title: Lieta T-775/17: Prasība, kas celta 2017. gada 28. novembrī – Estampaciones Rubí/Komisija

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/40

         Prasība, kas celta 2017. gada 28. novembrī – Estampaciones Rubí/Komisija
   (Lieta T-775/17)
   (2018/C 032/55)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Estampaciones Rubí, SAU (Vitorija-Gasteisa, Spānija) (pārstāvji: D. Armesto Macías un K. Caminos García, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt šo prasību, kā arī pielikumos pievienotos dokumentus par pieņemamiem.

               —

               ar procesa organizatorisko pasākumu uzdot Komisijai iekļaušanai lietas materiālos iesniegt šādu dokumentu pilnu tekstu, vajadzības gadījumā aizklājot tajos iespējami ietvertos trešo personu konfidenciālos datus:

                           a)

                           2013. gada 26. marta neoficiālā vēstule, atbildot uz 2013. gada 22. februārī un 4. un 12. martā nosūtītajiem iesniegumiem (Alava);

                           b)

                           2012. gada 4. decembra“Informal message in reply to the submission of 7 November (Álava)”;

               —

               atcelt šajos dokumentos formulētos Komisijas lēmumus;

               —

               pakārtoti – atzīt, ka ar Komisijas klusēšanu ir pārkāpti Līgumi, un tai uzdot atbildēt uz prasītājas 2017. gada 31. jūlija iesniegumā izteikto lūgumu, lai prasītāja kā minētā atbalsta saņēmēja varētu īstenot procesuālās tiesības, kas tai ar Savienības tiesībām ir piešķirtas atbalsta saderīguma novērtēšanas formālās procedūras ietvaros;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība galvenokārt ir vērsta uz to, lai panāktu, ka tiek atcelti Komisijas lēmumi, kuros ir noliegts, ka ir saderīgs fiskālais atbalsts, ko prasītāja saņēmusi kā nodokļu atlaidi 45 % apmērā saistībā ar dažiem ieguldījumu projektiem un kas ir paziņoti Spānijas iestādēm Diputación Foral de Álava personā ar Komisijas 2012. gada 4. decembra un 2013. gada 26. marta dokumentiem, kas nosaukti par “informal message” un “neoficiāla vēstule” un kuriem prasītājai bija piekļuve valstī notiekošajā procedūrā.
   Pakārtoti šī prasība ir vērsta uz to, lai tiktu atzīts, ka Komisija nav pieņēmusi lēmumu LESD 265. panta izpratnē, jo tā nav reaģējusi uz prasītājas 2017. gada 31. jūlija iesniegumu, kurā tika lūgts, lai Komisija paustu savu nostāju par to, vai minētās neoficiālās vēstules ir juridiski saistošas ir un attiecīgā gadījumā par iespēju prasītājai tikt uzklausītai procedūrā, lai varētu paust savu viedokli par visu to, ko tā uzskatītu par nepieciešamu.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Pirmais pamats ir par to, ka apstrīdētie lēmumi ir pieņemti, neievērojot vajadzīgo procesuālo garantiju minimumu.

                           —

                           Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka, nostāju par valsts atbalsta nesaderību neoficiālajās vēstulēs pauzdama, neīstenojusi LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, Komisija nav ievērojusi vajadzīgo procesuālo garantiju minimumu. Ar šo neievērošanu ir pārkāptas prasītājas pamattiesības, kādas tās ir atzītas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.

               2.

               Otrais pamats ir par LESD 107. panta 3. punkta pārkāpumu.

                           —

                           Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka apstrīdētie lēmumi ir kļūdaini, ciktāl tajos atbalsts uzskatīts par nesaderīgu tāpēc, ka tam it kā neesot stimulējošas ietekmes.

               3.

               Trešais pamats ir par LESD 265. panta pārkāpumu

                           —

                           Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka tas, ka Komisija nav atbildējusi uz prasītājas lūgumu paust nostāju par “neoficiālo vēstuļu” (saistošo vai nesaistošo) juridisko raksturu un attiecīgajā gadījumā prasītāju uzklausījusi minētajā procedūrā, ir Līgumu pārkāpums, ar kuru prasītājai nodarīts kaitējums.


title: Lieta C-496/16: Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 15. novembra rīkojums (Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – pret Pál Aranyosi izsniegta Eiropas apcietināšanas ordera izpilde (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās — Pamatlēmums 2002/584/TI — Eiropas apcietināšanas orderis — Neizpildīšanas pamati — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 4. pants — Necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās aizliegums — Apcietinājuma apstākļi izsniegšanas dalībvalstī — Eiropas apcietināšanas ordera atcelšana, ko veic izdošanas tiesu iestāde — Hipotētisks jautājums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/6

         Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 15. novembra rīkojums (Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – pret Pál Aranyosi izsniegta Eiropas apcietināšanas ordera izpilde
   (Lieta C-496/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Pamatlēmums 2002/584/TI - Eiropas apcietināšanas orderis - Neizpildīšanas pamati - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 4. pants - Necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās aizliegums - Apcietinājuma apstākļi izsniegšanas dalībvalstī - Eiropas apcietināšanas ordera atcelšana, ko veic izdošanas tiesu iestāde - Hipotētisks jautājums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas))
   (2018/C 032/08)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Pamatlietas puse

      Pál Aranyosi

      Rezolutīvā daļa:

   Izbeigt tiesvedību lietā par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko ar 2016. gada 12. septembra lēmumu iesniegusi Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Hanzas Augstākā tiesa Brēmenē, Vācija).

      (1)  OV C 475, 19.12.2016.


title: Lieta T-91/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. novembrī – L/Parlaments

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/32

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. novembrī – L/Parlaments
   (Lieta T-91/17)
   (2018/C 032/45)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: L (pārstāvji: I. Coutant Peyre, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta iecēlējinstitūcijas 2016. gada 31. augusta lēmumu, ar ko atsakās pieņemt divas ārsta izziņas, kuras prasītājs iesniedzis, lai attaisnotu savu prombūtni darbā, un attiecīgi atzīst attiecīgo prombūtni par neatļautu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats, ar ko apgalvo, ka esot pārkāpti Eiropas Savienības un Lietuvas tiesībās paredzētie principi par trauksmes cēlēju aizsardzību.

               2.

               Otrais pamats, ar ko apgalvo, ka Parlaments nav ievērojis savu rūpības pienākumu un labas pārvaldības principu.


title: Lieta C-664/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. novembrī iesniedza Areios Pagos (Grieķija) – Ellinika Nafpigeia AE/Panagiotis Anagnostopoulos u.c.

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. novembrī iesniedza Areios Pagos (Grieķija) – Ellinika Nafpigeia AE/Panagiotis Anagnostopoulos u.c.
   (Lieta C-664/17)
   (2018/C 032/24)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Areios Pagos

      Pamatlietas puses

      Kasācijas sūdzības iesniedzēja: Ellinika Nafpigeia AE

      Atbildētāji kasācijas instancē: Panagiotis Anagnostopoulos u.c.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Saskaņā ar Direktīvas 98/50/EK (1) 1. panta noteikumiem un, lai konstatētu, vai pastāv uzņēmuma, uzņēmējsabiedrības vai uzņēmuma vai uzņēmējsabiedrības daļas īpašumtiesību nodošana (pāreja), vai ar jēdzienu “ekonomiska vienība” ir jāsaprot pašpietiekama ražošanas vienība, kas spēj darboties sava saimnieciskā mērķa sasniegšanai bez nepieciešamības no trešajām personām iegūt (iegādājoties, aizņemoties, noīrējot vai citā veidā) jebkādu ražošanas faktoru (izejvielas, darbaspēku, mehānisko aprīkojumu, gatavā izstrādājuma daļas, tehniskās apkopes pakalpojumus, saimnieciskos resursus un jebko citu)? Vai arī – gluži pretēji – lai būtu runa par “ekonomiskās vienības” jēdzienu, pietiek ar to, ka ir noteikts darbības priekšmets, konkrēta iespēja, ka šāds priekšmets veido saimnieciskās uzņēmējsabiedrības mērķi, un ka ir ražošanas faktoru (izejvielu, iekārtu un cita aprīkojuma, darbaspēka un tehniskās apkopes pakalpojumu) efektīva organizācija minētā mērķa sasniegšanai, un nav nozīmes tam, vai jaunais saimnieciskās darbības subjekts nodrošina sev ražošanas faktorus arī ārpus sava uzņēmuma vai uzņēmējsabiedrības vai varbūt nav konkrēti sasniedzis savu mērķi?

               2)

               Saskaņā ar Direktīvas 98/50/EK 1. panta noteikumiem, vai pārejas (īpašumtiesību nodošanas) pastāvēšana ir izslēgta gadījumā, kad persona, kas nodod īpašumtiesības, vai īpašumtiesību saņēmējs vai abi paredz ne tikai veiksmīgu jaunā saimnieciskās darbības subjekta darbību, bet arī tās pārtraukšanu nākotnē sakarā ar uzņēmējsabiedrības likvidāciju?

