title: Lieta C-478/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2016. gada 29. jūnija spriedumu lietā T-567/14 GROUP/EUIPO – ILIEV (“GROUP COMPANY TOURISM & TRAVEL”) 2016. gada 2. septembrī iesniedza Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

text:
               13.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/7

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2016. gada 29. jūnija spriedumu lietā T-567/14 GROUP/EUIPO – ILIEV (“GROUP COMPANY TOURISM & TRAVEL”) 2016. gada 2. septembrī iesniedza Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
   (Lieta C-478/16 P)
   (2017/C 078/10)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji – A. Folliard-Monguiral un D. Stoyanova-Valchanova)

      Pārējie lietas dalībnieki: “Group” OOD, Kosta Iliev

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               piespriest “Group” OOD, prasītājai tiesvedībā Vispārējā tiesā, atlīdzināt EUIPO radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      EUIPO izvirza divus apelācijas sūdzības pamatus, proti, i) Regulas Nr. 207/2009 (1) 76. panta 2. punkta, lasot kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 (2) 50. noteikuma 1. punktu, pārkāpumu un ii) Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta, lasot kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 19. noteikuma 2. punkta d) apakšpunktu, pārkāpumu.

      Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punkta, lasot kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punktu, pārkāpums

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punktā esot tieši paredzēti četri kumulatīvi un savstarpēji neatkarīgi nosacījumi, divi no kuriem ir noregulēti Savienības tiesībās un divi pārējie – konkrētos tiesību aktos, uz kuriem atsaucas iebildumu iesniedzējs. Eiropas Savienības Tiesa esot konstatējusi, ka iebildumu iesniedzējam papildus to divu nosacījumu izpildei, kas ir noregulēti konkrētos tiesību aktos, ir jāiesniedz arī pierādījumi par šo tiesību aktu saturu. Runa esot par iepriekšējiem nosacījumiem un patstāvīgiem nosacījumiem, kuru neizpildi Apelācijas padome nevar labot, ja iebildumu iesniedzējs nav savlaicīgi sniedzis Iebildumu nodaļā ziņas par šiem tiesību aktiem.

               —

               Lai fakti un pierādījumi, kuri Apelācijas padomē tiek norādīti pirmo reizi, ietilptu Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punkta, lasot kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punktu, piemērošanas jomā, tiem esot jābūt sniegtiem, papildinot vai papildus faktiem vai dokumentiem, kas jau ir tikuši sniegti saistībā ar to pašu nosacījumu.

               —

               Vispārējā tiesa esot kļūdaini nospriedusi, ka informācijas par valsts tiesību aktiem sniegšana parasti ir to pierādījumu papildināšana, kas jau ir tikuši sniegti saistībā ar kādu no Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punktā minētajiem nosacījumiem.

               —

               Vispārējā tiesa nepamatoti neesot pārbaudījusi, vai pastāv pietiekami cieša vai jebkāda saikne starp procesā Apelācijas padomē sniegtajām ziņām par valsts tiesību aktiem un savlaicīgi procesā Iebildumu nodaļā sniegtajiem pierādījumiem. Šīs saiknes neesamības gadījumā pierādījumi esot “jauni”, nevis “papildinoši vai papildu”, kā tas esot prasīts ar Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punktu.

      Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta, lasot kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 19. noteikuma 2. punkta d) apakšpunktu, pārkāpums

               —

               Ar savu konstatējumu, ka saistībā ar pierādījuma par norādītiem valsts tiesību aktiem sniegšanu nepastāv nekādas formālas prasības, Vispārējā tiesa esot rīkojusies pretrunā Regulas Nr. 2868/95 19. noteikuma 2. punkta d) apakšpunktam. Lai nodrošinātu atbildētāja aizstāvības tiesības sacīkstes procesā, esot nepieciešams ievērot zināmu formālismu.

               —

               Ņemot vērā “formu paralēlisma principu”, prasība saistībā ar preču zīmes reģistrācijas pierādījumu (Regulas Nr. 2868/95 19. noteikuma 2. punkta a) apakšpunkta ii) daļa) pēc analoģijas esot jāpiemēro pierādījumiem par valsts tiesību aktu normām, ar ko nereģistrētai preču zīmei tiek atzītas tiesiskās sekas.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (Kodificēta versija) (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2009, L 78, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1995, L 303, 1. lpp.).


title: Lieta T-698/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 17. oktobra rīkojumu lietā F-127/12 Marcuccio /Komisija 2013. gada 30. decembrī iesniedza Luigi Marcuccio

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/44

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 17. oktobra rīkojumu lietā F-127/12 Marcuccio/Komisija 2013. gada 30. decembrī iesniedza Luigi Marcuccio

   (Lieta T-698/13 P)
   2014/C 52/85
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem atcelt pārsūdzēto rīkojumu;

               —

               nodot attiecīgo lietu atpakaļ Civildienesta tiesai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka pārsūdzētais rīkojums ir acīmredzami neatbilstošs, netaisnīgs un prettiesisks absolūta pamatojuma trūkuma, kā arī izmeklēšanas neveikšanas, imperatīva, tautoloģiska un pretrunīga vērtējuma, faktu sagrozīšanas un deformēšanas, kā arī kļūdas tiesību piemērošanā dēļ.


title: Lieta T-483/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. septembrī — Sepro Europe /Komisija

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. septembrī — Sepro Europe/Komisija
   (Lieta T-483/11)
   2011/C 331/48
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sepro Europe Ltd (Harrogate, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — C. Mereu un K. Van Maldegem, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi:

               —

               atzīt pieteikumu par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Komisijas Lēmumu 2011/328/ES (1);

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, un

               —

               veikt tādus citus vai turpmākus pasākums, kādi nepieciešami, lai nodibinātu taisnīgumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, jo tā ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pamatojot Komisijas Lēmumu 2011/328/ES ar iespējamām bažām par i) iedarbību uz darbiniekiem un ii) iedarbību uz vidi.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pārkāpusi tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu un tiesības uz aizstāvību, kā arī labas pārvaldības principu, jo tā nepareizi ņēma vērā iespējamās bažas attiecībā uz izomēru attiecību, kas kā kritiska pirmo reizi tika identificēta atkārtotas iesniegšanas laikā un ļoti vēlā procedūras posmā. Tādējādi prasītājai netika sniegta iespēja risināt šo jautājumu. Turklāt atbildētāja neesot ņēmusi vērā prasītājas iesniegto grozījumu priekšlikumu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas Lēmums 2011/328/ES ir pretlikumīgs, jo tas ir nesamērīgs. Pat tad, ja tiktu pieņemts, ka pastāv bažas, kam ir jāpievērš turpmāka uzmanība, attiecīgais noteikums ir nesamērīgs, ņemot vērā to, kādā veidā tas ietekmē iespējamo iedarbību uz darbiniekiem un iedarbību uz vidi.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas Lēmums 2011/328/ES ir pretlikumīgs, jo tas ir neatbilstoši pamatots, tā kā atbildētāja neesot nodrošinājusi jebkādus pierādījumus vai paskaidrojumus, lai pamatotu to, ka tā nepiekrīt prasītājas ierosinātajam grozījumam, tādējādi ietekmējot iespējamās ietekmes uz darbiniekiem līmeņu aprēķināšanu, kā arī augsto tehnoloģiju siltumnīcu izmantošanu.

      (1)  Komisijas 2011. gada 1. jūnija Īstenošanas lēmums par flurprimidola neiekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 3733) (OV L 153, 192. lpp).


title: Lieta T-512/16: Vispārējās tiesas 2016. gada 24. novembra rīkojums – ED/EUIPO Civildienests — Pagaidu darbinieks — Teledarbs — Pieteikums par pagarinājuma piešķiršanu — Atteikums — Prasība — Sekojošs lēmums par invaliditātes statusa atzīšanu — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/36

         Vispārējās tiesas 2016. gada 24. novembra rīkojums – ED/EUIPO

   (Lieta T-512/16) (1)

   (Civildienests - Pagaidu darbinieks - Teledarbs - Pieteikums par pagarinājuma piešķiršanu - Atteikums - Prasība - Sekojošs lēmums par invaliditātes statusa atzīšanu - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2017/C 022/50)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ED (Barselona, Spānija) (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – A. Lukošiūtė, P. Saba un D. Botis)

      Priekšmets

   Prasība atcelt EUIPO2014. gada 15. janvāra lēmumu – ar ko noraidīts prasītāja 2013. gada 26. septembra pieteikums, lai viņam būtībā tiktu atļauts turpināt teledarbu no Barselonas (Spānija) līdz brīdim, kad viņam uzlabosies veselība – kas celta, pamatojoties uz LESD 270. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               ED sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu pats;

               3)

               Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) sedz savus izdevumus pats, kā arī atlīdzina divas trešdaļas ED tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 184, 16.6.2014 (lieta sākotnēji tika reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-35/14 un 2016. gada 1. septembrī tika nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta T-443/16: Prasība, kas celta 2016. gada 9. augustā – Itālija/Komisija

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/21

         Prasība, kas celta 2016. gada 9. augustā – Itālija/Komisija
   (Lieta T-443/16)
   (2016/C 371/23)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri, pārstāvis, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt paziņojumus par atklāto konkursu EPSO/AD/323/16 un EPSO/AD/324/16.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja Vispārējā tiesā ir apstrīdējusi paziņojumus par atklāto konkursu EPSO/AD/323/16 un EPSO/AD/324/16, lai izveidotu attiecīgi 40 amata vietu rezervi administratoru (AD7) vakanto amata vietu aizpildīšanai izmeklētāju profilā: ES izdevumi, korupcijas novēršana, muita un tirdzniecība, tabaka un viltotas preces, un 10 amata vietu rezervi administratoru (AD9) vakanto amata vietu aizpildīšanai izmeklētāju profilā: grupas vadītāji, kas publicēti 2016. gada 26. maija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī C 187 A.
   Šie paši paziņojumi par konkursu ir arī lietas T-401/16 Spānija/Komisija priekšmets.
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi minētajā lietā izvirzītajiem.
   Galvenokārt tiek norādīts uz LESD 18., 24. un 342. panta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 22. panta, Civildienesta noteikumu, tiesiskās paļāvības aizsardzības principa, samērīguma principa un materiālo tiesību normu attiecībā uz paziņojumu par konkursiem raksturu un mērķi pārkāpumu, pilnvaru nepareizu izmantošanu, kā arī Regulas Nr. 1/58 1. un 6. panta pārkāpumu.


title: Lieta T-41/13: Prasība, kas celta 2013. gada 29. janvārī — Roy /Padome un Komisija

text:
               23.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/24

         Prasība, kas celta 2013. gada 29. janvārī — Roy/Padome un Komisija
   (Lieta T-41/13)
   2013/C 86/39
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: René Roy (Juillac-le-Coq, Francija) (pārstāvis — C.-E. Gudin, avocat)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               pilnībā atlīdzināt kriminālsodāmības dēļ nodarīto kaitējumu, t. i., EUR 87 400,

               —

               pilnībā atlīdzināt viņam nodarīto morālo kaitējumu, t. i., EUR 100 000,

               —

               Padomei un Komisijai piespriest atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus un izmaksas.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-195/11 Cahier u.c./Padome un Komisija (1) un lietā T-458/11 Riche/Padome un Komisija (2) izvirzītajiem pamatiem.

