title: Lieta C-565/10: Tiesas (septītā palāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/271/EEK — Komunālo notekūdeņu attīrīšana — 3., 4. un 10. pants — Kanalizācijas sistēmas — Otrreizēja vai līdzvērtīga attīrīšana — Attīrīšanas iekārtas — Reprezentatīvi paraugi)

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/4

         Tiesas (septītā palāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-565/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/271/EEK - Komunālo notekūdeņu attīrīšana - 3., 4. un 10. pants - Kanalizācijas sistēmas - Otrreizēja vai līdzvērtīga attīrīšana - Attīrīšanas iekārtas - Reprezentatīvi paraugi)
   2012/C 295/06
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un D. Recchia)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — G. Palmieri, pārstāvis, un M. Russo, avvocato dello Stato)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40. lpp.) 3., 4. un 10. panta pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot:

                           —

                           aktus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka Acri, Siderno, Bagnara Calabra, Bianco, Castrovillari, Crotone, Santa Maria del Cedro, Lamezia Terme, Mesoraca, Montebello Ionico, Motta San Giovanni, Reggio Calabria, Rende, Rossano, Scalea, Sellia Marina, Soverato, Strongoli (Kalabrija), Cervignano del Friuli (Friuli-Venēcija Džūlija), Frascati (Lacio), Porto Cesareo, Supersano, Taviano (Apūlija), Misterbianco u.c., Aci Catena, Adrano, Catania u.c., Giarre-Mascali-Riposto u.c., Caltagirone, Aci Castello, Acireale u.c., Belpasso, Gravina di Catania, Tremestieri Etneo, San Giovanni La Punta, Agrigento un tās piepilsētu, Porto Empedocle, Sciacca, Cefalù, Carini un ASI Palermo, Palermo un kaimiņapgabalu, Santa Flavia, Augusta, Priolo Gargallo, Carlentini, Scoglitti, Marsala, Messina 1, Messina un Messina 6 (Sicīlija), aglomerācijās, kurās cilvēka ekvivalents ir 15 000 un vairāk, notekūdeņi no kurām tiek novadīti saņemošajos ūdeņos, kas netiek uzskatīti par “jutīgajām zonām” Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1137/2008, 5. panta izpratnē, tiek ierīkotas komunālo notekūdeņu sistēmas atbilstoši šīs direktīvas 3. pantam,

                           —

                           aktus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka Lanciano-Castel Frentano (Abruco), Acri, Siderno, Bagnara Calabra, Castrovillari, Crotone, Montebello Ionico, Motta San Giovanni, Reggio Calabria, Rossano (Kalabrija), Battipaglia, Benevento, Capaccio, Capri, Ischia, Casamicciola Terme, Forio, Massa Lubrense, Napoli Est, Vico Equense (Kampānija), Trieste-Muggia-San Dorligo (Friuli-Venēcija Džūlija), Albenga, Borghetto Santo Spirito, Finale Ligure, Imperia, Santa Margherita Ligure, Quinto, Rapallo, Recco, Riva Ligure (Ligūrija), Casamassima, Casarano, Porto Cesareo, San Vito dei Normanni und Supersano (Apūlija), Misterbianco u. c., Scordia Militello Val di Catania, Palagonia, Aci Catena, Giarre Mascali-Riposto u. c., Caltagirone, Aci Castello, Acireale u. c., Belpasso, Gravina di Catania, Tremestieri Etneo, San Giovanni La Punta, Macchitella, Niscemi, Riesi, Agrigento un tās piepilsētu, Favara, Palma di Montechiaro, Menfi, Porto Empedocle, Ribera, Sciacca, Bagheria, Cefalù, Carini un ASI Palermo, Misilmeri, Monreale, Santa Flavia, Termini Imerese, Trabia, Augusta, Avola, Carlentini, Ragusa, Scicli, Scoglitti, Campobello di Mazara, Castevetrano 1, Triscina Marinella, Marsala, Mazara del Vallo, Barcellona Pozzo di Gotto, Capo d’Orlando, Furnari, Giardini Naxos, Consortile Letojanni, Pace del Mela, Piraino, Roccalumera, Consortile Sant’Agata Militello, Consortile Torregrotta, Gioiosa Marea, Messina 1, Messina 6, Milazzo, Patti un Rometta (Sicīlija) aglomerācijās, kurās cilvēka ekvivalents ir 15 000 un vairāk, notekūdeņi no kurām tiek novadīti saņemošajos ūdeņos, kas netiek uzskatīti par «jutīgajām zonām» Direktīvas 91/271, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1137/2008, 5. panta izpratnē, komunālie notekūdeņi, kas nonāk kanalizācijas sistēmās, pirms novadīšanas tiek attīrīti atbilstoši šīs direktīvas 4. panta 1. un 3. punktam, un

                           —

                           aktus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtas, kas tiek celtas atbilstīgi Direktīvas 91/271, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1137/2008, 4.-7. panta prasībām, projektētu, celtu, darbinātu un uzturētu, nodrošinot apmierinošu darbību visos parastajos vietējos klimata apstākļos, un lai, projektējot šīs komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtas, tiktu ņemtas vērā sezonālās izmaiņas Lanciano Castel Frentano (Abruco), Acri, Siderno, Bagnara Calabra, Castrovillari, Crotone, Montebello Ionico, Motta San Giovanni, Reggio Calabria und Rossano (Kalabrija), Battipaglia, Benevento, Capaccio, Capri, Ischia, Casamicciola Terme, Forio, Massa Lubrense, Neapel Ost und Vico Equense (Kampānija), Trieste-Muggia San Dorligo (Friuli-Venēcija Džūlija), Albenga, Borghetto Santo Spirito, Finale Ligure, Imperia, Santa Margherita Ligure, Quinto, Rapallo, Recco un Riva Ligure (Ligūrija), Casamassima, Casarano, Porto Cesareo, San Vito dei Normanni und Supersano (Apūlija), Misterbianco u. c., Scordia-Militello Val di Catania, Palagonia, Aci Catena, Giarre-Mascali-Riposto u. c., Caltagirone, Aci Castello, Acireale u. c., Belpasso, Gravina di Catania, Tremestieri Etneo, San Giovanni La Punta, Macchitella, Niscemi, Riesi, Agrigento un piepilsētas, Favara, Palma di Montechiaro, Menfi, Porto Empedocle, Ribera, Sciacca, Bagheria, Cefalù, Carini un ASI Palermo, Misilmeri, Monreale, Santa Flavia, Termini Imerese, Trabia, Augusta, Avola, Carlentini, Ragusa, Scicli, Scoglitti, Campobello di Mazara, Castevetrano 1, Triscina Marinella, Marsala, Mazara del Vallo, Barcellona Pozzo di Gotto, Capo d’Orlando, Furnari, Giardini Naxos, Consortile Letojanni, Pace del Mela, Piraino, Roccalumera, Consortile Sant’Agata Militello, Consortile Torregrotta, Gioiosa Marea, Messina 1, Messina 6, Milazzo, Patti un Rometta (Sicīlija) aglomerācijās,

                     Itālijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 91/271, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1137/2008, 3. pantā, 4. panta 1. un 3. punktā un 10. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 30, 29.01.2011.


title: Lieta T-156/08 P: Pirmās instances tiesas 2009. gada 16. marta spriedums – R /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdnis, kam ir pārbaudes laiks — Pārbaudes laika ziņojums — Nelabvēlīga akta neesamība — Termiņš prasības celšanai — Nokavējums)

text:
               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/18

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 16. marta spriedums – R/Komisija
   (Lieta T-156/08 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdnis, kam ir pārbaudes laiks - Pārbaudes laika ziņojums - Nelabvēlīga akta neesamība - Termiņš prasības celšanai - Nokavējums)
   2009/C 102/28
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: R, Brisele (Beļģija) (pārstāvis Y. Minatchy, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – D. Martin un K. Herrmann)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas ir iesniegta par Eiropas Kopienu Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 19. februāra rīkojumu lietā F-49/07 R/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ar mērķi panākt šī rīkojuma atcelšanu.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               R sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus šīs tiesvedības ietvaros.

      (1)  OV C 171, 5.7.2008.


title: Lieta T-508/12: Prasība, kas celta 2012. gada 19. novembrī — Automobile Association /ITSB — Duncan Petersen Publishing (Aktu vāki)

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/64

         Prasība, kas celta 2012. gada 19. novembrī — Automobile Association/ITSB — Duncan Petersen Publishing (Aktu vāki)
   (Lieta T-508/12)
   2013/C 26/126
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Automobile Association Ltd (St. Helier, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — N. Walker, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Duncan Petersen Publishing Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju trešās padomes 2012. gada 12. septembra lēmumu lietā R 172/2011-3 un nodot lietu atpakaļ ITSB atkārtotai izskatīšanai, un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: dizainparaugs attiecībā uz preci “aktu vāki” — reģistrēts Kopienas dizainparaugs Nr. 1121404-0001

      Kopienas dizainparauga īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu: prasītāja

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: prasītāja pieprasīja atzīt reģistrētu Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu, pamatojoties uz Padomes Regulas Nr. 6/2002 4.-9. pantu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati:

               —

               Padomes Regulas Nr. 6/2002 8. panta pārkāpums;

               —

               Padomes Regulas Nr. 6/2002 8. panta 2. punkta kopsakarā ar 62. pantu pārkāpums un

               —

               Padomes Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta a) apakšpunkta kopsakarā ar 3. panta a) punktu pārkāpums.


title: lieta C-106/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2008. gada 18. decembra spriedumu apvienotajās lietās T-211/04 un T-215/04 Government of Gibraltar un Apvienotā Karaliste/Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 18. martā iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/22

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2008. gada 18. decembra spriedumu apvienotajās lietās T-211/04 un T-215/04 Government of Gibraltar un Apvienotā Karaliste/Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 18. martā iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta C-106/09 P)
   2009/C 141/41
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — R. Lyal, V. Di Bucci, N. Khan)

