title: Lieta T-420/10: Prasība, kas celta 2010. gada 17. septembrī — Armani /ITSB — Annunziata Del Prete ( “AJ AMICI JUNIOR” )

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/61

         Prasība, kas celta 2010. gada 17. septembrī — Armani/ITSB — Annunziata Del Prete (“AJ AMICI JUNIOR”)
   (Lieta T-420/10)
   ()
   2010/C 301/97
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Georgio Armani SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvis — M. Rapisardi, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Annunziata Del Prete (Neapole, Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2010. gada 8. jūlija lēmumu lietā R 1360/2009-2 tāpēc, ka kļūdaini un neatbilstoši ticis piemērots Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, jo starp konfliktējošajām preču zīmēm nav atzīta sajaukšanas iespēja;

               —

               atzīt prasītājas izvirzītos pamatus, kas izklāstīti iebildumu procesā un atbilstoši Iebildumu nodaļas pieņemtajam lēmumam;

               —

               atbilstoši Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam pilnībā noraidīt “Annunziata del Prete” vārdā iesniegto Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 6 314 462 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas tiek atšķirti ar šo [preču zīmi];

               —

               uzdot ITSB izpildīt lēmumu un nepieļaut preču zīmes “AJ AMICI JUNIOR” reģistrāciju;

               —

               piespriest ITSB, kopīgi un/vai atsevišķi ar [otru procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieci] Annunziata del Prete pilnībā atlīdzināt GIORGIO ARMANI SpA tiesāšanās izdevumus;

               —

               atcelšanas dēļ nospriest, ka atbilstoši 1991. gada 2. maija Reglamenta 91. panta b) punktam prasītājai tiek atlīdzināti šīs tiesvedības izdevumi, tostarp tie, kas radušies procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Annunziata del Prete

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “AJ Amici Junior” (reģistrācijas pieteikums Nr. 6 314 462) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 25. un 35. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Itālijas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “AJ Armani Jeans” (Nr. 912 114), attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 25. un 35. klasē, un Itālijas preču zīme, ko veido personvārds un kas ietver vārdisku elementu “ARMANI JUNIOR” (Nr. 998 554) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. un 35. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt

      Izvirzītie pamati: Kopienas Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums saistībā ar sajaukšanas iespējas starp konfliktējošajām preču zīmēm un ar tām aptvertajām precēm esamību


title: Lieta T-192/12: Prasība, kas celta 2012. gada 2. maijā — PAN Europe /Komisija

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/26

         Prasība, kas celta 2012. gada 2. maijā — PAN Europe/Komisija
   (Lieta T-192/12)
   2012/C 194/43
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — J. Rutteman, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Komisijas 2012. gada 9. marta lēmums, ar kuru prasītāja lūgums par iekšēju pārskatīšanu tika atzīts par nepieņemamu, ir pretrunā Regulai (EK) Nr. 1367/2006/EK (1) un Orhūsas Konvencijai par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (turpmāk tekstā — “Orhūsas konvencija”);

               —

               atcelt Komisijas 2012. gada 9. marta lēmumu;

               —

               uzdot, lai Komisija tomēr pēc būtības izvērtētu lūgumu par iekšējās pārskatīšanas veikšanu Tiesas noteiktajā termiņā, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi kļūdu, konstatējot, ka prasītājs neatbilst piemērošanas nosacījumiem, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 1367/2006 11. pantā, jo prasītājs jau ir pastāvējis vairāk nekā divus gadus brīdī, kad tas iesniedza pieteikumu par iekšējās pārskatīšanas veikšanu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi kļūdu, norādot, ka Īstenošana regula (ES) Nr. 1143/2011 (2) nevar tikt uzskatīta par administratīvu aktu Regulas (EK) Nr. 1367/2006 10. panta nozīmē, kā tas ir definēts šīs regulas 2. panta 1. punkta g) apakšpunktā, jo lēmums apstiprināt prohlorāzu ir pietiekami individuāls seku un satura ziņā, lai tas būtu administratīvs akts Regulas (EK) Nr. 1367/2006 10. panta 1. punkta nozīmē.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 6. septembra Regula (EK) Nr. 1367/2006 par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV L 264, 13. lpp.).

      (2)  Komisijas 2011. gada 10. novembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1143/2011, ar ko apstiprina darbīgo vielu prohlorāzu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū un groza Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 540/2011 pielikumu un Komisijas Lēmumu 2008/934/EK (OV L 293, 26. lpp.).


title: Lieta C-316/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 29. jūnijā iesniedza Landgericht Frankfurt am Main (Vācija) — J. Sebastian Guevara Kamm/TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 29. jūnijā iesniedza Landgericht Frankfurt am Main (Vācija) — J. Sebastian Guevara Kamm/TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A

   (Lieta C-316/12)
   2012/C 295/30
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Frankfurt am Main

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: J. Sebastian Guevara Kamm

      Atbildētājas: TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 2. panta j) punkts attiecībā uz tajā minētajiem “gadījumiem, kad ir pamats iekāpšanu atteikt” ir jāinterpretē tādējādi, ka “gadījumi, kad ir pamats iekāpšanu atteikt” var būt tikai ar pasažiera personu saistīti gadījumi, kuri apdraud gaisa satiksmes vai citu pasažieru drošību vai aizskar citas sabiedriskās vai līgumiskās intereses, jeb “gadījumi, kad ir pamats iekāpšanu atteikt” var būt citi, ar pasažiera personu nesaistīti gadījumi kā it īpaši, piemēram, nepārvaramas varas gadījumi?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.)


title: Lieta C-26/07: Tiesas (sestā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2004/80/EK — Kompensācija noziegumos cietušajiem — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/10

         Tiesas (sestā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-26/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2004/80/EK - Kompensācija noziegumos cietušajiem - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2007/C 211/17)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Condou-Durande un A.-M. Rouchaud-Joët, pārstāvji)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvis — N. Dafniou, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Noteikumu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/80/EK par kompensāciju noziegumos cietušajiem (OV L 261, 15. lpp.) prasības, nepieņemšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/80/EK par kompensāciju noziegumos cietušajiem prasības, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 56, 10.3.2007.


title: Lieta T-164/11: Prasība, kas celta 2011. gada 16. martā — Reddig/ITSB — Morleys (Nažu spalu forma)

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 16. martā — Reddig/ITSB — Morleys (Nažu spalu forma)
   (Lieta T-164/11)
   2011/C 152/45
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Reddig GmbH (Drebber, Vācija) (pārstāvis — C. Thomas, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Morleys Ltd (Preston, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2010. gada 15. decembra lēmumu lietā R 1072/2009-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā, un piespriest (iespējamai) personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt administratīvā procesa izdevumus, kas radušies Apelāciju padomē; un

               —

               noteikt tiesas sēdes dienu, ja Vispārējā tiesa nevar izlemt lietu bez tiesas sēdes.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: trīsdimensiju preču zīme “dolphin” [“delfīns”] attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6., 8. un 20. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 2630101

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: lietas dalībniece, kas lūdz atzīt spēkā neesamību, pamato šo pieteikumu ar absolūtu spēkā neesamības pamatu atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktam, kopsakarā ar tās 7. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktu un e) apakšpunkta ii) daļu, un ar to, ka īpašnieks, iesniedzot pieteikumu par preču zīmi, ir rīkojies ļaunticīgi atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunktam

      Anulēšanas nodaļas lēmums: apmierināt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu un atzīt Kopienas preču zīmes reģistrāciju par pilnībā spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļas pārkāpums, jo Apelāciju padome esot nepareizi interpretējusi šo pantu un esot nepareizi interpretējusi prasības, kas noteiktas Eiropas Savienības Tiesas nolēmumā “Lego” (Tiesas 2010. gada 14. septembra spriedums lietā C-48/09 P Lego Juris/ITSB).


title: Lieta C-414/12 P: Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 8. maija spriedums – Bolloré /Eiropas Komisija Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Paškopējošā papīra tirgus — Mātesuzņēmuma vainošana pārkāpumā, ko izdarījis tās meitasuzņēmums — Mātesuzņēmuma tieša piedalīšanās pārkāpumā — Vienlīdzīga attieksme — Administratīvā procesa un tiesvedības ilgums — Saprātīgs termiņš — Tiesības uz aizstāvību

text:
               30.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/4

         Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 8. maija spriedums – Bolloré/Eiropas Komisija
   (Lieta C-414/12 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Paškopējošā papīra tirgus - Mātesuzņēmuma vainošana pārkāpumā, ko izdarījis tās meitasuzņēmums - Mātesuzņēmuma tieša piedalīšanās pārkāpumā - Vienlīdzīga attieksme - Administratīvā procesa un tiesvedības ilgums - Saprātīgs termiņš - Tiesības uz aizstāvību)
   2014/C 202/04
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Bolloré (pārstāvji – P. Gassenbach, C. Lemaire un O. de Juvigny, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – W. Mölls un R. Sauer, pārstāvji, kam palīdz N. Coutrelis, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2012. gada 27. jūnija spriedumu lietā T-372/10 Bolloré/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību atcelt vai grozīt Komisijas 2010. gada 23. jūnija Lēmumu C(2010) 4160, galīgā redakcija, par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/36212 – paškopējošais papīrs) – Lēmums, kas pieņemts pēc tam, kad tika atcelts pirmais lēmums – Mātesuzņēmuma, kas uzskatīts par tiešo izpildītāju, atzīšana par vainojamu pārkāpumā – Naudas sods – Likumpārkāpumu un sodu tiesiskums – Vienlīdzīga attieksme – Saprātīgs termiņš – Tiesības uz aizstāvību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Bolloré atlīdzina tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo apelācijas tiesvedību.

