title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2005. gada 25. maijā lietā T-330/04 Jörg-Michael Fetzer pret Eiropas Parlamentu (Procesa jautājumi — Iebildumi par nepieņemamību — Prasības iesniegšanai paredzētā termiņa izbeigšanās — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/22

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2005. gada 25. maijā
   lietā T-330/04 Jörg-Michael Fetzer pret Eiropas Parlamentu (1)

   (Procesa jautājumi - Iebildumi par nepieņemamību - Prasības iesniegšanai paredzētā termiņa izbeigšanās - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2005/C 205/40)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā T-330/04 Jorgs Mihaels Fecers [Jörg-Michael Fetzer], ar dzīvesvietu Tībingā (Vācija), ko pārstāv M. Bauers [M. Bauer], advokāts, pret Eiropas Parlamentu, ko pārstāv N. Lorencs [N. Lorenz] un L. G. Knudsena [L. G. Knudsen], pārstāvji, kas norādīja dzīves vietu Luksemburgā, par prasību atcelt konkursa PE/96/A atlases komisijas lēmumu par prasītāja nereģistrēšanu minētā konkursa rezerves sarakstā un, pakārtoti, piespriest atbildētājai samaksāt attiecīgu zaudējumu atlīdzību, Pirmās instances tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs M. Jēgers [M. Jaeger], tiesneši J. Azizi [J. Azizi] un E. Kremona [E. Cremona], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 25. maijā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu.

               2)

               Katrs lietas dalībnieks sedz savus izdevumus pats.

      (1)  OV C 284, 20.11.2004.


title: Lieta C-649/11 P: Tiesas 2012. gada 3. oktobra rīkojums — Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un María Constantina Sotelo Ares (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Sajaukšanas iespēja — Vārdiska preču zīme “ROSALIA DE CASTRO” — Valsts vārdiskas preču zīmes “ROSALIA” īpašnieka iebildumi)

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/5

         Tiesas 2012. gada 3. oktobra rīkojums — Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un María Constantina Sotelo Ares

   (Lieta C-649/11 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Sajaukšanas iespēja - Vārdiska preču zīme “ROSALIA DE CASTRO” - Valsts vārdiskas preču zīmes “ROSALIA” īpašnieka iebildumi)
   2013/C 101/09
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega (pārstāvis — I. Temiño Ceniceros, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo) un María Constantina Sotelo Ares (pārstāvis — C. Lema Devesa, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2011. gada 5. oktobra spriedumu lietā T-421/10 Cooperativa Vitivinícola Arousana/ITSB — Sotelo Ares, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 19. jūlija lēmumu lietā R 1804/2008-04 attiecībā uz iebildumu procesu starp Maria Constantina Sotelo Ares un Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 58, 25.2.2012


title: Lieta C-481/16: Prasība, kas celta 2016. gada 2. septembrī – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               17.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 383/9

         Prasība, kas celta 2016. gada 2. septembrī – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-481/16)
   (2016/C 383/12)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Bouchagiar un B. Stromsky)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, noteiktajā termiņā neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2014. gada 27. marta Lēmumu par valsts atbalstu SA.34572, ko Grieķija piešķīrusi uzņēmumam Larco General Mining & Metallurgical Company S.A., vai katrā ziņā pienācīgi neinformējot Komisiju par veiktajiem pasākumiem saskaņā ar minētā lēmuma 5. pantu, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minētā lēmuma 3., 4. un 5. pantu un ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Saskaņā ar Eiropas Komisijas 2014. gada 27. marta Lēmumu (procedūra SA.34572) Grieķijas Republikai četru mēnešu laikā bija jāatgūst nesaderīgais atbalsts, ko tā bija piešķīrusi Larco, un pienācīgi jāinformē Eiropas Komisija par pasākumiem, kas šajā nolūkā vajadzīgi. Šis atbalsts bija valsts garantijas, kas piešķirtas Larco 2008., 2010. un 2011. gadā, un valsts līdzdalība šīs sabiedrības kapitāla palielināšanā 2009. gadā.

               2.

               Tomēr Grieķijas Republika nav atguvusi šo atbalstu četru mēnešu laikā, kas tai bija jāizdara. Turklāt Grieķijas Republika joprojām neveic pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu minēto lēmumu. Katrā ziņā Grieķijas Republika nav pienācīgi informējusi Eiropas Komisiju par pasākumiem saistībā ar minētā lēmuma izpildi.


title: Lieta F-153/12: Prasība, kas celta 2012. gada 18. decembrī — ZZ /Komisija

text:
               23.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/26

         Prasība, kas celta 2012. gada 18. decembrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-153/12)
   2013/C 55/46
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — M. Kerger, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Lēmuma, ar kuru prasītājam liedz saņemt apgādnieka pabalstu, kā arī apgādnieka zaudējuma pensiju par savu partneri, atcelšana.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2012. gada 25. septembra lēmumu;

               —

               atzīt par prettiesisku un atcelt Civildienesta noteikumu VII pielikuma 1. panta 2. punkta c) apakšpunkta iv) daļu sakarā ar tās diskriminējošo raksturu;

               —

               atzīt par prettiesisku un atcelt Civildienesta noteikumu VII pielikuma 17. panta 1. punktu;

               —

               atzīt, ka prasītājam ir tiesības uz apgādnieka pabalstu ar atpakaļejošu spēku no 2011. gada 13. decembra, kā arī saņemt apgādnieka zaudējuma pensiju par savu partneri;

               —

               izdot citus tiesību rīkojumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-107/11: Prasība, kas celta 2011. gada 18. oktobrī — ZZ /ECDC

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/69

      Prasība, kas celta 2011. gada 18. oktobrī — ZZ/ECDC
      (Lieta F-107/11)
      (2012/C 25/132)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: ZZ (pārstāvis — E. Mylonas, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs

         Strīda priekšmets un apraksts

      Prasība atcelt prasītāja novērtējuma ziņojumu par laika posmu no 2010. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  atcelt 2011. gada 8. februāra novērtējuma ziņojumu, un

                  —

                  vajadzības gadījumā atcelt:

                              —

                              ECDC direktora 2011. gada 9. septembra lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja sūdzība;

                              —

                              Apvienotās komitejas 2011. gada 30. jūnija lēmumu un apelācijas vērtētāja 2011. gada 5. jūlija lēmumu;

                              —

                              apstiprinātāja 2011. gada 15. aprīļa ziņojumu;

                  —

                  piespriest ECDC atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-258/08: Prasība, kas celta 2008. gada 30. jūnijā — Rath /ITSB — Portela & Ca. ( DIACOR )

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/54

         Prasība, kas celta 2008. gada 30. jūnijā — Rath/ITSB — Portela & Ca. (“DIACOR”)
   (Lieta T-258/08)
   (2008/C 223/95)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Matthias Rath, Keiptauna (Dienvidāfrika) (pārstāvji — U. Vogt, C. Kleiner un S. Ziegler, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Portela & Ca., SA, Mamede do Coronado (Portugāle)
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 30. aprīļa lēmumu lietā R 1630/2006-2; un

               —

               piespriest atbildētājam un, attiecīgā gadījumā, otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “DIACOR” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 5., 16. un 41. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Portugāles preču zīmes reģistrācija Nr. 137311 par preču zīmi “DIACOL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 79. klasē, atbilstoši valsts preču klasifikācijai, kas bija spēkā reģistrācijas brīdī

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz visām tajos norādītajām precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: i) Komisijas Regulas Nr. 2868/95 (1) 22. panta 6. punkta pārkāpums, jo vairāki dokumenti, ko iesniedza otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, nebija angļu valodā un prasītājam netika nodrošināts šo dokumentu tulkojums, lai viņš varētu novērtēt izmantošanas pierādījumu saturu; ii) Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdījusies, uzskatot, ka otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece bija iesniegusi pietiekamus pierādījumus agrākās preču zīmes izmantošanai Portugālē attiecībā uz visām precēm, attiecība uz kurām tā bija reģistrēta un iii) Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta pārkāpums, jo starp konfliktējošajām preču zīmēm nav tādu vizuālo, fonētisko vai konceptuālo līdzību, kas izraisītu sajaukšanas iespēju.