      (1)  OV 2011, C 173, 14. lpp.

      (2)  OV 2011, C 298, 28. lpp.


title: Lieta T-646/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 3. februāra spriedums – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe/Komisija Institucionālās tiesības — Eiropas pilsoņu iniciatīva — Nacionālo un lingvistisko minoritāšu aizsardzība un kultūru un lingvistiskās daudzveidības Savienībā stiprināšana — Reģistrācijas atteikums — Acīmredzama Komisijas likumdošanas pilnvaru neesamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas (ES) Nr. 211/2011 4. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 3. punkts

text:
               20.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/24

         Vispārējās tiesas 2016. gada 3. februāra spriedums – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe/Komisija
   (Lieta T-646/13) (1)

   (Institucionālās tiesības - Eiropas pilsoņu iniciatīva - Nacionālo un lingvistisko minoritāšu aizsardzība un kultūru un lingvistiskās daudzveidības Savienībā stiprināšana - Reģistrācijas atteikums - Acīmredzama Komisijas likumdošanas pilnvaru neesamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas (ES) Nr. 211/2011 4. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 3. punkts)
   (2017/C 086/31)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe (pārstāvji – sākotnēji E. Johansson, J. Lund un C. Lund, vēlāk – E. Johansson un T. Hieber, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis – H. Krämer)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Ungārija (pārstāvji – M. Fehér, A. Pálfy un G. Szima)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Slovākijas Republika (pārstāve – B. Ricziová) un Rumānija (pārstāvji – R. Radu, R. Haţieganu, D. Bulancea un A. Wellman)

      Priekšmets

   Atbilstoši LESD 263. pantam celta prasība atcelt Komisijas 2013. gada 13. septembra Lēmumu C(2013) 5969 final, ar kuru atteikts pieteikums reģistrēt prasītāju ierosināto Eiropas pilsoņu iniciatīvu “Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe”.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2013. gada 13. septembra Lēmumu C(2013) 5969 final, ar kuru ir atteikts pieteikums reģistrēt ierosināto Eiropas pilsoņu iniciatīvu “Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe”;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Ungārija, Slovākijas Republika un Rumānija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 112, 14.4.2014.


title: Lieta T-32/15: Prasība, kas celta 2015. gada 22. janvārī  – GRE /ITSB ( “Mark1” )

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/37

         Prasība, kas celta 2015. gada 22. janvārī – GRE/ITSB (“Mark1”)
   (Lieta T-32/15)
   (2015/C 089/44)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Vācija) (pārstāves – I. Memmler un S. Schulz, advokātes)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Mark1” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 052 437

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 29. oktobra lēmums lietā R 647/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-319/12: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 28. novembra spriedums ( Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Minister Finansów/MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa (PVN — Direktīva 2006/112/EK — 132.–134. un 168. pants — Atbrīvojumi no nodokļa — Izglītības pakalpojumi, kurus ar peļņas gūšanas mērķi sniedz privātas organizācijas — Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu)

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/11

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 28. novembra spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Minister Finansów/MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa

   (Lieta C-319/12) (1)

   (PVN - Direktīva 2006/112/EK - 132.–134. un 168. pants - Atbrīvojumi no nodokļa - Izglītības pakalpojumi, kurus ar peļņas gūšanas mērķi sniedz privātas organizācijas - Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu)
   2014/C 45/19
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Minister Finansów

      Atbildētājs: MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Naczelny Sad Administracyjny — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 132. panta 1. punkta i) apakšpunkta, 133., 134. panta un 168. panta interpretācija — Valsts tiesību akti, kuros pretēji direktīvai ir paredzēts no PVN atbrīvot izglītības pakalpojumus, kurus sniedz privātas organizācijas ar peļņas gūšanas mērķi — Atteikums šādai organizācijai, kas ir izmantojusi atbrīvojumu, izmantot tiesības atskaitīt iepriekš samaksāto PVN

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 132. panta 1. punkta i) apakšpunkts, kā arī 133. un 134. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neliedz atbrīvot no pievienotās vērtības nodokļa privātu organizāciju komerciālos nolūkos sniegtus izglītības pakalpojumus. Tomēr šīs direktīvas 132. panta 1. punkta i) apakšpunkts liedz vispārīgi atbrīvot no nodokļa visus izglītības pakalpojumus, neizvērtējot mērķus, ko ir iecerējušas īstenot šos pakalpojumus sniedzošās privātās organizācijas;

               2)

               nodokļu maksātājs atbilstoši Direktīvas 2006/112 168. pantam vai to transponējošam valsts tiesību noteikumam nevar atsaukties uz tiesībām atskaitīt priekšnodoklī samaksāto pievienotās vērtības nodokli, ja, ņemot vērā atbrīvojumu no nodokļa, kas valsts tiesībās paredzēts, pārkāpjot šīs direktīvas 132. panta 1. punkta i) apakšpunktu, tā vēlāk sniegtie izglītības pakalpojumi netiek aplikti ar pievienotās vērtības nodokli.
               Šis nodokļu maksātājs tomēr var atsaukties uz minētā atbrīvojuma nesaderību ar Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunktu, lai šis noteikums tam netiktu piemērots, ja, pat ņemot vērā rīcības brīvību, kas ar šo noteikumu ir piešķirta dalībvalstīm, minēto nodokļu maksātāju objektīvi nevar uzskatīt par organizāciju, kurai ir publisko tiesību izglītības iestādei līdzīgi mērķi minētā noteikuma izpratnē, kas ir jāizvērtē valsts tiesai.
               Šajā pēdējā minētajā gadījumā šī nodokļu maksātāja sniegtie izglītības pakalpojumi tiks aplikti ar pievienotās vērtības nodokli un tas līdz ar to varēs izmantot tiesības veikt priekšnodoklī samaksātā pievienotās vērtības nodokļa atskaitījumu.

      (1)  OV C 287, 22.9.2012.


title: Lieta C-267/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 15. maijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Nutricia NV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 15. maijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Nutricia NV/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-267/13)
   2013/C 207/49
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Nutricia NV

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai jēdziens “medikaments” KN pozīcijas 3004 izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to ir jāsaprot arī tādi pārtikas preparāti kā šie produkti, kas ir paredzēti vienīgi tam, lai tos ārstu uzraudzībā ievadītu enterāli (caur kuņģa zondi) personām, kas tiek ārstētas slimības vai kaites dēļ un šīs slimības vai kaites ārstēšanai viņām tiek ievadīti produkti, lai likvidētu vai novērstu nepietiekamu uzturu?

               2)

               Vai jēdziens “dzērieni” KN pozīcijas 2202 izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ietilpst tādi šķidri pārtikas produkti kā šie produkti, kas nav paredzēti dzeršanai, bet tiek ievadīti enterāli (caur kuņģa zondi)?


title: Lieta T-287/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 25. oktobra rīkojums — Cadila Healthcare /ITSB — Laboratorios Inibsa ( “ZYDUS” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/17

         Vispārējās tiesas 2011. gada 25. oktobra rīkojums — Cadila Healthcare/ITSB — Laboratorios Inibsa (“ZYDUS”)
   (Lieta T-287/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2011/C 362/23
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, Indija) (pārstāvji — S. Bailey, F. Potin un A. Juaristi, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Laboratorios Inibsa, SA (Llissa de Vall, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 5. maija lēmumu lietā R 1322/2007-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Laboratorios Inibsa, SA un Cadila Healthcare Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītāja pati sedz savus un atlīdzina atbildētāja tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 247, 27.09.2008.


title: Lieta C-323/06 P: Tiesas rīkojums 2007. gada 20. martā — Theodoros Kallianos /Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Ierēdnis — Darba samaksa — Uzturlīdzekļi laulības šķiršanas procesa ietvaros — Ieturējumi no algas)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/26

         Tiesas rīkojums 2007. gada 20. martā — Theodoros Kallianos/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-323/06 P) (1)

   (Apelācija - Ierēdnis - Darba samaksa - Uzturlīdzekļi laulības šķiršanas procesa ietvaros - Ieturējumi no algas)
   (2007/C 96/46)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Theodoros Kallianos (pārstāvis — G. Archambeau, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin, pārstāvji, un D. Waelbroeck, advokāts)
   Priekšmets
   Apelācija par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2006. gada 17. maija spriedumu lietā T-93/04 Kallianos/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt Komisijas lēmumu par dažiem ieturējumiem no prasītāja darba algas saskaņā ar Beļģijas tiesas noteiktiem pagaidu pasākumiem, kā arī prasītāja prasību atlīdzināt minētās summas un samaksāt zaudējumu atlīdzību un procentus — Eiropas iestāžu kompetence valsts laulības šķiršanas procesa ietvaros — Sprieduma par laulības šķiršanu paziņošanas noteikumi un tā izmantojamība pret minētajām iestādēm
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt.