      (1)  OV C 355, 17.11.2012.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 9. decembrī lietā C-123/03 P Eiropas Kopienu Komisija pret Greencore Group plc(Lūgums atcelt Komisijas vēstuli — Atteikums maksāt procentus no atmaksājamās summas — Tiesību akta, kas apstiprina iepriekšējo tiesību aktu, jēdziens — Pamatsummas samaksa bez procentiem — Iepriekš pieņemtā lēmuma par atteikumu iezīmju trūkums)

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/6

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2004. gada 9. decembrī

      lietā C-123/03 P Eiropas Kopienu Komisija pret

         Greencore Group plc

       (1)

   (Lūgums atcelt Komisijas vēstuli - Atteikums maksāt procentus no atmaksājamās summas - Tiesību akta, kas apstiprina iepriekšējo tiesību aktu, jēdziens - Pamatsummas samaksa bez procentiem - Iepriekš pieņemtā lēmuma par atteikumu iezīmju trūkums)
   (2005/C 45/12)
   tiesvedības valoda - angļu
   Lietā C-123/03 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2003. gada 19. martā iesniedza Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis - K. Wiedner), otrai pusei tiesvedībā esot Greencore Group plc, Dublina (Īrija) (pārstāve - A. Böhlke), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann (referents), J.-P. Puissochet, tiesnese N. Colneric un tiesnesis J. N. Cunha Rodrigues, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretāre L. Hewlett, 2004. gada 9. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2003. gada 7. janvāra rīkojumu lietā T-135/02 Greencore Group pret Komisiju;

               2)

               noraidīt Eiropas Kopienu Komisijas iesniegto iebildi par nepieņemamību;

               3)

               atlikt lēmumu par izdevumiem.

      (1)  OV C 112, 10.05.2003.


title: Lieta F-36/15: Prasība, kas celta 2015. gada 27. februārī – ZZ un ZZ/Eiropas Savienības Tiesa

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/52

         Prasība, kas celta 2015. gada 27. februārī – ZZ un ZZ/Eiropas Savienības Tiesa
   (Lieta F-36/15)
   (2015/C 146/74)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ un ZZ (pārstāvji – J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke un T. Van Lysebeth, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus, ar kuriem ir noteiktas prasītāju tiesības uz ikgadējo ceļa izdevumu atmaksu saskaņā ar Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. pantu, kurā grozījumi izdarīti ar Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Regulu Nr. 1023/2013, ar ko groza Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt prasītāju atalgojuma lapas par 2014. gada jūlija mēnesi, ciktāl tajās ceļa izdevuma atmaksai pirmo reizi ir piemērots Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. pants tā versijā, kas ir spēkā kopš 2014. gada 1. janvāra;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Tiesai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-103/12: Prasība, kas celta 2012. gada 28. februārī — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome

text:
               2.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 157/2

         Prasība, kas celta 2012. gada 28. februārī — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-103/12)
   2012/C 157/02
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — L. G. Knudsen, I. Díez Parra un I. Liukkonen)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 16. decembra Lēmumu 2012/19/ES (1) par to, lai Eiropas Savienības vārdā apstiprinātu Deklarāciju par to, ka zvejas kuģiem, kuri kuģo ar Venecuēlas Bolivāra Republikas karogu, piešķir zvejas iespējas ES ūdeņos Francijas Gviānas piekrastes ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar savu prasību Eiropas Parlaments lūdz atcelt Padomes 2011. gada 16. decembra Lēmumu 2012/19/ES par to, lai Eiropas Savienības vārdā apstiprinātu Deklarāciju par to, ka zvejas kuģiem, kuri kuģo ar Venecuēlas Bolivāra Republikas karogu, piešķir zvejas iespējas ES ūdeņos Francijas Gviānas piekrastes ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā. Parlaments apstrīd izvēlēto juridisko pamatu. Primāri tas norāda, ka LESD 43. panta 3. punkts kopsakarā ar 218. panta 6. punkta b) apakšpunktu nevar būt pareizais juridiskais pamats, jo attiecīgais akts ir pielīdzināms starptautiskam līgumam par piekļuvi Savienības ūdeņiem, lai kāda trešā valsts veiktu zvejas darbības. Tādējādi tiesību akts esot bijis jāpieņem, pamatojoties uz LESD 43. panta 2. punktu un 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu un pēc Parlamenta piekrišanas.
   Pakārtoti, Parlaments uzskata, ka Padome, izmantojot LESD 218. panta 6. punkta b) apakšpunktā paredzēto procedūru, ir kļūdaini interpretējusi šī paša punkta a) apakšpunktu. Pat ja pieņemtu, ka LESD 43. panta 3. punkts varētu būt pienācīgais juridiskais pamats Savienības iekšējam tiesību aktam, tā kā kam ir tāds pats saturs kā apstrīdētajam lēmumam, ko Parlaments apstrīd, nemainīgs paliek tas, ka kopējā zivsaimniecības politika starptautisku ES saistību noslēgšanas nolūkos veido no procedūras viedokļa neatdalāmu kopumu. Tādējādi visi šajā jomā ietilpstošie līgumi ir “nolīgumi jomās, kurās (…) piemēro parasto likumdošanas procedūru,” LESD 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta izpratnē. Tādējādi tiesību akts katrā ziņā bija jāpieņem, ievērojot minētajā a) apakšpunktā paredzēto piekrišanas procedūru.

      (1)  OV 2012, L 6, 8. lpp.


title: lieta C-497/04: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 1. decembrī

text:
               5.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/12

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 1. decembrī
   (lieta C-497/04)
   (2005/C 31/25)
   tiesvedības valoda – grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 1. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Enrico Traversa, juriskonsults, un Georgios Zavos, tās juridiskā dienesta pārstāvis.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot, normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai panāktu atbilstību 2002. gada 5. marta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2002/13/EK, ar ko Padomes Direktīvu 73/239/EEK groza attiecībā uz nedzīvības apdrošināšanas uzņēmumu obligāto maksātspējas normu (1), un jebkurā gadījumā par šiem noteikumiem nepaziņojot Komisijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2003. gada 20. septembrī.

      (1)  OV L 77, 20.3.2002., 17. lpp.


title: Lieta C-461/12: Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 12. jūnija spriedums ( Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Granton Advertising BV / Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sestā PVN direktīva — Atbrīvojumi no nodokļa — 13. panta B daļas d) punkta 3. un 5. apakšpunkts — Jēdzieni “citi vērtspapīri” un “citi tirgojami dokumenti”  — Pārdošanas veicināšanas sistēma — Atlaižu karte — Nodokļa bāze

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/4

         Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 12. jūnija spriedums (Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Granton Advertising BV/Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

   (Lieta C-461/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sestā PVN direktīva - Atbrīvojumi no nodokļa - 13. panta B daļas d) punkta 3. un 5. apakšpunkts - Jēdzieni “citi vērtspapīri” un “citi tirgojami dokumenti” - Pārdošanas veicināšanas sistēma - Atlaižu karte - Nodokļa bāze)
   2014/C 282/05
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof te 's-Hertogenbosch

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Granton Advertising BV

      Atbildētājs: Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK, par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 13. panta B daļas d) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādas atlaižu kartes pārdošana, kāda tiek aplūkota pamatlietā, nav darījums ar “citiem vērtspapīriem” vai darījums, kas attiecas uz “citiem tirgojamiem dokumentiem”, šīs tiesību normas attiecīgi 5. un 3. apakšpunkta izpratnē, kur ir minēti noteikti darījumi, kas dalībvalstīm ir jāatbrīvo no pievienotās vērtības nodokļa.

      (1)  OV C 9, 12.1.2013.


title: Lieta C-119/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Republika) 2008. gada 18. marta rīkojumu — Mechel Nemunas UAB / Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Republika) 2008. gada 18. marta rīkojumu — Mechel Nemunas UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

   (Lieta C-119/08)
   (2008/C 128/45)
   Tiesvedības valoda — lietuviešu
   Iesniedzējtiesa

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Lietuvas Augstākā Administratīvā tiesa]
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Mechel Nemunas UAB

      Atbildētājs: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos [Lietuvas Republikas Valsts nodokļu inspekcija, kas darbojas Finanšu ministrijas pakļautībā]
   Prejudiciālais jautājumi
   Vai Padomes Pirmā Direktīva 67/227/EEK (1) un/vai Padomes Sestās Direktīvas 77/388/EEK (2) 33. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas aizliedz dalībvalstīm saglabāt un piemērot saskaņā ar Lietuvas Republikas likumu par ceļa uzturēšanas un attīstības programmas finansēšanu veiktos atskaitījumus no ienākumiem tāda nodokļa formā, kā aprakstīts šajā rīkojumā?