      (1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/1995, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1995 L 303, 1. lpp.).


title: Tiesas Spriedums (trešā palāta) 2005. gada 16. jūnijā lietā C-124/02 Eiropas Parlaments pret AIG Europe (Šķīrējklauzula — Apdrošināšanas līgumi — Anulēšana apdrošinātā riska pastiprināšanai — Ļaunprātīga izmantošana — Līgumiska atbildība — Zaudējumu atlīdzība)

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 16. jūnijā
   lietā C-124/02 Eiropas Parlaments pret AIG Europe (1)

   (Šķīrējklauzula - Apdrošināšanas līgumi - Anulēšana apdrošinātā riska pastiprināšanai - Ļaunprātīga izmantošana - Līgumiska atbildība - Zaudējumu atlīdzība)
   (2005/C 193/02)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-124/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 238. pantam, ko 2002. gada 5. aprīlī cēla Eiropas Parlaments (pārstāvji — D. Peteršaims [D. Petersheim], O. Kezu-Russo [O. Caisou-Rousseau] un M. Ekere [M. Ecker]) pret
         AIG Europe
       (advokāti — J. L. Fagnarts [J.-L. Fagnart] un L. Vaels [L. Vael]), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši R. Šintgens [R. Schintgen] (referents) un K. Šīmans [K. Schiemann], ģenerāladvokāts F. Ležē [P. Léger], sekretāre Mugika Arsamendi [Múgica Arzamendi], galvenā administratore, 2005. gada 16. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               garantijas anulēšana Līgumam Nr. 5.013.347, par kuru AIG Europe paziņoja Eiropas Parlamentam attiecīgi 2001. gada 5. novembrī, ir uzskatāma par nelikumīgu šā līguma laušanu;

               2)

                  AIG Europe atlīdzina zaudējumus, kas Eiropas Parlamentam nodarīti tādēļ, ka nelikumīgi tika lauzts Līgums Nr. 5.013.347;

               3)

               summa, ko AIG Europe ir parādā kā zaudējumu atlīdzību Eiropas Parlamentam par 2001. gadu, tiek veidota, reizinot, pirmkārt, 205 131, 175 eiro ar procentiem no apdrošināšanas iemaksām, ko saņēma AIG Europe no kopējās iemaksu summas, ko Parlaments bija parādā četriem līdzapdrošinātājiem, un reizinot, otrkārt, 178 453, 01 eiro ar tiem pašiem procentiem. Pēc tam no šo divu iznākumu summas ir jāatņem summa, ko šī iestāde pārskaitīja vai kas bija jāpārskaita AIG Europe garantijas “darba strīdi — uzbrukumi” ietvaros par laika posmu no 2001. gada 5. novembra līdz 2001. gada 31. decembrim par tās īpašumu, kas atrodas Beļģijā, kā arī Luksemburgā, kopā ar garantijām par laika posmu no 2001. gada 16. novembrim līdz 2001. gada 31. decembrim, kas par īpašumu, kurš atrodas Francijā;

               4)

               summa, ko AIG Europe ir parādā kā zaudējumu atlīdzību Eiropas Parlamentam par 2002. gadu, tiek veidota, reizinot summu 389 291, 73 eiro ar procentiem no apdrošināšanas iemaksām, ko saņemtu AIG Europe no kopējās summas no tām, ko Parlaments bija parādā četriem līdzapdrošinātājiem kā garantiju par 2002. gadu, un no tādējādi iegūtā iznākuma atņemot summu, kas šai iestādei bija jāpārskaita AIG Europe, lai apdrošinātu īpašumu, kas atrodas Francijā, pret visiem materiālajiem zaudējumiem 2002. gadā;

               5)

               summa, ko AIG Europe ir parādā Eiropas Parlamentam, ir apliekama ar likumiskajiem procentiem, sākot ar 2002. gada 4. aprīli;

               6)

                  AIG Europe atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 144, 15.06.2002.


title: Lieta T-635/11: Vispārējās tiesas 2016. gada 19. aprīļa rīkojums – Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki/Komisija Valsts atbalsts — Apstrīdētā akta atcelšana — Strīda priekšmeta zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               27.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/20

         Vispārējās tiesas 2016. gada 19. aprīļa rīkojums – Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki/Komisija
   (Lieta T-635/11) (1)

   (Valsts atbalsts - Apstrīdētā akta atcelšana - Strīda priekšmeta zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2016/C 232/27)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE (Maroussi Attikis, Grieķija) (pārstāvji – N. Niejahr, advokāts, F. Carlin, barrister, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, A. Komninos, K. Struckmann, advokāti, un M. Powell, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P.-J. Loewenthal, D. Triantafyllou un H. van Vliet)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētāja prasījumu atbalstam: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grieķija) (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 24. maija Lēmumu 2011/716/ES par Grieķijas piešķirto valsts atbalstu dažiem Grieķijas kazino C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) (OV L 285, 25. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus un atlīdzina Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 32, 4.2.2012.


title: Lieta C-208/05: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2007. gada 11. janvārī ( Sozialgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Innovative Technology Center GmbH (ITC) pret Bundesagentur für Arbeit (Darba ņēmēju brīva pārvietošanās — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Valsts tiesiskais regulējums — Privātai nodarbinātības aģentūrai izmaksājamās atlīdzības par iekārtošanu darbā samaksa, ko veic dalībvalsts — Darbs, par kuru minētajā dalībvalstī tiek veiktas sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas — Ierobežojums — Pamatojums — Samērīgums)

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/5

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2007. gada 11. janvārī (Sozialgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Innovative Technology Center GmbH (ITC) pret Bundesagentur für Arbeit

   (Lieta C-208/05) (1)

   (Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Valsts tiesiskais regulējums - Privātai nodarbinātības aģentūrai izmaksājamās atlīdzības par iekārtošanu darbā samaksa, ko veic dalībvalsts - Darbs, par kuru minētajā dalībvalstī tiek veiktas sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas - Ierobežojums - Pamatojums - Samērīgums)
   (2007/C 42/08)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Sozialgericht Berlin (Vācija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Innovative Technology Center GmbH (ITC)

      Atbildētājs: Bundesagentur für Arbeit

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sozialgrericht Berlin — EK līguma 18., 39., 50. un 87. panta, kā arī Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā (OV L 257, 2. lpp.) 3. un 7. panta interpretācija — Valsts tiesību akti, kas nosaka subsīdijas par labu privātajām nodarbinātības sabiedrībām gadījumā, kad darba meklētājs noslēdz darba līgumu, kas tam ļauj pievienoties sociālā nodrošinājuma sistēmai — Izslēgšana gadījumā, kad tiek noslēgts darba līgums ar darba devēju, kas nodibināts citā dalībvalsts teritorijā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               EKL 39. pants, EKL 49. pants un EKL 50. pants nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā Vācijas Sociālā nodrošinājuma kodeksa III sējuma 421.g panta 1. punkta otrais teikums, kurā ir paredzēts, ka dalībvalsts izmaksā privātai nodarbinātības aģentūrai atlīdzību, kas darba meklētājam ir jāmaksā šai aģentūrai par tā iekārtošanu darbā, ar nosacījumu, ka par darbu, kas atrasts ar šī starpnieka palīdzību, minētās valsts teritorijā tiek veiktas sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas;

               2)

               valsts tiesai, ciktāl tai atbilstoši tās valsts tiesībām ir piešķirta rīcības brīvība, ir jāinterpretē un jāpiemēro valsts tiesību sistēmas norma saskaņā ar Kopienu tiesību prasībām un pie nosacījuma, ka šāda atbilstīga interpretācija nav iespējama, runājot par EK līguma normām, ar kurām indivīdiem tiek piešķirtas tiesības, uz kurām tie var atsaukties tiesā un kuras ir jānodrošina valstu tiesām, nav jāpiemēro jebkāda valsts tiesību sistēmas norma, kas ir pretrunā minētajiem noteikumiem.

