title: Lieta T-744/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 30. novembra rīkojums – Airoldi Metalli/Komisija (Dempings – Ķīnas izcelsmes alumīnija štancējumu imports – Akts, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu – Nepārsūdzams akts – Sagatavojošs akts – Nepieņemamība – Galīgais antidempinga maksājums – Intereses celt prasību zudums – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/45

      Vispārējās tiesas 2021. gada 30. novembra rīkojums – Airoldi Metalli/Komisija
      (Lieta T-744/20) (1)

      (Dempings - Ķīnas izcelsmes alumīnija štancējumu imports - Akts, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu - Nepārsūdzams akts - Sagatavojošs akts - Nepieņemamība - Galīgais antidempinga maksājums - Intereses celt prasību zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
      (2022/C 73/57)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Itālija) (pārstāvji: M. Campa, D. Rovetta, G. Pandey un V. Villante, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Luengo un P. Němečková)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2020/1428 (2020. gada 12. oktobris), ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija štancējumu importam (OV 2020, L 336, 8. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Airoldi Metalli SpA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Parlaments, Airoldi Metalli un Komisija katrs pats sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumu par iestāšanos lietā.

         (1)  OV C 53, 15.2.2021.


title: Lieta T-710/21 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2021. gada 30. novembra rīkojums – Roos u.c./Parlaments (Pagaidu noregulējums – Parlamenta locekļi – Nosacījumi piekļuvei Parlamenta ēkām tā trīs darba vietās saistībā ar veselības krīzi – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/46

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2021. gada 30. novembra rīkojums – Roos u.c./Parlaments
      (Lieta T-710/21 R)
      (Pagaidu noregulējums - Parlamenta locekļi - Nosacījumi piekļuvei Parlamenta ēkām tā trīs darba vietās saistībā ar veselības krīzi - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
      (2022/C 73/58)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Robert Roos (Poortugaal, Nīderlande), Anne-Sophie Pelletier (Ixelles, Beļģija), Francesca Donato (Palermo, Itālija), Virginie Joron (Durningen, Francija), IC (pārstāvji: P. de Bandt, M. Gherghinaru un L. Panepinto, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: S. Alves un A.-M. Dumbrăvan)

         Priekšmets

      Pieteikums, kas pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt Parlamenta Prezidija 2021. gada 27. oktobra lēmuma par ārkārtas noteikumiem veselības un drošības jomā attiecībā uz piekļuvi Parlamenta ēkām tā trīs darba vietās izpildi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

                  2)

                  Atcelt 2021. gada 5. novembra rīkojumu Roos u.c./Parlaments (T-710/21 R).

                  3)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-711/21 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2021. gada 30. novembra rīkojums – ID u.c./Parlaments (Pagaidu noregulējums – Civildienests – Nosacījumi piekļuvei Parlamenta ēkām tā trīs darba vietās saistībā ar veselības krīzi – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/47

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2021. gada 30. novembra rīkojums – ID u.c./Parlaments
      (Lieta T-711/21 R)
      (Pagaidu noregulējums - Civildienests - Nosacījumi piekļuvei Parlamenta ēkām tā trīs darba vietās saistībā ar veselības krīzi - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
      (2022/C 73/59)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: ID un 6 citi prasītāji, kuru vārdi ir minēti rīkojuma pielikumā (pārstāvji: P. de Bandt, M. Gherghinaru un L. Panepinto, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: D. Boytha, S. Bukšek Tomac un L. Darie)

         Priekšmets

      Pieteikums, kas pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt Parlamenta Prezidija 2021. gada 27. oktobra lēmuma par ārkārtas noteikumiem veselības un drošības jomā attiecībā uz piekļuvi Parlamenta ēkām tā trīs darba vietās izpildi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

                  2)

                  Atcelt 2021. gada 5. novembra rīkojumu ID u.c./Parlaments (T-711/21 R).

                  3)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-713/21: Prasība, kas celta 2021. gada 5. novembrī – Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung/EMA

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/47

      Prasība, kas celta 2021. gada 5. novembrī – Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung/EMA

      (Lieta T-713/21)
      (2022/C 73/60)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung (Elsbethen, Austrija) (pārstāve: A. Steindl, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA)

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt EMA2021. gada 21. septembra lēmumu (EMA/468888/2021), ar ko noraidīta prasītājas 2021. gada 13. augusta sūdzība par EMA2021. gada 28. jūlija lēmumu (EMA/421922/2021);

                  —

                  sniegt piekļuvi pētījumam “c4591001-interim-ado-report-body”, uz kura pamata tika pieņemts 2021. gada 22. jūlija novērtējuma ziņojums EMA/CHMP/282047/2021 Rev. 1, un attiecīgi Komisijas 2021. gada 13. maija Īstenošanas lēmums C(2021) 4034 final.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

                  1.

                  Pirmais prasības pamats: Spēkā neesamība tiesību kļūdas dēļ, kas pieļauta saistībā ar pētījuma C4591001 anonimizēto, uz pētījuma ASV dalībniekiem attiecināmo datu kopu kvalificēšanu par personas datiem atbilstoši Regulai 2018/1725 (1).

                  2.

                  Otrais prasības pamats: Spēkā neesamība EMA pieļautās tiesību kļūdas dēļ, jo pētījums C4591001 saistībā ar indikāciju izmaiņām lietošanai pediatrijā vēl neesot noslēdzies un atbilstot “EMA Policy(0070) on Clinical Data Publication” (EMA/144064/2019).

                  3.

                  Trešais prasības pamats: Spēkā neesamība tiesību kļūdas dēļ, jo esot piemērojams Regulas 1049/2001 (2) 4. panta 2. punkta pirmais ievilkums (“fiziskas vai juridiskas personas komerciālo interešu, tostarp intelektuālā īpašuma, aizsardzībai”).

                  4.

                  Ceturtais pamats: Spēkā neesamība tiesību kļūdas dēļ, jo neesot konstatējamas sevišķas sabiedrības intereses Regulas 1049/2001 4. panta 2. punkta pēdējā teikuma izpratnē.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV 2018, L 295, 39. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-733/21: Prasība, kas celta 2021. gada 16. novembrī – Greenspider/Eismea

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/48

      Prasība, kas celta 2021. gada 16. novembrī – Greenspider/Eismea

      (Lieta T-733/21)
      (2022/C 73/61)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Greenspider GmbH (Germering, Vācija) (pārstāvji: G. Vignolo un V. Palmisano, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Inovācijas padomes un MVU izpildaģentūra

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu LESD 272. panta izpratnē;

                  —

                  atzīt un nospriest, ka Greenspider ir pareizi izpildījusi līgumiskos pienākumus, kuri tai ir saistoši saskaņā ar dotācijas nolīgumu (Grant Agreement);

                  —

                  atzīt un nospriest saskaņā ar Beļģijas Civilkodeksa 1162. pantu, ka šaubu gadījumā Greenspider sniegtā līguma interpretācija prevalē pār EISMEA sniegto interpretāciju;

                  —

                  konstatēt, ka nav izpildīti debetnotas (Debit note), ko EISMEA ir adresējusi Greenspider, izdošanas nosacījumi, kā rezultātā tajā pieprasītā summa ir nepamatota;

                  —

                  atzīt un nospriest, ka EISMEA nav izpildījusi līgumiskos pienākumus un ka līdz ar to tai ir jāpiespriež par labu Greenspider samaksāt 111 475,00 EUR;

                  —

                  piespriest EISMEA atlīdzināt Greenspider saistībā ar šo tiesvedību radušos tiesāšanas izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats – EISMEA līgumisko pienākumu neizpilde.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka šis pamats balstās uz to EISMEA izvirzīto pamatu nepamatotību, ar kuriem tā argumentē atteikumu samaksāt atlikušos projekta attiecināmos izdevumus un vienības izmaksu (unit costs) attiecināmību.

                  2.

                  Otrais pamats – līgumam piemērojamo tiesību pārkāpums.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka šis pamats ir balstīts uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulas Nr. 966/2012 (1) 126. panta pārkāpumu; pušu gribas autonomijas principa pārkāpumu: Beļģijas civilkodeksa 1162. panta un Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK (2) 3. un 5. panta pārkāpumu un nepiemērošanu; labticības principa pārkāpumu, izpildot līgumu, un tiesību ļaunprātīgu izmantošanu; labas pārvaldības principa pārkāpumu; tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības principu pārkāpumu; un samērīguma principa pārkāpumu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV 2012, L 298, 1. lpp.).

         (2)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).


title: Lieta T-739/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. novembrī – Eurecna/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/49

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. novembrī – Eurecna/Komisija
      (Lieta T-739/21)
      (2022/C 73/62)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eurecna SpA (Venēcija, Itālija) (pārstāvis: R. Sciaudone, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2021. gada 10. septembra, 2021. gada 16. septembra un 2021. gada 30. septembra vēstulēs ietvertos apstrīdētos lēmumus par aizdevumu atmaksāšanu, ar kuriem Komisija apņēmās gandrīz pilnībā atgūt summu, kas tika izmaksāta saistībā ar Eiropas Savienības finansēto projektu, un kas tika atzīta par atgūstamu pēc tam, kad grāmatvedības pārskatos, kā apgalvots, tika pieļauti pārkāpumi; un

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats – juridiskā pamatojuma neesamība saistībā ar 2021. gada 10. septembra lēmumu.

