title: Lieta T-437/10: Prasība, kas celta 2010. gada 22. septembrī — Gap SA granen & producten /Komisija

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/43

         Prasība, kas celta 2010. gada 22. septembrī — Gap SA granen & producten/Komisija
   (Lieta T-437/10)
   ()
   2010/C 317/76
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gap SA granen & producten NV (Zoersel, Beļģija) (pārstāvji — C. Ronse un A. Hansebout, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienība, kuru pārstāv Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

   Prasītāja lūdz Tiesu atzīt Eiropas Savienībai ārpuslīgumisko atbildību un piespriest tai atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu, precīzāk samaksāt tai EUR 295 690,43, pieskaitot Beļģijas likumos paredzētos procentus, skaitot no attiecīgajām dienām, kad prasītāja samaksāja attiecīgās importa nodevas, un piespriest arī Savienībai samaksāt provizorisku summu EUR 30 000 apmērā, pieskaitot Beļģijas likumos paredzētos procentus, par pārējo kaitējumu, kas prasītājai nodarīts.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja lūdz kaitējuma atlīdzību, kas viņai nodarīts ar to, ka Eiropas Komisija, nosakot ievedmuitas nodevas cietajiem kviešiem un it īpaši Komisijas 2009. gada 1. oktobra Regulas Nr. 919/2009, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 915/2009, ar ko nosaka no 2009. gada 1. oktobra piemērojamo ievedmuitas nodokli labības nozarē (OV L 259, 5. lpp.) ietvaros esot rīkojusies nelikumīgi un esot piemērojusi kļūdainas tirgus cenas un transporta cenas.
   Savas prasības par kaitējuma atlīdzību pamatojumam prasītāja norāda, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1249/96 (1) 4. pantu un vispārējo rūpības pienākumu, ņemot vērā nepareizas transporta cenas un tarifus, nosakot un aprēķinot ievedmuitas nodevas.
   Kā uzskata prasītāja, Regulas Nr. 1249/96 4. panta pārkāpums ir pietiekami pierādīts, jo Komisijai, pieņemot Regulu Nr. 919/2009, nebija nekādas rīcības brīvības. Turklāt rūpības pienākuma pārkāpums no Komisijas puses ir arī pietiekami pierādīts pārkāpums.
   Prasītāja visbeidzot norāda, ka tai nodarītais kaitējums izriet no nelikumīgi noteiktas un kļūdaini aprēķinātas nodevas, kuras precīzu summu prasītāja ir pierādījusi. Turklāt prasītājai esot nodarīts arī kaitējums sakarā ar laiku, ko tai ir bijis jāiegulda šajā lietā, un advokātu izmaksām, kas tai bija jāsedz.

      (1)  Komisijas 1996. gada 28. jūnija Regula (EK) Nr. 1249/96 par Padomes Regulas (EEK) Nr. 1766/92 piemērošanas noteikumiem (ievedmuitas nodokļi labības nozarē) (OV L 161, 125. lpp.).


title: Lieta T-9/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 4. novembra rīkojumu lietā F-133/06 Marcuccio /Komisija 2009. gada 15. janvārī iesniedzis Luigi Marcuccio

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/46

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 4. novembra rīkojumu lietā F-133/06 Marcuccio/Komisija 2009. gada 15. janvārī iesniedzis Luigi Marcuccio

   (Lieta T-9/09 P)
   (2009/C 55/83)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio, Tricase (Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               Katrā ziņā:

                           (A.1)

                           pilnībā un bez izņēmumiem atcelt rīkojumu, par kuru ir iesniegta apelācijas sūdzība;

                           (A.2)

                           atzīt, ka prasība pirmās instances tiesā ir pilnībā pieņemama.

               —

               Galvenokārt:

                           (B.1)

                           pilnībā un bez izņēmumiem atzīt apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumus, kas ir norādīti prasības pieteikumā pirmās instances tiesā;

                           (B.2)

                           piespriest atbildētājai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēja tiesāšanās izdevumus un izdevumus par advokātu pakalpojumiem pirmajā instancē un apelācijas instancē;

               —

               vai, pakārtoti:

                           (B.3)

                           nodot šo lietu atpakaļ Civildienesta tiesai, lai tā to izskatītu citā sastāvā un taisītu jaunu spriedumu.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo apelācijas sūdzību tiek apstrīdēts Civildienesta tiesas 2008. gada 4. novembra rīkojums lietā F-133/06 L. Marcuccio/Komisija.
   Savu prasījumu pamatojumā apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda uz šādiem pamatiem:

               a)

               pilnībā nav veikta iepriekšēja izmeklēšana un nav lemts par būtiskāko strīda aspektu tiktāl, ciktāl rīkojumā, par kuru ir iesniegta apelācijas sūdzība, nav lemts par lūgumu atzīt, ka Civildienesta tiesā apstrīdētajam lēmumam nav juridiska pamata.

               b)

               rīkojumā, par kuru ir iesniegta apelācijas sūdzība, pilnībā nav pamatoti nolēmumi gan attiecībā uz lūgumu “piespriest Komisijai atdot prasītājam viņa personīgās mantas”, “atcelt apstrīdēto lēmumu” un “atlīdzināt zaudējumus” nepieņemamību, gan attiecībā uz lēmumu piespriest prasītājam [pamata prāvā] samaksāt tiesāšanās izdevumus, kā arī ir sagrozīti un nepareizi interpretēti fakti, pilnībā nav veikta jebkāda iepriekšēja izmeklēšana, tas ir nesaprotams un neracionāls, kā arī kļūdaini un nepareizi ir interpretēts Kopienu tiesiskais regulējums un judikatūra.

               c)

               ir pieļauta kļūda procedūrā tiktāl, ciktāl nav ievērots pienākums neņemt vērā pretprasībā norādītos argumentus, jo atbildētāja [pamata prāvā] tos iesniedza ar novēlošanos, kā rezultātā tika aizskartas apelācijas sūdzības iesniedzēja intereses;

               d)

               ir pārkāpti tiesību noteikumi attiecībā uz lietas taisnīgu izskatīšanu.


title: Lieta C-374/08: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 8. aprīļa rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Ungārijas Republika

text:
               18.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 167/8

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 8. aprīļa rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Ungārijas Republika
   (Lieta C-374/08) (1)

   2009/C 167/16

      Tiesvedības valoda — ungāru

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 260, 11.10.2008.


title: Lieta F-75/10: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 27. jūnija rīkojums — Scheefer /Parlaments (Civildienests — Pagaidu darbinieks — Līguma uz noteiktu laiku pagarināšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/53

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 27. jūnija rīkojums — Scheefer/Parlaments
   (Lieta F-75/10) (1)

   (Civildienests - Pagaidu darbinieks - Līguma uz noteiktu laiku pagarināšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2011/C 252/115
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Séverine Scheefer (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji –C. L’Hote-Tissier, R. Adam un P. Ketter, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji –R. Ignătescu un S. Alves)

      Priekšmets

   Prasība atcelt atbildētāja lēmumus, ar kuriem tika atteikts pieņemt pamatotu lēmumu attiecībā uz prasītājas tiesisko stāvokli un it īpaši atteikts pārkvalificēt prasītājas pagaidu darbinieka līgumu par līgumu uz nenoteiktu laiku saskaņā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta 1. punktu, kā arī atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību par prasību lietā F-75/10 Scheefer/Parlaments;

               2)

               Eiropas Parlaments sedz savus un atlīdzina S. Scheefer tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010., 64. lpp.


title: Lieta C-454/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 7. februāra spriedums (Augstākās tiesas Senāta (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gunārs Pusts/Lauku atbalsta dienests (Lauksaimniecība — ELVGF — Regula (EK) Nr. 1257/1999 un Nr. 817/2004 — Atbalsts lauku attīstībai — Nepamatotu maksājumu atgūšana — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru agrovides atbalsta saņemšanu pakļauj nosacījumam, ka jāiesniedz ikgadējs iesniegums ar tam pievienotiem noteiktiem dokumentiem — Atbalsta saņēmējs, kas ir izpildījis saistības par attiecīgās platības izmantošanu, bet nav iesniedzis iesniegumu atbilstoši minētajam tiesiskajam regulējumam — Atbalsta pārtraukšana bez iepriekšējas atbalsta saņēmēja uzklausīšanas gadījumā, kad tas nav ievērojis agrovides atbalsta iesnieguma iesniegšanai piemērojamos noteikumus)

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/3

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 7. februāra spriedums (Augstākās tiesas Senāta (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gunārs Pusts/Lauku atbalsta dienests
   (Lieta C-454/11) (1)

   (Lauksaimniecība - ELVGF - Regula (EK) Nr. 1257/1999 un Nr. 817/2004 - Atbalsts lauku attīstībai - Nepamatotu maksājumu atgūšana - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru agrovides atbalsta saņemšanu pakļauj nosacījumam, ka jāiesniedz ikgadējs iesniegums ar tam pievienotiem noteiktiem dokumentiem - Atbalsta saņēmējs, kas ir izpildījis saistības par attiecīgās platības izmantošanu, bet nav iesniedzis iesniegumu atbilstoši minētajam tiesiskajam regulējumam - Atbalsta pārtraukšana bez iepriekšējas atbalsta saņēmēja uzklausīšanas gadījumā, kad tas nav ievērojis agrovides atbalsta iesnieguma iesniegšanai piemērojamos noteikumus)
   2013/C 108/04
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākās tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Gunārs Pusts

