title: Lieta T-300/07: Prasība, kas celta 2007. gada 31. jūlijā — Evropaïki Dynamiki /Komisija

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/22

         Prasība, kas celta 2007. gada 31. jūlijā — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-300/07)
   (2007/C 235/40)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvis — N. Korogiannakis, lawyer)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas Informātikas ģenerāldirektorāta lēmumu noraidīt prasītājas piedāvājumu, kas tika iesniegts, atbildot uz paziņojumu par atklātu konkursu ENTR/05/078 — TAVA EIROPA 1. daļa (Rediģēšana un tulkošana) par portāla “Tava Eiropa” vadību un uzturēšanu (OV 2006/S 143-153057), kas prasītājai tika darīts zināms ar 2007. gada 21. maija vēstuli (“Lēmums par 1. daļu”), un piešķirt līgumu slēgšanas tiesības konkursā uzvarējušam pretendentam;

               —

               atcelt Komisijas (DIGIT) lēmumu noraidīt prasītājas piedāvājumu, kas tika iesniegts, atbildot uz paziņojumu par atklātu konkursu ENTR/05/078 — TAVA EIROPA 2. daļa (Infrastruktūras pārvaldība) par portāla “Tava Eiropa” vadību un uzturēšanu (OV 2006/S 143-153057), kas prasītājai tika darīts zināms ar 2007. gada 13. jūlija vēstuli (“Lēmums par 2. daļu”), un piešķirt līgumu slēgšanas tiesības konkursā uzvarējušam pretendentam;

               —

               piespriest Komisijai (DIGIT) atlīdzināt prasītājai minētās konkursa procedūras rezultātā radušos zaudējumus EUR 1 125 000 apmērā par 1. daļu un EUR 825 000 apmērā par 2. daļu;

               —

               piespriest Komisijai (DIGIT) atlīdzināt visus izdevumus, kas radušies šīs prasības sakarā, pat ja tā tiks noraidīta.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības atbalstam prasītāja uzsver, ka konkursa procedūras ENTR/05/078 — TAVA EIROPA 1. daļa (Rediģēšana un tulkošana) par portāla “Tava Eiropa” vadību un uzturēšanu (OV 2006/S 143-153057) ietvaros un konkursa procedūras ENTR/05/078 — TAVA EIROPA 2. daļa (Infrastruktūras pārvaldība) par portāla “Tava Eiropa” vadību un uzturēšanu (OV 2006/S 143-153057), par ko prasītājai tika darīts zināms ar 2007. gada 13. jūlija vēstuli, ietvaros līgumslēdzēja iestāde — Eiropas Komisijas ĢD DIGIT — neizpildīja savus pienākumus, kas ir paredzēti Finanšu regulā (1), tās īstenošanas noteikumos un Direktīvā 2004/18/EK (2), kā arī neievēroja pārskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes principus.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka līgumslēdzēja iestāde pieļāva vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, kuru rezultātā tās piedāvājums tika noraidīts. Papildus iepriekš minētajam, līgumslēdzēja iestāde neievēroja pienākumu pamatot savu lēmumu un it īpaši informēt prasītāju par konkursā uzvarējušā pretendenta relatīvajiem ieguvumiem.
   Tādēļ prasītāja lūdz atcelt Eiropas Komisijas lēmumu, ar kuru tika noraidīts tās piedāvājums un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas konkursā uzvarējušam pretendentam, un piespriest atbildētājai atlīdzināt visus izdevumus, kas radušies šīs prasības sakarā, pat ja tā tiks noraidīta. Papildus, ja līgums jau būs noslēgts līdz brīdim, kad Tiesa būs taisījusi spriedumu, vai ja vairāk nav nebūs iespējams atcelt lēmumu, prasītāja prasa finansiālu kompensāciju (zaudējumu atlīdzību) EUR 1 125 000 apmērā par 1. daļu un EUR 825 000 apmērā par 2. daļu, atbilstoši EKL 235. un 288. pantam.

      (1)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.).


title: Lieta C-105/02: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 5. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Kopienu pašu resursi — Nepārbaudītas TIR karnetes — Atbilstošo pašu resursu nepārskaitīšana)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/1

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 5. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku
   (Lieta C-105/02) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Kopienu pašu resursi - Nepārbaudītas TIR karnetes - Atbilstošo pašu resursu nepārskaitīšana)
   (2006/C 294/01)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Wilms un C. Giolito, pārstāvji)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — W.-D. Plessing un R. Stüwe, pārstāvji, D. Sellner, Rechtsanwalt)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — M. Wimmer un A. Snoecx, pārstāvji, un B. van de Walle de Ghelcke, avocat)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1989. gada 29. maija Regula (EEK, Euratom) Nr. 1552/89, ar ko īsteno Lēmumu 88/376/EEK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 155, 1. lpp.) — Noteiktu TIR karnešu garantētu ievedmuitas nodokļu neiekasēšana un attiecīgo pašu resursu nepārskaitīšana — Ievedmuitas nodokļi, “par kuriem nav sniegts nodrošinājums” vai “kas ir apstrīdēti” — Karnetes, attiecībā uz kurām pārapdrošinātājs ir apstrīdējis savas saistības.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               likumīgi nepabeidzot noteiktu tranzīta dokumentu (TIR karnešu) procedūras, kā rezultātā no tiem izrietošie pašu resursi netika ne pareizi iegrāmatoti, ne termiņā nodoti Eiropas Kopienu Komisijai,

                           —

                           nepaziņojot Eiropas Kopienu Komisijai visus pārējos neapstrīdētos muitas maksājumus, kas noformēti tādā pašā veidā (ierakstīti B kontos, nevis A kontos), par Vācijas muitas nepabeigtajām TIR karnešu procedūrām no 1994. gada līdz 1996. gada 11. septembra Federālā finanšu ministra rīkojuma grozījumiem,

                           —

                           Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar Padomes 1989. gada 29. maija Regulu (EEK, Euratom) Nr. 1552/89, ar ko īsteno Lēmumu 88/376/EEK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu un kura no 2000. gada 31. maija ir aizstāta ar Padomes 2000. gada 22. maija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Beļģijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 131, 01.06.2002.


title: Lieta T-549/11: Prasība, kas celta 2011. gada 19. oktobrī — MIP Metro /ITSB — Real Seguros ( “real,- BIO” )

text:
               7.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/19

         Prasība, kas celta 2011. gada 19. oktobrī — MIP Metro/ITSB — Real Seguros (“real,- BIO”)
   (Lieta T-549/11)
   2012/C 6/35
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvji — J. Plate un R. Kaase, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Real Seguros, SA (Porto, Portugāle)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               apturēt tiesvedību, līdz Portugāles Preču zīmju birojs pieņems galīgo lēmumu saistībā ar pieteikumu par atcelšanu, ko prasītāja iesniegusi attiecībā uz agrākām Portugāles preču zīmju reģistrācijām Nr. 249791, Nr. 249793 un Nr. 254390. Gadījumā, ja lūgums apturēt tiesvedību tiek noraidīts, turpināt tiesvedību, un

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 17. augusta lēmumu lietā R 115/2011-4, un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā ITSB Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: starptautiska grafiskas preču zīmes “real,- BIO” zaļā, baltā un brūnā krāsā reģistrācija Nr. W 983684 attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 36. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Portugāles vārdiskas preču zīmes “REAL” reģistrācija Nr. 249791 attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 36. klasē; Portugāles vārdiskas preču zīmes “REAL SEGUROS” reģistrācija Nr. 249793 attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 36. klasē; Portugāles grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “REAL”, reģistrācija Nr. 254390 attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 36. klasē; vairākas nereģistrētas tiesības, par kurām tiek apgalvots, kas tās ir aizsargātas visās dalībvalstīs vai Portugālē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini pieņēma, ka pastāvot reģistrācijai pieteiktās un pretstatīto preču zīmju sajaukšanas iespēja


title: Lieta C-416/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 29. jūlijā iesniedza Curtea de Apel București (Rumānija) – Selena România Srl/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 29. jūlijā iesniedza Curtea de Apel București (Rumānija) – Selena România Srl/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București

   (Lieta C-416/15)
   (2015/C 346/08)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel București

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Selena România SRL

      Atbildētājs: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București

      Persona, kas iestājusies lietā: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Galați

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

                  Vai Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 21/2013
                   (1), (ar kuru konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla šķiedras sieta audumu importam ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 791/2011 noteikto galīgo antidempinga maksājumu attiecina arī uz konkrētu stikla šķiedras sieta audumu importu, ko nosūta no Taivānas un Taizemes, neatkarīgi no tā, vai tam ir vai nav deklarēta Taivānas un Taizemes izcelsme) ir jāinterpretē tādējādi, ka tā ir jāpiemēro arī gadījumos, kad Eiropas Savienības pilsoņi ir veikuši importēšanu no Taivānas pirms 2013. gada 17. janvāra, proti, 2012. gadā, bet pēc tam, kad tika pieņemta Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 791/2011
                   (2), (ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla šķiedras sieta audumu importam)?

               2)

                  Vai galīgo antidempinga maksājumu, kas ir paredzēts Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 21/2013 1. pantā, ir jāpiemēro arī gadījumos, kad Eiropas Savienības pilsoņi ir veikuši importēšanu no Taivānas laikposmā pirms 2013. gada 17. janvāra, kā arī pirms dienas, kad tika pieņemta Komisijas Regula (ES) Nr. 437/2012
                   (3), (ar ko sāk izmeklēšanu par tādu antidempinga pasākumu iespējamo apiešanu, kuri ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 791/2011 noteikti konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla šķiedras sieta audumu importam, ko veic, tos nosūtot no Taivānas un Taizemes un deklarējot vai nedeklarējot kā Taivānas un Taizemes izcelsmes ražojumus, un par šāda importa reģistrāciju), bet pēc Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 791/2011 pieņemšanas?