      Pārējie lietas dalībnieki: Government of Gibraltar, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, Spānijas Karaliste

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2008. gada 18. decembra spriedumu apvienotajās lietās T-211/04 un T-215/04 Government of Gibraltar un Apvienotā Karaliste/Eiropas Kopienu Komisija, kas Komisijai paziņots 2009. gada 5. janvārī;

               —

               noraidīt Gibraltāra valdības un Apvienotās Karalistes lūgumus par atcelšanu un

               —

               piespriest Gibraltāra valdībai un Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;
               pakārtoti,

               —

               nosūtīt lietas atpakaļ Pirmās instances tiesai atkārtotai izskatīšanai un

               —

               atlikt lēmumu par tiesāšanās izdevumiem pirmajā instancē un apelācijas instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka apstrīdētais spriedums ir jāatceļ šāda pamatojuma dēļ.
   Pirmās instances tiesa pieļāva kļūdu, novērtējot saistību starp EKL 87. panta 1. punktu un dalībvalstu kompetenci nodokļu jautājumos;
   Pirmās instances tiesas pieļāva kļūdu, interpretējot un piemērojot EKL 87. panta 1. punktu, uzliekot nepamatotu ierobežojumu apstrīdēto valsts atbalsta pasākumu vērtējumam;
   Pirmās instances tiesa pieļāva kļūdu, interpretējot un piemērojot EKL 87. panta 1. punktu, nosakot nepamatotu ierobežojumu pārskatīšanas pilnvaru īstenošanai attiecībā uz vispārējās vai “normālās” nodokļu sistēmas noteikšanu;
   Pirmās instances tiesa pieļāva kļūdu, interpretējot un piemērojot EKL 87. panta 1. punktu, uzskatot, ka vispārēja vai “normāla” nodokļu sistēma var rasties, ja dažādiem nodokļu maksātājiem tiek piemērotas dažādas metodes;
   Pirmās instances tiesa pieļāva kļūdu, interpretējot un piemērojot EKL 87. panta 1. punktu, uzskatot, ka Komisija nenoteica kopējo vai “normālo” nodokļu sistēmu un neveica prasīto vērtējumu, lai paradītu attiecīgo pasākumu selektīvo raksturu;
   Pirmās instances tiesa pieļāva kļūdu, interpretējot un piemērojot EKL 87. panta 1. punktu, nepārbaudot apstrīdētajā lēmumā noteiktos trīs selektivitātes elementus.


title: Lieta T-282/14: Prasība, kas celta 2014. gada 30. aprīlī  – Bayer MaterialScience /Komisija

text:
               14.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/34

         Prasība, kas celta 2014. gada 30. aprīlī – Bayer MaterialScience/Komisija
   (Lieta T-282/14)
   2014/C 223/38
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bayer MaterialScience AG (Leverkusen, Vācija) (pārstāvji – C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen un T. Woltering, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2013. gada 18. decembra lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu lietā Valsts atbalsts SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Atbalsts atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un samazināta EEG piemaksa energoietilpīgiem lietotājiem;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: LESD 107. panta 1. punkta un 108. panta pārkāpums īpašā kompensācijas režīma kļūdainās kvalifikācijas dēļ

                           —

                           Prasītāja apgalvo, ka ar lēmumu par procedūras uzsākšanu ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts un 108. pants, kā arī Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (1), 13. panta 1. punkts, jo Likumā par atjaunojamās enerģijas prioritāti (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien; turpmāk tekstā – “EEG”) paredzētā EEG piemaksa nav uzskatāma par valsts līdzekļu piešķīrumu un EEG piemaksas samazināšana energoietilpīgiem lietotājiem nav uzskatāma par atteikšanos no valsts līdzekļiem.

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā norāda, ka Komisija savu pārbaudi ir balstījusi uz jauniem klasificēšanas parametriem, kas nav saderīgi ar tās līdzšinējā judikatūrā noteiktajiem principiem. It īpaši Komisija esot pilnībā noraidījusi kritēriju par valsts iestāžu konkrētajām rīcības tiesībām, kuram saskaņā ar pastāvīgo judikatūru ir jābūt izpildītam, lai varētu veikt kvalificēšanu par valsts līdzekļiem, un uzskatīja, ka pietiek ar to vien, ka valsts likumdevējs ietekmē maksājumu plūsmas starp privātām pusēm un ka regulējošās iestādes uzrauga to, vai privātās puses izpilda tiesiskās prasības.

                           —

                           Turklāt Komisijai ir saistošs tās lēmums, ar kuru tā nebija atzinusi 2000. gada EEG par atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, jo nepastāvēja valsts līdzekļu piešķīrums, un tādējādi tā ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, kvalificējot 2012. gada EEG par jaunu, nelikumīgi īstenotu atbalsta shēmu.

                           —

                           Tāpat arī Komisija nav pietiekami izvērtējusi un līdz ar to nav arī konstatējusi, ka energoietilpīgajiem lietotājiem piemērotie izņēmumi ir pamatoti, ņemot vērā 2012. gada EEG mērķi, raksturu un vispārējo uzbūvi, un tāpēc nebija uzskatāmi par selektīvu priekšrocību.

               2.

               Otrais pamats: LESD 108. panta 1. punkta un Regulas Nr. 659/1999 18. un 19. panta pārkāpums atbilstošu pasākumu neierosināšanas dēļ

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā norāda, ka Komisijai, izvērtējot 2012. gada EEG, katrā ziņā vajadzēja piemērot procedūru attiecībā uz pastāvošu atbalstu saskaņā ar LESD 108. panta 1. punktu un Regulas Nr. 659/1999 17.–19. pantu un pirms oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas vajadzēja piedāvāt Vācijai veikt atbilstošus pasākumus, nevis pakļaut tirgus dalībniekus ievērojamam ekonomiskajam riskam, 2012. gada EEG kvalificēšanas par jaunu, nepaziņotu atbalstu dēļ.

               3.

               Trešais pamats: tiesību tikt uzklausītam pārkāpums

                           —

                           Prasītāja arī apgalvo, ka Komisijai katrā ziņā vajadzēja apspriesties ar to, pirms pieņemt lēmumu ar tik nopietnām juridiskām sekām.

               4.

               Ceturtais pamats: Nepietiekams pamatojums

                           —

                           Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka lēmuma par procedūras uzsākšanu galvenie punkti nav atbilstoši pamatoti.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta C-6/15: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 14. jūlija spriedums (Raad van State (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TNS Dimarso NV/Vlaams Gewest Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiski pakalpojumu līgumi — Direktīva 2004/18/EK — 53. panta 2. punkts — Piešķiršanas kritēriji — Saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums — Vērtēšanas metode — Novērtējuma noteikumi — Līgumslēdzējas iestādes pienākums iepirkumā norādīt piešķiršanas kritēriju novērtējumu — Pienākuma apjoms

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/9

         Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 14. jūlija spriedums (Raad van State (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TNS Dimarso NV/Vlaams Gewest

   (Lieta C-6/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski pakalpojumu līgumi - Direktīva 2004/18/EK - 53. panta 2. punkts - Piešķiršanas kritēriji - Saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums - Vērtēšanas metode - Novērtējuma noteikumi - Līgumslēdzējas iestādes pienākums iepirkumā norādīt piešķiršanas kritēriju novērtējumu - Pienākuma apjoms)
   (2016/C 335/11)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: TNS Dimarso NV

      Atbildētāja: Vlaams Gewest

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 53. panta 2. punkts, ņemot vērā vienlīdzīgas attieksmes principu un no tā izrietošo pārskatāmības pienākumu, ir interpretējams tādējādi, ka gadījumā, kad pakalpojumu iepirkuma līguma slēgšanas tiesības ir jāpiešķir atbilstoši kritērijam par saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu no līgumslēdzējas iestādes viedokļa, tai potenciālajiem pretendentiem paziņojumā par līgumu vai attiecīgā iepirkuma specifikācijā nav jādara zināma vērtēšanas metode, kuru līgumslēdzēja iestāde grasās izmantot, konkrēti vērtējot un sarindojot piedāvājumus. Tomēr minētā metode nedrīkst izmainīt piešķiršanas kritērijus un to relatīvo novērtējumu.

      (1)  OV C 118, 13.4.2015.


title: Lieta C-450/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2013. gada 30. maija spriedumu lietā T-396/11 ultra air GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 12. augustā iesniedza Donaldson Filtration Deutschland GmbH

text:
               26.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/12

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2013. gada 30. maija spriedumu lietā T-396/11 ultra air GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 12. augustā iesniedza Donaldson Filtration Deutschland GmbH

   (Lieta C-450/13 P)
   2013/C 313/21
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (pārstāves — N. Siebertz, M. Teworte-Vey, A. Renvert, advokātes)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), ultra air GmbH

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2013. gada 30. maija spriedumu lietā T-396/11 un līdz ar to noraidīt ultra air GmbH prasību atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 18. maija lēmumu lietā R 374/2010-4;

               —

               piespriest ultra air GmbH atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzība par minēto Vispārējās tiesas spriedumu būtībā tiek pamatota šādi:

               1)