               2)

                  Kallianos atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 224, 16.9.2006.


title: Lieta C-464/09 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 2. decembra spriedums — Holland Malt BV /Eiropas Komisija un Nīderlandes Karaliste (Apelācija — Valsts atbalsts — Pamatnostādnes valsts atbalsta sniegšanai lauksaimniecībā — 4.2.5 punkts — Iesala tirgus — Normālu noieta tirgu trūkums — Atbalsta pasākums, kas atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu)

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/8

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 2. decembra spriedums — Holland Malt BV/Eiropas Komisija un Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-464/09 P) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Pamatnostādnes valsts atbalsta sniegšanai lauksaimniecībā - 4.2.5 punkts - Iesala tirgus - Normālu noieta tirgu trūkums - Atbalsta pasākums, kas atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu)
   2011/C 30/12
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Holland Malt BV (pārstāvji — O. Brouwer, A. Stoffer un P. Schepens, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Flynn un A. Stobiecka-Kuik) un Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. M. Wissels un Y. de Vries)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 9. septembra spriedumu lietā T-369/06 Holland Malt BV/Komisija — Holland Malt BV, ko atbalsta Nīderlandes Karaliste/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt Komisijas 2006. gada 26. septembra Lēmumu 2007/59/EK, ar kuru par nesaderīgu ar kopējo tirgu atzīts Nīderlandes valsts atbalsts, kas uzņēmumam Holland Malt BV iesala ražošanas vienības izveidei Eemshaven (Groningen) piešķirts ieguldījumu atbalsta veidā EUR 7 425 000 apmērā ar apturošu nosacījumu, ka to apstiprinās Komisija (Valsts atbalsts Nr. C 14/2005 — ex N 149/2004) (OV L 32, 76. lpp.) — Pamatnostādņu par valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē piemērošana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Holland Malt BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010.


title: Lieta T-202/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. janvāra spriedums – LR Health & Beauty Systems/ITSB – Robert McBride (“LR nova pure.”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “LR nova pure.” reģistrācijas pieteikums — Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “NOVA” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/34

         Vispārējās tiesas 2016. gada 26. janvāra spriedums – LR Health & Beauty Systems/ITSB – Robert McBride (“LR nova pure.”)
   (Lieta T-202/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “LR nova pure.” reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “NOVA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 098/44)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LR Health & Beauty Systems GmbH (Āhena, Vācija) (pārstāvji – N. Weber un L. Thiel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – I. Harrington)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Robert McBride Ltd (Mančestera, Apvienotā Karaliste)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 22. janvāra lēmumu lietā R 272/2013–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Robert McBride Ltd un LR Health & Beauty Systems GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               LR Health & Beauty Systems GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 235, 21.7.2014.


title: Lieta F-91/06: Prasība, kas celta 2006. gada 11. augustā — Nolin pret Komisiju

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/21

         Prasība, kas celta 2006. gada 11. augustā — Nolin pret Komisiju
   (Lieta F-91/06)
   (2006/C 237/36)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Michel Nolin, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apelācijas vērtētāja 2006. gada 8. aprīļa lēmumu par prasītāja karjeras attīstības ziņojumu (REC) attiecībā uz 2005. gada vērtējumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības atbalstam prasītājs izvirza argumentu, ka atbildētāja ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo vērtētājs nav minējis atsevišķus viņa uzdevumus un atsevišķus būtiskus ar viņa darbību saistītus punktus un ka REC nav nekādu komentāru par šiem uzdevumiem. Šī situācija ir radusies smagu nesaskaņu un nepilnību rezultātā, kas pielīdzināmas acīmredzamām faktu kļūdām, kad tika ņemti vērā viņa vērtējumam svarīgie fakti.
   Turklāt prasītājs uzskata, ka, neskatoties uz abiem grozījumiem, ko vērtētājs ir izdarījis ar komentāriem salīdzinājumā ar 2003. gada vērtējuma periodu, viņš prasītāja vērtējumu ir atkārtojis iepriekšējā gadā, kas ir Civildienesta noteikumu 43. panta īstenošanas vispārējo noteikumu 5. panta pārkāpums, jo ir notikušas būtiskas izmaiņas viņa uzdevumos un šāda atkārtošana ir notikusi bez vērtējamās personas piekrišanas.


title: Lieta T-38/05: Vispārējās tiesas 2011. gada 12. oktobra spriedums — Agroexpansión /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Jēltabakas iepirkuma un pirmapstrādes Spānijas tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Naudas sodi — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Maksimālā robeža 10 % apmērā no apgrozījuma — Preventīva iedarbība — Vienlīdzīga attieksme — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sadarbība)

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/26

         Vispārējās tiesas 2011. gada 12. oktobra spriedums — Agroexpansión/Komisija
   (Lieta T-38/05) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Jēltabakas iepirkuma un pirmapstrādes Spānijas tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgus sadale - Naudas sodi - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Maksimālā robeža 10 % apmērā no apgrozījuma - Preventīva iedarbība - Vienlīdzīga attieksme - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Sadarbība)
   2011/C 347/37
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Agroexpansión, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — H. Folgvera Krespo [J. Folguera Crespo] un P. Vidals Martiness [P. Vidal Martínez], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Kastiljo de la Tore [F. Castillo de la Torre], E. Žipinī Furnjē [É. Gippini Fournier] un Dž. Burke [J. Bourke])

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmumu C(2004) 4030, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. panta 1. punktu (lieta COMP/C.38.238/B.2 — Jēltabaka — Spānija), kā arī prasība samazināt prasītājai ar šo lēmumu noteiktā naudas soda summu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Agroexpansión, SA ar Komisijas 2004. gada 20. oktobra Lēmuma C(2004) 4030, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. panta 1. punktu (lieta COMP/C.38.238/B.2 — Jēltabaka — Spānija) 3. punktu noteiktais naudas sods ir EUR 2 430 000.

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt.

               3)

               Agroexpansión sedz deviņas desmitdaļas savu tiesāšanās izdevumu un atlīdzina deviņas desmitdaļas Komisijas tiesāšanās izdevumu un Komisija sedz vienu desmitdaļu savu tiesāšanās izdevumu un atlīdzina vienu desmitdaļu prasītājas tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 82, 02.04.2005.


title: Lieta C-124/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden 2007. gada 2. marta rīkojumu — J. C. M. Beheer B.V ./ Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/33

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden2007. gada 2. marta rīkojumu — J. C. M. Beheer B.V./Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-124/07)
   (2007/C 95/62)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Kasācijas sūdzības iesniedzēja: J. C. M. Beheer B.V.

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

   Prejudiciālais jautājums
   Vai Sestās direktīvas 13. panta B daļas a) apakšpunkts attiecas uz tādas (juridiskas) personas darbībām, kas veic raksturīgās un galvenās apdrošināšanas mākleru un apdrošināšanas aģentu darbības, kuru ietvaros tā darbojas kā cita apdrošināšanas māklera vai apdrošināšanas aģenta starpnieks, lai slēgtu apdrošināšanas līgumus?


title: Lieta C-330/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. jūnijā iesniedza Administrativen sad — Burgas (Bulgārija) — Lukoil Neftohim Burgas AD / Nachalnik na Mitnicheski punkt “Pristanishte Burgas tsentar” pri Mitnitsa Burgas

text:
               24.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. jūnijā iesniedza Administrativen sad — Burgas (Bulgārija) — Lukoil Neftohim Burgas AD/Nachalnik na Mitnicheski punkt “Pristanishte Burgas tsentar” pri Mitnitsa Burgas

   (Lieta C-330/13)
   2013/C 245/09
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

   Administrativen sad — Burgas

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Lukoil Neftohim Burgas AD

      Atbildētājs: Nachalnik na Mitnicheski punkt “Pristanishte Burgas tsentar” pri Mitnitsa Burgas

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai KN skaidrojumu par 27. nodaļu A pielikumā minētā metode aromātisko sastāvdaļu [satura] noteikšanai produktos atbilstoši KN 27. nodaļai ir pretrunā aromātisko sastāvdaļu definīcijai, kura ir ietverta HS vispārīgajos noteikumos par 27. nodaļu? Ja šāda pretruna pastāv: kā ir jānosaka šīs sastāvdaļas un vai metode A8TM B 2007 [šķiet, ir domāta “АSТМ D 2007”] ir tam piemērota un pieļaujama?

               2)

               Kāda nozīme ir KN skaidrojumos par 27. nodaļu un HS skaidrojumos par 27. nodaļu, kā arī HS 2. piezīmē par 27. nodaļu izmantotajam jēdzienam “nearomātiskās sastāvdaļas”? Vai šī nozīme sakrīt ar jēdziena “nearomātiskie ogļūdeņraži” nozīmi, vai tomēr tā ir plašāka? Ja tā būtu plašāka par pēdējā minētā jēdziena nozīmi: vai tā ietver visas sastāvdaļas, kuras attiecībā uz svaru neietilpst jēdzienā “aromātiskās sastāvdaļas”, vai tomēr runa ir par pamatlietā aplūkotā produkta sastāvdaļām, kuras attiecībā uz svaru neietilpst nevienā no abām kategorijām — nedz kategorijā “aromātiskās sastāvdaļas”, nedz arī kategorijā “nearomātiskās sastāvdaļas”?

               3)

               Vai gan aromātisko, gan nearomātisko sastāvdaļu noteikšanai ir pieļaujama viena un tā pati metode KN 27. nodaļas un HS 27. nodaļas izpratnē, un, ja tas tā ir, kāda ir šī metode? Gadījumā, ja tas nav pieļaujams: kura metode ir attiecīgi jāpiemēro aromātisko sastāvdaļu noteikšanai un kura — nearomātisko sastāvdaļu noteikšanai?

               4)

               Kura no KN 27. nodaļas abām pozīcijām — 2707 vai 2710 — visprecīzāk apzīmē produktu, kam ir tādas būtiskās īpašības, kādas ir pamatlietā aplūkotajam produktam?