      (1)  OV C 171, 9.7.2005.


title: Tiesas Spriedums (otrā palāta)  2005. gada 20. oktobrī  lietā C-6/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas uz Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 92/43/EEK — Dabisko dzīvotņu aizsardzība — Savvaļas fauna un flora)

text:
               10.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/5

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 20. oktobrī
   lietā C-6/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas uz Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu aizsardzība - Savvaļas fauna un flora)
   (2005/C 315/09)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā C-6/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226 pantam, ko 2004. gada 9. janvārī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. van Beks [M. van Beek] un L. Flinns [L. Flynn]) pret Lielbritānijas uz Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (pārstāvji — K. Džeksone [C. Jackson], kam palīdz K. Smita [K. Smith], barrister), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši R. Šintgens [R. Schintgen], R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], Dž. Arestis [G. Arestis] un J. Klučka [J. Klučka] (referents), ģenerāladvokāte J. Kokote [J. Kokott], sekretārs H. fon Holšteins [H. von Holstein], sekretāra palīgs, 2005. gada 20. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               neieviešot noteiktajā termiņā visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu 1992. gada 21. maija Padomes Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību prasību pilnīgu un pareizu ieviešanu un jo īpaši:

                           —

                           6. panta 2. panta prasības attiecībā uz Gibraltāru;

                           —

                           6. panta 3. un 4. punkta prasības attiecībā uz ūdens ņemšanas plāniem un projektiem un zemes izmantošanas plāniem;

                           —

                           11. panta prasības;

                           —

                           12. panta 1. punkta d) apakšpunkta prasības attiecībā uz Gibraltāru;

                           —

                           12. panta 2. punkta prasības;

                           —

                           12. panta 4. punkta prasības;

                           —

                           13. panta 1. punkta prasības;

                           —

                           14. panta 2. punkta prasības;

                           —

                           15. panta prasības;

                           —

                           16. panta prasības;

                           —

                           Direktīvas 92/43 prasības kopumā ārpus tās teritoriālajiem ūdeņiem,

                     Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai izriet no šīs direktīvas;

               2)

               pārējā daļā prasība tiek noraidīta;

               3)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 59, 06.03.2004.


title: Lieta C-334/07 P: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/ Freistaat Sachsen (Apelācijas sūdzība — Valsts atbalsts — Valsts atbalsta shēmas maziem un vidējiem uzņēmumiem projekts — Saderīgums ar kopējo tirgu — Valsts atbalstu pārbaudes kritēriji — Piemērošana laikā — Projekts, kurš ir paziņots pirms Regulas (EK) Nr. 70/2001 stāšanās spēkā — Lēmums, kas pieņemts pēc šīs stāšanās spēkā — Tiesiskā paļāvība — Tiesiskā drošība — Pilnīgs paziņojums)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/5

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Freistaat Sachsen

   (Lieta C-334/07 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Valsts atbalsts - Valsts atbalsta shēmas maziem un vidējiem uzņēmumiem projekts - Saderīgums ar kopējo tirgu - Valsts atbalstu pārbaudes kritēriji - Piemērošana laikā - Projekts, kurš ir paziņots pirms Regulas (EK) Nr. 70/2001 stāšanās spēkā - Lēmums, kas pieņemts pēc šīs stāšanās spēkā - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskā drošība - Pilnīgs paziņojums)
   (2009/C 32/09)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — K. Gross [K. Gross])

      Pretējā puse procesā: Freistaat Sachsen (pārstāvis — T. Libigs [Th. Lübbig], Rechtsanwalt)
   Priekšmets
   Apelācija par Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2007. gada 3. maija spriedumu lietā T-357/02 Freistaat Sachsen/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa daļēji atcēla Komisijas 2002. gada 24. septembra Lēmumu 2003/226/EK par Vācijā paredzēto atbalstu sistēmu — “Programma mazajiem un vidējiem uzņēmumiem — Uzņēmumu snieguma uzlabošana Saksijā” — Apakšprogrammas 1 (apmācība), 4 (dalība gadatirgos un izstādēs), 5 (sadarbība) un 7 (preču dizaina veicināšana) (OV L 91, 13. lpp.) — Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regulas (EK) Nr. 70/2001 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu, sniedzot valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem, piemērojamība valsts atbalstiem, kas paredzēti maziem un vidējiem uzņēmumiem un piešķirami atbalsta projektiem, kas Komisijai paziņoti pirms minētās regulas stāšanās spēkā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2007. gada 3. maija spriedumu lietā T-352/07 Freistaat Sachsen/Komisija;

               2)

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesai;

               3)

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

      (1)  OV C 223, 22.9.2007.


title: Lieta T-403/06: Prasība, kas celta 2006. gada 22. decembrī — Beļģija pret Komisiju

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/36

         Prasība, kas celta 2006. gada 22. decembrī — Beļģija pret Komisiju
   (Lieta T-403/06)
   (2007/C 42/63)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — L. Van den Broeck, pārstāvis, un J. Meyers, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               saskaņā ar EKL 230. pantu atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai (Eurostat) atlīdzināt ar šo prasību saistītos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Eiropas Kopienu Statistikas biroja (Eurostat) 2006. gada 18. oktobra vēstulē ietverto Komisijas lēmumu grozīt datus par Beļģijas valsts budžeta deficītu un valsts parādu 2005. gadā un publicēt šos grozītos datus saskaņā ar 8.h panta 2. punktu Padomes 1993. gada 22. novembra Regulā (EK) Nr. 3605/93 par to, kā piemērot EK līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru (1) redakcijā ar grozījumiem. Prasītāja apstrīd divus Komisijas veiktus grozījumus, proti, to, ka tā, piemērojot Eiropas Nacionālo un reģionālo kontu sistēmu [1995. gadam] (EKS 1995) (2), ir klasificējusi Fonds de l'infrastructure ferroviaire (FIF) [Dzelzceļa infrastruktūras fondu] valsts budžeta sektorā, nevis kā nefinanšu sabiedrību un ir reģistrējusi kā kapitāla pārvedumu 7 400 miljonu euro apmērā, jo 2005. gadā valsts (FIF) uzņēmās Société nationale des Chemins de fer belges (SNCB) [Beļģijas Valsts dzelzceļa sabiedrības] parādus.
   Pamatojot prasību atcelt tiesību aktu, prasītāja izvirza turpmāk minētos pamatus.
   Attiecībā uz FIF klasifikāciju valsts budžeta sektorā tā izvirza pamatu, kas ir balstīts uz 8.h panta 2. punkta Regulā (EK) Nr. 3605/93 un EKS 1995 2.12., 3.19. un 3.37. punkta pārkāpumu. Prasītāja uzskata, ka FIF ir jākvalificē kā “institucionālā vienība” EKS 1995 2.12. punkta nozīmē un kā “tirgus ražotājs” atbilstoši EKS 1995 3.19. un 3.27. punktā noteiktajiem kritērijiem, un tātad [FIF] ir jāklasificē ārpus valsts budžeta sektora. Tādējādi prasītāja norāda — apstrīdētajā lēmumā ir kļūdaini uzskatīts, ka attiecībā uz 1995. gadu FIF neatbilst abiem minētajiem nosacījumiem.
   Pakārtoti attiecībā uz État belge [Beļģijas valsts] kapitāla pārvedumu SNCB7 400 miljonu euro apmērā sakarā ar to, ka FIF 2005. gadā uzņēmās šīs sabiedrības parādus, prasītāja izvirza trīs pamatus. Pirmais ir balstīts uz 8.h panta 2. punkta Regulā (EK) Nr. 3605/93 un EKS 1995 1.33. punkta, 1.44. punkta c) apakšpunkta, 4.165. punkta f) apakšpunkta un 6.30. punkta pārkāpumu. Prasītāja apgalvo, ka attiecīgā parāda nodošana FIF nenotika ar “darījumu” EKS 1995 1.33. punkta nozīmē, bet gan ar “pārstrukturēšanu” EKS 1995 1.44. punkta c) apakšpunkta un 6.30. punkta nozīmē. Pakārtoti tā apgalvo — pat ja parāda nodošana FIF būtu jāaplūko kā “darījums” EKS 1995 1.33. punkta nozīmē, tā nenozīmētu kapitāla pārvedumu EKS 1995 4.165. punkta f) apakšpunkta nozīmē. Otrais pamats, kurš ir izvirzīts, apstrīdot État belge kapitāla pārveduma SNCB7 400 miljonu euro apmērā reģistrāciju, ir balstīts uz EKL 253. panta pārkāpumu, jo, pēc prasītājas uzskatiem, Komisija šajā jautājumā nav pietiekami pamatojusi apstrīdēto lēmumu. Turklāt prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir pretrunā ar tiesiskās paļāvības aizsardzības principu, jo tā ir atkāpusies no viedokļa, ko Komisija (Eurostat) ir paudusi 2004. gada 13. augusta vēstulē, kurā kāds Komisijas eksperts bija piekritis analīzei, kuru prasītāja ir norādījusi šajā lietā.

      (1)  OV L 332, 7. lpp.