      (1)  Padomes 2013. gada 10. janvāra Īstenošanas regula (ES) Nr. 21/2013, ar kuru konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla šķiedras sieta audumu importam ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 791/2011 noteikto galīgo antidempinga maksājumu attiecina arī uz konkrētu stikla šķiedras sieta audumu importu, ko nosūta no Taivānas un Taizemes, neatkarīgi no tā, vai tam ir vai nav deklarēta Taivānas un Taizemes izcelsme (OV L 11, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2011. gada 3. augusta Īstenošanas regula (ES) Nr. 791/2011, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla šķiedras sieta audumu importam (OV L 204, 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 2012. gada 23. maija Regula (ES) Nr. 437/2012, ar ko sāk izmeklēšanu par tādu antidempinga pasākumu iespējamo apiešanu, kuri ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 791/2011 noteikti konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla šķiedras sieta audumu importam, ko veic, tos nosūtot no Taivānas un Taizemes un deklarējot vai nedeklarējot kā Taivānas un Taizemes izcelsmes ražojumus, un par šāda importa reģistrāciju (OV L 134, 12. lpp.).


title: Lieta T-429/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 9. septembra rīkojums — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Atbalsta shēma, ar ko ir atļauta finanšu nemateriālās vērtības norakstīšana nodokļu vajadzībām saistībā ar kapitāla daļu iegādi ārvalstīs — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma tiek atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un netiek uzdota atbalsta atgūšana — Tiesību akts, kas saistīts ar īstenošanas pasākumiem — Individuālas skaršanas neesamība — Atbalsta shēmas atbalsta faktiskā saņēmēja statusa neesamība — Atgūšanas pienākuma neesamība — Nepieņemamība)

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/22

         Vispārējās tiesas 2013. gada 9. septembra rīkojums — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Komisija
   (Lieta T-429/11) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Atbalsta shēma, ar ko ir atļauta finanšu nemateriālās vērtības norakstīšana nodokļu vajadzībām saistībā ar kapitāla daļu iegādi ārvalstīs - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma tiek atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un netiek uzdota atbalsta atgūšana - Tiesību akts, kas saistīts ar īstenošanas pasākumiem - Individuālas skaršanas neesamība - Atbalsta shēmas atbalsta faktiskā saņēmēja statusa neesamība - Atgūšanas pienākuma neesamība - Nepieņemamība)
   2013/C 336/44
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Spānija) (pārstāvji — J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller un J. Domínguez Pérez, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal, C. Urraca Caviedes un P. Němečková)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2011. gada 12. janvāra Lēmumu 2011/282/ES par finanšu nemateriālās vērtības amortizāciju nodokļu vajadzībām saistībā ar līdzdalības iegādi ārvalstīs Nr. C-45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), ko īstenojusi Spānija (OV L 135, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 24.9.2011.


title: Lieta T-431/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 26. februāra rīkojums – Métropole Gestion/ITSB – Metropol (“METROPOL”) Kopienas preču zīme — Vārdiska preču zīme “METROPOL” — Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu — Preču zīmes reģistrācijas pagarināšanas pieteikuma neesamība — Preču zīmes izslēgšana no reģistra pēc reģistrācijas izbeigšanās — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/49

         Vispārējās tiesas 2015. gada 26. februāra rīkojums – Métropole Gestion/ITSB – Metropol (“METROPOL”)
   (Lieta T-431/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Vārdiska preču zīme “METROPOL” - Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu - Preču zīmes reģistrācijas pagarināšanas pieteikuma neesamība - Preču zīmes izslēgšana no reģistra pēc reģistrācijas izbeigšanās - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 138/65)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Métropole Gestion (Parīze, Francija) (pārstāvis – M.-A. Roux Steinkühler, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Folliard–Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Metropol Investment Financial Company Ltd (Maskava, Krievija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2013. gada 4. jūnija lēmumu lietās R 712/2012-2 un R 845/2012-2 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Métropole Gestion un Metropol Investment Financial Company Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Métropole Gestion un Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 344, 23.11.2013.


title: Lieta C-195/08 PPU: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 11. jūlija spriedums ( Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuvas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tiesvedība, ko ierosināja Inga Rinau (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Jurisdikcija un spriedumu izpilde — Izpilde laulības lietās un lietās par vecāku atbildību — Regula (EK) Nr. 2201/2003 — Pieteikums par sprieduma par citā dalībvalstī nelikumīgi aizturēta bērna atpakaļatdošanu neatzīšanu — Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība)

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/19

         Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 11. jūlija spriedums (Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuvas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tiesvedība, ko ierosināja Inga Rinau

   (Lieta C-195/08 PPU) (1)

   (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Jurisdikcija un spriedumu izpilde - Izpilde laulības lietās un lietās par vecāku atbildību - Regula (EK) Nr. 2201/2003 - Pieteikums par sprieduma par citā dalībvalstī nelikumīgi aizturēta bērna atpakaļatdošanu neatzīšanu - Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība)
   (2008/C 223/30)
   Tiesvedības valoda — lietuviešu
   Iesniedzējtiesa
   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
   Lietas dalībniece pamata procesā
   Inga Rinau
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 1. lpp.) 21., 23., 24. panta, 31. panta 1. punkta, 40. panta 2. punkta un 42. panta interpretācija — Pieteikums neatzīt A dalībvalstī B dalībvalsts tiesas nolēmumu, kas paredz bērna, kurš uzskatīts par tā mātes nelikumīgi aizturētu A dalībvalstī, atpakaļatdošanu tā tēvam, kas dzīvo B dalībvalstī un ieguvis aizbildnības tiesības
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               tiklīdz spriedums par bērna neatdošanu atpakaļ ir pasludināts un paziņots izcelsmes tiesai, saistībā ar Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu 42. pantā paredzētās apliecības izsniegšanu nav nozīmes tam, ka šis spriedums ir apturēts, pārskatīts, atcelts vai katrā ziņā nav galīgi stājies spēkā vai ir aizstāts ar spriedumu par atpakaļatdošanu, ja vien bērns nav faktiski atdots atpakaļ. Ja nav paustas nekādas šaubas par šīs apliecības autentiskumu un ja tā ir sagatavota atbilstoši veidlapai, kuras paraugs ir iekļauts Regulas IV pielikumā, ir aizliegts celt iebildumus pret sprieduma par atpakaļatdošanu atzīšanu, un tiesai, kas izskata lietu, ir tikai jākonstatē apliecinātā sprieduma izpildāmība un jāpiespriež bērna atpakaļatdošana nekavējoties;

               2)

               izņemot gadījumus, kad procedūra attiecas uz spriedumu, kas apliecināts atbilstoši Regulas Nr. 2201/2003 11. panta 8. punktam un no 40. līdz 42. pantam, jebkura ieinteresētā puse var lūgt tiesas sprieduma neatzīšanu, pat ja iepriekš nav bijis iesniegts pieteikums par sprieduma atzīšanu;

               3)

               Regulas Nr. 2201/2003 31. panta 1. punkts tiktāl, ciktāl tajā ir noteikts, ka šajā tiesvedības posmā personai, pret kuru lūgta izpilde, un bērnam nav tiesību iesniegt apsvērumus, nav piemērojams tiesas sprieduma neatzīšanas procedūrai, kas ierosināta, lai gan iepriekš nav bijis iesniegts pieteikums par šā paša sprieduma atzīšanu. Šādā situācijā atbildētājs, kas lūdz atzīt spriedumu, var iesniegt apsvērumus.

      (1)  OV C 171, 5.7.2008.


title: Lieta C-70/08: Tiesas (sestā palāta) 2008. gada 9. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/72/EK — Eiropas Kooperatīvās sabiedrības statūti — Darbinieku iesaistīšana sabiedrības lēmumu pieņemšanas procesā — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/13

         Tiesas (sestā palāta) 2008. gada 9. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-70/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2003/72/EK - Eiropas Kooperatīvās sabiedrības statūti - Darbinieku iesaistīšana sabiedrības lēmumu pieņemšanas procesā - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2008/C 301/24)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Rozet un J. Enegren)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — C. Schiltz)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Noteikumu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2003. gada 22. jūlija Direktīvu 2003/72/EK, ar ko papildina Eiropas Kooperatīvās sabiedrības statūtus darbinieku iesaistīšanas jomā (OV L 207, 25. lpp.), nepieņemšana vai nepaziņošana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvos aktus, vai nenodrošinot, ka darba ņēmēji un darba devēji panāk vienošanos par paredzēto noteikumu ieviešanu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2003. gada 22. jūlija Direktīvu 2003/72/EK, ar ko papildina Eiropas Kooperatīvās sabiedrības statūtus darbinieku iesaistīšanas jomā, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi šīs direktīvas 16. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 116, 9.5.2008.


title: Lieta T-38/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 10. novembra rīkojumu lietā F-70/07 Marcuccio /Komisija 2010. gada 26. janvārī iesniedza Luigi Marcuccio

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/43

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 10. novembra rīkojumu lietā F-70/07 Marcuccio/Komisija 2010. gada 26. janvārī iesniedza Luigi Marcuccio

   (Lieta T-38/10 P)
   2010/C 80/68
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, avvocato)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               katrā ziņā pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem atcelt apstrīdēto rīkojumu;

               —

               atzīt, ka pirmajā instancē celtā prasība, kuras rezultātā tika izdots apstrīdētais rīkojums, bija pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem pieņemama;

               —

               galvenokārt: pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem apmierināt pirmajā instancē celtajā prasībā izvirzītos prasījumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējam visus izdevumus un honorārus, kuri viņam bija jāapmaksā gan pirmajā instancē, gan šajā apelācijas tiesvedībā;

