. janvāris) par sprāgstvielu prekursoru tirdzniecību un lietošanu), kas pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu, kā noteikts Līguma 7. pantā;

               2.

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-289/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 21. jūnija rīkojums – Inox Mare/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Regula (ES, Euratom) Nr.°883/2013 — OLAF ārējā izmeklēšana — Ziņojums un ieteikumi — Nepārsūdzami tiesību akti — Nepieņemamība

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/20

         Vispārējās tiesas 2017. gada 21. jūnija rīkojums – Inox Mare/Komisija
   (Lieta T-289/16) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Regula (ES, Euratom) Nr.o883/2013 - OLAF ārējā izmeklēšana - Ziņojums un ieteikumi - Nepārsūdzami tiesību akti - Nepieņemamība)
   (2017/C 269/29)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Inox Mare Srl (Rimini, Itālija) (pārstāvis – R. Holzeisen, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji J. Baquero Cruz, D. Nardi un L. Grønfeldt, vēlāk J. Baquero Cruz un D. Nardi)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko lūgts atcelt Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) 2015. gada 26. novembra galīgo ziņojumu par ārējo izmeklēšanu OF/2013/0086/B1 [THOR(2015) 40189], ar to saistīto OLAF ģenerāldirektora 2015. gada 9. decembra ieteikumu [THOR(2015) 42057], kā arī iepriekš pieņemtos un cieši ar tiem saistītos OLAF aktus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Inox Mare Srl sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 270, 25.7.2016.


title: Lieta C-247/12: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 18. aprīļa spriedums ( Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Meliha Veli Mustafa/Direktor na fond “Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite ” kam Natsionalnia osiguritelen institut (Darbinieku aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā — Direktīva 80/987/EEK — Direktīva 2002/74/EK — Direktīva 2008/94/EK — 2. un 3. pants — Pienākums paredzēt darba ņēmēju prasījumu garantijas — Iespēja paredzēt garantijas tikai attiecībā uz tiem prasījumiem, kas radušies pirms nolēmuma par sanācijas procesa sākšanu reģistrēšanas komercreģistrā — Nolēmums par sanācijas procesa sākšanu — Sekas — Darba devēja darbības turpināšana)

text:
               8.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/7

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 18. aprīļa spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Meliha Veli Mustafa/Direktor na fond“Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”kam Natsionalnia osiguritelen institut

   (Lieta C-247/12) (1)

   (Darbinieku aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā - Direktīva 80/987/EEK - Direktīva 2002/74/EK - Direktīva 2008/94/EK - 2. un 3. pants - Pienākums paredzēt darba ņēmēju prasījumu garantijas - Iespēja paredzēt garantijas tikai attiecībā uz tiem prasījumiem, kas radušies pirms nolēmuma par sanācijas procesa sākšanu reģistrēšanas komercreģistrā - Nolēmums par sanācijas procesa sākšanu - Sekas - Darba devēja darbības turpināšana)
   2013/C 164/11
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Varhoven administrativen sad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Meliha Veli Mustafa

      Atbildētājs: Direktor na fond “Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite” kam Natsionalnia osiguritelen institut

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Varhoven administrativen sad — Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīvas 80/987/EEK par dalībvalstu normatīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (OV L 283, 23. lpp.) redakcijā, kas izteikta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/74/EK, ar ko groza Direktīvu 80/987/EEK (OV L 270, 10. lpp.), 2. panta 1. punkta interpretācija — Dalībvalstu pienākums paredzēt garantijas ne tikai tiem darba ņēmēju prasījumiem, kas pastāv darba devēja maksātnespējas procesa uzsākšanas brīdī, bet arī prasījumiem, kas var rasties ikvienā maksātnespējas procesa stadijā

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva 2008/94/EK par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neliek dalībvalstīm paredzēt garantijas darba ņēmēju prasījumiem ikvienā viņu darba devēju maksātnespējas procesa posmā. It īpaši tā neliedz dalībvalstīm paredzēt garantijas tikai tiem darba devēju prasījumiem, kas radušies pirms lēmuma par sanācijas sākšanu reģistrēšanas Komercreģistrā, kaut arī šajā lēmumā nav norīkota darba devēja darbības izbeigšana.