      (1)  Padomes Direktīva 98/50/EK (1998. gada 29. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 77/187/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV 1998, L 201, 88. lpp.).


title: Lieta T-778/17: Prasība, kas celta 2017. gada 28. novembrī – Autostrada Wielkopolska/Eiropas Komisija

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/41

         Prasība, kas celta 2017. gada 28. novembrī – Autostrada Wielkopolska/Eiropas Komisija
   (Lieta T-778/17)
   (2018/C 032/56)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Autostrada Wielkopolska S.A. (Poznaņa, Polija) (pārstāvji – O. Geiss un D. Tayar, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 25. augusta lēmumu lietā SA.35356 (2013/C) (ex 2013/NN, ex 2012/N) par valsts atbalstu, ko Polija piešķīrusi sabiedrībai Autostrada Wielkopolska S.A., un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi prasītājas līdzdalības tiesības, it īpaši tiesības tikt uzklausītai pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas;

                           —

                           Komisija neesot sniegusi prasītājai pienācīgu iespēju izteikties par valsts iesniegtajiem pierādījumiem;

                           —

                           Komisija esot liegusi prasītājai tiesības iesniegt apsvērumus saistībā ar galvenajiem dokumentiem un secinājumiem, pamatojoties uz kuriem Komisija pieņēma apstrīdēto lēmumu;

                           —

                           nevar izslēgt minēto darbību ietekmi uz šīs lietas iznākumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un faktos, piemērojot nepareizu kritēriju, lai noteiktu, vai pastāvēja visi LESD 107. panta 1. punktu veidojošie elementi, un piemēroja apgalvoto (nepareizo) kritēriju, pārkāpjot LESD 107. panta 1. punktu;

                           —

                           Komisijas secinājums, ka pastāvēja priekšrocība saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu, ir pamatots vienīgi uz “katra punkta salīdzināšanas” kritēriju;

                           —

                           Komisija veica novērtējumu atbilstoši privātā ieguldītāja kritērijam pēc tam, kad tā jau bija nolēmusi, ka pastāvēja priekšrocība saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu;

                           —

                           “katra punkta salīdzināšanas” kritērijs ir juridiski kļūdains;

                           —

                           Komisija esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, veicot savu “katra punkta salīdzināšanas” kritērija novērtējumu, it īpaši neņemot vērā attiecīgo informāciju, kas tai bija pieejama apstrīdētā lēmuma pieņemšanas brīdī;

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu tiesību piemērošanā un faktos, nepiemērojot privātā ieguldītāja kritēriju saskaņā ar attiecīgo judikatūru un nesniedzot piemērotu pamatojumu, līdz ar to tā ir pārkāpusi LESD 107. panta 1. punktu.

                           —

                           Komisija privātā ieguldītāja kritēriju neesot piemērojusi kā sava novērtējuma atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam neatņemamu sastāvdaļu, kas ir pretrunā attiecīgajai judikatūrai;

                           —

                           Komisija neesot ņēmusi vērā noteiktu attiecīgo informāciju, kas bija pieejama apstrīdētā lēmuma pieņemšanas brīdī un kuru piesardzīgs un rūpīgs privātīpašnieks, situācijā, kas ir cik vien iespējams tuvu valsts situācijai, a priori būtu ņēmis vērā;

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas secinājums par nesaderīgo atbalstu ir balstīts uz kļūdainiem secinājumiem un tajā ir iekšējas pretrunas;

                           —

                           Komisija esot pieļāvusi kļūdu faktos, secinot, ka no valsts līdzekļiem labumu esot guvuši tikai investori.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktos un tiesību piemērošanā valsts atbalsta apmēra aprēķināšanā, neveicot pati savu novērtējumu un nesniedzot pienācīgu pamatojumu;

                           —

                           Komisijas secinājumā, saskaņā ar kuru laikposmā no 2005. gada septembra līdz 2007. gada oktobrim esot notikusi pārmērīga kompensēšana, ir pieļautas būtiskas kļūdas vērtējumā;

                           —

                           Komisija neesot ņēmusi vērā attiecīgo informāciju, kas tai bija pieejama apstrīdētā lēmuma pieņemšanas brīdī.


title: Lieta T-737/17: Prasība, kas celta 2017. gada 7. novembrī – Wattiau/Parlaments

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/33

         Prasība, kas celta 2017. gada 7. novembrī – Wattiau/Parlaments
   (Lieta T-737/17)
   (2018/C 032/46)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Francis Wattiau (Bridela, Luksemburga) (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt un nolemt šādi:

                           —

                           atcelt lēmumu, ar kuru tam ir uzliktas saistības par summu 843,01 EUR apmērā, kas ir ietverta norēķinu biroja aprēķinā Nr. 244;

                           —

                           ciktāl nepieciešams, atcelt iecēlējinstitūcijas 2017. gada 2. augusta lēmumu;

                           —

                           piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza iebildi par prettiesiskumu attiecībā uz līgumu, ko Eiropas Savienība ir noslēgusi ar Luksemburgas slimnīcu federāciju, atbilstoši kuram ir paredzēts 15 % palielinājums medicīniskajiem izdevumiem, ko uzņemas apdrošinātie kopīgajā veselības apdrošināšanas shēmā (JSIS) Luksemburgā. Šī iebilde par prettiesiskumu ir pamatota ar diviem pamatiem.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots diskriminācijas aizlieguma pilsonības dēļ principa un Protokola par privilēģijām un imunitāti 12. un 14. panta pārkāpums.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 966/2012 30. pantā un Kopīgo noteikumu par Eiropas Savienības ierēdņu apdrošināšanu slimības gadījumiem 43. pantā paredzētais pareizas finanšu vadības principa pārkāpums.


title: Lieta C-615/16: Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 21. novembra rīkojums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Giovanna Judith Kerr/Fazenda Pública (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Direktīva 2006/112/EK — 15. panta 2. punkts un 135. panta 1. punkta f) apakšpunkts — Nekustamā īpašuma izmantošanas tiesības — Atbrīvojumi — Piemērošanas joma — Jēdziens “starpniecība”)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/7

         Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 21. novembra rīkojums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Giovanna Judith Kerr/Fazenda Pública

   (Lieta C-615/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 15. panta 2. punkts un 135. panta 1. punkta f) apakšpunkts - Nekustamā īpašuma izmantošanas tiesības - Atbrīvojumi - Piemērošanas joma - Jēdziens “starpniecība”))
   (2018/C 032/09)
   Tiesvedības valoda – portugāļu.

      Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal Administrativo

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Giovanna Judith Kerr

      Atbildētāja: Fazenda Pública

      Rezolutīvā daļa:

   15. panta 2. punkts un 135. panta 1. punkta f) apakšpunkts Padomes Direktīvā 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “starpniecība” otrās minētās normas izpratnē var attiekties uz darbību, kādu veica prasītāja pamatlietā, ar nosacījumu, ka minētā darbība ir maksas starpniecības pakalpojumu sniegšana kādai no pusēm ar vērtspapīriem saistītā finanšu darījumu līgumā, un ar šo pakalpojumu tiek nodrošināts viss nepieciešamais, lai pārdevējs un pircējs parakstītu šo līgumu, bet pats starpnieks minēto līgumu neparaksta un jebkurā gadījumā viņam nav savu interešu attiecībā uz šī līguma saturu. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai tās izskatāmajā lietā šie nosacījumi ir izpildīti.

      (1)  OV C 151, 15.05.2017.


title: Lieta T-784/17: Prasība, kas celta 2017. gada 4. decembrī – Strabag Belgium/Parlaments

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/43

         Prasība, kas celta 2017. gada 4. decembrī – Strabag Belgium/Parlaments
   (Lieta T-784/17)
   (2018/C 032/57)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Strabag Belgium (Antverpene, Beļģija) (pārstāvji – M. Schoups, K. Lemmens un M. Lahbib, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi

               —

               atzīt šo prasību atcelt tiesību aktu par pieņemamu un pamatotu;

         līdz ar to:

               —

               atcelt (i) Eiropas Parlamenta nezināma datuma lēmumu nepieņemt Strabag Belgium piedāvājumu attiecībā uz iepirkumu, kura priekšmets ir vispārējā būvniecības uzņēmuma pamatlīgums Eiropas Parlamenta ēkām (iepirkums Nr. 06/D20/2017/M036) Briselē, kas tika paziņots 2017. gada 24. novembra vēstulē, kā arī (ii) Eiropas Parlamenta nezināma datuma lēmumu piešķirt līguma, kura priekšmets ir vispārējā būvniecības uzņēmuma pamatlīgums Eiropas Parlamenta ēkām (iepirkums Nr. 06/D20/2017/M036) Briselē, slēgšanas tiesības pieciem citiem pretendentiem, nevis Strabag Belgium, kā arī

               —

               apmierināt Strabag Belgium pieteikumu par šādu dokumentu iesniegšanu:

                           —

                           iepirkuma procedūras lietas dokumentus, kuros ir saglabāts protokols par notikušo saziņu starp Parlamentu un pretendentiem jautājumā par pārmērīgām cenām atbilstoši 160. panta 3. punktam Komisijas 2015. gada 30. oktobra Deleģētā regulā (ES) 2015/2462 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem;

                           —

                           lēmumu par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu pieciem citiem pretendentiem un par Strabag Belgium piedāvājuma nepieņemšanu;

                           —

                           piedāvājumu analīzes ziņojumu;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajā instancē, ieskaitot arī procesuālos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu par šādiem pārkāpumiem:

               (i)

               pārkāpts Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV 2012, L 298, 8. lpp.), kurā grozījumi ir izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 28. oktobra Regulu (ES, Euratom) 2015/1929 (OV 2015, L 286, 1. lpp.), 110. panta 5. punkts, paredzot, ka Komisijai ir tiesības pieņemt šos deleģētos aktus atbilstoši 210. pantam attiecībā uz noteikumiem par piešķiršanas kritērijiem, ieskaitot saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu;

               (ii)

               pārkāpts 151. pants, kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas 2015. gada 30. oktobra Deleģēto regulu (ES) 2015/2462, ar ko groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV 2015, L 342, 7. lpp.), pieņemot normas, kas piemērojamas pārmērīgi zemas cenas gadījumā, kā arī

               (iii)

               pārkāpts Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 102. pants, kurš veltīts pārskatāmības, samērīguma, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principiem publiskos līgumos.


title: Lieta C-131/17: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 23. novembra rīkojums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hélder José Cunha Martins/Fundo de Garantia Automóvel (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 47. pants — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu — Jautājuma par Savienības tiesību, kas nav Pamattiesību harta, normas neesamība — Tiesas kompetences neesamība)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/7

         Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 23. novembra rīkojums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hélder José Cunha Martins/Fundo de Garantia Automóvel

   (Lieta C-131/17) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu - Jautājuma par Savienības tiesību, kas nav Pamattiesību harta, normas neesamība - Tiesas kompetences neesamība))
   (2018/C 032/10)
   Tiesvedības valoda – portugāļu.