               —

               pakārtoti: nodot šo lietu atpakaļ Civildienesta tiesai citā iztiesāšanas sastāvā, lai vēlreiz lemtu par šo lietu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī apelācijas sūdzība ir iesniegta par Civildienesta tiesas 2009. gada 10. novembra rīkojumu. Ar šo rīkojumu kā acīmredzami nepieņemams tika noraidīts pirmais, otrais, trešais un sestais prasījums prasībā, ar kuru tika lūgts piespriest Komisijai atlīdzināt kaitējumu, kuru bija cietis apelācijas sūdzības iesniedzējs sakarā ar tās atteikumu atlīdzināt viņam atmaksājamos tiesāšanās izdevumus, kuri viņam it kā bija radušies lietā T-176/04 Marcuccio/Komisija.
   Savu apgalvojumu atbalstam apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda uz kļūdainu jēdziena “sūdzība” Civildienesta noteikumu 90. un 91. panta izpratnē interpretāciju un piemērošanu, ar šīm tiesību normām saistītās judikatūras nepamatotu un neloģisku neievērošanu, pamatojuma pilnīgu trūkumu, pienākuma neņemt vērā ar nokavēšanos iesniegtu iebildumu rakstu neievērošanu, procesuālu pārkāpumu, kas radies sakarā ar dokumenta, kura nosaukums ir “lūgums izbeigt tiesvedību”, iesniegšanu, kā arī Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. panta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta pārkāpumu.


title: Lieta T-329/11: Prasība, kas celta 2011. gada 20. jūnijā — TM.E. /Komisija

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/37

         Prasība, kas celta 2011. gada 20. jūnijā — TM.E./Komisija
   (Lieta T-329/11)
   2011/C 252/84
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: TM.E. S.p.A. — Termomeccanica Ecologia (Milāna, Itālija) (pārstāvji — C. Malinconico, S. Fidanzia un A. Gigliola, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 20. aprīļa lēmumu, ar kuru tika izslēgta nepieciešamība uzsākt pienākuma neizpildes procedūru pret Rumāniju Kopienu principu un direktīvu publisko iepirkumu jomā, kā arī “Savienības Ārējo darbību līguma slēgšanas procedūru praktisko vadlīniju” pārkāpuma dēļ;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt EUR 18 955 106 vai lielāku vai mazāku naudas summu, kura nosakāma, ievērojot taisnīgumu, par prasītājai nodarīto kaitējumu saistībā ar Eiropas Komisijas izdarītu Kopienu tiesību pārkāpumu;

               —

               pakārtoti, piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt TM.E. ciesto kaitējumu, kas radies no iespēju zuduma, EUR 3 791 021 vai lielākas vai mazākas naudas summas, kura nosakāma, ievērojot taisnīgumu, apmērā;

               —

               vēl pakārtotāki, piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt kaitējumu, kurš radies saistībā ar Komisijas novēlotu savu pienākumu pildīšanu un kurš atbilst kopējai TM.E. radušos juridisko izdevumu summai EUR 73 044,32 apmērā vai lielākas vai mazākas summas, kura nosakāma, ievērojot taisnīgumu, apmērā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šīs prasības mērķis ir atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 20. aprīļa vēstuli, ar kuru tika izslēgta nepieciešamība uzsākt pienākuma neizpildes procedūru pret Rumāniju par Kopienu principu un direktīvu publiskā iepirkuma jomā, kā arī pašas Komisijas pieņemto “Savienības Ārējo darbību līguma slēgšanas procedūru praktisko vadlīniju” (turpmāk tekstā — “PV”) pārkāpumu, un saņemt atlīdzību par Kopienu iestādes tās uzdevumu izpildē radīto kaitējumu.
   Savu prasījumu atbalstam prasītāja izvirza šādus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats ir par PV būtisku formu pārkāpumu, kā arī Līgumu vai to piemērošanai pieņemto tiesību noteikumu pārkāpumu.
               Prasītāja uzskata, ka Eiropas Komisija ar apstrīdēto lēmumu nav pieņēmusi argumentētu atzinumu par norādītiem smagiem un acīmredzamiem pārkāpumiem, kuri izdarīti uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus procedūrā attiecībā uz projektu “Bucharest Wastewater Treatment Plant Rehabilitation: Stage I ISPA 2004/RO/16/P/PE/003-03”, un tādējādi nav uzsākusi pienākumu neizpildes procedūru pret Rumāniju, bet ir atsaukusi Kopienu finansējumu, kurš ir piešķirts šī publiskā iepirkuma ietvaros.

               2)

               Otrais pamats ir par būtisku formas prasību un PV pārkāpumu, kā arī faktu sagrozīšanu.
               Prasītāja arī uzskata, ka apstrīdētais tiesību akts ir prettiesisks, jo Komisija, sagrozot sūdzībā minētos faktus, nav atzinusi, ka Primaria Municipiului Bucaresti bija pieļāvusi nopietnas procesuālas kļūdas. Konkrētāk, Primaria Municipiului Bucaresti vispirms noraidīja prasītājas iesniegto piedāvājumu it kā esošas anomālijas ekonomiskajā plānā dēļ un pēc šīs nopietnās prettiesiskās rīcības izdarīšanas centās pamatot jau pieņemtu lēmumu ar iespējamiem trūkumiem, kuri pretendenta piedāvājumam bija tehniskā ziņā. Turklāt Komisija nebija ņēmusi vērā to, ka Rumānijas tiesā prasība atcelt līgumu netika izvērtēta, jo it kā nebija samaksāta tiesas nodeva 7,3 miljonu euro apmērā, un tādējādi acīmredzami tika pārkāptas tiesības uz aizstāvību un Kopienu principi.

               3)

               Trešais pamats ir par Komisijas nostājas nepieņemšanu attiecībā uz citiem minētajiem pārkāpumiem.
               Prasītāja apstiprina, ka apstrīdētajā vēstulē Eiropas Komisija nav izvērtējusi pārējo tai iesniegto informāciju. It īpaši, vispār nav ticis izvērtēts fakts, ka prasītājas lietu pirmajā instancē izskatīja tas pats tiesnesis, kurš tās prasību bija atzinis par nepieņemamu ar spriedumu, kurš pēc tam tika grozīts apelācijas instancē, proti, neobjektīvs tiesnesis, kuram bija sevi jāatstata, un tādējādi nepārprotami un acīmredzami tika izdarīts Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 1. punkta pārkāpums. Visbeidzot saistībā ar prasību atlīdzināt kaitējumu prasītāja norāda, ka Komisijas bezdarbība, kā arī Rumānijai attiecīgā projekta ietvaros piešķirtā Kopienas finansējuma neatsaukšana ir radījusi ievērojamus finansiālus zaudējumus publiskā iepirkuma līguma neizpildes vai iespējas saņemt minētā līguma slēgšanas tiesības zuduma dēļ un katrā ziņā zaudējumus saistībā ar kavējumu, kuru dēļ prasītāja ir uzsākusi dārgas tiesvedības Rumānijas tiesās.


title: Lieta T-274/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. jūlijā — Zhejiang Harmonic Hardware Products /Padome

text:
               22.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/15

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. jūlijā — Zhejiang Harmonic Hardware Products/Padome
   (Lieta T-274/07)
   (2007/C 223/24)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd, Zhejiang (Ķīna) (pārstāvis — R. MacLean, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Padome
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2007. gada 23. aprīļa Regulas (EK) Nr. 452/2007 1. un 2. pantu tiktāl, ciktāl tas skar prasītāju un

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un izmaksas.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, kura Ķīnas Tautas Republikā ražo gludināmos dēļus un svarīgas to daļas, lūdz atcelt Padomes 2007. gada 23. aprīļa Regulu (EK) Nr. 452/2007 par galīgā antidempinga maksājuma uzlikšanu Ķīnas Tautas Republikas un Ukrainas izcelsmes gludināmo dēļu importam un tam noteiktā pagaidu maksājuma galīgo iekasēšanu (1) tiktāl, ciktāl šie pasākumi skar prasītāju.
   Prasības pamatojumā prasītāja, pirmkārt, norāda, ka Kopienu iestādes ir pārkāpušas Pamatregulas (2) 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunktu, jo Komisija iesniedza izskatīšanai Padomei antidempinga pasākumu priekšlikumu, kas balstīts uz kļūdainu konstatējumu, ka prasītāja nav izpildījusi tirgus ekonomikas statusa kritērijus, kas noteikti 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā.
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka Kopienu iestādes ir pārkāpušas Pamatregulas 20. panta 4. un 5. punktu un tās tiesības tikt uzklausītai, dodot prasītājai tikai sešu dienu termiņu atbildes sniegšanai uz Komisijas pēdējo laboto informatīvo vēstuli.
   Treškārt, prasītāja apgalvo, ka Kopienu iestādes ir pārkāpušas Pamatregulas 8. pantu, nepietiekami izvērtējot prasītājas piedāvātās cenu saistības.
   Visbeidzot, prasītāja norāda, ka Kopienu iestādes ir pārkāpušas Pamatregulas 5. panta 2. punkta a) apakšpunktu, neatklājot sūdzības iesniedzēja identitāti, kurš ierosinājis izmeklēšanu, kuras rezultātā tika pieņemta apstrīdētā regula.

      (1)  OV 2007, L 109, 12. lpp.

      (2)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 1996, L 56, 1. lpp.).


title: Lieta C-193/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-283/11 Fon Wireless Ltd ./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 15. aprīlī iesniedza nfon AG

text:
               29.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/5

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-283/11 Fon Wireless Ltd./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 15. aprīlī iesniedza nfon AG

   (Lieta C-193/13 P)
   2013/C 189/09
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: nfon AG (pārstāvis — V. von Bomhard, advokāte)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Fon Wireless Ltd.