               Iebilduma par tiesību ļaunprātīgu izmantošanu kā vispārēja tiesību institūta neizvērtēšana
               Pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un pretēji Tiesas, kurā iesniegta šī apelācijas sūdzība, judikatūrai neesot ņēmusi vērā, ka iebildums par tiesību ļaunprātīgu izmantošanu kā vispārējais tiesību institūts, kas pieļauj un atļauj atsevišķa gadījuma apstākļu izvērtēšanu, ir jāievēro arī Kopienu preču zīmju tiesībās. Gluži pretēji tam Vispārējā tiesa esot tikai konstatējusi, ka Regulas Nr. 207/2009 (1) 52. panta 1. punkta a) apakšpunktā, lasot to kopā ar 56. panta 1. punkta a) apakšpunktu, paredzētajā procedūrā ir runa par pieteikumu, ko var iesniegt jebkura persona, un tāpēc neesot izvērtējusi šajā gadījumā izklāstītos īpašos apstākļus.
               Turklāt Vispārējā tiesa nav ievērojusi, ka, lai gan likumdevējs procesu par preču zīmes spēkā neesamību saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 56. panta 1. punkta a) apakšpunktu ir paredzējis kā ikvienam pieejamu procesu, tas neesot pretrunā iebilduma par tiesību ļaunprātīgu izmantošanu kā vispārēja tiesību institūta, kas ir jāievēro arī Kopienu tiesībās, ņemšanai vērā.
               Ļaunprātīgo pieteikumu izslēgšana neesot jāsalīdzina ar prasības par pozitīvu pierādījumu, ko par savu interesi celt prasību iesniegtu pieteikuma iesniedzējs, ieviešanu un tā attiecīgi arī nenozīmē, ka pieteikuma iesniegšanas tiesības tiek ierobežotas ar konkrētu papildnosacījumu ieviešanu. Turklāt par iebilduma par tiesību ļaunprātīgu izmantošanu nozīmību saistībā ar Regulas Nr. 207/2009 56. panta 1. punkta a) apakšpunktu liecina tas, ka likumdevējs spēkā neesamības procesu esot paredzējis kā pieteikuma procesu un tieši tāpēc neesot iespējama reģistrētas preču zīmes atzīšana par spēkā neesošu pēc savas iniciatīvas.

               2)

               Konkrēto atsevišķa gadījuma apstākļu neizvērtēšana
               Tā kā Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā iebildumu par tiesību ļaunprātīgu izmantošanu kā spēkā esošu vispārēju tiesību institūtu, īpašie atsevišķā gadījuma apstākļi, kas ultra air GmbH pieteikuma par Kopienas preču zīmes Nr. 001121839 “ultrafilter international” atzīšanu par spēkā neesošu iesniegšanu varētu likt uzskatīt par ļaunprātīgu, neesot izvērtēti.
               Proti, pieteikuma iesniedzējas nolūks esot ar strīdīgā apzīmējuma izmantošanu, ko tā veic pati, ļaunprātīgi izmantot tās apstrīdētās preču zīmes atpazīstamību ar atbilstošu, apzinātu konkrētās sabiedrības daļas maldināšanu un radīt neatbilstošu iespaidu, ka tā turpina apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesību priekšteces ar reputāciju tradīcijas.
               Turklāt Vispārējā tiesa neesot arī pietiekami iedziļinājusies ultra air GmbH — kā Kopienas preču zīmes Nr. 001121839 “ultrafilter international” spēkā neesamības atzīšanas pieteikuma iesniedzējas — direktora lomā, kurš savas darbības laikā apelācijas sūdzības iesniedzējas uzņēmumā personiski esot bijis vienīgā atbildīgā persona par viņa šobrīd apstrīdētās preču zīmes reģistrācijas procesu. Viņš personiski esot sniedzis visus reģistrācijas procesā iesniedzamos dokumentus, lai pierādītu apstrīdētās preču zīmes iegūto atšķirtspēju, un daļēji esot tos pat sagatavojis, kā arī tikai viņam esot bijušas pilnvaras ar tiem rīkoties.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (Kodificēta versija) (OV L 78, 1. lpp.).


title: Tiesnešu sadalījums pa palātām

text:
               7.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/16

         Tiesnešu sadalījums pa palātām
   (2004/C 201/34)
   Pēc tiesneses Trstenjak stāšanās amatā Pirmās instances tiesa savā 2004. gada 8. jūlija plenārsēdē nolēma šādi grozīt 2004. gada 13. maija plenārsēdes lēmumu par tiesnešu sadalījumu pa palātām:
   Laikā no 2004. gada 8. jūlija līdz 2004. gada 31. augustam
   1. palātā, kurā lietu izskata trīs tiesnešu sastāvā, iekļauti:
   Priekšsēdētājs Vesterdorf, tiesnesis Mengozzi, tiesneses Martins Ribeiro, Labucka un Trstenjak;
   1. palātā paplašinātā sastāvā, kurā lietu izskata piecu tiesnešu sastāvā, iekļauti:
   Priekšsēdētājs Vesterdorf, tiesnesis Mengozzi, tiesneses Martins Ribeiro, Labucka un Trstenjak;
   Lietās, kurās līdz 2004. gada 8. jūlijam ir beidzies rakstveida process un ir notikusi vai ir ieplānota tiesas sēde mutvārdu procesā, 1. palāta, kurā lietu izskata trīs tiesnešu sastāvā, un 1. palāta paplašinātā sastāvā, kurā lietu izskata piecu tiesnešu sastāvā, turpina savos iepriekšējos sastāvos piedalīties mutvārdu procesā, apspriedēs un sprieduma taisīšanā.


title: Lieta T-404/16: Prasība, kas celta 2016. gada 29. jūlijā – Galletas Gullon/EUIPO – O2 Holdings (Iepakojuma forma)

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/42

         Prasība, kas celta 2016. gada 29. jūlijā – Galletas Gullon/EUIPO – O2 Holdings (Iepakojuma forma)
   (Lieta T-404/16)
   (2016/C 343/56)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Galletas Gullon, SA (Aguilar de Campoo, Spānija) (pārstāvis – M. Escudero Pérez, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: O2 Holdings Ltd (Slough, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: trīsdimensiju preču zīme (Iepakojuma forma) – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 3 408 424

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 19. maija lēmums lietā R 1614/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO un otrajai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei, ja tā iestātos lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta F-81/08: Civildienesta tiesas trešās palātas priekšsēdētāja 2009. gada 11. jūnija rīkojums — Ketselidou/Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Prasība — Kopienu tiesas spriedums — Būtisks jauns fakts — Neesamība)

text:
               15.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/35

         Civildienesta tiesas trešās palātas priekšsēdētāja 2009. gada 11. jūnija rīkojums — Ketselidou/Komisija
   (Lieta F-81/08) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Prasība - Kopienu tiesas spriedums - Būtisks jauns fakts - Neesamība)
   2009/C 193/59
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zoe Ketselidou, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — S. A. Pappas, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Martin un K. Herrmann)

      Priekšmets

   Prasība atcelt netieši izteiktu lēmumu noraidīt prasītāja prasību, ko tas cēlis par pensijas izdienas gadu pārrēķinu, kas jāņem vērā, pārceļot pensijas tiesības, kuras iegūtas Grieķijā, uz Kopienas sistēmu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               Ketselidis atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 313, 6.12.2008., 59. lpp.


title: Apvienotās lietas T-534/12 un T-535/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 26. marta spriedums – Still /ITSB ( “Fleet Data Services” ) Kopienas preču zīme  — Kopienas grafisku preču zīmju “Fleet Data Services” un “Truck Data Services” reģistrācijas pieteikumi  — Absolūts atteikuma pamats  — Aprakstošs raksturs  — Atšķirtspējas neesamība  — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts  — Tiesības tikt uzklausītam  — Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrais teikums

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/33

         Vispārējās tiesas 2014. gada 26. marta spriedums – Still/ITSB (“Fleet Data Services”)
   (Apvienotās lietas T-534/12 un T-535/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafisku preču zīmju “Fleet Data Services” un “Truck Data Services” reģistrācijas pieteikumi - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Tiesības tikt uzklausītam - Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrais teikums)
   2014/C 142/42
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Still GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvis – S. Waller, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Poch)

      Priekšmets

   Divas prasības par diviem ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 10. septembra lēmumiem lietā R 130/2012-1 un lietā R 4/2012-1 attiecībā uz pieteikumiem reģistrēt kā Kopienas preču zīmes, pirmkārt, grafisku apzīmējumu “Fleet Data Services” un, otrkārt, grafisku apzīmējumu “Truck Data Services”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Still GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 32, 2.2.2013.


title: lieta T-434/05: Prasība, kas celta  2005. gada 6. decembrī  —  Gateway  pret ITSB

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/40

         Prasība, kas celta 2005. gada 6. decembrī — Gateway pret ITSB
   (lieta T-434/05)
   (2006/C 60/78)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gateway Inc., Irvaina (ASV) (pārstāvji — C. Jones, P. Massey, Solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Fujitsu Siemens Computers GmbH, Minhene (Vācija)
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Biroja Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 14. septembra lēmumu Nr. 1068/2004 lietā R 1068/2004-1 un pilnībā apmierināt prasītājas iebildumu pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 2 190 627 iebildumu procesā Nr. B 502 148;

               —

               piespriest Birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Fujitsu Siemens Computers GmbH

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Vārdiska preču zīme “ACTIVY Media Gateway” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 35., 38. un 42. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 2 190 627

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Valsts un Kopienas vārdiskas un grafiskas preču zīmes “GATEWAY”, “GATEWAY 2000”, “GATEWAY.NET”, “GATEWAY PROFILE” un “GATEWAY ASTRO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 36., 37. un 38. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: Noraidīt iebildumu pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelāciju

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome nepareizi noteica attiecīgos patērētājus un kļūdījās reģistrācijai pieteiktās preču zīmes vērtējumā. Turklāt prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome neņēma vērā agrāko preču zīmju reputāciju un plašo pazīstamību, un ka pretēji tam, ko nolēma Apelāciju padome, agrākās preču zīmes ir līdzīgas reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei.


title: Lietas C-136/05 izslēgšana no reģistra

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/33

         Lietas C-136/05 (1) izslēgšana no reģistra
   (2006/C 60/70)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 7. decembrī Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-136/05 Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste.