      Atbildētājs: Lauku atbalsta dienests

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augstākās tiesas Senāts — Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu (OV L 160, 80. lpp.) un Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regulas Nr. 817/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1257/1999 (OV L 153, 30. lpp.), interpretācija — Atbalsts agrovidei un platībām — Nepamatotu maksājumu atgūšana — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru platībatkarīgā atbalsta saņemšanu pakļauj nosacījumam, ka jāiesniedz ikgadējs pieteikums ar tam pievienotiem noteiktiem dokumentiem — Atbalsta saņēmējs, kas ir izpildījis saistības par attiecīgo platību izmantošanu, bet ir iesniedzis nepilnīgi aizpildītus pieteikumus — Atbalsta pārtraukšana bez iepriekšējas atbalsta saņēmēja uzklausīšanas gadījumā, kad tas nav ievērojis pieteikuma iesniegšanai piemērojamos noteikumus

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1783/2003, Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 817/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1257/1999, kā arī Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Padomes Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko ievieš kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka tām nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram atbalsta saņēmējam, kas saņem atbalstu par savām uz vairākiem gadiem uzņemtajām agrovides saistībām, ir jāatmaksā viss atbalsts, kas jau ir izmaksāts par iepriekšējiem gadiem, tādēļ, ka viņš nav iesniedzis ikgadēju iesniegumu atbilstoši piemērojamajam valsts tiesiskajam regulējumam, kaut arī atbalsta saņēmējs apgalvo, ka ir turpinājis pildīt savas saistības par attiecīgo platību apstrādāšanu, viņu nav uzklausījusi kompetentā iestāde, taču vairs nav iespējams veikt attiecīgo platību pārbaudi uz vietas, jo kārtējais gads ir pagājis.

      (1)  OV C 331, 12.11.2011.


title: lieta T-160/07: Prasība, kas celta 2007. gada 7. maijā — Lancôme /ITSB — CMS Hasche Sigle ( COLOR EDITION )

text:
               23.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 140/43

         Prasība, kas celta 2007. gada 7. maijā — Lancôme/ITSB — CMS Hasche Sigle (“COLOR EDITION”)
   (lieta T-160/07)
   (2007/C 140/71)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lancôme Parfums et Beauté & Cie, Parīze (Francija) (pārstāvis — E. Baud)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: CMS Hasche Sigle, Ķelne (Vācija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 26. februāra lēmumu lietā R 231/2006-2;

               —

               piespriest atbildētājam un, attiecīgā gadījumā, personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “COLOR EDITION” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 2 965 804

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: prasītāja

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: CMS Hasche Sigle

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Anulēšanas nodaļas lēmumu atcelt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 (1) 55. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome uzskatīja par pieņemamu CMS Hasche Sigle pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu, kā arī minētās Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, jo apstrīdētajā lēmumā atzīts, ka strīdus preču zīme “COLOR EDITOR” ir aprakstoša.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.)


title: lieta T-388/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Habib Kachakil Amar iesniedza 2004. gada 28. septembrī

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/29

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Habib Kachakil Amar iesniedza 2004. gada 28. septembrī
   (lieta T-388/04)
   (2004/C 284/56)
   tiesvedības valoda - spāņu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 28. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Habib Kachakil Amar, Valencia (Spānija), kuru pārstāv D. Juan Carlos Heder, advokāts.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju 1. padomes 2004. gada 20. jūlijā pieņemto lēmumu lietā R 175/2004-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Grafiskā preču zīme, ko veido trīsstūrī noslēgta melna bieza līnija – Pieteikuma nr. 3.235.157 attiecībā uz 25. klases precēm (apģērbi, apavi, galvassegas).

               Pārbaudītāja lēmums:

               Balstoties uz absolūta atteikuma pamatojumu, kas paredzēts Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā attiecībā uz Kopienas preču zīmi, atteikt izskatīt attiecīgās Kopienu preču zīmes pieteikumu.

               Apelāciju padomes lēmums:

               Prasību noraidīt.

               Izvirzītie pamati:

               Augstāk minētās Regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 3. punkta nepareiza piemērošana, kā arī tiesību uz aizsardzību un tiesiskās paļāvības principa pārkāpums.


title: Lieta C-322/05 P: Tiesas (sestā palāta) rīkojums  2006. gada 9. februārī  —  Hippocrate Vounakis  pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts — Sūdzība — Termiņi — Acīmredzami nepamatota apelācija)

text:
               1.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 154/4

         Tiesas (sestā palāta) rīkojums 2006. gada 9. februārī — Hippocrate Vounakis pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta C-322/05 P) (1)

   (Apelācija - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts - Sūdzība - Termiņi - Acīmredzami nepamatota apelācija)
   (2006/C 154/08)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Hippocrate Vounakis (pārstāvis — S. Orlandi, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un C. Berardis-Keyser, pārstāvji)
   Priekšmets
   Apelācija, kas celta par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2005. gada 2. jūnija rīkojumu lietā T-326/03 Vounakis/Komisija, ar ko kā nepieņemamu noraida lūgumu atcelt Komisijas lēmumu nepaaugstināt prasītāju A4 pakāpē 2002. gada paaugstināšanas ietvaros.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Vounakis atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 257, 15.10.2005.


title: Lieta C-162/09: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 7. oktobra spriedums ( Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Secretary of State for Work and Pensions/Taous Lassal (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Personu brīva pārvietošanās — Direktīva 2004/38/EK — 16. pants — Pastāvīgas uzturēšanās tiesības — Piemērošana laikā — Laikposmi pirms transponēšanai paredzētā termiņa beigām)

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/5

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 7. oktobra spriedums (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Secretary of State for Work and Pensions/Taous Lassal

   (Lieta C-162/09) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Personu brīva pārvietošanās - Direktīva 2004/38/EK - 16. pants - Pastāvīgas uzturēšanās tiesības - Piemērošana laikā - Laikposmi pirms transponēšanai paredzētā termiņa beigām)
   2010/C 328/08
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Secretary of State for Work and Pensions

      Atbildētājs: Taous Lassal

      Piedaloties: The Child Poverty Action Group

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā (OV L 158, 77. lpp.) 16. panta 1. punkta interpretācija — Savienības pilsonis, kas ir regulāri uzturējies Apvienotajā Karalistē piecus gadus pirms 2006. gada 30. aprīļa, kas ir direktīvas transponēšanas datums, un pēc tam atstājis valsts teritoriju uz 10 mēnešiem — Perioda, kas beidzies pirms 2006. gada 30. aprīļa, ņemšana vērā, lai atzītu pastāvīgas uzturēšanās tiesības

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 16. panta 1. un 4. punkts ir jāinterpretē šādi:

               —

               piecu gadu nepārtrauktas uzturēšanās laikposmi pirms Direktīvas 2004/38 transponēšanas termiņa, proti, 2006. gada 30. aprīļa, saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, kas bija spēkā pirms šī datuma, ir jāņem vērā saistībā ar pastāvīgas uzturēšanās tiesību iegūšanu atbilstoši šīs direktīvas 16. panta 1. punktam, un

               —

               prombūtne no uzņēmējas dalībvalsts, kas nepārsniedz divus secīgus gadus, kas notikusi pirms 2006. gada 30. aprīļa un sekojusi pēc piecu gadu nepārtrauktas likumīgas uzturēšanās pirms šī datuma, nevar ietekmēt pastāvīgas uzturēšanās tiesību iegūšanu atbilstoši minētajam 16. panta 1. punktam.

      (1)  OV C 153, 04.07.2009.


title: lieta T-437/05: Prasība, kas celta  2005. gada 15. decembrī  —  Brink's Security Luxembourg  pret Komisiju

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/39

         Prasība, kas celta 2005. gada 15. decembrī — Brink's Security Luxembourg pret Komisiju
   (lieta T-437/05)
   (2006/C 48/76)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Brink's Security Luxembourg SA (Luksemburga) (pārstāvis — Christian Point, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt lēmumu par nepiešķiršanu, proti, Komisijas vienpersonisko lēmumu nepiešķirt Brink's Security Luxembourg publiskā iepirkuma līgumu;

               —

               atcelt lēmumu par piešķiršanu, proti, Komisijas vienpersonisko lēmumu piešķirt publiskā iepirkuma līgumu Group 4 Falck Luxembourg;

               —

               atcelt Komisijas klusuciešot pieņemto lēmumu par atteikšanos atcelt abus iepriekšminētos lēmumus;