      (1)  OV C 235, 4.8.2012.


title: Lieta T-455/12: Prasība, kas celta 2012. gada 12. oktobrī — Zoo Sport /ITSB — K-2 ( “zoo sport” )

text:
               22.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/25

         Prasība, kas celta 2012. gada 12. oktobrī — Zoo Sport/ITSB — K-2 (“zoo sport”)
   (Lieta T-455/12)
   2012/C 399/48
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zoo Sport Ltd (Līdsa, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — I. Rungg, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: K-2 Corp. (Sietla, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 9. augusta lēmumu lietā R 1395/2011-4, pilnībā noraidot iebildumus, un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska melnbalta preču zīme “zoo sport” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 18., 25. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8909293

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “ZOOT” reģistrācija Nr. 5233119 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9. un 25. klasē; Kopienas grafiskas melnbaltas preču zīmes “SPORTS ZOOT SPORTS” reģistrācija Nr. 4719316 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 25., 35., 36. un 41. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt attiecībā uz daļu no apstrīdētajām precēm un pakalpojumiem

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu daļēji atcelt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-142/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Luleå tingsrätt2005. gada 21. marta lēmumu lietā Åklagaren pret Percy Mickelsson un Joakim Roos

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Luleå tingsrätt2005. gada 21. marta lēmumu lietā Åklagaren pret Percy Mickelsson un Joakim Roos

   (Lieta C-142/05)
   (2005/C 143/33)
   tiesvedības valoda — zviedru
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Luleå tingsrätt (Lūleo Pirmās instances tiesas, Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 21. marta lēmumu lietā Åklagaren pret Percy Mickelsson un Joakim Roos un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 24. martā.

      Luleå tingsrätt lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

                           a)

                           Vai EK līguma 28. — 30. pants aizliedz valstij pieņemt tādas normas, kādas paredzētas Zviedrijas noteikumos par ūdensmotociklu lietošanu, saskaņā ar kurām ūdensmotociklu lietošana ir atļauta tikai sabiedriskos ūdensceļos un ūdenstilpnēs, saņemot atļauju no kompetentās vietējās iestādes?

                           b)

                           Pakārtoti, vai EK līguma 28. — 30. pants aizliedz dalībvalstij piemērot šādas normas, aizliedzot ūdensmotociku lietošanu ūdenstilpnēs, attiecībā uz kurām kompetentās vietējās iestādes vēl nav pieņēmušas lēmumu par to, vai tiks atļauta šāda ūdensmotociklu lietošana?

               2.

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 16. jūnija Direktīva 2003/44/EK (1), ar ko groza Direktīvu 94/25/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz izpriecu kuģiem, aizliedz pieņemt tādas normas kā iepriekš minētās, kuras aizliedz ūdensmotociklu lietošanu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 16. jūnija Direktīva 2003/44/EK, ar ko groza Direktīvu 94/25/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz izpriecu kuģiem, OV L 214, 26.08.2003., 18. lpp.


title: Lieta C-603/13 P: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 21. janvāra spriedums – Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA/Eiropas Komisija Apelācija — EKL 81. pants — Aizliegtas vienošanās — Spānijas ceļu seguma bituma tirgus — Tirgus sadale un cenu noteikšana — Pārmērīgi ilga tiesvedība Vispārējā tiesā — LESD 261. pants — Regula (EK) Nr. 1/2003 — 31. pants — Neierobežota kompetence — LESD 264. pants — Komisijas lēmuma daļēja vai pilnīga atcelšana

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/2

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 21. janvāra spriedums – Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-603/13 P) (1)