                  2.

                  Otrais pamats – tiesību uz aizstāvību pārkāpums saistībā ar 2021. gada 10. septembra lēmumu.

                  3.

                  Trešais pamats – apstrīdētā aizdevuma neesamība.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots labas pārvaldības principa un rūpības pienākuma pārkāpums administratīvajā darbībā saistībā ar Ernst & Young (EY) veikto grāmatvedības revīziju; tiesību uz aizstāvību pārkāpums saistībā ar EY veikto grāmatvedības revīziju; labas pārvaldības principa pārkāpums, neizpildot pienākumu ievērot objektivitāti administratīvajā darbībā; un kļūdaina līguma interpretācija EY ziņojumā.


title: Lieta T-763/21: Prasība, kas celta 2021. gada 7. decembrī – SE/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/50

      Prasība, kas celta 2021. gada 7. decembrī – SE/Komisija
      (Lieta T-763/21)
      (2022/C 73/63)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: SE (pārstāvji: L. Levi un A. Blot, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2021. gada 23. aprīļa lēmumu, ar ko noraidīta viņa kandidatūra dalībai Jauno profesionāļu pilotprogrammā (Junior Professional Pilot program);

                  —

                  ja nepieciešams, atcelt 2021. gada 27. augusta lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja 2021. gada 27. aprīļa sūdzība;

                  —

                  piespriest atlīdzināt viņam nodarīto mantisko kaitējumu, kas izriet no zaudētās iespējas no 2021. gada 1. oktobra tikt pārklasificētam par AD 5 pakāpes pagaidu darbinieku, prasības pieteikumā aplēstajā apmērā;

                  —

                  piespriest atlīdzināt viņam nodarīto mantisko kaitējumu, kas izriet no zaudētās iespējas kļūt par ierēdni pastāvīgā statusā, piedaloties iekšējos konkursos, kuri pieejami vienīgi AD līmeņa pagaidu darbiniekiem, prasības pieteikumā aplēstajā apmērā;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir notikusi diskriminācija vecuma dēļ, kas ir pretrunā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. panta 1. punktam, Civildienesta noteikumu 1.d pantam un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 10. panta 1. punktam.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir notikusi pilnvaru pārsniegšana un/vai ir konstatējama kompetences neesamība.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka uzaicinājums paust ieinteresētību ir prettiesisks.


title: Lieta T-765/21: Prasība, kas celta 2021. gada 7. decembrī – Imdea Materiales/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/50

      Prasība, kas celta 2021. gada 7. decembrī – Imdea Materiales/Komisija
      (Lieta T-765/21)
      (2022/C 73/64)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Fundación Imdea Materiales (Madride, Spānija) (pārstāvji: P. Suárez Fernández, J. Salinas Casado un Z. Marcos Vaquero, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt, ka Eiropas Komisija nav izpildījusi līguma Vispārīgo noteikumu “FP7 Grant Agreement – Annex II General Conditions” II.22.5. pantu un ka tādējādi lieta ir jāatdod atpakaļ izskatīšanai Eiropas Komisijā, kad tika izvirzīti argumenti;

                  —

                  atzīt, ka IMDEA (Fundación Imdea Materiales) nav pārkāpusi līguma noteikumus un līdz ar to noteiktie pasākumi zaudējumu atgūšanai un atlīdzināšanai nav spēkā;

                  —

                  pakārtoti, piemērojot samērīguma principu, pārrēķināt summu, kura Eiropas Komisijai ir jāatgūst.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza trīs pamatus:

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot pārkāpusi Vispārīgo noteikumu II.22.5. pantu, liegdama piekļuvi IMDEA sniegtajiem dokumentiem un informācijai, ko nebija iespējams ņemt vērā, izvirzot argumentus.

                  2.

                  Otrais pamats tiek balstīts uz pētnieku, kuri piedalījās projektā Compose3, izdevumu patiesumu, kurus IMDEA paziņoja Eiropas Komisijai saskaņā ar Vispārīgo noteikumu II.14. un II.15. pantu.

                              —

                              Šajā ziņā ir iesniegts plašs pierādījumu klāsts, kura kopējais izvērtējums ļauj secināt, ka izdevumi bija patiesi.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauts Vispārīgo noteikumu II.22.6. panta pārkāpums, kas izriet no samērīguma principa neievērošanas, jo Eiropas Komisija nesabalansēja noteiktās sankcijas.


title: Lieta T-771/21: Prasība, kas celta 2021. gada 11. decembrī – Bategu Gummitechnologie/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/51

      Prasība, kas celta 2021. gada 11. decembrī – Bategu Gummitechnologie/Komisija
      (Lieta T-771/21)
      (2022/C 73/65)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Bategu Gummitechnologie GmbH (Vīne, Austrija) (pārstāvis: G. Maderbacher, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  prasību atzīt par pieņemamu;

                  —

                  piespriest Savienībai, ko pārstāv Komisija, samaksāt 70 695 720,35 EUR;

                  —

                  piespriest Savienībai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasītāja ceļ prasību atbilstoši LESD 268. pantam par tādu zaudējumu atlīdzību, kas tai radīti Komisijas darbībā pieļauto būtisko pārkāpumu rezultātā. Komisija neesot konstatējusi un izbeigusi dzelzceļa ritekļu ražotāju LESD 101. un 102. panta pārkāpumus, lai gan tai bija pienākumu to darīt. Komisija esot izmantojusi tiesisko paļāvību un aicinājusi prasītāju veikt ieguldījumus.
      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Pirmais prasības pamats: būtiska Komisijas pilnvaru nepareiza izmantošana un acīmredzama kļūda vērtējumā
                  Komisija, izskatot prasītājas iesniegto sūdzību atbilstoši Regulas Nr. 1/2003 (1) 7. pantam, neesot pārbaudījusi visus faktiskos un juridiskos aspektus.

                  2.

                  Otrais prasības pamats: būtisks Komisijas pieļauts tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principu pārkāpums
                  Komisija esot sniegusi skaidrus, nepārprotamus un saskanīgus apliecinājumus, ka dzelzceļa ritekļos izmantojamie materiāli visdrīzāk atbilst Komisijas pašas izvirzītām prasībām. Saistībā ar šiem apliecinājumiem prasītāja esot veikusi lielus ieguldījumus citastarp vienai no šīm prasībām atbilstošas tehnoloģijas izstrādē, taču Komisijas bezdarbības dēļ šie ieguldījumi ir zaudējuši vērtību.

                  3.

                  Trešais prasības pamats: būtisks Komisijas pieļauts prasītājas pamattiesību uz īpašumu, kas nostiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (2) 17. pantā, pārkāpums
                  Saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru par Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas, kura atbilstoši Hartas 52. pantam ir jāņem vērā, interpretējot Hartu, papildprotokola 1. panta 1. punktu Komisijai ir pienākums aizsargāt prasītājas intelektuālo īpašumu, veicot pozitīvus pasākumus. Komisija šādus pasākumus neesot veikusi.

                  4.

                  Ceturtais prasības pamats: prasītājas tiesību uz labu pārvaldību atbilstoši Hartas 41. pantam pārkāpums
                  Pēc tam, kad prasītāja bija iesniegusi formālu sūdzību saistībā ar karteli, Komisija tikai pēc četriem gadiem paziņoja prasītājai, ka negrasās šajā sūdzībā izvirzītos pārkāpumus izbeigt, un vēl līdz šai dienai tā nav pieņēmusi galīgo lēmumu par šo sūdzību. Tomēr no Komisijas publiskotajām lietas materiālu daļām neesot secināms neviens iemesls tik ilgai procedūrai. Tādējādi Komisijai esot jāatbild par Hartas 41. panta pārkāpumu.

