title: Lieta C-333/09: Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 27. novembra rīkojums ( Conseil de prud'hommes de Caen (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sophie Noël/SCP Brouard Daude , likvidators Pronuptia Boutiques Province SA, Centre de Gestion et d'Étude AGS IDF EST likvidācijas procesā (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Cilvēka tiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija — Starptautiskais pakts par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Atlaišana ekonomisku iemeslu dēļ — Saiknes ar Kopienu tiesībām neesamība — Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/17

         Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 27. novembra rīkojums (Conseil de prud'hommes de Caen (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sophie Noël/SCP Brouard Daude, likvidators Pronuptia Boutiques Province SA, Centre de Gestion et d'Étude AGS IDF EST likvidācijas procesā
   (Lieta C-333/09) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Cilvēka tiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija - Starptautiskais pakts par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Atlaišana ekonomisku iemeslu dēļ - Saiknes ar Kopienu tiesībām neesamība - Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)
   2010/C 51/27
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil de prud'hommes de Caen

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sophie Noël

      Atbildētājs: SCP Brouard Daude, likvidators Pronuptia Boutiques Province SA, Centre de Gestion et d'Étude AGS IDF EST likvidācijas procesā

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil de prud'hommes de Caen (Francija) — Eiropas Cilvēka tiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 14. panta interpretācija — Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām 26. panta interpretācija — Atlaišana ekonomisku iemeslu dēļ — Atlaišana personisku iemeslu dēļ — Valsts tiesību normas, kuras tiek uzskatītas par pretrunā esošām iepriekš minētajām tiesību normām — Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

   Atbildes sniegšana uz Conseil de prud'hommes de Caen 2009. gada 11. jūnijā lēmumā uzdotajiem jautājumiem acīmredzami nav Eiropas Kopienu Tiesas kompetencē.

      (1)  OV C 256, 24.10.2009.


title: lieta C-453/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Finanzgericht des Landes Brandenburg 2005. gada 23. novembra  rīkojumu lietā  Volker Ludwig  pret  Finanzamt Luckenwalde

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Finanzgericht des Landes Brandenburg2005. gada 23. novembra rīkojumu lietā Volker Ludwig pret Finanzamt Luckenwalde

   (lieta C-453/05)
   (2006/C 60/39)
   tiesvedības valoda — vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Finanzgericht des Landes Brandenburg lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 23. novembra rīkojumu lietā Volker Ludwig pret Finanzamt Luckenwalde un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 20. decembrī.

      Finanzgericht des Landes Brandenburg lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai pastāv kredīta starpniecības pakalpojums 13. panta B punkta d) apakšpunkta 1. daļas nozīmē Padomes 1977. gada 17. maija Direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (1), ja nodokļa maksātājs — šajā gadījumā to pārstāv aģents [apakšuzņēmējs] — tā iegūtajiem klientiem gūst kredītus, kurus piešķir dažādi aizdevēji, ar kuriem tas ir iepriekš vienojies par vispārējiem tā klientiem piemērojamiem noteikumiem un no kā tas saņem komisijas maksu par kredīta starpniecību, pat ja, to darot, aģents analizē klientiem piederošo īpašumu situāciju, kā arī to personīgās un finansiālās vajadzības, vai arī šī pakalpojuma sniegšana nav neatkarīga pakalpojuma sniegšana, palīdzot galvenā — finanšu — pakalpojuma sniegšanai, ko Direktīvas 77/388/EEK 13. panta B punkta d) apakšpunkta 1. daļa neparedz?

               2.

               Vai Direktīvas 77/388/EEK 13. panta B punkta d) apakšpunkta 1. daļā paredzētos kredītu starpniecības darījumus var atbrīvot [no PVN] tikai, ja:

                           a)

                           pastāv tiešas līgumiskās attiecības starp starpnieku, no vienas puses, un aizņēmēju un/vai aizdevēju, no otras puses, un

                           b)

                           starpniekam ir jāsazinās ne tikai ar aizņēmēju, bet arī ar aizdevēju un pašam ir jāvienojas ar to par līguma nosacījumiem,

                     vai nodokļa atbrīvojums attiecas arī uz komisijas maksājumiem, ko nodokļu maksātājs saņem no galvenā aģenta, kura labā tas strādā kā aģents apakšuzņēmējs un kura vārdā tas darbojas ar tā klientiem, pretī saņemot to, ka šie klienti noslēdz aizdevuma līgumus ar galvenā aģenta norādītajiem aizdevējiem, bet aģents apakšuzņēmējs noslēdz līgumu ar aizdevēju, apejot galveno aģentu?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta C-289/04 P: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 29. jūnijā — Showa Denko KK pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Konkurence — Aizliegta vienošanās — Grafīta elektrodi — EKL 81. panta 1. punkts — Naudas sods — Vadlīnijas naudas sodu apmēra aprēķināšanai — Paziņojums par sadarbību — Non bis in idem princips)

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/1

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 29. jūnijā — Showa Denko KK pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta C-289/04 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegta vienošanās - Grafīta elektrodi - EKL 81. panta 1. punkts - Naudas sods - Vadlīnijas naudas sodu apmēra aprēķināšanai - Paziņojums par sadarbību - Non bis in idem princips)
   (2006/C 237/01)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Showa Denko KK (pārstāvji — M. Dolmanss [M Dolmans] un P. Verdmullers [P. Werdmuller], avocats, Dž. Templs-Langs [J. Temple Lang], solicitor)

      Citi lietas dalībnieki: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Helstrēms [P. Hellström] un H. Gedinga [H. Gading], pārstāvji), Tokai Carbon Co. Ltd, Tokyo, SGL Carbon AG, Vīsbādene (Vācija), Nippon Carbon Co. Ltd, Tokija, GrafTech International Ltd, iepriekš — UCAR International Inc, Vilmingtona [Wilmington] (ASV), SEC Corp., Amagasaki (Japāna), The Carbide/Graphite Group Inc., Pitsburga [Pittsburgh] (ASV),
   Priekšmets
   Apelācija par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 29. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās T-236/01, T-239/01, no T-244/01 līdz T-246/01, T-251/01 un T-252/01 Showa Denko/Komisija, ar ko daļēji atcelts Komisijas 2001. gada 18. jūlija lēmums 2002/271/CE par EKL 81. panta piemērošanas procedūru (COMP/E-1/36.490 — Grafīta elektrodi) un prasītājām samazināts piespriestais naudas sods.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Showa Denko KK atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 239, 25.09.2004.


title: Lieta T-83/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 15. decembra spriedums – LTJ Diffusion/ITSB – Arthur et Aston (“ARTHUR & ASTON”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Vārdiskas preču zīmes “ARTHUR & ASTON” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “Arthur” — Preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Forma, kas atšķiras elementos, kuri maina atšķirtspēju

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/48

         Vispārējās tiesas 2015. gada 15. decembra spriedums – LTJ Diffusion/ITSB – Arthur et Aston (“ARTHUR & ASTON”)
   (Lieta T-83/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Vārdiskas preču zīmes “ARTHUR & ASTON” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “Arthur” - Preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Forma, kas atšķiras elementos, kuri maina atšķirtspēju)
   (2016/C 038/62)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LTJ Diffusion (Colombes, Francija) (pārstāvji – sākotnēji S. Lederman, vēlāk F. Fajgenbaum, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – V. Melgar)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Arthur et Aston SAS (Giberville, Francija) (pārstāvis – N. Boespflug, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2013. gada 2. decembra lēmumu lietā R 1963/2012–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp LTJ Diffusion un Arthur et Aston SAS

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               LTJ Diffusion atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 112, 14.4.2014.


title: Lieta C-373/13: Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 24. jūnija spriedums (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – H. T./Land Baden-Württemberg Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Robežas, patvērums un imigrācija — Direktīva 2004/83/EK — 24. panta 1. punkts — Obligātie standarti bēgļa statusa vai alternatīvās aizsardzības statusa piešķiršanai — Uzturēšanās atļaujas atcelšana — Nosacījumi — Jēdziens “pārliecinoši valsts drošības vai sabiedriskās kārtības iemesli” — Personas, kam ir bēgļa statuss, piedalīšanās tādas organizācijas darbībās, kas ir iekļauta Eiropas Savienības izveidotā teroristu organizāciju sarakstā

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/5

         Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 24. jūnija spriedums (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – H. T./Land Baden-Württemberg

   (Lieta C-373/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Robežas, patvērums un imigrācija - Direktīva 2004/83/EK - 24. panta 1. punkts - Obligātie standarti bēgļa statusa vai alternatīvās aizsardzības statusa piešķiršanai - Uzturēšanās atļaujas atcelšana - Nosacījumi - Jēdziens “pārliecinoši valsts drošības vai sabiedriskās kārtības iemesli” - Personas, kam ir bēgļa statuss, piedalīšanās tādas organizācijas darbībās, kas ir iekļauta Eiropas Savienības izveidotā teroristu organizāciju sarakstā)
   (2015/C 279/05)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: H. T.