   (Apelācija - EKL 81. pants - Aizliegtas vienošanās - Spānijas ceļu seguma bituma tirgus - Tirgus sadale un cenu noteikšana - Pārmērīgi ilga tiesvedība Vispārējā tiesā - LESD 261. pants - Regula (EK) Nr. 1/2003 - 31. pants - Neierobežota kompetence - LESD 264. pants - Komisijas lēmuma daļēja vai pilnīga atcelšana)
   (2016/C 098/02)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA (pārstāvji – M. Slotboom, advocaat, G. Gentil Anastácio, advogado)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Urraca Caviedes un F. Castillo de la Torre, J. Rivas Andrés, avocat, G. Eclair-Heath, solicitor)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums lietā Galp Energía España u.c./Komisija (T-462/07, EU:T:2013:459) ir jāatceļ daļā, kurā tā rezolutīvās daļas 3) punktā ir noteikts jauns GALP Energía España SA, Petróleos de Portugal SA un GALP Energía SGPS SA uzlikto naudas sodu apmērs, ņemot vērā secinājumu, ko Vispārējā tiesa neierobežotas kompetences ietvaros kļūdaini ir izdarījusi šī sprieduma motīvu daļā, saskaņā ar kuru GALP Energía España SA, Petróleos de Portugal SA un GALP Energía SGPS SA ir bijušas zināšanas par citu aizliegtās vienošanās dalībnieku līdzdalību kompensācijas mehānismā un tās arī varēja paredzēt pēdējo minēto līdzdalību uzraudzības sistēmā, un tādēļ tās varēja saukt pie atbildības;

               2)

               pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt;

               3)

               2007. gada 3. oktobra Lēmuma C(2007) 4441, galīgā redakcija, par EKL 81. pantā paredzētās procedūras piemērošanu (Lieta COMP/38.710 – Bitumens, Spānija) 2. pantā GALP Energía España SA un Petróleos de Portugal SA solidāri uzlikto naudas soda apmēru noteikt EUR 7,7 miljonu apmērā, no kuriem par EUR 5,72 miljoniem ir solidāri atbildīga GALP Energía SGPS SA;

               4)

               GALP Energía España SA, Petróleos de Portugal SA un GALP Energía SGPS SA sedz divas trešdaļas no Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumiem, kas radušies apelācijas tiesvedībā, kā arī sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā pirmajā instancē;

               5)

               Eiropas Komisija sedz vienu trešdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem un atlīdzina vienu trešdaļu no GALP Energía España SA, Petróleos de Portugal SA un GALP Energía SGPS SA tiesāšanās izdevumiem, kas radušies apelācijas tiesvedībā, kā arī sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā pirmajā instancē.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta T-121/15: Prasība, kas celta 2015. gada 6. martā – Fortischem/Komisija