         (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Savienības Pamattiesību harta (OV 2012, C 326, 391. lpp.).


title: Lieta T-772/21: Prasība, kas celta 2021. gada 13. decembrī – Brobet/EUIPO – Efbet Partners (“efbet”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/52

      Prasība, kas celta 2021. gada 13. decembrī – Brobet/EUIPO – Efbet Partners (“efbet”)
      (Lieta T-772/21)
      (2022/C 73/66)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Brobet ltd. (Ta’Xbiex, Malta) (pārstāve: F. Bojinova, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Efbet Partners OOD (Sofija, Bulgārija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska un vārdiska preču zīme “efbet” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 10 818 748

         Process EUIPO: atcelšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 22. septembra lēmums lietā R 624/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu, konkrēti, 3. iedaļu daļā, kurā Brobet Limited apelācijas sūdzība ir noraidīta attiecībā uz šīs lietas dalībnieces tiesību atcelšanu saistībā ar Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju Nr. 010818748 šādām precēm un pakalpojumiem: “Saskarnes programmas un ierīces datoriem; ierakstīta datorprogrammatūra, ko var pārnest uz citu datu nesēju; elektronisko spēļu iekārtas; un pakalpojumi”, kas ietilpst 9. klasē, kā arī “Izklaide (izņemot azartspēles); informācijas pakalpojumi izklaides jomā (izņemot azartspēles); spēles (izņemot azartspēles)”, kas ietilpst 41. klasē;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo atcelšanas prasību.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta pārkāpums;

                  —

                  pakārtoti, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 2. punkta, kā tas interpretēts Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-779/21: Prasība, kas celta 2021. gada 15. decembrī –Financiere Batteur/EUIPO – Leno Beauty (“by L.e.n.o beauty”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/53

      Prasība, kas celta 2021. gada 15. decembrī –Financiere Batteur/EUIPO – Leno Beauty (“by L.e.n.o beauty”)
      (Lieta T-779/21)
      (2022/C 73/67)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Financiere Batteur (Hérouville-Saint-Clair, Francija) (pārstāvji: P. Greffe un F. Donaud, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Leno Beauty Sas (Ventimiglija, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “by L.e.n.o beauty” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 083 647

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 13. oktobra lēmums lietā Nr. R 514/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-781/21: Prasība, kas celta 2021. gada 18. decembrī – EAA/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/54

      Prasība, kas celta 2021. gada 18. decembrī – EAA/Komisija
      (Lieta T-781/21)
      (2022/C 73/68)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: European Aluminium Association (EAA) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: B. O’Connor un M. Hommé, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2021/1784 3. pantu, ar kuru Komisija nav noteikusi pagaidu maksājumu iekasēšanu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, kas tai radušies šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības atcelt Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2021/1784 (1) 3. pantu pamatojumam prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu 2016/1036 (2) un it īpaši tās 10. panta 2. punktu un nav ievērojusi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2016/1036 mērķi un nolūku un Komisijas iedibināto praksi noteikt pagaidu maksājumu iekasēšanu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot izpildījusi LESD 296. pantā paredzēto pienākumu noradīt pamatojumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot ievērojusi taisnīgas procedūras un labas pārvaldības principus.

         (1)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2021/1784 (2021. gada 8. oktobris), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes plakanu alumīnija velmējumu importam (OV 2021, L 359, 6. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV 2016, L 176, 21. lpp.).


title: Lieta C-828/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 22. decembrī European Union Copper Task Force iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 13. oktobra spriedumu lietā T-153/19 European Union Copper Task Force/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/31

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 22. decembrīEuropean Union Copper Task Force iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 13. oktobra spriedumu lietā T-153/19 European Union Copper Task Force/Komisija
      (Lieta C-828/21 P)
      (2022/C 73/35)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: European Union Copper Task Force (pārstāvji: I. Moreno-Tapia Rivas un C. Vila Gisbert, abogadas)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  taisīt spriedumu pēc būtības par atcelšanas prasību vai, pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai sprieduma taisīšanai;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus apelācijas tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības pamatojumam tās iesniedzējs izvirza šādus pamatus.
      Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu saistībā ar pārbaudes tiesā apjomu un esot pārkāpusi apelācijas sūdzības iesniedzēja tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā.
      Vispārējā tiesa esot pārkāpusi patvaļas aizlieguma principu, neprasot saskaņotu pieeju PBT (noturība, bioakumulācija un toksiskums) kritērija piemērošanas jomai.
      Vispārējā tiesa esot pārkāpusi piesardzības principu un samērīguma principu.
      Vispārējā tiesa, noraidot apelācijas sūdzības iesniedzēja lūgumu iecelt ekspertu, esot pārkāpusi procesuālos noteikumus.


title: Lieta T-627/16 RENV: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – Čehijas Republika/Komisija (ELGF un ELFLA – No finansējuma izslēgti izdevumi – Čehijas Republikas izdevumi – Atsaistītais tiešais atbalsts – Tradicionālās pārbaudes uz vietas un izmantojot attālo uzrādi – Atšķirība starp pārbaužu rezultātiem – Vīna nozare – Ieguldījumu pārbaude uz vietas, izmantojot paraugus)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/32

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – Čehijas Republika/Komisija
      (Lieta T-627/16 RENV) (1)

      (ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Čehijas Republikas izdevumi - Atsaistītais tiešais atbalsts - Tradicionālās pārbaudes uz vietas un izmantojot attālo uzrādi - Atšķirība starp pārbaužu rezultātiem - Vīna nozare - Ieguldījumu pārbaude uz vietas, izmantojot paraugus)
      (2022/C 73/36)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Čehijas Republika (pārstāvji: M. Smolek, O. Serdula, J. Pavliš un J. Vláčil)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: K. Walkerová un J. Aquilina)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: C. Meyer-Seitz, F. Bergius un H. Shev)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas Lēmumu (ES) 2016/1059 (2016. gada 20. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2016, L 173, 59. lpp.), ciktāl ar to no finansējuma ir izslēgti Čehijas Republikas maksājumi, kas attiecināti uz ELGF, 462 517,83 EUR apmērā saistībā ar izdevumiem, kas attiecas uz atsaistīto tiešo atbalstu, un 636 516,20 EUR apmērā saistībā ar izdevumiem, kas attiecas uz ieguldījumiem vīna nozarē.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  atcelt Komisijas Īstenošanas Lēmumu (ES) 2016/1059 (2016. gada 20. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), ciktāl ar to no finansējuma ir izslēgti šādi Čehijas Republikas maksājumi, kas attiecināti uz ELFLA:

                              —

                              saistībā ar atsaistītā tiešā atbalstu shēmu par 2013.–2015. finanšu gadu summa 69 054,23 EUR apmērā saistībā ar nepilnībām risku analīzē;

                              —

                              saistībā ar atbalsta shēmu ieguldījumiem vīna nozarē par 2011.–2014. finanšu gadu summa 636 516,20 EUR apmērā.

                  2)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                  Čehijas Republika un Eiropas Komisija sedz pašas savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā un Tiesā.

                  4)

                  Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 392, 24.10.2016.


title: Lieta T-693/16: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – HG/Komisija (Apelācija – Civildienests – Ierēdņi – Darbs trešā valstī – Ģimenes mājoklis, ko personas rīcībā nodevusi administrācija – Pienākuma tur dzīvot kopā ar ģimeni neievērošana – Disciplinārlieta – Izvirzīšanas augstākam līmenim atlikšanas disciplinārsods – Savienībai nodarītā kaitējuma atlīdzināšana – Civildienesta noteikumu 22. pants – Prasības noraidīšana pēc būtības – Atcelšana apelācijas kārtībā – Tiesas pārskatītais un atceltais apelācijas spriedums – Lietas nodošana atpakaļ Vispārējai tiesai)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/33

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – HG/Komisija
      (Lieta T-693/16) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Darbs trešā valstī - Ģimenes mājoklis, ko personas rīcībā nodevusi administrācija - Pienākuma tur dzīvot kopā ar ģimeni neievērošana - Disciplinārlieta - Izvirzīšanas augstākam līmenim atlikšanas disciplinārsods - Savienībai nodarītā kaitējuma atlīdzināšana - Civildienesta noteikumu 22. pants - Prasības noraidīšana pēc būtības - Atcelšana apelācijas kārtībā - Tiesas pārskatītais un atceltais apelācijas spriedums - Lietas nodošana atpakaļ Vispārējai tiesai)
      (2022/C 73/37)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: HG (pārstāve: L. Levi, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Bohr, pārstāvis, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

         Priekšmets

      Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 19. jūlija spriedumu lietā HG/Komisija (F-149/15, EU:F:2016:155), ar ko tiek lūgts atcelt šo spriedumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 19. jūlija spriedumu lietā HG/Komisija (F-149/15).

                  2)

                  HG atlīdzības summu Eiropas Savienībai noteikt 80 000 EUR apmērā šā sprieduma pasludināšanas dienā.

                  3)

                  Pārējā daļā prasību lietā F-149/15 noraidīt.

                  4)

                  HG un Komisija savus tiesāšanās izdevumus lietās F-149/15, T-693/16 P, T-440/18 RENV un T-693/16 P-RENV-RX sedz paši.

         (1)  OV C 441, 28.11.2016.


title: Lieta T-127/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Dyson u.c./Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība – Enerģētika – Direktīva 2010/30/ES – Enerģijas patēriņa norādīšana, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm – Deleģētā regula (ES) Nr. 665/2013 – Putekļsūcēju energomarķējums – Energoefektivitāte – Mērījumu metode – Atcelšana, ko veikusi Vispārējā tiesa – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/33

      Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Dyson u.c./Komisija
      (Lieta T-127/19) (1)

      (Ārpuslīgumiskā atbildība - Enerģētika - Direktīva 2010/30/ES - Enerģijas patēriņa norādīšana, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm - Deleģētā regula (ES) Nr. 665/2013 - Putekļsūcēju energomarķējums - Energoefektivitāte - Mērījumu metode - Atcelšana, ko veikusi Vispārējā tiesa - Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums)
      (2022/C 73/38)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Dyson Ltd (Malmesbury, Apvienotā Karaliste) un 14 citi prasītāji, kuru nosaukumi ietverti sprieduma pielikumā (pārstāvji: E. Batchelor, T. Selwyn Sharpe un M. Healy, solicitors)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J.-F. Brakeland, Y. Marinova un K. Talabér-Ritz)

         Priekšmets

      Prasība, kas celta atbilstoši LESD 268. pantam un ar kuru lūgts piespriest atlīdzināt zaudējumus, kuri prasītājiem esot radušies Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 665/2013 (2013. gada 3. maijs), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES papildina attiecībā uz putekļsūcēju energomarķējumu (OV 2013, L 192, 1. lpp.), prettiesiskuma dēļ.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Dyson Ltd un pārējie prasītāji, kuru nosaukumi ir iekļauti pielikumā, sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 139, 15.4.2019.


title: Lieta T-556/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Kipra/EUIPO – Fontana Food (“GRILLOUMI”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GRILLOUMI” reģistrācijas pieteikums – Agrākas valsts vārdiskas sertifikācijas zīmes “ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Pakalpojumu un preču līdzība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/34

      Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Kipra/EUIPO – Fontana Food (“GRILLOUMI”)
      (Lieta T-556/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GRILLOUMI” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas sertifikācijas zīmes “ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Pakalpojumu un preču līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2022/C 73/39)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Kipras Republika (pārstāvji: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, un V. Marsland, solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Gája)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Fontana Food AB (Tyresö, Zviedrija) (pārstāvji: P. Nihlmark un L. Zacharoff, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 29. maija lēmumu lietā R 1284/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kipras Republiku un Fontana Food.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 29. maija lēmumu lietā R 1284/2018-4.