      Atbildētāja: Land Baden-Württemberg

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiskā aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu, ir jāinterpretē tādējādi, ka bēglim piešķirtu uzturēšanās atļauju var atcelt vai nu saskaņā ar šīs direktīvas 24. panta 1. punktu, ja pastāv pārliecinoši valsts drošības vai sabiedriskās kārtības iemesli šīs tiesību normas nozīmē, vai atbilstoši šīs direktīvas 21. panta 3. punktam, ja pastāv iemesli piemērot šīs pašas direktīvas 21. panta 2. punktā paredzēto atkāpi no nerepatriēšanas principa;

               2)

               atbalsts teroristu organizācijai, kas ir iekļauta Padomes 2001. gada 27. decembra Kopējās nostājas 2009/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, redakcijā, kas bija spēkā pamatlietas faktu laikā, pielikumā ietvertajā sarakstā, var būt “pārliecinoši valsts drošības vai sabiedriskās kārtības iemesli” Direktīvas 2004/83 24. panta 1. punkta nozīmē, pat ja nav izpildīti tās 21. panta 2. punkta nosacījumi. Lai bēglim piešķirtā uzturēšanās atļauja varētu tikt atcelta, pamatojoties uz šīs direktīvas 24. panta 1. punktu, tāpēc, ka šis bēglis atbalsta šādu teroristu organizāciju, kompetentajām iestādēm tomēr, valsts tiesu uzraudzītām, jāveic individuāls novērtējums par konkrētajiem faktiem, kas attiecas gan uz šīs attiecīgās organizācijas, gan uz attiecīgā bēgļa darbībām. Ja dalībvalsts nolemj izraidīt bēgli, kura uzturēšanās atļauja ir atcelta, bet aptur šī lēmuma izpildi, ir nesaderīgi ar šo direktīvu viņam liegt pieeju tās VII nodaļā garantētajām priekšrocībām, ja vien nav piemērojams kāds šajā direktīvā skaidri paredzēts izņēmums.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Lieta C-152/06: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 26. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/95/EK — Bīstamas vielas — Elektriskas un elektroniskas iekārtas — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/20

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 26. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku
   (Lieta C-152/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/95/EK - Bīstamas vielas - Elektriskas un elektroniskas iekārtas - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 326/40)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Konstantinidis un K. Nyberg)

      Atbildētāja: Somijas Republika (pārstāve — E. Bygglin)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvas 2002/95/EK par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās (OV L 37, 19. lpp.) netransponēšana noteiktajā termiņā attiecībā uz Ālandu salu autonomo apgabalu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               attiecībā uz Ālandu salām nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvu 2002/95/EK par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās, Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Somijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 131, 03.06.2006.


title: Lieta C-205/17: Prasība, kas celta 2017. gada 20. aprīlī – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/16

         Prasība, kas celta 2017. gada 20. aprīlī – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-205/17)
   (2017/C 195/21)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. Manhaeve un E. Sanfrutos Cano)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, neveicot visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu 2011. gada 14. aprīļa spriedumu Komisija/Spānija (C-343/10, ECLI:EU:C:2011:260), Spānijas Karaliste nav izpildījusi LESD 260. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei samaksāt Komisijai kavējuma naudu EUR 171 217,2 par katru nokavējuma dienu 2011. gada 14. aprīļa sprieduma Komisija/Spānija (C-343/10, ECLI:EU:C:2011:260) izpildē, sākot no dienas, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā, līdz sprieduma lietā C-343/10 izpildes dienai;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei samaksāt Komisijai naudas sodu EUR 19 303,9 par katru nokavējuma dienu no 2011. gada 14. aprīļa sprieduma Komisija/Spānija (C-343/10, ECLI:EU:C:2011:260) pasludināšanas dienas līdz sprieduma pasludināšanas dienai šajā lietā vai dienai, kad tiks pilnībā izpildīts spriedums lietā C-343/10, ja pēdējā minētā sprieduma izpilde notiek agrāk;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Eiropas Komisija uzskata, ka Spānijas Karaliste nav veikusi visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu Tiesas spriedumu attiecībā uz komunālo notekūdeņu kanalizācijas sistēmas neesamību Valle de Güimar aglomerācijā saskaņā ar Direktīvas 91/271 (1) 3. pantu un attiecībā uz to, ka nav nodrošināta komunālo notekūdeņu attīrīšana Alhurín el Grande, Barbate, Isla Cristina, Matalascañas, Tarifa, Valle de Güimar, Peníscola, Aguiño-Carreira-Ribeira, Estepona (San Pedro de Alcántara), Coín, Nerja, Gijón-Este, Noreste (Valle Guerra), Benicarló, Teulada-Moraira, Vigo un Santiago aglomerācijās saskaņā ar Direktīvas 91/271 4. panta 1., 3. un, attiecīgā gadījumā, 4. punktu

      (1)  Padomes 1991. gada 21. maija Direktīva 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV 1991, L 135, 40. lpp.).


title: Lieta C-166/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 5. aprīlī iesniedza Audiencia Provincial de Oviedo (Spānija) — Angel Lorenzo González Alonso/Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E.

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 5. aprīlī iesniedza Audiencia Provincial de Oviedo (Spānija) — Angel Lorenzo González Alonso/Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E.

   (Lieta C-166/11)
   2011/C 173/14
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial de Oviedo (Spānija)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Angel Lorenzo González Alonso

      Atbildētājs: Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 1985. gada 20. decembra Direktīvas 85/577/EEK (1) par patērētāja aizsardzību attiecībā uz līgumiem, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām, 3. panta 2. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē šauri tādējādi, ka tā nav piemērojama līgumam, kas noslēgts ārpus uzņēmuma telpām un ar kuru ir piedāvāta dzīvības apdrošināšana par prēmijas ikmēneša maksājumiem, kuru ir paredzēts dažādās proporcijās investēt noguldījumos ar fiksētu ienākuma likmi, noguldījumos ar mainīgo ienākuma likmi un pašas komercsabiedrības finanšu ieguldījumu produktos?

      (1)  OV L 372, 31. lpp.


title: Lieta T-65/06: Prasība, kas celta  2006. gada 24. februārī  —  FLSmidth  pret Komisiju

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/25

         Prasība, kas celta 2006. gada 24. februārī — FLSmidth pret Komisiju
   (Lieta T-65/06)
   (2006/C 96/43)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki
   Prasītāja: FLSmidth & Co. A/S, Valby, Dānija (pārstāvis — J.-E. Svensson, juriskonsults)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi

               —

               pirmkārt, atcelt Komisijas 2005. gada 30. novembra Lēmumu Nr. C (2005)4634 saistībā ar procedūru, piemērojot EKL 81. pantu, lietā COMP/F/38.354 — Rūpnieciskie maisi, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               otrkārt, minētā lēmuma 2. pantā noteikt naudas sodu EUR 0 apmērā, par ko prasītāja kopā un atsevišķi ir atbildīga, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apstrīdētajā lēmumā Komisija atzina, ka prasītāja ir pārkāpusi EKL 81. pantu, piedaloties vairākās vienošanās un saskaņotās darbībās plastmasas rūpniecisko maisu ražošanā, kas skāra Beļģiju, Franciju, Vāciju, Luksemburgu, Nīderlandi un Spāniju un kuras veidoja cenu noteikšana un vienotas cenas aprēķina modeļu radīšana, tirgu sadale un pārdošanas kvotu sadale, pircēju, darījumu un pasūtījumu sadale, saskaņotu piedāvājumu iesniegšana, atbildot uz noteiktiem uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumu, un konkrētas informācijas apmaiņa.
   Prasītājas pārkāpums attiecās uz cita uzņēmuma rīcību — Trioplast Wittenheim SA (“TW”), kuru atzina par tādu, kas ir piedalījies minētajā kartelī. Citam uzņēmumam, FLS Plast, kurā prasītāja bija holdingsabiedrība, piederēja TW akcijas un par lielāko daļu no laika posma, par kuru sauca pie atbildības prasītāju, TW bija FLS Plast vienīgā meitas sabiedrības īpašniece. Naudas sods tika uzlikts TW, un prasītāja un FLS Plast tika kopā saukti pie atbildības par daļu no šī naudas soda.
   Savas prasības atbalstam prasītāja vispirms apgalvo, ka Komisija nepareizi piemēroja mātes sabiedrības atbildības kritērijus, jo tā nesniedza pierādījumus par to, ka pastāvēja apstākļi attiecībā uz prasītāju, kas varēja atbalstīt mātes sabiedrības ietekmes prezumpciju uz TW. Prasītāja arī norāda, ka jebkurā gadījumā Komisija nepiemēroja atbilstošos juridiskos kritērijus, jo stingrāki kritēriji ir piemērojami tādā gadījumā kā šī lieta, kurā, saskaņā ar Komisijas teikto, TW uzsāka dalību kartelī ilgi pirms to iegādājās prasītājas meitas sabiedrība un turpināja to darīt pēc tās pārdošanas. Katrā ziņā prasītāja uzskata, ka tā ir pierādījusi, ka TW patstāvīgi ir izlēmis savu rīcību tirgū un neizpildīja prasītāja dotās instrukcijas.
   Prasītāja arī apgalvo, ka atbildības noteikšana tai ir diskriminējoša, nesamērīga un patvaļīga, jo neviena no citām grupām, uz kuru attiecās Lēmums, nav atbildību noteikušas meitas uzņēmumam, mātes uzņēmumam un mātes uzņēmuma mātes uzņēmumam, kā tas bija TW un prasītājas gadījumā. Turklāt, kaut arī TW iepriekš piederēja citai grupai, Komisija nevienam šīs grupas loceklim nenoteica nekādu atbildību par TW dalību kartelī. Visbeidzot, prasītājai noteiktā atbildība nav samērīga, jo prasītājai ir jāmaksā 85.7 % no TW piespriestā naudas soda, kaut gan tai pieder tās akcijas tikai 8 gadus no 20 gadiem, kuru laikā TW bija potenciāli iesaistīts kartelī.
   Prasītāja arī atsaucas uz iepriekš minētajiem argumentiem sava otrā prasījuma atbalstam — samazināt tai piespriesto naudas sodu. Tā turklāt apgalvo, ka tai piespriestais naudas sods ir pārmērīgs, jo Komisija nenoteica attiecībā uz prasītāju atsevišķu naudas soda pamatsummu, ņemot vērā to, ka tai nebija iestājusies atbildība. Tāpat prasītāja norāda, ka Komisija pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neņemot vērā noteiktus, tai labvēlīgus mīkstinošus apstākļus.
   Visbeidzot, prasītāja norāda, ka Komisija ir pieļāvusi citas kļūdas tiesību piemērošanā, nosakot atbildību TW par laika posmu no 1982. līdz 1988. gadam; piespriežot TW naudas sodu, kas ir nesamērīgs, pārmērīgs un pārsniedz 10 % no apgrozījuma; un neļaujot prasītājai kā otrajai atbildīgajai personai baudīt labvēlības režīmu, kas piešķirta galvenajai atbildīgajai personai — TW, vai vismaz samazinot prasītājai piemērojamo naudas sodu saskaņā ar paziņojumu par labvēlības režīmu.