      (1)  Padomes 1967. gada 11. aprīļa Pirmā Direktīva par dalībvalstu tiesību aktu par apgrozījuma nodokļiem saskaņošanu (OV 71, 1301. lpp.).

      (2)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā Direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 8. marts lietā T-32/03 Leder & Schuh AG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Valsts agrāka vārdiskā preču zīme “Schuhpark” — Kopienas vārdiskās preču zīmes “JELLO SCHUHPARK” reģistrācijas pieteikums — Relatīvs atteikuma pamatojums — Daļējs reģistrācijas atteikums — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/20

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 8. marts
   lietā T-32/03 Leder & Schuh AG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Valsts agrāka vārdiskā preču zīme “Schuhpark” - Kopienas vārdiskās preču zīmes “JELLO SCHUHPARK” reģistrācijas pieteikums - Relatīvs atteikuma pamatojums - Daļējs reģistrācijas atteikums - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2005/C 115/37)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā T-32/03 Leder & Schuh AG, Grāca (Austrija), ko pārstāv V. Kellenters [W. Kellenter] un A. Šlafge [A. Schlaffge], advokāti, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji — G. Šneiders [G. Schneider] un B. Millers [B. Müller]), otram procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniekam un personai, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā, esot Schuhpark Fascies GmbH, Varendorfa [Warendorf] (Vācija), ko pārstāv A. Peters [A. Peter], advokāts, par prasību par ITSB Apelāciju trešās padomes 2002. gada 27. novembra lēmumu ar grozījumiem, kas tajā izdarīti 2002. gada 9. decembrī (lieta R 494/1999-3), kas attiecas uz iebildumu procesu starp Schuhpark Fascies GmbH un Leder & Schuh AG, Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Pirungs [J. Pirrung], tiesneši N. Dž. Forvuds [N. J. Forwood] un S. Papasavs [S. Papasavvas], sekretāre B. Pastora [B. Pastor], sekretāra palīdze, 2005. gada 8. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 101, 26.04.2003.


title: Lieta T-178/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 8. jūnija rīkojums – Kohrener Landmolkerei un DHG/Komisija Garantēto tradicionālo īpatnību shēma — Regula (ES) Nr. 1151/2012 — Komisijas vēstule, ar ko valsts kompetentās iestādes tiek informētas par to paziņojuma par iebildumu novēlotu iesniegšanu — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/45

         Vispārējās tiesas 2016. gada 8. jūnija rīkojums – Kohrener Landmolkerei un DHG/Komisija
   (Lieta T-178/15) (1)

   (Garantēto tradicionālo īpatnību shēma - Regula (ES) Nr. 1151/2012 - Komisijas vēstule, ar ko valsts kompetentās iestādes tiek informētas par to paziņojuma par iebildumu novēlotu iesniegšanu - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2016/C 270/51)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Vācija) un DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Frohburg, Vācija) (pārstāvis – A Wagner, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Guillem Carrau un G. von Rintelen)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāta B direktorāta ‟Daudzpusējās attiecības, kvalitātes politika” direktora 2015. gada 9. februāra vēstulē ietverto lēmumu ar references numuru Ares (2015)529719, ar kuru Vācijas kompetentās iestādes tika informētas, ka to 2015. gada 5. janvārī iesniegtais paziņojums par iebildumu atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulas (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (OV 2012, L 343, 1. lpp.) 51. panta 1. punktam ir ticis iesniegts pēc termiņa beigām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu,

               2)

               Kohrener Landmolkerei GmbH un DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 245, 27.7.2015.


title: Lieta T-37/16: Vispārējās tiesas 2016. gada 27. oktobra spriedums – Caffè Nero Group/EUIPO Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CAFFÈ NERO” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Atšķirtspējas neesamība — Aprakstošs raksturs — Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts

text:
               12.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/23

         Vispārējās tiesas 2016. gada 27. oktobra spriedums – Caffè Nero Group/EUIPO

   (Lieta T-37/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CAFFÈ NERO” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstošs raksturs - Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts)
   (2016/C 462/29)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Caffè Nero Group Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – L. Cassidy, solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – M. Rajh)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 6. novembra lēmumu lietā R 954/2015-1 attiecībā uz pieteikumu grafisku apzīmējumu “CAFFÈ NERO” reģistrēt kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Caffè Nero Group Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumi.

      (1)  OV C 106, 21.3.2016.


title: Lieta T-89/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 30. novembra spriedums – Export Development Bank of Iran/Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojošie pasākumi pret Irānu — Līdzekļu iesaldēšana — Prasītājas nosaukuma atkārtota iekļaušana sarakstos pēc tam, kad Vispārējā tiesa bija atcēlusi sākotnējo iekļaušanu sarakstos — Kļūda tiesību piemērošanā — Kļūda faktos — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Samērīgums

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/22

         Vispārējās tiesas 2016. gada 30. novembra spriedums – Export Development Bank of Iran/Padome
   (Lieta T-89/14) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojošie pasākumi pret Irānu - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītājas nosaukuma atkārtota iekļaušana sarakstos pēc tam, kad Vispārējā tiesa bija atcēlusi sākotnējo iekļaušanu sarakstos - Kļūda tiesību piemērošanā - Kļūda faktos - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Samērīgums)
   (2017/C 022/28)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Export Development Bank of Iran (Teherāna, Irāna) (pārstāvis – J.-M. Thouvenin, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – V. Piessevaux un M. Bishop)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Aresu un D. Gauci)

      Priekšmets

   Prasība, pamatojoties uz LESD 263. pantu, primāri, atcelt Komisijas 2013. gada 15. novembra Lēmumu 2013/661/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV 2013, L 306, 18. lpp.), un Padomes 2013. gada 15. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1154/2013, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV 2013, L 306, 3. lpp.), ciktāl šie tiesību akti skar prasītāju, un, pakārtoti, atcelt Lēmumu 2013/661 un Īstenošanas regulu Nr. 1154/2013, ciktāl šie tiesību akti skar prasītāju sākot no 2014. gada 20. janvāra

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Export Development Bank of Iran sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta T-198/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 23. septembra rīkojums — Cementownia Warta /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Direktīva 2003/87/EK — Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma — Polijas emisijas kvotu valsts sadales plāns 2008.-2012. gadam — Komisijas lēmums necelt iebildumus ar zināmiem nosacījumiem — Dalībvalstu kompetence individuāli sadalīt emisijas kvotas — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/38

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 23. septembra rīkojums — Cementownia “Warta”/Komisija
   (Lieta T-198/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Direktīva 2003/87/EK - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma - Polijas emisijas kvotu valsts sadales plāns 2008.-2012. gadam - Komisijas lēmums necelt iebildumus ar zināmiem nosacījumiem - Dalībvalstu kompetence individuāli sadalīt emisijas kvotas - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   (2008/C 301/64)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cementownia “Warta” S.A., Trębaczewo (Polija) (pārstāvji — P. K. Rosiak un F. Puel, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Wölker un K. Herrmann)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 26. marta Lēmumu C (2007) 1295 (galīgā redakcija) par valsts sadales plānu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu piešķiršanai, kuru Polijas Republika paziņoja laikposmam no 2008. līdz 2012. gadam saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas izveidi Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Cementownia “Warta” S.A. sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 170, 21.7.2007.


title: Lieta T-491/07: Prasība, kas celta 2007. gada 27. decembrī — CB /Komisija

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/46

         Prasība, kas celta 2007. gada 27. decembrī — CB/Komisija
   (Lieta T-491/07)
   (2008/C 64/76)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Groupement des Cartes Bancaires (CB) GIE (Parīze, Francija) (pārstāvji — A. Georges, J. Ruiz Calzado, É. Barbier de La Serre, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar iesniegto prasību prasītāji lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 17. oktobra lēmumu C(2007) 5060 gala redakcijā par EKL 81. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/D1/38606 — GROUPEMENT DES CARTES BANCAIRES“CB”), kas attiecas uz tarifu pasākumiem jaunajiem dalībniekiem, kuri pievienojoties Groupement, kā arī tā saukto “aizmigušo pamodināšanas” mehānismu, ko piemēro Groupement dalībniekiem, kuri kopš savas pievienošanās nav veikuši ievērojamu darbību ar bankas kartēm.
   Lai pamatotu savu prasību, prasītāji atsaucas uz sešiem pamatiem.
   Pirmais pamats ir balstīts uz EKL 81. panta un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, kā arī pamatojuma nenorādīšanu, jo pastāv pārkāpumi Komisijas veiktajā pasākumu un tirgus analīzes metodē tiktāl, ciktāl tā nav ņēmusi vērā kontekstu, attiecīgās informācijas kopumu, ne arī konkrētos apstākļus, kuros tie ir pieņemti un kuros tiem ir sekas.
   Otrkārt, prasītāji norāda pamatu, kas balstīts uz EKL 81. panta 1. punkta pārkāpumu, jo Komisija, izvērtējot pasākumu mērķi, kas tai bijis paziņots, ir pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošā, faktos un vērtējumā. Tie uzskata, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu izvērtēt uzņēmumu asociācijas lēmuma mērķi un nav pierādījusi, ka šis mērķis ir vērsts pret konkurenci.
   Ar trešo pamatu prasītāji norāda, ka apstrīdētais lēmums pārkāpj EKL 81. panta 1. punktu, jo Komisija pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošā, faktos un vērtējumā, pārbaudot tai paziņoto pasākumu iedarbību.
   Pakārtoti prasītāji apgalvo, ka Komisija, izvērtējot četru atbrīvošanai no nodokļa pieprasīto nosacījumu piemērojamību, ir pārkāpusi EKL 81. panta 3. punktu.
   Piektais pamats, kuru norāda prasītāji, ir balstīts uz labas pārvaldības principa pārkāpumu, kas izriet no iespējamās nenorādīšanas, pretrunām un faktu sagrozīšanas dažos no apstrīdētā lēmuma argumentiem.
   Pēdējais pamats ir balstīts uz samērīguma principa un tiesiskās drošības principa pārkāpumu.


title: Lieta C-277/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. maijā iesniedza Sąd Najwyższy (Polija) – Polkomtel sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. maijā iesniedza Sąd Najwyższy (Polija) – Polkomtel sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

   (Lieta C-277/16)
   (2016/C 335/40)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Najwyższy

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Polkomtel sp. z o.o.