      (1)  OV C 115, 14.5.2005.


title: Lieta C-528/10: Prasība, kas celta 2010. gada 15. novembrī — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/21

         Prasība, kas celta 2010. gada 15. novembrī — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-528/10)
   ()
   2011/C 30/35
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Zavvos un H. Støvlbæk)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai ieviestu pirmo dzelzceļa paketi, Grieķijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2001/14/EK (1) 6. panta 2.–5. punktā un 11. pantā, kā arī šīs direktīvas 30. panta 1., 4. un 5. punktā paredzētos pienākumus.

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   i)
         Sistēmas, kuras mērķis ir veicināt infrastruktūras nodrošināšanas izmaksu un piekļuves maksas lieluma samazināšanu, nepiemērošana

   Komisija apgalvo, ka, nesniedzot atbilstošus paskaidrojumus, Grieķijas Republika nav veikusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai faktiski piemērotu sistēmu, kura mudina infrastruktūru pārvaldītājus samazināt infrastruktūras nodrošināšanas izmaksas un piekļuves maksas lielumu, tādējādi neizpildot Direktīvas 2001/14/EK 6. panta 2.–5. punktā paredzētos pienākumus.
   ii)
         Darbības uzlabošanas shēmas neizstrāde

   Turklāt Komisija apgalvo, ka, nesniedzot atbilstošus paskaidrojumus, Grieķijas Republika nav veikusi vajadzīgos pasākumus un nav oficiāli ieviesusi mehānismus, lai nodrošinātu darbības uzlabošanas shēmas izstrādi un piemērošanu nolūkā līdz minimumam samazināt traucējumus un uzlabot dzelzceļa tīkla Grieķijā darbību, un tādēļ tā nav izpildījusi Direktīvas 2001/14/EK 11. pantā paredzētos pienākumus.
   iii)
         Neatkarīgas regulatīvās iestādes neizveidošana un nenodrošināšana, ka šī iestāde ir spējīga piemērot sankcijas

   Turklāt Komisija apgalvo, ka, nesniedzot atbilstošus paskaidrojumus, Grieķijas Republika nav izveidojusi regulatīvo iestādi, kas būtu atbildīga par transporta jautājumiem un būtu organizatoriski, juridiski un no lēmumu pieņemšanas un finansēšanas stratēģijas viedokļa neatkarīga no jebkura infrastruktūras pārvaldītāja, jebkuras iestādes, kas nosaka maksu, piešķirošās iestādes vai no prasītāja. It īpaši tā piebilst, ka Valsts Dzelzceļa padome, kurai ir šāda atbildība, darbojas Transporta un komunikāciju ministrijas pārraudzībā, kurai, kā zināms, ir izšķiroša ietekme dzelzceļa uzņēmumā “TRAINOSE”. Acīmredzot šādā situācijā rodas interešu konflikts, ņemot vērā valsts ierēdņu kā regulatīvās iestādes locekļu statusu, kuriem ir jānodrošina, ka netiek pieļauta diskriminējoša attieksme pret valsts dzelzceļa uzņēmuma konkurentiem, un kuriem tajā pašā laikā, veicot savus regulatīvos uzdevumus, ir jāņem vērā dzelzceļa uzņēmuma, kuru pārrauga pati ministrija, komercintereses. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija apgalvo, ka Grieķijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2001/14/EK 30. panta 1. punktā paredzētos pienākumus.
   Turklāt Komisija apgalvo, ka, nesniedzot atbilstošus paskaidrojumus, Grieķijas Republika nav veikusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka regulatīvā iestāde ir spējīga piemērot sankcijas gadījumos, kad ir saņemts atteikums sniegt informāciju, vai lai labotu radušos situāciju. Konkrētāk — Grieķijas Republika nav pieņēmusi lēmumu, ar kuru tikti noteikts sankciju veids, naudas sodu apmērs un procedūra to piemērošanai un iekasēšanai, kā rezultātā tā nav izpildījusi Direktīvas 2001/14/EK 30. panta 1., 4. un 5. punktā paredzētos pienākumus.

      (1)  OV L 75, 15.03.2001., 29. lpp.


title: Lieta C-194/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2008. gada 9. maija rīkojumu — Dr. Susanne Gassmayr / Bundesministerin für Wissenschaft und Forschung

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2008. gada 9. maija rīkojumu — Dr. Susanne Gassmayr/Bundesministerin für Wissenschaft und Forschung

   (Lieta C-194/08)
   (2008/C 197/13)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Dr. Susanne Gassmayr

      Atbildētāja: Bundesministerin für Wissenschaft und Forschung

   Prejudiciālie jautājumi

               1.

                           1.

                           Vai Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (1), 11. panta 1., 2. un 3. punktam ir tieša iedarbība?

                           2.

                           Gadījumā, ja iepriekš minētajiem tiesību noteikumiem ir tieša iedarbība, vai tie ir jāinterpretē tādējādi, ka periodos, kad pastāv nodarbināšanas aizliegums grūtniecēm un/vai turpinās grūtniecības un dzemdību atvaļinājums, saglabājas tiesības saņemt samaksu par dežūrām?

                           3.

                           Vai tas katrā ziņā ir spēkā arī tad, ja atbilstoši īpašai sistēmai dalībvalsts pieņem lēmumu par “darba samaksas” saglabāšanu tādējādi, ka šī samaksa principā ietver visus ienākumus, izņemot tā sauktos saistībā ar noteiktiem apstākļiem pienākošos papildmaksājumus (minēti 1956. gada (Austrijas) Gehaltsgesetz [Likums par darba algu] 15. pantā) (kas šajā gadījumā ir strīdīgā samaksa par dežūrām)?

               2.

               Vai pretējā gadījumā, proti, ja minētajiem tiesību noteikumiem nav tiešas iedarbības, dalībvalstīm tie jātransponē tā, lai darbiniecei, kura periodā, kad pastāv nodarbinātības aizliegums grūtniecēm, un/vai grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vairs neveic dežūras, tiktu saglabātas tiesības saņemt samaksu par šādu darbu?1

      (1)  OV L 348, 1. lpp.


title: Lieta T-550/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 19. aprīļa rīkojums – Portugāle/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — ELGF un ELFLA — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nokavējums — Nepieņemamība

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/23

         Vispārējās tiesas 2016. gada 19. aprīļa rīkojums – Portugāle/Komisija
   (Lieta T-550/15) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - ELGF un ELFLA - Termiņš prasības celšanai - Termiņa sākums - Nokavējums - Nepieņemamība)
   (2016/C 200/33)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão un J. Saraiva de Almeida)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Guerra e Andrade un A. Sauka)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2015. gada 22. jūnija Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/1119, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2015 L 182, 39. lpp.), ciktāl ar to izslēdz konkrētus Portugāles Republikas izdevumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Portugāles Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 389, 23.11.2015.


title: Lieta C-296/06: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2008. gada 21. februārī ( Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Telecom Italia SpA / Ministero dell'Economia e delle Finanze , Ministero delle Comunicazioni (Telekomunikāciju pakalpojumi — Direktīva 97/13/EK — 6., 11., 22. un 25. pants — Vispārējām atļaujām un individuālajām licencēm piemērojamie nodokļi un nodevas — Iepriekšējam ekskluzīvo tiesību saņēmējam noteiktais pienākums — Saglabāšana uz laiku)

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/5

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2008. gada 21. februārī (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Telecom Italia SpA/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero delle Comunicazioni

   (Lieta C-296/06) (1)

   (Telekomunikāciju pakalpojumi - Direktīva 97/13/EK - 6., 11., 22. un 25. pants - Vispārējām atļaujām un individuālajām licencēm piemērojamie nodokļi un nodevas - Iepriekšējam ekskluzīvo tiesību saņēmējam noteiktais pienākums - Saglabāšana uz laiku)
   (2008/C 92/07)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Telecom Italia SpA

      Atbildētāji: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero delle Comunicazioni

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 10. aprīļa Direktīvas 97/13/EK par vispārējo atļauju un individuālo licenču kopēju sistēmu telekomunikāciju pakalpojumu jomā (OV L 117, 15.lpp.) 11., 22. un 25. panta interpretācija — Iespēja piemērot citus nodokļus un nodevas nekā direktīvā atļautos
   Rezolutīvā daļa:
   Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 10. aprīļa Direktīvas 97/13/EK par vispārējo atļauju un individuālo licenču kopēju sistēmu telekomunikāciju pakalpojumu jomā 6., 11., 22. un 25. pantu tiek aizliegts, ka dalībvalsts paredz pienākumu tirgus dalībniekam, kas ir iepriekšējais ekskluzīvo tiesību sniegt sabiedriskos telekomunikāciju pakalpojumus saņēmējs un kļuvis par vispārējās atļaujas turētāju, maksāt tādu maksājumu kā pamata lietā minētā nodeva, kas atbilst iepriekš prasītajai samaksai par piešķirtajām ekskluzīvajām tiesībām, par vienu gadu, sākot no galīgā termiņa, kas ir paredzēts šīs direktīvas transponēšanai valsts tiesībās, proti, līdz 1998. gada 31. decembrim.

      (1)  OV C 224, 16.9.2006.


title: Lieta C-61/07: Prasība, kas celta 2007. gada 8. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/18

         Prasība, kas celta 2007. gada 8. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-61/07)
   (2007/C 95/32)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Wölker un J.-B. Laignelot)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasījumi:

               —

               konstatēt, ka, neiesniedzot ziņojumu ar informāciju, kas ir prasīta 3. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Lēmumā Nr. 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā (1), Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumu, ko tai uzliek minētais pants;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Līdz 2005. gada 15. martam Luksemburgas Lielhercogiste nav iesniegusi Komisijai ziņojumu ar Lēmuma Nr. 280/2004 3. panta 2. punktā paredzēto informāciju par, pirmkārt, valsts politiku un pasākumiem, kas ierobežo un/vai samazina siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas no avotiem vai veicina piesaisti, attiecībā uz katru siltumnīcas efektu izraisošo gāzi un katru nozari, un, otrkārt, valsts prognozes par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijām no avotiem un to piesaisti vismaz attiecībā uz 2005., 2010., 2015. un 2020. gadu saistībā ar katru siltumnīcas efektu izraisošo gāzi un katru nozari.