                  2)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Kipras Republikas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Fontana Food AB sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 328, 30.9.2019.


title: Lieta T-593/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Kipra/EUIPO – Fontana Food (“GRILLOUMI BURGER”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GRILLOUMI BURGER” reģistrācijas pieteikums – Agrākas valsts vārdiskas sertifikācijas zīmes “ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI” – Relatīvi atteikuma pamati – Sajaukšanas iespējas neesamība – Kaitējuma reputācijai neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts))

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/35

      Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Kipra/EUIPO – Fontana Food (“GRILLOUMI BURGER”)
      (Lieta T-593/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GRILLOUMI BURGER” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas sertifikācijas zīmes “ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespējas neesamība - Kaitējuma reputācijai neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts))
      (2022/C 73/40)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Kipras Republika (pārstāvji: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, un V. Marsland, solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Gája un D. Botis)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Fontana Food AB (Tyresö, Zviedrija) (pārstāvji: P. Nihlmark un L. Zacharoff, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 19. jūnija lēmumu lietā R 1297/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kipras Republiku un Fontana Food.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Kipras Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 363, 28.10.2019.


title: Lieta T-595/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (“GRILLOUMI BURGER”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GRILLOUMI BURGER” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības kolektīva vārdiska preču zīme “HALLOUMI” – Relatīvi atteikuma pamati – Sajaukšanas iespējas neesamība – Kaitējuma reputācijai neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts))

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/35

      Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (“GRILLOUMI BURGER”)
      (Lieta T-595/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GRILLOUMI BURGER” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības kolektīva vārdiska preču zīme “HALLOUMI” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespējas neesamība - Kaitējuma reputācijai neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts))
      (2022/C 73/41)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosija, Kipra) (pārstāvji: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, un V. Marsland, solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Gája)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Fontana Food AB (Tyresö, Zviedrija) (pārstāvji P. Nihlmark: un L. Zacharoff, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 19. jūnija lēmumu lietā R 1356/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi un Fontana Food.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosija, Kipra) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 357, 21.10.2019.


title: Lieta T-247/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – JP/Komisija (Piekļuve dokumentiem – Regula (EK) Nr. 1049/2001 – Dokumenti saistībā ar atklāto konkursu EPSO/AD/363/18, kas tika organizēts administratoru (AD 7) nodokļu jomā pieņemšanai darbā – Piekļuves pieteikuma ierobežošana – Piekļuves atteikums – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkts – Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību – Civildienesta noteikumu III pielikuma 6. pants – Atlases komisijas sēžu aizklātība – Daļēja piekļuve – Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/36

      Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – JP/Komisija
      (Lieta T-247/20) (1)

      (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti saistībā ar atklāto konkursu EPSO/AD/363/18, kas tika organizēts administratoru (AD 7) nodokļu jomā pieņemšanai darbā - Piekļuves pieteikuma ierobežošana - Piekļuves atteikums - Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkts - Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību - Civildienesta noteikumu III pielikuma 6. pants - Atlases komisijas sēžu aizklātība - Daļēja piekļuve - Ārpuslīgumiskā atbildība)
      (2022/C 73/42)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: JP (pārstāvji: S. Rodrigues un A. Champetier, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: C. Ehrbar un D. Milanowska)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas lēmumu C(2020) 1195 final (2020. gada 24. februāris) par atkārtotu pieteikumu par piekļuvi dokumentiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.), un, otrkārt, par prasību, kas celta uz LESD 268. panta pamata un ar ko tiek lūgts atlīdzināt morālo kaitējumu, kurš prasītājam esot nodarīts.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas lēmumu C(2020) 1195 final (2020. gada 24. februāris) par atkārtotu pieteikumu par piekļuvi dokumentiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1049/2001, ciktāl ar to JP tiek atteikta piekļuve jautājumiem, kas ir pārņemti daļās “Enkuri” un sadaļās “Iespējamie jautājumi” novērtētāju novērtējumā par viņa sniegtajām atbildēm intervijas laikā par konkrēto jomu (1. dokuments), un atteikta piekļuve jautājumiem sadaļās “1. situācija”, “2. situācija” un “3. situācija” novērtētāju novērtējumā par viņa sniegtajām atbildēm specifisko prasmju intervijā (2. dokuments) atklātajā konkursā EPSO/AD/363/18.

                  2)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 222, 6.7.2020.


title: Lieta T-294/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Talleres de Escoriaza/EUIPO – Salto Systems (“KAAS KEYS AS A SERVICE”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “KAAS KEYS AS A SERVICE” – Absolūti atteikuma pamati – Aprakstošs raksturs – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) – Atšķirtspējas neesamība – Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Apzīmējumi vai norādes, kas kļuvuši ierasti – Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta d) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta d) apakšpunkts) – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkts)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/37

      Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Talleres de Escoriaza/EUIPO – Salto Systems (“KAAS KEYS AS A SERVICE”)
      (Lieta T-294/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “KAAS KEYS AS A SERVICE” - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) - Atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Apzīmējumi vai norādes, kas kļuvuši ierasti - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta d) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta d) apakšpunkts) - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkts)
      (2022/C 73/43)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Talleres de Escoriaza, SA (Irun, Spānija) (pārstāvji: T. Müller un F. Togo, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Gája)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Salto Systems, SL (Oiartzun, Spānija) (pārstāvis: A. Alejos Cutuli, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 28. februāra lēmumu lietā R 1363/2019-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Talleres de Escoriaza un Salto Systems.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Talleres de Escoriaza, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 247, 27.7.2020.


title: Lieta T-569/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Komisija (Vide – Regula (EK) Nr. 1367/2006 – Dalībvalstu pienākums aizsargāt apkārtējo gaisu un uzlabot tā kvalitāti – Pieprasījums veikt iekšēju pārskatīšanu – Pieprasījuma noraidīšana tā nepieņemamības dēļ)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/37

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Komisija
      (Lieta T-569/20) (1)

      (Vide - Regula (EK) Nr. 1367/2006 - Dalībvalstu pienākums aizsargāt apkārtējo gaisu un uzlabot tā kvalitāti - Pieprasījums veikt iekšēju pārskatīšanu - Pieprasījuma noraidīšana tā nepieņemamības dēļ)
      (2022/C 73/44)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt (Helvorta, Nīderlande) (pārstāvji: T. Malfait un A. Croes, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Haasbeek, G. Gattinara un M. Noll-Ehlers)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji: M. Bulterman, M. de Ree, J. Langer un J. Hoogveld), Eiropas Parlaments (pārstāvji: W. Kuzmienko un C. Ionescu Dima), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: K. Michoel un A. Maceroni)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2020. gada 6. jūlija lēmumu, ar kuru kā nepieņemams ir noraidīts pieprasījums veikt lēmuma par sūdzības procedūras CHAP (2019) 2512 izbeigšanu iekšēju pārskatīšanu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Nīderlandes Karaliste, Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

         (1)  OV C 378, 9.11.2020.


title: Lieta T-623/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Sun West u.c./Komisija (Valsts atbalsts – Elektroenerģijas ražošana ar fotoelementu iekārtām – Pienākums iepirkt elektroenerģiju par cenu, kas ir lielāka nekā tirgus cena – Sūdzības noraidīšana – Regulas (ES) 2015/1589 12. panta 1. punkta otrā daļa un 24. panta 2. punkts)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/38

      Vispārējās tiesas 2021. gada 8. decembra spriedums – Sun West u.c./Komisija
      (Lieta T-623/20) (1)