      Atbildētājs: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai 13. pants kopsakarā ar 8. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (piekļuves direktīva) (1) (OV L 108, 7.–20. lpp.) tā sākotnējā redakcijā ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja operatoram ar būtisku ietekmi tirgū tiek uzlikts pienākums noteikt cenas atkarībā no segtajām izmaksām, valsts pārvaldes iestāde, lai veicinātu efektivitāti un ilgstošu konkurenci, par pakalpojumu, uz ko attiecas šāds pienākums, var noteikt cenu, kas ir zemāka par šā pakalpojuma sniegšanas izmaksām, ko sedz operators un ko valsts pārvaldes iestāde ir pārbaudījusi un atzinusi par izmaksām, kas ir cēloņsakarībā ar šo pakalpojumu?

               2)

               Vai 13. panta 3. punkts kopsakarā ar 8. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (piekļuves direktīva) tā sākotnējā redakcijā, ko skata kopā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts pārvaldes iestāde operatoram, kam ir pienākums noteikt cenas atkarībā no segtajām izmaksām, var uzlikt pienākumu ik gadu noteikt cenu, pamatojoties uz aktuālākajiem datiem par izmaksām, un, pirms šīs cenas piemērošanas uzsākšanas, iesniegt valsts pārvaldes iestādei šādi noteikto cenu kopā ar izmaksu pamatojumu pārbaudes veikšanai?

               3)

               Vai 13. panta 3. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (piekļuves direktīva) tā sākotnējā redakcijā, ko skata kopā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts pārvaldes iestāde operatoram, kuram ir pienākums noteikt cenas atkarībā no segtajām izmaksām, var pieprasīt koriģēt cenu tikai tad, ja operators pats nosaka cenas lielumu un sāk to piemērot, vai arī tad, ja operators piemēro cenu apmērā, ko iepriekš noteikusi valsts pārvaldes iestāde, bet no izmaksu pamatojuma par nākamo ziņošanas laikposmu izriet, ka valsts pārvaldes iestādes iepriekš noteiktā cena ir augstāka par operatora segto izmaksu apmēru?

      (1)  OV L 108, 7. lpp.


title: Lieta T-4/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 9. jūnija rīkojums — Achaiber Sing pret Komisiju (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība — Veterinārās pārbaudes — Putnu ievešanas nosacījumi — Nolīgums par sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanu — Kaitējuma atlīdzināšana — Daļēja nepieņemamība — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/21

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 9. jūnija rīkojums — Achaiber Sing pret Komisiju
   (Lieta T-4/04) (1)

   (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība - Veterinārās pārbaudes - Putnu ievešanas nosacījumi - Nolīgums par sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanu - Kaitējuma atlīdzināšana - Daļēja nepieņemamība - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2006/C 190/36)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: R. K. Achaiber Sing, Leidene (Nīderlande) (pārstāvji — J. Wilgers un J. van Duin, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Kuijper, T. van Rijn un M. van Heezik, pārstāvji)
   Priekšmets
   Nodarītā kaitējuma atlīdzināšana, ko prasītājs iespējams cietis Komisijas 2000. gada 16. oktobra Lēmuma 2000/666/EK, ar ko nosaka dzīvnieku veselības nosacījumus un veterināro sertifikāciju attiecībā uz putnu ievedumiem, izņemot mājputnus, kā arī karantīnas nosacījumus (OV L 278, 26. lpp.), piemērošanas dēļ
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājs atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas ir saistīti ar iebilduma par nepieņemamību iesniegšanu.

      (1)  OV C 59, 06.03.2004.


title: Lieta C-200/07: Tiesas (virspalāta) 2008. gada 21. oktobra spriedums ( Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Alfonso Luigi Marra / Eduardo De Gregorio (C-200/07), Antonio Clemente (C-201/07) (Prejudiciāls nolēmums — Eiropas Parlaments — Parlamenta deputāta izdota skrejlapa, kas ietver aizskarošus izteikumus — Prasība atlīdzināt morālo kaitējumu — Eiropas Parlamenta deputātu imunitāte)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/6

         Tiesas (virspalāta) 2008. gada 21. oktobra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Alfonso Luigi Marra/Eduardo De Gregorio (C-200/07), Antonio Clemente (C-201/07)
   (Lieta C-200/07) (1)

   (Prejudiciāls nolēmums - Eiropas Parlaments - Parlamenta deputāta izdota skrejlapa, kas ietver aizskarošus izteikumus - Prasība atlīdzināt morālo kaitējumu - Eiropas Parlamenta deputātu imunitāte)
   (2008/C 313/09)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Corte suprema di cassazione
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Alfonso Luigi Marra

      Atbildētāji: Eduardo De Gregorio (C-200/07), Antonio Clemente (C-201/07)
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Corte suprema di cassazione — Protokola par privilēģijām un neaizskaramību Eiropas Kopienās (OV 1967, 152, 13. lpp.) 9. panta interpretācija un Eiropas Parlamenta Reglamenta (OV 2005, 44, 1. lpp.) 6. panta 2. punkta interpretācija — Lūgums atlīdzināt morālo kaitējumu, kas ciests Eiropas Parlamenta dalībnieka izteikto aizvainojošu apgalvojumu dēļ — Civiltiesas kompetence lemt par imunitātes esamību, ja par to nav Eiropas Parlamenta lēmuma
   Rezolutīvā daļa:
   Kopienu tiesību normas par Parlamenta deputātu imunitāti ir jāinterpretē tādējādi, ka prasībā par kaitējuma atlīdzību, kas ir celta pret Eiropas Parlamenta deputātu sakarā ar viņa pausto viedokli,

               —

               ja valsts tiesa, kurai ir jālemj par šādu prasību, nav saņēmusi nekādu informāciju par šī deputāta lūgumu Eiropas Parlamentam aizstāvēt viņa imunitāti, ko paredz 1965. gada 8. aprīļa Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 9. pants, tai nav pienākuma lūgt Eiropas Parlamentu izteikt viedokli par imunitātes nosacījumu izpildi;

               —

               ja valsts tiesa ir informēta, ka šis deputāts ir iesniedzis Eiropas Parlamentā lūgumu aizstāvēt viņa imunitāti Eiropas Parlamenta Reglamenta 6. panta 3. punkta nozīmē, tai ir jāaptur tiesvedība un jālūdz Eiropas Parlamentam sniegt savu viedokli, cik vien ātri iespējams;

               —

               ja valsts tiesa uzskata, ka šim deputātam ir Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 9. pantā paredzētā imunitāte, tai ir jānoraida prasība pret attiecīgo Eiropas Parlamenta deputātu.

      (1)  OV C 229, 17.9.2005.


title: Lieta T-85/08: Prasība, kas celta 2008. gada 19. februārī — Exalation /ITSB ( Vektor-Lycopin )

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/36

         Prasība, kas celta 2008. gada 19. februārī — Exalation/ITSB (“Vektor-Lycopin”)
   (Lieta T-85/08)
   (2008/C 107/61)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Exalation Ltd, Ilford (Lielbritānija) (pārstāvis — K. Zingsheim, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 17. decembra lēmumu (R 1037/2007-4) un Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja 2007. gada 4. maija lēmumu un uzdot šim birojam reģistrēt prasītājas pieteikto preču zīmi “Vektor-Lycopin” Kopienas preču zīmju reģistrā kā Kopienas preču zīmi;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Vektor-Lycopin” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29. un 30. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 838 983);

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot pietiekama atšķirtspēja un tā neesot aprakstoša.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-193/16: Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – E/Subdelegación del Gobierno en Álava Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Savienības pilsonība — Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos dalībvalstu teritorijā — Direktīva 2004/38/EK — 27. panta 2. punkta otrā daļa — Ieceļošanas un uzturēšanās tiesību ierobežošana sabiedriskās kārtības, valsts drošības vai sabiedrības veselības apsvērumu dēļ — Izraidīšana no valsts sabiedriskās kārtības vai valsts drošības apsvērumu dēļ — Darbība, kas rada faktisku, attiecīgajā brīdī esošu un pietiekami nopietnu sabiedrības pamatinterešu apdraudējumu — Faktisks un attiecīgajā brīdī esošs apdraudējums — Jēdziens — Savienības pilsonis, kurš dzīvo uzņemošajā dalībvalstī, kur viņš izcieš brīvības atņemšanas sodu, kas piespriests par atkārtotiem noziedzīgiem nodarījumiem par seksuālu vardarbību pret nepilngadīgajiem