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 7. un 14. decembra atbildes vēstules uz prasītāja lūgumiem sniegt informāciju, pamatojoties uz Finanšu regulas īstenošanas regulas 149. panta 3. punktu;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājai [summu] 1 000 000 EUR apmērā kā zaudējumus un procentus par nodarīto morālo un materiālo kaitējumu, kas prasītājai cēlies apstrīdētā lēmuma prettiesiskuma dēļ, šo summu nosakot ex aequo et bono un pagaidu apmērā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasības priekšmets ir, pirmkārt, atcelt Komisijas lēmumu, ar ko tā noraida piedāvājumu, ko prasītāja iesniegusi uzaicinājuma uz konkursu Nr. 16/2005/OIL (ēku uzraudzības un apsardzes pakalpojumi) ietvaros un, otrkārt, atcelt lēmumu, ar ko šis publiskā iepirkuma līgums tiek piešķirts konkurējošajai sabiedrībai.
   Argumentus, ko prasītāja izvirzījusi savas prasības atbalstam, pēc to būtības var iedalīt septiņos pamatos.
   Ar pirmo pamatu prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpti vienlīdzīgas attieksmes un diskriminācijas aizlieguma principi, jo Komisija ir izvirzījusi prasību, ka uzņēmuma darbiniekiem, kurus katrs pakalpojumu sniedzējs nodarbinātu pakalpojuma veikšanā, ir jābūt šajā uzņēmumā strādājušiem vismaz vienu gadu. Tādējādi prasītāja — līdzšinējā pakalpojumu sniedzēja, kuras personāls ir pastāvīgs jau ilgu laiku — tiek nostādīta nelabvēlīgākā situācijā salīdzinājumā ar citiem piedāvājumu iesniedzējiem, kuri varētu nodarbināt personas ar ļoti mazu pieredzi un līdz ar to arī zemākas prasības attiecībā uz atalgojumu, nekā attiecībā pret prasītāju.
   Ar otro pamatu prasītāja pārmet Komisijai, ka tā ir pārkāpusi Direktīvas 2001/23/EK (1) noteikumus. Šim pamatam ir divas daļas: Komisijas pieņemtā piedāvājuma iespējamais prettiesiskums, jo ar šo piedāvājumu netiek nodrošināta nedz prasītājas darbinieku pārņemšana, nedz arī to tiesību aizsardzība. Prasītāja uzskata, ka Komisijas lēmums par līguma piešķiršanu ir prettiesisks kopš tā pieņemšanas, jo pieņemtais piedāvājums ietver darba tiesību pārkāpumu.
   Trešais pamats ir saistīts ar iespējamu vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, jo piedāvājumu iesniegšanas brīdī konkursa laureāta rīcībā bija informācija par prasītāju, tostarp arī par prasītājas apgrozījumu saistībā ar katru klientu un pasākumu, par līgumiem un to termiņiem, kā arī tās cenu un izmaksu analīzi, kuru tas bija ieguvis, apvienojoties ar prasītājas bijušo mātes sabiedrību. Prasītāja uzskata, ka šī informācija konkurentam ļāva sagatavot izdevīgāku piedāvājumu nekā tās iesniegtais piedāvājums.
   Kā ceturto pamatu prasītājs izvirza Komisijas IV Ģenerāldirektorāta 2004. gada 28. maija lēmuma (2) un patiesas konkurences nodrošināšanas noteikumu pārkāpumu, jo Komisija ar lēmumu, par ko celta šī prasība, ir pieļāvusi, ka aktīvus pārņem uzņēmumu apvienība, pie kuras pieder konkursa laureāts, kaut gan tai tie bija jānodod uzņēmumu saplūšanas, kas atļauta ar 2004. gada 28. maija lēmumu, laikā..
   Piektais pamats attiecas uz iespējamo pienākuma sniegt lēmuma pamatojumu neievērošanu, pārskatāmības principa un tiesību piekļūt Kopienas iestāžu dokumentiem pārkāpumu. Prasītāja pārmet Komisijai, ka tā, neskatoties uz vairākkārtējiem rakstiskiem lūgumiem, ir tai nosūtījusi tikai īsu lēmuma pamatojuma paskaidrojumu, reducējot to uz piedāvājumu salīdzinājuma tabulām.
   Prasītāja atsaucas arī uz tirgus noteikumu un konkursa noteikumu pārkāpumu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā, pārbaudot un izvērtējot iesniegto piedāvājumu trešo kvalitātes kritēriju attiecībā uz apsardzes darbinieku pamatizglītību saistībā ar pirmās palīdzības sniegšanu un/vai brīvprātīgā ugunsdzēsēja darbu. Prasītājai esot pierādījums tam, ka konkursa laureāta rīcībā nav pakalpojuma sniegšanai nepieciešamais darbinieku skaits.
   Ar pēdējo pamatu prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpts pārskatāmības princips un pilsoņu tiesības piekļūt iestāžu dokumentiem, jo Komisija nav sniegusi informāciju par kandidātu atlases un līguma piešķiršanas komiteju sastāvu.
   Turklāt prasītāja, atsaucoties uz ārpuslīgumiskās atbildības principu, lūdz atlīdzināt zaudējumus, kas tai cēlušies Komisijas prettiesiskās rīcības iepriekšminētās līguma piešķiršanas procedūras ietvaros rezultātā.

      (1)  2001. gada 12. marta Direktīva par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā.

      (2)  Komisijas 2004. gada 28. maija lēmums par uzņēmumu apvienošanās saderību ar kopējo tirgu (Lieta Nr. IV/M.3396 – Group 4 Falck/Securicor [4064]) saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 4064/89.


title: Lieta T-672/11: Prasība, kas celta 2011. gada 23. decembrī — H-Holding /Parlaments

text:
               4.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/13

         Prasība, kas celta 2011. gada 23. decembrī — H-Holding/Parlaments
   (Lieta T-672/11)
   2012/C 235/33
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: H-Holding AG (Cham, Šveice) (pārstāvis –R. Závodný, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi

               —

               atzīt, ka atbildētāja bezdarbības dēļ prasītāja ir cietusi saistībā ar tās 2011. gada 24. augusta sūdzību;

               —

               nolemt, ka Eiropas Savienība ir atbildīga par noteikumu saistībā ar politisko partiju finansēšanu Eiropas mērogā;

               —

               atbildētājam uzlikt par pienākumu pilnvarot Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF) veikt finanšu auditu saistībā ar Čehijas Republikas politisko partiju;

               —

               uzlikt atbildētājam par pienākumu sākt procedūru pret Čehijas Republiku;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt zaudējumus;

               —

               piespriest atbildētājam segt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatošanai prasītāja norāda, ka atbildētājs nav rīkojies saistībā ar 2011. gada 24. augusta sūdzību par Čehijas Republikas politisko partiju.


title: Lieta C-604/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 21. decembrī iesniedza Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited/Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS

text:
               19.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 21. decembrī iesniedza Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited/Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS

   (Lieta C-604/10)
   2011/C 89/14
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited

      Atbildētājas: Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kāda ir nozīme Direktīvas 96/9/EK (1) par datubāzu tiesisko aizsardzību 3. panta 1. punktā ietvertajam formulējumam “datubāzes, kuras to satura atlases vai izkārtojuma ziņā ir autora paša intelekta radīts darbs” un it īpaši:

                           a)

                           vai tas neattiecas uz intelektuālajām pūlēm un prasmēm, ko izmanto datus radīšanai?

                           b)

                           vai frāze “atlases vai izkārtojuma ziņā” ietver īpašas nozīmes piešķiršanu jau pastāvošiem datiem (piemēram, nosakot futbola spēles datumu)?

                           c)

                           vai formulējums “autora paša intelekta radīts darbs” nozīmē, ka autoram jāiegulda vairāk nekā tikai nozīmīgs darbs un prasmes, un, ja atbilde ir apstiprinoša, kas tas būtu?

               2)

               Vai Direktīva nepieļauj valsts tiesību normās noteiktas autortiesības uz datubāzēm, kas nav paredzētas Direktīvā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 11. marta Direktīva 96/9/EK par datubāzu tiesisko aizsardzību (OV L 77, 20. lpp.).


title: Lieta F-59/05: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2006. gada 19. oktobra spriedums — De Smedt pret Komisiju (Līgumdarbinieks — Lūgums pārskatīt, pieņemot darbā, noteikto pakāpi un atalgojumu — Bijušais palīgdarbinieks, kas pieņemts darbā kā līgumdarbinieks, nemainot darba pienākumus — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 3.a pants un 80. panta 2. un 3. punkts — Dažādu karjeras grupu darba pienākumi — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/64

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2006. gada 19. oktobra spriedums — De Smedt pret Komisiju
   (Lieta F-59/05) (1)

   (Līgumdarbinieks - Lūgums pārskatīt, pieņemot darbā, noteikto pakāpi un atalgojumu - Bijušais palīgdarbinieks, kas pieņemts darbā kā līgumdarbinieks, nemainot darba pienākumus - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 3.a pants un 80. panta 2. un 3. punkts - Dažādu karjeras grupu darba pienākumi - Vienlīdzīga attieksme)
   (2006/C 294/127)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Elisabeth De Smedt, Wezembeek-Oppem (Beļģija) (pārstāvis — L. Vogel, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un G. Berscheid, pārstāvji)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas lēmumu noraidīt prasītājas, bijušās palīgdarbinieces, lūgumu atcelt lēmumu par viņas pakāpes un viņas atalgojuma noteikšanu līgumdarbinieces statusā, un, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 229, 17.09.2005., 29. lpp. (Lieta sākotnēji bija reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar numuru T-267/05, bet ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu tā tika nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai.)


title: Lieta C-2/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. janvārī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – DHL Express (Austria) GmbH

text:
               20.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 127/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. janvārī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – DHL Express (Austria) GmbH

   (Lieta C-2/15)
   (2015/C 127/12)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: DHL Express (Austria) GmbH

      Atbildētāja iestāde: Post–Control-Kommission

      Cita lietas dalībniece: Bundesminister für Verkehr, Innovation und Technologie

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīva 97/67/EK (1) par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai redakcijā, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Direktīvas 2008/6/EK (2), it īpaši tās 9. pants nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru pasta pakalpojumu sniedzējiem ir pienākums līdzfinansēt valsts regulatīvās iestādes darbības izmaksas neatkarīgi no tā, vai tie sniedz vispārējos pakalpojumus?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

                           a)

                           Vai finansēšanas pienākuma pastāvēšanai pietiek ar to, ka attiecīgais pakalpojumu sniedzējs sniedz pasta pakalpojumus, kuri saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu ir jākvalificē kā vispārēji pakalpojumi, lai gan tie pārsniedz obligāto vispārējo pakalpojumu minimumu atbilstoši direktīvai?