text:
               1.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/15

         Prasība, kas celta 2015. gada 6. martā – Fortischem/Komisija
   (Lieta T-121/15)
   (2015/C 178/17)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fortischem a.s (Nováky, Slovākija) (pārstāvji – C. Arhold, P. Hodál un M. Staroň, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 15. oktobra lēmuma par valsts atbalstu SA.33797 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP), ko Slovākija īstenojusi attiecībā uz NCHZ, 1., 3., 4. un 5. pantu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums.
               Prasītāja apgalvo, ka ar Komisijas lēmumu, saskaņā ar kuru pasākums, ar ko sabiedrība Novácke chemické závody, a.s. (turpmāk tekstā – “NCHZ”) tika atzīta par stratēģiskas nozīmes sabiedrību Slovākijas 2009. gada 5. novembra likuma par noteiktiem pasākumiem attiecībā uz stratēģiskas nozīmes bankrotējošām sabiedrībām un ar ko groza citus likumus (turpmāk tekstā – “Slovākijas likums”) izpratnē, ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, esot pārkāpts šis pants, jo nepastāvot visi šo pantu veidojošie elementi.
               Prasītāja norāda, ka šis pasākums neesot bijis saistīts ar valsts līdzekļu nodošanu, jo valstij neesot uzlikts nekāds papildu slogs salīdzinājumā ar situāciju, kas rastos, ja tiktu piemēroti parastie noteikumi maksātnespējas jomā. Šis pasākums arī neesot radījis ekonomiskas priekšrocības NCHZ, ņemot vērā to, ka, pirmkārt, kreditori jebkurā gadījumā būtu vēlējušies turpināt saimniecisko darbību un ka no aizlieguma uz laiku veikt darbinieku atlaišanu labumu būtu guvusi tikai valsts un nevis sabiedrība. Otrkārt, Slovākijas likuma piemērošana atbilstot tirgus ekonomikas dalībnieka testam, jo tā esot ekonomiski izdevīga publiskajiem kreditoriem.
               Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka pat, ja Komisijai būtu taisnība un ja Slovākijas likuma piemērošana būtu jāatzīst par valsts atbalstu, kas piešķirts NCHZ, Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, aprēķinādama valsts atbalsta apmēru.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots pienākuma veikt rūpīgu un objektīvu pārbaudi pārkāpums.
               Prasītāja apgalvo, ka Komisijai esot bijis pienākums, pirmkārt, informēt Slovākijas valdību par to, ka pēc Komisijas domām Slovākijas ex post veiktā analīze neesot bijusi pietiekami detalizēta un, otrkārt, norādīt, kāda papildinformācija vai precizējumi Slovākijas valdībai vēl bija jāiesniedz. Turklāt prasītāja norāda, ka Komisija neesot pieprasījusi informāciju par konkrētiem skaitļiem pirms lēmuma par atbalsta atgūšanu pieņemšanas.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots LESD 296. panta otrās daļas un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums.
               Prasītāja apgalvo, ka Komisija neesot sniegusi nekādu pamatojumu tam, kāpēc šajā konkrētajā gadījumā NCHZ nebūtu turpinājusi savu saimniecisko darbību, ja netiktu piemērots Slovākijas likums, kā arī tā neesot atbildējusi uz Slovākijas valdības argumentiem attiecībā uz publisko kreditoru interesi saimnieciskās darbības turpināšanā.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta, 108. panta 2. punkta, kā arī Procedūru regulas 14. panta 1. punkta pārkāpums, jo atbalsta atgūšana attiecās arī uz prasītāju.
               Prasītāja apgalvo, ka attiecībā uz to nepastāvot nekāds valsts atbalsts, jo pārdošanas cena esot bijusi tirgus cenas līmenī. Pēc prasītājas domām, Komisijas argumenti un šaubas par to, vai cena, ko Via Chem un pēc tam Fortischem maksāja kā atlīdzību par NCHZ aktīviem, atbilst tirgus cenai, esot kļūdaini vairāku iemeslu dēļ. Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka, ņemot vērā to, ka Komisijai esot pierādīšanas pienākums, nepietiek ar to vien, ka tā izsaka šaubas. Otrkārt, tā kā pārdošana esot notikusi maksātnespējas procedūras ietvaros maksātnespējas lietu tiesneša uzraudzībā, kuram ir pienākums rīkoties maksātnespējīgās sabiedrības kreditoru interesēs, pastāv pieņēmums, ka aktīvi tika pārdoti par pēc iespējas augstāko cenu. Treškārt, uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra esot bijusi atvērta, pārskatāma un beznosacījuma un līdz ar to tā esot nodrošinājusi pēc iespējas augstāko cenu, kāda pastāv tirgū, un izvēle uzņemties saistības, nekādi neesot ietekmējusi pārdošanas cenu. Ceturtkārt, neraugoties uz to, ka tirdzniecības nosacījumiem starp Via Chem un Fortischem neesot nekādas nozīmes, tā kā pirmā pārdošana esot notikusi par tirgus cenu, pārdošanas cena, par ko vienojās tirgus ekonomikas privātie uzņēmēji, esot jāuzskata par tirgus cenu, pat ja netika rīkota uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra.
               Prasītāja arī apgalvo, ka ir skaidrs, ka NCHZ aktīvu nodošanu Via Chem un pēc tam prasītājai nevarot uzskatīt par mēģinājumu apiet Komisijas lēmumu par atbalsta atgūšanu divu iemeslu dēļ. Pirmkārt, šī lieta tik ļoti atšķiroties no klasiska apiešanas gadījuma, ka pat Komisija atzīst, ka tai nav pietiekamu pierādījumu, kas liecinātu par nodomu izvairīties no atbalsta atgūšanas. Otrkārt, Komisija tomēr secina, ka pastāv ekonomiskā pēctecība, kas tai ļaujot atbalsta atgūšanu attiecināt arī uz prasītāju. Tomēr Komisijas secinājums izrietot no kļūdaina vērtējuma, kas balstīts uz katra kritērija nepareizu interpretāciju, un tajā neesot ņemts vērā pierādīšanas pienākums, kā arī tas esot balstīts uz ekonomiskās pēctecības jēdziena, kāds pastāv valsts atbalsta lietās, kļūdainu izpratni.
               Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka Komisijas pieeja esot ekonomiski destruktīva un nevajadzīga, raugoties no konkurences tiesību viedokļa. Pēc prasītājas domām, Komisija vēloties radīt jaunu, daudz stingrāku judikatūru, saskaņā ar kuru darījuma apmērs esot jāuzskata par visnoteicošāko kritēriju un pārdošanas cena tikai par papildkritēriju, ja tā vispār ir uzskatāma par kritēriju.