      (1)  OV L 49, 1. lpp.


title: Lieta T-562/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 4. februāra spriedums – Isotis/Komisija Šķīrējklauzula — Konkurētspējas un inovāciju pamatprogramma — REACH 112 līgums — Avansu atmaksa — Pieļaujamās izmaksas

text:
               21.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/29

         Vispārējās tiesas 2016. gada 4. februāra spriedums – Isotis/Komisija
   (Lieta T-562/13) (1)

   (Šķīrējklauzula - Konkurētspējas un inovāciju pamatprogramma - REACH 112 līgums - Avansu atmaksa - Pieļaujamās izmaksas)
   (2016/C 106/32)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis – S. Skliris, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Di Paolo un S. Lejeune, sākotnēji piedaloties E. Petritsi, vēlāk E. Roussou, advokāti)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība, kas pamatota ar LESD 272. pantu un kuras mērķis galvenokārt ir panākt, lai tiek atzīta par nepamatotu Komisijas prasība par avansa EUR 47 197,93 apmērā atmaksu, kas izmaksāts prasītājai saskaņā ar līgumu Nr. 238940, “REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)”, kas noslēgts starp Eiropas Kopienu un prasītāju, un, pakārtoti, atzīt par nepamatotu Komisijas prasību par šī avansa atmaksu saistībā ar Komisijai iesniegtajiem izdevumiem par REACH112 projekta pirmo atsauces periodu EUR 13 821,12 apmērā, kā arī, otrkārt, pretprasība piespriest prasītājai atmaksāt nepamatoti samaksāto avansu saskaņā ar šo līgumu un nokavējuma procentus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nav jālemj par Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis prasību atzīt, ka sestās pamatprogrammas vispārējie nosacījumi nav piemērojami šim līgumam, ka tās pienākums nav maksāt fiksētu zaudējumu atlīdzību saskaņā ar to un ka tādēļ Eiropas Komisija esot pārkāpusi šo līgumu, paziņojot par savu nodomu pieprasīt šādu zaudējumu atlīdzību;

               2)

               daļēji apmierināt Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis prasību konstatēt, ka pieteikumam par viņas saņemtā avansa saskaņā ar līgumu Nr. 238940, “REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)”, atmaksu nav pamata, saistībā ar viņas deklarētām izmaksām par REACH112 projekta pirmo atsauces periodu;

               3)

               Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis prasību pārejā daļā noraidīt;

               4)

               Komisijas lūgumu piespriest Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis atmaksāt tās saņemto avansu saskaņā ar līgumu Nr. 238940, “REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)” noraidīt tiktāl, ciktāl tas attiecas uz viņas deklarētām izmaksām par REACH112 projekta pirmo atsauces periodu;

               5)

               Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis samaksā Komisijai EUR 33 376,81, pieskaitot nokavējuma procentus pēc likmes 4 %, sakot no 2013. gada 29. oktobra līdz pilnīgai šīs summas samaksai;

               6)

               Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis un Eiropas Komisija sedz katra savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 9, 11.1.2014.


title: Lieta T-109/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. decembra rīkojums — Vodafone España un Vodafone Group /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Direktīva 2002/21/EK — Komisijas apsvērumu vēstule — Direktīvas 2002/21 7. pants — Akts, kas nav pārsūdzams — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/42

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. decembra rīkojums — Vodafone España un Vodafone Group/Komisija
   (Lieta T-109/06) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Direktīva 2002/21/EK - Komisijas apsvērumu vēstule - Direktīvas 2002/21 7. pants - Akts, kas nav pārsūdzams - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   (2008/C 51/78)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Vodafone España, SA, Madride (Spānija) un Vodafone Group plc, Newbury, Berkshire (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — J. Flynn, QC, E. McKnight un K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Shotter un K. Mojzesowicz)
   Persona, kas iestājās lietā atbildētājas atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvis — M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt lēmumu, kas iespējams ir ietverts Komisijas 2006. gada 30. janvāra vēstulē, kas nosūtīta Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) 7. panta 3. punktu (OV L 108, 33. lpp.).
   Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

                  Vodafone España, SA un Vodafone Group plc sedz savus un atlīdzina Eiropas Kopienu Komisijai radušos tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006.


title: Lieta T-145/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. martā – Kanyama/Padome

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/33

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. martā – Kanyama/Padome
   (Lieta T-145/17)
   (2017/C 129/51)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Célestin Kanyama (La Gombe, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvis – O. Okito, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējā tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Regulu (ES) 2016/2230, ar kuru tiek īstenots Padomes 2016. gada 12. decembra Lēmums (KĀDP) 2016/2231, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku, un grozīts Lēmums 2010/788/KĀDP, ciktāl šī regula attiecas uz Célestin Kanyama;

               —

               piespriest Padomei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītāja un visu lietā iestājušos personu tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-139/17 Kibelisa/Padome.


title: Lieta T-315/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 9. jūnija spriedums — Hoelzer /ITSB ( “SAFELOAD” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes “SAFELOAD” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/38

         Vispārējās tiesas 2010. gada 9. jūnija spriedums — Hoelzer/ITSB (“SAFELOAD”)
   (Lieta T-315/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes “SAFELOAD” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   2010/C 209/58
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Oliver Hoelzer (Remischeid, Vācija) (pārstāvji — G. Rother, J. Vogtmeier, P. Mes, C. Graf von der Groeben, J. Bühling, A. Verhauwen, J. M. Künzel, D. Jestaedt un M. Bergermann, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 3. jūnija lēmumu lietā R 1157/2008-4 attiecībā uz grafiska apzīmējuma “SAFELOAD” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Oliver Hoelzer atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta C-259/06: Prasība, kas celta  2006. gada 14. jūnijā  — Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/28

         Prasība, kas celta 2006. gada 14. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti
   (Lieta C-259/06)
   (2006/C 178/46)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Maidani un W. Wils)

      Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīvu 2002/87/EK (1) par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par grozījumiem Padomes Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK, vai jebkurā gadījumā nepaziņojot tos Komisijai, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar šo direktīvu;

               —

               piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transpozīcijas termiņš beidzās 2004. gada 11. augustā.

      (1)  OV 2003, L 35, 1. lpp.


title: Lieta T-339/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Wanadoo S. A. iesniedza 2004. gada 10. augustā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/53

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Wanadoo S. A. iesniedza 2004. gada 10. augustā
   (Lieta T-339/04)
   (2004/C 262/97)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 10. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Wanadoo S. A., Issy-les-Moulineaux (Francija), kuru pārstāv Hugues Calvet un Marie-Cecile Rameau, advokātes.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2004. gada 18. maija lēmumu, ar ko prasītajai, kā arī visiem tās tieši vai netieši kontrolētajiem uzņēmumiem, dots rīkojums pakļauties pārbaudei saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1/2003 (1) 20. panta 4. punktu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumā prasītāja uzsver, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, Komisija nav izpildījusi pienākumu sadarboties ar valsts tiesām un iestādēm saskaņā ar EK Līguma 10. pantu. Prasītāja uzskata, ka Komisija ir slēpusi no valsts tiesas, kura, šajā gadījumā, ir devusi atļauju veikt pārbaudi, Francijas konkurences padomē uzsākto procedūru attiecībā uz prasītājas šķietamiem EK Līguma 82. panta, kā arī šīs Padomes 2004. gada 11. maija lēmuma, pārkāpumiem. Turklāt prasītāja uzskata, ka Francijas konkurences padome ir atbildīga par šo lietu, un ka tādējādi Komisijai nav tiesību iejaukties lietā.
   Prasītāja tāpat uzsver, ka ar apstrīdēto lēmumu netiek izpildīts pienākums rūpīgi un objektīvi pārbaudīt visus atbilstošos konkrētās lietas apstākļus, argumentācijas pienākums, kā arī pārkāpts samērīguma princips. Nobeigumā tā atsaucas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā, Oficiālais Vēstnesis Nr. L 1, 04.01.2003., 1-25. lpp.


title: Lieta T-344/08: Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija spriedums — EnBW Energie Baden-Württemberg /Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Administratīvā lieta par procedūru aizliegto vienošanos jomā — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar izmeklēšanas mērķu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar trešo personu komerciālo interešu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību — Attiecīgās iestādes pienākums veikt konkrētu un individuālu piekļuves pieteikumā norādīto dokumentu satura pārbaudi)

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/18

         Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija spriedums — EnBW Energie Baden-Württemberg/Komisija
   (Lieta T-344/08) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Administratīvā lieta par procedūru aizliegto vienošanos jomā - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar izmeklēšanas mērķu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar trešo personu komerciālo interešu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību - Attiecīgās iestādes pienākums veikt konkrētu un individuālu piekļuves pieteikumā norādīto dokumentu satura pārbaudi)
   2012/C 194/27
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (Karlsruhe, Vācija) (pārstāvji — A. Bach un A. Hahn, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji P. Costa de Oliveira, A. Antoniadis un O. Weber, vēlāk A. Bouquet, P. Costa de Oliveira un A. Antoniadis)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — K. Petkovska, S. Johannesson un A. Falk)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Siemens AG (Berlīne un Minhene, Vācija) (pārstāvji — I. Brinker, C. Steinle un M. Holm-Hadulla, advokāti) un ABB Ltd (Cīrihe, Šveice) (pārstāvji — sākotnēji J. Lawrence, solicitor, un E. Whiteford, barrister, vēlāk J. Lawrence un D. Howe, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūnija Lēmumu SG.E.3/MV/psi D (2008) 4931 atteikt piekļuvi lietas materiāliem procedūrā COMP/F/38.899 — Gāzes izolācijas slēgiekārtas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūnija Lēmumu SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 atteikt piekļuvi lietas materiāliem procedūrā COMP/F/38.899 — Gāzes izolācijas slēgiekārtas;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina EnBW Energie Baden-Württemberg AG tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Zviedrijas Karaliste, ABB Ltd un Siemens AG sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: Lieta C-43/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 9. novembra rīkojumu lietā T-602/15 Liam Jenkinson/Eiropas Ārējās darbības dienests, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Eulex Kosovo 2017. gada 25. janvārī iesniedza Liam Jenkinson