                           b)

                           Vai attiecīgā uzņēmuma finansēšanas maksājumu apmērs ir jāaprēķina, tāpat kā tiek aprēķināti finansēšanas maksājumi kompensāciju fondā saskaņā ar minētās direktīvas 7. panta 4. punktu?

                           c)

                           Vai prasība ievērot nediskriminācijas un proporcionalitātes principus minētās direktīvas 7. panta 5. punkta izpratnē un “aizstājamības ar vispārējo pakalpojumu ņemšana vērā” Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Direktīvas 2008/6/EK preambulas 27. apsvēruma izpratnē nozīmē, ka tiek atskaitītas apgrozījuma daļas, kas attiecināmas uz papildvērtības pakalpojumiem, tātad pasta pakalpojumiem, kas nav kvalificējami kā vispārēji pakalpojumi, tomēr ir ar tiem saistīti, un ka tās netiek ņemtas vērā apmēra aprēķinā?

      (1)  OV 1998, L 15, 14. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Direktīva 2008/6/EK, ar ko Direktīvu 97/67/EK groza attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus pilnīgu izveidi, OV L 52, 3. lpp.


title: Lieta T-94/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra rīkojums — EREF /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Pārstāvība ar advokāta palīdzību, kurš nav uzskatāms par trešo personu — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/52

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra rīkojums — EREF/Komisija
   (Lieta T-94/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Pārstāvība ar advokāta palīdzību, kurš nav uzskatāms par trešo personu - Acīmredzama nepieņemamība)
   2010/C 24/91
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF), Brisele (Beļģija) (pārstāvis — D. Fouquet, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — N. Khan)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 24. oktobra lēmumu C(2006) 4963 galīgā redakcijā, kas attiecas uz sindicētu aizdevumu un divpusēju aizdevumu, kuri ir piešķirti saistībā ar firmas Framatome ANP kodolenerģijas centrāles celtniecību par labu Teollisuuden Voima Oy

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) pati sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Kopienu Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 117, 29.05.2007.


title: Lieta C-138/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2017. gada 10. janvāra spriedumu lietā T-577/14 Gascogne Sack Deutschland un Gascogne/Eiropas Savienība 2017. gada 17. martā iesniedza Eiropas Savienība, kuru pārstāv Eiropas Savienības Tiesa

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/25

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2017. gada 10. janvāra spriedumu lietā T-577/14 Gascogne Sack Deutschland un Gascogne/Eiropas Savienība 2017. gada 17. martā iesniedza Eiropas Savienība, kuru pārstāv Eiropas Savienības Tiesa
   (Lieta C-138/17 P)
   (2017/C 151/32)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienība, kuru pārstāv Eiropas Savienības Tiesa (pārstāvji – J. Inghelram un Á.M. Almendros Manzano)

      Pārējie lietas dalībnieki: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne, Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzētā sprieduma rezolutīvās daļas 1) punktu;

               —

               noraidīt kā nepamatotu Gascogne Sack Deutschland un Gascogne pirmajā instancē formulēto pieteikumu, ar kuru tiek lūgts atlīdzināt summu EUR 187 571 apmērā kā, iespējams, nodarīto zaudējumu par papildu bankas garantijas maksājumiem, kas pārsniedz saprātīgu sprieduma taisīšanas termiņu;

               —

               piespriest Gascogne Sack Deutschland un Gascogne atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam tās iesniedzēja norāda trīs pamatus.
   Pirmais pamats ir par pieļauto kļūdu tiesību piemērošanā, interpretējot cēloņsakarības jēdzienu, jo Vispārējā tiesa ir nospriedusi, ka sprieduma taisīšanas saprātīga termiņa pārkāpums ir bijis noteicošais materiālā kaitējuma, ko veido bankas garantijas izmaksu maksājums, iemesls, lai gan saskaņā ar pastāvīgo judikatūru uzņēmuma paša izvēle nemaksāt naudas sodu, kamēr norisinās tiesvedība Savienības tiesā, ir noteicošais iemesls šādu izmaksu maksājumam.
   Otrais pamats ir par pieļauto kļūdu tiesību piemērošanā, interpretējot kaitējuma jēdzienu, jo Vispārējā tiesa atteicās piemērot apgalvotajam materiālajam kaitējumam saistībā ar bankas garantijas izmaksām tos pašus nosacījumus, kurus tā bija formulējusi attiecībā uz iespējamo materiālo kaitējumu saistībā ar procentu par naudas soda summu samaksu, proti, ka prasītājām pirmajā instancē bija jāpierāda, ka finanšu slogs saistībā ar šo pēdējo maksājumu bija lielāks nekā priekšrocība, kuru tās varēja gūt no naudas soda nesamaksāšanas.
   Trešais pamats ir par pieļauto kļūdu tiesību piemērošanā, nosakot periodu, kurā apgalvotais materiālais kaitējums ir radies, kā arī par pamatojuma neesamību, jo Vispārējā tiesa, nepaskaidrojot iemeslu, ir uzskatījusi, ka laikposms, kurā apgalvotais materiālais kaitējums, ko veido bankas garantijas izmaksu samaksa, ir radies, var atšķirties no tā perioda, kurā tā konstatēja, ka pastāvējusi prettiesiska rīcība, kas, iespējams, izraisījusi šo kaitējumu.


title: Lieta C-4/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās (piektā palāta) tiesas 2016. gada 20. oktobra spriedumu lietā T-141/15 Čehijas Republika/Komisija 2017. gada 4. janvārī iesniedza Čehijas Republika

text:
               27.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās (piektā palāta) tiesas 2016. gada 20. oktobra spriedumu lietā T-141/15 Čehijas Republika/Komisija 2017. gada 4. janvārī iesniedza Čehijas Republika
   (Lieta C-4/17 P)
   (2017/C 063/27)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek, J. Vláčil un J. Pavliš)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas 2016. gada 20. oktobra spriedumu T-141/15 Čehijas Republika/Komisija (turpmāk tekstā – “pārsūdzētais spriedums”), kurā Čehijas Republika lūdza atcelt Komisijas 2015. gada 16. janvāra Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/103 (1), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 53) (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), daļā, ar kuru tiek izslēgti Čehijas Republikas attiecinātie izdevumi par 2010. līdz 2012. gadu kopējā summā EUR 2 123 199,04.

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl ar to tiek izslēgti Čehijas Republikas attiecinātie izdevumi kopējā summā EUR 2 123 199,04, un

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas]sūdzības pamatojumam, tās iesniedzējs norāda trīs pamatus.
   Pirmais apelācijas pamats ir par Padomes 2008. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 479/2008 (2) par vīna tirgus kopējo organizāciju (turpmāk tekstā – “Regula 479/2008”) 11. panta pārkāpumu, jo Vispārējā tiesa, iespējams, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka šīs regulas 11. pants neattiecās uz vīnogulāju aizsardzību pret bojājumiem, ko rada dzīvnieki un/vai putni.
   Otrais apelācijas pamats ir par Regulas Nr. 479/2008 5. panta 2. punkta un tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principu pārkāpumu. Tiek apgalvots, ka pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot, ka Eiropas Komisija var atzīt konkrētus pasākumus par pilnībā nepieļaujamiem Eiropas Savienības finansējumā un tādēļ izslēgt no finansējuma visus izdevumus, kas radušies saistībā ar šiem pasākumiem, neskatoties uz to, ka pati Eiropas Komisija pārbaudīja šo pasākumu pieļaujamību, novērtējot atbalsta programmas sākotnējo versiju un neizvirzīja nekādus iebildumus.
   Trešais apelācijas pamats ir par Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta, to aplūkojot kopā ar Padomes 2005. gada 21. jūnija Regulas (EK) Nr. 1290/2005 (3) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu 31. pantu, ja nepieciešams, to aplūkojot kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1306/2013 (4) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību 52. pantu un Komisijas 2006. gada 21. jūnija Regulas (EK) Nr. 885/2006 (5), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz maksājumu aģentūru un citu struktūru akreditāciju un ELGF un ELFLA grāmatojumu noskaidrošanu, 11. un 16. pantu, pārkāpumu. Tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pārsūdzētajā spriedumā konstatējot, ka Eiropas Komisija varēja izslēgt no Eiropas Savienības finansējuma izdevumus, kas atbilst tam laika posmam, kurā Čehijas Republika nevarēja izteikt savu nostāju finanšu korekciju procedūrā, kas uzsākta saistībā ar lauksaimniecību.

      (1)  OV 2015 L 16, 33. lpp.

      (2)  OV 2008 L 148, 1. lpp.

      (3)  OJ 2005 L 209, 1. lpp.