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/9

         Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – E/Subdelegación del Gobierno en Álava

   (Lieta C-193/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Savienības pilsonība - Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos dalībvalstu teritorijā - Direktīva 2004/38/EK - 27. panta 2. punkta otrā daļa - Ieceļošanas un uzturēšanās tiesību ierobežošana sabiedriskās kārtības, valsts drošības vai sabiedrības veselības apsvērumu dēļ - Izraidīšana no valsts sabiedriskās kārtības vai valsts drošības apsvērumu dēļ - Darbība, kas rada faktisku, attiecīgajā brīdī esošu un pietiekami nopietnu sabiedrības pamatinterešu apdraudējumu - Faktisks un attiecīgajā brīdī esošs apdraudējums - Jēdziens - Savienības pilsonis, kurš dzīvo uzņemošajā dalībvalstī, kur viņš izcieš brīvības atņemšanas sodu, kas piespriests par atkārtotiem noziedzīgiem nodarījumiem par seksuālu vardarbību pret nepilngadīgajiem)
   (2017/C 293/11)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: E

      Atbildētāja: Subdelegación del Gobierno en Álava

      Rezolutīvā daļa:

   27. panta 2. punkta otrā daļa Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvā 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, ir jāinterpretē tādējādi, ka apstāklis, ka izraidīšanas lēmuma pieņemšanas brīdī persona atrodas ieslodzījumā bez atbrīvošanas perspektīvas tuvā nākotnē, neizslēdz to, ka tās darbība attiecīgā gadījumā rada faktisku un attiecīgajā brīdī esošu uzņemošās dalībvalsts sabiedrības pamatinterešu apdraudējumu.

      (1)  OV C 251, 11.7.2016.


title: Lieta T-482/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 10. jūnija spriedums — Atlas Transport /ITSB — Hartmann ( “ATLAS TRANSPORT” ) (Kopienas preču zīme — Atcelšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “ATLAS TRANSPORT” — Preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 40/94 15. pants un 50. panta 1. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. pants un 51. panta 1. punkts))

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/35

         Vispārējās tiesas 2010. gada 10. jūnija spriedums — Atlas Transport/ITSB — Hartmann (“ATLAS TRANSPORT”)
   (Lieta T-482/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Atcelšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “ATLAS TRANSPORT” - Preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 40/94 15. pants un 50. panta 1. punkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. pants un 51. panta 1. punkts))
   2010/C 209/51
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Atlas Transport GmbH (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvji — U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern un B. Weichhaus, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider un S. Schäffner)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Alfred Hartmann (Leer, Vācija) (pārstāvis — C. Drews, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 9. septembra lēmumu lietā R 1858/2007-4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Alfred Hartmann un Atlas Transport GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 9. septembra lēmumu lietā R 1858/2007-4;

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Atlas Transport GmbH tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Alfred Hartmann sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 32, 7.2.2009.


title: Lieta T-101/11: Prasība, kas celta 2011. gada 23. februārī — Mizuno /ITSB — Golfino ( “G” )

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/16

         Prasība, kas celta 2011. gada 23. februārī — Mizuno/ITSB — Golfino (“G”)
   (Lieta T-101/11)
   2011/C 120/37
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mizuno Corp. (Osaka, Japāna) (pārstāvji — T. Raab un H. Lauf, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Golfino AG (Glinde, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 15. decembra lēmumu lietā R 821/2010-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver burtu “G” un citus simbolus, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Golfino AG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiska preču zīme, kas ietver burtu “G” un pluss zīmi, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 18., 25. un 35. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt un reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums un netieši Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāvot konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-4/13: Prasība, kas celta 2013. gada 9. janvārī — Communicaid Group /Komisija

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/24

         Prasība, kas celta 2013. gada 9. janvārī — Communicaid Group/Komisija
   (Lieta T-4/13)
   2013/C 71/37
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Communicaid Group Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — C. Brennan, Solicitor, F. Randolph, QC, un M. Gray, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt visus Eiropas Komisijas 2012. gada 30. oktobra lēmumus attiecībā uz publiskā iepirkuma procedūras 1., 2., 3., 7., 8. un 9. kārtu saistībā ar uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā HR/R.3/PR/2012/002 attiecībā uz (vairākiem) ietvarlīgumiem par Eiropas Savienības iestāžu, struktūrvienību un aģentūru Briselē personāla valodu apmācības nodrošināšanu (OV 2012, S 45 72734) vai nu daļēji, ciktāl tās izvirza CLL-Allingua pirmajā vietā, vai pilnībā un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi pārskatāmības, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principus un Finanšu Regulas (1) 94. pantu, neizslēdzot CLL-Allingua no publiskā iepirkuma procedūras, jo CLL-Allingua piedāvājums tika sagatavots sadarbībā ar vienu no tās darbiniekiem, kas iepriekš strādāja attiecīgajā Komisijas nodaļā un Vērtēšanas komitejā saistībā ar ļoti līdzīgu publiskā iepirkuma procedūru, kurā piedalījās gan Communicaid, gan CLL-Allingua, kā arī bija iesaistīts publiskā iepirkuma procedūras sagatavošanas posmos, tādējādi pārkāpjot savu lojalitātes pret ES pienākumu un piešķirot CLL-Allingua nepamatotas priekšrocības attiecībā pret Communicaid.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi pārskatāmības, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principus un esot pieļāvusi kļūdu, interpretējot Līguma paziņojuma (OV 2012, S 45 72734) III.2.2.) punktu, atzīstot, ka CLL-Allingua bija ekonomiska un finansiāla kapacitāte, lai nodrošinātu publisko iepirkumu apstākļos, kad nebija pietiekamu pierādījumu šāda secinājuma atbalstam, un CLL-Allingua neesot likumīgi izpildījusi šo priekšnosacījumu.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka tika pieļautas vairākas acīmredzamas kļūdas katrā šo četru kritēriju vērtējumā, proti, ka Vērtēšanas komiteja atkārtoti izvērtēja piedāvājumus publiskā iepirkuma procedūrā, atsaucoties uz iepriekš neizsludināta apakškritērija izpildi, sniedza neatbilstošas atzīmes, kā rezultātā visās kārtās attiecībā uz tehnisko novērtējumu Communicaid tika piešķirts zemāks vērtējums un CLL-Allingua augstāks vērtējums, un nesniedza pārliecinošu sava vērtējuma pamatojumu.

      (1)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 248, 1. lpp.)


title: Lietas T-225/01 izslēgšana no reģistra

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/44

         Lietas T-225/01 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 143/81)

      (tiesvedības valoda — spāņu)

   2005. gada 15. martā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas piektās palātas paplašinātā sastāva priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-225/01 Gobierno Foral de Navarra/Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 331, 24.11.2001.


title: Lieta C-500/08: Prasība, kas celta 2008. gada 19. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/16

         Prasība, kas celta 2008. gada 19. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-500/08)
   (2009/C 6/27)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Erlbacher un E. Vesco)

      Atbildētāja: Itālijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2005. gada 20. decembra Direktīvu 2005/94/EK, ar ko paredz Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei un atceļ Direktīvu 92/40/EEK (1), un katrā ziņā nepaziņojot par to Komisijai, Itālijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 2005/94/EK transponēšanas termiņš valsts tiesībās beidzās 2007. gada 1. jūlijā.

      (1)  OV L 10, 16. lpp.


title: Lieta F-99/06: Prasība, kas celta 2006. gada 25. augustā — Lopez Teruel pret ITSB

text:
               14.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/18

         Prasība, kas celta 2006. gada 25. augustā — Lopez Teruel pret ITSB
   (Lieta F-99/06)
   (2006/C 249/39)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Adelaida Lopez Teruel, El Casar (Spānija) (pārstāvji — G. Vandersanden, L. Levi un C. Ronzi, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (ITSB)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iecēlējinstitūcijas (IIN) 2005. gada 20. oktobra lēmumu, kas pieņemts, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu 59. panta 1. punkta paredzēto neatkarīgā ārsta slēdzienu;