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal da Relação do Porto

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Hélder José Cunha Martins

      Atbildētāja: Fundo de Garantia Automóvel

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesas kompetencē acīmredzami nav atbildēt uz Tribunal da Relação do Porto (Porto apelācijas tiesa, Portugāle) uzdotajiem jautājumiem.

      (1)  OV C 168, 29.5.2017.


title: Lieta T-785/17: Prasība, kas celta 2017. gada 27. novembrī – Ilhan/EUIPO – Time Gate (“SPORTSWEAR COMPANY BIG SAM”)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/44

         Prasība, kas celta 2017. gada 27. novembrī – Ilhan/EUIPO – Time Gate (“SPORTSWEAR COMPANY BIG SAM”)
   (Lieta T-785/17)
   (2018/C 032/58)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ercan Ilhan (Istambula, Turcija) (pārstāvis: S. Can, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Time Gate GmbH (Ķelne, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes, kura ietver vārdiskus elementus “SPORTSWEAR COMPANY BIG SAM”, starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 891 276

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 13. septembra lēmums lietā R 974/2016-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas piektās padomes 2017. gada 13. septembra lēmumu lietā R 974/2016-5 un tādējādi atļaut preču zīmes “Sportswear Company BIG SAM” reģistrāciju;

               —

               piespriest Time Gate GmbH segt savus tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest EUIPO segt savus tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               piekrišana atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 54. pantam;

               —

               kļūda vērtējumā saistībā ar apzīmējumu sajaukšanas iespēju.


title: Lieta C-232/17: Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 21. novembra rīkojums (Budai Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VE/WD Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 94. pants — Patērētāju aizsardzība — Direktīva 93/13/EEK — Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos — Kredītlīgums ārvalsts valūtā — Pietiekamu precizējumu par pamatlietas faktiskajiem apstākļiem un tiesisko regulējumu, kā arī iemeslu, kas pamato atbildes uz prejudiciālajiem jautājumiem vajadzību, neesamība — Acīmredzama nepieņemamība

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/8

         Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 21. novembra rīkojums (Budai Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VE/WD

   (Lieta C-232/17) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 94. pants - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Kredītlīgums ārvalsts valūtā - Pietiekamu precizējumu par pamatlietas faktiskajiem apstākļiem un tiesisko regulējumu, kā arī iemeslu, kas pamato atbildes uz prejudiciālajiem jautājumiem vajadzību, neesamība - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2018/C 032/11)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Budai Központi Kerületi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: VE

      Atbildētāja: WD

      Rezolutīvā daļa

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Budai Központi Kerületi Bíróság (Budas centra rajona tiesa, Ungārija) ir iesniegusi ar 2017. gada 31. marta lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

      (1)  OV C 256, 7.8.2017.


title: Lieta T-787/17: Prasība, kas celta 2017. gada 28. novembrī – Parfümerie Akzente/EUIPO (“GlamHair”)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/45

         Prasība, kas celta 2017. gada 28. novembrī – Parfümerie Akzente/EUIPO (“GlamHair”)
   (Lieta T-787/17)
   (2018/C 032/59)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Parfümerie Akzente GmbH (Pfedelbach, Vācija) (pārstāvji: O. Spieker, A. Schönfleisch, M. Alber, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “GlamHair” – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 211 956

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 25. septembra lēmums lietā R 82/2017–2

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-740/17: Prasība, kas celta 2017. gada 2. novembrī – DEI/Komisija

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/33

         Prasība, kas celta 2017. gada 2. novembrī – DEI/Komisija
   (Lieta T-740/17)
   (2018/C 032/47)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou ΑΕ (“DEI”) (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji – E. Bourtzalas, E. Salaka, C. Synodinos, C. Tagaras un D. Waelbroeck, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 14. augusta Lēmumu C(2017) 5622 final lietā SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) par iespējamu Grieķijas valsts atbalstu, kas pēc šķīrējtiesas nolēmuma piešķirts Alouminion A.E. elektroenerģijas tarifu, kuri ir zemāki par izmaksām, formā, ciktāl ar to ir atcelti Komisijas 2014. gada 12. jūnija un 2015. gada 25. marta tiesību akti;

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 14. augusta Lēmumu C(2017) 5622 final lietā SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP), ciktāl tajā ir atzīts, ka Aluminium nav piešķirts nekāds valsts atbalsts un ka tādējādi Komisijai nav pienākuma uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto formālo izmeklēšanas procedūru;

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 14. augusta Lēmumu C(2017) 5622 final lietā SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP), ciktāl tajā ir atzīts, ka DEI sūdzība, kas attiecas uz valsts atbalstu, kurš tika ieviests, pamatojoties uz Grieķijas Enerģijas regulatora (Rythmistiki Archi Energeias, turpmāk tekstā – “RAE”) Lēmumu Nr. 346/2012, pēc RAE šķīrējtiesas Lēmuma Nr. 1/2013 pieņemšanas ir zaudējusi savu priekšmetu, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt DEI tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot Tiesas spriedumu lietā C-228/16 P, un pretrunas ar šo spriedumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas 2015/1589 (1) 24. panta 2. punkts, un it īpaši pienākumi, kas Komisijai izriet no šī noteikuma, kā arī ir pārkāptas tiesības tikt uzklausītam un Eiropas Savienības Pamattiesību harta.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts atbilstošs pamatojums, pastāv pretrunīgs pamatojums un nav izpildīts pienākums pārbaudīt visus atbilstošos tiesību un faktiskos elementus, lai novērtētu, vai šķīrējklauzulā, kuras rezultātā tika pieņemts iepriekš minētais šķīrējtiesas Lēmums 1/2013, ir definēti “skaidri un objektīvi parametri”, kuri “ierobežoja šķīrējtiesnešu rīcības brīvību” un kuru “loģiskas sekas” bija galīgi noteikta elektroenerģijas cena.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot un piemērojot informēta privātā ieguldītāja principu un LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, ciktāl runa ir par novērtējumu, saskaņā ar kuru šķīrējtiesas nolēmumā noteiktā elektroenerģijas cena ir “šķīrējklauzulā pareizi noteiktu parametru loģiskas sekas”.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot un piemērojot LESD 107. un 108. pantu, ciktāl runa ir par novērtējumu, saskaņā ar kuru Komisijai nebija pienākuma veikt sarežģītus ekonomiskus vērtējumus, kā arī acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā un acīmredzama kļūda faktu vērtējumā, ciktāl Komisija nepārbaudīja būtiskus jautājumus, lai noskaidrotu, vai pastāv valsts atbalsts.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, un acīmredzama kļūda faktu vērtējumā, ciktāl runa ir par informēta privātā ieguldītāja, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, principa piemērošanu.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot un piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, nav izpildīts pienākums norādīt pietiekamu pamatojumu un ir pieļauta acīmredzama kļūda faktu vērtējumā attiecībā uz Komisijas lēmumu neveikt turpmāku izmeklēšanu saistībā ar DEI 2012. gada sūdzību atbilstoši LESD 108. panta 2. punktam, pamatojoties uz tās vērtējumu, ka pēc šķīrējtiesas Lēmuma Nr. 1/2013 pieņemšanas tā “ir zaudējusi savu priekšmetu”.

      (1)  Padomes Regula (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.).


title: Lieta C-243/17: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 16. novembra rīkojums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/António da Silva Rodrigues (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 99. pants — Regula (EK) Nr. 1260/1999 — Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 — 3. panta 1. punkts — Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība — Jēdziens “vairākgadu programma” — Piemērojamība)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/8

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 16. novembra rīkojums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/António da Silva Rodrigues

   (Lieta C-243/17) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 99. pants - Regula (EK) Nr. 1260/1999 - Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 - 3. panta 1. punkts - Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība - Jēdziens “vairākgadu programma” - Piemērojamība))
   (2018/C 032/12)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal Administrativo

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

      Atbildētāja: António da Silva Rodrigues

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               3. panta 1. punkta pirmā daļa Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda pārkāpuma gadījumā, kas nav ne nepārtraukts, ne vairākkārtējs, šajā normā noteiktais četru gadu noilguma termiņš sākas no pārkāpuma izdarīšanas brīža.

               2)

               Supremo Tribunal Administrativo (Augstākā administratīvā tiesa, Portugāle) uzdotais otrais, trešais un ceturtais jautājums ir acīmredzami nepieņemami.