      (Valsts atbalsts - Elektroenerģijas ražošana ar fotoelementu iekārtām - Pienākums iepirkt elektroenerģiju par cenu, kas ir lielāka nekā tirgus cena - Sūdzības noraidīšana - Regulas (ES) 2015/1589 12. panta 1. punkta otrā daļa un 24. panta 2. punkts)
      (2022/C 73/45)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Sun West (Saint-Allouestre, Francija), JB Solar (Saint-Allouestre), Azimut56 (Saint-Allouestre) (pārstāvis: S. Manna, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Bouchagiar un B. Stromsky)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2020. gada 28. jūlija lēmumu, ar ko noraida prasītāju sūdzību par Francijas Republikas nelikumīgi izmaksāto valsts atbalstu elektroenerģijas no fotoelementiem ražotājiem saskaņā ar 2006. gada 10. jūlija, un 2010. gada 31. augusta un 12. janvāra tarifu rīkojumiem, nolūkā konstatēt to nesaderību ar iekšējo tirgu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Sun West, JB Solar un Azimut56 sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 414, 30.11.2020.


title: Lieta T-689/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums– HB/EIB (Civildienests – EIB personāls – Atlaišana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Labas pārvaldības princips – Akta izdevēja kompetences neesamība)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/39

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums– HB/EIB
      (Lieta T-689/20) (1)

      (Civildienests - EIB personāls - Atlaišana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Labas pārvaldības princips - Akta izdevēja kompetences neesamība)
      (2022/C 73/46)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: HB (pārstāvis: C. Bernard-Glanz, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji: G. Faedo un K. Carr, kuriem palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un Eiropas Savienības Tiesas statūtu 50.a pantu un ar ko tiek lūgts atcelt EIB 2020. gada 27. aprīļa lēmumu par prasītājas atlaišanu no darba.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  HB sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Investīciju bankas (EIB) tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 9, 11.1.2021.


title: Lieta T-705/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – OI/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Iekšējais konkurss COM/03/AD/18 (AD 6) – Lēmums neiekļaut prasītāja vārdu konkursa rezerves sarakstā – Pienākums norādīt pamatojumu – Atlases komisijas sēžu aizklātība – Starpvērtējuma punktu un paziņojumā par konkursu paredzēto pārbaudījumu veidojošo elementu svēruma nepaziņošana)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/39

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – OI/Komisija
      (Lieta T-705/20) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Iekšējais konkurss COM/03/AD/18 (AD 6) - Lēmums neiekļaut prasītāja vārdu konkursa rezerves sarakstā - Pienākums norādīt pamatojumu - Atlases komisijas sēžu aizklātība - Starpvērtējuma punktu un paziņojumā par konkursu paredzēto pārbaudījumu veidojošo elementu svēruma nepaziņošana)
      (2022/C 73/47)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: OI (pārstāvis: S. Orlandi, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: D. Milanowska un T. Lilamand)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt iekšējā konkursa COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori atlases komisijas 2020. gada 25. marta lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītāja lūgums pārskatīt šīs komisijas 2019. gada 16. decembra lēmumu neiekļaut viņa vārdu minētā konkursa rezerves sarakstā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt iekšējā konkursa COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori atlases komisijas 2020. gada 25. marta lēmumu neiekļaut OI rezerves sarakstā, lai pieņemtu darbā administratorus AD 6 pakāpē sadarbības attīstības un kaimiņattiecību politikas jomā.

                  2)

                  Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 28, 25.1.2021.


title: Lieta T-69/21: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – Rotondaro/EUIPO – Pollini (“COLLINI”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “COLLINI” reģistrācijas pieteikums – Agrākas valsts un Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “POLLINI” un “STUDIO POLLINI” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/40

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – Rotondaro/EUIPO – Pollini (“COLLINI”)
      (Lieta T-69/21) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “COLLINI” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “POLLINI” un “STUDIO POLLINI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2022/C 73/48)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Carmine Rotondaro (Monako, Monako) (pārstāvis: M. Locatelli, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Capostagno)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Pollini SpA (Gatteo, Itālija) (pārstāvis: F. Sanna, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 3. decembra lēmumu lietā R 2518/2019-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Pollini un Rotondaro k-gu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Carmine Rotondaro atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 98, 22.3.2021.


title: Lieta T-85/21: Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – QF/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Iekšējais konkurss COM/03/AD/18 (AD 6) – Lēmums neiekļaut prasītāju konkursa rezerves sarakstā – Pienākums norādīt pamatojumu – Atlases komisijas sēžu aizklātības princips – Starpvērtējuma punktu un paziņojumā par konkursu paredzēto pārbaudījumu veidojošo elementu svēruma nepaziņošana)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/40

      Vispārējās tiesas 2021. gada 15. decembra spriedums – QF/Komisija
      (Lieta T-85/21) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Iekšējais konkurss COM/03/AD/18 (AD 6) - Lēmums neiekļaut prasītāju konkursa rezerves sarakstā - Pienākums norādīt pamatojumu - Atlases komisijas sēžu aizklātības princips - Starpvērtējuma punktu un paziņojumā par konkursu paredzēto pārbaudījumu veidojošo elementu svēruma nepaziņošana)
      (2022/C 73/49)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: QF (pārstāvis – S. Orlandi, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: D. Milanowska un T. Lilamand)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt iekšējā konkursa COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori atlases komisijas 2020. gada 15. aprīļa lēmumu, ar ko noraida prasītāja lūgumu pārskatīt šīs atlases komisijas 2019. gada 16. decembra lēmumu neiekļaut viņu minētā konkursa rezerves sarakstā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt iekšējā konkursa COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori atlases komisijas 2020. gada 15. aprīļa lēmumu neiekļaut QF rezerves sarakstā, lai pieņemtu darbā administratorus AD 6 pakāpē Eiropas publiskās administrācijas jomā.

                  2)

                  Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 98, 22.3.2021.


title: Lieta T-515/16: Vispārējās tiesas 2021. gada 29. novembra rīkojums – Kanellou/Padome (Civildienests – Ierēdņi – Civildienesta noteikumu 2014. gada reforma – Ikgadējo ceļa izdevumu atlīdzināšana un ceļā pavadītā laika dienu piešķiršana – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/41

      Vispārējās tiesas 2021. gada 29. novembra rīkojums – Kanellou/Padome
      (Lieta T-515/16) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Civildienesta noteikumu 2014. gada reforma - Ikgadējo ceļa izdevumu atlīdzināšana un ceļā pavadītā laika dienu piešķiršana - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
      (2022/C 73/50)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Despina Kanellou (Brisele, Beļģija) (pārstāvis: S. Pappas, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer un R. Meyer)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji: E. Taneva un M. Ecker) un Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Gattinara un B. Mongin)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek būtībā lūgts, pirmkārt, atcelt lēmumu, sākot no 2014. gada 1. janvāra, prasītājai vairs neatlīdzināt ikgadējos ceļa izdevumus, lai viņa varētu uzturēt saikni ar savas izcelsmes valsti.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Despina Kanellou sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Komisija un Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

         (1)  OV C 395, 10.11.2014. (lieta sākotnēji bija reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-77/14 un 2016. gada 1. septembrī tika nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta T-521/16: Vispārējās tiesas 2021. gada 29. novembra rīkojums – Bergallou/Padome (Civildienests – Līgumdarbinieki – Civildienesta noteikumu 2014. gada reforma – Ikgadējo ceļa izdevumu atlīdzināšana un ceļā pavadītā laika dienu piešķiršana – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/42

      Vispārējās tiesas 2021. gada 29. novembra rīkojums – Bergallou/Padome
      (Lieta T-521/16) (1)

      (Civildienests - Līgumdarbinieki - Civildienesta noteikumu 2014. gada reforma - Ikgadējo ceļa izdevumu atlīdzināšana un ceļā pavadītā laika dienu piešķiršana - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
      (2022/C 73/51)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Amal Bergallou (Lot, Beļģija) (pārstāve: M. Velardo, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer un R. Meyer)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji: E. Taneva un M. Ecker)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek būtībā lūgts, pirmkārt, atcelt lēmumus, sākot no 2014. gada 1. janvāra, prasītājai vairs nepiešķirt ceļā pavadītā laika atvaļinājuma dienas un neatlīdzināt ikgadējos ceļa izdevumus, lai viņa varētu uzturēt saikni ar savas izcelsmes valsti, un, otrkārt, piespriest atbildētājai atlīdzināt mantisko un morālo kaitējumu, kas prasītājai esot nodarīts.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Amal Bergallou sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 431, 1.12.2014. (lieta sākotnēji bija reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-98/14 un 2016. gada 1. septembrī tika nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta C-255/20: Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 9. novembra rīkojums (Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta/Punto Nautica Srl (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Nodokļi – Tiesību aktu saskaņošana – Akcīzes nodoklis – Direktīva 92/12/EEK – 3. panta 2. punkts – Direktīva 2008/118/EK – 1. panta 2. punkts – Netieši papildu nodokļi par akcīzes precēm – Reģionālā nodeva par mehāniskajiem transportlīdzekļiem paredzētas degvielas tirdzniecību – Konkrēti mērķi – Neesamība)

text:
               21.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 84/21

      Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 9. novembra rīkojums (Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta/Punto Nautica Srl

      (Lieta C-255/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Nodokļi - Tiesību aktu saskaņošana - Akcīzes nodoklis - Direktīva 92/12/EEK - 3. panta 2. punkts - Direktīva 2008/118/EK - 1. panta 2. punkts - Netieši papildu nodokļi par akcīzes precēm - Reģionālā nodeva par mehāniskajiem transportlīdzekļiem paredzētas degvielas tirdzniecību - Konkrēti mērķi - Neesamība)
      (2022/C 84/25)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Commissione Tributaria Regionale del Lazio

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta

         Atbildētājs: Punto Nautica Srl

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK, 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādus valsts tiesību aktus, ar kuriem tiek ieviesta reģionāla nodeva par mehāniskajiem transportlīdzekļiem paredzētas degvielas tirdzniecību, jo, tā kā ieņēmumus no šīs nodevas vispārīgi ir paredzēts tikai ieskaitīt vietējo un reģionālo pašvaldību budžetā, nevar uzskatīt, ka tam ir “konkrēts mērķis” šīs tiesību normas izpratnē.