               —

               atcelt, ciktāl nepieciešams, IIN 2006. gada 17. maija lēmumu, ar ko noraidīta sūdzība, ko prasītāja iesniegusi 2006. gada 20. janvārī;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, kas ir ITSB ierēdne, iesniedza medicīniskās izziņas, kas attaisno viņas prombūtni darbā no 2005. gada 7. aprīļa līdz 7. augustam. ITSB apstrīdēja šo izziņu spēkā esamību un pieprasīja prasītājai veikt medicīniskās apskates. Pamatojoties uz šīm apskatēm, ITSB pieprasīja prasītājai ierasties savā darba vietā no 2005. gada 2. augusta. Neatkarīgā ārsta atzinums, kura saņemšanu prasītāja lūdza atbilstoši Civildienesta noteikumu 59. panta 1. punktam, apstiprināja, ka prasītājas prombūtne ir nepamatota.
   Pamatojot savu prasību, prasītāja izvirza trīs pamatus, pirmais no tiem balstās uz iepriekš minētās normas piektās un sestās daļas pārkāpumu. Atsaucoties uz piekto daļu, prasītāja iebilst pret prombūtnes dienu, ko ITSB, pamatojoties uz medicīniskajām apskatēm, atzina par nepamatotām, skaita aprēķinu. Atsaucoties uz sesto daļu, prasītāja uzskata, pirmkārt, ka IIN prettiesiski vienpusēji izvēlējās neatkarīgo ārstu, lai gan iestādes ārsts un prasītājas ārsts nebija vienojušies par trešā ārsta izvēli. Otrkārt, attiecīgajā daļā paredzētais piecu dienu termiņš varot tikt skaitīts tikai no brīža, kad iestādes ārsts sazinās ar ierēdņa ārstu. Pakārtoti, šis termiņš neattiecoties uz sabiedrisko kārtību.
   Izvirzot otro pamatu, prasītāja atsaucas uz kļūdu pamatojumā, ko satur neatkarīgā ārsta slēdziens un slēdziena prettiesiskumu, jo šajā slēdzienā izdarītie secinājumi neatbilstot tajā esošajiem medicīniskajiem konstatējumiem.
   Izvirzot trešo pamatu, prasītāja atsaucas uz to, ka ir pārkāpts pienākums palīdzēt ierēdņiem, labas pārvaldības princips, pārskatāmības princips un tiesības uz aizstāvēšanos.


title: Lieta T-169/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. martā — Benelli Q.J. /ITSB — Demharter ( “MOTO B” )

text:
               25.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 147/27

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. martā — Benelli Q.J./ITSB — Demharter (“MOTO B”)
   (Lieta T-169/13)
   2013/C 147/48
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Benelli Q.J. Srl (Pesaro, Itālija) (pārstāvis — P. Lukácsi, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Demharter GmbH (Dillingen, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja lēmumu un nodot lietu ITSB atkārtotai izskatīšanai un jauna lēmuma pieņemšanai, jo prasītāja agrākās preču zīmes ir jāuzskata par agrākām preču zīmēm Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē un tādējādi prasītājas celtie iebildumi, kas balstīti uz sajaukšanas iespēju, ir jāizskata pēc būtības;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “MOTO B” melnā, baltā, sarkanā, zelta, zaļā, brūnā un pelēkā krāsā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 12. un 25. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas Nr. 8 780 926

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: plaši pazīstamas Itālijas nereģistrētas grafiskas preču zīmes “MOTOBI” u.tml.

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-95/04 P: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2007. gada 15. martā — British Airways plc/ Eiropas Kopienu Komisija, Virgin Atlantic Airways Ltd (Apelācija — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Aviokompānija — Ar ceļojumu aģentūrām noslēgtie līgumi — Prēmijas, kas ir saistītas ar pārdoto šās sabiedrības izdoto biļešu apjoma palielināšanu periodā, kas noteikts saistībā ar atskaites periodu — Prēmijas, kas piešķirtas ne tikai par biļetēm, kas pārdotas pēc pārdevumu apmēra mērķa sasniegšanas, bet arī par visām biļetēm, kas pārdotas attiecīgajā periodā)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/2

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2007. gada 15. martā — British Airways plc/Eiropas Kopienu Komisija, Virgin Atlantic Airways Ltd

   (Lieta C-95/04 P) (1)

   (Apelācija - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Aviokompānija - Ar ceļojumu aģentūrām noslēgtie līgumi - Prēmijas, kas ir saistītas ar pārdoto šās sabiedrības izdoto biļešu apjoma palielināšanu periodā, kas noteikts saistībā ar atskaites periodu - Prēmijas, kas piešķirtas ne tikai par biļetēm, kas pārdotas pēc pārdevumu apmēra mērķa sasniegšanas, bet arī par visām biļetēm, kas pārdotas attiecīgajā periodā)
   (2007/C 95/02)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: British Airways plc (pārstāvji — R. Subiotto, Solicitor, R. O'Donoghue, barrister, W. Wood, QC)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Oliver, A. Nijenhuis un M. Wilderspin, pārstāvis), Virgin Atlantic Airways Ltd (pārstāvji — J. Scott, solicitor, C. West, barrister un N. Green, QC)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas 2003. gada 17. decembra spriedumu lietā T-219/99 British Airways/Komisija, kurā kā nepamatota tika noraidīta prasība atcelt Komisijas 1999. gada 14. jūlija lēmumu par EK līguma 82. panta piemērošanas procedūru (IV/D-2/34.780 — Virgin/British Airways), kas attiecas uz līgumiem, kuri noslēgti starp British Aairways un ceļojumu aģentūrām, par tādu komisijas maksu un citu priekšrocību sistēmas izveidi, kuras ir saistītas ar minētās aviosabiedrības pārdoto biļešu skaita palielinājumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  British Airways plc atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.4.2004.


title: Lieta C-405/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2012. gada 14. jūnija spriedumu lietā T-338/08 Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe /Komisija 2012. gada 27. augustā iesniedza Eiropas Komisija

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/28

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2012. gada 14. jūnija spriedumu lietā T-338/08 Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe/Komisija 2012. gada 27. augustā iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta C-405/12 P)
   2013/C 9/46
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Oliver, J. P. Keppenne un P. van Nuffel)

      Pārējie lietas dalībnieki: Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe, Polijas Republika un Eiropas Savienības Padome

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2012. gada 14. jūnija spriedumu lietā T-338/08;

               —

               izskatīt lietu pēc būtības un noraidīt prasības atcelt Komisijas 2008. gada 1. jūlija lēmumus;

               —

               piespriest prasītājām lietā T-338/08 atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus tiesvedībā pirmajā instancē un šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmais izvirzītais pamats sakrīt ar pirmo pamatu lietā C-403/12 P.
   Izvirzot otro pamatu, Komisija pakārtoti apgalvo, ka Vispārējā tiesa nav pareizi interpretējusi Orhūsas Konvencijas (1) 9. panta 3. punkta piemērošanas jomu, ņemot vērā šīs konvencijas 2. panta 2. punkta otro apakšpunktu, jo tā ir nolēmusi, ka Komisija, pieņemot Regulu (EK) Nr. 149/2008 (2), nav rīkojusies kā “likumdevējs” iepriekš minētā 2. panta 2. punkta otrā apakšpunkta izpratnē.

      (1)  1998. gada 25. jūnija Orhūsas Konvencija par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, kas apstiprināta ar Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmumu 2005/370/EK (OV L 124, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2008. gada 29. janvāra Regula (EK) Nr. 149/2008, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 396/2005, izstrādājot II, III un IV pielikumu, kuros noteikti maksimāli pieļaujamie atlieku līmeņi produktiem, uz ko attiecas minētās regulas I pielikums (OV L 58, 1. lpp.).


title: Lieta T-276/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 9. jūnija spriedums – Growth Energy un Renewable Fuels Association/Padome Dempings — Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes bioetanola imports — Galīgais antidempinga maksājums — Prasība atcelt tiesību aktu — Apvienība — Biedru tieša skāruma neesamība — Nepieņemamība — Valsts līmeņa antidempinga maksājums — Individuāla pieeja — Pārbaude izlases veidā — Tiesības uz aizstāvību — Nediskriminācija — Rūpības pienākums

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/38

         Vispārējās tiesas 2016. gada 9. jūnija spriedums – Growth Energy un Renewable Fuels Association/Padome
   (Lieta T-276/13) (1)

   (Dempings - Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes bioetanola imports - Galīgais antidempinga maksājums - Prasība atcelt tiesību aktu - Apvienība - Biedru tieša skāruma neesamība - Nepieņemamība - Valsts līmeņa antidempinga maksājums - Individuāla pieeja - Pārbaude izlases veidā - Tiesības uz aizstāvību - Nediskriminācija - Rūpības pienākums)
   (2016/C 270/41)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Growth Energy (Vašingtona, Amerikas Savienotās Valstis) un Renewable Fuels Association (Vašingtona) (pārstāvji – sākotnēji P. Vander Schueren, advokāts, vēlāk – P. Vander Schueren un M. Peristeraki, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Boelaert, pārstāve, kurai sākotnēji palīdzēja G. Berrisch, advokāts, un B. Byrne, solicitor, vēlāk – R. Bierwagen un C. Hipp, advokāti)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. França un T. Maxian Rusche) un ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (pārstāvji – O. Prost un A. Massot, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Padomes 2013. gada 18. februāra Īstenošanas Regulu (ES) Nr. 157/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes bioetanola importam (OV L 49, 10. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītājām un to apvienību biedriem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2013. gada 18. februāra Īstenošanas Regulu (ES) Nr. 157/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes bioetanola importam, ciktāl tā attiecas uz Patriot Renewable Fuels LLC, Plymouth Energy Company LLC, POET LLC un Platinum Ethanol LLC;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Growth Energy, Renewable Fuels Association, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija un ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol, sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 226, 3.8.2013.