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu;

               —

               pakārtoti, atcelt spriedumu tiktāl, ciktāl ar to ir apstiprināts, ka pastāv sajaukšanas ar agrāku Kopienas grafisku preču zīmi Nr. 4719738 “fon” (attēls) iespēja;

               —

               piespriest prasītājai pirmajā instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī apelācijas sūdzība ir vērsta pret Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-283/11, ar kuru Vispārējā tiesa grozīja Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 18. marta lēmumu lietā R 1017/2009-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Fon Wireless Ltd un nfon AG tādējādi, ka nfon AG apelācijas sūdzība, kas iesniegta Apelāciju padomē, tiek noraidīta.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza vienīgo pamatu — Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu. Tās ieskatā sajaukšanas iespējas pārbaude atbilstoši Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam esot jāveic pēc visu atbilstošo lietas apstākļu visaptverošās novērtēšanas. Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda uz šīs prasības pārkāpumu trijos aspektos, proti, ka esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, apzīmējumu salīdzināšanas procesā nosakot konfliktējošo preču zīmju atšķirtspējīgus elementus, ka esot pieļauta kļūda, automātiski veicot sajaukšanas iespējas novērtēšanu, un ka neesot veikts visaptverošs sajaukšanas iespējas novērtējums, jo neesot pietiekami ņemta vērā elementa “fon” vāja atšķirtspēja.

      (1)  OV L 78, 1. lpp.


title: Lieta C-618/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 1. decembrī iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) — TVI Televisão Independente SA/Fazenda Pública

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 1. decembrī iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) — TVI Televisão Independente SA/Fazenda Pública

   (Lieta C-618/11)
   2012/C 49/26
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal Administrativo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: TVI Televisão Independente SA

      Atbildētāja: Fazenda Pública

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai CIVA [Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado] 16. panta 1. punkts atbilstoši pārsūdzētajā spriedumā sniegtajai interpretācijai (no kura izriet, ka nodeva par komercreklāmu publisku demonstrēšanu ir cieši saistīta ar reklāmas pakalpojumu sniegšanu un tādējādi tā būtu jāiekļauj sniegto pakalpojumu nodokļa bāzē PVN mērķiem) ir saderīgs ar Direktīvas 77/388/EK (1) 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunktā (tagad — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK (2) 73. pants) paredzētajiem noteikumiem, it īpaši, jēdzienam “atlīdzība, kuru pakalpojumu sniedzējs par šiem darījumiem ir saņēmis vai saņems”?

               2.

               Vai CIVA 16. panta 6. punkta c) apakšpunkts atbilstoši pārsūdzētajā spriedumā sniegtajai interpretācijai (ka nodeva par komercreklāmu publisku demonstrēšanu nav uzskatāma par summu, kas samaksāta pakalpojumu saņēmēja vārdā un interesēs, lai gan tā ir iegrāmatota trešās personas pagaidu kontos un to tiek paredzēts samaksāt valsts iestādēm, līdz ar to tā netiek izslēgta no nodokļu bāzes PVN mērķiem) ir saderīgs ar Direktīvas 77/388/EK 11. panta A daļas 3. punkta c) apakšpunktā (tagad — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK 79. panta c) punkts) paredzēto noteikumu, īpaši jēdzienu “summas, ko nodokļa maksātājs saņēmis no pircēja kā tādu izmaksu atmaksāšanu, kuras veiktas pircēja vārdā un interesēs un kuras iegrāmatotas šā nodokļa maksātāja pagaidu kontā”?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: Lieta F-53/09: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 11. maija spriedums — J /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Nelaimes gadījumu un arodslimību apdrošināšana — Civildienesta noteikumu 73. pants — Atteikums slimību atzīt par arodslimību — Pienākums procedūru pabeigt saprātīgā termiņā)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/50

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 11. maija spriedums — J/Komisija
   (Lieta F-53/09) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Sociālais nodrošinājums - Nelaimes gadījumu un arodslimību apdrošināšana - Civildienesta noteikumu 73. pants - Atteikums slimību atzīt par arodslimību - Pienākums procedūru pabeigt saprātīgā termiņā)
   2011/C 252/106
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: J (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Martin un J. Baquero Cruz)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja prasība slimību, ar kur viņš sirgst, atzīt par arodslimību, kā arī lēmumu par to, ka viņam jāsedz sevis nozīmētā ārsta darba samaksa un izmaksas, kā arī puse no ārstu komisijas trešā ārsta darba samaksas un papildu izmaksām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Komisija izmaksā prasītājam EUR 1 kā zaudējumu atlīdzību;

               2)

               pārējos prasījumus noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina vienu ceturtdaļu no prasītāja tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               prasītājs trīs ceturtdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem sedz pats.

      (1)  OV C 180, 01.08.2009., 64. lpp.


title: Lieta T-141/08: Prasība, kas celta 2008. gada 15. aprīlī — E.ON Energie /Komisija

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/18

         Prasība, kas celta 2008. gada 15. aprīlī — E.ON Energie/Komisija
   (Lieta T-141/08)
   (2008/C 158/30)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: E. ON Energie AG, Minhene (Vācija) (pārstāvji — A. Röhling, C. Krohs un F. Dietrich, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētājas 2008. gada 30. janvāra Lēmumu C(2008) 3777 galīgā redakcija lietā COMP/B-1/39.326 — E. ON Energie AG;

               —

               pakārtoti — atbilstoši samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja pārsūdz Komisijas 2008. gada 30. janvāra Lēmumu C(2008) 3777 galīgā redakcija lietā COMP/B-1/39.326 — E. ON Energie AG. Šajā lēmumā Komisija uzlika prasītājai naudas sodu, jo tā ir pārplēsusi aizzīmogojumu, kuru izdarīja Komisijas pārstāvji saskaņā ar Regulu Nr. 1/2003 (1), un vismaz aiz neuzmanības ir pārkāpusi šīs regulas 23. panta 1. punkta e) apakšpunktu.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza deviņus prasības pamatus. Pirmajos sešos prasības pamatos prasītāja mēģina pierādīt, ka tiesību pārkāpums nav pietiekami pierādīts. Cita starpā tiek apgalvots, ka nav ievērots, ka atbildētājai ir neierobežots pierādīšanas pienākums, izmeklēšanas principa pārkāpums, kļūdains pieņēmums, ka aizzīmogojums ir izdarīts pareizi, nepareizs pieņēmums, ka nākamajā dienā aizzīmogojums bija uzkrītošs, nepareizs pieņēmums par drošības folijas piemērotību, kā arī tas, ka atbildētāja nav ņēmusi vērā alternatīvas notikuma norises.
   Septītajā prasības pamatā tiek apgalvots, ka nav ievērota nevainīguma prezumpcija, un līdz ar to ir pārkāptas būtiskas formas un procedūras prasības.
   Kā astoto prasītāja apgalvo, ka atbildētāja ir kļūdaini inkriminējusi pārkāpumu Regulas Nr. 1/2003 23. panta nozīmē.
   Noslēgumā tiek norādīti tiesību pārkāpumi, nosakot naudas sodu. Prasītāja uzskata, ka ir noticis patvaļīgas rīcības aizlieguma, kā arī prasības sniegt pamatojumu atbilstoši EKL 253. pantam pārkāpums. Atbildību mīkstinoši apstākļi nav ņemti vēra un ir nepareizi pieņemta atbildību pastiprinošu apstākļu esamība.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-21/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 6. oktobra spriedums — Vācija/Komisija (Valsts atbalsts — Zemes ciparu televīzija — Vācijas iestāžu piešķirts atbalsts radiosakaru izplatītajiem, kuri izmanto zemes ciparu televīzijas tīklu (DVB-T) Berlin-Brandenbourg reģionā — Lēmums, ar kura atbalstu atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdod to atgūt — Labas pārvaldības un samērīguma principi — Tiesības uz aizstāvību)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/39

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 6. oktobra spriedums — Vācija/Komisija
   (Lieta T-21/06) (1)

   (Valsts atbalsts - Zemes ciparu televīzija - Vācijas iestāžu piešķirts atbalsts radiosakaru izplatītajiem, kuri izmanto zemes ciparu televīzijas tīklu (DVB-T) Berlin-Brandenbourg reģionā - Lēmums, ar kura atbalstu atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdod to atgūt - Labas pārvaldības un samērīguma principi - Tiesības uz aizstāvību)
   2009/C 282/72
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma un C. Schulze-Bahr, kam palīdz — G. Quardt, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. van Vliet un K. Gross)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 9. novembra lēmumu lietā 2006/513/EK, par valsts atbalstu, ko īsteno Vācijas Federatīvā Republika, piemērojot valsts atbalstu zemes ciparu televīzijas (DVB-T) ieviešanai Berlin-Brandenbourg reģionā (OV 2006, L 200, 14. lpp.).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 86, 8.4.2008.


title: Apvienotās lieta C-131/04 un C-257/04: Tiesas (pirmā palāta) spriedums  2006. gada 16. martā  ( Court of Appeal ,  Employment Tribunal  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — C. D. Robinson-Steele  pret  R. D. Retail Services Ltd  (C-131/04) —  Michael Jason Clarke  pret,  Frank Staddon Ltd  (C-257/04) —  J. C. Caulfield ,  C. F. Caulfield ,  K. V. Barnes  pret  Hanson Clay Products Ltd , iepriekš —  Marshalls Clay Products Ltd  (C-257/04) (Sociālā politika — Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība — Direktīva 93/104/EK — Tiesības uz apmaksātu gadskārtējo atvaļinājumu — Samaksas par gadskārtējo atvaļinājumu iekļaušana stundas vai dienas likmē ( rolled-up holiday pay )

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/7

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 16. martā (Court of Appeal, Employment Tribunal lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —C. D. Robinson-Steele pret R. D. Retail Services Ltd (C-131/04) — Michael Jason Clarke pret, Frank Staddon Ltd (C-257/04) — J. C. Caulfield, C. F. Caulfield, K. V. Barnes pret Hanson Clay Products Ltd, iepriekš — Marshalls Clay Products Ltd (C-257/04)
   (Apvienotās lieta C-131/04 un C-257/04) (1)