      (1)  OV C 256, 7.8.2017.


title: Lieta T-788/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. novembrī – Szabados/EUIPO – Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (“MicroSepar”)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/45

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. novembrī – Szabados/EUIPO – Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (“MicroSepar”)
   (Lieta T-788/17)
   (2018/C 032/60)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Andreas Szabados (Grünwald, Vācija) (pārstāvis: S. Wobst, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (Barselona, Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MicroSepar” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 576 532

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 21. septembra lēmums lietā R 2420/2016–1

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-746/17: Prasība, kas celta 2017. gada 13. novembrī – TrekStor/EUIPO – Beats Electronics (“i.Beat jump”)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/35

         Prasība, kas celta 2017. gada 13. novembrī – TrekStor/EUIPO – Beats Electronics (“i.Beat jump”)
   (Lieta T-746/17)
   (2018/C 032/48)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: TrekStor Ltd (Honkonga, Ķīna) (pārstāvji – O. Spieker, M. Alber, A. Schönfleisch, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “i.Beat jump” –Eiropas Savienības preču zīme Nr. 4 729 075

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 12. septembra lēmums lietā R 2236/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to ir apmierināts atcelšanas pietiekuma iesniedzējas pieteikums un ir atceltas prasītājas tiesības saistībā ar Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 4 729 075;

               —

               noraidīt atcelšanas pieteikuma iesniedzējas pieteikumu par atcelšanu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot izdevumus, kuri prasītājai ir obligāti radušies Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojā (EUIPO).

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 2017/1001 18. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-796/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. decembrī – Mouldpro/EUIPO – Wenz Kunststoff (“MOULDPRO”)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/46

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. decembrī – Mouldpro/EUIPO – Wenz Kunststoff (“MOULDPRO”)
   (Lieta T-796/17)
   (2018/C 032/61)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mouldpro ApS (Ballerup, Dānija) (pārstāvis – W. Rebernik, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Wenz Kunststoff GmbH & Co. KG (Lüdenscheid, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MOULDPRO” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 10 022 317

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 16. oktobra lēmums lietā R 2153/2015-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas padomē.

      Izvirzītaie pamati:

               —

               aģenta vai pārstāvja veikta nelikumīga reģistrācija, Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta b) apakšpunts kopsakarā ar 8. panta 3. punktu;

               —

               komercdarbībā izmantotas, agrākas nereģistrētas preču zīmes tiesības, Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta c) apakšpunts kopsakarā ar 8. panta 4. punktu;

               —

               īpašnieks ir ļaunticīgi pieteicis reģistrācijai Eiropas Savienības preču zīmi, Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts.


title: Lieta T-213/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 5. decembra spriedums – El Corte Inglés/EUIPO – Elho Business & Sport (“FREE STYLE”) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FREE STYLE” — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstoša rakstura neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Regulas Nr. 207/2009 76. pants (tagad – Regulas 2017/1001 95. pants) — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               19.3.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/33

         Vispārējās tiesas 2017. gada 5. decembra spriedums – El Corte Inglés/EUIPO – Elho Business & Sport (“FREE STYLE”)
   (Lieta T-213/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FREE STYLE” - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstoša rakstura neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) - Regulas Nr. 207/2009 76. pants (tagad – Regulas 2017/1001 95. pants) - Vienlīdzīga attieksme))
   (2018/C 104/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija) (pārstāvis: J. L. Rivas Zurdo, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Bonne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Elho Business & Sport Vertriebs GmbH (Obergriesbach, Vācija) (pārstāvis: E. Warnke, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 12. februāra lēmumu lietā R 378/2015-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Elho Business & Sport un El Corte Inglés.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               El Corte Inglés, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 243, 4.7.2016.


title: Lieta C-2/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 2. janvārī iesniedza Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas (Lietuva) – Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė

text:
               19.3.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 2. janvārī iesniedza Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas (Lietuva) – Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė

   (Lieta C-2/18)
   (2018/C 104/24)
   Tiesvedības valoda – lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

      Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė (Seima deputātu grupa)

      Atbildētājs: Lietuvos Respublikos Seimas (Lietuvas Republikas Seims)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas Nr. 1308/2013 (1) 148. panta 4. punkts var tikt interpretēts tādējādi, ka, – lai nostiprinātu svaigpiena ražotāju spējas apspriest darījumus un novērstu negodīgu komercpraksi, un ņemot vērā atsevišķas dalībvalsts tautsaimniecības piena un piena produktu nozares strukturālās īpatnības un izmaiņas piena tirgus nosacījumos, – ar to nav aizliegts paredzēt tādu valsts tiesisko regulējumu, ar ko līgumu pušu brīvība vienoties par svaigpiena pirkuma cenu ir ierobežota tādā ziņā, ka svaigpiena pircējam ir aizliegts svaigpiena pārdevējiem, kuri atbilstoši pārdodamajam piena apjomam iedalīti vienā un tajā pašā grupā, kuri neietilpst atzītās piena ražotāju organizācijās, maksāt atšķirīgu cenu par tāda paša sastāva un kvalitātes svaigpienu, kas pircējam tiek piegādāts tādā pašā veidā; tādējādi puses nevar, ņemot vērā kādus citus faktorus, vienoties par citādu svaigpiena pirkuma cenu?

               2)

               Vai Regulas Nr. 1308/2013 148. panta 4. punkts var tikt interpretēts tādējādi, ka, – lai nostiprinātu svaigpiena ražotāju spējas apspriest darījumus un novērstu negodīgu komercpraksi, un ņemot vērā atsevišķas dalībvalsts tautsaimniecības piena un piena produktu nozares strukturālās īpatnības un izmaiņas piena tirgus nosacījumos, – ar to nav aizliegts paredzēt tādu valsts tiesisko regulējumu, ar ko līgumu pušu brīvība vienoties par svaigpiena pirkuma cenu ir ierobežota tādā ziņā, ka svaigpiena pircējam ir aizliegts nepamatoti samazināt svaigpiena pirkuma cenu, bet samazināt šo cenu vairāk nekā par 3 procentu punktiem ir iespējams tikai tad, ja šādu samazinājumu par pamatotu atzīst valsts pilnvarota iestāde?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV 2013, L 347, 671. lpp.).


title: Lieta C-28/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. janvārī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Verein für Konsumenteninformation/Deutsche Bahn AG

text:
               19.3.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. janvārī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Verein für Konsumenteninformation/Deutsche Bahn AG

   (Lieta C-28/18)
   (2018/C 104/28)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Verein für Konsumenteninformation

      Atbildētāja: Deutsche Bahn AG

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 260/2012 (2012. gada 14. marts), ar ko nosaka tehniskās un darbības prasības kredīta pārvedumiem un tiešā debeta maksājumiem euro un groza Regulu (EK) Nr. 924/2009 (SEPA regula) (1), 9. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka maksājuma saņēmējam SEPA tiešā debeta maksājumu shēmā ir aizliegts maksājumu pakārtot maksātāja dzīvesvietai dalībvalstī, kurā ir arī maksājuma saņēmēja (dzīvesvieta) juridiskā adrese, ja maksājumu var veikt arī citādā veidā, kā, piemēram, ar kredītkarti?

      (1)  OV 2012, L 94, 22. lpp.


title: Lieta T-212/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 5. decembra spriedums – El Corte Inglés/EUIPO – Elho Business & Sport (“FRee STyLe”) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme “FRee STyLe” — Absolūts atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Regulas Nr. 207/2009 76. pants (tagad – Regulas 2017/1001 95. pants) — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               19.3.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/33

         Vispārējās tiesas 2017. gada 5. decembra spriedums – El Corte Inglés/EUIPO – Elho Business & Sport (“FRee STyLe”)
   (Lieta T-212/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “FRee STyLe” - Absolūts atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) - Regulas Nr. 207/2009 76. pants (tagad – Regulas 2017/1001 95. pants) - Vienlīdzīga attieksme))
   (2018/C 104/42)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija) (pārstāvis: J. L. Rivas Zurdo, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Bonne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Elho Business & Sport Vertriebs GmbH (Obergriesbach, Vācija) (pārstāvis: E. Warnke, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 12. februāra lēmumu lietā R 377/2015-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Elho Business & Sport un El Corte Inglés.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               El Corte Inglés, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 243, 4.7.2016.


title: Lieta C-641/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 17. novembrī iesniedza Finanzgericht München (Vācija) – College Pension Plan of British Columbia/Finanzamt München III

text:
               26.3.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 17. novembrī iesniedza Finanzgericht München (Vācija) – College Pension Plan of British Columbia/Finanzamt München III

   (Lieta C-641/17)
   (2018/C 112/09)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht München

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: College Pension Plan of British Columbia

      Atbildētāja: Finanzamt München III

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai kapitāla aprites brīvībai saskaņā ar LESD 63. panta 1. punktu, lasot to kopā ar LESD 65. pantu, ir pretrunā dalībvalsts tiesību normas, atbilstoši kurām arodpensijas kapitāla uzkrāšanas institūcijai nerezidentei, kas tās galveno struktūru ziņā ir pielīdzināma Vācijas pensiju fondam, netiek piešķirts atbrīvojums no nodokļa par ienākumiem no kapitāla attiecībā uz saņemtajām dividendēm, savukārt attiecīga dividenžu izmaksa iekšzemes pensiju fondiem maksājamo nodokli par ienākumiem no kapitāla nepalielina vai palielina tikai salīdzinoši mazā apmērā, jo tiem pastāv iespēja nodokļa apmēra aprēķināšanas procedūrā savu ar nodokli apliekamo peļņu samazināt, atskaitot uzkrājumus pensiju saistību izpildei, un samaksāto nodokli par ienākumiem no kapitāla neitralizēt, veicot ieskaitu – ja maksājamais uzņēmumu ienākuma nodoklis ir mazāks par ieskaitāmo summu – vai saņemot atmaksu?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu ir jāatbild apstiprinoši: vai Körperschaftsteuergesetz [Likuma par uzņēmumu ienākuma nodokli] (KStG) 32. panta 1. punkta 2) apakšpunktā paredzētais kapitāla aprites brīvības ierobežojums attiecībā pret trešajām valstīm ir pieļaujams saskaņā ar LESD 63. pantu, lasot to kopā ar LESD 64. panta 1. punktu, tāpēc ka tas ir saistīts ar finanšu pakalpojumu sniegšanu?