      (2)  Apstiprināta ar Padomes 1996. gada 25. jūnija Regulu (EK) Nr. 2223/96 par Eiropas nacionālo un reģionālo kontu sistēmu Kopienā (OV L 310, 1. lpp.).


title: Lieta T-567/11: Prasība, kas celta 2011. gada 31. oktobrī — Viejo Valle /ITSB — Etablissements Coquet (Dziļais šķīvis ar rievām)

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/27

         Prasība, kas celta 2011. gada 31. oktobrī — Viejo Valle/ITSB — Etablissements Coquet (Dziļais šķīvis ar rievām)
   (Lieta T-567/11)
   2012/C 32/56
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Viejo Valle, SA (L'Olleria, Spānija) (pārstāvis — I. Temiño Ceniceros, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Etablissements Coquet SA (Saint Léonard de Noblat, Francija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt par pieņemamu šo prasības pieteikumu kopā ar tā pielikumiem;

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju trešās padomes 2011. gada 29. jūlija lēmumu lietā R 1055/2010-3;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēts dizainparaugs, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: dizainparaugs Nr. 384.912-0009, kuru veido trauks ar ornamentiem — dziļais šķīvis

      Kopienas dizainparauga īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu: Etablissements Coquet SA

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Regulas (EK) Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta f) apakšpunkta pārkāpums, jo Kopienas dizainparaugā esot neatļauti izmantots darbs, kas aizsargāts ar dalībvalsts tiesību aktiem autortiesību jomā

      Anulēšanas nodaļas lēmums: apmierināt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta f) apakšpunkta un Regulas Nr. 2245/2002 28. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) daļas pārkāpums, jo atbildētājs neesot iesniedzis atbilstošus dokumentus par aizsargāto darbu, uz kuru balstīts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu, ne par tā īpašnieku, ne arī par tā priekšmetu


title: Lieta C-13/11: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 25. novembra rīkojums ( Tribunal da Relação de Guimarães (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Maria das Dores Meira da Silva/Zurich — Companhia de Seguros SA

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/25

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 25. novembra rīkojums (Tribunal da Relação de Guimarães (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Maria das Dores Meira da Silva/Zurich — Companhia de Seguros SA

   (Lieta C-13/11) (1)

   2012/C 73/45
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 95, 26.03.2011.


title: Lieta C-531/08: Prasība, kas celta 2008. gada 2. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/21

         Prasība, kas celta 2008. gada 2. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-531/08)
   (2009/C 19/39)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Guerra e Andrade un P. Dejmek)

      Atbildētāja: Portugāles Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/56/EK (1) par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos prasības, vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Portugāles Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2007. gada 15. decembrī.

      (1)  OV L 310, 1. lpp.


title: Lieta C-476/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas/Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas/Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

   (Lieta C-476/17)
   (2017/C 347/21)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas

      Atbildētāji: Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tiek pārkāptas fonogrammu producenta no Direktīvas 2001/29/EK (1) 2. panta c) punkta izrietošās ekskluzīvās tiesības uz viņa producētās fonogrammas reproducēšanu, ja no viņa fonogrammas tiek iegūti sīki skaņas fragmenti un tie tiek pārnesti uz citu fonogrammu?

               2)

               Vai fonogramma, kurā ir ietvertas no citas fonogrammas pārnesti sīki skaņas fragmenti, Direktīvas 2006/115/EK (2) 9. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē ir citas fonogrammas kopija?

               3)

               Vai dalībvalstis var pieņemt tiesību normu, kurā – kā UrhG [Likuma par autortiesībām un blakustiesībām] 24. panta 1. punktā – ir paskaidrots, ka fonogrammu producenta ekskluzīvo tiesību uz viņa producētās fonogrammas reproducēšanu (Direktīvas 2001/29/EK 2. panta c) punkts) un izplatīšanu (Direktīvas 2006/115/EK 9. panta 1. punkta b) apakšpunkts) aizsardzības joma netieši ir ierobežota tādējādi, ka jaunradīts darbs, kas ir ticis radīts, brīvi izmantojot viņa fonogrammu, var tikt izmantots bez viņa piekrišanas?

               4)

               Vai darbs vai cits tiesību objekts Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 3. punkta d) apakšpunkta izpratnē tiek izmantots citēšanas nolūkā, ja nevar secināt, ka tiek izmantots svešs darbs vai svešs cits tiesību objekts?

               5)

               Vai atbilstoši Savienības tiesību normām par fonogrammu producenta reproducēšanas un izplatīšanas tiesībām (Direktīvas 2001/29/EK 2. panta c) punkts un Direktīvas 2006/115/EK 9. panta 1. punkta b) apakšpunkts), kā arī izņēmumiem no šīm tiesībām vai to ierobežojumiem (Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 2. un 3. punkts, kā arī Direktīvas 2006/115/EK 10. panta 2. punkta pirmais teikums) ir pieļaujama brīvība transponēšanā valsts tiesībās?

               6)

               Ciktāl, nosakot fonogrammu producenta ekskluzīvo tiesību uz viņa producētās fonogrammas reproducēšanu (Direktīvas 2001/29/EK 2. panta c) punkts) un izplatīšanu (Direktīvas 2006/115/EK 9. panta 1. punkta b) apakšpunkts) aizsardzības apjomu, kā arī izņēmumu no šīm tiesībām vai to ierobežojumu (Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 2. un 3. punkts, kā arī Direktīvas 2006/115/EK 10. panta 2. punkta pirmais teikums) piemērojamību, ir jāņem vērā ES Pamattiesību hartā paredzētās pamattiesības?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV 2001, L 167, 10. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/115/EK par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām intelektuālā īpašuma jomā (OV 2006, L 376, 28. lpp.).


title: Lieta T-313/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 25. februāra rīkojums — Cemex UK Cement /Komisija

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/37

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 25. februāra rīkojums — Cemex UK Cement/Komisija
   (Lieta T-313/07) (1)

   (2008/C 128/78)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 235, 6.10.2007.


title: Lieta F-28/15: Prasība, kas celta 2015. gada 17. februārī – ZZ/Komisija

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/49

         Prasība, kas celta 2015. gada 17. februārī – ZZ/Komisija
   (Lieta F-28/15)
   (2015/C 146/68)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – J.-N. Louis un N. de Montigny)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt galīgo lēmumu par prasītāja pensijas tiesību pārskaitīšanu uz Savienības pensiju shēmu, attiecībā uz kuru tiek piemēroti jaunie 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta vispārējie īstenošanas noteikumi (VĪN)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2014. gada 19. jūnija lēmumu par prasītāja pensijas tiesību, kas iegūtas pirms dienesta uzsākšanas Komisijā, aprēķināšanu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lietas C-319/04 izslēgšana no reģistra

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/32

         Lietas C-319/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 217/66)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 7. jūlijā Eiropas Kopienu Tiesas sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-319/04 Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika.

      (1)  OV C 228, 11.09.2004.


title: Lieta T-58/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 11. jūlija spriedums — Centeno Medivill u.c./Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Iecelšana amatā — Jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā — Pārejas noteikumi par klasificēšanu pakāpē, ieceļot amatā — Jauno Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. pants)

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/34

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 11. jūlija spriedums — Centeno Medivill u.c./Komisija
   (Lieta T-58/05) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Iecelšana amatā - Jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā - Pārejas noteikumi par klasificēšanu pakāpē, ieceļot amatā - Jauno Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. pants)
   (2007/C 199/64)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Isabel Clara Centeno Mediavilla, Seviļa (Spānija); Delphine Fumey, Evera [Evere] (Beļģija); Eva Gerhards, Brisele (Beļģija); Iona M. S. Hamilton, Brisele; Raymond Hill, Brisele; Jean Huby, Brisele; Patrick Klein, Brisele; Domenico Lombardi, Brisele; Thomas Millar, Londona, (Apvienotā Karaliste); Miltiadis Moraitis, Voluva-Senlambēra [Woluwe-Saint-Lambert], (Beļģija); Ansa Norman Palmer, Brisele; Nicola Robinson, Brisele; François-Xavier Rouxel, Brisele; Marta Silva Mendes, Brisele; Peter van den Hul, Tervurena [Tervuren], (Beļģija); Fritz Von Nordheim Nielsen, Eilārta [Hoeilaart], (Beļģija) un Michaël Zouridakis, Brisele (pārstāvji — sākotnēji Dž. Vandersandens [G. Vandersanden], L. Levī [L. Levi] un A. Finhelšteina [A. Finchelstein], vēlāk Dž. Vandersandens un L. Levī, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Kurals [J. Currall] un H. Krēmers [H. Kraemer])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — sākotnēji M. Arpio Santakruza [M. Arpio Santacruz], M. Sima [M. Sims] un I. Šulce [I. Sulce], vēlāk M. Arpio Santakruza un I. Šulce)
   Priekšmets
   Prasība atcelt lēmumus, ar kuriem prasītāji iecelti pārbaudāmo ierēdņu amatā — daļā, kurā viņu klasificēšana pakāpē ir noteikta, pamatojoties uz Eiropas Savienības Civildienesta Noteikumu, kas grozīti ar Padomes 2004. gada 22. marta Regulu (EK, Euratom) Nr. 723/2004 (OV L 124, 1. lpp.), XIII pielikuma 12. panta 3. punkta pārejas noteikumiem.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un pusi no prasītāju tiesāšanās izdevumiem;

               3)

               prasītāji sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 93, 16.4.2005.