               5.

               Ar piekto pamatu pakārtoti tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta, 108. panta 2. punkta un Procedūru regulas 14. panta 1. punkta pārkāpums, jo lēmuma par apgalvotā valsts atbalsta atgūšanu paplašināšana neesot ierobežota līdz 60 %.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots LESD 296. panta pārkāpums, jo neesot norādīts pietiekams pamatojums attiecībā uz ekonomisko pēctecību.
               Prasītāja apgalvo, ka no pirmā pamata ietvaros izteiktajiem apsvērumiem izriet, ka Komisijas pamatojums neesot pietiekams, lai ļautu Vispārējai tiesai veikt apstrīdētā lēmuma pārbaudi tiesā, un ka prasītāja nevarot saprast iemeslus, kādēļ Komisija secināja, ka pastāv ekonomiskā pēctecība.


title: Lieta F-25/08: Prasība, kas celta 2008. gada 22. februārī — Valero Jordana /Komisija

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/34

         Prasība, kas celta 2008. gada 22. februārī — Valero Jordana/Komisija
   (Lieta F-25/08)
   (2008/C 116/66)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Gregorio Valero Jordana, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — M. van der Woude, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   2007. gada 17. aprīļa lēmuma atcelšana tiktāl, ciktāl tas 2003. gada paaugstināšanas amatā ietvaros prasītājam nepiešķir nevienu papildu prioritātes punktu.
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2007. gada 17. aprīļa lēmumu tiktāl, ciktāl tas 2003. gada paaugstināšanas amatā ietvaros prasītājam nepiešķir nevienu papildu prioritātes punktu;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt kompensāciju EUR 5 000 apmērā;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-414/09: Prasība, kas celta 2009. gada 14. oktobrī — Henkel /ITSB — JLO Holding ( LIVE )

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/36

         Prasība, kas celta 2009. gada 14. oktobrī — Henkel/ITSB — JLO Holding (“LIVE”)
   (Lieta T-414/09)
   2009/C 312/59
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Henkel AG & Co. KGaA, Diseldorfa (Vācija) (pārstāve — C. Milbradt, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: JLO Holding Company LLC, Santa Monica(Amerikas Savienotas Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 30. jūlija lēmumu lietā R 609/2008-1 tiktāl, ciktāl ar to atcelta Kopienas preču zīme Nr. 984 245 (“LIVE”) attiecībā uz ziepēm, parfimērijas izstrādājumiem, kosmētikas un dekoratīvās kosmētikas līdzekļiem;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “LIVE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 984 245)

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: JLO Holding Company, LLC

      Anulēšanas nodaļas lēmums: daļēji atcelt Kopienas preču zīmi

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu un daļēji atcelt Kopienas preču zīmi

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 51. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 51. panta 2. punkta pārkāpums, jo izmantošana, kas nepieciešama, lai saglabātu tiesības uz šajā procesā aplūkojamo preču zīmi, esot kļūdaini uzskatīta par nepierādītu attiecībā uz preču grupu, kurā ietilpst ziepes, parfimērijas izstrādājumi, kosmētikas un dekoratīvās kosmētikas līdzekļi

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 300, 4.12.2004.

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/29

         (2004/C 314/65)
   Tiesas pēdējā publikācija
         Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 300, 4.12.2004.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 273, 6.11.2004.

      OV C 262, 23.10.2004.

      OV C 251, 9.10.2004.

      OV C 239, 25.9.2004.

      OV C 228, 11.9.2004.