title: Lieta T-338/16 P: Vispārējās tiesas 2018. gada 27. februāra spriedums – Zink/Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Atalgojums — Ekspatriācijas pabalsts — Ekspatriācijas pabalsta nemaksāšana vairāku gadu garumā administratīvas kļūdas dēļ — Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkts — Saprātīgs termiņš)

text:
               16.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/20

         Vispārējās tiesas 2018. gada 27. februāra spriedums – Zink/Komisija
   (Lieta T-338/16 P) (1)

   ((Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Atalgojums - Ekspatriācijas pabalsts - Ekspatriācijas pabalsta nemaksāšana vairāku gadu garumā administratīvas kļūdas dēļ - Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkts - Saprātīgs termiņš))
   (2018/C 134/27)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Richard Zink (Bamako, Mali) (pārstāvji: N. de Montigny un J.-N. Louis, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Bohr un F. Simonetti)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 11. aprīļa spriedumu Zink/Komisija (F-77/15, EU:F:2016:74), kurā tiek lūgts atcelt šo spriedumu.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 11. aprīļa spriedumu Zink/Komisija (F-77/15).

               2)

               Atcelt Eiropas Komisijas Atalgojuma un individuālo tiesību biroja (PMO) 2014. gada 23. jūlija lēmumu, ciktāl ar šo lēmumu Komisija ir atteikusies Richard Zink izmaksāt ekspatriācijas pabalstu par laikposmu no 2007. gada 1. septembra līdz 2009. gada 30. aprīlim.

               3)

               Eiropas Savienības Civildienesta tiesā celto prasību ar atsauces numuru F-77/15 pārējā daļā noraidīt.

               4)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus apelācijas tiesvedībā un tiesvedībā pirmajā instancē.

      (1)  OV C 305, 22.8.2016.


title: Lieta T-76/18: Prasība, kas celta 2018. gada 9. februārī – CN/Parlaments

text:
               16.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/25

         Prasība, kas celta 2018. gada 9. februārī – CN/Parlaments
   (Lieta T-76/18)
   (2018/C 134/36)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: CN (pārstāvji: C. Bernard-Glanz un A. Tymen, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu;

               —

               piespriest atbildētājam iesniegt RDP komitejas atzinumus, RDP komitejas uzklausīto liecinieku uzklausīšanas ierakstus un lietas materiālus, kas nosūtīti Eiropas Parlamenta priekšsēdētājam saskaņā ar RDP komitejas iekšējā reglamenta 10. pantu;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un, ja nepieciešams, lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt 68 500 EUR par prasītājam nodarīto dažādu veidu morālo kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. pants, Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) 25. pants, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu, pārkāpts labas pārvaldības princips, nav ievērotas tiesības tikt uzklausītam un tiesības uz aizstāvību un ka nav izpildīts pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses, pieņemot apstrīdēto lēmumu šajā lietā, proti, Eiropas Parlamenta lēmumu noraidīt prasītāja lūgumu sniegt palīdzību.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā, Hartas 31. panta, Civildienesta noteikumu 12.a un 24. panta pārkāpums un pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses neizpilde.


title: Lieta T-260/15 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 20. februāra rīkojums – Iberdrola/Komisija Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Spānijas nodokļu tiesību aktos paredzēta atbalsta shēma — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               16.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/21

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 20. februāra rīkojums – Iberdrola/Komisija
   (Lieta T-260/15 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Spānijas nodokļu tiesību aktos paredzēta atbalsta shēma - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2018/C 134/28)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Iberdrola, SA (Bilbao, Spānija) (pārstāvji: J. Ruiz Calzado un J. Domínguez Pérez, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Stromsky un P. Němečková)

      Priekšmets

   Pieteikums, kas ir pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt Komisijas 2014. gada 15. oktobra Lēmuma (ES) 2015/314 par valsts atbalstu SA.35550 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP), ko īstenojusi Spānija – Shēma finanšu nemateriālās vērtības norakstīšanai nodokļu vajadzībām saistībā ar kapitāla daļu iegādi ārvalstīs (OV 2015, L 56, 38. lpp.), izpildi.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

               2)

               Atcelt 2017. gada 24. novembra rīkojumu Iberdrola/Komisija (T-260/15 R).

               3)

               Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


201805250081897422018/C 200/125652016CJC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180419101121Lieta C-565/16: Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 19. aprīļa spriedums (Eirinodikeio Lerou Leros (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedība, kuru ierosinājuši Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Jurisdikcija, nolēmumu atzīšana un izpilde laulības lietās un lietās par vecāku atbildību — Regula (EK) Nr. 2201/2003 — Tādas dalībvalsts tiesas jurisdikcija, kurā nepilngadīga bērna vārdā ir iesniegts lūgums saņemt tiesas atļauju atraidīt mantojumu — Jurisdikcija lietās par vecāku varu — Vienošanās par jurisdikciju — 12. panta 3. punkta b) apakšpunkts — Piekrišana jurisdikcijai — Nosacījumi)
 ---documentbreak--- C2002018LV1010120180419LV0012101112Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 19. aprīļa spriedums (Eirinodikeio Lerou Leros (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedība, kuru ierosinājuši Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina

   (Lieta C-565/16) (
         1
      )
   “(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Jurisdikcija, nolēmumu atzīšana un izpilde laulības lietās un lietās par vecāku atbildību — Regula (EK) Nr. 2201/2003 — Tādas dalībvalsts tiesas jurisdikcija, kurā nepilngadīga bērna vārdā ir iesniegts lūgums saņemt tiesas atļauju atraidīt mantojumu — Jurisdikcija lietās par vecāku varu — Vienošanās par jurisdikciju — 12. panta 3. punkta b) apakšpunkts — Piekrišana jurisdikcijai — Nosacījumi)”2018/C 200/12Tiesvedības valoda – grieķu
      Iesniedzējtiesa

      Eirinodikeio Lerou Leros

      Pamatlietas puses

      Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina

      Rezolutīvā daļa

   Tādā situācijā kā pamatlietā, kad nepilngadīga bērna vecāki, kuri pastāvīgi uzturas kopā ar bērnu vienā dalībvalstī, šī bērna vārdā citas dalībvalsts tiesai ir lūguši izsniegt atļauju atraidīt mantojumu, Padomes Regulas (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu 12. panta 3. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka

            —

            bērna vecāku kopīgs iesniegums abu izraudzītajā tiesā ir jāuzskata par nepārprotamu šīs tiesas pieņemšanu;

            —

            prokurors, kurš saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir pilntiesīga puse pēc vecāku ierosinājuma uzsāktajā tiesvedībā, ir uzskatāms par tiesvedības pusi Regulas Nr. 2201/2003 12. panta 3. punkta b) apakšpunkta izpratnē. Iebildumi, kurus par attiecīgā bērna vecāku izraudzīto tiesu šāda puse ceļ pēc tam, kad ir notikusi vēršanās tiesā, ir uzskatāmi par šķērsli, lai atzītu, ka visas tiesvedības puses šajā brīdī ir vienojušās par jurisdikciju. Nesaņemot šādus iebildumus, var uzskatīt, ka šī puse ir netieši piekritusi un ka ir izpildījies nosacījums, atbilstoši kuram ir nepieciešams, lai visas tiesvedības puses būtu nepārprotami vienojušās par jurisdikciju brīdī, kad ir notikusi vēršanās tiesā, un

            —

            apstāklis, ka mantojuma atstājēja dzīvesvieta, viņa īpašums, kas ietilpst mantojuma masā, un viņa saistības ir izraudzītās tiesas dalībvalstī un nav faktu, kas liecinātu par to, ka vienošanās par jurisdikciju varētu nelabvēlīgi ietekmēt bērna situāciju, ir pamats, lai uzskatītu, ka vienošanās par jurisdikciju atbilst prioritārajām bērna interesēm.

      (
         1
      )	OV C 22, 23.1.2017.