title: Lieta C-350/08: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 28. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Lietuvas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — 2003. gada pievienošanās akts — Pievienojošos valstu pienākumi — Acquis communautaire — Direktīvas 2001/83/EK un 2003/63/EK — Regula (EEK) Nr. 2309/93 un Regula (EK) Nr. 726/2004 — Cilvēkiem paredzētas zāles — Līdzīgas biotehnoloģiski iegūtas bioloģiskas izcelsmes zāles — Pirms pievienošanās piešķirta valsts tirdzniecības atļauja)

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/5

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 28. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Lietuvas Republika
   (Lieta C-350/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - 2003. gada pievienošanās akts - Pievienojošos valstu pienākumi - Acquis communautaire - Direktīvas 2001/83/EK un 2003/63/EK - Regula (EEK) Nr. 2309/93 un Regula (EK) Nr. 726/2004 - Cilvēkiem paredzētas zāles - Līdzīgas biotehnoloģiski iegūtas bioloģiskas izcelsmes zāles - Pirms pievienošanās piešķirta valsts tirdzniecības atļauja)
   2010/C 346/07
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Steiblytė un M. Šimerdová)

      Atbildētāja: Lietuvas Republika (pārstāvji — D. Kriaučiūnas un R. Mackevičienė)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.), kurā grozījumi veikti ar Direktīvu 2003/63/EK, 6. panta 1. punkta un I pielikuma II daļas 4. punkta, kā arī Padomes 1993. gada 22. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2309/93, ar ko nosaka kārtību, kā Kopienā apstiprina un pārrauga cilvēkiem paredzētas zāles un veterinārās zāles, kā arī izveido Eiropas Zāļu novērtēšanas aģentūru (OV L 214, 1. lpp.), 3. panta 1. punkta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulas (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (OV L 136, 1. lpp.), 3. panta 1. punkta pārkāpums — Valsts atļaujas līdzīgu bioloģiskas izcelsmes zāļu “Grasalva” tirdzniecībai paturēšana spēkā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               paturot spēkā zāļu “Grasalva” valsts tirdzniecības atļauju, Lietuvas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir noteikti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2003. gada 25. jūnija Direktīvu 2003/63/EK, 6. panta 1. punktu, kā arī Padomes 1993. gada 22. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2309/93, ar ko nosaka kārtību, kā Kopienā apstiprina un pārrauga cilvēkiem paredzētas zāles un veterinārās zāles, kā arī izveido Eiropas Zāļu novērtēšanas aģentūru, 3. panta 1. punktu un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulas (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru, 3. panta 1. punktu;

               2)

               Lietuvas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 247, 27.09.2008.


title: Lieta T-59/17: Prasība, kas celta 2017. gada 14. aprīlī – L/Parlaments

text:
               10.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/29

         Prasība, kas celta 2017. gada 14. aprīlī – L/Parlaments
   (Lieta T-59/17)
   (2017/C 221/41)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: L (pārstāvis – I. Coutant Peyre, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Parlamenta 2016. gada 24. jūnija lēmumu par prasītāja atlaišanu, ko prasītājs saņēma 2016. gada 25. jūnijā;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt morālo kaitējumu EUR 100 000 apmērā;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza astoņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots trauksmes cēlēju aizsardzības principu, kas noteikti Civildienesta noteikumu 22. panta a) un b) apakšpunktā un Iekšējās kārtības noteikumu 6. panta 1. punktā, pārkāpums.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota pamatojuma neesamība.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots samērīguma principa pārkāpums.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvota rūpības pienākuma neizpilde.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvota Parlamenta atbildes neesamība uz prasītāja pieteikumu par palīdzības sniegšanu, tiesību uz aizstāvību, tiesību uz samierināšanās pārkāpums.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots tiesību piekļūt dokumentiem pārkāpums.

               8.

               Ar astoto pamatu tiek apgalvota pilnvaru nepareiza izmantošana.


title: Lieta T-373/13 P: Vispārējās tiesas 2014. gada 12. marta spriedums – Alsteens/Komisija Apelācija — Civildienests — Pagaidu darbinieki — Līguma pagarināšana — Acīmredzama prasības nepieņemamība pirmajā instancē — Tiesības tikt uzklausītam — Pielikuma par līguma pagarināšanu atdalāmība

text:
               28.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/21

         Vispārējās tiesas 2014. gada 12. marta spriedums – Alsteens/Komisija
   (Lieta T-373/13 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Pagaidu darbinieki - Līguma pagarināšana - Acīmredzama prasības nepieņemamība pirmajā instancē - Tiesības tikt uzklausītam - Pielikuma par līguma pagarināšanu atdalāmība)
   2014/C 129/27
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Beļģija) (pārstāvji – S. Orlandi, D. de Abreu Caldas un J.-N. Louis, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un D. Martin)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 8. maija rīkojumu lietā F-87/12 Alsteens/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ar kuru tiek lūgts atcelt šo rīkojumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 8. maija rīkojumu lietā F-87/12 Alsteens/Komisija;

               2)

               lietu nodot atpakaļ Civildienesta tiesai;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Lieta T-297/13: Prasība, kas celta 2013. gada 29. maijā — Junited Autoglas Deutschland /ITSB — Belron Hungary ( “United Autoglas” )

text:
               27.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/16

         Prasība, kas celta 2013. gada 29. maijā — Junited Autoglas Deutschland/ITSB — Belron Hungary (“United Autoglas”)
   (Lieta T-297/13)
   2013/C 215/22
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Junited Autoglas Deutschland (Ķelne, Vācija) (pārstāvis — C. Weil, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Belron Hungary Kft — Zug Branch (Zug, Šveice)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               noraidīt personas, kas iestājusies lietā, iebildumus par Kopienas preču zīmes “United Autoglas” reģistrācijas pieteikumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kuri radušies prasītājai Apelāciju padomē;

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kuri radušies prasītājai Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “United Autoglas” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 12. un 37. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 6 025 498

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Apvienotās Karalistes un Polijas grafisku preču zīmju, kas ietver vārdisku elementu “AUTOGLAS”, un vārdiskas preču zīmes “AUTOGLASS” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 12., 21. un 37. klasē, reģistrācija

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt daļēji

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums


title: Lieta C-262/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 27. maijā iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — Döhler Neuenkirchen GmbH/Hauptzollamt Oldenburg

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 27. maijā iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — Döhler Neuenkirchen GmbH/Hauptzollamt Oldenburg

   (Lieta C-262/10)
   ()
   2010/C 246/29
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof (Vācija)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Döhler Neuenkirchen GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Oldenburg

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 1992. gada 20. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/1992 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1) 204. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka tas attiecas arī uz tādu pienākumu neizpildi, kuri ir jāpilda tikai pēc attiecīgās piemērojamās muitas procedūras pabeigšanas, kā gadījumā, kad procedūras ievešanas pārstrādei neuzlikšanas sistēmas ietvaros ievestas preces, kas ir tikušas daļēji eksportētas iekļaujoties termiņā, pienākuma 30 dienu laikā pēc procedūras pabeigšanas iesniegt norēķinu uzraudzības muitas iestādē neizpildes rezultātā rodas muitas parāds par visām ievestajām precēm, par kurām bija jāiesniedz norēķins, ja vien nav iestājušies apstākļi, kas paredzēti Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (2), 859. panta 9. punktā, kas grozīts ar Komisijas 2001. gada 4. maija Regulas (EK) Nr. 993/2001 (3) 1. panta 30. punktu?

      (1)  OV L 302, 1. lpp.

      (2)  Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regula (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 2001. gada 4. maija Regulas (EK) Nr. 993/2001, ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 141, 1. lpp.).


title: Lieta T-455/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 14. jūnija spriedumu lietā F-121/15 Fernández González/Komisija 2016. gada 14. augustā iesniedza Elia Fernández González

text:
               17.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 383/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 14. jūnija spriedumu lietā F-121/15 Fernández González/Komisija 2016. gada 14. augustā iesniedza Elia Fernández González

   (Lieta T-455/16 P)
   (2016/C 383/24)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Elia Fernández González (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – M. Casado García-Hirschfeld un É. Boigelot, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2016. gada 14. jūnija spriedumu lietā F-121/15 Elia Fernandez Gonzalez/Eiropas Komisija;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, tai skaitā izdevumus, kas ir radušies tiesvedībā Civildienesta tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza vienu vienīgu pamatu, ar kuru tā apgalvo, ka pārsūdzētajā spriedumā ir sagrozīti fakti un pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, kā rezultātā pamatojums esot juridiski nepareizs. Apelācijas sūdzības iesniedzēja it īpaši apstrīd pārsūdzētā sprieduma 29.–31. punktu, kā arī 36.–39. punktu.


title: Lieta T-163/15: Prasība, kas celta 2015. gada 2. aprīlī – Delta Group agroalimentare/Komisija

text:
               1.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/22

         Prasība, kas celta 2015. gada 2. aprīlī – Delta Group agroalimentare/Komisija
   (Lieta T-163/15)
   (2015/C 178/22)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Itālija) (pārstāvis – V. Migliorini, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu un katrā ziņā atcelt Eiropas Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektora Jerzy Plewa2015. gada 9. februāra vēstuli ar atsauces Nr. Ares (2015) 528512, kas ir adresēta Scabin k-gam, prasītājas likumiskajam pārstāvim, un kas saņemta tajā pašā dienā, un ar kuru tiek noraidīts prasītājas 2015. gada 13. janvāra pieteikums par pasākumu atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1308/2013 219. panta 1. punktam vai 221. pantam un it īpaši par eksporta kompensāciju noteikšanu atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1308/2013 196. pantam mājputnu gaļas nozarē;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un pārkāpts Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV L 347, 671. lpp.), 219. panta 1. punkts un 221. pants.