title: Lieta T-95/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 12. novembra spriedums — Itālija/Komisija (ELVGF — Garantiju nodaļa — Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma — Atbalsta shēma ražošanai augļu un dārzeņu pārstrādes produktu nozarē — Ārkārtas atbalsta pasākumi liellopu gaļas nozarē — Shēma, kas paredz piemaksas par tabaku)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/23

         Vispārējās tiesas 2010. gada 12. novembra spriedums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-95/08) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma - Atbalsta shēma ražošanai augļu un dārzeņu pārstrādes produktu nozarē - Ārkārtas atbalsta pasākumi liellopu gaļas nozarē - Shēma, kas paredz piemaksas par tabaku)
   2011/C 13/43
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji — G. Aiello un G. Palmieri, avvocati dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Jimeno Fernández un D. Nardi, pārstāvji, kam palīdz F. Ruggeri Laderchi, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2007. gada 20. decembra Lēmumu 2008/68/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu (OV 2008, L 18, 12. lpp.), tiktāl, ciktāl ar to tiek izslēgti atsevišķi Itālijas Republikas izdevumi augļu un dārzeņu pārstrādes produktu, liellopu gaļas un jēltabakas nozarēs

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 92, 12.04.2008.


title: Lieta T-137/09: Prasība, kas celta 2009. gada 6. aprīlī — Nike International/ITSB — Muñoz Molina ( R10 )

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/19

         Prasība, kas celta 2009. gada 6. aprīlī — Nike International/ITSB — Muñoz Molina (“R10”)
   (lieta T-137/09)
   2009/C 129/34
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nike International Ltd, Oregona (Savienotās Valstis) (pārstāvis — M. de Justo Bailey, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Aurelio Muñoz Molina, Santa Pola (Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt apstrīdēto lēmumu attiecībā uz apelācijas sūdzības nepieņemamību, konstatējot, ka šī apelācijas sūdzība ir pieņemama, un likt Apelāciju padomei atbilstoši rīkoties un izskatīt apelācijas sūdzību pēc būtības;

               —

               pakārtoti, atzīt, ka Apelāciju padome un Iebildumu nodaļa ir pārkāpušas Regulas Nr. 40/94 73. pantu un citus piemērojamus noteikumus, un uzdot piemērot minēto pantu ar atpakaļejošu spēku attiecīgajai lietai, lai kompensētu iespējas neesamību prasītājai (Nike International Ltd) kā agrāku tiesību pārņēmējai novērst trūkumus, un/vai vismaz pienācīgi paziņot lēmumu iepriekšējā īpašnieka (DL Sports & Marketing Ltda) pārstāvim.

      Pamati un galvenie argumenti

   Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Aurelio Muñoz Molina

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “R10” (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 813 713) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 18., 25. un 35. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: nereģistrēta Spānijas preču zīme “R10”

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus procesuālu iemeslu dēļ, konkrētāk, sakarā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (1) 58. panta un Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (2) 49. noteikuma 1. punkta pārkāpumu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt kā nepieņemamu

      Izvirzītie pamati: apelācijas sūdzības pieņemamības nosacījumu nepareizs novērtējums, pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums un tiesību tikt uzklausītam pārkāpums

      (1)  OV 1994, L 11, 1. lpp.

      (2)  OV 1995, L 303, 1. lpp.


title: Lieta C-26/08: Prasība, kas celta 2008. gada 24. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federatīvā Republika

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/13

         Prasība, kas celta 2008. gada 24. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-26/08)
   (2008/C 92/23)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Simonsson un H. Krämer)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, neizstrādājot un neīstenojot atkritumu apstrādes plānus visām Vācijas Federatīvās Republikas ostām, tā nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai (1);

               —

               piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās ir beidzies 2002. gada 28. decembrī.

      (1)  OV L 332, 81. lpp.


title: Lieta C-101/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 7. jūlija spriedumu lietā T-82/14 Copernicus-Trademarks/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) 2017. gada 23. februārī iesniedza Verus Eood

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/10

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 7. jūlija spriedumu lietā T-82/14 Copernicus-Trademarks/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) 2017. gada 23. februārī iesniedza Verus Eood

   (Lieta C-101/17 P)
   (2017/C 195/15)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Verus Eood (pārstāvis – C. Pfitzer, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Maquet

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt spriedumu lietā T-82/14;

               —

               pasārtoti, atcelt spriedumu lietā T-82/14 un, ņemot vērā spriedumā iekļautos sagrozītos faktus, nodot lietu atpakaļ iepriekšējai instancei;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt visās instancēs radušos tiesāšanas izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza šādus apelācijas sūdzības pamatus:

               1)

               2009. gada 26. februāra Regulas Nr. 207/2009 (1), it īpaši Regulas par Savienības preču zīmi (Regulas par Kopienas preču zīmi) 52. panta pārkāpums;

               2)

               2009. gada 26. februāra Regulas Nr. 207/2009, it īpaši Regulas par Savienības preču zīmi (Regulas par Kopienas preču zīmi) 75. panta pārkāpums;

               3)

               2009. gada 26. februāra Regulas Nr. 207/2009, it īpaši Regulas par Savienības preču zīmi (Regulas par Kopienas preču zīmi) 76. panta pārkāpums;

               4)

               EST judikatūras attiecībā uz “preču zīmes reģistrācijas pieteikuma ļaunticīgu iesniegšanu” neievērošana;

               5)

               EST “pamattiesību klāsta” neievērošana;

               6)

               Starptautisko tiesību, proti, Parīzes Konvencijas par rūpnieciskā īpašuma aizsardzību pārkāpums;

               7)

               Starptautisko tiesību, proti, TRIPS līguma (Līgums par ar tirdzniecību saistīto intelektuālā īpašuma tiesībām) pārkāpums;

               8)

               Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (EPH) 16. panta pārkāpums;

               9)

               Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. panta 2. punkta pārkāpums;

               10)

               Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta pārkāpums;

               11)

               1948. gada Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas 17. panta pārkāpums;

               12)

               Eiropas cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (ECPAK) un tās protokolu, it īpaši 1. protokola 1. panta pārkāpums;

               13)

               ECPAK 6. panta – tiesību uz lietas taisnīgu izskatīšanu, it īpaši saistībā ar sagrozītām, nepatiesām faktu (konstatācijām), apmelojumiem, nepatiesām apsūdzībām, nomelnojumiem, neslavas celšanu, nepatiesiem apgalvojumiem – pārkāpums.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi, OV L 78, 1. lpp.


title: Lieta T-258/99: Pirmās instances tiesas  2005. gada 20.septembra  rīkojums — Makro Cash & Carry Nederland/Komisija (Valsts atbalsti — Komisijas paziņojums par  de minimis  atbalstiem — Degvielas uzpildes stacijas — Atbalstu koncentrācijas risks — Atbalsti, kas ieverti paziņojumā — Interese prasības iesniegšanā)

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/22

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 20.septembra rīkojums — Makro Cash & Carry Nederland/Komisija
   (Lieta T-258/99) (1)

   (Valsts atbalsti - Komisijas paziņojums par “de minimis” atbalstiem - Degvielas uzpildes stacijas - Atbalstu koncentrācijas risks - Atbalsti, kas ieverti paziņojumā - Interese prasības iesniegšanā)
   (2005/C 330/55)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cash & Carry Nederland BV (Amsterdama, Nīderlande) [Pārstāvji: I. Cath, K. Tattersall un R. Blaauboer]

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija [Pārstāvji: G. Rozet un H. Speyart, kam palīdz J.C.M. van der Beek un L. Hancher, avocats, pēc tam G. Rozet un H. van Vliet]
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 1999. gada 20. jūlija lēmumu 1999/705/EK par valsts atbalstu, ko Nīderlande sniegusi 633 Nīderlandes degvielas uzpildes stacijām, kuras atrodas Vācijas robežas tuvumā (OV L 280, 87. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 34, 05.02.2000


title: Lieta T-274/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. marta rīkojums – Lech-Stahlwerke/Komisija

text:
               11.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/38

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. marta rīkojums – Lech-Stahlwerke/Komisija
   (Lieta T-274/14) (1)

   (2015/C 155/49)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Lieta T-33/17: Prasība, kas celta 2017. gada 20. janvārī – Amicus Therapeutics UK un Amicus Therapeutics/EMA

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/51

         Prasība, kas celta 2017. gada 20. janvārī – Amicus Therapeutics UK un Amicus Therapeutics/EMA

   (Lieta T-33/17)
   (2017/C 104/72)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Amicus Therapeutics UK Ltd (Gerrards Cross, Apvienotā Karaliste) un Amicus Therapeutics, Inc. (Cranbury, Ņūdžersija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – L. Tsang, J. Mulryne, Solicitors, un F. Campbell, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA)

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt prasītājām paziņoto atbildētājas 2016. gada 14. decembra lēmumu publiskot klīniskās izpētes ziņojumu AT1001-011 atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1049/2001;

               —

               pakārtoti, nodot lēmumu atpakaļ atbildētājai izskatīšanai, pēc tam, kad prasītājām būs tikusi dota sniegt sevišķus apsvērumus par klīniskās izpētes ziņojuma atsevišķām daļām, kurās ir jāizdara korekcijas pirms to publiskošanas; un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās un citus izdevumus saistībā ar šo lietu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka attiecīgajam klīniskās izpētes ziņojumam ir piemērojama vispārēja prezumpcija par konfidencialitāti atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punktam, to interpretējot atbilstoši, pirmkārt, attiecīgās ES tiesību aktu nozares uzbūvei un saturam, otrkārt, ES iestāžu pienākumam izpildīt pienākumus, kuri izriet no Līguma par ar tirdzniecību saistītām intelektuālā īpašuma tiesībām 39. panta 3. punkta, un, treškārt, nozīmei, kāda ir piešķirama prasītāju pamattiesībām uz privāto dzīvi un īpašumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, pakārtoti, ka vienīgais tiesiski pieļaujamais interešu līdzsvarošanas iznākums atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punktam būtu bijis lēmums nepubliskot attiecīgo klīniskās izpētes ziņojumu ievērojot, pirmkārt, acīmredzamo prasītāju privāto interešu nozīmi nepieļaut publiskošanu, ņemot vērā sekas, kādas šai publiskošanai būtu uz pamattiesībām uz īpašumu un tiesībām veikt uzņēmējdarbību, un, otrkārt, tikai neskaidrās un vispārīgās sabiedrības intereses publiskot šo informāciju, jo nav pietiekami steidzamas sabiedrības vajadzības pēc šādas publiskošanas.