               5)

               Gadījumā, ja abas pozīcijas vienlīdz precīzi apzīmē produktu, kam ir tādas būtiskās īpašības, kādas ir pamatlietā aplūkotajam produktam: vai tas, ka dominē aromātisko sastāvdaļu svars ir īpašība, kas tām piešķir to būtisko raksturu?

               6)

               Kura no abām pozīcijām — 2707 vai 2710 — attiecas uz produktiem, kam ir īpašības, kas visvairāk līdzinās pamatlietā aplūkotā produkta būtiskajām īpašībām?

               7)

               Vai pastāv pretruna starp daļu no KN skaidrojumiem par pozīciju 2707 99 91 un pozīciju 2707 99 99 un HS 2. piezīmi par 27. nodaļu, un vai pēdējā no minētajām piezīmēm ir nevis izsmeļoša, bet tai ir tikai piemēra raksturs?
               Atbilstoši KN skaidrojumiem par apakšpozīciju 2707 99 91 un apakšpozīciju 2707 99 99“smagās eļļas (izņemot neapstrādātas), kas iegūtas no augsttemperatūras akmeņogļu darvas”, — ja tās neatbilst četriem kumulatīvajiem nosacījumiem, kuri ir minēti KN skaidrojumos par šīm apakšpozīcijām — ir jāklasificē atbilstoši to būtiskajām īpašībām “[..] 2710 19 31–2710 19 99 apakšpozīcijā [..]”.
               Saskaņā ar HS 2. piezīmi par 27. nodaļu ar pozīcijā 2710 minēto norādi “neapstrādātas naftas eļļas un naftas produkti, kas iegūti no bitumenminerāliem” ir jāsaprot arī līdzīgas eļļas, kā arī eļļas, ko veido galvenokārt jebkurā veidā iegūti jaukti nepiesātinātie ogļūdeņraži, kuros nearomātisko sastāvdaļu svars pārsniedz aromātisko sastāvdaļu svaru.

               8)

               Vai pastāv pretruna starp KN skaidrojumiem par apakšpozīciju 2707 99 91 un apakšpozīciju 2707 99 99 (produkti, kuros pārsvarā ir aromātiskās sastāvdaļas un kuri neatbilst visiem a)–d) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem, ir jāklasificē atbilstoši to īpašībām 2710 19 31–2710 19 99 apakšpozīcijā) un HS I daļas B punkta skaidrojumiem par pozīciju 2710, uz kuriem ir norādīts KN skaidrojumos par 27. nodaļu (un saskaņā ar ko šajā pozīcijā neietilpst eļļas, kurās aromātisko sastāvdaļu svars pārsniedz nearomātisko sastāvdaļu svaru, neatkarīgi no tā, vai tās ir iegūtas, pārstrādājot naftu vai citā veidā)?

               9)

               Kurš ir autentiskais teksts un kāda autentiska nozīme ir KN skaidrojumu par apakšpozīciju 2707 99 91 un apakšpozīciju 2707 99 99 teikumam, kas bulgāru valodā ir šāds: “Между тези продукти могат да се упоменат” [burtiski tulkojot: “No šiem produktiem var tikt nosaukti”, latviešu valodas versijā “Tie ir tādi produkti, kā”] un angļu valodā — “These products are”?

               10)

               Kā ir jāklasificē produkts, kam ir tādas būtiskās īpašības, kādas ir pamatlietā aplūkotajam produktam, ja šajā produktā aromātisko sastāvdaļu svars pārsniedz nearomātisko sastāvdaļu svaru, taču produkts neatbilst visiem četriem kumulatīvajiem nosacījumiem, kas minēti KN skaidrojumu par apakšpozīciju 2707 99 91 un apakšpozīciju 2707 99 99 punktā?


title: Lieta C-427/15: Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 18. janvāra spriedums (Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NEW WAVE CZ, a.s./ALLTOYS, spol. s r. o. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais īpašums — Direktīva 2004/48/EK — Tiesvedība, kas saistīta ar intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu — Tiesības uz informāciju — Lūgums sniegt informāciju tiesvedībā — Tiesvedība, kas ir saistīta ar lietu, kurā ir konstatēts intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpums

text:
               6.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 70/5

         Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 18. janvāra spriedums (Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NEW WAVE CZ, a.s./ALLTOYS, spol. s r. o.

   (Lieta C-427/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais īpašums - Direktīva 2004/48/EK - Tiesvedība, kas saistīta ar intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu - Tiesības uz informāciju - Lūgums sniegt informāciju tiesvedībā - Tiesvedība, kas ir saistīta ar lietu, kurā ir konstatēts intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpums)
   (2017/C 070/07)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší soud České republiky

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: NEW WAVE CZ, a.s.

      Atbildētāja: ALLTOYS, spol. s r. o.

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/48/EK par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu 8. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas ir piemērojams tādai situācijai, kāda tiek aplūkota pamatlietā un kurā pēc galīgas lietas pabeigšanas, kurā ir konstatēts intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpums, prasītājs atsevišķā tiesvedībā pieprasa informāciju par to preču vai pakalpojumu izcelsmi un izplatīšanas tīkliem, ar kuriem ir pārkāptas šīs tiesības.

      (1)  OV C 371, 9.11.2015.


title: Lieta T-81/09: Prasība, kas celta 2009. gada 24. februārī — Grieķija/Komisija

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/14

         Prasība, kas celta 2009. gada 24. februārī — Grieķija/Komisija
   (lieta T-81/09)
   2009/C 129/24
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — Ch. Meidanis, E. Lampadarios, kuriem palīdz M. Tassopoulou)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 15. decembra Lēmumu C (2008) 8573, ar ko tiek samazināts finanšu atbalsts no Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF), kas Grieķijai tika piešķirts darbības programmas “Piekļuve un autoceļi” 1. mērķa ietvaros ar Komisijas 1994. gada 16. decembra Lēmumu C(94) 3579 par ERAF finanšu atbalsta apstiprināšanu CCI Nr. 94.08.09.019, tiktāl, ciktāl ar to samazina finanšu atbalstu, nosakot finanšu korekcijas EUR 11 946 583,53 un EUR 17 488 622 apmērā, kā detalizētāk norādīts prasības pieteikumā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ šādu iemeslu dēļ:
   Pirmkārt, pēc prasītājas uzskatiem apstrīdētais lēmums tika pieņemts, būtiski pārkāpjot Regulas (EEK) Nr. 4253/88 (1) 23. panta 2. punktā paredzētās procesuālās prasības, jo pārbaudi, pamatojoties uz kuru tika noteiktas finanšu korekcijas attiecībā uz noteiktiem darbiem, veica arī tādas personas, kuras nebija Komisijas ierēdņi. Tāpat prasītāja apgalvo, ka tika pārkāpts pārskatāmības princips, jo pārbaudes atzinumā nav norādīti privātā uzņēmuma revizoru vārdi, kas piedalījās pārbaudē, kā arī tie nav parakstījuši ziņojumu.
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka lēmums tika pieņemts, nenorādot pilnīgu, skaidru un pienācīgu pamatojumu.
   Treškārt, prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums tika pieņemts, pārkāpjot likumu un it īpaši i) tas tika pieņemts, balstoties uz noteikumu, kas nav noteikts 1994.-1999. gada programmā un ii) Komisija kļūdaini interpretēja Grieķijas tiesību noteikumus, ar kuriem tika transponēta Kopienu direktīva, vai, pakārtoti, netika norādīti pietiekoši iemesli.
   Ceturtkārt prasītāja apgalvo, ka Komisija, pieņemot lēmumu, kļūdaini interpretēja faktiskos apstākļus (kļūda faktos) un pārkāpa samērīguma principu.

      (1)  Padomes 1988. gada 19. decembra Regula (EEK) Nr. 4253/88 par Regulas (EEK) Nr. 2052/88 īstenošanu attiecībā uz dažādu struktūrfondu intervenču, no vienas puse, un to un Eiropas Investīciju bankas intervenču un citiem pieejamo finanšu instrumentu, no otras puses, koordinēšanu (OV 1988., L 374, 1. lpp.).


title: Lieta C-367/06: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 8. marta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 8. marta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-367/06) (1)

   (2007/C 96/59)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 261, 28.10.2006.


title: Lieta T-22/14: Prasība, kas celta 2014. gada 8. janvārī – Bergallou /Parlaments un Padome

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/43

         Prasība, kas celta 2014. gada 8. janvārī – Bergallou/Parlaments un Padome
   (Lieta T-22/14)
   2014/C 112/56
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Amal Bergallou (Lot, Beļģija) (pārstāvis – M. Velardo, advokāts)

      Atbildētāji: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Civildienesta noteikumu V pielikuma 7. panta (Ceļā pavadītais laiks), kā arī Civildienesta VII pielikuma 8. panta (Ceļa izdevumi) noteikumus, kuros grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Regula (ES, Euratom) Nr. 1023/2013, ar ko groza Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, kas publicēta 2013. gada 29. oktobra Oficiālajā Vēstnesī Nr. L 287, ciktāl tiesības uz ceļa izdevumiem un ceļā pavadīto laiku tajos ir saistītas ar ekspatriācijas vai ārvalstnieka pabalstu;

               —

               piespriest atbildētājiem izmaksāt prasītajam summu EUR 165 596,42 apmērā par materiālajiem zaudējumiem, kā arī summu EUR 40 000 apmērā par morālo kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājiem atlīdzināt zaudējumus un nokavējuma un kompensācijas procentus ar likmi 6,75 % par nodarīto morālo kaitējumu un materiālajiem zaudējumiem;