   (Sociālā politika - Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība - Direktīva 93/104/EK - Tiesības uz apmaksātu gadskārtējo atvaļinājumu - Samaksas par gadskārtējo atvaļinājumu iekļaušana stundas vai dienas likmē (“rolled-up holiday pay”)
   (2006/C 143/14)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal, Employment Tribunal

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: C. D. Robinson-Steele (C-131/04), Michael Jason Clarke (C-257/04) J. C. Caulfield, C. F. Caulfield, K. V. Barnes (C-257/04)

      Atbildētāji: R. D. Retail Services Ltd (C-131/04), Frank Staddon Ltd(C-257/04) Hanson Clay Products Ltd, iepriekš — Marshalls Clay Products Ltd (C-257/04)
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Employment Tribunal — Padomes 1993. gada 23. novembra Direktīvas 93/104/EK par dažiem darba laika organizācijas aspektiem (OV L 307, 18. lpp.) 7. pants — Valsts tiesiskā regulējuma, ar ko atļauj iekļaut atlīdzību par gadskārtējo atvaļinājumu darba ņēmēja stundas likmē, kā arī tās samaksu kā daļu no atlīdzības par darba laiku un ar ko atļauj nesamaksāt atlīdzību par laika periodu, kurā ir faktiski izmantots atvaļinājums (“rolled up holiday pay”), saderība
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1993. gada 23. novembra Direktīvas 93/104/EK par dažiem darba laika organizācijas aspektiem 7. panta 1. punkts nepieļauj to, ka daļā no darba ņēmējam izmaksātās algas par padarīto darbu ir iekļauta samaksa par gadskārtējo atvaļinājumu, ja vien darba ņēmējs nesaņem šajā sakarā papildu samaksu tai, kas izmaksāta par darbu. No šīm tiesībām nevar atkāpties ar līgumu.

               2)

               Direktīvas 93/104 7. pants nepieļauj to, ka gadskartējā apmaksātā atvaļinājuma minimālais laiks šī noteikuma izpratnē tiek apmaksāts pa daļām attiecīgā nodarbinātības gada laikā, apmaksājot to kopā ar atlīdzību par padarīto darbu, nevis apmaksāts par noteiktu periodu, kura laikā darba ņēmējs faktiski izmanto atvaļinājumu.

               3)

               Direktīvas 93/104 7. pants principā pieļauj, ka pārskatāmā un saprotamā veidā izmaksātās naudas summas par gadskārtējā atvaļinājuma minimālo laiku šī noteikuma izpratnē, kas veikta pa daļām attiecīgā nodarbinātības gada laikā un izmaksāta kopā ar atlīdzību par padarīto darbu, ir ietvertas samaksā par noteiktu atvaļinājumu, kuru darba ņēmējs faktiski ir izmantojis.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.

      OV C 217, 28.08.2004.


title: Lieta T-638/16: Prasība, kas celta 2016. gada 7. septembrī – Deichmann/EUIPO – Vans (Svītras uz kurpes sāna attēls)

text:
               24.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/48

         Prasība, kas celta 2016. gada 7. septembrī – Deichmann/EUIPO – Vans (Svītras uz kurpes sāna attēls)
   (Lieta T-638/16)
   (2016/C 392/63)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deichmann SE (Essen, Vācija) (pārstāve – C. Onken, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Vans, Inc. (Cypress, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības pozīcijas preču zīme (Svītras uz kurpes sāna attēls) – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 263 895

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 6. jūlija lēmums lietā R 408/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai Iebildumu nodaļas 2014. gada 23. decembra lēmums tiktu atcelts, iebildumi Nr. B 001919210 tiktu apmierināti un Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 10 263 895 tiktu noraidīts;

               —

               pakārtoti, atcelt Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 6. jūlija lēmumu lietā R 408/2015–4;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas (EK) Nr. 2868/95 19. noteikuma 2. punkta un 20. noteikuma 1. un 2. punkta, Regulas Nr. 207/2009 151. panta 1. un 2. punkta un tiesiskās noteiktības un atpakaļejošā spēka aizlieguma principu pārkāpums.


title: Lieta T-685/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 27. jūnija spriedums – Jiménez Gasalla/EUIPO (“B2B SOLUTIONS”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “B2B SOLUTIONS” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts — Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts

text:
               7.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/26

         Vispārējās tiesas 2017. gada 27. jūnija spriedums – Jiménez Gasalla/EUIPO (“B2B SOLUTIONS”)
   (Lieta T-685/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “B2B SOLUTIONS” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts)
   (2017/C 256/30)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carlos Javier Jiménez Gasalla (Madride, Spānija) (pārstāvis – E. Estella Garbayo, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 22. jūlija lēmumu lietā R 244/2016-4 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “B2B SOLUTIONS” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Carlos Javier Jiménez Gasalla atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 410, 7.11.2016.


title: Lieta C-137/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 20. martā iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) – kriminālprocess pret Van Geenip BVBA u.c.

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 20. martā iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) – kriminālprocess pret Van Geenip BVBA u.c.
   (Lieta C-137/17)
   (2017/C 178/10)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Van Geenip BVBA, Antonius Johannes Maria ten Velde, Original BVBA, Antonius Cornelius Ignatius Maria van der Schoot

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai par “smagiem pārkāpumiem” Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 12. jūnija Direktīvas 2013/29/ES par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz pirotehnisko izstrādājumu pieejamību tirgū (1) 45. panta izpratnē ir kvalificējami šādi Beļģijas noteikumu par pirotehniskiem izstrādājumiem pārkāpumi:

                           a)

                           pirotehnisko izstrādājumu ar kopējo propelenta masu 2,666 kg apmērā pārdošana, pārkāpjot Karaļa 1958. gada 23. septembra dekrēta, ar kuru izveido vispārēju sistēmu attiecībā uz sprāgstvielu izgatavošanu, uzkrāšanu, glabāšanu, tirdzniecību, pārvadāšanu un izmantošanu, 265. panta 7. punktu un 257. pantu, ar ko ir aizliegts pārdot pirotehniskos izstrādājumus, kuru kopējā propelenta masa pārsniedz vienu kilogramu, ja patērētāja rīcībā nav uz viņa vārda izsniegta administratīva atļauja glabāt lielāku daudzumu pirotehnisko izstrādājumu;

                           b)

                           noteiktā uzglabāšanas daudzuma pārsniegšana un federālajā atļaujā darbībai ar uguņošanas ierīcēm noteikto glabāšanas vietu neievērošana, lai gan jau bija izsniegta reģionālā vides atļauja attiecīgā faktiskā lielākā daudzuma uzkrāšanai attiecīgajās vietās;

                           c)

                           ļoti neliela daudzuma pirotehnisko izstrādājumu īsa pagaidu uzkrāšana vietās, kuras nav īpaši atļaujā norādītas kā piemērotas uzkrāšanai, tāda pirotehnisko izstrādājumu mazumtirdzniecības uzņēmuma teritorijā, kura rīcībā ir gan federālā atļauja darbībai ar uguņošanas ierīcēm, gan reģionālā vides atļauja?

               2)

               Vai pirotehnisko izstrādājumu brīvas aprites principam Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Direktīvas 2007/23/EK par pirotehnisko izstrādājumu laišanu tirgū (2) 6. panta 1. punkta izpratnē (tagad – Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada [12.]jūnija Direktīvas 2013/29/ES par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz pirotehnisko izstrādājumu pieejamību tirgū 4. panta 1. punkts), vajadzības gadījumā to lasot kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2007/23/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū (3) 10. pantu, ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru uz direktīvai atbilstošu pirotehnisko izstrādājumu glabāšanas vietas mazumtirdzniecības kontekstā ir attiecināta dubulta prasība, lai būtu izsniegta, no vienas puses, atļauja, pamatojoties uz noteikumiem par sprāgstvielu izgatavošanu, uzkrāšanu, glabāšanu, tirdzniecību, pārvadāšanu un izmantošanu, un, no otras puses, atļauja, pamatojoties uz noteikumiem par vides aizsardzības atļaujām traucējošām ietaisēm, lai gan abām atļauju sistēmām principā ir viens un tas pats nolūks (preventīvs drošības risku novērtējums) un vienā no šīm abām atļauju sistēmām (šajā gadījumā – saistībā ar sprāgstvielām) ir paredzēta (ļoti) zema maksimālā robeža svētku uguņošanas ierīču uzkrāšanai (50 kg propelenta masas [t.i., aktīvās vielas] apmērā)?

               3)

               Vai pirotehnisko izstrādājumu brīvas aprites principam Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 12. jūnija Direktīvas 2013/29/ES par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz pirotehnisko izstrādājumu pieejamību tirgū 4. panta 1. punkta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Direktīvas 2007/23/EK par pirotehnisko izstrādājumu laišanu tirgū 6. panta 2. punkta izpratnē (vajadzības gadījumā tos lasot kopā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 34., 35. un 36. pantu), tos skatot kopā ar samērīguma principu, pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru patērētājiem ir aizliegts glabāt un izmantot svētku uguņošanas ierīces un ir aizliegts patērētājiem pārdot svētku uguņošanas ierīces (2. un 3. klases uguņošanas ierīces Direktīvas 2007/23/EK izpratnē), kuru sastāvā kopējais propelenta masas daudzums pārsniedz vienu kilogramu?

      (1)  OV 2013, L 178, 27. lpp.

      (2)  OV 2007, L 154, 1. lpp.