title: Lieta T-234/17: Prasība, kas celta 2017. gada 19. aprīlī – Siberian Vodka/EUIPO – Friedr. Schwarze (“DIAMOND ICE”)

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/38

         Prasība, kas celta 2017. gada 19. aprīlī – Siberian Vodka/EUIPO – Friedr. Schwarze (“DIAMOND ICE”)
   (Lieta T-234/17)
   (2017/C 195/51)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Siberian Vodka AG (Herisau, Šveice) (pārstāvis – O. Bischof, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Friedr. Schwarze GmbH & Co. KG (Oelde, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “DIAMOND ICE” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija Nr. 1 211 695

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 8. februāra lēmums lietā R 1171/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 8. februāra lēmumu lietā R 1171/2016-4;

               —

               piespriest atbildētajam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts.


title: Lieta C-511/16: Tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 6. marta rīkojums – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste, persona, kas iestājusies lietā: Francijas Republika

text:
               22.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/18

         Tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 6. marta rīkojums – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste, persona, kas iestājusies lietā: Francijas Republika
   (Lieta C-511/16) (1)

   (2017/C 161/25)
   Tiesvedības valoda – franču
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 441, 28.11.2016.


title: Lieta C-397/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 20. augustā iesniedza Sąd Najwyższy (Polija) – Polkomtel Sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 20. augustā iesniedza Sąd Najwyższy (Polija) – Polkomtel Sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

   (Lieta C-397/14)
   (2014/C 431/14)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Najwyższy

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Polkomtel Sp. z o.o.

      Atbildētājs: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Tiesvedības dalībnieks: Telekomunikacja Polska S.A. w Warszawie (agrāk – Orange Polska S.A. w Warszawie)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (1) 28. pants sākotnēja redakcijā ir jāinterpretē tādējādi, ka piekļuve numuriem, kas nav piesaistīti noteiktai ģeogrāfiskai atrašanās vietai, ir jānodrošina ne tikai galalietotājiem no citām dalībvalstīm, bet arī galalietotājiem no attiecīgā publiski pieejamā komunikāciju tīkla operatora dalībvalsts ar sekām, ka šī pienākuma izpildes pārbaudei, ko veic valsts regulatīvā iestāde, tiek paredzētas prasības, kas izriet no Savienības tiesību efektivitātes un valsts tiesību interpretācijas atbilstoši Savienības tiesībām principiem?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša: Vai Direktīvas 2002/22 28. pants, skatīts kopā ar Pamattiesību hartas 16. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai izpildītu pirmajā normā minēto pienākumu, var tikt piemērota procedūra, kas valsts regulatīvajām iestādēm ir paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/19/EK ar piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (piekļuves direktīva) (2) 5. panta 1. punktā?

               3)

               Vai Direktīvas 2002/19 8. panta 3. punkts, skatīts kopā ar Direktīvas 2002/22 28. pantu un Pamattiesību hartas 16. pantu, vai Direktīvas 2002/19 8. panta 3. punkts, skatīts kopā ar Direktīvas 2002/19 5. panta 1. punktu un Pamattiesību hartas 16. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai nodrošinātu publiski pieejama komunikāciju tīkla iekšzemes operatora galalietotājiem piekļuvi pakalpojumiem, kas tiek sniegti cita iekšzemes operatora tīklā, izmantojot numurus, kas nav piesaistīti noteiktai ģeogrāfiskai atrašanās vietai, valsts regulatīvā iestāde var noteikt norēķinu starp operatoriem par savienojumu principus, izmantojot nodevu par zvana savienojuma pabeigšanas nodrošināšanu likmes, kas ir noteiktas vienam no operatoriem, pamatojoties uz Direktīvas 2002/19 13. pantu, atkarībā no izmaksām, ja operators šādas likmes piemērošanu ir piedāvājis sarunu, kas notikušas, izpildot Direktīvas 2002/19 4. pantā paredzēto pienākumu, bet nav novedušas pie labvēlīga rezultāta, gaitā?

      (1)  OV L 108, 51. lpp.

      (2)  OV L 108, 7. lpp.


title: Lieta T-29/09: Prasība, kas celta 2009. gada 20. janvarī — Easycamp /ITSB — Oase Outdoors ( EASYCAMP )

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/50

         Prasība, kas celta 2009. gada 20. janvarī — Easycamp/ITSB — Oase Outdoors (“EASYCAMP”)
   (Lieta T-29/09)
   (2009/C 69/109)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Easycamp BV, Amersfoort (Nīderlande) (pārstāvis — C. Beijer, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Oase Outdoors ApS, Give (Dānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 30. oktobra lēmumu apvienotajās lietās R 853/2007-1 un R 916/2007-1;

               —

               atļaut prasītājai turpināt izmantot Kopienas preču zīmi — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 188 943 — attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 43. klasē; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “EASYCAMP” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 39., 41. un 43. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Dānijas preču zīmes reģistrācija Nr. 199 903 355 grafiskai preču zīmei “easycamp” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18., 20., 22., 24., 25. un 28. klasē; Vācijas preču zīmes reģistrācija Nr. 39 910 614 grafiskai preču zīmei “easycamp” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18., 20., 22., 24., 25. un 28. klasē; Beniluksa preču zīmes reģistrācija Nr. 944 316 grafiskai preču zīmei “easycamp” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18., 20., 22., 24., 25. un 28. klasē; Apvienotās Karalistes preču zīmes reģistrācija Nr. 2 191 370 grafiskai preču zīmei “easycamp” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18., 20., 22., 24., 25. un 28. klasē; nereģistrēts apzīmējums “easy camp”, kas izmantots Dānijā un Apvienotajā Karalistē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzības

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini uzskatījusi, ka pastāvēja attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja.


title: Lieta T-49/08 P: Apelācija, ko 2008. gada 18. janvārī ierosinājis C. Michail par Civildienesta tiesas 2007. gada 22. novembra spriedumu lietā F-67/05 Michail /Komisija

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/28

         Apelācija, ko 2008. gada 18. janvārī ierosinājis C. Michail par Civildienesta tiesas 2007. gada 22. novembra spriedumu lietā F-67/05 Michail/Komisija
   (Lieta T-49/08 P)
   (2008/C 107/47)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Christos Michail (pārstāvis — C. Meïdanis, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas spriedumu lietā F-67/05 tiktāl, ciktāl ar to ir atteikts viņam piešķirt finansiālu atlīdzību par morālo kaitējumu, kas viņam nodarīts administrācijas darbības un bezdarbības rezultātā;

               —

               lemt par finansiālu atlīdzību prasītājam par morālo kaitējumu EUR 120 000 apmērā;

               —

               atbilstoši lemt par tiesāšanās izdevumiem.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs apgalvo, ka pārsūdzētajā spriedumā Civildienesta tiesa ir pieņēmusi nepareizu lēmumu par prasību, ar kuru viņš lūdza atcelt savu karjeras attīstības ziņojumu par 2003. gadu un iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar kuru tika noraidītas sūdzības, ko viņš bija iesniedzis saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu.
   Prasītājs īpaši norāda, ka Civildienesta tiesa (turpmāk tekstā — “CDT”) nepamatoti ir atteikusies viņam piešķirt finansiālu atlīdzību par morālo kaitējumu, kas viņam nodarīts tāpēc, ka viņš tika iecelts darbā Lauksaimniecības ģenerāldirektorātā (AGRI ĢD) pēc Finanšu kontroles ģenerāldirektorāta, kurā viņš darbojās, likvidēšanas. Prasītājs uzskata, ka CDT ir nepareizi piemērojusi Kopienu tiesības, jo nepareizi ir novērtējusi pierādījumus un sniegusi pretrunīgu pamatojumu.
   Prasītājs arī apgalvo, ka CDT ir pieļāvusi kļūdu, nelemjot par attiecīgo jautājumu, vai arī ka tās spriedums nav pietiekami pamatots un ka līdz ar to ir pārkāptas prasītāja procesuālās pamattiesības un ir pieļauts Kopienu tiesību pārkāpums.


title: Lieta F-9/09: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 28. oktobra spriedums — Vicente Carbajosa u.c./Komisija (Civildienests — Vispārējais konkurss EPSO/AD/116/08 un EPSO/AD/117/08 krāpšanas apkarošanas jomā — Nelabvēlīgs lēmums — Kandidātu izslēgšana pēc priekšatlases testos saņemtajiem rezultātiem — EPSO nekompetence)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/37

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 28. oktobra spriedums — Vicente Carbajosa u.c./Komisija
   (Lieta F-9/09) (1)

   (Civildienests - Vispārējais konkurss EPSO/AD/116/08 un EPSO/AD/117/08 krāpšanas apkarošanas jomā - Nelabvēlīgs lēmums - Kandidātu izslēgšana pēc priekšatlases testos saņemtajiem rezultātiem - EPSO nekompetence)
   2011/C 13/71
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Isabel Vicente Carbajosa u.c. (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un B. Eggers)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu par paziņojumu par konkursu EPSO/AD/116/08 un EPSO/AD/117/08 pieņemšanu un publicēšanu un lēmumus saistībā ar priekšatlases testu un rakstveida pārbaudījumu pārbaudi un mutvārdu pārbaudījumu novērtējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Personāla atlases biroja (EPSO) lēmumus neiekļaut Vicente Carbajosa konkursa EPSO/AD/117/08 un Lehtinen un Menchén konkursa EPSO/AD/116/08 kandidātu sarakstā, kas uzaicināti iesniegt pieteikumu pilnībā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 04.04.2009., 37. lpp.