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā norāda, ka Komisijas apgalvojumu, ka tirdzniecības statistika par 2014. gada pirmajiem 11 mēnešiem liecina par eksporta palielināšanos par 5 % salīdzinājumā ar šo pašu posmu 2013. gadā, atspēko Komisijas minētā Lauksaimniecības produktu tirgu kopīgas organizācijas komitejas 2015. gada 22. janvāra ziņojuma par mājputnu gaļas tirgus situāciju 19. lappuses labajā pusē ietvertā tabula, no kuras izriet, ka 2013. gada pirmajos 11 mēnešos mājputnu gaļas eksporta no Savienības summa bija EUR 1  93 6 0 00  000, savukārt 2014. gada pirmajos 11 mēnešos tā bija tikai EUR 1  88 6 8 38  000, tādējādi radot eksporta samazināšanos par 2,5 %, nevis palielināšanos par 5 %, un ka Komisija arī esot kļūdaini novērtējusi cenas, kuras tika definētas kā “stabilas”, kaut gan tās atainoja būtiskas izmaiņas, samazinoties par 8 %, kā tas ir redzams ziņojuma 9. lappusē; līdz ar to esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un pārkāpts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 219. panta 1. punkts un 221. pants.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot izdarīts būtisku procedūras noteikumu pārkāpums un it īpaši Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta pārkāpums.

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā norāda, ka Komisijas lēmums noraidīt pieteikumu par pasākumiem atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1308/2013 221. pantam tika pieņemts bez iepriekšēja Lauksaimniecības produktu tirgu kopīgas organizācijas komitejas atzinuma un līdz ar to – pārkāpjot būtiskus procedūras noteikumus, kas ir paredzēti Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantā, kuru piemēro atbilstoši atsaucei, kas ir ietverta Regulas (ES) Nr. 1308/2013 229. pantā, kurš savukārt ir minēts šīs pašas regulas 221. pantā.


title: Lieta T-342/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 23. maija spriedums — Henkel /ITSB — SERCA ( COR ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes COR reģistrācijas pieteikums — Valsts agrāka grafiska preču zīme, kas ietver ar gotiskiem burtiem atveidotu vārdisku elementu dor — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/23

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 23. maija spriedums — Henkel/ITSB — SERCA (“COR”)
   (Lieta T-342/05) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “COR’ reģistrācijas pieteikums - Valsts agrāka grafiska preču zīme, kas ietver ar gotiskiem burtiem atveidotu vārdisku elementu “dor’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2007/C 155/46)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Henkel KGaA, Diseldorfa (Vācija) (pārstāvis — C. Osterrieth, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākumā A. Folliard-Monguiral, vēlāk G. Schneider)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Serra Y Roca, SA (“SERCA”), Barselona, (Spānija)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt ITSB Apelāciju pirmās palātas 2005. gada 14. jūlija lēmumu (lieta R 556/2003-1) attiecībā uz iebildumu procesu starp Henkel KGaA un Serra Y Roca, SA (“SERCA”).
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 296, 26.11.2005.


title: Tiesas Spriedums (otrā palāta) 2005. gada 15. septembrī Apvienotās lietas C-281/03 un C-282/03 (Apelācijas tiesa tirdzniecības un rūpniecības jautājumos (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Cindu Chemicals BV pret College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Direktīva 76/769/EEK — Bīstamas vielas — Iespēja dalībvalstīm izvirzīt papildu nosacījumus biocīda produkta, kura sastāvā ir aktīva viela, kas ir ar Direktīvu noteiktu lietošanas ierobežojumu objekts, laišanai tirgū un lietošanai — Produkti koksnes aizsardzībai, kas satur gudrona eļļas destilātus (slānekļa eļļa un kreozota eļļa) — Produkti koksnes aizsardzībai, kas satur varu, hromu un arsēnu)

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 15. septembrī
   Apvienotās lietas C-281/03 un C-282/03 (Apelācijas tiesa tirdzniecības un rūpniecības jautājumos (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Cindu Chemicals BV pret College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
       (1)

   (Direktīva 76/769/EEK - Bīstamas vielas - Iespēja dalībvalstīm izvirzīt papildu nosacījumus biocīda produkta, kura sastāvā ir aktīva viela, kas ir ar Direktīvu noteiktu lietošanas ierobežojumu objekts, laišanai tirgū un lietošanai - Produkti koksnes aizsardzībai, kas satur gudrona eļļas destilātus (slānekļa eļļa un kreozota eļļa) - Produkti koksnes aizsardzībai, kas satur varu, hromu un arsēnu)
   (2005/C 271/06)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Apvienotajās lietās C-281/03 un C-282/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Apelācijas tiesa tirdzniecības un rūpniecības jautājumos (Nīderlande) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 26. jūnijā un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 30. jūnijā, tiesvedībā Cindu Chemicals BV pret College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], J. Makarčiks [J. Makarczyk], P. Kūris [P. Kūris] un Dž. Arestis [G. Arestis] (referents), ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs], sekretāre F. Kontē [M.-F. Contet], galvenā administratore, 2005. gada 15. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Padomes 1976. gada 27. jūlija Direktīva 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažādu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 20. decembra Direktīvu 94/60/EK, ir interpretējama tādējādi, ka ar to dalībvalstij neļauj izvirzīt citus nosacījumus tāda biocīdā produkta laišanai tirgū un lietošanai, kura aktīvā viela ir iekļauta Direktīvas I pielikumā, nekā tos, kas minēti Direktīvā, tajā pat laikā piemērojot citus Kopienu noteikumus gadījumiem par īpašu nosacījumu izvirzīšanu šim produktam.

      (1)  OV C 251, 18.10.2003.


title: Lieta C-585/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 6. septembra spriedumu lietā T-434/11 Europäisch-Iranische Handelsbank AG /Eiropas Savienības Padome 2013. gada 19. novembrī iesniedza Europäisch-Iranische Handelsbank AG

text:
               18.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 15/11

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 6. septembra spriedumu lietā T-434/11 Europäisch-Iranische Handelsbank AG/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 19. novembrī iesniedza Europäisch-Iranische Handelsbank AG

   (Lieta C-585/13 P)
   2014/C 15/16
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (pārstāvji — S. Jeffrey, Solicitor, S. Ashley, Solicitor, A. Irvine, Solicitor, H. Hohmann, Rechtsanwalt, D. Wyatt, QC, un R. Blakeley, Barrister)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu šajā apelācijas sūdzībā detalizēti norādītajos punktos;

               —

               nekavējoties atcelt apstrīdētos pasākumus, ciktāl tie attiecas uz EIH;

               —

               noteikt pienākumu Padomei atlīdzināt EIH tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā un ar šo apelācijas tiesvedību Tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un izdarījusi prasījumiem neatbilstošu secinājumu, konstatējot ka EIH ir atzinusi, ka ir veikusi darījumus, uz kuriem Padome ir pamatojusies, attaisnojot tās iekļaušanu sarakstā:

                           —

                              EIH nav atzinusi, ka ir veikusi Padomes norādītajā pamatojumā minētos darījumus;

                           —

                              EIH noliegums, ka tā būtu veikusi norādītajā pamatojumā minētos darījumus bija pietiekami argumentēts tās rakstiskajos apsvērumos un tāpēc bija pieņemams.