201806080151931282018/C 221/309162016TC22120180625LV01LVINFO_JUDICIAL20180423252511Lieta T-916/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa rīkojums – Winkler/Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Valstī iegūto pensijas tiesību nodošana — Priekšlikums par iemaksu gadiem — Nepārsūdzams akts — Akts, kas nav nelabvēlīgs — Acīmredzama nepieņemamība)
 ---documentbreak--- C2212018LV2510120180423LV0030251251Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa rīkojums – Winkler/Komisija
   (Lieta T-916/16) (
         1
      )
   “(Civildienests — Ierēdņi — Valstī iegūto pensijas tiesību nodošana — Priekšlikums par iemaksu gadiem — Nepārsūdzams akts — Akts, kas nav nelabvēlīgs — Acīmredzama nepieņemamība)”2018/C 221/30Tiesvedības valoda – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bernd Winkler (Grange, Īrija) (pārstāvis: A. Kässens, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Bohr un L. Radu Bouyon)

      Priekšmets

   Prasību, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas 2016. gada 20. aprīļa paziņojumu par Eiropas Savienības iestāžu pensiju shēmā vērā ņemamo izdienas gadu aprēķina piedāvājumu pēc prasītāja pieteikuma par pensijas tiesību, kuras viņš bija ieguvis pirms darba uzsākšanas Savienības iestādēs, nodošanu un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus, kuri prasītājam esot radušies tāpēc, ka Komisija šī tiesību nodošanas pieteikuma izskatīšanā esot pieļāvusi pārkāpumus.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Bernd Winkler atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 46, 13.2.2017.


title: Apvienotās lietas C-84/17 P, C-85/17 P un C-95/17 P: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums – Société des produits Nestlé SA/Mondelez UK Holdings & Services Ltd, iepriekš – Cadbury Holdings Ltd, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (C-84/17 P)/Mondelez UK Holdings & Services Ltd, iepriekš – Cadbury Holdings Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Société des produits Nestlé SA (C-85/17 P), Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)/Mondelez UK Holdings & Services Ltd, iepriekš – Cadbury Holdings Ltd, Société des produits Nestlé SA (C-95/17 P) (Apelācija – Eiropas Savienības preču zīme – Trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo četrdaivu šokolādes tāfelītes formu – Pret pamatojumu vērsta apelācijas sūdzība – Nepieņemamība – Regula (EK) Nr. 207/2009 – 7. panta 3. punkts – Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas pierādījums)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/10

      Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums – Société des produits Nestlé SA/Mondelez UK Holdings & Services Ltd, iepriekš – Cadbury Holdings Ltd, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (C-84/17 P)/Mondelez UK Holdings & Services Ltd, iepriekš – Cadbury Holdings Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Société des produits Nestlé SA (C-85/17 P), Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)/Mondelez UK Holdings & Services Ltd, iepriekš – Cadbury Holdings Ltd, Société des produits Nestlé SA (C-95/17 P)
      (Apvienotās lietas C-84/17 P, C-85/17 P un C-95/17 P) (1)

      ((Apelācija - Eiropas Savienības preču zīme - Trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo četrdaivu šokolādes tāfelītes formu - Pret pamatojumu vērsta apelācijas sūdzība - Nepieņemamība - Regula (EK) Nr. 207/2009 - 7. panta 3. punkts - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas pierādījums))
      (2018/C 328/11)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Société des produits Nestlé SA (pārstāvji: G.S.P. Vos, advocaat, un S. Malynicz, QC) (C-84/17 P), Mondelez UK Holdings & Services Ltd, iepriekš – Cadbury Holdings Ltd (pārstāvji: T. Mitcheson, QC, un J. Lane Heald, barrister, kurus pilnvarojuši P. Walsh, J. Blum un C. MacLeod, solicitors) (C-85/17 P), Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji: A. Folliard-Monguiral) (C-95/17 P)

         Pārējie lietas dalībnieki: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, iepriekš – Cadbury Holdings Ltd (pārstāvji: T. Mitcheson, QC, un J. Lane Heald, barrister, kurus pilnvarojuši P. Walsh un J. Blum, solicitors), Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis: A. Folliard-Monguiral) (C-84/17 P), Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis: A. Folliard-Monguiral), Société des produits Nestlé SA (pārstāvji: G.S.P. Vos, advocaat, un S. Malynicz, QC) (C-85/17 P), Mondelez UK Holdings & Services Ltd, iepriekš – Cadbury Holdings Ltd (pārstāvji: T. Mitcheson, QC, un J. Lane Heald, barrister, kurus pilnvarojuši P. Walsh un J. Blum, solicitors), Société des produits Nestlé SA (pārstāvji: G.S.P. Vos, advocaat, un S. Malynicz, QC) (C-95/17 P)

         Persona, kas iestājusies lietā apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumu atbalstam lietā C-84/17: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (pārstāvis: M. Viefhues, Rechtsanwalt)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzības noraidīt.

                  2)

                  Société des produits Nestlé SA, European Association of Trade Mark Owners (Marques), Mondelez UK Holdings & Services Ltd, kā arī Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

         (1)  OV C 178, 6.6.2017

         OV C 161, 22.5.2017.


title: Lieta T-422/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. jūlija spriedums – Viscas/Komisija (Konkurence – Karteļi – Eiropas spēka kabeļu tirgus – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums – Vienots un turpināts pārkāpums – Pārkāpuma pierādīšana – Dalības ilgums – Publiska norobežošanās – Naudas soda apmēra aprēķins – Pārkāpuma smagums – Neierobežota kompetence)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/32

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. jūlija spriedums – Viscas/Komisija
      (Lieta T-422/14) (1)

      ((Konkurence - Karteļi - Eiropas spēka kabeļu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums - Vienots un turpināts pārkāpums - Pārkāpuma pierādīšana - Dalības ilgums - Publiska norobežošanās - Naudas soda apmēra aprēķins - Pārkāpuma smagums - Neierobežota kompetence))
      (2018/C 328/42)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Viscas Corp. (Tokija, Japāna) (pārstāvis: J.-F. Bellis, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: C. Giolito, L. Parpala, H. van Vliet un A. Biolan, kam palīdz B. Doherty, barrister)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Furukawa Electric Co. Ltd (Tokija) (pārstāvji: C. Pouncey, A. Luke un L. Geary, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, daļēji atcelt Komisijas Lēmumu C(2014) 2139 final (2014. gada 2. aprīlis) par procedūru saskaņā ar [LESD] 101. pantu un [EEZ] līguma 53. pantu (Lieta AT.39610 – spēka kabeļi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, otrkārt, samazināt tai uzliktā naudas soda apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Viscas Corp sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Furukawa Electric Co. Ltd sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Lieta T-420/18: Prasība, kas celta 2018. gada 10. jūlijā – JPMorgan Chase u.c./Komisija

text:
               24.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 341/18

      Prasība, kas celta 2018. gada 10. jūlijā – JPMorgan Chase u.c./Komisija
      (Lieta T-420/18)
      (2018/C 341/30)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: JPMorgan Chase & Co. (Ņujorka, Ņujorka, ASV), JPMorgan Chase Bank, National Association (Kolumbusa [Columbus], Ohaio, ASV), J.P. Morgan Services LLP (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: M. Lester QC, D. Piccinin un D. Heaton, Barristers, N. French, B. Tormey, N. Frey un D. Das, Solicitors)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītāju prasījumi

      Prasītāju prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu, lai tādējādi neviena lēmuma par pārkāpumu versija nevarētu tikt publicēta, līdz Vispārējā tiesa būs pieņēmusi nolēmumu attiecībā uz prasību atcelt [lēmumu] par pārkāpumu;

                  —

                  pakārtoti, daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu, atstājot spēkā redakcijas, ko ir noraidījusi Eiropas Komisija, kā norādīts 2. līdz 4. prasības pamatā; un

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasītāji prasa atcelt Komisijas 2018. gada 27. aprīļa Lēmumu C(2018) 2745 final par iebildumiem pret to, ka publicējot ir izpausta informācija, ko prasītāji iesnieguši saskaņā ar Eiropas Komisijas priekšsēdētāja 2011. gada 13. oktobra Lēmuma 2011/695/ES (OV 2011, L 275, 29. lpp.) par uzklausīšanas amatpersonas amatu un darba uzdevumiem noteiktu konkurences lietu izskatīšanā (Lieta AT.39914 – Euro procentu likmju atvasinātie instrumenti (EIRD)) 8. pantu.
      Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi nevainīguma prezumpcijas principu, noraidīdama prasītāju lūgumu apturēt 2016. gada 7. decembra lēmuma (turpmāk tekstā – “lēmums par pārkāpumu”) (1) jebkādu nekonfidenciālo versiju publicēšanu, līdz tiks pieņemts nolēmums par prasītāju prasību Vispārējai tiesai atcelt lēmumu par pārkāpumu. Pats lēmums par pārkāpumu esot pieņemts, pārkāpjot nevainīguma prezumpciju, kā norādīts 2017. gada 10. novembra spriedumā Icap u.c./Komisija (T-180/15, EU:T:2017:795, 253.-269. punkts). Tādējādi prasītāji esot tādā pašā situācijā kā persona, kurai lēmums nav adresēts, proti, tie nesaņemot visas garantijas, kas parasti tiek piešķirtas tiesību uz aizstāvību īstenošanai procesā, kurš risinās atbilstoši parastajai gaitai un kura rezultātā tiek pieņemts nolēmums par lietas būtību. Prasītāji norāda, ka tas varētu novērst jebkādu lēmuma par pārkāpumu publicēšanu, līdz Vispārējā tiesa būs pabeigusi pārskatīt Komisijas konstatējumus.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ar uzklausīšanas amatpersonas starpniecību ir rīkojusies, pārsniedzot savas pilnvaras, kas noteiktas Lēmuma 2011/695/ES (turpmāk tekstā – “Uzklausīšanas amatpersonas darba uzdevumi”) (2) 8. panta 2. punktā, mēģinādama grozīt Konkurences ĢD lēmumu nepublicēt lēmuma par pārkāpumu daļu (un balstīdamās uz minēto prettiesisko lēmumu, atsakoties novērst lēmuma par pārkāpumu analogo daļu publicēšanu). Komisijai, rīkojoties ar uzklausīšanas amatpersonas starpniecību, neesot pilnvaru šādām darbībām (skat. spriedumu, 2015. gada 15. jūlijs, Pilkington Group/Komisija, T-462/12, EU:T:2015:508, 31. punkts).