title: Lieta F-9/06: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 19. aprīļa spriedums — Canteiro Lopes /Komisija (Paaugstināšana amatā — Galīgā novērtējuma ziņojuma neesamība — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/39

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 19. aprīļa spriedums — Canteiro Lopes/Komisija
   (Lieta F-9/06) (1)

   (Paaugstināšana amatā - Galīgā novērtējuma ziņojuma neesamība - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums)
   (2007/C 96/81)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rui Canteiro Lopes, Lisabona (Portugāle) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un M. Velardo)
   Priekšmets
   Komisijas 2005. gada 4. marta lēmuma neiekļaut prasītāja vārdu to ierēdņu sarakstā, kas guvuši visvairāk nopelnu, un 2000. gadā nepaaugstināt viņu A 4 pakāpē, atcelšana.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 74, 25.3.2006., 35. lpp.


title: Lieta C-488/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 9. septembrī iesniedza Targovishtki okrazhen sad (Bulgārija) — Parva Investitsionna Banka AD, UniKredit Bulbank AD, Siyk Faundeyshan LLS /maksātnespējīgais Ear Proparti Developmant AD , maksātnespējīgā Ear Proparti Developmant AD maksātnespējas administrators

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/47

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 9. septembrī iesniedza Targovishtki okrazhen sad (Bulgārija) — Parva Investitsionna Banka AD, UniKredit Bulbank AD, Siyk Faundeyshan LLS/maksātnespējīgais Ear Proparti Developmant AD, maksātnespējīgā Ear Proparti Developmant AD maksātnespējas administrators
   (Lieta C-488/13)
   2013/C 344/81
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Targovishtki okrazhen sad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Parva Investitsionna Banka AD, UniKredit Bulbank AD, Siyk Faundeyshan LLS

      Atbildētāji: maksātnespējīgais Ear Proparti Developmant AD, maksātnespējīgā Ear Proparti Developmant AD maksātnespējas administrators

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kā ir jāinterpretē izpildāmā naudas prasījuma neapstrīdamības jēdziens Regulas (EK) Nr. 1896/2006 preambulas 6. apsvēruma un 1. panta izpratnē?

               2)

               Vai gadījumos, kad vienas Eiropas Savienības dalībvalsts, kuras suverēnajā teritorijā tiek izpildīts naudas prasījums, tiesību normās nav regulēts, vai naudas prasījuma izpildes rīkojums ir piemērojams maksātnespējas procesā, kas ir uzsākts pret personu, pret kuras īpašumu ir vērsta izpilde, regulas 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā regulētais aizliegums ir jāinterpretē šauri un tas jāattiecina tikai uz izpildāmajiem apstrīdētajiem naudas prasījumiem vai šis aizliegums attiecas arī uz izpildāmajiem neapstrīdētajiem naudas prasījumiem?

               3)

               Vai regulas 2. panta 2. punkta b) apakšpunkts, kurā ir noteikts, ka regula nav piemērojama bankrotu, tiesvedību saistībā ar maksātnespējīgu uzņēmējsabiedrību vai citu juridisku personu likvidāciju, tiesas rīkojumiem, mierizlīgumiem vai analogām procedūrām, ir jāinterpretē tādējādi, ka ierobežojums attiecas tikai uz minēto procedūru sākšanu, vai šis ierobežojums aptver arī visu procedūru norisi atbilstoši attiecīgās Eiropas Savienības dalībvalsts tiesiskajā regulējumā paredzētajām procesa stadijām un posmiem?

               4)

               Vai atbilstoši Kopienu tiesību pārākuma teorijai un, ja Eiropas Savienības dalībvalsts valsts tiesību normās pastāv tiesību robs, šīs dalībvalsts tiesa, kurā ir sākts personas, pret kuras īpašumu ir vērsta izpilde, maksātnespējas process, pamatojoties uz regulas preambulas 10. apsvērumu un 26. pantu, ar interpretācijas palīdzību var taisīt atšķirīgu un regulas pamatprincipiem pretēju spriedumu?


               19.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/27

         EBTA Uzraudzības iestādes 2005. gada 10. februāra prasība pret Islandes Republiku
   (Lieta E-2/05)
   (2005/C 117/08)
   EBTA Uzraudzības iestāde, ko pārstāvēja Niels Fenger un Bjørnar Alterskjær, 35, Rue Belliard, B-1040 Brussels, 2005. gada 10. februārī iesniedza EBTA Tiesai prasību pret Islandes Republiku.
   Iesniedzējs prasa, lai Tiesa:

               1.

               Pasludinātu, ka Islandes Republika, noteiktajā laika posmā neatceļot un neatgūstot saskaņā ar nodokļu shēmu sniegto valsts atbalstu, kas saskaņā ar 2004. gada 25. februāra Lēmumu Nr. 21/04/COL uzskatāms par nesavietojamu ar EEZ nolīgumu, nav pildījusi savas saistības saskaņā ar minētā lēmuma 2., 3., un 4. punktu un

               2.

               liktu Islandes Republikai segt tiesāšanās izdevumus.

         Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats:

               —

               Islandes Republika 1999. gada martā pieņēma tiesību aktu Nr. 31/1999 par Starptautiskiem komercuzņēmumiem, neinformējot par to EBTA Uzraudzības iestādi, skatīt Uzraudzības un Tiesas nolīguma (UTN) 3. protokola 1. panta 3. punktu.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde 2004. gada 25. februārī pieņēma Lēmumu Nr. 21/04/COL, kurā tā konstatēja, ka šajā tiesību aktā noteiktā nodokļu shēma uzskatāma par valsts atbalstu EEZ nolīguma 61. panta 1. punkta nozīmē un ka paziņojuma trūkuma dēļ šis atbalsts no procedūras viedokļa nav likumīgs un nav savietojams ar EEZ nolīgumu.

               —

               Piemērojot UTN 3. protokola II daļas 14. panta noteikumus, EBTA Uzraudzības iestāde secināja, ka šis atbalsts jāatgūst no saņēmējiem, sākot ar 1999. fiskālo gadu.

               —

               Islandes Republika nav laicīgi rīkojusies saskaņā ar Lēmumu Nr. 21/04/COL. Tādēļ EBTA Uzraudzības iestāde saskaņā ar UTN 3. protokola I daļas 1. punkta 2. apakšpunkta otro ievilkumu ir nosūtījusi šo lietu izskatīšanai EBTA Tiesā.


title: lieta T-490/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vācijas Federatīvā Republika iesniedza 2004. gada 21. decembrī

text:
               5.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/29

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vācijas Federatīvā Republika iesniedza 2004. gada 21. decembrī
   (lieta T-490/04)
   (2005/C 31/54)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 21. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Vācijas Federatīvā Republika, ko pārstāv W. D. Plessing un T. Lübbig, advokāts.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmumu (K(2004)4001/3) par vācu tiesisko regulējumu pasta sagatavošanas pakalpojumu jomā, jo īpaši par piegādes ar saviem spēkiem starpnieku un pasta pakalpojumu apvienotāju pieeju publiskajam pasta tīklam un ar to saistītajiem īpašajiem tarifiem (BdKEP - ierobežojumi pasta sagatavošanas jomā);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Saskaņā ar apstrīdēto lēmumu Vācijas Pasta likuma 51. panta 1. daļas 2. teikuma 5. punkts, saskaņā ar ko Deutsche Post AG (Vācijas Pasts) darbībai pasta nosūtīšanas jomā pārejas periodā ir rezervētais tiesiskais stāvoklis (tā saucamā ekskluzīvā licence), pārkāpj EKL 86. panta 1. punktu saistībā ar 82. pantu tiktāl, ciktāl šis noteikums neļauj profesionālajiem pasta sagatavotājiem, neatkarīgi no tā, vai tie darbojas kā viena nosūtītāja piegādes ar saviem spēkiem starpnieki vai vairāku klientu pasta pakalpojumu apvienotāji, saņemt no daudzuma atkarīgās daļējo pakalpojumu atlaides par pasta sūtījumu piegādi Deutsche Post AG korespondences centros.
   Vācijas Federatīvā Republika prasība, kas ir iesniegta saskaņā ar EKL 230. panta 2. daļu, apgalvo, ka apstrīdētais lēmums pārkāpj kā EKL 82. pantu, tā arī pasta pakalpojumu Direktīvu 97/67/EK (1), jo

               —

               Komisija nepamatoti uzskata, ka vācu regulējums paplašina vispārīgo pakalpojumu sniedzēja Deutsche Post AG dominējošo stāvokli tirgū rezervētās jomas ietvaros arī uz norādīto pasta sagatavošanas tirgu, par sliktu pasta sagatavotājiem;

               —

               dažāda izturēšanās pret piegādi ar saviem spēkiem, ko veic nosūtītājs, salīdzinot ar profesionālajiem pasta pakalpojumu sniedzējiem, nav uzskatāma par diskrimināciju EKL 82. panta un pasta pakalpojumu Direktīvas 12. panta 5. ievilkuma izpratnē;

               —

               apstrīdētais lēmums priekšlaicīgi aizskar jomu, kas ir pieļaujamā veidā rezervēta Deutsche Post AG ekskluzīvai licencei saskaņā ar pasta pakalpojumu Direktīvas 7. panta 1. punktu.