      OV C 217, 28.8.2004.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Lieta F-18/12: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 3. maija rīkojums – Aprili un Kilian/Komisija Civildienests — Pensijas — Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts — Pensijas tiesības, kas saskaņā ar valsts pensiju shēmu iegūtas pirms stāšanās darbā Savienībā — Nodošana Savienības pensiju shēmai — Iecēlējinstitūcijas vai iestādes, kas ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, piedāvājums par izdienas gadiem, kuru ieinteresētā persona ir pieņēmusi — Šā piedāvājuma atsaukšana — Jauns piedāvājums par izdienas gadiem, kurš pamatots ar jaunajiem vispārējiem īstenošanas noteikumiem — Iebilde par nepieņemamību — Nelabvēlīga akta jēdziens — Reglamenta 83. pants

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/40

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 3. maija rīkojums – Aprili un Kilian/Komisija
   (Lieta F-18/12) (1)

   (Civildienests - Pensijas - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts - Pensijas tiesības, kas saskaņā ar valsts pensiju shēmu iegūtas pirms stāšanās darbā Savienībā - Nodošana Savienības pensiju shēmai - Iecēlējinstitūcijas vai iestādes, kas ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, piedāvājums par izdienas gadiem, kuru ieinteresētā persona ir pieņēmusi - Šā piedāvājuma atsaukšana - Jauns piedāvājums par izdienas gadiem, kurš pamatots ar jaunajiem vispārējiem īstenošanas noteikumiem - Iebilde par nepieņemamību - Nelabvēlīga akta jēdziens - Reglamenta 83. pants)
   (2016/C 222/52)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Sophie Aprili (Pont-à-Celles, Beļģija) un Karin Kilian (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal un S. Orlandi, advokāti, vēlāk – D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis un S. Orlandi, advokāti, un visbeidzot – J.-N. Louis, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji D. Martin un J. Baquero Cruz, vēlāk J. Currall un G. Gattinara, pēc tam M. G. Gattinara, un visbeidzot G. Gattinara un F. Simonetti)

      Lietas priekšmets

   Prasība atcelt lēmumus pārskaitīt pensijas tiesības, kas iegūtas pirms dienesta uzsākšanas Komisijā, pamatojoties uz Atalgojuma un individuālo tiesību biroja (PMO) pārrēķināto priekšlikumu

      Rīkojuma rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Sophie Aprili un Karin Kilian sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 138, 12.5.2012., 34. lpp.


title: Lieta C-246/09: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 8. jūlija spriedums ( Landesarbeitsgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sussanne Bulicke/Deutsche Büro Service GmbH (Direktīva 2000/78/EK — 8. un 9. pants — Valsts procedūra, kuras mērķis ir panākt direktīvā paredzēto pienākumu izpildi — Termiņš prasības celšanai — Līdzvērtības un efektivitātes principi — Iepriekšējā aizsardzības līmeņa nepazemināšanas princips)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/13

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 8. jūlija spriedums (Landesarbeitsgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sussanne Bulicke/Deutsche Büro Service GmbH

   (Lieta C-246/09) (1)

   (Direktīva 2000/78/EK - 8. un 9. pants - Valsts procedūra, kuras mērķis ir panākt direktīvā paredzēto pienākumu izpildi - Termiņš prasības celšanai - Līdzvērtības un efektivitātes principi - Iepriekšējā aizsardzības līmeņa nepazemināšanas princips)
   2010/C 234/19
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesarbeitsgericht Hamburg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Susanne Bulicke

      Atbildētāja: Deutsche Büro Service GmbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Landesarbeitsgericht Hamburg — Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.), kā arī vispārējo Kopienu tiesību principu interpretācija — Diskriminācijas aizliegums vecuma dēļ, pieņemot darbā — Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts divu mēnešu termiņš pēc kandidatūras noraidījuma saņemšanas vai diskriminācijas fakta uzzināšanas, lai celtu prasību par zaudējumu atlīdzināšanu vai kompensāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Savienības primārās tiesības un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 9. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj valsts procesuālo tiesību normu, saskaņā ar kuru personai, kas cietusi no saistībā ar pieņemšanu darbā pieļautās diskriminācijas vecuma dēļ, divu mēnešu laikā ir jāiesniedz personai, kas pieļāvusi šo diskrimināciju, pieprasījums atlīdzināt mantisko un nemantisko kaitējumu, ar nosacījumu, ka:

                           A nemzeti bíróság feladata annak vizsgálata, hogy e két feltétel teljesül-e.