               —

               piespriest atbildētājiem atlīdzināt izdevumus, kas prasītajam radušies šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs, kurš ir Marokas izcelsmes, taču nesaņem ekspatriācijas vai ārvalstnieka pabalstu, un kurš šī fakta dēļ pēc Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu reformas ir zaudējis tiesības saņemt vienotas likmes atlīdzību par ceļa izdevumiem un tiesības uz ikgadējā atvaļinājuma pagarināšanu, tam pieskaitot papildus brīvdienas, kuras ieskaita kā ceļā pavadīto laiku, savas prasības pamatojumam izvirza piecus pamatus, kuri būtībā ir līdzīgi vai identiski ar tiem, kuri izvirzīti lietā T-20/14 Nguyen/Parlaments un Padome.


title: Lieta T-172/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 9. marta spriedums — Colas /ITSB — García-Teresa Gárate un Bouffard Vicente ( “BASE-SEAL” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “BASE-SEAL” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts grafiskas preču zīmes, kurās ir attēlots rombs — Agrākas valsts un starptautiskas grafiskas preču zīmes “COLAS” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/14

         Vispārējās tiesas 2012. gada 9. marta spriedums — Colas/ITSB — García-Teresa Gárate un Bouffard Vicente (“BASE-SEAL”)
   (Lieta T-172/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “BASE-SEAL” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts grafiskas preču zīmes, kurās ir attēlots rombs - Agrākas valsts un starptautiskas grafiskas preču zīmes “COLAS” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 126/28
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Colas (Boulogne-Billancourt, Francija) (pārstāvis — E. Logeais, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Pārējās procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces: Rosario García-Teresa Gárate un Carmen Bouffard Vicente (Barselona, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 4. februāra lēmumu lietā R 450/2009-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Colas, no vienas puses, un Rosario García-Teresa Gárate un Carmen Bouffard Vicente, no otras puses

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 4. februāra lēmumu lietā R 450/2009-4 atcelt attiecībā uz precēm, kuras nav minētajā lēmumā norādītās ķīmijas preces, ko izmanto zinātnē, fotogrāfijā, lauksaimniecībā, dārzkopībā un mežsaimniecībā, mēslojums un pārtikas produktu saglabāšanai paredzētās ķīmiskās vielas;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 161, 19.06.2010.


title: Lieta C-474/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. septembrī iesniedza Court of Appeal in Northern Ireland (Apvienotā Karaliste) — Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd/Department of the Environment for Northern Ireland, Department of the Environment for Northern Ireland

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. septembrī iesniedza Court of Appeal in Northern Ireland (Apvienotā Karaliste) — Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd/Department of the Environment for Northern Ireland, Department of the Environment for Northern Ireland

   (Lieta C-474/10)
   ()
   2011/C 13/27
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal in Northern Ireland

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd

      Atbildētāji: Department of the Environment for Northern Ireland, Department of the Environment for Northern Ireland

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, pareizi interpretējot Direktīvu [2001/42] (1), gadījumā, ja valsts iestāde, kas sagatavo plānu, kas ietilpst 3. panta piemērošanas jomā, pati ir iestāde, kurai ir pienākumi vides aizsardzības jomā dalībvalstī, dalībvalsts var atteikties saskaņā ar 6. panta 3. punktu nozīmēt iestādi, ar kuru jāapspriežas 5. un 6. panta mērķiem?

               2)

               Vai, pareizi interpretējot direktīvu, gadījumā, ja iestāde, kas sagatavo plānu, kas ietilpst 3. panta piemērošanas jomā, pati ir iestāde, kurai ir pienākumi vides aizsardzības jomā dalībvalstī, dalībvalstij ir jānodrošina, lai pastāvētu no minētās iestādes nošķirta konsultatīva iestāde, kas tiks nozīmēta?

               3)

               Vai, pareizi interpretējot direktīvu, 6. panta 3. punktā izvirzītā prasība, ka iestādēm, kas minētas 6. panta 3. punktā un sabiedrībai, kas minēta 6. panta 4. punktā, jābūt savlaicīgām un reālām iespējām izteikt savu viedokli “atbilstīgos termiņos”, var tikt transponēta ar noteikumiem, kas paredz, ka iestāde, kas atbildīga par plāna sagatavošanu, katrā atsevišķā gadījumā nosaka termiņu, līdz kuram izsakāms viedoklis, vai arī pašos noteikumos, ar kuriem tiek transponēta direktīva, ir jāparedz termiņš vai dažādi termiņi attiecībā uz dažādiem apstākļiem, kurā šāds viedoklis ir jāizsaka?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija Direktīva 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 197, 30. lpp.).


title: Lieta T-543/13: Prasība, kas celta 2013. gada 4. oktobrī — Three-N-Products /ITSB — Munindra ( “PRANAYUR” )

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/33

         Prasība, kas celta 2013. gada 4. oktobrī — Three-N-Products/ITSB — Munindra (“PRANAYUR”)
   (Lieta T-543/13)
   2013/C 367/59
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Three-N-Products Private Ltd (New Delhi, Indija) (pārstāvis — N. Colombo, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Munindra Holding BV (Lelystad, Nīderlande)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 25. jūlija lēmumu Nr. R 638/2012-4 un attiecīgi atteikt pieteiktās preču zīmes “PRANAYUR” reģistrāciju;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt Three-N-Products Private Ltd radušos tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Munindra Holding BV atlīdzināt Three-N-Products Private Ltd radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PRANAYUR” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. un 30. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 7 170 095

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “AYUR” un grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “Ayur”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: lieta C-13/06: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 11. janvārī

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/21

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 11. janvārī
   (lieta C-13/06)
   (2006/C 48/39)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 11. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Dimitris Triantafyllou, pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, apliekot ar pievienotās vērtības nodokli [PVN] pakalpojumus, kas saistīti ar palīdzības sniegšanu ceļu satiksmes negadījumos, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Sestās direktīvas (1) 13. panta B daļas a) apakšpunkts;

               2)

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija uzskata, ka Grieķijas sabiedrība palīdzības sniegšanai uz ceļa (ELPA) nav pakļauta apdrošināšanas direktīvām, tomēr tā sniedz apdrošināšanas pakalpojumus Sestās PVN direktīvas 13. panta B daļas a) apakšpunkta izpratnē.
   Paralēli atsaucei uz citām direktīvas valodu redakcijām Komisija atsaucas uz:

               —

               PVN neitralitātes principu, kas paredz, ka viena un tā pati darbība neatkarīgi no tā, kas to veic, ar nodokli ir apliekama vienādi;

               —

               to, ka judikatūrā (lieta C-349/96, CPP) jēdziena “apdrošināšana” definīcija ietver arī palīdzības sniegšanu ceļu satiksmes negadījumos;

               —

               nodokļu noteikumu un pārējo Kopienas noteikumu savstarpējo neatkarību (direktīvas apdrošināšanas jomā);

               —

               to, ka apdrošinātāju sniegtā palīdzība uz ceļa ir pakļauta Apdrošināšanas direktīvai 73/239 (ar Direktīvu 84/641 grozītajā redakcijā).

      (1)  OV L 145, 13.06.1977., 1. lpp.


title: Lieta F-86/10: Prasība, kas celta 2010. gada 24. septembrī — Dubus /Parlaments

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/49

         Prasība, kas celta 2010. gada 24. septembrī — Dubus/Parlaments
   (Lieta F-86/10)
   ()
   2010/C 317/89
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Charles Dubus (Tervuren, Beļģija) (pārstāvji — E. Boigelot un S. Woog, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētāja lēmumu neiekļaut prasītāju to ierēdņu sarakstā, kuri 2009. gada paaugstināšanas amatā ietvaros paaugstināti no AST3 pakāpes AST4 pakāpē

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Parlamenta lēmumu neiekļaut prasītāju to ierēdņu sarakstā, kuri 2009. gada paaugstināšanas amatā ietvaros paaugstināti no AST3 pakāpes AST4 pakāpē;

               —

               ņemot vērā šī lēmuma atcelšanu, veikt jaunu prasītāja un citu kandidātu uz 2009. gada paaugstināšanu amatā salīdzinošu nopelnu izvērtējumu un paaugstināt amatā prasītāju AST4 pakāpē ar atpakaļejošu spēku no 2009. gada 1. janvāra, kā arī samaksāt nokavējuma procentus par nesamaksāto darba algu, sākot no 2009. gada 1. janvāra pēc Eiropas Centrālās bankas galvenajām refinansēšanas darbībām noteiktās procentu likmes, pieskaitot divus punktus;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-507/08: Prasība, kas celta 2008. gada 21. novembrī — Psytech International /ITSB — Institute for Personality & Ability Testing ( 16PF )

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/34

         Prasība, kas celta 2008. gada 21. novembrī — Psytech International/ITSB — Institute for Personality & Ability Testing (“16PF”)
   (Lieta T-507/08)
   (2009/C 19/64)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Psytech International Ltd, Pulloxhill (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — N. Phillips, Solicitor un N. Saunders, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Institute for Personality & Ability Testing, Inc., Champaign (Amerikas Savienotās Valstis)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 23. jūlija lēmumu lietā R 1012/2007-2 un nodot pieteikumu par preču zīmes atzīšanu par spēkā neesošu atpakaļ izskatīšanai ITSB; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrētā Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “16PF” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 41. un 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 1892652

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par preču zīmes atzīšanu par spēkā neesošu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunkta un 51. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo i) Apelāciju padomei no tās rīcībā esošajiem pierādījumiem būtu bijis jāsecina, ka reģistrētajai Kopienas preču zīmei, par kuru iesniegts pieteikums par tās atzīšanu par spēkā neesošu, neesot nekādas atšķirtspējas; ii) Apelāciju padome neesot piemērojusi pareizos juridiskos kritērijus un pienācīgi nenovērtēja tās rīcībā esošos pierādījumus; un iii) Apelāciju padomei no tās rīcībā esošajiem pierādījumiem būtu bijis jāsecina, ka reģistrētās Kopienas preču zīmes pieteikums, par ko iesniegts pieteikums par tās atzīšanu par spēkā neesošu, nav iesniegts labticīgi.


title: Lieta T-32/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 12. maija spriedums – GRE/EUIPO (“Mark1”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Mark1” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               27.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/17

         Vispārējās tiesas 2016. gada 12. maija spriedums – GRE/EUIPO (“Mark1”)
   (Lieta T-32/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Mark1” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 232/22)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Klosterlēnina, Vācija) (pārstāvji – I. Memmler un S. Schulz, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – D. Walicka)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 29. oktobra lēmumu lietā R 647/2014–1 attiecībā uz grafiska apzīmējuma “Mark1” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 89, 16.3.2015.


title: Lieta F-2/05: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 18. jūnija rīkojums — Kröppelin /Padome

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/37

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 18. jūnija rīkojums — Kröppelin/Padome
   (Lieta F-2/05)
   (2008/C 197/73)

      Tiesvedības valoda — franču

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.