      (3)  OV 2006, L 376, 36. lpp.


title: Tiesas Spriedums (piektā palāta) 2005. gada 8. septembrī lietā C-303/04 (Tribunal di Voghera lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Lidl Italia Srl pret Comune di Stradella (Tehniskie standarti un noteikumi — Direktīva 98/34/EK — Jēdziens “tehniskie noteikumi” — Bioloģiski nenoārdāmi vates kociņi)

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 8. septembrī
   lietā C-303/04 (Tribunal di Voghera lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Lidl Italia Srl pret Comune di Stradella (1)

   (Tehniskie standarti un noteikumi - Direktīva 98/34/EK - Jēdziens “tehniskie noteikumi” - Bioloģiski nenoārdāmi vates kociņi)
   (2005/C 281/08)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-303/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Tribunal di Voghera (Itālija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 1. jūlijā un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 16. jūlijā, tiesvedībā Lidl Italia Srl pret Comune di Stradella, Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], tiesneši K. Gulmans [C. Gulmann] (referents) un J. Klučka [J. Klučka], ģenerāladvokāte J. Kokote [J. Kokott], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 8. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               1. panta 11. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvā 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā un noteikumus attiecībā uz Informācijas sabiedrības pakalpojumiem, ko groza 1998. gada 20. jūlija Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/48/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda valsts tiesību norma kā 2001. gada 23. marta Vides likuma Nr. 93/2001 19. pants, ciktāl ar to aizliedz tirgot vates kociņus, kas nav izgatavoti no izejvielām, kuras atbilstoši valsts standartiem ir bioloģiski noārdāmas, ir tehnisks noteikums;

               2.

               Direktīvas 98/34, ko groza Direktīva 98/48, 8. panta 1. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda valsts tiesību norma kā 2001. gada 23. marta likuma Nr. 93/2001 19. pants, kas ir tehnisks noteikums, pirms tās pieņemšanas ir jādara zināma Eiropas Kopienu Komisijai;

               3.

               Direktīvas 98/34, ko groza Direktīva 98/48, 8. panta 1. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai nav jāpiemēro tāda iekšējo tiesību norma kā 2001. gada 23. marta likuma Nr. 93/2001 19. pants, kas ir tehnisks noteikums, ja pirms tās pieņemšanas tā netika darīta zināma Eiropas Kopienu Komisijai.

      (1)  OV C 228, 11.09.2004.


title: Lieta C-335/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. jūnijā iesniedza Varhoven kasatsionen sad (Bulgārija) – Neli Valcheva/Georgios Babanarakis

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. jūnijā iesniedza Varhoven kasatsionen sad (Bulgārija) – Neli Valcheva/Georgios Babanarakis

   (Lieta C-335/17)
   (2017/C 269/15)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Varhoven kasatsionen sad

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Neli Valcheva

      Atbildētājs: Georgios Babanarakis

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 (1) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā un 2. panta 10. punktā izmantotais jēdziens “saskarsmes tiesības” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas ne tikai uz saskarsmi starp vecākiem un bērnu, bet arī uz saskarsmi ar citiem radiniekiem, kas nav vecāki, proti, vecvecākiem?

      (1)  OV 2003, L 338, 1. lpp.


title: Lieta C-6/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2012. gada 25. oktobra spriedumu lietā T-503/10 IDT Biologika GmbH /Eiropas Komisija 2013. gada 4. janvārī iesniedza IDT Biologika GmbH

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/14

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2012. gada 25. oktobra spriedumu lietā T-503/10 IDT Biologika GmbH/Eiropas Komisija 2013. gada 4. janvārī iesniedza IDT Biologika GmbH

   (Lieta C-6/13 P)
   2013/C 108/29
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: IDT Biologika GmbH (pārstāvji — R. Gross un T. Kroupa, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2012. gada 25. oktobra spriedumu, kas prasītājai/apelācijas sūdzības iesniedzējai paziņots pa faksu 2012. gada 26. oktobrī;

               —

               atcelt Eiropas Savienības delegācijas Serbijas Republikā 2010. gada 1. septembra lēmumu, ar kuru tika noraidīts IDT Biologika GmbH piedāvājums, kas tika izteikts saistībā ar konkursa ar atsauces numuru EuropeAid/129809/C/SUP/RS par vakcīnu pret trakumsērgu piegādi attiecīgajai Serbijas Republikas Lauksaimniecības, mežsaimniecības un ūdens piegādes ministrijai, attiecībā uz Daļu Nr. 1, un attiecīgās līguma slēgšanas tiesības tika piešķirtas dažādiem uzņēmumiem, ko vada sabiedrība “Bioveta a.s.”;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa, noraidot apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību, esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.
   Konkursa procedūrā atbildētāja Eiropas Komisija no faktiskā un tehniskā viedokļa neesot nevainojami izmantojusi savu rīcības brīvību.
   Vispārējā tiesa it īpaši esot kļūdaini pieņēmusi, ka sabiedrība Bioveta a.s. konkursā bija iesniegusi attiecīgo produktu drošības pierādījumus ar attiecīgajām valsts izsniegtajām atļaujām un ka nebija jāveic atsevišķi testi ar primātiem par to, vai attiecīgie produkti cilvēkiem nav virulenti.
   Turklāt sabiedrība Bioveta a.s. neesot iesniegusi pierādījumus par to, ka tās vakcīna ir balstīta nevis uz oriģinālo, bet gan uz SAD-Bern vīrusa modificēto celmu.


title: Apvienotās lietas T-445/09 un T-448/09: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. janvāra rīkojums — Centre national de la recherche scientifique /Komisija

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/27

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. janvāra rīkojums — Centre national de la recherche scientifique/Komisija
   (Apvienotās lietas T-445/09 un T-448/09) (1)

   2013/C 71/42
   Tiesvedības valoda — franču
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt apvienotās lietas no reģistra.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010.


title: Lieta T-11/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 21. janvāra spriedums – Grundig Multimedia/ITSB (“Pianissimo”) (Kopienas preču zīme – Kopienas vārdiskas preču zīmes “Pianissimo” reģistrācijas pieteikums – Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Vienlīdzīga attieksme)

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/29

      Vispārējās tiesas 2015. gada 21. janvāra spriedums – Grundig Multimedia/ITSB (“Pianissimo”)
      (Lieta T-11/14) (1)

      (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Pianissimo” reģistrācijas pieteikums - Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vienlīdzīga attieksme)
      (2015/C 073/38)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Šveice) (pārstāvis – S. Walter, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – S. Bonne un A. Folliard-Monguiral)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 5. novembra lēmumu lietā R 441/2013–4, ar kuru apstiprināts vārdiskas apzīmējuma “Pianissimo” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma noraidījums

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Grundig Multimedia AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta C-79/09: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 25. marta spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Pievienotās vērtības nodoklis — Direktīva 2006/112/EK — 13. un 132. pants — Publisko tiesību subjekti — Valsts iestāžu statuss — Darbības — Neaplikšana ar nodokli — Atbrīvojums no nodokļa — Sociāli kulturālā, veselības aizsardzības un izglītības joma — “Eiroreģioni” — Profesionālās mobilitātes veicināšana — Personāla nodrošināšana — Pierādīšanas pienākums)

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/8

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 25. marta spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-79/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Pievienotās vērtības nodoklis - Direktīva 2006/112/EK - 13. un 132. pants - Publisko tiesību subjekti - Valsts iestāžu statuss - Darbības - Neaplikšana ar nodokli - Atbrīvojums no nodokļa - Sociāli kulturālā, veselības aizsardzības un izglītības joma - “Eiroreģioni” - Profesionālās mobilitātes veicināšana - Personāla nodrošināšana - Pierādīšanas pienākums)
   2010/C 134/12
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Triantafyllou un W. Roels)

      Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. M. Wissels, D. J. M. de Grave un Y. de Vries)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta, 13. panta, 24. panta 1. punkta un 132. panta pārkāpums — Veselības aizsardzības, izglītības un sociāli kulturālajā jomā nodarbināto nodrošināšana — Nodarbinātības mobilitātes veicināšana — Eiroreģions

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 129, 06.06.2006.


title: Lieta C-603/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-139/14 PT Wilmar Bioenergi Indonesia un PT Wilmar Nabati Indonesia/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/32

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-139/14 PT Wilmar Bioenergi Indonesia un PT Wilmar Nabati Indonesia/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-603/16 P)
   (2017/C 030/36)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – H. Marcos Fraile, pārstāve, N. Tuominen, avocat)

      Pārējie lietas dalībnieki: PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Eiropas Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-121/14 PT Pelita Agung Agrindustri/Eiropas Savienības Padome, kas Padomei tika paziņots 2016. gada 16. septembrī;

               —

               noraidīt pirmajā instancē celto prasību par apstrīdētās regulas atcelšanu un

               —

               piespriest prasītājām atlīdzināt Padomei gan pirmajā, gan apelācijas instancē attiecīgi radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pakārtoti,

               —

               nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai izskatīšanai no jauna;

               —

               lēmumu par tiesāšanās izdevumiem, kas radušies gan pirmajā, gan apelācijas instancē, atlikt.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

                  Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot piemērojusi kļūdainu juridisko kritēriju, vērtēdama, vai Padomei bija pierādījumi, kas ļautu nolemt, ka attiecīgo Indonēzijas eksportētāju uzskaitē norādītās izejvielu iekšzemes cenas ir pietiekami izkropļotas, lai tās varētu neņemt vērā un izmantotu pamatregulas (1) 2. panta 5. punkta otrajā daļā paredzēto metodi. Šādi rīkodamās, Vispārējā tiesa esot iestādei uzlikusi pārlieku smagu pierādīšanas pienākumu.

               2.

                  Otrkārt, neesot pienācīgi norādīts pamatojums Vispārējās tiesas secinājumam, ka iestāžu sniegtie pierādījumi nav pietiekami, lai pierādītu, ka DEN sistēmas dēļ galveno izejvielu cenas Indonēzijā ir ievērojami izkropļotas.

               3.