               2)

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka ir bijuši izpildīti materiāltiesiskie kritēriji iekļaušanai sarakstā:

                           —

                              EIH nav atzinusi, ka ir veikusi darījumus, uz kuriem Padome ir pamatojusies, attaisnojot tās iekļaušanu sarakstā, un Padome nav pierādījusi pretējo;

                           —

                           darījumi, uz kuriem EIH atsaucās savā prasības pieteikumā, nav tie paši darījumi, uz kuriem pamatojās Padome, attaisnojot iekļaušanu sarakstā;

                           —

                              EIH apgalvojums, ka uz noteiktiem darījumiem neattiecas ES sankciju režīms (t.i. iemaksas iesaldētos kontos), bija pietiekami pamatots un līdz ar to pieņemams;

                           —

                              EIH ir sniegusi pierādījumus atļaujām saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 423/2007 (1) 8.–10. pantu vai pietiekamus pierādījumus atļaujām saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 961/2010 (2) 21. pantu darījumiem, kuri notika pēc 2010. gada 2. septembra;

                           —

                           tā sauktajiem trešā veida darījumiem bija saņemta kompetentās valsts iestādes, kura ir atbildīga par sankciju īstenošanu Vācijā un EIH uzraudzību (Bundesbank), piekrišana, un Vispārējā tiesa ir kļūdījusies, uzskatot, ka Bundesbank ir pārsniegusi savas pilnvaras, un ir kļūdījusies, uzskatot, ka EIH būtu bijis jāapšauba Bundesbank tiesības izdot piekrišanas, kuras tā izdeva;

               3)

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, noraidot EIH izvirzīto pamatu attiecībā uz tiesisko paļāvību/tiesisko noteiktību:

                           —

                           Vispārējā tiesa ir noteikusi nepareizu Tiesas lietas materiālos ietverto faktu kvalifikāciju un kļūdījusies, uzskatot, ka EIH būtu bijis jāparedz, ka tā tiks iekļauta sarakstā, jo tā ir rīkojusies atbilstoši Bundesbank saistošajām garantijām;

                           —

                           Vispārējā tiesa ir kļūdījusies, uzskatot, ka EIH nevarēja pamatoties uz tiesiskās paļāvības aizsardzības principu, tāpēc ka Bundesbank esot pārsniegusi tās pilnvaras, jo tā nebija pārsniegusi savas pilnvaras un pat, ja tā būtu bijis, tas neliegtu pamatoties uz tiesiskās paļāvības aizsardzības principu.

                           —

                           Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka atbilstīgie noteikumi, saskaņā ar kuriem EIH tika iekļauta sarakstā, ir nepārprotami.

               4)

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka EIH, apstrīdot tās iekļaušanu sarakstā, nevarēja pamatoties uz Padomes Regulas (ES) Nr. 961/2010 32. panta 2. punktu, un uzskatot, ka ar EIH piemērotajām sankcijām tiek nodrošināta preventīva iedarbība, kuru nevarētu realizēt tādējādi, ka Bundesbank vairs neapstiprinātu trešā veida [procedūru] vai neatļautu šādus darījumus:

                           —

                           pieņemot, ka EIH ir rīkojusies prettiesiski (kas tiek noliegts), saskaņā ar 32. panta 2. punktu EIH iekļaušana sarakstā nebija pieļaujama, jo EIH visādā ziņā rīkojās atbilstoši Bundesbank padomiem un norādījumiem un ne zināja, ne arī tai bija pamatots iemesls aizdomām, ka tā ir rīkojusies prettiesiski;

                           —

                           ierobežojošu pasākumu piemērošana EIH bija nesamērīga tāpēc, ka bija iespējami samērīgāki pasākumi, jo, ja Padome uzskatīja, ka Vācijas regulējošais režīms bija jāpārskata un, iespējams, jāgroza, tā varēja Vācijas iestādēm ieteikt veikt šādu pārskatīšanu, un Vācijas iestādēm to godprātīgas sadarbības pienākuma dēļ būtu bijis jāsadarbojas, ko Vispārējā tiesa kļūdaini nav ņēmusi vērā;

                           —

                           Vispārējā tiesa arī ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un izdarījusi lietas materiālos ietvertajiem dokumentiem neatbilstošu secinājumu, konstatējot, ka ierobežojošie pasākumi ir samērīgi, jo EIH gadījumā atbilstīgie darījumi ir tikuši atklāti tikai pēc tam, kad tie bija notikuši. Pirmkārt, Bundesbank apstiprināja trešā veida [procedūru] pirms EIH rīkojās saskaņā ar šo piekrišanu. Otrkārt, ja Bundesbank veiktā tās piekrišanas trešā veida darījumiem pārskatīšana būtu izraisījusi izmaiņas Bundesbank nostājā, tas būtu radījis preventīvu iedarbību attiecībā uz visiem darījumiem nākotnē.

      (1)  Padomes 2007. gada 19. aprīļa Regula (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 103, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2010. gada 25. oktobra Regula (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007 (OV L 281, 1. lpp.).


title: Lieta T-317/12: Prasība, kas celta 2012. gada 11. jūlija — Holcim (Romania)/Eiropas Komisija

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/31

         Prasība, kas celta 2012. gada 11. jūlija — Holcim (Romania)/Eiropas Komisija
   (Lieta T-317/12)
   2012/C 287/59
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Holcim (Romania) SA (Bukareste, Rumānija) (pārstāvji — L. Arnauts, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājai Eiropas emisijas kvotu, kuras esot nozagtas un kuras netikšot atgūtas līdz sprieduma pasludināšanas dienai, tirgus vērtību atbilstoši to tirgus cenai, pieskaitot klāt 8 % procentu gadā no 2010. gada 16. novembra;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               pasludināt spriedumu par izpildāmu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu:

               —

               Eiropas Savienības atbildība par Eiropas Komisijas nelikumīgajiem lēmumiem izriet no:

                           a)

                           Komisijas 2004. gada 21. decembra Regulas (EK) Nr. 2216/2004 par standartizētu un drošu reģistru sistēmu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu 280/2004/EK (OV L 386, 1. lpp.) 10. panta 1. punkta nepareizas interpretācijas;

                           b)

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvas 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.), 20. panta pārkāpuma;

                           c)

                           vairāku vispārējo tiesību principu (samērīguma principa un tiesiskās paļāvības principa, rūpības pienākuma, tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā saistībā ar īpašumtiesībām) pārkāpumiem, izlemjot neatklāt vai izlemjot neatļaut atklāt nozagto Eiropas emisijas kvotu atrašanās vietu Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas ietvaros.


title: Lieta C-273/09: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums ( Rechtbank Haarlem (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Premis Medical BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid (Regula (EK) Nr. 729/2004 — “Krāģa rolatora” klasifikācija Kombinētajā nomenklatūrā — Pozīcija 9021 — Pozīcija 8716 — Labojums — Spēkā esamība)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/5

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums (Rechtbank Haarlem (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Premis Medical BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid

   (Lieta C-273/09) (1)

   (Regula (EK) Nr. 729/2004 - “Krāģa rolatora” klasifikācija Kombinētajā nomenklatūrā - Pozīcija 9021 - Pozīcija 8716 - Labojums - Spēkā esamība)
   2011/C 63/09
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Haarlem

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Premis Medical BV

      Atbildētājs: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Rechtbank Haarlem (Nīerlande) — Komisijas 2004. gada 15. aprīļa Regulas (EK) Nr. 729/2004 par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā (OV L 113, 5. lpp.) interpretācija — Ortopēdiskie piederumi un aparāti vai ierīces, kas domāti fiziska defekta vai invaliditātes kompensēšanai kombinētās nomenklatūras 9021 pozīcijas izpratnē — Rolatori, kas domāti personām ar ierobežotu spēju pārvietoties

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 2004. gada 15. aprīļa Regula (EK) Nr. 729/2004 par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā, tās redakcijā pēc labojuma, kas publicēts 2004. gada 7. maijā, ir spēkā neesoša tiktāl, ciktāl, pirmkārt, ar labojumu ir paplašināta sākotnējās regulas piemērošanas joma attiecībā uz krāģi rolatoru, kas sastāv no cauruļveida alumīnija rāmja ar četriem riteņiem, no kuriem priekšējie ir grozāmi, rokturiem un bremzēm, kurš ir paredzēts, lai palīdzētu personām, kurām ir grūtības pārvietoties, un, otrkārt, ciktāl ar šo regulu minētais krāģis rolators tiek klasificēts kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 8716 80 00.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta F-49/15: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 11. aprīļa spriedums – FU/Komisija Civildienests — Disciplinārlieta — Disciplinārlietu kolēģija — Revīziju palātas pagaidu darbinieks, kurš iecelts par pārbaudāmo ierēdni Komisijā — Dienesta vietas maiņa — Dienesta vietas maiņas nepaziņošana Revīziju palātas administrācijai — Vienlaicīgi lūgumi izmaksāt pārcelšanās pabalstu izcelsmes valstī un iekārtošanās pabalstu Briselē — Lūgums atlīdzināt pārcelšanās izdevumus no Luksemburgas uz izcelsmes valsti — OLAF izmeklēšana — Disciplinārsods — Klasificēšana zemākā funkciju grupā, nepazeminot amatā — Civildienesta noteikumu IX pielikuma 25. pants — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Sacīkstes principa neievērošana — Jauns fakts — Pienākums uzsākt disciplinārlietu — Soda samērīgums — Procesuāls termiņš