      (4)  OJ 2013 L 347, 549. lpp.

      (5)  OJ 2006 L 171, 90. lpp.


title: Lieta T-88/05: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Quelle Aktiengesellschaft iesniedza 2005. gada 22. februārī

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/23

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Quelle Aktiengesellschaft iesniedza 2005. gada 22. februārī
   (Lieta T-88/05)
   (2005/C 155/46)
   valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 22. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Quelle Aktiengesellschaft, Fīrta [Fürth] (Vācija), ko pārstāv H. Lindnere [H. Lindner], Rechtsanwältin.
   Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks bija Nars Cosmetics, Inc., Madride.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2004. gada 17. decembra lēmumu lietā R 379/2004-2;

               —

               atcelt Iebildumu nodaļas 2004. gada 6. aprīļa lēmumu Nr. 1138/2004 par iebildumu Nr. B288706;

               —

               apmierināt iebildumu un noraidīt preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 1333657;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs:

                  Nars Cosmetics, Inc.

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Grafiska preču zīme “NARS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 18. un 25. klasē (mazgāšanas un balināšanas līdzekļi, āda, apģērbi, apavi, galvassegas ..) — reģistrācijas pieteikums Nr. 1333657

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Prasītāja

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Valsts grafiskas preču zīmes “MARS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē (apavi, jo īpaši, sporta apavi, apģērbi)

               ITSB Iebildumu nodaļas lēmums:

               Prasītājas iebildumu noraidīt

               ITSB Apelāciju padomes lēmums:

               Prasītājas apelāciju noraidīt

               Izvirzītie pamati:

               Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nav pienācīgi ņemta vērā preču zīmju līdzība un preču līdzība vai identiskums.


title: Lieta T-190/17: Prasība, kas celta 2017. gada 22. martā – EKETA/Komisija

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/44

         Prasība, kas celta 2017. gada 22. martā – EKETA/Komisija
   (Lieta T-190/17)
   (2017/C 151/56)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Saloniki, Grieķija) (pārstāvji – V. Christianos un S. Paliou, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Eiropas Komisijas paziņojumā par parādu Nr. 3241615289/29.11.2016 izteiktais prasījums ΕΚΕΤΑ atmaksāt summu EUR 172 992,15 apmērā no maksājuma, ko šī sabiedrība saņēmusi par CATER projektu, ir nepamatots attiecībā uz summu EUR 112 737,15;

               —

               atzīt, ka summa EUR 112 737,15 apmērā ir atlīdzināmās izmaksas un ka ΕΚΕΤΑ nav pienākuma šo summu atmaksāt Eiropas Komisijai, un

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Ar šo prasību Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (turpmāk tekstā – “EKETA”) apstrīd prasījumu, ko Komisija izteikusi paziņojumā par parādu Nr. 3241615289/29.11.2016 saistībā ar dalību CATER projektā. Minētajā paziņojumā par parādu Komisija prasa ΕΚΕΤΑ atmaksāt daļu EUR 172 992,15 apmērā no maksājuma, ko šī sabiedrība saņēmusi par CATER projektu. Minētais prasījums ir izteikts, pamatojoties uz prasītājas telpās Eiropas Komisijas veikto auditu in situ.

               2.

               Šajā ziņā prasītāja lūdz Eiropas Savienības Vispārējo tiesu saskaņā ar LESD 272. pantu atzīt, ka šajā paziņojumā par parādu norādītās summas daļa EUR 112 737,15 apmērā ir atlīdzināmās izmaksas un ka ΕΚΕΤΑ nav pienākuma šo summu atmaksāt Komisijai.

               3.

                  ΕΚΕΤΑ apgalvo, ka minētā summa EUR 112 737,15 apmērā ir atlīdzināmās personāla izmaksas un netiešās izmaksas, kuras Komisija nepamatoti noraidīja kā neatlīdzināmas. Prasītājas izmaksu atlīdzināmība ir pierādīta ar apstākli, kas Eiropas Komisijai ir norādīts in situ veiktā audita laikā un tam sekojošajā sarakstē, kā arī tagad norādīts Vispārējai tiesai.


title: apvienotās lietas C-261/07 un C-299/07: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 23. aprīļa spriedums (Rechtbank van koophandel te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — VTB-VAB NV (C-261/07), Galatea BVBA (C-299/07)/Total Belgium NV (C-261/07), Sanoma Magazines Belgium NV (C-299/07) (Direktīva 2005/29/EK — Negodīga komercprakse — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko aizliedz patērētājiem sniegt saistītus piedāvājumus)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 23. aprīļa spriedums (Rechtbank van koophandel te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — VTB-VAB NV (C-261/07), Galatea BVBA (C-299/07)/Total Belgium NV (C-261/07), Sanoma Magazines Belgium NV (C-299/07)
   (apvienotās lietas C-261/07 un C-299/07) (1)

   (Direktīva 2005/29/EK - Negodīga komercprakse - Valsts tiesiskais regulējums, ar ko aizliedz patērētājiem sniegt saistītus piedāvājumus)
   2009/C 141/05
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Rechtbank van koophandel te Antwerpen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: VTB-VAB NV (C-261/07), Galatea BVBA (C-299/07)

      Atbildētājas: Total Belgium NV (C-261/07), Sanoma Magazines Belgium NV (C-299/07)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Rechtbank van koophandel te Antwerpen –Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”) (OV L 149, 22. lpp.), interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, kurā aizliegti apvienotie piedāvājumi patērētājiem

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”), jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir aplūkots pamata lietās, kurā, izņemot konkrētus gadījumus un neņemot vērā lietas īpašos apstākļus, pārdevējam tiek aizliegts sniegt patērētajam jebkādu saistīto piedāvājumu.

      (1)  OV C 199, 25.08.2007.


title: Lieta C-391/05: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 1. martā ( Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jan de Nul NV pret Hauptzollamt Oldenburg (Akcīzes nodoklis — Naftas produktu atbrīvojums no nodokļa — Direktīva 92/81/EEK — Jēdziens kuģošana Kopienas ūdeņos)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/9

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2007. gada 1. martā (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jan de Nul NV pret Hauptzollamt Oldenburg

   (Lieta C-391/05) (1)

   (Akcīzes nodoklis - Naftas produktu atbrīvojums no nodokļa - Direktīva 92/81/EEK - Jēdziens kuģošana Kopienas ūdeņos)
   (2007/C 95/14)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Finanzgericht Hamburg
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Jan de Nul NV

      Atbildētāja: Hauptzollamt Oldenburg

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Hamburg — Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/81/EEK par akcīzes nodokļu struktūru saskaņošanu attiecībā uz naftas produktiem (OV L 316, 12. lpp.) 8. panta 1. punkta c) apakšpunkta interpretācija — Jēdzieni “Kopienas ūdeņi ”un “kuģošana ”— Naftas produktu, ko izmanto kā degvielu peldošam bagarkuģim, kas veic attīrīšanas darbus Elbā, aplikšana ar nodokli
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               jēdziens “Kopienas ūdeņi ”Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/81/EEK par akcīzes nodokļu struktūru saskaņošanu attiecībā uz naftas produktiem, ko groza Padomes 1994. gada 22. decembra Direktīva 94/74/EK, 8. panta 1. punkta c) apakšpunkta pirmās daļas izpratnē attiecas uz visiem ūdeņiem, ko kā ūdensceļus komerciāliem mērķiem var izmantot kuģi, ieskaitot tos, kam ir vislielākā kapacitāte;

               2)

               bagarkuģa veiktie manevri vielu izsūknēšanai un izskalošanai, t.i., tieši ar bagarēšanas darbiem saistītas pārvietošanās, ietilpst jēdziena “kuģošana ”Direktīvas 92/81, ko groza Direktīva 94/74, 8. panta 1. punkta c) apakšpunkta pirmās daļas izpratnē piemērošanas jomā.

      (1)  OV C 10, 14.1.2006.


title: Lieta T-648/16: Prasība, kas celta 2016. gada 13. septembrī – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (“BOBO cornet”)

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/56

         Prasība, kas celta 2016. gada 13. septembrī – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (“BOBO cornet”)
   (Lieta T-648/16)
   (2016/C 402/66)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turcija) (pārstāvis – T. Tsenova, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bulgārija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “BOBO cornet” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 299 343

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 20. jūlija lēmums lietā R 906/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta un 76. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-284/10: Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 21. jūlija spriedums ( Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Telefónica de España, SA/Administración del Estado (Direktīva 97/13/EK — Vispārējo atļauju un individuālo licenču kopēja sistēma telekomunikāciju pakalpojumu jomā — Tādiem uzņēmumiem piemērojamas nodevas un obligātie maksājumi, kuri ir vispārējo atļauju saņēmēji — 6. pants — Interpretācija — Valsts tiesību aktos noteikts pienākums maksāt ikgadēju nodevu, kuru aprēķina, pamatojoties uz bruto ieņēmumiem no saimnieciskās darbības)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/16

         Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 21. jūlija spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Telefónica de España, SA/Administración del Estado

   (Lieta C-284/10) (1)