               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/1

         Jauno Eiropas Kopienu Tiesas locekļu zvēresta nodošana
   2009/C 267/02
   Ar Eiropas Kopienu dalībvalstu valdību pārstāvju 2009. gada 25. februāra lēmumu (1) par Eiropas Kopienu Tiesas tiesnešiem uz laiku no 2009. gada 7. oktobra līdz 2015. gada 6. oktobrim ieceltie M. Safjans [M. Safjan] un D. Švābi [D. Šváby] Tiesai zvērestu nodeva 2009. gada 6. oktobrī.
   Ar Eiropas Kopienu dalībvalstu valdību pārstāvju 2009. gada 8. jūlija lēmumu (2) par Eiropas Kopienu Tiesas tiesnesi uz laiku no 2009. gada 7. oktobra līdz 2012. gada 6. oktobrim ieceltā M. Bergere [M. Berger] Tiesai zvērestu nodeva 2009. gada 6. oktobrī.
   Ar Eiropas Kopienu dalībvalstu valdību pārstāvju 2009. gada 25. februāra lēmumu (1) par Eiropas Kopienu Tiesas ģenerāladvokātu uz laiku no 2009. gada 7. oktobra līdz 2015. gada 6. oktobrim ieceltais N. Jēskinens [N. Jääskinen] Tiesai zvērestu nodeva 2009. gada 6. oktobrī.

      (1)  OV L 63, 07.03.2009., 13. lpp.

      (2)  OV L 181, 14.07.2009., 26. lpp.


title: Lieta F-52/08 R: Civildienesta tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 3. jūlija rīkojums — Plasa /Komisija (Civildienests — Pagaidu noregulējuma tiesvedība — Pieteikums apturēt lēmuma par iecelšanu no jauna amatā piemērošanu — Steidzamība — Neesamība)

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/21

         Civildienesta tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 3. jūlija rīkojums — Plasa/Komisija
   (Lieta F-52/08 R)
   (Civildienests - Pagaidu noregulējuma tiesvedība - Pieteikums apturēt lēmuma par iecelšanu no jauna amatā piemērošanu - Steidzamība - Neesamība)
   (2008/C 260/38)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Wolfgang Plasa, Alžīra (Alžīrija) (pārstāvis — Vandersanden, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un B. Eggers)
   Priekšmets
   Lūgums apturēt 2008. gada 8. maija lēmuma, ar kuru Eiropas Kopienu Komisija viņu no jauna ieceļ amatā Briselē (Beļģija), sākot no 2008. gada 1. augusta, piemērošanu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-282/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 6. jūnijā iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) — Concepción Salgado González/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) un Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 6. jūnijā iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) — Concepción Salgado González/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) un Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

   (Lieta C-282/11)
   2011/C 269/46
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Concepción Salgado González

      Citi lietas dalībnieki: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) un Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 48. pantā un Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (1), 3. pantā noteiktajiem Kopienu mērķiem un pašai Regulas (EEK) Nr. 1408/71 VI pielikuma D daļas 4. punkta redakcijai atbilstoši būtu minēto VI pielikuma D daļas 4. punktu interpretēt tādējādi, ka Spānijas teorētiskā pabalsta aprēķināšanai, ko veic, balstoties uz faktiskajām iemaksām, ko apdrošinātā persona veikusi gados tieši pirms pēdējās iemaksas Spānijas sociālajam nodrošinājumam, tādējādi iegūtā summa ir dalāma ar 210, jo šāds dalītājs vecuma pensijas aprēķina bāzes aprēķināšanai ir noteikts saskaņā ar Ley General de la Seguridad Social 162. panta 1. punktu?

               2)

               Vai (gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts noliedzoši) Līguma par Eiropas Savienības darbību 48. pantā un [..] Regulas [..] Nr. 1408/71 [..] 3. pantā noteiktajiem Kopienu mērķiem [..] atbilstoši būtu minēto VI pielikuma D daļas 4. punktu interpretēt tādējādi, ka Spānijas teorētiskā pabalsta aprēķināšanai, ko veic, balstoties uz faktiskajām iemaksām, ko apdrošinātā persona veikusi gados tieši pirms pēdējās iemaksas Spānijas sociālajam nodrošinājumam, tādējādi iegūtā summa ir dalāma ar to gadu skaitu, kuros Spānijā ir veiktas iemaksas?

               3)

               Vai (gadījumā, ja uz otro jautājumu tiek atbildēts noliedzoši un neatkarīgi no tā, vai atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša vai noliedzoša), lai sasniegtu Līguma par Eiropas Savienības darbību 48. pantā un [..] Regulas [..] Nr. 1408/71 [..] 3. pantā noteiktos Kopienu mērķus, šajā lietā pēc analoģijas ir piemērojams Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (2) XI pielikuma G daļas 3. punkta a) apakšpunkts un šādas piemērošanas rezultātā attiecībā uz Portugālē veikto iemaksu laikposmu ir piemērojama Spānijā veikto iemaksu bāze, kas laika ziņā vistuvāk atbilstu šim laikposmam, ņemot vērā patēriņa cenu izmaiņas?

               4)

               Kāda (gadījumā, ja uz pirmo, otro un trešo jautājumu tiek atbildēts noliedzoši), ja vien pilnīgi vai daļēji pareiza nav neviena no iepriekš izklāstītajām interpretācijām, būtu [..] Regulas [..] Nr. 1408/71 [..] VI pielikuma D daļas 4. punkta interpretācija, kas būtu ne vien noderīga šīs lietas izspriešanai, bet arī visatbilstošākā Līguma par Eiropas Savienības darbību 48. pantā un Regulas Nr. 1408/71 3. pantā noteiktajiem Kopienu mērķiem un pašai VI pielikuma D daļas 4. punkta redakcijai?

      (1)  OV L 149, 2. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 5. nod., 1. sēj., 35. lpp.

      (2)  OV L 166, 1. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 5. nod., 5. sēj., 72. lpp.


title: Lieta C-264/09: Prasība, kas celta 2009. gada 14. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Slovākijas Republika

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/19

         Prasība, kas celta 2009. gada 14. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Slovākijas Republika
   (Lieta C-264/09)
   2009/C 282/36
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — O. Beynet, F. Hoffmeister, J. Javorský)

      Atbildētāja: Slovākijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Slovākijas Republika, nenodrošinot nediskriminējošu pieeju pārvades sistēmai, nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvas 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu (1) 20. panta 1. punktā un 9. panta e) punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Slovākijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas transponēšanas termiņš beidzās 2004. gada 1. jūlijā.

      (1)  OV L 176, 37. lpp.


title: Lieta F-66/13: Prasība, kas celta 2013. gada 4. jūlijā — ZZ / Europol

text:
               21.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/30

         Prasība, kas celta 2013. gada 4. jūlijā — ZZ/Europol

   (Lieta F-66/13)
   2013/C 274/49
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāve — J.-J. Ghosez, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Eiropols)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Lēmuma nepagarināt prasītāja darba līgumu uz noteiktu laiku atcelšana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja 2012. gada 28. septembra lēmumu, ar kuru atbildētājs informē prasītāju, ka tas vairs nepagarinās viņa darba līgumu uz noteiktu laiku, kurš beidzas 2012. gada 31. decembrī, kā arī 2013. gada 9. aprīlī pieņemto apstiprinošo lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja sūdzība;

               —

               piespriest atbildētājam pārskaitīt prasītājam starpību starp, no vienas puses, atalgojuma summu, kuru viņš būtu saņēmis, ja viņš būtu palicis savā amatā Eiropolā un, no otras puses, atalgojuma, atlīdzības, bezdarba pabalsta vai ikviena cita aizstājoša pabalsta summu, ko viņš faktiski ir saņēmis kopš 2013. gada 1. janvāra un kas aizstāj atalgojumu, ko viņš saņēma kā pagaidu darbinieks;

               —

               piespriest Eiropolam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī OV C 247, 27.9.2008 .

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/1

         (2008/C 260/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 247, 27.9.2008.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 236, 13.9.2008.

      OV C 223, 30.8.2008.

      OV C 209, 15.8.2008.

      OV C 197, 2.8.2008.

      OV C 183, 19.7.2008.