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/36

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 9. novembra rīkojumu lietā T-602/15 Liam Jenkinson/Eiropas Ārējās darbības dienests, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Eulex Kosovo2017. gada 25. janvārī iesniedza Liam Jenkinson

   (Lieta C-43/17 P)
   (2017/C 104/52)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Liam Jenkinson (pārstāvji – N. de Montigny, J.-N. Louis, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Ārējās darbības dienests, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Eulex Kosovo

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 9. novembra rīkojumu lietā T-602/15 daļā, kurā noraidīta prasītāja prasība un viņam piespriests atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               izskatīt prasību;

               —

               piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājs apstrīd to, ka Vispārējā tiesa ir atzinusi, ka tās kompetencē ir lemt vienīgi par pēdējo līgumu uz noteiktu laiku, kuru parakstījis prasītājs.
   Tāpat viņš apstrīd, ka – pat pieņemot, ka Vispārējās tiesas motivācija šajā ziņā ir pareiza –, quod non, ka Vispārējā tiesa nav lēmusi par vairākiem viņa prasījumiem, kas balstīti uz apstrīdēto līgumattiecību izbeigšanos un tātad, par pēdējo līgumu uz noteiktu laiku. Proti, apstrīdētā rīkojuma prettiesiskums izriet no motivācijas lakonisma, kas šajā jautājumā ir tik kodolīga, ka neļauj saprast, kā Vispārējā tiesa, pēc būtības nevērtējot lietas materiālus, ir varējusi secināt par tās kompetences neesamību, izņemot attiecībā uz strīdu saistībā ar pēdējo līgumu uz noteiktu laiku, balstoties vienīgi uz šķīrējklauzulas esamību, lai gan prasītājs ir apstrīdējis šādas klauzulas spēkā esamību un tiesiskumu.
   Prasītājs apstrīd arī to, ka nav ņemti vērā visi viņa argumenti par to, ka iestādes pieļāvušas kļūdu attiecībā uz tādu atbilstošu tiesību normu neesamību, kuras gan prasītājam, gan visiem Savienības izveidoto tiesību misiju darbiniekiem piešķir garantijas attiecībā uz viņu sociālo pamattiesību ievērošanu, tostarp garantijas saistībā ar tiesībām uz efektīvu piekļuvi tiesai un tiesībām uz taisnīgu tiesas procesu.
   Līdz ar to prasītājs, pamatojot savu apelācijas sūdzību, atsaucas uz šādiem Vispārējās tiesas pieļautiem pārkāpumiem:

               —

               pārkāptas Eiropas Savienības tiesības, balstoties uz kurām tiek noteikts, kādi tiesību akti piemērojami līgumattiecību jomā;

               —

               pārkāptas Beļģijas darba tiesību normas;

               —

               pārkāpti obligātie noteikumi attiecībā uz darbu uz noteiktu laiku, kas piemērojami Kopienas nodarbinātības jomā;

               —

               pārkāptas Pamattiesību hartā nodrošinātās pamattiesības;

               —

               pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu;

               —

               pārkāpts pienākums lemt, nepārsniedzot prasības robežas.


title: Lieta C-323/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 21. jūlijā ierosinājis Theodoros Kallianos par 2006. gada 17. maija Pirmās instances tiesas (trešā palāta) spriedumu lietā T-93/04, Kallianos pret Komisiju

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/27

         Apelācija, ko 2006. gada 21. jūlijā ierosinājis Theodoros Kallianos par 2006. gada 17. maija Pirmās instances tiesas (trešā palāta) spriedumu lietā T-93/04, Kallianos pret Komisiju
   (Lieta C-323/06 P)
   (2006/C 224/51)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Theodoros Kallianos (pārstāvis — G. Archambeau, advokāts)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atzīt apelāciju par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2006. gada 17. maija spriedumu lietā T-93/04 Kallianos/Eiropas Kopienu Komisija ar visiem tā noteikumiem un nosacījumiem un noteikt, ka EK Pirmās instances tiesai ir:

                           a)

                           jāatceļ iecēlējinstitūcijas 2003. gada 28. novembra lēmums, ar kuru tā atbildēja uz Kallianos2003. gada 2. jūlija sūdzību Nr. R/335/03;

                           b)

                           jāaicina Komisija atlīdzināt prasītājam visus maksājumus un atskaitījumus, ko tā nepamatoti un nelikumīgi ieturēja no prasītāja darba algas kopš Atēnu Pirmās instances tiesas 1999. gada 8. marta sprieduma par laulības šķiršanu pasludināšanas, tajā skaitā nepamatoti samaksāto uzturlīdzekļu indeksāciju, ko Komisijas dienesti vienpusēji izlēma 2002. gada 18. septembrī, palielinot likumīgos procentus par 7 % kopš atskaitījumu izdarīšanas no prasītāja mēneša darba algas datuma;

                           c)

                           jāpiespriež Komisijai tiesu izpildītāja paziņošanas izdevumus, tajā skaitā spriedumu tulkošanas no grieķu valodas uz franču valodu izdevumus, dokumentu, kas vajadzīgajā laikā jau bija nodoti tās rīcībā, tas ir, EUR 1500, kā arī atkārtotās izmaksas prasītāja aizstāvības ietvaros, tās nosakot 20 % apmērā no atlīdzības vai Tiesas ex aequo un bono noteiktu summu;

                           d)

                           jāpiespriež Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus izdevumus, kas radušies tiesvedības Tiesā un Pirmās instances tiesā laikā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pirmkārt, ar apelāciju prasītājs apgalvo, ka Kopienu iestādes nav kompetentas laulības šķiršanas procesā lemt dalībvalstu vietā vai interpretēt valsts tiesības.
   Otrkārt, prasītājs apstrīd apgalvojumu, ka sprieduma par laulības šķiršanu sekas automātiski nav pagaidu noregulējuma tiesneša noteikto pagaidu pasākumu izbeigšanās, bet šis spriedums ar tiesu izpildītāja starpniecību ir jāpaziņo Komisijai, lai tā tiktu atbrīvota no pienākuma veikt atvilkumus no laulātā (ierēdņa) darba algas par labu otram laulātajam. Šajā sakarā prasītājs būtībā norāda, no vienas puses, ka Komisija nav ne trešā persona, pie kuras vēršas, ne parasts darba devējs, jo visiem ierēdņiem atbilstoši Statūtiem ir informēšanas un pārskatāmības pienākums attiecībā uz savu personisko stāvokli. No otras puses, viņš apgalvo, ka lēmums par uzturlīdzekļu piedziņu par labu laulātajam laulības šķiršanas procesa ietvaros pilnībā izbeidzas ar sprieduma par laulības šķiršanu pasludināšanu un ka tikai ar to, ka Komisijai spriedums bija zināms pietiek, lai izbeigtos uztura pienākums, un nav nepieciešams spriedumu vēlreiz paziņot ar tiesu izpildītāja starpniecību.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta)  2005. gada 1. decembrī  apvienotajās lietās C-394/04 un C-395/04 ( Symvoulio tis Epikrateias  lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu)  Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon-Ygeia AE  pret  Ypourgos Oikonomikon  (Sestā PVN direktīva — 13. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunkts — Atbrīvojumi — Darbības, kas cieši saistītas ar ievietošanu slimnīcā vai ar medicīnisko aprūpi — Telefona pakalpojumu sniegšana un televizoru iznomāšana slimnīcā ievietotām personām — Gultasvietu un ēdiena nodrošināšana to piederīgajiem)

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/15

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 1. decembrī
   apvienotajās lietās C-394/04 un C-395/04 (Symvoulio tis Epikrateias lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon-Ygeia AE pret Ypourgos Oikonomikon
       (1)

   (Sestā PVN direktīva - 13. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunkts - Atbrīvojumi - Darbības, kas cieši saistītas ar ievietošanu slimnīcā vai ar medicīnisko aprūpi - Telefona pakalpojumu sniegšana un televizoru iznomāšana slimnīcā ievietotām personām - Gultasvietu un ēdiena nodrošināšana to piederīgajiem)
   (2006/C 36/28)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Apvienotajās lietās C-394/04 un C-395/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 16. jūnijā un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 17. septembrī, tiesvedībā Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon-Ygeia AE pret Ypourgos Oikonomikon, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši Ž. P. Puisošē [J.-P. Puissochet], S. fon Bārs [S. von Bahr], U. Lehmuss [U. Lõhmus] un A. O'Kīfs [A. Ó Caoimh] (referents), ģenerāladvokāts F. Ležē [P. Léger], sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], galvenā administratore, 2005. gada 1. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               telefona pakalpojumu sniegšana un televizoru iznomāšana slimnīcā ievietotām personām, ko veic personas, kuras paredzētas 13. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunktā Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kā arī gultasvietu un ēdiena nodrošināšana slimnieku piederīgajiem parasti nav uzskatāmas par darbībām, kas cieši saistītas ar ievietošanu slimnīcā un medicīnisko aprūpi šīs normas nozīmē. Citādi varētu būt tikai tad, ja šie pakalpojumi būtu nepieciešami, lai sasniegtu ievietošanai slimnīcā un medicīniskajai aprūpei izvirzītos mērķus, proti, nodrošinātu ārstniecību, un ja to galvenais mērķis nebūtu to sniedzējiem radīt papildu ienākumus no darbībām, kas veiktas, tieši konkurējot ar to uzņēmumu pakalpojumiem, kas maksā pievienotās vērtības nodokli;

               2)

               tas, vai sniegtie pakalpojumi atbilst šiem nosacījumiem, iesniedzējtiesai ir jānosaka, ņemot vērā visus konkrētos tajā izskatāmo prāvu apstākļus un attiecīgā gadījumā arī attiecīgiem pacientiem dotos ārsta norādījumus.