   (Direktīva 97/13/EK - Vispārējo atļauju un individuālo licenču kopēja sistēma telekomunikāciju pakalpojumu jomā - Tādiem uzņēmumiem piemērojamas nodevas un obligātie maksājumi, kuri ir vispārējo atļauju saņēmēji - 6. pants - Interpretācija - Valsts tiesību aktos noteikts pienākums maksāt ikgadēju nodevu, kuru aprēķina, pamatojoties uz bruto ieņēmumiem no saimnieciskās darbības)
   2011/C 269/26
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Telefónica de España, SA

      Atbildētāja: Administración del Estado

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Supremo — Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 10. aprīļa Direktīvas 97/13/EK par vispārējo atļauju un individuālo licenču kopēju sistēmu telekomunikāciju pakalpojumu jomā (OV L 117, 15. lpp.) [konkrēti tās 6. panta] interpretācija — Nodokļi un nodevas, ko piemēro vispārējās atļaujas saņēmušajiem uzņēmumiem — Tādu maksājumu noteikšana, kuri nav atļauti direktīvā un kuru mērķis neatbilst tajā paredzētajam

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 10. aprīļa Direktīvas 97/13/EK par vispārējo atļauju un individuālo licenču kopēju sistēmu telekomunikāciju pakalpojumu jomā 6. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tādi dalībvalsts tiesību akti, ar kuriem vispārējo atļauju saņēmējiem tiek uzlikta nodeva, kuru aprēķina ik gadus un pamatojoties uz bruto ieņēmumiem no nodevas maksātāja saimnieciskās darbības, un kuras mērķis ir segt administratīvās izmaksas, kas ir saistītas ar šīs atļaujas izdošanu, vadību, kontroli un ieviešanu, ar nosacījumu — kas ir jāvērtē iesniedzējtiesai —, ka dalībvalstu ievāktās ieņēmumu summas no šīs nodevas nepārsniedz visas administratīvās izmaksas.

      (1)  OV C 246, 11.09.2010.


title: Lieta T-17/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 6. novembra rīkojums – ANKO/Komisija (Šķīrējklauzula – Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. – 2013.) – Līgums par Pocemon projektu – Avansā izmaksāto summu atmaksa – Vēstule, ar kuru darīts zināms, ka ir izdots paziņojums par parādu – Atgādinājuma vēstule – Intereses celt prasību neesamība – Nepieņemamība)

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/37

      Vispārējās tiesas 2014. gada 6. novembra rīkojums – ANKO/Komisija
      (Lieta T-17/13) (1)

      (Šķīrējklauzula - Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. – 2013.) - Līgums par Pocemon projektu - Avansā izmaksāto summu atmaksa - Vēstule, ar kuru darīts zināms, ka ir izdots paziņojums par parādu - Atgādinājuma vēstule - Intereses celt prasību neesamība - Nepieņemamība)
      (2015/C 016/58)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis – V. Christianos, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – R. Lyal un A. Cordewener, pārstāvji, kam palīdz S. Drakakakis, advokāts)

         Priekšmets

      Saskaņā ar LESD 272. pantu celta prasība, lai Vispārējā tiesa konstatētu, pirmkārt, ka prasītājai nav jāatmaksā visas summas, kuras Komisija tai bija izmaksājusi par projektu Pocemon, kas noslēgts Septītās pamatprogrammas pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007.–2013.) ietvaros, otrkārt, ka prasītājai nav jāmaksā līgumsods saistībā ar minēto projektu, treškārt, ka Komisijai nav tiesību veikt to summu ieskaitu, kuras tai ir jāizmaksā prasītājai

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt kā nepieņemamu;

                  2)

                  ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 79, 16.3.2013.


title: Lieta T-284/13 P: Vispārējās tiesas 2013. gada 14. novembra rīkojums — Marcuccio /Komisija (Apelācija — Civildienests — Pirmajā instancē celtās prasības kā acīmredzami nepieņemamas noraidīšana — Pa faksu iesniegts prasības pieteikuma un vēlāk iesniegta oriģināla neidentiskums — Oriģināla iesniegšana ārpus termiņa — Novēlota prasība — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               18.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 15/18

         Vispārējās tiesas 2013. gada 14. novembra rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-284/13 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Pirmajā instancē celtās prasības kā acīmredzami nepieņemamas noraidīšana - Pa faksu iesniegts prasības pieteikuma un vēlāk iesniegta oriģināla neidentiskums - Oriģināla iesniegšana ārpus termiņa - Novēlota prasība - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2014/C 15/27
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Trikase, Itālija) (pārstāvji — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Berardis-Kayser un G. Gattinara, piedaloties A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 11. marta rīkojumu lietā F-17/12 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ar ko šo rīkojumu lūdz atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Luigi Marcuccio sedz savus tiesāšanās izdevumus pats, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta C-132/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Landgericht Köln (Vācija) — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV/ILME GmbH

text:
               8.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Landgericht Köln (Vācija) — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV/ILME GmbH

   (Lieta C-132/13)
   2013/C 164/18
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Köln

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Atbildētāja: ILME GmbH

      Prejudiciālais jautājums

      “Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/95/EK par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz elektroiekārtām, kas paredzētas lietošanai noteiktās sprieguma robežās (1) 1., 8. un 10. pants, kā arī II, IV un III pielikums ir jāinterpretē tādējādi, ka kastēm kā daudzpolu kontaktsavienojumu
            detaļām
          rūpnieciskai izmantošanai
            nav
          jāuzliek CE zīme?”

      (1)  OV L 374, 10. lpp.


title: Lieta T-346/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Yanukovych/Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā — Līdzekļu iesaldēšana — To personu, vienību un struktūru saraksts, kam piemēro līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanu — Prasītāja vārda iekļaušana — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu — Juridiskais pamats — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Iekļaušanas sarakstā kritēriju neievērošana — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Tiesības uz īpašumu

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/35

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Yanukovych/Padome
   (Lieta T-346/14) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Līdzekļu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kam piemēro līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanu - Prasītāja vārda iekļaušana - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu - Juridiskais pamats - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Iekļaušanas sarakstā kritēriju neievērošana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz īpašumu)
   (2016/C 402/38)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Viktor Fedorovych Yanukovych (Kijeva, Ukraina) (pārstāvji – T. Beazley, P. Saini, S. Fatima, QC, H. Mussa, J. Hage, K. Howard, barristers, un C. Kennedy, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – sākotnēji E. Finnegan un J.-P. Hix, vēlāk J.-P. Hix un P. Mahnič Bruni)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Polijas Republika (pārstāvis – B. Majczyna) un Eiropas Komisija (pārstāvji S. Bartelt un D. Gauci)

      Priekšmets

   Prasība, kura celta uz LESD 263. panta pamata un kurā lūgts, pirmkārt, atcelt Padomes 2014. gada 5. marta Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2014, L 66, 26. lpp.), un Padomes 2014. gada 5. marta Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2014, L 66, 1. lpp.), otrkārt, atcelt Padomes 2015. gada 29. janvāra Lēmumu (KĀDP) 2015/143, ar ko groza Lēmumu 2014/119 (OV 2015, L 24, 16. lpp.), un Padomes 2015. gada 29. janvāra Regulu (ES) Nr. 2015/138, ar ko groza Regulu Nr. 208/2014 (OV 2015, L 24, 1. lpp.), un, treškārt, atcelt Padomes 2015. gada 5. marta Lēmumu (KĀDP) 2015/364, ar kuru groza Lēmumu 2014/119 (OV 2015, L 62, 25. lpp.), un Padomes 2015. gada 5. marta Īstenošanas regulu (ES) 2015/357, ar kuru īsteno Regulu Nr. 208/2014 (OV 2015, L 62, 1. lpp.), ciktāl prasītāja vārds ir ticis iekļauts vai atstāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām tiek piemēroti šie ierobežojošie pasākumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2014. gada 5. marta Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, un Padomes 2014. gada 5. marta Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, to sākotnējās redakcijās, ciktāl Viktor Fedorovych Yanukovych vārds ir iekļauts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kam tiek piemēroti ierobežojoši pasākumi, līdz brīdim, kad stājas spēkā Padomes 2015. gada 5. marta Lēmums (KĀDP) 2015/364, ar kuru groza Lēmumu 2014/119, un Padomes 2015. gada 5. marta Īstenošanas regula (ES) 2015/357, ar kuru īsteno Regulu Nr. 208/2014;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina Viktor Fedorovych Yanukovych tiesāšanās izdevumus attiecībā uz prasības pieteikumā izvirzīto atcelšanas prasījumu;

               4)

               Viktor Fedorovych Yanukovych sedz savus, kā arī atlīdzina Padomes tiesāšanās izdevumus attiecībā uz prasījumu grozījumu rakstā izvirzīto atcelšanas prasījumu;

               5)

               Polijas Republika un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 253, 4.8.2014.


title: Lieta T-633/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – JT International/EUIPO – Habanos (“PUSH”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “PUSH” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Beniluksa un valstu vārdiskas un grafiskas preču zīmes “PUNCH” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Preču identiskums — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/44

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – JT International/EUIPO – Habanos (“PUSH”)
   (Lieta T-633/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “PUSH” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Beniluksa un valstu vārdiskas un grafiskas preču zīmes “PUNCH” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Preču identiskums - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 402/51)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: JT International SA (Ženēva, Šveice) (pārstāvji – S. Malynicz, QC, K. E. Gilbert un J. Gilbert, solicitors)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Bonne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Corporación Habanos, SA (Havana, Kuba) (pārstāvis – M. Escudero Pérez, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 10. augusta lēmumu lietā R 3046/2014–5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Corporación Habanos un JT International