      OV C 171, 5.7.2008.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta T-72/09: Prasība, kas celta 2009. gada 18. februārī – Pilkington Group u.c./Komisija

text:
               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/24

         Prasība, kas celta 2009. gada 18. februārī – Pilkington Group u.c./Komisija
   (Lieta T-72/09)
   2009/C 102/38
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Pilkington Group Ltd, St Helens (Apvienotā Karaliste), Pilkington Automotive Ltd, Lathom (Apvienotā Karaliste), Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Witten (Vācija), Pilkington Holding GmbH, Gelsenkirchen (Vācija), Pilkington Italia SpA, San Salvo (Itālija) (pārstāvji – J. Scott, S. Wisking un K. Fountoukakos-Kyriakakos, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt lēmuma 1. panta c) punktu vai, pakārtoti, atcelt 1. panta c) punktu tiktāl, ciktāl tajā ir noteikts, ka Pilkington ir pārkāpis EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu pirms 1999. gada janvāra;

               —

               atcelt lēmuma 2. panta c) punktu un/vai būtiski samazināt naudas soda apmēru;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus šajās tiesvedībās.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar savu prasības pieteikumu prasītāji atbilstoši EKL 230. pantam lūdz daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmumu C (2008) 6815 (lieta COMP/39.125 – Automašīnu stikls) un it īpaši tā 1. panta c) punktu, kurā ir noteikts, ka prasītāji ir pārkāpuši EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu, jo tie no 1998. gada 10. marta līdz 2002. gada 3. septembrim piedalījās vairākās aizliegtās vienošanās un/vai saskaņotās darbībās automašīnu stiklu nozarē EEZ, vai, pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 1. panta c) punktu tiktāl, ciktāl tajā ir noteikts, ka prasītāji ir pārkāpuši EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu pirms 1999. gada 15. janvāra. Turklāt un attiecīgi, prasītāji lūdz atcelt apstrīdētā lēmuma 2. panta c) punktu, ar kuru prasītājiem solidāri ir uzlikts naudas sods 370 miljonu euro apmērā un/vai izdot rīkojumu būtiski samazināt šo naudas sodu.
   Prasītāji savas prasības pamatojumam izvirza vienpadsmit pamatus, trīs no kuriem attiecas uz būtiskām kļūdām lēmuma faktisko apstākļu izklāstā par prettiesisko rīcību, septiņi no kuriem attiecas uz kļūdām naudas soda noteikšanā, bet pēdējais pamats attiecas uz to, ka visas lietas apstākļi, iespējams, pamato to, ka Tiesa var izmantot savu neierobežoto rīcības brīvību, lai būtiski samazinātu naudas sodu.
   Pirmkārt, prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu un/vai Regulu (EK) Nr. 1/2003 (1), jo tā nepareizi novērtēja prettiesiskās rīcības raksturu un līdz ar to arī pārmērīgo smagumu. It īpaši tiek apgalvots, ka Komisija būtiski nepareizi raksturoja prettiesisko rīcību, tā kā tā nebija tomēr pilntiesīgs kartelis ar iepriekš noteiktām normām, nedz arī tās pamatā bija kāds tirgu visaptverošs mērķis.
   Otrkārt, prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu un/vai Regulu (EK) Nr. 1/2003, jo tā nepareizi novērtēja prasītāju prettiesiskās rīcības ilgumu; it īpaši secinot, ka tie piedalījās vienotā un ilgstošā pārkāpumā, sākot no 1998. gada 10. marta.
   Treškārt, prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu un/vai Regulu (EK) Nr. 1/2003, jo tā nepareizi novērtēja un būtiski pārspīlēja prasītāju individuālās lomas apmēru jebkurā prettiesiskajā rīcībā.
   Ceturtkārt, tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu un/vai Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punktu un/vai Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai (2), jo tā uzlika acīmredzami pārmērīgu naudas sodu salīdzinājumā ar vispārējo lēmumā aprakstītā pārkāpuma raksturu, it īpaši novērtējot attiecīgās pārdošanas smaguma pakāpi 16 % apmērā, kuru izmanto naudas soda aprēķinā, atbilstoši Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 19.–23. punktiem.
   Piektkārt, prasītāji apgalvo, ka kļūdas, kas ir aprakstīta iepriekš izklāstītajā otrajā pamatā, rezultātā Komisija pārkāpa arī EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu un/vai Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punktu un/vai Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, jo tā prasītājiem uzlika pamata naudas soda summu, izmantojot reizinātāju atbilstoši pārkāpuma ilgumam 4,5 gadi.
   Sestkārt, prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi arī EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu un/vai Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punktu un/vai Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, jo tā nav ņēmusi vērā atbilstošos atbildību mīkstinošos apstākļus attiecībā uz prasītājiem, nosakot tiem galīgo naudas soda apmēru.
   Septītkārt, prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu un/vai EKL 253. pantu un/vai Regulu (EK) Nr. 1/2003 un/vai Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, jo tā izmantoja neatbilstošus pārdošanas rādītājus, aprēķinot prasītājiem uzlikto naudas sodu.
   Astotkārt, prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu un/vai Regulu (EK) Nr. 1/2003 un/vai Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, jo tā prasītājiem uzlika naudas sodu, kurš, neatkarīgi no jebkādiem prasījumiem, kas ir norādīti citos iepriekš izklāstītos pamatos, ir acīmredzami nesamērīgs, ņemot vērā vispārējos lietas apstākļus.
   Devītkārt, prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu un/vai Regulu (EK) Nr. 1/2003 un/vai Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, jo tā prasītājiem uzlikta būtiski pārmērīgu naudas sodu, ņemot vērā Komisijai noteiktās prasības saskaņā ar Kopienu tiesībām piemērot vienlīdzīgu attieksmi lietas dalībniekiem, nosakot naudas sodu atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. pantam.
   Desmitkārt, prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu un/vai Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punktu un/vai Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 32. pantu, jo tā prasītājiem uzlika naudas sodu, kas pārsniedz iepriekš minētajos noteikumos norādīto maksimālo robežu.
   Vienpadsmitkārt, prasītāji apgalvo, ka tiem uzliktais naudas sods jebkuros apstākļos ir acīmredzami nesamērīgs, pārmērīgs un neatbilstošs, tādēļ tie lūdz Tiesu izmantot savu neierobežoto rīcības brīvību atbilstoši EKL 229. pantam un Regulas (EK) Nr. 1/2003 31. pantam, lai pārskatītu naudas soda apmēru, to būtiski samazinot.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).

      (2)  Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV 2006, C 210, 2. lpp.).


title: Lieta F-56/15: Prasība, kas celta 2015. gada 17. aprīlī – ZZ un ZZ/Komisija

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/46

         Prasība, kas celta 2015. gada 17. aprīlī – ZZ un ZZ/Komisija
   (Lieta F-56/15)
   (2015/C 213/74)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ un ZZ (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus, ar kuriem samazina prasītāju, kuru dzīvesvieta ir Dānijā, pensijai piemērojamo korekcijas koeficientu, kā tas izriet no viņu 2014. gada jūnija pensijas izrakstiem, un prasība atlīdzināt apgalvoti nodarīto morālo kaitējumu, kas ir nodarīts ar dažādo un pretrunīgo informāciju, kura ir izmantota apstrīdēto lēmumu pamatojumam

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt 2014. gada jūnija pensijas izrakstos ietvertos lēmumus, ar kuriem, sākot ar 2014. gada 1. janvāri, tiek samazināts prasītāju pensijai piemērojamais korekcijas koeficients;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kā arī izmaksāt summu, kas noteikta ex aequo et bono nodarītā morālā kaitējuma atlīdzinājumam.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 13. aprīlī lietā T-353/02 Duarte y Beltrán, SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “INTEA” reģistrācijas pieteikums — Valsts agrākas vārdiskas preču zīmes “INTESA” — Reģistrācijas atteikums — Relatīvs atteikuma pamatojums — Regulas Nr. 40/94 (EK) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/13

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 13. aprīlī
   lietā T-353/02 Duarte y Beltrán, SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “INTEA” reģistrācijas pieteikums - Valsts agrākas vārdiskas preču zīmes “INTESA” - Reģistrācijas atteikums - Relatīvs atteikuma pamatojums - Regulas Nr. 40/94 (EK) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2005/C 155/25)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Lietā T-353/02 Duarte y Beltrán, SA, Santandera (Spānija), ko sākotnēji pārstāvēja N. Moija Fernandesa [N. Moya Fernández], vēlāk H. Kalderons Čavero [J. Calderón Chavero] un T. Vilate Konsoni [T. Villate Consonni], avocats, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji — M. Šneiders [M. Schneider] un P. Hurado Montehano [P. Jurado Montejano]), otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks bija Mirato SpA, Novare (Itālija), par prasību par ITSB Apelāciju otrās padomes 2002. gada 6. augusta (R 407/2001-2) lēmumu attiecībā uz iebildumu procesu starp Duarte y Beltrán, SA un Mirato SpA, Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Pirungs [J. Pirrung], tiesneši N. Dž. Forvuds [N. J. Forwood] un I. Pelikānova [I. Pelikánová], sekretāre B. Pastora [B. Pastor], sekretāra palīdze, 2005. gada 13. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 44, 22.02.2003.


title: Lieta C-601/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2012. gada 10. oktobra spriedumu lietā T-150/09 Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd /Eiropas Savienības Padome 2012. gada 20. decembrī iesniedza Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2012. gada 10. oktobra spriedumu lietā T-150/09 Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd/Eiropas Savienības Padome 2012. gada 20. decembrī iesniedza Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd

   (Lieta C-601/12 P)
   2013/C 71/14
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (pārstāvji — F. Graafsma un J. Cornelis, advocaten)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 10. oktobra spriedumu lietā T-150/09 Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd./Padome, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību atcelt Padomes 2009. gada 26. janvāra Regulu (EK) Nr. 91/2009 (1), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam;

               —

               atcelt Padomes 2009. gada 26. janvāra Regulu (EK) Nr. 91/2009, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, tiktāl, ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējai tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo apelācijas tiesvedību, kā arī ar tiesvedību Vispārējā tiesā lietā T-150/09.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatācijās saistībā ar apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmo pamatu Vispārējā tiesā ir pieļautas vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, kā arī sagrozīti pierādījumi. Tādēļ apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka pārsūdzētais spriedums ir jāatceļ. Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka fakti saistībā ar pirmo pamatu ir pietiekami pierādīti, lai Tiesa varētu lemt par šo pamatu. Apelācijas sūdzības iesniedzēja vienīgi apstrīd Vispārējās tiesas konstatācijas saistībā ar (sākotnējo) pirmo pamatu un to dara, pamatojoties uz trīs apelācijas sūdzības pamatiem.
   Pirmkārt, ieviešot “vienīgās ticamās hipotēzes” kritēriju, līdz ar ko trīs mēnešu termiņš, kas paredzēts Padomes 1995. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 384/96 (2) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (turpmāk tekstā — “Pamatregula”), 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta otrajā daļā, it kā neesot piemērojams, pārsūdzētajā spriedumā šis trīs mēnešu termiņš ir padarīts neefektīvs. Līdz ar to pārsūdzētajā spriedumā pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta otrā daļa ir interpretēta juridiski nepieļaujamā veidā, jo interpretētājs nedrīkst tiesību normu tulkot tādējādi, ka tā vai kāda tās daļa tiek kopumā atzīta par lieku vai nederīgu.
   Otrkārt, izvērtējot tiesiskās sekas tam, ka nav ievērots procesuālais termiņš, pārsūdzētajā spriedumā tika izmantots nepareizs kritērijs, tādējādi uzliekot apelācijas sūdzības iesniedzējai nesamērīgu pierādīšanas pienākumu. Ja pārsūdzētajā spriedumā būtu bijis piemērots pareizais, Tiesas līdzšinējās lietās izklāstītais kritērijs, tajā būtu konstatēts, ka procesuālā termiņa neievērošana pamato apstrīdētās regulas atcelšanu.
   Visbeidzot, veicot savas konstatācijas, Vispārējā tiesa ir sagrozījusi tai iesniegtos pierādījumus un faktus.