title: Lieta C-226/08: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 14. janvāra spriedums ( Verwaltungsgericht Oldenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stadt Papenburg/Bundesrepublik Deutschland (Direktīva 92/43/EEK — Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība — Attiecīgās dalībvalsts lēmums piekrist Komisijas izstrādātam Kopienā nozīmīgu teritoriju saraksta projektam — Intereses un viedokļi, kas ir jāņem vērā)

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/5

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 14. janvāra spriedums (Verwaltungsgericht Oldenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stadt Papenburg/Bundesrepublik Deutschland

   (Lieta C-226/08) (1)

   (Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība - Attiecīgās dalībvalsts lēmums piekrist Komisijas izstrādātam Kopienā nozīmīgu teritoriju saraksta projektam - Intereses un viedokļi, kas ir jāņem vērā)
   2010/C 63/07
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Oldenburg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Stadt Papenburg

      Atbildētājs: Bundesrepublik Deutschland

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgericht Oldenburg — Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.) 2. panta 3. punkta, 4. panta 2. punkta pirmās daļas, kā arī 6. panta 3. un 4. punkta interpretācija — Pašvaldības intereses kuģuceļa izmantošanā, kas aizsargātas ar konstitūciju, kuras var tikt ietekmētas ilgtermiņā, ja attiecīgo teritoriju atzīst par Kopienai nozīmīgu teritoriju — Intereses un viedokļi, kas attiecīgajai dalībvalstij ir jāņem vērā, pieņemot lēmumu par akceptu Komisijas izveidotajam Kopienai nozīmīgo teritoriju sarakstam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību, kas grozīta ar Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvu 2006/105/EK, 4. panta 2. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neļauj dalībvalstij atteikt sniegt savu piekrišanu par vienas vai vairāku teritoriju iekļaušanu Eiropas Komisijas sagatavotā Kopienā nozīmīgu teritoriju saraksta projektā citu, nevis vides aizsardzības iemeslu dēļ;

               2)

               Direktīvas 92/43, kas grozīta ar Direktīvu 2006/105, 6. panta 3. un 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nepārtrauktiem uzturēšanas pasākumiem, kas tiek veikti estuāra kuģuceļā, kas nav saistīti ar teritoriju vai nav vajadzīgi tās apsaimniekošanai un kam atļauja atbilstoši valsts tiesībām tika dota jau pirms Direktīvas 92/43, kas grozīta ar Direktīvu 2006/105, transponēšanas termiņa beigām, tiktāl, ciktāl tie ir uzskatāmi par projektu un var būtiski ietekmēt attiecīgo teritoriju, ir jāveic to ietekmes uz teritoriju novērtējums, piemērojot minētās tiesību normas gadījumā, ja šie pasākumi tiek turpināti pēc teritorijas iekļaušanas Kopienā nozīmīgu teritoriju sarakstā atbilstoši šīs direktīvas 4. panta 2. punkta trešajai daļai.
               Ja, ņemot vērā minēto pasākumu atkārtošanos, raksturu vai izpildes nosacījumus, tie var tikt uzskatīti par tādiem, kas rada vienotu darbību, īpaši, ja to mērķis ir uzturēt kārtībā noteikta dziļuma kuģuceļu, šajā sakarā veicot regulāras un nepieciešamas bagarēšanas darbības, šie uzturēšanas pasākumi var tikt uzskatīti par vienu un to pašu projektu Direktīvas 92/43, kas grozīta ar Direktīvu 2006/105, izpratnē.

      (1)  OV C 209, 15.08.2008.


title: Lieta C-364/10: Tiesas (virspalāta) 2012. gada 16. oktobra spriedums — Ungārija/Slovākijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — LESD 259. pants — Eiropas Savienības pilsonība — LESD 21. pants — Direktīva 2004/38/EK — Tiesības pārvietoties dalībvalstu teritorijā — Ungārijas prezidents — Aizliegums ieceļot Slovākijas Republikas teritorijā — Dalībvalstu diplomātiskās attiecības)

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/2

         Tiesas (virspalāta) 2012. gada 16. oktobra spriedums — Ungārija/Slovākijas Republika
   (Lieta C-364/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - LESD 259. pants - Eiropas Savienības pilsonība - LESD 21. pants - Direktīva 2004/38/EK - Tiesības pārvietoties dalībvalstu teritorijā - Ungārijas prezidents - Aizliegums ieceļot Slovākijas Republikas teritorijā - Dalībvalstu diplomātiskās attiecības)
   2012/C 379/03
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ungārija (pārstāvji — M. Z. Fehér un E. Orgován)

      Atbildētāja: Slovākijas Republika (pārstāve — B. Ricziová)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Tokár, D. Maidani un S. Boelaert)

      Priekšmets

   LESD 259. pants — Valsts pienākumu neizpilde — EKL 18. panta 1. punkta, LES 3. panta 2. punkta, LESD 21. panta 1 punkta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā (OV L 158, 77. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 5. nod., 5. sēj., 46. lpp.) pārkāpums — Ļaunprātīga Savienības tiesību izmantošana — Aizliegums Ungārijas Republikas prezidentam pēc sabiedriskās organizācijas uzaicinājuma ieceļot Slovākijas Republikas teritorijā — Aizliegums ieceļot, kas pamatots tostarp ar Direktīvu 2004/38/EK — Savienības tiesību normu par personu brīvu pārvietošanos piemērošana attiecībā uz valstu vadītājiem, kā arī citām dalībvalstis pārstāvošām personībām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ungārija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Lieta T-306/13: Prasība, kas celta 2013. gada 5. jūnijā — Silicium España Laboratorios /ITSB — LLR-G 5 ( “LLRG5” )

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 226/22

         Prasība, kas celta 2013. gada 5. jūnijā — Silicium España Laboratorios/ITSB — LLR-G5 (“LLRG5”)
   (Lieta T-306/13)
   (2013/C 226/29)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Silicium España Laboratorios, SL (Vila-Seca, Spānija) (pārstāvis — C. Sueiras Villalobos, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: LLR-G5 Ltd (Castlebar, Īrija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 7. marta lēmumu lietā R 383/2012-1 tiktāl, ciktāl ar to Kopienas preču zīmes “LLRGS” reģistrācija Nr. 3384625 atzīta par spēkā neesošu, pamatojoties uz to, ka preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika iesniegts ļaunticīgi;

               —

               Anulēšanas nodaļas 2011. gada 20. decembra lēmumu lietā 4174 C atstāt spēkā negrozītu un

               —

               piespriest ITSB segt savus un atlīdzināt Silicium saistībā ar šo tiesvedību radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “LLRGS” — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 3 384 625

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu ir pamatots ar Padomes Regulas Nr. 52. panta 1. punkta b) apakšpunktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt prasību par spēkā neesamības atzīšanu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un atzīt apstrīdēto Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts


title: Lieta T-27/07: Prasība, kas celta 2007. gada 7. februārī — US Steel Košice pret Komisiju

text:
               24.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/25

         Prasība, kas celta 2007. gada 7. februārī — US Steel Košice pret Komisiju
   (Lieta T-27/07)
   (2007/C 69/54)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: US Steel Košice sro, Košice (Slovākija) (pārstāvji — E. Vermulst, jurists, un C. Thomas, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 29. novembra Lēmumu par valsts sadales plānu siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai, ko Slovākija ir paziņojusi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs lūdz atcelt Komisijas 2006. gada 29. novembra Lēmumu par valsts sadales plānu siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai par laika posmu no 2008. gada līdz 2012. gadam, ko Slovākija ir paziņojusi saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK (1).
   Savas prasības pamatojumam prasītāja vispirms apgalvo, ka apstrīdētais lēmums pārkāpj 2003. gada pievienošanās akta (2) XIV pielikuma 4. sadaļas 2. punkta a) apakšpunktu ar to, ka tajā ir nepareizi novērtēts, ka nosacījumi, kuri šajā normā veido neatkarīgus pienākumus, ir piemērojami līdz 2009. gadam, neatkarīgi no tā, vai Slovākija turpina piešķirt prasītājam atbrīvojumu no nodokļa, ko Slovākija var piemērot prasītājam līdz 2009. nodokļu gada beigām, atkāpjoties no EKL 87. un 88. panta. Prasītājs apgalvo, ka, attiecīgi, lēmums ir pretrunā arī Direktīvas 2003/87/EK III pielikuma 4. kritērijam, kas nosaka, ka valsts sadales plānam kvotu tirdzniecībai ir jābūt saskaņotam ar citiem Kopienas tiesību aktiem un politikas dokumentiem.
   Turpinājumā prasītājs uzskata, ka apstrīdētais lēmums pārkāpj tiesiskās paļāvības principu ar to, ka Komisija vairākas reizes ļāva prasītājam cerēt, ka ražošanas ierobežojumi, ko nosaka Pievienošanās akta XIV pielikuma 4. sadaļas 2. punkta a) apakšpunkts, neattieksies uz prasītāju tad, kad tas vairs nesaņems atbrīvojumu no nodokļa.
   Treškārt, prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir pretlikumīgs tāpēc, ka tā vietā, lai īstenotu savas ierobežotās pilnvaras atbilstoši Direktīvas 2003/87/EK 9. panta 3. punktam, Komisija veica kopējās atbilstošās emisijas Slovākijā pilnīgi neatkarīgu aprēķinu un to noteica par saistošu Slovākijas Republikai. Tādējādi Komisija nepareizi uzņēmās dalībvalstu kompetenci, kas noteikta Direktīvas 2003/87/EK 9. un 11. pantā.
   Ceturtkārt, prasītājs uzskata, ka apstrīdētais lēmums ir pretlikumīgs, jo tas ir pamatots ar stingru matemātisku aprēķinu, kas tika noteikts par saistošu bez sabiedriskās apspriedes, un kurā nav ņemti vērā faktori, kuri ietekmē Slovākijai raksturīgas emisijas laika posmā no 2008 līdz 2012. gadam. Prasītājs uzskata, ka šāda pieeja pārkāpa Direktīvas 2003/87/EK 9. panta 1. punktu un 11. panta 2. punktu, minētās direktīvas II pielikuma 1., 2. un 3. kritēriju, kā arī tiesiskās paļāvības principu. Prasītājs uzskata, ka tiktāl, ciktāl Komisijai bija rīcības brīvība, Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu šajā novērtējumā.
   Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais lēmums nav spēkā nepareizas pilnvaru izmantošanas dēļ, jo šo lēmumu pamatoja vēlme kvotas tirgot reti, tādējādi paaugstinot kvotu cenas.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 25.10.2003, 32. lpp.).