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               JT International SA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Corporación Habanos, SA tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 27, 25.1.2016.


title: Lieta C-471/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Conseil d'État (Beļģija) 2007. gada 24. oktobra rīkojumu — Association générale de l'industrie du médicament ASBL , Bayer SA , Servier Benelux SA , Janssen Cilag SA , Pfizer SA /Beļģijas valsts — Lietas dalībnieks, kas iestājies lietā: Sanofi-Aventis Belgium SA

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Conseil d'État (Beļģija) 2007. gada 24. oktobra rīkojumu — Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Servier Benelux SA, Janssen Cilag SA, Pfizer SA/Beļģijas valsts — Lietas dalībnieks, kas iestājies lietā: Sanofi-Aventis Belgium SA

   (Lieta C-471/07)
   (2008/C 22/40)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Conseil d'État
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Servier Benelux SA, Janssen Cilag SA, Pfizer SA

      Atbildētāja: Beļģijas valsts
   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai iepriekš norādītās Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/105/EEK par to pasākumu pārskatāmību, kas reglamentē cilvēkiem paredzēto zāļu cenas un to iekļaušanu valstu veselības apdrošināšanas sistēmās (1) 4. panta 1. punktā minētais makroekonomisko apstākļu pārbaudes jēdziens būtu jāsaprot tādējādi, ka tas nozīmē tikai sabiedrības veselības izdevumu pārvaldības pārbaudi, vai arī tajā, cita starpā, ir jāietver arī makroekonomiskie apstākļi farmaceitiskās rūpniecības nozarē, kuras produktu cenas var vispārēji iesaldēt?

               2)

               Vai iepriekš minētās Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/105/EEK 4. panta 1. punktā minēto makroekonomisko apstākļu pārbaudi var pamatot ar tādu vispārīgu tendenci vai tendencēm, kā centieniem nodrošināt līdzsvarotu veselības aprūpi, vai arī tā ir jāpamato ar precīzākiem kritērijiem?

      (1)  OV L 40, 8. lpp.


title: Lieta C-164/11: Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 25. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/96/EK — Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               22.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/4

         Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 25. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-164/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2003/96/EK - Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2012/C 399/06
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — W. Mölls)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un N. Rouam)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvis — S. Centeno Huerta)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu noteikumu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai elektroenerģijas nodokļu sistēmu pielāgotu Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV L 283, 51. lpp.), noteikumiem — Vienotas likmes piemērošana pārejas perioda beigās

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot noteikumus, kas vajadzīgi, lai elektroenerģijas nodokļu sistēmu pielāgotu Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, noteikumiem, neskatoties uz to, ka bija beidzies šīs direktīvas 18. panta 10. punkta otrajā daļā paredzētais pārejas periods, Francijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 186, 25.06.2011.


title: Lieta C-317/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2015. gada 11. marta rīkojumu lietā T-346/14 Yanukovych/Padome 2016. gada 2. jūnijā iesniedza Ukraina

text:
               9.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/23

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2015. gada 11. marta rīkojumu lietā T-346/14 Yanukovych/Padome 2016. gada 2. jūnijā iesniedza Ukraina
   (Lieta C-317/16 P)
   (2017/C 006/29)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ukraina (pārstāve – M. Kostytska, advokāte)

      Pārējie lietas dalībnieki: Viktor Fedorovych Yanukovych, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Polijas Republika
   Ar 2016. gada 5. oktobra rīkojumu Tiesa (astotā palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta C-62/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hof van Cassatie van België 2008. gada 18. februāra rīkojumu — UDV North America Inc. / Brandtraders NV

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hof van Cassatie van België2008. gada 18. februāra rīkojumu — UDV North America Inc./Brandtraders NV

   (Lieta C-62/08)
   (2008/C 107/26)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hof van Cassatie van België
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Kasācijas sūdzības iesniedzēja: UDV North America Inc.

      Atbildētāja kasācijas instancē: Brandtraders NV

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, lai izmantotu apzīmējumu 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) par Kopienas preču zīmi 9. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 2. punkta d) apakšpunkta izpratnē, trešai personai regulas 9. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē

                           a)

                           apzīmējums jāizmanto pašai, slēdzot darījumu uz sava rēķina?

                           b)

                           apzīmējums jāizmanto kā preču tirdzniecībā iesaistītai personai, kur tā ir līgumslēdzēja puse?

               2)

               Vai starpnieku, kas darbojas savā vārdā, bet darījumu slēdz citas personas vietā, var uzskatīt par trešo personu, kas apzīmējumu izmanto iepriekš minētās tiesību normas izpratnē?

      (1)   OV 1994., L 11, 1. lpp.


title: Lieta C-378/15: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 14. decembra spriedums (Commissione Tributaria Regionale di Roma (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Mercedes Benz Italia SpA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3 Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis — Direktīva 77/388/EEK — 17. panta 5. punkta trešās daļas d) apakšpunkts — Piemērošanas joma — Atskaitāmās daļas piemērošana PVN, kas attiecas uz visu nodokļa maksātāja izmantoto preču un pakalpojumu iegādi — Gadījuma rakstura darījumi — Apgrozījuma izmantošana par norādi

text:
               13.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/5

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 14. decembra spriedums (Commissione Tributaria Regionale di Roma (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Mercedes Benz Italia SpA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

   (Lieta C-378/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis - Direktīva 77/388/EEK - 17. panta 5. punkta trešās daļas d) apakšpunkts - Piemērošanas joma - Atskaitāmās daļas piemērošana PVN, kas attiecas uz visu nodokļa maksātāja izmantoto preču un pakalpojumu iegādi - Gadījuma rakstura darījumi - Apgrozījuma izmantošana par norādi)
   (2017/C 046/06)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Commissione Tributaria Regionale di Roma

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Mercedes Benz Italia SpA

      Atbildētāja: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 17. panta 5. punkta trešās daļas d) apakšpunkts un 19. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajos nav aizliegts tāds valsts tiesiskais regulējums un prakse kā pamatlietā, ar kuriem nodokļu maksātājam tiek likts:

               —

               visām tā iegādātajām precēm un pakalpojumiem piemērot atskaitāmo daļu, kuras pamatā ir apgrozījums, neparedzot aprēķina metodi, kas būtu balstīta uz katras no iegādātajām precēm un pakalpojumiem raksturu un faktisko izmantošanas mērķi un kas objektīvi atspoguļotu izdevumu faktisko daļu, kura attiecināma uz ar nodokli apliekamajām un neapliekamajām darbībām, un

               —

               atsaukties uz sava apgrozījuma sastāvu, lai noteiktu darījumus, kuri ir kvalificējami kā “gadījuma rakstura” darījumi, ciktāl šajā nolūkā veiktajā vērtējumā tiek ņemtas vērā arī šo darījumu attiecības ar šī nodokļu maksātāja ar nodokli apliekamajām darbībām un – vajadzības gadījumā – tas, kādu izmantojumu tās paredz precēm un pakalpojumiem, par ko ir jāmaksā pievienotās vērtības nodoklis.

      (1)  OV C 337, 12.10.2015.


title: Lieta C-34/11: Prasība, kas celta 2011. gada 21. janvārī — Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               2.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/15

         Prasība, kas celta 2011. gada 21. janvārī — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-34/11)
   2011/C 103/26
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Guerra e Andrade un A. Alcover San Pedro)

      Atbildētāja: Portugāles Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nenodrošinot, ka PM10 līmenis gaisā nepārsniedz Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīvas 2008/50/EK par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (1) 13. pantā norādītos robežlielumus, Portugāles Republika nav izpildījusi šajā pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ņemot vērā Komisijas 2009. gada 26. novembra lēmumā izteiktos iebildumus un atbilstoši Portugāles iesniegtajiem ziņojumiem, kas parāda, ka vairākās zonās un aglomerācijās turpina pārsniegt noteiktos PM10 robežlielumus, un kas atsevišķos gadījumos norāda uz tendenci ilgtermiņā pārsniegt robežlielumus, Komisija uzskata, ka Portugāles Republika neizpilda Direktīvas 2008/50/EK 13. pantā paredzētos pienākumus attiecībā uz Bragu, Portu piekrastes zonu, Ziemeļlisabonu un Dienvidlisabonu.

      (1)  OV L 152, 1. lpp.


title: Lieta C-591/14: Prasība, kas celta 2014. gada 19. decembrī – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/16

      Prasība, kas celta 2014. gada 19. decembrī – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
      (Lieta C-591/14)
      (2015/C 073/22)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J.-F. Brakeland un B. Stromsky)

         Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  konstatēt, ka, noteiktajā termiņā neveicot visus vajadzīgos pasākumus, lai no atbalsta saņēmējiem atgūtu valsts atbalstu, kas Komisijas 2011. gada 27. jūlija Lēmuma 2011/678/ES par valsts atbalstu transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE) skrīninga liellopiem finansēšanai, kuru īstenojusi Beļģija (1), 1. panta 3. un 4. punktā tika atzīts par prettiesisku un nesaderīgu ar iekšējo tirgu, un noteiktajā terminā nepaziņojot Komisijai par pasākumiem, kas veikti, lai izpildītu šo lēmumu, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi LESD 288. panta ceturtajā daļā un minētā lēmuma 2., 3. un 4. pantā paredzētos pienākumus;

                  —

                  piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar Lēmumu 2011/678 par valsts atbalstu transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE) skrīninga liellopiem finansēšanai, kuru īstenojusi Beļģijas Karaliste, Komisija atzina Beļģijas piešķirto valsts atbalstu par prettiesisku un nesaderīgu ar iekšējo tirgu.
      Lēmumā noteiktais termiņš par prettiesisku atzītā atbalsta atgūšanai beidzās 2011. gada 28. novembrī, taču nav notikusi šī atbalsta pilnīga atgūšana.
      Šīs prasības celšanas dienā atbildētāja vēl nebija veikusi nepieciešamos pasākumus, lai no atbalstu saņēmušajiem uzņēmējiem to atgūtu, kā arī tā nav paziņojusi Komisijai visu pieprasīto informāciju.