         (1)  OV C 279, 24.8.2020.


title: Lieta C-586/20 P: Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 21. decembra spriedums – P. Krücken Organic GmbH/Eiropas Komisija (Apelācija – Institucionālās tiesības – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Nosacījumi, lai iestātos Eiropas Savienības ārpuslīgumiskā atbildība – Regula (EK) Nr. 834/2007 – Bioloģiskā ražošana un bioloģisko produktu marķēšana – 33. panta 3. punkts – Jēdziens “pienācīga uzraudzība” – Regula (EK) Nr. 1235/2008 – Bioloģisko produktu importēšanas kārtību no trešām valstīm – Līdzvērtības nolūkos atzīta privāta kontroles organizācija – Komisijas vainojamība par šīs organizācijas darbībām)

text:
               21.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 84/20

      Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 21. decembra spriedums – P. Krücken Organic GmbH/Eiropas Komisija
      (Lieta C-586/20 P) (1)

      (Apelācija - Institucionālās tiesības - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Nosacījumi, lai iestātos Eiropas Savienības ārpuslīgumiskā atbildība - Regula (EK) Nr. 834/2007 - Bioloģiskā ražošana un bioloģisko produktu marķēšana - 33. panta 3. punkts - Jēdziens “pienācīga uzraudzība” - Regula (EK) Nr. 1235/2008 - Bioloģisko produktu importēšanas kārtību no trešām valstīm - Līdzvērtības nolūkos atzīta privāta kontroles organizācija - Komisijas vainojamība par šīs organizācijas darbībām)
      (2022/C 84/24)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: P. Krücken Organic GmbH (pārstāvis: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Dawes, B. Hofstötter un B. Eggers)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                     P. Krücken Organic GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 9, 11.1.2021.


title: Lieta C-114/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 24. februārī Cinkciarz.pl sp. z o.o. iesniedza par Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedumu lietā T-665/19 Cinkciarz.pl/EUIPO

text:
               13.9.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 368/6

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 24. februārīCinkciarz.pl sp. z o.o. iesniedza par Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedumu lietā T-665/19 Cinkciarz.pl/EUIPO

      (Lieta C-114/21 P)
      (2021/C 368/03)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (pārstāvji: E. Skrzydło-Tefelska, radca prawny, K. Gajek, advokāts, M. Żuk, radca prawny)

         Atbildētājs apelācijas tiesvedībā: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      Ar 2021. gada 22. jūnija rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) nolēma nepieļaut apelācijas sūdzības izskatīšanu.


title: Lieta C-379/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 17. jūnijā iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) – TBI Bank EAD

text:
               13.9.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 368/6

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 17. jūnijā iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) – TBI Bank EAD

      (Lieta C-379/21)
      (2021/C 368/04)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Sofiyski rayonen sad

         Pamatlietas puses

         Pieteicēja pamatlietā: TBI Bank EAD

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 93/13/EEK (1) 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesvedībās, kurās parādnieks nepiedalās līdz tiesas rīkojuma par tūlītēju maksājumu izdošanai, valsts tiesai pēc savas ierosmes ir jāpārbauda līguma noteikuma negodīgums un, pat ja vienkārši ir aizdomas par negodīgumu, šis noteikums nav jāpiemēro?

                  2)

                  Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, vai valsts tiesai pilnībā ir jāatsakās pieņemt tiesas nolēmumu, ar kuru tiek uzdots veikt tūlītēju maksājumu, ja tikai daļa no prasījuma ir balstīta uz, iespējams, negodīgu līguma noteikumu, kas arī veido izvirzītā prasījuma apmēru, tostarp tad, ja tiesvedībās, kurās parādnieks nepiedalās līdz tiesas rīkojuma par tūlītēju samaksu izdošanai, nav iespējams noteikt konkrēto summu visiem prasījumu elementiem, kas ir balstīti uz noteikumiem, par kuriem nav aizdomu par negodīgumu?

                  3)

                  Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši un uz otro – noliedzoši, vai valsts tiesai ir jāatsakās pieņemt tiesas nolēmumu, ar kuru tiek uzdots veikt maksājumu, attiecībā uz to prasījuma daļu, kas ir balstīta uz negodīgo noteikumu?

                  4)

                  Ja uz trešo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, vai – un apstiprinošas atbildes gadījumā ar kādiem nosacījumiem – valsts tiesai pēc savas ierosmes ir jāņem vērā noteikuma negodīgā rakstura sekas, ja tās rīcībā ir informācija par uz to balstītu maksājumu, tostarp ieskaitot šo maksājumu citos, nesamaksātajos parādos, kas izriet no līguma, kā tas valsts tiesībās ir paredzēts līdzīgos gadījumos?

                  5)

                  Ja atbilde uz otro, trešo un ceturto jautājumu ir apstiprinoša, vai valsts tiesai ir saistoši augstākas instances norādījumi, kuri saskaņā ar valsts tiesībām ir obligāti pārbaudītajai instancei, ja tajos netiek ņemtas vērā patērētāju līguma noteikuma negodīgā rakstura sekas?

         (1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.)


title: Lieta C-390/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 25. jūnijā iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association starptautiska bezpelņas asociācija – Asociācija – saskaņā ar Beļģijas tiesībām un Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./Automobiles PEUGEOT SA, PSA Automobiles SA

text:
               13.9.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 368/7

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 25. jūnijā iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association starptautiska bezpelņas asociācija – Asociācija – saskaņā ar Beļģijas tiesībām un Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./Automobiles PEUGEOT SA, PSA Automobiles SA

      (Lieta C-390/21)
      (2021/C 368/05)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Köln

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association starptautiska bezpelņas asociācija – Asociācija – saskaņā ar Beļģijas tiesībām, Gesamtverband Autoteile-Handel e.V.

         Atbildētājas: Automobiles PEUGEOT SA, PSA Automobiles SA

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Regulas (ES) 2018/858 (1) XIV nodaļas normas (61. un nākamie panti, tostarp X pielikums) ir piemērojamas arī tādu transportlīdzekļu modeļiem, kuru tipa apstiprinājums pirmoreiz ir iegūts jau pirms 2020. gada 1. septembra saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 715/2007 (2)?
                  Papildus – ja atbilde uz šo jautājumu ir noliedzoša:
                  Vai, ņemot vērā šos “nolietotos transportlīdzekļus”, joprojām ir piemērojama Regulas (EK) Nr. 715/2007 III nodaļa un attiecībā uz maksas noteikšanu it īpaši Regulas (EK) Nr. 715/2007 7. pants?

                  2)

                  Vai jēdziens “piekļuve” minētajai informācijai, kas ražotājiem ir jānodrošina saskaņā ar Regulas (ES) 2018/858 61. panta 1. punktu, ietver tehniskās informācijas izdevēju tiesības saskaņā ar Regulas (ES) 2018/858 3. panta 45. punktu izmantot šo informāciju ar to uzņēmējdarbību saistītiem uzdevumiem sekundārā tirgus piegādes ķēdē, vai arī par šādām izmantošanas tiesībām ir vajadzīgs atsevišķs izmantošanas un pārpublicēšanas licences līgums, kuram tad attiecībā uz ražotāja prasīto atlīdzību nav piemērojams Regulas (ES) 2018/858 63. pants?
                  Papildus – ja atbilde uz pirmo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša un ja nolietotiem transportlīdzekļiem ir piemērojama Regulas (EK) Nr. 715/2007 III nodaļa:
                  Vai jēdziens “piekļuve” minētajai informācijai, kas ražotājam ir jānodrošina saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2017 6. panta 1. punktu, ietver tehniskās informācijas izdevēju tiesības saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2007 3. panta 15. punktu izmantot šo informāciju ar to uzņēmējdarbību saistītiem uzdevumiem sekundārā tirgus piegādes ķēdē, vai arī par šādām izmantošanas tiesībām ir vajadzīgs atsevišķs izmantošanas un pārpublicēšanas licences līgums, kuram tad attiecībā uz ražotāja attiecīgi prasīto atlīdzību nav piemērojams Regulas (EK) Nr. 715/2017 7. pants?