      (1)  OV L 29, 1. lpp.

      (2)  OV L 56, 1. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 11. nod., 10. sēj., 45. lpp.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 13. jūlijā lietā T-5/04 Carlo Scano pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — Iekšējais konkurss — Jautājumi ar atbilžu variantiem — Atteikums neņemt vērā noteiktus atlases komisijas jautājumus — Vienlīdzīga attieksme — Labas pārvaldes princips — Tiesiskās aizsardzības piemērojamība — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               17.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 229/15

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 13. jūlijā
   lietā T-5/04 Carlo Scano pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Ierēdņi - Iekšējais konkurss - Jautājumi ar atbilžu variantiem - Atteikums neņemt vērā noteiktus atlases komisijas jautājumus - Vienlīdzīga attieksme - Labas pārvaldes princips - Tiesiskās aizsardzības piemērojamība - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2005/C 229/31)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā T-5/04 Karlo Skano [Carlo Scano], ar dzīvesvietu Briselē (Beļģija), ko pārstāv M.- A. Luka [M.-A. Lucas], avocat, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis — J. Kurals [J. Currall], kam palīdz D. Velbruks [D. Waelbroeck], avocat, kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību, pirmkārt, atcelt iekšējā konkursa COM/PA/02 pāriešanai no B uz A kategoriju atlases komisijas lēmumu, ar kuru noteikti prasītāja iepriekšējās atlases testa rezultāti un ar kuru atteikts viņu pielaist konkursa mutiskajam pārbaudījumam, vēlākos apstiprinošos lēmumus, šā konkursa veiksmīgu kandidātu sarakstu jomā, kurā tika izvērtēts prasītājs, un visus lēmumus, kas pieņemti uz tā pamata, un, otrkārt, par zaudējumu atlīdzību, Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs I. Legāls [H. Legal], tiesneši P. Mengoci [P. Mengozzi] un I. Višņevska-Bjalecka [I. Wiszniewska-Białecka], sekretārs I. Nacins [I. Natsinas], administrators, 2005. gada 13. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 59, 06.03.2004.


title: Lieta F-118/10: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 2. oktobra spriedums — Psarras /ENISA (Civildienests — Iecelšana amatā — Iecelšana citā amatā — Dienesta intereses — Atvaļinājums personīgu iemeslu dēļ)

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/30

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 2. oktobra spriedums — Psarras/ENISA
   (Lieta F-118/10) (1)

   (Civildienests - Iecelšana amatā - Iecelšana citā amatā - Dienesta intereses - Atvaļinājums personīgu iemeslu dēļ)
   2013/C 38/56
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Aristidis Psarras (Héraklion, Grieķija) (pārstāvji — sākotnēji É. Boigelot un S. Woog, advokāti, vēlāk É. Boigelot, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūra (ENISA) (pārstāvji — E. Maurage, piedaloties D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Civildienests — Pirmkārt, prasība atcelt lēmumu par prasītāja atcelšanu no aģentūras grāmatveža amata un citas personas iecelšanu šajā pašā amatā. Otrkārt, prasība samaksāt prasītājam naudas summu kā atlīdzību par ciesto kaitējumu sakarā ar apstrīdētajiem aktiem un vardarbību, kuras upuris viņš esot bijis

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras Administratīvās padomes 2010. gada 7. februāra lēmumu nekavējoties atcelt Psarras no aģentūras grāmatveža pienākumiem un uz nenoteiktu laiku iecelt grāmatveža amatā budžeta darbinieku X, kā arī 2010. gada 1. marta lēmumu, ko rezultātā pieņēma izpilddirektors, par A. Psarras iecelšanu citā amatā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūra sedz savus un atlīdzina A. Psarras tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 63, 26.02.2011. 34. lpp.


title: Lieta F-29/13: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 20. oktobra rīkojums – Drakeford/EMA

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/80

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 20. oktobra rīkojums – Drakeford/EMA

   (Lieta F-29/13) (1)

   (2015/C 398/96)
   Tiesvedības valoda – franču
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013., 57. lpp.


title: Lieta T-371/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. aprīļa rīkojums — Amor /ITSB — Jablonex Group ( “AMORIKE” )

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/15

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. aprīļa rīkojums — Amor/ITSB — Jablonex Group (“AMORIKE”)
   (Lieta T-371/10) (1)

   2011/C 173/33
   Tiesvedības valoda — angļu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 288, 23.10.2010.


title: Lieta T-442/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. augustā — Evropaïki Dynamiki /Komisija

text:
               1.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 290/17

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. augustā — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-442/11)
   2011/C 290/25
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 27. maija lēmumu neveikt aizsardzības pasākumus pēc Eiropas Ombuda secinājuma, ka Komisijas 2006. gada novembra lēmums izraudzīties trešās sabiedrības preces un pakalpojumus neatbilda attiecīgajām Savienības publiskā iepirkuma tiesību normām;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājai zaudējumus, lai neitralizētu ar 2006. gada novembra lēmumu prasītājai radītās sekas;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājai 1 miljonu EUR par zaudēto iespēju piedalīties uzaicinājumā iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā, ko tā nolēma atcelt;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājai 1 miljonu EUR par atļautu intelektuālā īpašuma tiesību izmantošanu;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājai 10 miljonus EUR par nemateriālu kaitējumu, ko veido prasītājas reputācijas un ticamības samazināšana;

               —

               piespriest Komisijai izdot publisku paziņojumu, informējot tirgu un visus ieinteresētos CIRCA lietotājus (CIRCA ir informācijas tehnoloģiju rīks, kas nodrošina dažādās vietās esošu darbinieku vai personu grupu elektronisku sadarbību), ka tā nav novecojusi platforma, ka Alfresco Software Ltd. izstrādātā platforma nav priviliģēta un ka lietotāji var brīvi izvēlēties jebkuru citu platformu CIRCA aizstāšanai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas juridiskos un citus izdevumus, kas ir radušies saistībā ar šo prasības pieteikumu, pat ja šis prasības pieteikums tiek noraidīts.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas ir pārkāpusi Finanšu regulas (1) 27., 88., 89. un 91. pantā, kā arī Īstenošanas noteikumu (2) 116., 122. un 124. pantā noteikto pienākumu izsludināt uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus atklātā vai ierobežotā procedūrā.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principus.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi labas pārvaldības principu un pienākumu noradīt pamatojumu.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav pareizi izmantojusi savas pilnvaras.

      (1)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV, L 248, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2002. gada 23. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 357, 1. lpp.).


title: Lieta T-6/13: Prasība, kas celta 2013. gada 8. janvārī — NICO /Padome

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/24

         Prasība, kas celta 2013. gada 8. janvārī — NICO/Padome
   (Lieta T-6/13)
   2013/C 71/38
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Šveice) (pārstāvji — J. Grayston, Solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, D. Sellers un N. Pilkington, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2012. gada 15. oktobra Lēmumu 2012/635/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (1), un Padomes 2012. gada 15. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 945/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (2), tiktāl, ciktāl ar apstrīdētajiem tiesību aktiem prasītāja ir iekļauta personu un vienību sarakstā, kam piemēro ierobežojošos pasākumus; un

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja izvirza piecus pamatus saistībā ar būtiskas formas prasības pārkāpumu, kā arī ar Līgumu un tiesību normu par to piemērošanu pārkāpumu: tiesību tikt uzklausītam pārkāpumu, nepietiekamu pamatojumu, tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pamattiesību uz īpašumu pārkāpumu.
   Prasītāja uzskata, ka Padome nav prasītāju uzklausījusi un ka nekādas norādes par pretējo šādu neuzklausīšanu neattaisnotu it īpaši jautājumā par šo pasākumu attiecināšanu uz pašreizējām līgumsaistībām. Turklāt prasītāja apgalvo, ka Padome nav norādījusi pietiekamu pamatojumu, ko Padome prasītājai ir apstiprinājusi; savukārt uz lūgumiem piekļūt dokumentiem nav atbildēts. Prasītāja apgalvo, ka ar šo bezdarbību Padome ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību, kurai ir bijusi liegta iespēja efektīvi iebilst pret Padomes konstatācijām, jo šīs konstatācijas netika paziņotas prasītājai. Pretēji Padomes apgalvotajam prasītāja uzskata, ka tā nav NICO Ltd meitassabiedrība, jo minētās sabiedrības Džersijā vairs neesot, un katrā ziņā Padome nav pamatojusi, ka, pat ja tā būtu meitassabiedrība, ar to tiktu radīts ekonomisks labums Irānas valstij, kas būtu pretrunā apstrīdētajiem lēmumam un regulai. Visbeidzot, prasītāja uzskata, ka, ierobežojot īpašuma tiesības un prasītājas pārvaldītās pašreizējās līgumsaistības, Padome ir pārkāpusi pamattiesības uz īpašumu, īstenojot pasākumus, kuru samērīgums nav noskaidrojams.

      (1)  OV 16.10.2012., L 282, 58. lpp.

      (2)  OV 16.10.2012., L 282, 16. lpp.