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir kļūdījusies, izvērtējot prasītāju prasījumus saskaņā ar Uzklausīšanas amatpersonas darba uzdevumu 8. panta 2. punktu un tādējādi nav ievērojusi dienesta noslēpumu, kā prasīts minētajā normā, LESD 339. pantā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (3) 28. pantā. Komisija esot kļūdījusies, konstatēdama, ka apstrīdētie materiāli neatbilda tādas informācijas kritērijiem, kas ietilpst dienesta noslēpumā (skat. spriedumu, 2006. gada 30. maijs, Bank Austria Creditansalt/Komisija, T-198/03, EU:T:2006:136), un citu iemeslu dēļ.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi principu, kas reglamentē indivīdu identitātes aizsardzību attiecībā pret prasītāju bijušo darbinieku un personām, kuras ir prasītājas vadībā, tostarp tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību, kas ir aizsargātas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. pantā. Prasītāji norāda, ka Komisija esot ierosinājusi publicēt informāciju, kas atklās vai var atklāt minētā bijušā darbinieka identitāti un prasītāju darbinieku iespējamo psiholoģisko stāvokli tajā laikā.

         (1)  Komisijas 2016. gada 7. decembra Lēmums C(2016) 8530 final par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu.

         (2)  Eiropas Komisijas priekšsēdētāja 2011. gada 13. oktobra Lēmums 2011/695/ES par uzklausīšanas amatpersonas amatu un darba uzdevumiem noteiktu konkurences lietu izskatīšanā (OV L 275, 20.10.2011., 29. lpp.).

         (3)  Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp.).


title: Lieta C-675/16 P: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 7. jūnija rīkojums – Guccio Gucci SpA/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Guess? IP Holder LP

text:
               24.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 341/10

      Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 7. jūnija rīkojums – Guccio Gucci SpA/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Guess? IP Holder LP

      (Lieta C-675/16 P) (1)

      (2018/C 341/13)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 144, 8.5.2017.


title: Lieta T-452/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 20. novembra spriedums – Petrov u.c./Parlaments Eiropas Parlamenta loceklis — Atteikums iekļūt Parlamenta ēkās — Trešās valsts valstspiederīgais — Pamattiesību hartas 21. pants — Diskriminācija etniskās izcelsmes dēļ — Diskriminācija pilsonības dēļ — Pamata pieņemamība — Diskriminācija politisko uzskatu dēļ — Vienlīdzīga attieksme — Pilnvaru nepareiza izmantošana

text:
               15.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/12

         Vispārējās tiesas 2017. gada 20. novembra spriedums – Petrov u.c./Parlaments
   (Lieta T-452/15) (1)

   (Eiropas Parlamenta loceklis - Atteikums iekļūt Parlamenta ēkās - Trešās valsts valstspiederīgais - Pamattiesību hartas 21. pants - Diskriminācija etniskās izcelsmes dēļ - Diskriminācija pilsonības dēļ - Pamata pieņemamība - Diskriminācija politisko uzskatu dēļ - Vienlīdzīga attieksme - Pilnvaru nepareiza izmantošana)
   (2018/C 013/21)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Andrei Petrov (Sanktpēterburga, Krievija), Fedor Biryukov (Maskava, Krievija) un Alexander Sotnichenko (Sanktpēterburga) (pārstāvis – P. Richter, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – N. Görlitz un M. Windisch)

      Priekšmets

   Par prasību, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Parlamenta 2015. gada 16. jūnija lēmumu par atteikumu prasītājiem iekļūt tā telpās

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Andrei Petrov, Fedor Biryukov un Alexander Sotnichenko sedz savus un atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 363, 3.11.2015.


title: Lieta T-760/17: Prasība, kas celta 2017. gada 20. novembrī – Meesenburg Großhandel/EUIPO (“Triotherm+”)

text:
               22.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/55

         Prasība, kas celta 2017. gada 20. novembrī – Meesenburg Großhandel/EUIPO (“Triotherm+”)
   (Lieta T-760/17)
   (2018/C 022/72)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Meesenburg Großhandel KG (Flensburg, Vācija) (pārstāvis: D. Freiherr von Oldershausen, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Triotherm+” – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 186 471

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 13. septembra lēmums lietā R 1786/2016-1

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-734/17: Prasība, kas celta 2017. gada 3. novembrī – ViaSat/Komisija

text:
               22.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/48

         Prasība, kas celta 2017. gada 3. novembrī – ViaSat/Komisija
   (Lieta T-734/17)
   (2018/C 022/64)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ViaSat, Inc. (Carlsbad, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – L. Marco Perpiñà un S. Semey, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 24. augusta netiešo nelabvēlīgo lēmumu, kas izriet no tā, ka Eiropas Komisija nav sniegusi atbildi Regulas Nr. 1049/2001 8. panta 3. punktā noteiktajā termiņā uz prasītājas 2017. gada 10. jūlija atkārtoto piekļuves pieteikumu dokumentiem saistībā ar 2017. gada 2. maijā reģistrēto pieteikumu par piekļuvi dokumentiem Nr. 2017/2592, ciktāl tas attiecas uz informāciju, kas ir sniegta, vai par ko ir notikusi apmaiņa, kontekstā ar atsaukšanos uz uzaicinājumu iesniegt pieteikumus par Eiropas mobilo satelītsakaru pakalpojumu sistēmām;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot jebkuras puses, kas iestājusies lietā, izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, kas paredzēts LESD 296. panta otrajā daļā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav veikusi konkrētu un individuālu pārbaudi par pieprasītajiem dokumentiem.


title: Lieta T-774/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. novembrī – Café del Mar u.c./EUIPO – Guiral Broto (“C del M”)

text:
               22.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/60

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. novembrī – Café del Mar u.c./EUIPO – Guiral Broto (“C del M”)
   (Lieta T-774/17)
   (2018/C 022/81)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Café del Mar SC (Sant Antoni de Portmany, Spānija), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) un Carlos Andrea González (Sant Antoni de Portmany) (pārstāvji: F. Miazzetto un J. L. Gracia Albero, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Ramón Guiral Broto (Marbelja [Marbella], Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašnieks: otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “C del M” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 5 889 126

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 4. septembra lēmums lietā R 1618/2015-5

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atzīt par spēkā neesošu Eiropas Savienības grafisku preču zīmi Nr. 5 889 126, kas ietver vārdiskus elementus “C del M”;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī piespriest preču zīmes, kuru lūgts atzīt par spēkā neesošu, īpašniekam atlīdzināt izdevumus, kas radušies procesā EUIPO Anulēšanas nodaļā un Apelācijas padomēs.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas 2017/1001 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-509/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 22. novembra rīkojums – Baradel u.c./EIF

text:
               22.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/62

         Vispārējās tiesas 2017. gada 22. novembra rīkojums – Baradel u.c./EIF
   (Lieta T-509/16) (1)

   (2018/C 022/83)
   Tiesvedības valoda – franču
   Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 274, 21.9.2013. (lieta sākotnēji bija reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-72/13 un 2016. gada 1. septembrī tika nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Apvienotās lietas C-374/16: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 15. novembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Rochus Geissel; likvidējamās RGEX GmbH i.L. administrators/Finanzamt Neuss (C-374/16), un Finanzamt Bergisch Gladbach/Igor Butin (C-375/16) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Direktīva 2006/112/EK — 168. panta a) punkts, 178. punkta a) punkts un 226. panta 5. punkts — Priekšnodokļa atskaitīšana — Rēķinos obligāti norādāmas ziņas — Nodokļa maksātāja tiesiskā paļāvība par tiesību uz nodokļa atskaitīšanu nosacījumu izpildi

text:
               22.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/12

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 15. novembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Rochus Geissel; likvidējamās RGEX GmbH i.L. administrators/Finanzamt Neuss (C-374/16), un Finanzamt Bergisch Gladbach/Igor Butin (C-375/16)
   (Apvienotās lietas C-374/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 168. panta a) punkts, 178. punkta a) punkts un 226. panta 5. punkts - Priekšnodokļa atskaitīšana - Rēķinos obligāti norādāmas ziņas - Nodokļa maksātāja tiesiskā paļāvība par tiesību uz nodokļa atskaitīšanu nosacījumu izpildi)
   (2018/C 022/15)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Rochus Geissel; likvidējamās RGEX GmbH i.L. administrators, (C-374/16), Finanzamt Bergisch Gladbach (C-375/16)

      Atbildētāji: Finanzamt Neuss, (C-374/16), Igor Butin (C-375/16)

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 168. panta a) punkts un 178. panta a) punkts, lasot tos kopā ar šīs direktīvas 226. panta 5. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem nav pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, saskaņā ar kuru tiesību atskaitīt PVN priekšnodokli izmantošana ir pakārtota tās vietas adreses norādīšanai rēķinā, kurā šā rēķina izsniedzējs veic savu saimniecisko darbību.