      (1)  OV C 273, 06.11.2004.


title: Lieta T-43/11: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – Singapore Airlines un Singapore Airlines Cargo/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Eiropas kravu gaisa pārvadājumu tirgus — Nolīgumi un saskaņotas darbības par vairākiem kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementiem (degvielas piemaksu un drošības piemaksu noteikšana, atteikums maksāt komisijas maksu par piemaksām) — LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. pants — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/35

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – Singapore Airlines un Singapore Airlines Cargo/Komisija
   (Lieta T-43/11) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Eiropas kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Nolīgumi un saskaņotas darbības par vairākiem kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementiem (degvielas piemaksu un drošības piemaksu noteikšana, atteikums maksāt komisijas maksu par piemaksām) - LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. pants - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 048/39)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Singapore Airlines Ltd (Singapūra, Singapūra) un Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapūra) (pārstāvji – sākotnēji J. Kallaugher, J. Poitras, solicitors, J. Ruiz Calzado un É. Barbier de La Serre, advokāti, vēlāk – J. Kallaugher, J. Poitras un J. Ruiz Calzado)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji S. Noë, N. von Lingen un J. Bourke, vēlāk – S. Noë, N. von Lingen un A. Dawes un beigās M. Dawes, pārstāvji, kuriem palīdz C. Brown, barrister)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – F. Florindo Gijón un M. Simm)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 9. novembra Lēmumu C(2010) 7694, final, par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par aviopārvadājumiem 8. pantu (Lieta COMP/39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītājām, un, pakārtoti, atcelt vai samazināt šīm pēdējām uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2010. gada 9. novembra Lēmumu C(2010) 7694, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz Singapore Airlines Ltd un Singapore Airlines Cargo Pte Ltd;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Singapore Airlines Ltd un Singapore Airlines Cargo Pte Ltd tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 89, 19.3.2011.


title: Tiesas Spriedums (trešā palāta)  2005. gada 6. oktobrī  lietā C-204/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Sestās PVN direktīvas 17. un 19. pants — Subsīdijas — Tiesību uz nodokļa atskaitīšanu ierobežošana)

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 6. oktobrī
   lietā C-204/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Sestās PVN direktīvas 17. un 19. pants - Subsīdijas - Tiesību uz nodokļa atskaitīšanu ierobežošana)
   (2005/C 296/01)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Lietā C-204/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 14. maijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Traversa [E. Traversa] un L. Locano Palačiosa [L. Lozano Palacios]) pret Spānijas Karalisti (pārstāve — N. Diasa Abada [N. Díaz Abad]), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši Ž. P. Puisošē [J.-P. Puissochet], S. fon Bārs [S. von Bahr] (referents), J. Malenovskis [J. Malenovský] un U. Lehmuss [U. Lõhmus], ģenerāladvokāts M. Pojarešs Maduru [M. Poiares Maduro], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 6. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               paredzot atskaitāmo daļu no pievienotās vērtības nodokļa, kuru maksā nodokļa maksātāji, kas veic tikai ar nodokli apliekamus darījumus, un nosakot speciālus noteikumus, kas ierobežo PVN atskaitīšanu, pērkot preces vai pakalpojumus, kuri ir finansēti ar subsīdiju palīdzību, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Kopienu tiesības, proti — 17. panta 2. un 5. punkts un 19. pants Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK.

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 226, 20.09.2003.


title: Lieta T-40/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. janvārī — European Dynamics Luxembourg un Evropaiki Dinamiki-Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis /Eiropas policijas birojs (Eiropols)

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/18

         Prasība, kas celta 2012. gada 30. janvārī — European Dynamics Luxembourg un Evropaiki Dinamiki-Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis/Eiropas policijas birojs (Eiropols)
   (Lieta T-40/12)
   2012/C 109/40
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburga) un Evropaiki Dinamiki-Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — B. Christianos, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas policijas birojs (Eiropols)

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas policijas biroja (Eiropols) 2011. gada 22. novembra lēmumu, ar kuru tika noraidīts konsorcija, kurā piedalījās prasītājas, iesniegtais piedāvājums atklātā publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā Nr. D/C3/1104, un

               —

               piespriest Eiropolam atlīdzināt visus prasītājām radītos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājas uzskata, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ saskaņā ar LESD 263. pantu šāda iemesla, kas iedalāms trīs apsvērumos, dēļ:

               Pirmkārt, Eiropols bez pamatojuma noraidīja prasītāju iesniegto piedāvājumu, norādot, ka tās ir izmainījušas savu tehnisko un finansiālo piedāvājumu; tādējādi Eiropols, izslēdzot prasītājas, nav norādījis nevienu juridisko pamatu.

               Otrkārt, Eiropols bez pamatojuma ir pārmetis prasītājām, ka to piedāvājums bija neprecīzs un bija noraidāms, kaut arī tieši pats Eiropols ir radījis, pieņēmis un pieļāvis neprecizitāšu esamību un skaidrības trūkumu attiecībā uz terminu “out of the box” un “customisation” nozīmi, tādējādi pārkāpjot pārskatāmības principu.

               Treškārt, Eiropols, noraidot prasītāju iesniegto piedāvājumu konkursa procedūrā, ir pārkāpis samērīguma principu līgumdokumentos iekļauto terminu piemērošanā.


title: Lieta C-100/05: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 5. oktobrī ( Gerechtshof te Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ASM Lithography BV pret Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond (Muitas kodekss — Muitas parāda noteikšana — Tiesības ievest attiecīgās personas noteiktos un muitas iestāžu atbilstoši Muitas kodeksa 121. pantam apstiprinātos kompensācijas produktus — Nodokļi, ko var aprēķināt atbilstoši Muitas kodeksa 122. panta c) apakšpunktam — Nodokļu pārmaksas atmaksa, pamatojoties uz Muitas kodeksa 236. pantu)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/11

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 5. oktobrī (Gerechtshof te Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ASM Lithography BV pret Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond

   (Lieta C-100/05) (1)

   (Muitas kodekss - Muitas parāda noteikšana - Tiesības ievest attiecīgās personas noteiktos un muitas iestāžu atbilstoši Muitas kodeksa 121. pantam apstiprinātos kompensācijas produktus - Nodokļi, ko var aprēķināt atbilstoši Muitas kodeksa 122. panta c) apakšpunktam - Nodokļu pārmaksas atmaksa, pamatojoties uz Muitas kodeksa 236. pantu)
   (2006/C 294/18)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Gerechtshof te Amsterdam
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: ASM Lithography BV

      Atbildētājs: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gerechtshof te Amsterdam — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.) 121. panta 1. punkta, 122. panta c) apakšpunkta un 236. panta interpretācija — Kompensācijas preces, kuras uzstatāmas par laistām brīvā apgrozībā — Atbilstošais muitas parāds, kas noteikts saskaņā ar Regulas Nr. 2913/92 122. panta c) apakšpunktā paredzētajām nodokļa uzlikšanas normām — Attiecīgās personas iepriekšēja un skaidra lūguma neesamība — Vēlāka lūguma veikt jaunu aprēķinu atbilstoši Regulas Nr. 2913/92 236. pantam pieņemšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               122. panta c) apakšpunkts Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi ir jāinterpretē tādējādi, ka, nosakot muitas parāda, kas rodas, laižot kompensācijas preces brīvā apgrozībā, summu, ja vien attiecīgā persona nav to skaidri lūgusi, valsts muitas iestādēm nav jāpiemēro nodokļu tiesību normas, kas reglamentē pārstrādes muitas kontrolē režīmu, ja ievestajām precēm šo režīmu varēja piemērot.

               2)

               236. pants Regulā Nr. 2913/92 ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts muitas iestādēm ir jāizskata lūgums atmaksāt ievedmuitas nodokļus, ja izrādās, ka attiecīgai personai pieļaujot kļūdu, nevis izdarot galīgo izvēli, muitas parāda summa ir noteikta, piemērojot minētās regulas 121. pantu, un jau ir paziņota attiecīgajai personai, pat ja šī lūguma rezultātā šīm iestādēm būtu jāpārrēķina parāda summa, piemērojot minētās regulas 122. panta c) apakšpunktu.

      (1)  OV C 106, 30.04.2005.


title: lieta C-231/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Korkein Hallinto-oikeus 2005. gada 23. maija lēmumu lietā Oy Esab pret Keskusverolautakunta

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Korkein Hallinto-oikeus 2005. gada 23. maija lēmumu lietā Oy Esab pret Keskusverolautakunta
   (lieta C-231/05)
   (2005/C 193/26)
   tiesvedības valoda — somu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Korkein Hallinto-oikeus lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 23. maija lēmumu lietā Oy Esab pret Keskusverolautakunta un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 23. maijā.

      Korkein Hallinto-oikeus lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:
   1. Vai EKL 43. un 56. pants, ievērojot EKL 58. pantu un Padomes Direktīvu 90/435/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem (1), kas atrodas dažādās dalībvalstīs, ir interpretējami tādējādi, ka tie iestājas pret tādu tiesisko regulējumu kā Somijas tiesiskais regulējums par ieguldījumu pārvedumu koncernu iekšienē, saskaņā ar ko uz ieguldījumu pārvešanas koncerna ietvaros samazināšanu attiecas priekšnosacījums, ka gan šī pārveduma veicējs, gan arī tā saņēmējs ir vietējās sabiedrības?