      (2)  Akts par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un Eiropas Savienības dibināšanas Līgumu grozījumiem (OV 2003, L 236, 33. lpp.).


title: Lieta C-581/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 13. decembrī iesniedza Amtsgericht Köln (Vācija) — Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson/Deutsche Lufthansa AG

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 13. decembrī iesniedza Amtsgericht Köln (Vācija) — Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson/Deutsche Lufthansa AG

   (Lieta C-581/10)
   2011/C 72/14
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Köln

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson

      Atbildētājs: Deutsche Lufthansa AG

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saistībā ar Regulas 7. pantā minētajām tiesībām saņemt kompensāciju runa ir par zaudējumiem, kas nav faktiskā kaitējuma kompensācija, 1999. gada 28. maija Monreālas Konvencijas par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju (MK) 29. panta 2. teikuma izpratnē?

               2)

               Kāda saikne atbilstoši EKT 2009. gada 19. novembra spriedumam lietā C-402/07 ir starp tiesībām saņemt kompensāciju, kas atvasinātas no 7. panta, ja pasažieris savu galamērķi sasniedz ne agrāk kā trīs stundas pēc plānotā ierašanās laika, un MK 19. pantā noregulētām tiesībām uz zaudējumu atlīdzību par kavējumu, ievērojot neatgūstamību saskaņā ar MK 29. pantu?

               3)

               Cik saderīgs ir EKT 2009. gada 19. novembra sprieduma lietā C-402/07 pamatā esošais interpretācijas kritērijs, saskaņā ar kuru tiesības saņemt kompensāciju atbilstoši Regulas 7. pantam ir attiecinātas arī uz gadījumiem, kad lidmašīna kavējas, ar interpretācijas kritēriju, ko EKT Regulai piemēro savā 2006. gada 10. janvāra spriedumā lietā C-344/04?


title: Lieta C-447/06: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 17. aprīļa rīkojums ( Fővárosi Bíróság (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Vodafone Magyarország Mobil Távközlési Zrt ., Innomed Medical Orvostechnikai Rt. / Magyar Állam, Budapest Főváros Képviselő-testülete, Esztergom Város Önkormányzat Képviselő-testülete

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 17. aprīļa rīkojums (Fővárosi Bíróság (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Vodafone Magyarország Mobil Távközlési Zrt., Innomed Medical Orvostechnikai Rt./Magyar Állam, Budapest Főváros Képviselő-testülete, Esztergom Város Önkormányzat Képviselő-testülete

   (Lieta C-447/06) (1)

   (2007/C 96/61)

      Tiesvedības valoda — ungāru

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-517/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 17. jūlija rīkojums — United States Polo Association /ITSB — Polo/Lauren ( “Divu polo spēlētāju attēls” ) (Kopienas preču zīme — Daļējs reģistrācijas atteikums — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/31

         Vispārējās tiesas 2012. gada 17. jūlija rīkojums — United States Polo Association/ITSB — Polo/Lauren (“Divu polo spēlētāju attēls”)
   (Lieta T-517/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Daļējs reģistrācijas atteikums - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2012/C 287/58
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: United States Polo Association (Lexington, Kentucky, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — P. Goldenbaum, I. Rohr un T. Melchert, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: The Polo/Lauren Company, LP (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — M. Granado Carpenter un M. Polo Carreño, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2011. gada 17. jūnija lēmumu lietā R 1170/2010-2 saistībā ar iebildumu procesu starp United States Polo Association un The Polo/Lauren Company, LP

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītāja sedz savus, kā arī atlīdzina atbildētāja un personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 355, 3.12.2011.


title: Lieta C-334/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Meiningen (Vācija) 2009. gada 24. augusta rīkojumu — Frank Scheffler/Landkreis Wartburgkreis

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/42

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Meiningen (Vācija) 2009. gada 24. augusta rīkojumu — Frank Scheffler/Landkreis Wartburgkreis
   (lieta C-334/09)
   2009/C 267/73
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Verwaltungsgericht Meiningen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs:
      Frank Scheffler

      Atbildētājs:
      Landkreis Wartburgkreis

      Prejudiciālais jautājums

   Saskaņā ar Eiropas Kopienu (EK) dibināšanas līguma 234. panta 2. punktu Eiropas Kopienu Tiesai tiek uzdots šāds prejudiciālais jautājums:
   Vai atbilstoši Direktīvas 91/439/EEK (1) 1. panta 2. punktam un 8. panta 2. un 4. punktam dalībvalsts var īstenot šīs direktīvas 8. panta 2. punktā tai piešķirtās tiesības — attiecināt savas normas par transportlīdzekļu vadīšanas tiesību ierobežošanu, apturēšanu, atņemšanu vai anulēšanu uz citā dalībvalstī izsniegtas transportlīdzekļa vadītāja apliecības turētāju — saistībā ar atzinumu par spēju vadīt transportlīdzekli, ko iesniedzis citā dalībvalstī izsniegtas vadītāja apliecības turētājs, ja, šis atzinums, lai gan tas ir sagatavots pēc vadītāja apliecības izsniegšanas un tā pamatā ir arī attiecīgās personas pārbaude, kas veikta pēc vadītāja apliecības izsniegšanas, ir saistīts ar apstākļiem, kas radušies pirms vadītāja apliecības izsniegšanas?

      (1)  Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīva 91/439/EEK par vadītāju apliecībām (OV L 237, 1. lpp.).


title: Lieta T-198/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 22. maija spriedums — Mebrom /Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Metilbromīda imports Eiropas Savienībā — Tīmekļa vietnes novēlota izveidošana, kas paredzēta importa licenču un kvotu pieprasīšanai un piešķiršanai — Regulas (EK) Nr. 2037/2000 6. un 7. pants — Zaudējumi, kas radušies neiegūtās peļņas dēļ — Faktiski zaudējumi)

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/22

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 22. maija spriedums — Mebrom/Komisija
   (Lieta T-198/05) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Metilbromīda imports Eiropas Savienībā - Tīmekļa vietnes novēlota izveidošana, kas paredzēta importa licenču un kvotu pieprasīšanai un piešķiršanai - Regulas (EK) Nr. 2037/2000 6. un 7. pants - Zaudējumi, kas radušies neiegūtās peļņas dēļ - Faktiski zaudējumi)
   (2007/C 155/43)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mebrom, Rīme-Ertvelde [Rieme-Ertvelde] (Beļģija) (pārstāvji — C. Mereu un K. Van Maldegem, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Wölker un X. Lewis, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība par zaudējumu atlīdzību, kas prasītājai iespējams nodarīti tādēļ, ka Komisija nav izveidojusi sistēmu, kas Eiropas Savienībā 2005. gada janvārī un februārī ļautu importēt metilbromīdu kritiskam izmantošanas nolūkam
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 182, 23.7.2005.


title: Lieta C-502/04: Tiesas (otrā palāta) spriedums  2006. gada 16. februārī  ( Bundesverwaltungsgericht  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Ergün Torun  pret Augsburgas pilsētu (EKK un Turcijas asociācija — Darba ņēmēju brīva pārvietošanās — Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 7. panta otrā daļa — Darba ņēmēja, kas ir Turcijas pilsonis, pilngadīgs bērns, kurš mītnes dalībvalstī ir ieguvis arodizglītību — Kriminālā sodāmība — Sekas attiecībā uz uzturēšanās tiesībām)

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/16

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 16. februārī (Bundesverwaltungsgericht lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ergün Torun pret Augsburgas pilsētu
   (Lieta C-502/04) (1)

   (EKK un Turcijas asociācija - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 7. panta otrā daļa - Darba ņēmēja, kas ir Turcijas pilsonis, pilngadīgs bērns, kurš mītnes dalībvalstī ir ieguvis arodizglītību - Kriminālā sodāmība - Sekas attiecībā uz uzturēšanās tiesībām)
   (2006/C 143/29)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

   Lietas dalībnieki pamata procesā
   Prasītājs: Ergün Torun

      Atbildētāja: Augsburgas pilsēta
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesverwaltungsgericht — EKK un Turcijas Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 6., 7. un 14. panta interpretācija — Darba ņēmēja, kas ir Turcijas pilsonis un kurš ir likumīgi nodarbināts dalībvalsts darba tirgū, ģimenes loceklis, kas ir Turcijas pilsonis un kurš ir notiesāts ar brīvības atņemšanu uz trim gadiem, kura nav aizstāta ar nosacītu sodu — Uzturēšanās tiesību zaudējums
   Rezolutīvā daļa:
   Imigrējoša darba ņēmēja, kas ir Turcijas pilsonis un kurš ir likumīgi nodarbināts dalībvalsts darba tirgū vairāk nekā trīs gadus, pilngadīgs bērns, kas šajā dalībvalstī ir ieguvis arodizglītību un kas atbilst Asociācijas padomes, kas ir izveidota saskaņā ar līgumu, ar kuru tika nodibināta asociācija starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju, 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 par Asociācijas nodibināšanu 7. panta otrajā daļā noteiktajiem nosacījumiem, uzturēšanas tiesības, kuras izriet no minētajā noteikumā paredzētajām tiesībām pieņemt jebkuru darba piedāvājumu, zaudē tikai šī lēmuma 14. panta 1. punktā minētajos gadījumus, vai ja viņš uz ilgāku laiku un bez pamatota iemesla atstāj mītnes dalībvalsts teritoriju.