      (1)  OV C 392, 24.10.2016.


title: Apvienotās lietas C-427/16 un C-428/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 23. novembra spriedums (Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “CHEZ Elektro Balgaria” AD/Yordan Kotsev (C-427/16) un “FrontEx International” EAD/Emil Yanakiev (C-428/16) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Konkurence — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Advokātu profesionālās organizācijas noteikti minimālie honorāru apmēri — Aizliegums tiesai uzdot atlīdzināt summu, kas ir mazāka par šiem minimālajiem apmēriem — Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram pievienotās vērtības nodoklis (PVN) ietilpst brīvās profesijas pārstāvja sniegtā pakalpojuma cenā

text:
               22.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/13

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 23. novembra spriedums (Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “CHEZ Elektro Balgaria” AD/Yordan Kotsev (C-427/16) un “FrontEx International” EAD/Emil Yanakiev (C-428/16)
   (Apvienotās lietas C-427/16 un C-428/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Konkurence - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Advokātu profesionālās organizācijas noteikti minimālie honorāru apmēri - Aizliegums tiesai uzdot atlīdzināt summu, kas ir mazāka par šiem minimālajiem apmēriem - Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram pievienotās vērtības nodoklis (PVN) ietilpst brīvās profesijas pārstāvja sniegtā pakalpojuma cenā)
   (2018/C 022/17)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Sofiyski rayonen sad

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: “CHEZ Elektro Balgaria” AD (C-427/16), “FrontEx International” EAD (C-428/16)

      Atbildētāji: Yordan Kotsev (C-427/16), Emil Yanakiev (C-428/16)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 101. panta 1. punkts, lasot kopā ar LES 4. panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, atbilstoši kuram, pirmkārt, advokātam ar klientu nav ļauts vienoties par atlīdzību, kas ir zemāka par minimālo atlīdzības apmēru, kurš paredzēts noteikumos, ko pieņēmusi tāda advokātu profesionālā organizācija kā Vissh advokatski savet (Advokatūras augstākā padome, Bulgārija), pretējā gadījumā paredzot disciplinārās procedūras ierosināšanu pret attiecīgo advokātu, un, otrkārt, atbilstoši kuram tiesa nedrīkst uzdot atlīdzināt honorāru, kas ir mazāks par šo minimālo apmēru, var ierobežot konkurenci iekšējā tirgū LESD 101. panta 1. punkta izpratnē. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai šāds tiesiskais regulējums, ievērojot tā konkrēto piemērošanas kārtību, patiesi atbilst leģitīmajiem mērķiem un vai šādi paredzētie ierobežojumi aprobežojas tikai ar to, kas nepieciešams šo leģitīmo mērķu sasniegšanai;

               2)

               LESD 101. panta 1. punkts, lasot kopā ar LES 4. panta 3. punktu un Padomes 1977. gada 22. marta Direktīvu 77/249/EEK par pasākumiem, kas palīdz advokātiem sekmīgi īstenot brīvību sniegt pakalpojumus, ir interpretējams tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds tiek aplūkots pamatlietā, saskaņā ar kuru juridiskajām personām un individuālajiem komersantiem atbilstoši valsts tiesas nolēmumam var tikt atlīdzināti izdevumi par advokāta pakalpojumiem, ja tos ir pārstāvējis juriskonsults;

               3)

               Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 78. panta pirmās daļas a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, saskaņā ar kuru pievienotās vērtības nodoklis ir reģistrētu advokātu honorāra neatņemama daļa, ja tā rezultātā šiem honorāriem pievienotās vērtības nodoklis tiek piemērots dubultā.

      (1)  OV C 371, 10.10.2016.


title: Lieta C-259/17: Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 21. novembra rīkojums (Budai Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Zoltán Rózsavölgyi, Zoltánné Rózsavölgyi/Unicredit Leasing Hungary Zrt., Unicredit Leasing Immo Truck Zrt. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 94. pants — Patērētāju aizsardzība — Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos — Kredītlīgums ārvalsts valūtā — Pietiekamu precizējumu par pamatlietas faktiskajiem apstākļiem un tiesisko regulējumu, kā arī iemeslu, kas pamato atbildes uz prejudiciālajiem jautājumiem vajadzību, neesamība — Acīmredzama nepieņemamība

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/9

         Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 21. novembra rīkojums (Budai Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Zoltán Rózsavölgyi, Zoltánné Rózsavölgyi/Unicredit Leasing Hungary Zrt., Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.

   (Lieta C-259/17) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 94. pants - Patērētāju aizsardzība - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Kredītlīgums ārvalsts valūtā - Pietiekamu precizējumu par pamatlietas faktiskajiem apstākļiem un tiesisko regulējumu, kā arī iemeslu, kas pamato atbildes uz prejudiciālajiem jautājumiem vajadzību, neesamība - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2018/C 032/13)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Budai Központi Kerületi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Zoltán Rózsavölgyi, Zoltánné Rózsavölgyi

      Atbildētājas: Unicredit Leasing Hungary Zrt., Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.

      Rezolutīvā daļa

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Budai Központi Kerületi Bíróság (Budas centra rajona tiesa, Ungārija) ir iesniegusi ar 2017. gada 31. marta lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

      (1)  OV C 256, 7.8.2017.


title: Lieta T-35/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 12. decembra spriedums – Sony Computer Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (“Vita”) (Eiropas Savienības preču zīme — Atcelšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Vita” — Preču zīmes faktiskā izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts) — Izmantošana saistībā ar pieteiktajām precēm — Pienākums sniegt pamatojumu)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/21

         Vispārējās tiesas 2017. gada 12. decembra spriedums – Sony Computer Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (“Vita”)
   (Lieta T-35/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Vita” - Preču zīmes faktiskā izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts) - Izmantošana saistībā ar pieteiktajām precēm - Pienākums sniegt pamatojumu))
   (2018/C 032/28)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – S. Malynicz, QC)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – H. Kunz)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Vieta Audio, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvis – I. Barroso Sánchez-Lafuente, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 12. novembra lēmumu lietā R 2232/2014-5 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Vieta Audio un Sony Computer Entertainment Europe.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas piektās padomes 2015. gada 12. novembra lēmumu lietā R 2232/2014-5 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Vieta Audio un Sony Computer Entertainment Europe.

               2)

               EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Sony Computer Entertainment Europe tiesāšanās izdevumus.

               3)

               Vieta Audio sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 106, 21.3.2016.


title: Lieta T-893/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 5. decembra spriedums – Xiaomi/EUIPO – Apple (“MI PAD”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MI PAD” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “IPAD” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Preču un pakalpojumu līdzība)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/30

         Vispārējās tiesas 2017. gada 5. decembra spriedums – Xiaomi/EUIPO – Apple (“MI PAD”)
   (Lieta T-893/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MI PAD” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “IPAD” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Preču un pakalpojumu līdzība))
   (2018/C 032/41)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Xiaomi, Inc. (Pekina, Ķīna) (pārstāvji: T. Raab un C. Tenkhoff, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Ivanauskas)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: J. Olsen, P. Andreottola, solicitors, un G. Tritton, barrister)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 22. septembra lēmumu lietā R 363/2016-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Apple un Xiaomi.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Xiaomi, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 46, 13.2.2017.


title: Lieta T-770/17: Prasība, kas celta 2017. gada 24. novembrī – Beats Electronics/EUIPO – TrekStor (“i.Beat”)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/40

         Prasība, kas celta 2017. gada 24. novembrī – Beats Electronics/EUIPO – TrekStor (“i.Beat”)
   (Lieta T-770/17)
   (2018/C 032/54)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – M. Petersenn, advokāts, I. Fowler un I. Junkar, Solicitors)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: TrekStor Ltd (Honkonga, Honkonga)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “i.Beat” –Eiropas Savienības preču zīme Nr. 5 009 139

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 12. septembra lēmums apvienotajās lietās R R 2175/2016-4 un R 2213/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to ir noraidīta prasītājas apelācijas sūdzība Nr. 2175/2016-4 un ir atļauts, ka apstrīdētā preču zīme paliek reģistrēta attiecībā uz MP3 atskaņotājiem, it īpašie tiem, kas ir bāzēti uz USB zibatmiņas ar mini cietajiem diskiem;

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei, ja tā iestāsies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkts a) apakšpunta un 2. punkta, kas lasīts kopsakarā ar Regulas Nr. 207/2009 15. pantu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums.


title: Tiesas nolēmums (2017. gada 22. decembris) lietā E-1/17 – Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi (Absolūts šķērslis tiesas procesam – valsts atbalsts – lēmums slēgt oficiālās izmeklēšanas procedūru)

text:
               12.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/4

         TIESAS NOLĒMUMS
   (2017. gada 22. decembris)
   lietā E-1/17

      Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi

      (Absolūts šķērslis tiesas procesam – valsts atbalsts – lēmums slēgt oficiālās izmeklēšanas procedūru)

   (2018/C 130/04)
   Lietā E-1/17 Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi – PRASĪBA saskaņā ar 36. panta otro daļu Nolīgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi, lai atceltu EBTA Uzraudzības iestādes 2015. gada 7. maija Lēmumu Nr. 179/15/COL, ar kuru izbeidz oficiālo izmeklēšanu par valsts atbalstu, kas piešķirts uzņēmumam Nettbuss Sør AS, kas tika publicēts Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā Nr. 59/1 2016. gada 27. oktobrī, – Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen (tiesnesis referents) un Páll Hreinsson, 2017. gada 22. decembrī pasludināja nolēmumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               Prasība tiek noraidīta kā pieņemšanas kritērijiem neatbilstoša.

               2.

                  Konkurrenten.no AS sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī izdevumus, kas radušies EBTA uzraudzības iestādei, Eustagderes filkei un Nettbuss AS.

               3.

               Norvēģijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-116/07: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. februāra rīkojums – Francija/Komisija

text:
               16.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/39

         Vispārējās tiesas 2018. gada 22. februāra rīkojums – Francija/Komisija
   (Lieta T-116/07) (1)

   (2018/C 134/55)
   Tiesvedības valoda – franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 140, 23.6.2007.


title: Lieta T-288/07: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. februāra rīkojums – Alcan France/Komisija

text:
               16.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/39

         Vispārējās tiesas 2018. gada 22. februāra rīkojums – Alcan France/Komisija
   (Lieta T-288/07) (1)

   (2018/C 134/56)
   Tiesvedības valoda – franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 235, 6.10.2007.