                                       —

                                       pirmkārt, šis termiņš nav mazāk labvēlīgs par termiņu, kas attiecas uz līdzīgām iekšēja rakstura prasībām darba tiesību jomā,

                                       —

                                       otrkārt, minētā termiņa sākuma noteikšana nepadara ar Direktīvu piešķirto tiesību ievērošanu praktiski neiespējamu vai pārmērīgi grūtu.

                           Valsts tiesai ir jāpārbauda, vai ir izpildīti abi šie nosacījumi;

               2)

               Direktīvas 2000/78 8. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj valsts procesuālo tiesību normu, kas pieņemta minētās direktīvas ieviešanai un ar ko grozīts agrākais tiesiskais regulējums, kurā paredzēts termiņš kompensācijas pieprasīšanai diskriminācijas dzimuma dēļ gadījumā.

      (1)  OV C 244, 10.10.2009.


title: Lieta T-315/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 24. maija rīkojums — Fortress Participations /ITSB — FIG un Fortress Investment Group ( “FORTRESS” ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Pieteikuma par atzīšanu par spēkā neesošu atsaukums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/17

         Vispārējās tiesas 2012. gada 24. maija rīkojums — Fortress Participations/ITSB — FIG un Fortress Investment Group (“FORTRESS”)
   (Lieta T-315/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Pieteikuma par atzīšanu par spēkā neesošu atsaukums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2012/C 200/35
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fortress Participations BV (Roterdama, Nīderlande) (pārstāvji — sākotnēji L. J. van de Braak, advokāts, B. Ladas, solicitor, un S. Malynicz, barrister, pēc tam L. J. van de Braak, S. Malynicz, R. Black, solicitor, un V. Baxter, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — V. Melgar)

      Pārējās procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces, personas, kas iestājušās lietā Vispārējā tiesā: FIG LLC (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) un Fortress Investment Group (UK) Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — J. Gray un R. Mallinson, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2011. gada 8. marta lēmumu lietā R 355/2009-2) par spēkā neesamības atzīšanas procesu starp FIG LLC un Fortress Investment Group (UK), no vienas puses, un Fortress Participations BV, no otras puses

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītāja sedz savus, kā arī atlīdzina atbildētāja tiesāšanās izdevumus. Personas, kas iestājušās lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 238, 13.08.2011.


title: Lieta T-447/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 17. oktobra spriedums — Evropaïki Dynamiki /Tiesa (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Informācijas tehnoloģiju lietojumprogrammu uzturēšanas, attīstības un atbalsta pakalpojumu sniegšana — Prasītājas piedāvājumu noraidīšana un līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam — Atlases kritēriji — Piešķiršanas kritēriji — Pienākums norādīt pamatojumu — Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               1.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 373/5

         Vispārējās tiesas 2012. gada 17. oktobra spriedums — Evropaïki Dynamiki/Tiesa
   (Lieta T-447/10) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Informācijas tehnoloģiju lietojumprogrammu uzturēšanas, attīstības un atbalsta pakalpojumu sniegšana - Prasītājas piedāvājumu noraidīšana un līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam - Atlases kritēriji - Piešķiršanas kritēriji - Pienākums norādīt pamatojumu - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   2012/C 373/08
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa (pārstāvis — T. Lefèvre)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Tiesas 2010. gada 12. jūlija lēmumu noraidīt piedāvājumus, ko prasītāja iesniedza saistībā ar 2009. gada 11. novembra uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā CJ 7/09 par informācijas tehnoloģiju lietojumprogrammu uzturēšanas, attīstības un atbalsta pakalpojumiem (OV 2009/S 217-312293) 1. un 2. partiju, kā arī visus pārējos saistītos Tiesas lēmumus, tostarp lēmumu piešķirt attiecīgo līgumu slēgšanas tiesības apstiprinātajiem līgumslēdzējiem, un, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Tiesas 2010. gada 12. jūlija lēmumu noraidīt piedāvājumus, ko iesniedza Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE saistībā ar 2009. gada 11. novembra uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā CJ 7/09 par informācijas tehnoloģiju lietojumprogrammu uzturēšanas, attīstības un atbalsta pakalpojumu sniegšanu, un piešķirt līguma slēgšanas tiesības citiem pretendentiem;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Tiesa atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 346, 18.12.2010.