         Bez tam, Vācijas Federatīvā Republika apgalvo, ka apstrīdētais lēmums, pretēji EKL 253. pantam, nav pietiekami pamatots.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīva 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai (OV L 15, 14. lpp.)


title: Lieta T-78/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. jūnija spriedums — Baldesberger /ITSB (Pincetes forma) (Kopienas preču zīme — Kopienas trīsdimensiju preču zīme — Pincetes forma — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/48

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. jūnija spriedums — Baldesberger/ITSB (Pincetes forma)
   (lieta T-78/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas trīsdimensiju preču zīme - Pincetes forma - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   2009/C 180/89
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fides B. Baldesberger (pārstāvis — F. Nielsen, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — M. Kicia)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 12. decembra lēmumu lietā R 1405/2007-4 attiecībā uz pieteikumu kā Kopienas preču zīmi reģistrēt trīsdimensiju apzīmējumu, ko veido pincetes forma

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Fides B. Baldesberger atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 107, 26.4.2008.


title: Lieta C-244/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 19. maijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Mesopotamia Broadcast A/S METV /Vācijas Federatīvā Republika

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 19. maijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Mesopotamia Broadcast A/S METV/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-244/10)
   ()
   2010/C 234/32
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

         Bundesverwaltungsgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Mesopotamia Broadcast A/S METV

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Prejudiciālais jautājums

   Eiropas Savienības Tiesai tiek lūgta atbilde uz jautājumu, vai un attiecīgajā gadījumā ar kādiem nosacījumiem valsts tiesību normas, ar ko tiek aizliegta biedrošanās starptautiskās saprašanās principu pārkāpuma dēļ, piemērošana ietilpst jomā, kura tiek koordinēta ar Padomes 1989. gada 3. oktobra Direktīvu 89/552/EEK (1) par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (OV L 298, 23. lpp.), kura grozīta ar 1997. gada 30. jūnija Direktīvu 97/36/EK (2) (OV L 202, 60. lpp.), un tādējādi ir izslēgta saskaņā ar direktīvas 2.a pantu

      (1)  Padomes 1989. gada 3. oktobra Direktīva 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (OV L 298, 23. lpp.)

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 30. jūnija Direktīva 97/36/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (OV L 202, 60. lpp.)


title: Lieta C-439/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 24. septembrī iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – SC Star Storage SA / Institutul Naţional de Cercetare Dezvoltare în Informatică (INCDI)

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 24. septembrī iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – SC Star Storage SA/Institutul Naţional de Cercetare Dezvoltare în Informatică (INCDI)

   (Lieta C-439/14)
   (2014/C 448/09)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Bucureşti

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: SC Star Storage SA

      Atbildētājs: Institutul Naţional de Cercetare Dezvoltare în Informatică (INCDI)

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām [par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz pārskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesības] (1), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Direktīvu 2007/66/EK (2), 1. panta 1. punkta trešās daļas un 3. punkta noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru prasības tiesvedību attiecībā uz līgumslēdzēju iestāžu lēmumiem var izmantot tikai tad, ja ir iesniegta “labas uzvedības garantija”, kā paredzēts [Ordonanța de urgență a Guvernului (dekrētlikums)] Nr. 34/2006 271.1 un 271.2 pantā?

      (1)  Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīva 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz pārskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesības (OV L 395, 33. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Direktīva 2007/66/EK, ar ko Padomes Direktīvas 89/665/EEK un 92/13/EEK groza attiecībā uz pārskatīšanas procedūru efektivitātes uzlabošanu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu piešķiršanas jomā (OV L 335, 31. lpp.).


title: Lieta T-373/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 8. maija spriedumu lietā F-87/12 Alsteens /Komisija 2013. gada 17. jūlijā iesniedza Geoffroy Alsteens

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/32

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 8. maija spriedumu lietā F-87/12 Alsteens/Komisija 2013. gada 17. jūlijā iesniedza Geoffroy Alsteens

   (Lieta T-373/13 P)
   2013/C 325/54
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, D. Abreu Caldas un J.-N. Louis, avocats)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 8. maija rīkojumu lietā F-87/12 Alsteens/Eiropas Komisija;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Lai pamatotu savu apelācijas sūdzību, apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza vienu pamatu par kļūdu tiesību piemērošanā, jo CDT ir uzskatījusi, ka ar viņa pagaidu darbinieka līguma pagarināšanas ilguma ierobežojuma atcelšanu apelācijas sūdzības iesniedzējs tiktu retroaktīvi iekļauts uz nenoteiktu laiku noslēgta līguma režīmā. Apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka tas tā nav, un apgalvo, ka CDT ir pārkāpusi tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, uzskatot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējs nevar lūgt daļēji atcelt lēmumu pagarināt viņa līgumu, proti, atcelt lēmuma daļu, ar kuru tiek ierobežota pagarināšana laikā.


title: Lieta T-49/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 7. septembra rīkojums — González Sánchez /ITSB — Bankinter ( ENCUENTA ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Regulas (EK) Nr. 40/94 63. panta 4. punkts — Tiesību celt prasību neesamība — Nepieņemamība)

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/48

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 7. septembra rīkojums — González Sánchez/ITSB — Bankinter (“ENCUENTA”)
   (Lieta T-49/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Regulas (EK) Nr. 40/94 63. panta 4. punkts - Tiesību celt prasību neesamība - Nepieņemamība)
   (2007/C 269/86)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Francisco Javier González Sánchez, Madride (Spānija) (pārstāvis — G. Justicia González, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Palmero Cabezas)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Bankinter, SA, Madride (Spānija)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2005. gada 16. decembra lēmumu (lieta R 1116/2005-2) attiecībā uz iebildumu procesu starp Bankinter, SA un Confederación Española de Cajas de Ahorros.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               noraidīt prasību kā nepieņemamu;

               2)

                  Francisco Javier González Sánchez atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 310, 16.12.2006.


title: Lieta T-401/04: Vispārējās tiesas 2009. gada 16. decembra rīkojums — Bactria /Komisija

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/48

         Vispārējās tiesas 2009. gada 16. decembra rīkojums — Bactria/Komisija
   (Lieta T-401/04) (1)

   2010/C 37/71

      Tiesvedības valoda — angļu

   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 19, 22.01.2005.


title: Lieta F-112/10: Prasība, kas celta 2010. gada 2. novembrī — Trentea /FRA

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/43

         Prasība, kas celta 2010. gada 2. novembrī — Trentea/FRA
   (Lieta F-112/10)
   ()
   2011/C 13/88
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cornelia Trentea (Vīne, Austrija) (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra (FRA)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Pirmkārt, prasība atcelt institūcijas, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītājas kandidatūra uz administratīvā asistenta amatu iepirkumu un finanšu jomā, kā arī lēmumu par cita kandidāta iecelšanu.
   Otrkārt, piespriest kompensāciju par materiālo un morālo kaitējumu.

      Prasītājas prasījumi

   Prasītājas prasījumi Civildienesta tiesai:

               —

               atcelt institūcijas, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, 2010. gada 5. jūnija lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītājas kandidatūra uz amatu (ref. TAADMIN-AST4-2009) un lēmumu par cita kandidāta iecelšanu;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt 2010. gada 22. jūlija lēmumu, ar kuru noraidīts prasītājas pārskatīšanas pieteikums un sūdzības papildinājums;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājai materiālos zaudējumus, kas atbilst starpībai starp viņas pašreizējo algu un AST4 algu līdz pensijas vecumam, ieskaitot visus pabalstus, maksājumus un tiesību uz pensiju kompensāciju;

               —

               piespriest atbildētājai kompensēt prasītājas morālo kaitējumu, kas ex aequo et bono novērtēts EUR 10 000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-32/04: Pirmās instances tiesas 2006 gada 16. novembra spriedums — Lichtwer Pharma pret ITSB — Laboratoire Lafon ( Lyco-A ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes Lyco-A reģistrācijas pieteikums — Apelācijas sūdzības pieņemamība procesā Apelāciju padomē — Procesa izdevumi — Sadale)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/55

         Pirmās instances tiesas 2006 gada 16. novembra spriedums — Lichtwer Pharma pret ITSB — Laboratoire Lafon (Lyco-A)
   (Lieta T-32/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Lyco-A” reģistrācijas pieteikums - Apelācijas sūdzības pieņemamība procesā Apelāciju padomē - Procesa izdevumi - Sadale)
   (2006/C 326/117)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lichtwer Pharma AG, Berlīne (Vācija) (pārstāvji — H. Kuncs-Halšteins [H. Kunz-Hallstein] un R. Kuncs-Halšteins [R. Kunz-Hallstein], avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Veberndērfers [J. Weberndörfer])

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Laboratoire L. Lafon SA, Mezonalfora [Maisons-Alfort] (Francija)
   Priekšmets
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2003. gada 13. novembra lēmumu (lieta R 1007/2002-4) daļā, kurā šajā lēmumā ir izlemts par izdevumu, kas radušies saistībā ar iebildumu un apelācijas procesu, sadali
   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2003. gada 13. novembra lēmuma (lieta R 1007/2002-4) rezolutīvās daļas 2. punktu;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.