      (1)  1990. gada 23. jūlija Direktīva 90/435/EEK, OV L 225, 6. lpp.


title: Lieta C-266/07: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 21. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/39

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 21. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-266/07) (1)

   (2008/C 51/72)

      Tiesvedības valoda — portugāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 183, 4.8.2007.


title: Lieta C-119/06: Prasība, kas celta  2006. gada 28. februārī  — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/29

         Prasība, kas celta 2006. gada 28. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku
   (Lieta C-119/06)
   (2006/C 131/53)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — X. Lewis un M. Mollica, avvocato)

      Atbildētāja: Itālijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, tā kā 1999. gada 11. oktobrī Toskānas reģions un šī reģiona sabiedriskās veselības iestādes (Aziende Sanitarie) ar Confederazione delle Misericordie d'Italia, ANPAS — reģionālo Toskānas komiteju un CRI Toskānas nodaļu — noslēdza reģionālo pamatnolīgumu par sanitārā transporta pakalpojumu sniegšanu un vēlāk pagarināja šo pamatnolīgumu ar 2003. gada 28. marta nodomu protokolu, un, visbeidzot, 2004. gada aprīlī, pamatojoties uz 2004. gada 19. aprīļa Reģionālo Lēmumu Nr. 379, noslēdza jaunu reģionālo pamatnolīgumu, ar ko tika turpinātas saistības ar iepriekš minētajām organizācijām un tām tika nodota minēto pakalpojumu sniegšana laikā no 2004. gada janvāra līdz 2008. gada decembrim, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīva 92/50/EEK (1) par procedūru koordinēšanu publisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai un, jo īpaši, tās 11., 15. un 17. pants;

               —

               piespriest Itālijas Republiku atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija uzskata, ka minētie nolīgumi par minēto pakalpojumu sniegšanas tiesību nodošanu ir publiskā iepirkuma līgumi, kas tika piešķirti tieši, neveicot nekādu konkursa procedūru, tādējādi pārkāpj Kopienu tiesības par publiskā iepirkuma līgumiem.

      (1)  OV L 209, 24.07.1992., 1. lpp.


title: Apvienotās lietas C-191/09 P un C-200/09 P: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 16. februāra spriedums — Eiropas Savienības Padome (C-191/09 P), Eiropas Komisija (C-200/09 P)/ Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT ( Interpipe Niko Tube ZAT ), iepriekš — Nikopolsky Seamless Tubes Plant “Niko Tube” ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT ( Interpipe NTRP VAT ), iepriekš — Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT (Apelācijas — Antidempinga maksājumi — Regula (EK) Nr. 954/2006 — Dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu imports — Regula (EK) Nr. 384/96 — 2. panta 10. punkta i) apakšpunkts, 3. panta 2., 3. un 5.–7. punkts, 18. panta 3. punkts un 19. panta 3. punkts — Normālās vērtības un kaitējuma noteikšana — Jēdziens “viena ekonomiska vienība” — Tiesības uz aizstāvību — Pamatojuma nesniegšana)

text:
               31.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/2

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 16. februāra spriedums — Eiropas Savienības Padome (C-191/09 P), Eiropas Komisija (C-200/09 P)/Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), iepriekš — Nikopolsky Seamless Tubes Plant “Niko Tube” ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), iepriekš — Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT

   (Apvienotās lietas C-191/09 P un C-200/09 P) (1)

   (Apelācijas - Antidempinga maksājumi - Regula (EK) Nr. 954/2006 - Dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu imports - Regula (EK) Nr. 384/96 - 2. panta 10. punkta i) apakšpunkts, 3. panta 2., 3. un 5.–7. punkts, 18. panta 3. punkts un 19. panta 3. punkts - Normālās vērtības un kaitējuma noteikšana - Jēdziens “viena ekonomiska vienība” - Tiesības uz aizstāvību - Pamatojuma nesniegšana)
   2012/C 98/02
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-P. Hix un B. Driessen, pārstāvji, kā arī G. Berrisch, Rechtsanwalt), Eiropas Komisija (pārstāvji — H. van Vliet un C. Clyne)

      Pārējie lietas dalībnieki: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), iepriekš — Nikopolsky Seamless Tubes Plant “Niko Tube” ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), iepriekš — Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT, Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Vander Schueren, avocat, N. Mizulin, solicitor)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2009. gada 10. marta spriedumu lietā T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko tube ZAT) un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT)/Eiropas Savienības Padome, ar kuru atcelts Padomes 2006. gada 27. jūnija Regulas (EK) Nr. 945/2006, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 2320/97 un Padomes Regulu (EK) Nr. 348/2000 (OV L 175, 4. lpp.), 1. pants

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               Eiropas Savienības Padomes apelācijas sūdzību noraidīt;

               2.

               Eiropas Komisijas apelācijas sūdzību noraidīt;

               3.

               Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) pretapelācijas sūdzību noraidīt;

               4.

               lietas dalībnieces sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 193, 15.8.2009.


title: Lieta C-227/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 16. maijā iesniedza Rechtbank Haarlem (Nīderlande) — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) B. V./Inspecteur van de Belastingdienst/DouaneWest

text:
               30.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 226/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 16. maijā iesniedza Rechtbank Haarlem (Nīderlande) — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) B. V./Inspecteur van de Belastingdienst/DouaneWest

   (Lieta C-227/11)
   2011/C 226/23
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Haarlem

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) B. V.

      Atbildētājs: Inspecteur van de Belastingdienst/DouaneWest

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai J6801B tipa aktīvie tīkla analizatori ir jāklasificē KN pozīcijā 9030 40 vai KN pozīcijā 9031 80?

               2)

               Vai Komisijas 2005. gada 20. janvāra Regula (EK) Nr. 129/2005 (1) ir spēkā neesoša, jo Komisija šīs regulas 3. un 4. punktā minētos tīkla analizatorus ir nepareizi klasificējusi KN pozīcijā 9031 80 39, nevis KN pozīcijā 9030 40?

      (1)  Komisijas 2005. gada 20. janvāra Regula (EK) Nr. 129/2005 par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 955/98 (OV L 25, 37. lpp.).


title: Lieta C-186/12: Tiesas (devītā palāta) 2013. gada 20. jūnija spriedums ( Tribunal Judicial de Braga (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Impacto Azul , Lda / BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários , SA , Bouygues Imobiliária , SGPS , Lda , Bouygues Immobilier SA , Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez (Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Ierobežojumi — Mātesuzņēmuma solidārā atbildība attiecībā pret meitasuzņēmuma kreditoriem — Mātesuzņēmumu ar juridisko adresi citā dalībvalstī izslēgšana — Ierobežojums — Neesamība)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/32

         Tiesas (devītā palāta) 2013. gada 20. jūnija spriedums (Tribunal Judicial de Braga (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Impacto Azul, Lda/BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez

   (Lieta C-186/12) (1)

   (Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Ierobežojumi - Mātesuzņēmuma solidārā atbildība attiecībā pret meitasuzņēmuma kreditoriem - Mātesuzņēmumu ar juridisko adresi citā dalībvalstī izslēgšana - Ierobežojums - Neesamība)
   2013/C 225/53
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Judicial de Braga

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Impacto Azul, Lda

      Atbildētāji: BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Judicial de Braga — LESD 49. panta interpretācija — Ierobežojumi brīvībai veikt uzņēmējdarbību — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru tiek izslēgta mātesuzņēmumu solidārā atbildība attiecībā pret savu meitasuzņēmumu kreditoriem attiecībā uz tiem mātesuzņēmumiem, kuru juridiskā adrese ir citā dalībvalstī

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 49. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas nav pret tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir aplūkots pamatlietā, kurā ir izslēgta mātesuzņēmumu solidārās atbildības attiecībā pret savu meitasuzņēmumu kreditoriem principa piemērošana mātesuzņēmumiem, kuru juridiskā adrese ir citas dalībvalsts teritorijā.

      (1)  OV C 217, 21.7.2012.


title: Lieta C-158/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. martā — Eiropas Komisija/Īrija

text:
               16.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 174/18

         Prasība, kas celta 2012. gada 30. martā — Eiropas Komisija/Īrija
   (Lieta C-158/12)
   2012/C 174/28
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Petrova, K. Mifsud-Bonnici)

      Atbildētāja: Īrija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, neizsniedzot atļaujas saskaņā ar Direktīvas 2008/1/EK (1) 6. un 8. pantu vai attiecīgā gadījumā nepārskatot un vajadzības gadījumā neatjauninot atļauju nosacījumus attiecībā uz 13 esošajām cūku audzēšanas iekārtām un putnu audzēšanas iekārtām Īrijā, un līdz ar to nenodrošinot, ka esošās iekārtas vēlākais no 2007. gada 30. oktobra darbosies saskaņā ar Direktīvas 2008/1/EK 3., 7., 9., 10., 13. pantu, 14. panta a) un b) punktu, kā arī 15. panta 2. punktu, Īrija nav izpildījusi IPNK direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Saskaņā ar IPNK direktīvas 5. panta 1. punktu dalībvalstīm bija jānodrošina, ka to kompetentās iestādes ne vēlāk kā līdz 2007. gada 30. oktobrim izsniegs atļaujas saskaņā ar 6. un 8. pantu vai attiecīgā gadījumā pārskatīs un vajadzības gadījumā atjauninās esošo atļauju nosacījumus.
   No pieejamās informācijas Komisija secina, ka Īrijā esošās cūku audzēšanas iekārtas un putnu audzēšanas iekārtas joprojām darbojas bez IPNK atļaujām, un līdz ar to Komisija secina, ka Īrija nav izpildījusi šīs direktīvas 5. panta 1. punktā paredzētos pienākumus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Direktīva 2008/1/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (OV L 24, 8. lpp.).