                  Treškārt, pārsūdzētā sprieduma rezolutīvā daļa, kurā antidempinga maksājumi ir atcelti, ciktāl tie attiecas uz prasītājām, nav samērīga ar vienīgo Vispārējās tiesas atzīto atcelšanas pamatu un prettiesiskuma atzīšanu apvelta ar nepienācīgām tiesiskām sekām.

               4.

               Padome pierādīšot, ka pārsūdzētajā spriedumā ir vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, kas ietekmē tā spēkā esamību. Padome piebilst, ka prasītāju sestajā pamatā norādītie fakti ir pietiekami pierādīti, lai Tiesa varētu izspriest par šo pamatu un noraidīt prasību.

               5.

               Tāpēc Padome godbijīgi lūdz atcelt pārsūdzēto spriedumu un noraidīt prasītāju pirmajā instancē celto prasību par apstrīdētās regulas atcelšanu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 51. lpp.) (“pamatregula”).


title: Lieta C-303/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 21. jūnijā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Administración General del Estado/Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 21. jūnijā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Administración General del Estado/Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)

   (Lieta C-303/10)
   ()
   2010/C 246/37
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Administración General del Estado

      Atbildētāja: Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/81/EEK par akcīzes nodokļu struktūru saskaņošanu attiecībā uz minerāleļļām (1) 8. panta 2. punkta c) apakšpunktā esošais formulējums “pasažieru un preču dzelzceļa pārvadājumu jomā”, lai noteiktu atbrīvojumu no nodokļa, kuru dalībvalstis šajā jomā drīkst paredzēt, ir jāinterpretē šauri, ņemot vērā tā burtisko redakciju, vai arī turpretim tas jāinterpretē plaši, atbrīvojumu no nodokļa attiecinot arī uz degvielu, kuru izmanto ritošais sastāvs dzelzceļa infrastruktūras uzturēšanai?

      (1)  OV L 316, 12. lpp.


title: Lieta T-278/09: Prasība, kas celta 2009. gada 17. jūlijā — Verband Deutscher Prädikats- und Qualitätsweingüter/ITSB ( GG )

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/39

         Prasība, kas celta 2009. gada 17. jūlijā — Verband Deutscher Prädikats- und Qualitätsweingüter/ITSB (“GG”)
   (Lieta T-278/09)
   2009/C 220/82
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Verband Deutscher Prädikats- und Qualitätsweingüter eV, Gau-Algesheim (Vācija) (pārstāvis — N. Schindler, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 30. aprīļa lēmumu lietā R 1568/2008-1;

               —

               piespriest ITSB pašam segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “GG” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 6 388 284)

      Pārbaudītāja lēmums: noraidīt reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 75. panta pārkāpums, jo lēmuma pamatojums neesot pietiekams, un 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot nepieciešamā minimālā atšķirtspēja un nepastāvot vajadzība to atstāt pieejamu

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-209/07: Prasība, kas celta 2007. gada 12. jūnijā — Gaedertz /ITSB — Living Byte Software ( GlobalRemote )

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/38

         Prasība, kas celta 2007. gada 12. jūnijā — Gaedertz/ITSB — Living Byte Software (“GlobalRemote”)
   (Lieta T-209/07)
   (2007/C 183/73)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Johann-Christoph Gaedertz, Frankfurte pie Mainas (Vācija) (pārstāvis — E. M. Gerstenberg, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Living Byte Software GmbH

   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 25. aprīļa lēmumu apelācijas lietā R 272/2005-4;

               —

               atzīt par spēkā neesošu Kopienas preču zīmi Nr. 1 466 499 “GlobalRemote”;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme “GlobalRemote”, kas attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 9., 38. un 42. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 1 466 499)

      Kopienas preču zīmes īpašniece: Living Byte Software GmbH

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītājs

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu atzīt preču zīmi par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: galvenokārt Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo Kopienas preču zīmei, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu, trūkst nepieciešamā atšķirtspēja un tai ir tīri aprakstošs raksturs.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 11. maijā lietā T-25/03 Marco de Stefano pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — Atklāts konkurss — Nepielaišana pie pārbaudījumiem — Pieprasītie diplomi)

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/14

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 11. maijā
   lietā T-25/03 Marco de Stefano pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Ierēdņi - Atklāts konkurss - Nepielaišana pie pārbaudījumiem - Pieprasītie diplomi)
   (2005/C 171/24)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā T-25/03 Marko de Stefano [Marco de Stefano], Eiropas Kopienu Komisijas ierēdnis, ar dzīvesvietu Briselē (Beļģija), ko pārstāv Ž. Vandersandens [G. Vandersanden] un Ž. Ferbrigs [G. Verbrugge], avocats, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji — E. Tserepa-Lakombe [H. Tserepa-Lacombe] un L. Losano Palasios [L. Lozano Palacios], kas norādījuši dzīves vietu Luksemburgā) par lūgumu atcelt 2002. gada 8. aprīļa konkursa EUR/A/166/01 atlases komisijas lēmumu par pārvaldnieku rezerves veidošanu turpmākai iecelšanai amatā (A 7/A 6) revīzijas jomā, ar kuru ir noraidīta prasītāja kandidatūra, kā arī pakārtoti — par lūgumu atlīdzināt zaudējumus, Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs H. Legāls [H.Legal], tiesneši P. Mengoci [P. Mengozzi] un I. Višņevska-Bjalecka [I. Wiszniewska-Białecka], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 11. maijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus izdevumus pats.

      (1)  OV C 83, 05.04.2003.


title: Lieta T-377/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. decembra spriedums — Mövenpick /ITSB ( “PASSIONATELY SWISS” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “PASSIONATELY SWISS” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Ģeogrāfiskās izcelsmes norāde — Atšķirtspējas neesamība)

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/21

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. decembra spriedums — Mövenpick/ITSB (“PASSIONATELY SWISS”)
   (Lieta T-377/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “PASSIONATELY SWISS” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Ģeogrāfiskās izcelsmes norāde - Atšķirtspējas neesamība)
   2012/C 32/40
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mövenpick-Holding (Cham, Šveice) (pārstāvis — M. Taxhet, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 23. jūlija lēmumu lietā R 1457/2008-1 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “PASSIONATELY SWISS” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Mövenpick Holding atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 21.11.2009.


title: Lieta T-504/15: Prasība, kas celta 2015. gada 2. septembrī – Rafhaelo Gutti/ITSB – Transformados del Sur (“CAMISERIA LA ESPAÑOLA”)

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/43

         Prasība, kas celta 2015. gada 2. septembrī – Rafhaelo Gutti/ITSB – Transformados del Sur (“CAMISERIA LA ESPAÑOLA”)
   (Lieta T-504/15)
   (2015/C 354/53)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rafhaelo Gutti, SL (Loja, Spānija) (pārstāvis – I. L. Sempere Massa, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Transformados del Sur, SA (Sevilja, Spānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “CAMISERIA LA ESPAÑOLA” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 641 818

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 2. jūlija lēmums lietā R 2424/2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelācijas ceturtās padomes lēmumu lietā R 2424/2014–4, līdz ar to noraidot iebildumus B 2 226 655 un apmierinot Kopienas preču zīmes “CAMISERIA LA ESPAÑOLA” reģistrācijas pieteikumu Nr. 11 641 818 attiecībā uz 25. klasē ietilpstošajām precēm, attiecībā uz kurām tas ticis noraidīts;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-185/06: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 5. jūnija rīkojums ( Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — British Telecommunications plc , The Queen / The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/24

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 5. jūnija rīkojums (Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — British Telecommunications plc, The Queen/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

   (Lieta C-185/06) (1)

   (2007/C 199/40)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 154, 1.7.2006.


title: Lieta C-23/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Sozialgericht Nürnberg (Vācija) 2008. gada 22. janvāra rīkojumu — Josif Koupatantze / Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Sozialgericht Nürnberg (Vācija) 2008. gada 22. janvāra rīkojumu — Josif Koupatantze/Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

   (Lieta C-23/08)
   (2008/C 107/16)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Sozialgericht Nürnberg
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Josif Koupatantze

      Atbildētājs: Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38 (1) 24. panta 2. punkts ir saderīgs ar EKL 12. pantu apvienojumā ar EKL 39. pantu?

               2)

               Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša — vai EKL 12. pants apvienojumā ar EKL 39. pantu pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kas Savienības pilsoņiem neļauj saņemt sociālo palīdzību, ja ir pārkāpts Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38 6. pantā noteiktais pieļaujamais maksimālais uzturēšanās ilgums un uzturēšanās tiesības nepastāv arī saskaņā ar citām tiesību normām?

               3)

               Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša — vai EKL 12. pants pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kas Eiropas Savienības dalībvalsts pilsonim neļauj saņemt pat tādu sociālo pabalstu, kas tiek piešķirts nelegālajiem imigrantiem?

      (1)  OV L 158, 77. lpp.


title: Lieta C-613/15: Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 17. marta rīkojums (Juzgado de Primera Instancia n° 5 de Alcobendas (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ibercaja Banco SAU/José Cortés González Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 93/13/EEK — Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos — Hipotekārā aizdevuma līgumi — Noteikums par nokavējuma procentiem — Noteikums par pirmstermiņa atmaksu — Valsts tiesas tiesības — Ierobežojuma termiņš

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/4

         Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 17. marta rīkojums (Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ibercaja Banco SAU/José Cortés González

   (Lieta C-613/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Hipotekārā aizdevuma līgumi - Noteikums par nokavējuma procentiem - Noteikums par pirmstermiņa atmaksu - Valsts tiesas tiesības - Ierobežojuma termiņš)
   (2016/C 200/06)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ibercaja Banco SAU

      Atbildētājs: José Cortés González

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos ir jāinterpretē tādējādi, ka:

               —

               tās 3. panta 1. punkts un 4. panta 1. punkts nepieļauj dalībvalsts tiesībās ierobežot valsts tiesas novērtējuma brīvību attiecībā uz hipotekārā kredīta līgumā, kas noslēgts starp patērētāju un komersantu, iekļautu noteikumu negodīguma konstatēšanu, un

               —

               tās 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts pieprasa, lai valsts tiesībās netiktu radīts šķērslis tam, ka tiesa nepiemēro šādu noteikumu, ja tai ir jāsecina, ka šis noteikums ir “negodīgs” minētās direktīvas 3. panta 1. punkta izpratnē.