                  3)

                  Vai jēdziens “pieņemama un samērīga maksa” saskaņā ar Regulas (ES) 2018/858 63. panta 1. punkta pirmo teikumu ir jāinterpretē tādējādi, ka ražotājam, nosakot maksu, pret visiem neatkarīgiem uzņēmējiem saskaņā ar Regulas (ES) 2018/858 3. panta 45. punktu ir jāizturas vienādi neatkarīgi no katra uzņēmējdarbības?
                  Papildus – ja atbilde uz pirmo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša un ja nolietotiem transportlīdzekļiem ir piemērojama Regulas (EK) Nr. 715/2007 III nodaļa:
                  Vai jēdziens “saprātīga un proporcionāla [pieņemama un samērīga] maksa” saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2007 7. panta 1. punkta pirmā teikuma pirmo daļu ir jāinterpretē tādējādi, ka ražotājam, nosakot maksu, pret visiem neatkarīgiem uzņēmumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2007 3. panta 15. punktu ir jāizturas vienādi neatkarīgi no katra uzņēmējdarbības?
                  Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša:

                  4)

                  Vai jēdziens “pieņemama un samērīga maksa” saskaņā ar Regulas (ES) 2018/858 63. panta 1. punkta pirmo teikumu ir jāinterpretē tādējādi, ka šī maksa principā drīkst segt vienīgi ražotāja izmaksas?
                  Papildus – ja atbilde uz pirmo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša un ja nolietotiem transportlīdzekļiem ir piemērojama Regulas (EK) Nr. 715/2007 III nodaļa:
                  Vai jēdziens “saprātīga un proporcionāla [pieņemama un samērīga] maksa” saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2007 7. panta 1. punkta pirmā teikuma pirmo daļu ir jāinterpretē tādējādi, ka šī maksa principā drīkst kompensēt tikai ražotāja izmaksas?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/858 (2018. gada 30. maijs) par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanu un tirgus uzraudzību un ar ko groza Regulas (EK) Nr. 715/2007 un (EK) Nr. 595/2009 un atceļ Direktīvu 2007/46/EK (OV 2018, L 151, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 715/2007 (2007. gada 20. jūnijs) par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (Euro 5 un Euro 6) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (OV 2007, L 171, 1. lpp.).


title: Lieta C-393/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 28. jūnijā iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) – Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH/Arik Air Limited u.c.

text:
               13.9.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 368/8

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 28. jūnijā iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) – Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH/Arik Air Limited u.c.
      (Lieta C-393/21)
      (2021/C 368/06)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Pamatlietas puses

         Kasācijas sūdzības iesniedzēja: Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH

         Pārējās puses kasācijas tiesvedībā: Arik Air Limited u.c.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Kā, ņemot vērā Regulas Nr. 805/2004 (1) mērķus, tostarp mērķi paātrināt un vienkāršot dalībvalstu spriedumu izpildi un efektīvi aizsargāt tiesības uz taisnīgu tiesu, ir jāinterpretē Regulas Nr. 805/2004 23. panta c) punktā lietotais termins “ārkārtēji apstākļi”? Kāda ir izpildes dalībvalsts kompetento iestāžu rīcības brīvība, interpretējot terminu “ārkārtēji apstākļi”?

                  2)

                  Vai var uzskatīt, ka, lemjot par Regulas Nr. 805/2004 23. panta c) punkta piemērošanu, ir nozīme tādiem apstākļiem kā šajā lietā aplūkotie, kas ir saistīti ar tiesvedību izcelsmes valstī, kurā tiek izlemts jautājums par tāda sprieduma atcelšanu, uz kura pamata tika izdots Eiropas izpildes rīkojums? Pēc kādiem kritērijiem ir jānovērtē apelācijas tiesvedība izcelsmes dalībvalstī un cik aptverošam jābūt izcelsmes dalībvalstī notiekošās tiesvedības novērtējumam, ko veic izpildes dalībvalsts kompetentās iestādes?

                  3)

                  Kāds ir novērtējuma priekšmets, lemjot par Regulas Nr. 805/2004 23. pantā lietotā termina “ārkārtēji apstākļi” piemērošanu: vai ir jānovērtē attiecīgo strīda apstākļu ietekme, ja izcelsmes valstī tiek apstrīdēts izcelsmes valsts spriedums, vai ir jāanalizē iespējamais ieguvums vai kaitējums, ko radītu šīs regulas 23. pantā minētais pasākums un vai ir jāanalizē parādnieka ekonomiskā spēja izpildīt spriedumu vai citi apstākļi?

                  4)

                  Vai saskaņā ar Regulas Nr. 805/2004 23. pantu ir iespējams vienlaikus piemērot vairākus šajā pantā norādītos pasākumus? Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša, uz kādiem kritērijiem ir jābalstās izpildes valsts kompetentajām iestādēm, lemjot par vairāku šo pasākumu piemērošanas pamatotību un samērīgumu?

                  5)

                  Vai tiesiskais režīms, kas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2) (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 36. panta 1. punktā, ir jāpiemēro izcelsmes valsts spriedumam par izpildāmības apturēšanu (vai atcelšanu), vai arī ir piemērojams tiesiskais režīms, kas līdzīgs minētās regulas 44. panta 2. punktā noteiktajam?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 805/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko izveido Eiropas izpildes rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem (OV 2004, L 143, 15. lpp.; labojums – OV 2012, L 81, 43. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2012, L 351, 1. lpp.).


title: Lieta C-395/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 28. jūnijā iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) – D. V./M. A.

text:
               13.9.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 368/9

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 28. jūnijā iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) – D. V./M. A.
      (Lieta C-395/21)
      (2021/C 368/07)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: D. V.

         Atbildētājs: M. A.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 93/13 (1) 4. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “līguma galvenais priekšmets” ietver noteikumu – attiecībā uz kuru nav notikusi individuāla vienošanās un kas ir iekļauts starp uzņēmēju (advokāti) un patērētāju noslēgtajā līgumā par juridisko pakalpojumu sniegšanu attiecībā uz izmaksām un veidu, kādā tās tiek aprēķinātas?

                  2)

                  Vai Direktīvas 93/13 4. panta 2. punktā ietvertā atsauce uz līguma noteikuma skaidrību un saprotamību ir jāinterpretē tādējādi, ka līguma noteikumā, kas attiecas uz izmaksām (kurā ir noteiktas izmaksas par pakalpojumiem, kas faktiski sniegti, pamatojoties uz stundas likmi), pietiek ar advokātei izmaksājamās stundas honorāra summas precizēšanu?

                  3)

                  Ja atbilde uz otro jautājumu ir noliedzoša: vai pārskatāmības prasība ir jāinterpretē tādējādi, ka tā ietver advokātes pienākumu līgumā norādīt pakalpojumu izmaksas, kuru specifiskie tarifi var tikt skaidri noteikti un iepriekš precizēti, vai arī ir jāparedz indikatīvas pakalpojumu izmaksas (provizorisko pakalpojumu paredzamās izmaksas), ja nav iespējams paredzēt konkrētu darbību skaitu (vai to ilgumu) un atlīdzību par tām līguma noslēgšanas laikā, un iespējamos riskus, kas rada izmaksu palielināšanos vai samazināšanos? Vai, pārbaudot līguma noteikuma par izmaksām atbilstību pārskatāmības prasībai, ir nozīme tam, vai informācija par juridisko pakalpojumu izmaksām un veidu, kādā tās tiek aprēķinātas, patērētājam tiek sniegta ar jebkādiem atbilstošiem līdzekļiem vai arī tā ir izklāstīta pašā līgumā par juridisko pakalpojumu sniegšanu? Vai informācijas trūkums pirms līguma noslēgšanas stadijā var tikt kompensēts ar informāciju, kas sniegta līguma izpildes laikā? Vai līguma noteikuma atbilstības pārskatāmības prasībai izvērtēšanu ietekmē tas, ka sniegto juridisko pakalpojumu galīgās izmaksas kļūst skaidras tikai pēc tam, kad ir beigusies to sniegšana? Vai, pārbaudot līguma noteikuma par izmaksām atbilstību pārskatāmības prasībai, nozīme ir tam, ka līgumā nav paredzētas periodiskas advokātes atskaites par sniegtajiem pakalpojumiem vai periodiska rēķinu uzrādīšana patērētājam, kas ļautu patērētājam laikus pieņemt lēmumu par atteikšanos no juridiskajiem pakalpojumiem vai grozīt līguma cenu?

                  4)

                  Ja valsts tiesa nolemj, ka līguma noteikums, ar kuru tiek noteiktas izmaksas par pakalpojumiem, kas faktiski sniegti, pamatojoties uz stundas likmi, nav formulēts vienkāršā, skaidri saprotamā valodā, kā tas ir pieprasīts Direktīvas 93/13 4. panta 2. punktā, vai tai ir jāpārbauda, vai šis noteikums ir negodīgs šīs direktīvas 3. panta 1. punkta izpratnē (t.i., izvērtējot līguma noteikumu iespējamo negodīgumu, ir jāpārbauda, vai šis noteikums rada “ievērojamu nelīdzsvarotību” pušu tiesībās un pienākumos, kas izriet no līguma, un tas notiek par sliktu patērētājai?) vai, neraugoties uz minēto, ņemot vērā faktu, ka šis noteikums attiecas uz būtisku līguma informāciju, vai tas vien, ka noteikums attiecībā uz izmaksām nav pārredzams, ir pietiekami, lai to atzītu par negodīgu?