      (1)  OV C 31, 05.02.2005.


title: Lieta C-520/11: Prasība, kas celta 2011. gada 11. oktobrī — Eiropas Komisija/Francijas Republika

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/15

         Prasība, kas celta 2011. gada 11. oktobrī — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-520/11)
   2011/C 362/22
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Jimeno Fernández un D. Bianchi)

      Atbildētāja: Francijas Republika

      Prasītājas prasījumi

   Eiropas Komisija lūdz Tiesu:

               —

               atzīt, ka, neizpildot Komisijas Lēmumu 2009/726/EK par pagaidu aizsardzības pasākumiem, ko veikusi Francija, lai neļautu tās teritorijā ievest pienu un piena produktus no saimniecībām, kurās apstiprināts klasiskās skrepi slimības gadījums, Francijas Republika nav izpildījusi LES 4. panta 3. punktā un LESD 288. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   2009. gada 25. februārī Francija, ņemot vērā transmisīvo sūkļveida encefalopātiju, pieņēma noteikumus par aizliegumu Francijas teritorijā ievest lietošanai pārtikā paredzētu pienu, piena produktus un produktus, kas satur aitu un kazu pienu.
   Komisija vērsās Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā ar mērķi pagarināt, grozīt vai atcelt iepriekš minētos valsts pagaidu aizsardzības pasākumus.
   Pamatojoties uz pieejamiem zinātniskiem atzinumiem, kā arī konsultējusies ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgo komiteju, Komisija 2009. gada 24. septembrī uzskatīja, ka Francijas veiktie pagaidu aizsardzības pasākumi pārsniedzot to, kas ir nepieciešams, lai novērstu būtisku cilvēku veselības apdraudējumu, pat saskaņā ar piesardzības principu, un, pamatojoties uz Regulas Nr. 178/2002 (1) 54. panta 2. punktu, pieņēma Lēmumu 2009/726/EK (2), pieprasot Francijai apturēt minēto pasākumu piemērošanu.
   Francijas Republika cēla prasību par šī lēmuma atcelšanu. Taču tā nebija prasījusi tā piemērošanas apturēšanu.
   Komisija uzskata, ka Francijas Republika, neizpildīdama iepriekš minēto lēmumu, nav izpildījusi LES 4. panta 3. punktā un LESD 288. pantā paredzētos pienākumus.
   Pirmkārt, saskaņā ar LES 4. panta 3. punktu dalībvalstis veic visus vajadzīgos vispārējos un īpašos pasākumus, lai nodrošinātu to pienākumu izpildi, kas izriet no Līgumiem vai Savienības iestāžu aktiem.
   Otrkārt, LESD 288. pantā ir noteikts, ka lēmums visās tā daļās ir saistošs tiem, kam šis lēmums ir adresēts, lai nodrošinātu pilnīgu lēmuma iedarbību.
   Visbeidzot, tā kā Francijas Republikas celtajai prasībai atcelt Lēmumu 2009/726/EK nav apturošas iedarbības un Francijas Republika nav prasījusi tā piemērošanas apturēšanu, apstrīdētā lēmuma piemērošana nav tikusi apturēta.

      (1)  Padomes 2002. gada 28. janvāra Regula (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2009. gada 24. septembra Lēmums par pagaidu aizsardzības pasākumiem, ko veikusi Francija, lai neļautu tās teritorijā ievest pienu un piena produktus no saimniecībām, kurās apstiprināts klasiskās skrepi slimības gadījums (OV L 258, 27. lpp.).


title: Lieta F-127/12: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 17. oktobra rīkojums — Marcuccio /Komisija (Civildienests — Reglamenta 34. panta 1. un 6. punkts — Prasības pieteikums, kas ir nosūtīts pa faksu prasības celšanai noteiktajā termiņā, kuram, pamatojoties uz apsvērumiem par attālumu, ir pieskaitītas desmit dienas — Pa pastu nākamo desmit dienu laikā nosūtīts prasības pieteikums — Pirmā un otrā neidentiskums — Novēlota prasība)

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/35

      Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 17. oktobra rīkojums — Marcuccio/Komisija
      (Lieta F-127/12)
      (Civildienests - Reglamenta 34. panta 1. un 6. punkts - Prasības pieteikums, kas ir nosūtīts pa faksu prasības celšanai noteiktajā termiņā, kuram, pamatojoties uz apsvērumiem par attālumu, ir pieskaitītas desmit dienas - Pa pastu nākamo desmit dienu laikā nosūtīts prasības pieteikums - Pirmā un otrā neidentiskums - Novēlota prasība)
      (2014/C 71/69)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Priekšmets

      Prasība atcelt atteikumu atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājam ir ticis nodarīts dokumenta ar nosaukumu “bill of lading” novēlotas nosūtīšanas dēļ saistībā ar viņa personisko lietu pārvešanu no Luandas (Angola), kur viņš bija iecelts amatā, uz Itāliju

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

                  2)

                  L. Marcuccio sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.


title: Lieta C-343/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 2. jūlija spriedums ( Corte d'appello di Torino — Itālija — lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bavaria NV, Bavaria Italia s.r.l./Bayerischer Brauerbund eV (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Spēkā esamības novērtējums — Pieņemamība — Regula (EEK) Nr. 2081/92 un Regula (EK) Nr. 1347/2001 — Spēkā esamība — Nosaukums, kas ir sugas vārds — Preču zīmes un aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes līdzāspastāvēšana)

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 2. jūlija spriedums (Corte d'appello di Torino — Itālija — lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bavaria NV, Bavaria Italia s.r.l./Bayerischer Brauerbund eV

   (Lieta C-343/07) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Spēkā esamības novērtējums - Pieņemamība - Regula (EEK) Nr. 2081/92 un Regula (EK) Nr. 1347/2001 - Spēkā esamība - Nosaukums, kas ir sugas vārds - Preču zīmes un aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes līdzāspastāvēšana)
   2009/C 205/04
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte d'appello di Torino

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Bavaria NV, Bavaria Italia s.r.l.

      Atbildētāja: Bayerischer Brauerbund eV

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Corte d'appello di Torino — Padomes 2001. gada 28. jūnija Regulas (EK) Nr. 1347/2001, ar ko papildina pielikumu Komisijas Regulai (EK) Nr. 1107/96 par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un izcelsmes vietu nosaukumu reģistrāciju saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Padomes Regulas (EEK) Nr. 2081/92 17. pantā (OV L 182, 3. lpp.), spēkā esamība — Tās spēkā esamības gadījumā kaitējuma, ko var radīt “Bayerisches Bier” atzīšana par aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, fakts tādu iepriekš pastāvošu preču zīmju, ko izmanto trešās puses un kurā parādās norāde “Bavārija”, spēkā esamībai un izmantojamībai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               iesniedzējtiesas uzdotā pirmā jautājuma izvērtējums neatklāj nekā tāda, kas var ietekmēt Padomes 2001. gada 28. jūnija Regulas (EK) Nr. 1347/2001, ar ko papildina pielikumu Komisijas Regulai (EK) Nr. 1107/96 par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un izcelsmes vietu nosaukumu reģistrāciju saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Padomes Regulas (EEK) Nr. 2081/92 17. pantā, spēkā esamību;

               2)

               Regula Nr. 1347/2001 ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nerada kaitējumu tādu iepriekš pastāvošu, trešajām personām piederošu preču zīmju, kurās ir ietverts vārds “Bavaria” un kuras ir labticīgi reģistrētas pirms aizsargātās ģeogrāfiskās izcelsmes norādes “Bayerisches Bier” reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas, spēkā esamībai un izmantošanas iespējai kādā no Padomes 1992. gada 14. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2081/92 13. pantā paredzētajām situācijām, ar nosacījumu, ka nepastāv Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 3. panta 1. punkta c) un g) apakšpunktā, kā arī 12. panta 2. punkta b) apakšpunktā paredzētais pamats šo preču zīmju spēkā neesamībai vai atcelšanai.

      (1)  OV C 247, 20.10.2007.


title: Lieta F-17/16: Prasība, kas celta 2016. gada 23. martā – ZZ/Komisija

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/53

         Prasība, kas celta 2016. gada 23. martā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-17/16)
   (2016/C 191/77)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – H. Tettenborn, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Eiropas personāla atlases biroja (EPSO) lēmumu neņemt vērā ar nokavēšanos iesniegto pieteikumu pārskatīt lēmumu nepielaist prasītāju atlases procedūras EPSO/AST-SC/03/15–3 nākamajam posmam un atcelt netieši pieņemto lēmumu neapmierināt šo pieteikumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt ar elektroniskā pasta starpniecību paziņoto Eiropas personāla atlases biroja (EPSO) 2015. gada 17. augusta lēmumu neņemt vērā 2015. gada 13. augusta pieteikumu pārskatīt minēto lēmumu, kas ir iesniegts saistībā ar atlases komisijas lēmumu atlases procedūrā PSO/AST-SC/03/15–3 nepielaist viņu šīs atlases procedūras nākamajam posmam;

               —

               atcelt atlases komitejas netieši pieņemto lēmumu atlases procedūrā PSO/AST-SC/03/15–3 neapmierināt viņa 2015. gada 13. augustā pēc atlases komisijas lēmuma nepielaist viņu šīs atlases procedūras nākamajam posmam iesniegto pieteikumu par minētā lēmuma pārskatīšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-144/11: Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 8. septembra rīkojums ( Giudice di pace di Mestre (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Asad Abdallah (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pamata lietas faktisko apstākļu apraksta neesamība — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/5

         Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 8. septembra rīkojums (Giudice di pace di Mestre (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Asad Abdallah

   (Lieta C-144/11) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pamata lietas faktisko apstākļu apraksta neesamība - Acīmredzama nepieņemamība)
   2011/C 340/10
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Giudice di pace di Mestre

      Lietas dalībnieks pamata procesā

   Asad Abdallah

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Giudice di pace di Mestre — Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/115/EK par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi (OV L 348, 98. lpp.), tieša piemērojamība — Minētās direktīvas 2. panta interpretācija — Valsts tiesību akti, kuros ārzemniekam, kurš ir nelikumīgi ieceļojis valsts teritorijā vai kurš tajā ir nelikumīgi uzturējies, ir paredzēts naudas sods no EUR 5 000 līdz 10 000, kā arī tiesai paredzēta iespēja šo naudas sodu aizstāt ar izraidīšanu uz laika posmu, kas mazāks par pieciem gadiem, kriminālās notiesāšanas gadījumā

      Rezolutīvā daļa:

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Giudice di pace di Mestre (Itālija) iesniegusi ar 2011. gada 16. marta lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