      (1)  OV C 48, 8.2.2016.


title: Lieta T-147/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 12. novembra spriedums — Wünsche Handelsgesellschaft International /Komisija (Muitas savienība — Sēņu konservu imports no Ķīnas — Lēmums, kurā tiek atzīts, ka ievedmuitas nodokļu atlaišana nav pamatota — Regulas (EEK) Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 239. pants — Atklājama muitas iestāžu kļūda — Importētāja rupja neuzmanība — Tiesiskā paļāvība — Samērīgums — Laba pārvaldība — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/13

         Vispārējās tiesas 2013. gada 12. novembra spriedums — Wünsche Handelsgesellschaft International/Komisija
   (Lieta T-147/12) (1)

   (Muitas savienība - Sēņu konservu imports no Ķīnas - Lēmums, kurā tiek atzīts, ka ievedmuitas nodokļu atlaišana nav pamatota - Regulas (EEK) Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 239. pants - Atklājama muitas iestāžu kļūda - Importētāja rupja neuzmanība - Tiesiskā paļāvība - Samērīgums - Laba pārvaldība - Vienlīdzīga attieksme)
   2013/C 377/30
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji — K. Landry un G. Schwendinger, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Keppenne un B.-R. Killmann)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 16. septembra Lēmumu C(2011) 6393, galīgā redakcija, kurā tiek atzīts, ka ievedmuitas nodokļa atlaišana nav pamatota konkrētajā gadījumā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 165, 09.06.2012.


title: Apvienotās lietas C-214/12 P, C-215/12 P un C-223/12 P: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 24. oktobra spriedums — Land Burgenland, Grazer Wechselseitige Versicherung AG, Austrijas Republika/Eiropas Komisija (Apelācija — Konkurence — Valsts atbalsts — Atbalsts, kas atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar kopējo tirgu — Grupai Grazer Wechselseitige (GRAWE) piešķirts atbalsts, privatizējot Bank Burgenland AG — Tirgus cenas noteikšana — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Prettiesiski nosacījumi, kam nav ietekmes uz visdārgāko piedāvājumu — “Privātā pārdevēja” kritērijs — Nošķīrums starp pienākumiem, kas ir valstij, īstenojot tās publiskas varas prerogatīvas, un pienākumiem, kas ir valstij, rīkojoties kā akcionārei — Pierādījumu sagrozīšana — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/14

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 24. oktobra spriedums — Land Burgenland, Grazer Wechselseitige Versicherung AG, Austrijas Republika/Eiropas Komisija

   (Apvienotās lietas C-214/12 P, C-215/12 P un C-223/12 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Valsts atbalsts - Atbalsts, kas atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar kopējo tirgu - Grupai Grazer Wechselseitige (GRAWE) piešķirts atbalsts, privatizējot Bank Burgenland AG - Tirgus cenas noteikšana - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Prettiesiski nosacījumi, kam nav ietekmes uz visdārgāko piedāvājumu - “Privātā pārdevēja” kritērijs - Nošķīrums starp pienākumiem, kas ir valstij, īstenojot tās publiskas varas prerogatīvas, un pienākumiem, kas ir valstij, rīkojoties kā akcionārei - Pierādījumu sagrozīšana - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2013/C 367/22
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Land Burgenland (pārstāvji — U. Soltész, P. Melcher un A. Egger, Rechtsanwälte), Grazer Wechselseitige Versicherung AG (pārstāvis — H. Wollmann, Rechtsanwalt), Austrijas Republika (pārstāvji — C. Pesendorfer un M. J. Bauer)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Flynn, V. Kreuschitz un T. Maxian Rusche), Austrijas Republika, Land Burgenland)

      Persona, kas iestājusies lietā Land Burgenland Austrijas Republikas atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — K. Petersen kā arī T. Henze un J. Möller)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 28. februāra spriedumu apvienotajās lietās T-268/08 un T-281/08 Land Burgenland un Austrija/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasības atcelt Komisijas 2008. gada 30. aprīļa Lēmumu 2008/719/EK par valsts atbalstu, ko Austrija piešķīrusi Bank Burgenland privatizācijā (OV L 239, 32. lpp.) — Savienības tiesību, it īpaši, LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums — Kļūdains Land Burgenland garantijas (Ausfallshaftung) par labu Bank Burgenland vērtējums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               Land Burgenland, Grazer Wechselseitige Versicherung AG un Austrijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Vācijas Federatīva Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 194, 30.6.2012.

      OV C 184, 23.6.2012.


title: Lieta C-643/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. decembrī iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) – American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

text:
               13.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. decembrī iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) – American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

   (Lieta C-643/16)
   (2017/C 078/15)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: American Express Co.

      Atbildētāji: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai maksājumu sistēmai, kurai citādi Direktīvas (ES) 2015/2366 (1) (turpmāk tekstā – “MPD2”) 35. panta 1. punktā noteiktais pienākums nodrošināt piekļuvi nebūtu piemērojams atbilstoši MPD2 35. panta 2. punkta b) apakšpunktam, šis pienākums kļūst piemērojams, ja tā noslēdz nolīgumus par zīmolu koplietošanu ar zīmolu koplietošanas partneriem, kuri paši šajā sistēmā nesniedz maksājumu pakalpojumus saistībā ar zīmolu koplietošanas produktu klāstu un/vai (ii) izmantojot pārstāvi, kas rīkojas tās vārdā, sniedzot maksājumu pakalpojumus

               2)

               Apstiprinošas atbildes gadījumā uz 1. jautājumu, vai MPD2 35. panta 1. punkts ir spēkā neesošs, ciktāl tajā ir paredzēts, ka uz maksājumu sistēmām, par kurām ir noslēgtas šādi nolīgumi, ir jāattiecina nosacījums nodrošināt piekļuvi, pamatojoties uz:

                           a)

                           pamatojuma nenorādīšanu atbilstoši LESD 296. pantam;

                           b)

                           acīmredzamu kļūdu vērtējumā; un/vai

                           c)

                           samērīguma principa pārkāpumu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 25. novembra Direktīva (ES) 2015/2366 par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 2002/65/EK, 2009/110/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 un atceļ Direktīvu 2007/64/EK (OV 2015, L 337, 35. lpp.).


title: Lieta C-616/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-495/07 PROAS /Komisija 2013. gada 27. novembrī iesniedza Productos Asfálticos ( PROAS ), S.A.

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/15

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-495/07 PROAS/Komisija 2013. gada 27. novembrī iesniedza Productos Asfálticos (PROAS), S.A.

   (Lieta C-616/13 P)
   2014/C 24/27
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Productos Asfálticos (PROAS), S.A. (pārstāve — C. Fernández Vicién, advokāte)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedumu;

               —

               apmierināt pirmajā instancē celto prasību un atcelt Komisijas 2007. gada 3. oktobra Lēmumu lietā COMP/38.710 — Bitumens, Spānija, vai, pakārtoti, samazināt prasītājai piemērotā naudas soda apmēru;

               —

               pakārtoti, atdot lietu atpakaļ, lai Vispārējā tiesa to izskatītu no jauna;

               —

               jebkurā gadījumā piespriest Komisijai atlīdzināt visus gan šajā tiesvedībā, gan Vispārējā tiesā notikušās tiesvedības rezultātā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Vispārējā tiesa, atbilstoši neierobežotajai kompetencei veikt pārbaudi tiesā neizvērtēdama Productos Asfálticos, S.A. izvirzītos pamatus saistībā ar soda apmēra noteikšanu, esot pārkāpusi tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā principu. Šis pārkāpums esot izdarīts konkrēti šādi:

                           —

                           Vispārējai tiesai sagrozot pamatus, ko PROAS izvirzījusi Vispārējā tiesā celtajā prasībā atcelt tiesību aktu;

                           —

                           Vispārējai tiesai patstāvīgi neizvērtējot piemērotā soda samērīgumu un pamatojumu pārkāpuma seku kontekstā;

                           —

                           Vispārējai tiesai neizvērtējot, vai Komisija ir ievērojusi vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās noteiktības principus saistībā ar saviem precedentiem;

                           —

                           faktiski neizvērtējot PROAS dalības īpatsvaru pārkāpumā un kļūdaini atsakoties veikt lūgtos procesa organizatoriskos pasākumus;

               2)

                     Vispārējā tiesa
                  , kļūdaini interpretēdama Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 17 (1) 15. panta 2. punktu,
                     esot pārkāpusi tiesiskās noteiktības un vienlīdzīgas attieksmes principus, kā arī aizskārusi PROAS tiesības uz aizstāvību
                  , proti:

                           —

                           Vispārējā tiesa esot ļāvusi Komisijai neievērot pašas sagatavotās pamatnostādnes, ļaujot tai naudas soda noteikšanā neņemt vērā pārkāpuma maznozīmīgās sekas;

                           —

                           Vispārējā tiesa esot aizskārusi PROAS tiesības uz aizstāvību, neļaujot tai atspēkot iuris tantum prezumpciju, ka karteļiem vienmēr ir sekas;

               3)

                     Vispārējā tiesa esot pārkāpusi labas pārvaldības un saprātīga termiņa ievērošanas principus.

               4)

                     Vispārējā tiesa esot pārkāpusi tiesāšanās izdevumu jautājumā piemērojamos principus.

      (1)  Regula Nr. 17. Pirmā Regula par Līguma 85. un 86. panta īstenošanu (OV 1962, 13, 204. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 8. nod., 1. sēj., 3. lpp.).