                  5)

                  Vai tas, ka, ja līguma noteikums par izmaksām ir atzīts par negodīgu, līgums par juridisko pakalpojumu sniegšanu nav saistošs, kā tas ir norādīts Direktīvas 93/13 6. panta 1. punktā, nozīmē, ka ir jāatjauno situācija, kādā patērētājs atrastos, ja nebūtu noteikuma, kura negodīgums ir ticis konstatēts? Vai šādas situācijas atjaunošana nozīmētu, ka patērētājai nav pienākums samaksāt par jau sniegtajiem pakalpojumiem?

                  6)

                  Ja līguma par pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību raksturs nozīmē, ka nav iespējams atjaunot situāciju, kādā patērētājam būtu atradusies, ja nebūtu noteikuma, kas tika atzīts par negodīgu (pakalpojumi jau tika sniegti), vai atlīdzības noteikšana par advokātes sniegtajiem pakalpojumiem būtu pretrunā Direktīvas 93/13 7. panta 1. punkta mērķim? Ja atbilde uz šo jautājumu ir noliedzoša, vai patiesais līdzsvars, kādā tiek atjaunota līgumslēdzēju pušu vienlīdzība, ir sasniedzams: i) ja advokāte saņemtu atlīdzību par sniegtajiem pakalpojumiem atbilstoši līgumā paredzētajam stundas tarifam; ii) ja advokāte saņemtu minimālo atlīdzību par juridisko pakalpojumu sniegšanu (piemēram, tādu, kas norādīta valsts tiesību aktā, proti, ieteikumos par advokātu sniegtās palīdzības maksimālo atlīdzības apmēru); iii) ja advokāte būtu saņēmusi tiesas noteiktu samērīgu maksu par pakalpojumiem, ņemot vērā lietas sarežģītību, advokātes kvalifikāciju un pieredzi, klienta finansiālo stāvokli un citus atbilstošus apstākļus?

         (1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.), Speciālizdevums latviešu valodā, Nodaļa 15, Sējums 002, 288. lpp.).


title: Lieta C-399/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 28. jūnijā iesniedza Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Zviedrija) – IRnova AB/FLIR Systems AB

text:
               13.9.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 368/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 28. jūnijā iesniedza Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Zviedrija) – IRnova AB/FLIR Systems AB

      (Lieta C-399/21)
      (2021/C 368/08)
      Tiesvedības valoda – zviedru

         Iesniedzējtiesa

         Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: IRnova AB

         Atbildētāja: FLIR Systems AB

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai uz prasību atzīt lielākas tiesības, kas pamatotas ar faktu par izgudrotāja vai līdzizgudrotāja darbību, uz izgudrojumu saskaņā ar valsts patentu pieteikumiem un trešā valstī reģistrētiem patentiem attiecas izņēmuma jurisdikcija Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (1) (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 24. panta 4. punkta izpratnē?

         (1)  OV 2012, L 351, 1. lpp.


title: Lieta C-406/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 1. jūlijā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – A Oy/B Ky un C mantinieki

text:
               13.9.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 368/11

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 1. jūlijā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – A Oy/B Ky un C mantinieki
      (Lieta C-406/21)
      (2021/C 368/09)
      Tiesvedības valoda – somu

         Iesniedzējtiesa

         Korkein oikeus

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: A Oy

         Atbildētāji: B Ky un C mantinieki

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 2011/7 (1) 12. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstis no šīs direktīvas piemērošanas jomas var izslēgt ar kavējuma sekām saistītu līgumu praksi, kas pušu starpā pirms 2013. gada 16. marta ir tikusi pastāvīgi piemērota individuālajiem pasūtījumiem, pat ja individuālie pasūtījumi, uz kuriem attiecas apgalvotās kavējuma sekas, ir tikuši veikti pēc šī datuma?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: vai Direktīvas 2011/7 7. panta 2. un 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pirmajā jautājumā aprakstītā līgumiskā prakse ir jāuzskata par līguma noteikumu vai praksi šo tiesību normu izpratnē, atbilstoši kurām tiek izslēgti nokavējuma procenti vai atgūšanas izmaksu kompensācija?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/7/ES (2011. gada 16. februāris) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (OV 2011, L 48, 1. lpp.).


title: Lieta C-414/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 7. jūlijā iesniedza Hof van Cassatie (Beļģija) – VP Capital NV/Belgische Staat, citi lietas dalībnieki: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV

text:
               13.9.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 368/11

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 7. jūlijā iesniedza Hof van Cassatie (Beļģija) – VP Capital NV/Belgische Staat, citi lietas dalībnieki: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV

      (Lieta C-414/21)
      (2021/C 368/10)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hof van Cassatie

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: VP Capital NV

         Atbildētāja: Belgische Staat

         Citi lietas dalībniki: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais ir pretrunā LESD 49. pantā nodrošinātajai brīvībai veikt uzņēmējdarbību, ja ar to Luksemburgas sabiedrība, kas Luksemburgā iegrāmato ar akcijām saistītus kapitāla zaudējumus un kas gan principā tos atskaita no savas ar nodokli apliekamās peļņas, tomēr tos nevar faktiski atskaitīt no šīs peļņas nodokļu zaudējumu dēļ, pēc tās juridiskās adreses pārcelšanas uz Beļģiju saistībā ar šo kapitāla zaudējumu atsaukšanu tiek aplikta ar nodokli Beļģijā, ja vien ar šo saistītais atsaukšanu kapitāla pieaugums netiek iegrāmatots nepieejamā pasīvu kontā, savukārt Beļģijas sabiedrība, kas pie akcijām kapitāla zaudējumus ir iegrāmatojusi Beļģijā, saistībā ar šī kapitāla zaudējumu atsaukšanu netiek aplikta ar nodokli, ja kapitāla zaudējumi nav tikuši atskaitīti iepriekš no Beļģijā ar nodokli apliekamās peļņas, nepastāvot pienākumam ar šo atsaukšanu saistītos kapitāla zaudējumus iegrāmatot nepieejamā pasīvu kontā?


title: Lieta C-422/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 9. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Ministero dell’Interno/TO

text:
               13.9.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 368/12

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 9. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Ministero dell’Interno/TO
      (Lieta C-422/21)
      (2021/C 368/11)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Ministero dell’Interno

         Atbildētājs: TO

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/33/ES (2013. gada 26. jūnijs (1)) 20. panta 4. un 5. punktam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas paredz atteikt uzņemšanas pasākumus attiecībā pret tādu pilngadīgu pieteikuma iesniedzēju, kurš neietilpst “mazāk aizsargātu personu” kategorijā, ja par īpaši vardarbīgu tiek uzskatīta pieteikuma iesniedzēja uzvedība, kura īstenota ārpus izmitināšanas centra un kuras rezultātā ir tikusi pielietota fiziska vardarbība pret valsts amatpersonām un/vai personām, kurām ir uzticēts sniegt sabiedriskos pakalpojumus, nodarot cietušajām personām tādus miesas bojājumus, ka tām bija jāsniedz neatliekamā medicīniskā palīdzība?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/33/ES (2013. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka standartus starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšanai (pārstrādāta redakcija) (OV 2013, L 180, 96. lpp.).


title: Lieta C-429/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 14. jūlijā iesniedza Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) – Eiropas apcietināšanas orderis izsniegts attiecībā uz TZ/otrs procesa dalībnieks Openbaar Ministerie

text:
               13.9.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 368/13

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 14. jūlijā iesniedza Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) – Eiropas apcietināšanas orderis izsniegts attiecībā uz TZ/otrs procesa dalībnieks Openbaar Ministerie

      (Lieta C-429/21)
      (2021/C 368/13)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Rechtbank Amsterdam

         Pamatlietas puses

         Eiropas apcietināšanas orderis izsniegts attiecībā uz: TZ

         Otrs procesa dalībnieks: Openbaar Ministerie

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Pamatlēmuma 2002/584/TI (1) 28. panta 3. punkts, raugoties no tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā viedokļa, ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                              —

                              personai, kas nodota izsniegšanas dalībvalstij un attiecībā uz kuru trešā valsts ir vēlāk izdevusi Eiropas apcietināšanas orderi par darbībām, kas veiktas pirms šīs nodošanas, savas tiesības tikt uzklausītai saistībā ar piekrišanas turpmākai nodošanai pieprasījumu saskaņā ar Pamatlēmuma 2002/584/TI 28. panta 3. punktu ir jābūt iespējai īstenot izsniegšanas dalībvalsts tiesu iestādē procesā saistībā ar Eiropas apcietināšanas ordera, ko izdevusi trešā valsts, izpildi; vai arī

                              —

                              šai personai ir jābūt iespējai īstenot savas tiesības tikt uzklausītai tās dalībvalsts, kura iepriekš veikusi nodošanu, izpildes tiesu iestādē procesā saistībā ar piekrišanas piešķiršanu turpmākai nodošanai?

                  2)

                  Ja nodotajai personai savas tiesības tikt uzklausītai saistībā ar piekrišanas turpmākai nodošanai pieprasījumu saskaņā ar Pamatlēmuma 2002/584/TI 28. panta 3. punktu ir jābūt iespējai īstenot tajā dalībvalstī, kura iepriekš veikusi nodošanu, kādā veidā šai dalībvalstij ir jāsniedz šāda iespēja?

         (1)  Padomes Pamatlēmums (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV 2002, L 190, 1. lpp.).