         (1)  OV L 274, 36. lpp.


title: Lieta C-393/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. jūlijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. jūlijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

   (Lieta C-393/16)
   (2016/C 402/18)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne

      Atbildētāja: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

      Persona, kas iestājusies lietā: Galana N.V.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (1) 118.m panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkts un Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (2) 103. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie ir jāpiemēro arī tad, ja aizsargātais cilmes vietas nosaukums tiek izmantots kā tāda produkta specifikācijai neatbilstoša pārtikas produkta nosaukuma daļa, kuram ir pievienota produkta specifikācijai atbilstoša sastāvdaļa?

               2)

               Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:
               Vai Regulas (EK) Nr. 1234/2007 118.m panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkts un Regulas (ES) Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka aizsargāta cilmes vietas nosaukuma izmantošana tāda produkta specifikācijai neatbilstoša pārtikas produkta nosaukuma daļā, kuram ir pievienota produkta specifikācijai atbilstoša sastāvdaļa, ir cilmes vietas nosaukuma reputācijas izmantošana, ja pārtikas produkta nosaukums atbilst mērķa sabiedrības priekšstatam par nosaukumu un sastāvdaļa ir pievienota pietiekamā daudzumā, lai produktam piešķirtu būtisku īpašību?

               3)

               Vai Regulas (EK) Nr. 1234/2007 118.m panta 2. punkta b) apakšpunkts un Regulas (ES) Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka aizsargāta cilmes vietas nosaukuma izmantošana otrajā prejudiciālajā jautājumā aprakstītajos apstākļos ir ļaunprātīga izmantošana, atdarināšana vai aplinku norādījums?

               4)

               Vai Regulas (EK) Nr. 1234/2007 118.m panta 2. punkta c) apakšpunkts un Regulas (ES) Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie ir piemērojami tikai nepareizai vai maldinošai norādei, kas ir piemērota, lai mērķa sabiedrībā radītu nepareizu iespaidu par produkta ģeogrāfisko izcelsmi?

      (1)  Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007 ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula); OV L 299, 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1308/201, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007; OV L 347., 671. lpp.


title: Lieta T-817/16: Prasība, kas celta 2016. gada 21. novembrī – Vans/EUIPO – Deichmann (“V”)

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/49

         Prasība, kas celta 2016. gada 21. novembrī – Vans/EUIPO – Deichmann (“V”)
   (Lieta T-817/16)
   (2017/C 022/67)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vans, Inc. (Wilmington, Delaware, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – M. Hirsch, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Deichmann SE (Essen, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme (“V” attēls) – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 263 978

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 19. septembra lēmums lietā R 2030/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, ka iebildumi tiek pilnība noraidīti;

               —

               pakārtoti: grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, ka iebildumi tiek noraidīti arī attiecībā uz šādām 18. klasē ietilpstošām precēm “preces no ādas un ādas imitācijas; koferi un ceļojumu somas; lietussargi; saulessargi un spieķi; naudasmaki; somas un maisiņi; mugursomas; jostas somas; portfeļi; pleca somas; sporta somas skolai; pludmales somas; atslēgu piekari; gurnu somas; karšu maki” un šādām 25. klasē ietilpstošām precēm “apģērbi, apavi, galvassegas; jostas; cimdi”;

               —

               pakārtotāk: atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 2868/95 19. noteikuma 2. un 3. punkta, kā arī 20. noteikuma 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 60. panta 1. punkta pirmā teikuma, 63. panta 2. punkta, 75. panta 1. punkta pirmā teikuma un reformatio in peius principa, kā arī tiesību tikt uzklausītam pārkāpums.


title: Lieta T-281/16 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 11. novembra rīkojums – Solelec u.c./Parlaments Pagaidu noregulējums — Publiski būvdarbu līgumi — Iepirkuma procedūra — Elektrības darbi (augstsprieguma strāva) Parlamenta Konrad Adenauer ēkas Luksemburgā paplašināšanas un renovācijas projekta ietvaros — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               9.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/38

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 11. novembra rīkojums – Solelec u.c./Parlaments
   (Lieta T-281/16 R)
   (Pagaidu noregulējums - Publiski būvdarbu līgumi - Iepirkuma procedūra - Elektrības darbi (augstsprieguma strāva) Parlamenta Konrad Adenauer ēkas Luksemburgā paplašināšanas un renovācijas projekta ietvaros - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2017/C 006/48)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Solelec SA (Esch-sur-Alzette, Luksemburga), Mannelli & Associés SA (Bertrange), Paul Wagner et fils SA (Luksemburga), Socom SA (Foetz) (pārstāvis – S. Marx, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – M. Mraz un L. Chrétien)

      Priekšmets

   Pieteikums, kas pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un kurā lūgts apturēt, pirmkārt, Parlamenta 2016. gada 27. maija lēmuma, ar kuru saistībā ar paziņojuma par līgumu Nr. INLO-D-UPIL-T-15-AO6 par Konrad Adenauer ēkas Luksemburgā paplašināšanas un atjaunošanas projektu tika noraidīts prasītāju piedāvājums attiecībā uz šī līguma daļu Nr. 75, izpildi un, otrkārt, lēmuma par šīs daļas piešķiršanu citam pretendentam izpildi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               atcelt 2016. gada 9. jūnija rīkojumu lietā T-281/16 R;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Tiesas spriedums (2016. gada 1. februāris) lietā E-20/15 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (EEZ/EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Direktīva 2013/10/ES, ar kuru groza Direktīvu 75/324/EEK par aerosola izsmidzinātajiem)

text:
               19.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 18/26

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2016. gada 1. februāris)
   lietā E-20/15
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi
   (EEZ/EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Direktīva 2013/10/ES, ar kuru groza Direktīvu 75/324/EEK par aerosola izsmidzinātajiem)
   (2017/C 18/10)
   Lietā E-20/15 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi – attiecībā uz PRASĪBU paziņot, ka Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar 3. pantu aktā, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma VIII nodaļas 1. punktā (Komisijas 2013. gada 19. marta Direktīva 2013/10/ES, ar kuru groza Padomes Direktīvu 75/324/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz aerosola izsmidzinātājiem, lai tajā paredzētos marķēšanas noteikumus pielāgotu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu), kas pielāgots Līgumam saskaņā ar tā 1. protokolu, un saskaņā ar Līguma 7. pantu, nepieņemot pasākumus, kuri ir vajadzīgi, lai noteiktajā termiņa īstenotu minēto aktu, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen (tiesnesis-referents) un Páll Hreinsson, 2016. gada 1. februārī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   ar šo Tiesa:

               1)

               paziņo, ka Islande nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar 3. pantu aktā, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma VIII nodaļas 1. punktā (Komisijas 2013. gada 19. marta Direktīva 2013/10/ES, ar kuru groza Padomes Direktīvu 75/324/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz aerosola izsmidzinātājiem, lai tajā paredzētos marķēšanas noteikumus pielāgotu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu), kas pielāgots Līgumam saskaņā ar tā 1. protokolu, un saskaņā ar Līguma 7. pantu, nepieņemot pasākumus, kuri ir vajadzīgi, lai noteiktajā termiņa īstenotu minēto aktu;

               2)

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-485/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 27. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Elektronisko komunikāciju tīkli un pakalpojumi — Direktīva 2002/20/EK — 12. pants — Administratīvie maksājumi, kas piemērojami uzņēmumiem, kas ir vispārējo atļauju saņēmēji — Valsts tiesību akti — Elektronisko telekomunikāciju operatori — Papildu maksājuma pienākums)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/9

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 27. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-485/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Elektronisko komunikāciju tīkli un pakalpojumi - Direktīva 2002/20/EK - 12. pants - Administratīvie maksājumi, kas piemērojami uzņēmumiem, kas ir vispārējo atļauju saņēmēji - Valsts tiesību akti - Elektronisko telekomunikāciju operatori - Papildu maksājuma pienākums)
   2013/C 225/14
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Bordes un G. Braun)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un J.-S. Pilczer)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāve — N. Díaz Abad) un Ungārija (pārstāvji — M. Z. Fehér, K. Szíjjártó, K. Molnár un A. Szilágyi)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2002 gada 7. marta Direktīvas 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (OV L 108., 21. lpp.) 12. panta pārkāpums — Maksa un atlīdzība, kas piemērojama uzņēmumiem, kas ir vispārējo atļauju saņēmēji — Valsts tiesību aktu, ar kuriem ir noteikts papildu maksājums elektronisko telekomunikāciju operatoriem, saderīgums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste un Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 355, 3.12.2011.