      (1)  OV C 152, 21.05.2011.


title: Lieta T-236/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. jūnija rīkojums – Kronotex un Kronoply/Komisija Valsts atbalsts — Vācijas veiktie pasākumi no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un energoietilpīgu uzņēmumu atbalstam — Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru — Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/59

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. jūnija rīkojums – Kronotex un Kronoply/Komisija
   (Lieta T-236/14) (1)

   (Valsts atbalsts - Vācijas veiktie pasākumi no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un energoietilpīgu uzņēmumu atbalstam - Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru - Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 294/71)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Kronotex GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Vācija); un Kronoply GmbH (Heiligengrabe, Vācija) (pārstāvji – H. Janssen un G.-R. Engel, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un R. Sauer, kam palīdz A. Luke un C. Maurer, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 18. decembra Lēmumu C(2013) 4424 final uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru saistībā ar Vācijas Federatīvās Republikas īstenotajiem pasākumiem no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un lielo elektroenerģijas patērētāju atbalstam [valsts atbalsts SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tiesvedību lietā izbeigt;

               2)

               nelemt par EBTA Uzraudzības iestādes iesniegto pieteikumu par iestāšanos lietā;

               3)

               Kronetex GmbH & Co. KG un Kronoply GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               4)

               EBTA Uzraudzības iestāde sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Lieta T-173/16: Prasība, kas celta 2016. gada 18. aprīlī – Wöhlke/EUIPO – Danielle Roches (“ALIQUA”)

text:
               27.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/22

         Prasība, kas celta 2016. gada 18. aprīlī – Wöhlke/EUIPO – Danielle Roches (“ALIQUA”)
   (Lieta T-173/16)
   (2016/C 232/30)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Christoph Wöhlke (Hamburga, Vācija) (pārstāvis – V. Rust-Sorge, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Danielle Roches SARL (Parīze, Francija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ALIQUA” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 079 381

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 28. janvāra lēmums lietā R 905/2015–2

      Prasītājas prasījums:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 65. panta 2. punkta, lasot to kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta C-157/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 23. oktobra spriedums ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Finanzamt für Körperschaften III in Berlin / Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH (Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ) — Nodokļu tiesību akti — Pastāvīgās pārstāvniecības, kas atrodas EEZ dalībvalstī un kas pieder sabiedrībai, kuras juridiskā adrese atrodas Eiropas Savienības dalībvalstī, ciesto zaudējumu nodokļu režīms)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/5

         Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 23. oktobra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Finanzamt für Körperschaften III in Berlin/Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH

   (Lieta C-157/07) (1)

   (Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ) - Nodokļu tiesību akti - Pastāvīgās pārstāvniecības, kas atrodas EEZ dalībvalstī un kas pieder sabiedrībai, kuras juridiskā adrese atrodas Eiropas Savienības dalībvalstī, ciesto zaudējumu nodokļu režīms)
   (2008/C 313/08)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesfinanzhof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Finanzamt für Körperschaften III in Berlin

      Atbildētāja: Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesfinanzhof — Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu (OV 1994, L 1, 1. lpp.) 31. panta interpretācija — Konvencija par izvairīšanos no dubultas aplikšanas ar nodokļiem, kas paredz pastāvīga uzņēmuma peļņas aplikšanu ar nodokli tā atrašanās vietas valstī — Zaudējumu no pastāvīga uzņēmuma atskaitīšana no mātes sabiedrības ar nodokli apliekamās peļņas — Pastāvīga uzņēmuma neiespējamība nodokļa ziņā nozīmīgus zaudējumus pārņemt nākamajā periodā — Visu pastāvīga uzņēmuma zaudējumu atskaitīšanas papildu aplikšana ar nodokli mātes sabiedrības atrašanās vietas valstī
   Rezolutīvā daļa:
   1992. gada 2. maija Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 31. pantam nav pretrunā valsts nodokļu režīms, kas pēc tam, kad tas, aprēķinot sabiedrības ienākuma nodokli, ir atļāvis ņemt vērā zaudējumus, ko ir cietusi pastāvīgā pārstāvniecība, kura atrodas citā valstī, nevis sabiedrības, kurai pieder šī pārstāvniecība, reģistrācijas valstī, paredz minēto zaudējumu apmēra iekļaušanu ar nodokli apliekamajā ienākumā, kad minētā pastāvīgā pārstāvniecība gūst peļņu, ja valsts, kurā atrodas šī pārstāvniecība, nepiešķir tiesības pārnest zaudējumus, ko cietusi citā dalībvalstī reģistrētas sabiedrības pastāvīga pārstāvniecība, un ja atbilstoši konvencijai par nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanu, ko noslēgušas abas valstis, šādas pārstāvniecības ienākumi ir atbrīvoti no nodokļa valstī, kur atrodas sabiedrības, kurai pieder šī pārstāvniecība, juridiskā adrese.

      (1)  OV C 129, 9.6.2007.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 12. maijā lietā C-278/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Darba ņēmēju brīva pārvietošanās — Konkursi par pedagoģiskā personāla pieņemšanu darbā Itālijas valsts skolās — Citās dalībvalstīs iegūtas profesionālās pieredzes neņemšana vērā vai nepietiekama ņemšana vērā — EKL 39. pants — Regulas (EEK) Nr. 1612/68 3. pants)

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/7

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 12. maijā
   lietā C-278/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Konkursi par pedagoģiskā personāla pieņemšanu darbā Itālijas valsts skolās - Citās dalībvalstīs iegūtas profesionālās pieredzes neņemšana vērā vai nepietiekama ņemšana vērā - EKL 39. pants - Regulas (EEK) Nr. 1612/68 3. pants)
   (2005/C 182/13)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-278/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 26. jūnijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāve — M.-Ž. Žonsī [M.-J. Jonczy]) pret Itālijas Republiku (pārstāvis — I. M. Braguļja [I. M. Braguglia], kam palīdz G. De Belli [G. De Bellis], avvocato dello Stato), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans] (referents), tiesneši K. Gulmans [C. Gulmann], R. Šintgens [R. Schintgen], Dž. Arestis [G. Arestis] un J. Klučka [J. Klučka], ģenerāladvokāte: K. Štiksa-Hakla [C. Stix-Hackl], sekretārs: R. Grass [R. Grass], 2005. gada 12. maijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               neņemot vērā vai vismaz neņemot vērā tādā pašā veidā profesionālo pieredzi, ko Kopienas pilsoņi ir ieguvuši, veicot pedagoģisko darbību, atkarībā no tā, vai šī darbība ir veikta Itālijā vai citās dalībvalstīs, lai šie pilsoņi piedalītos Itālijas valsts skolu pedagoģiskā personāla darbā pieņemšanas konkursos, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 39. pants un Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā 3. panta 1. punkts;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 213, 06.09.2003.


title: Lieta T-451/17 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 29. augusta rīkojums – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Komisija Pagaidu noregulējums — Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas aprēķināšana — Biodīzeļdegviela — Eiropas Komisijas Paziņojums BK/abd/ener.c.1(2017)2122195 — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/13

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 29. augusta rīkojums – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Komisija
   (Lieta T-451/17 R)
   (Pagaidu noregulējums - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas aprēķināšana - Biodīzeļdegviela - Eiropas Komisijas Paziņojums BK/abd/ener.c.1(2017)2122195 - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2017/C 357/17)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie e. V. (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – R. Stein, P. Friton un H.-J. Prieß, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Becker, J.-F. Brakeland un K. Talabér-Ritz)

      Priekšmets

   Pieteikums par pagaidu noregulējumu, pamatojoties uz LESD 278. un 279. pantu, lūdzot izdot rīkojumu par Komisijas 2017. gada 27. aprīļa Paziņojuma BK/abd/ener.c.1(2017)2122195 piemērošanas apturēšanu.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-388/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 29. marta spriedums – J & Joy/EUIPO – Joy-Sportswear (“JN-JOY”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “JN-JOY” — Agrāka valsts grafiska preču zīme “joy SPORTSWEAR” — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespēja — Preču līdzība — Apzīmējumu līdzība — Vērtējuma kritēriji — Kombinēta preču zīme — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/31

         Vispārējās tiesas 2017. gada 29. marta spriedums – J & Joy/EUIPO – Joy-Sportswear (“JN-JOY”)
   (Lieta T-388/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “JN-JOY” - Agrāka valsts grafiska preču zīme “joy SPORTSWEAR” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespēja - Preču līdzība - Apzīmējumu līdzība - Vērtējuma kritēriji - Kombinēta preču zīme - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 151/38)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: J & Joy SA (Waremme, Beļģija) (pārstāvji – A. Maqua, C. Pirenne un C. Smits, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – H. O’Neill)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Joy-Sportswear GmbH (Ottensoos, Vācija) (pārstāvis – T. Kiphuth, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 22. aprīļa lēmumu lietā R 1353/2014-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Joy-Sportswear un J & Joy

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               J & Joy SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 381, 16.11.2015.


title: Lieta F-92/15: Prasība, kas celta 2015. gada 26. jūnijā – ZZ/Komisija

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/83

         Prasība, kas celta 2015. gada 26. jūnijā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-92/15)
   (2015/C 294/100)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – L. Levi un A. Tymen, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt, pirmkārt, lēmumu atkārtoti novērtēt prasītāja daļējās pastāvīgās invaliditātes pakāpi un, otrkārt, lēmumu, ar kuru daļēji ir noraidīta prasītāja sūdzība, un prasība atlīdzināt iespējami nodarīto mantisko un morālo kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2014. gada 6. oktobra lēmumu, jo tajā prasītāja daļējās pastāvīgās invaliditātes pakāpe ir noteikta tikai 68,5 % apmērā;

               —

               atcelt 2015. gada 18. marta lēmumu, ar kuru daļēji ir noraidīta prasītāja 2015. gada 13. janvāra sūdzība;

               —

               piespriest atlīdzināt prasītājam nodarītos finansiālos zaudējumus;

               —

               piespriest atlīdzināt prasītājam nodarīto morālo kaitējumu, kas novērtēts EUR 1 10  000 apmērā;

               —

               piespriest Komisija atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.