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/48

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 11. aprīļa spriedums – FU/Komisija
   (Lieta F-49/15) (1)

   (Civildienests - Disciplinārlieta - Disciplinārlietu kolēģija - Revīziju palātas pagaidu darbinieks, kurš iecelts par pārbaudāmo ierēdni Komisijā - Dienesta vietas maiņa - Dienesta vietas maiņas nepaziņošana Revīziju palātas administrācijai - Vienlaicīgi lūgumi izmaksāt pārcelšanās pabalstu izcelsmes valstī un iekārtošanās pabalstu Briselē - Lūgums atlīdzināt pārcelšanās izdevumus no Luksemburgas uz izcelsmes valsti - OLAF izmeklēšana - Disciplinārsods - Klasificēšana zemākā funkciju grupā, nepazeminot amatā - Civildienesta noteikumu IX pielikuma 25. pants - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Sacīkstes principa neievērošana - Jauns fakts - Pienākums uzsākt disciplinārlietu - Soda samērīgums - Procesuāls termiņš)
   (2016/C 191/69)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: FU (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji J. Currall un C. Ehrbar, vēlāk C. Ehrbar un F. Simonetti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru prasītājam piemēro disciplinārsodu – pārklasificēšanu AST 5 pakāpē, lai gan prasītājs tika iecelts AD 5 pakāpē, melīgu paziņojumu dēļ nolūkā saņemt pārcelšanās pabalstu, kā arī pārcelšanās izdevumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               FU sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 8.6.2015., 36. lpp.


title: Apvienotās lietas T-387/06 līdz T-390/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. oktobra spriedums — Inter-Ikea System /ITSB (paletes attēls) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes, kas attēlo paleti, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/31

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. oktobra spriedums — Inter-Ikea System/ITSB (paletes attēls)
   (Apvienotās lietas T-387/06 līdz T-390/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes, kas attēlo paleti, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2008/C 301/50)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Inter-Ikea System BV, Delft (Nīderlande) (pārstāvis — J. Gulliksson, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)
   Priekšmets
   Prasības, kas celtas par četriem Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumiem (attiecīgi, lietas R 353/2006-1, R 354/2006-1, R 355/2006-1 un R 356/2006-1) attiecībā uz četriem pieteikumiem reģistrēt grafiskas preču zīmes, kuras veido grafisks paletes attēls
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumi (attiecīgi, lietas R 353/2006-1, R 354/2006-1, R 355/2006-1 un R 356/2006-1) tiek atcelti tiktāl, ciktāl ar tiem tiek noraidīta pieteikto preču zīmju reģistrācija attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 6., 7., 16., 20., 35., 39. un 42. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām, izņemot “metāla kravas paletes”, “metāla kravas paliktņus un paletes iepakošanai un transportēšanai” un “metāla paletes transportēšanai”, kas ietilpst 6. klasē, “kravas paletes, kas nav izgatavotas no metāla”, “kravas paliktņus un paletes, kas nav izgatavotas no metāla, iepakošanai un transportēšanai” un “paletes transportēšanai, kas nav izgatavotas no metāla”, kas ietilpst 20. klasē, kā arī “kravas palešu nomas” pakalpojumus, kas ietilpst 39. klasē;

               2)

               pārējā daļā prasības noraidīt;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 20, 27.1.2007.


title: Lieta T-283/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 24. aprīļa spriedumu lietā F-74/06 Pavlos Longinidis / Cedefop 2008. gada 16. jūlijā iesniedzis P. Longinidis

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/28

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 24. aprīļa spriedumu lietā F-74/06 Pavlos Longinidis/Cedefop2008. gada 16. jūlijā iesniedzis P. Longinidis

   (Lieta T-283/08 P)
   (2008/C 272/54)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Pavlos Longinidis (pārstāvji — P. Giatagantzidis un S. Stavropoulou, avvocati)

      Cits lietas dalībnieks: Cedefop

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2008. gada 24. aprīļa spriedumu lietā F-74/06 Pavlos Longinidis/Cedefop;

               —

               atcelt Cedefop vadītājas 2005. gada 30. novembra lēmumu, ar kuru izbeigts apelācijas sūdzības iesniedzēja uz nenoteiktu laiku noslēgtais darba līgums, kas datēts ar 2003. gada 4. martu, kā arī visus pārējos ar šo lēmumu saistītos administratīvos aktus;

               —

               atcelt Cedefop vadītājas 2005. gada 11. novembra lēmumu, ar kuru grozīts Cedefop par sūdzību izskatīšanu atbildīgās komisijas sastāvs, kā arī visus pārējos ar šo lēmumu saistītos administratīvos aktus;

               —

               atcelt Cedefop par sūdzību izskatīšanu atbildīgās komisijas 2006. gada 24. maija lēmumu, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēja 2006. gada 28. februāra sūdzība, kā arī visus pārējos ar šo lēmumu saistītos administratīvos aktus;

               —

               apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzēja 2006. gada 19. jūnijā celto prasību;

               —

               piespriest Cedefop atlīdzināt pirmajā instancē un apelācijas tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savā pirmajā instancē iesniegtajā prasībā pašreizējais apelācijas sūdzības iesniedzējs tostarp bija lūdzis atcelt Cedefop vadītājas lēmumu, ar kuru izbeigts tā uz nenoteiktu laiku noslēgtais darba līgums. Ar Civildienesta tiesas 2008. gada 24. aprīļa spriedumu šī prasība tika noraidīta.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka pārsūdzētais spriedums ir taisīts, pārkāpjot noteikumus par pierādījumu savākšanu, jo tas ir pamatots ar apstākļiem, kas nav tikuši pierādīti. It īpaši, pārbaudot prasītāja argumentu par to, ka prasītājam par tā atlaišanas iemesliem tika paziņots mutvārdos 2005. gada 23. novembra tikšanas laikā, Civildienesta tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, izmainot pierādījumu priekšmetu.
   Tāpat apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda, ka pārsūdzētais spriedums nav pietiekami pamatots. Precīzāk, apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda, ka Civildienesta tiesa nav pietiekami pamatojusi savu vērtējumu, izskatot jautājumu par to, vai apelācijas sūdzības iesniedzējs tika pietiekamā apmērā un atbilstošā veidā informēts par viņa atlaišanas iemesliem. Apelācijas sūdzības iesniedzējs arī uzskata, ka Civildienesta tiesa nav precizējusi visus apstākļus, kas, pēc tās domām, bija apelācijas sūdzības iesniedzēja atlaišanas pamatā.
   Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka Cedefop par sūdzību izskatīšanu atbildīgā komisija nav objektīvi un neatkarīgi izskatījusi viņa 2006. gada 28. februāra sūdzību par lēmumu par viņa atlaišanu.


title: Lieta T-168/06: Prasība, kas celta 2006. gada 19. jūnijā — Itālijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/28

         Prasība, kas celta 2006. gada 19. jūnijā — Itālijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta T-168/06)
   (2006/C 190/52)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 7. aprīļa lēmumu Nr. 03232 par Komisijas maksājumiem, kas nav vienādi ar pieprasīto summu — Programma EPPD Lombardija (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 014);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 5. maija lēmumu Nr. 03903 par Komisijas maksājumiem, kas nav vienādi ar pieprasīto summu — Programma EPPD Mērķis 2 Lacio 2000.—2006. g. (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 009);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 18.maija lēmumu Nr. 04240 par Komisijas maksājumiem, kas nav vienādi ar pieprasīto summu — Programma EPPD Lombardija (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 014);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 18. maija lēmumu Nr. 04241 par Komisijas maksājumiem, kas nav vienādi ar pieprasīto summu — Programma EPPD Venēcija Mērķis 2 2000.—2006. g. (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 005);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2006. gada 29. maija lēmumu Nr. 04468 par Komisijas maksājumiem, kas nav vienādi ar pieprasīto summu — Programma ROP Sardīnija 2000.—2006. g. (Nr. CCI 1999 IT 16 1 PO 010);

               —

               atcelt visus saistītus un iepriekšējus pasākumus un piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas minēti lietā T-345/04 Itālijas Republika/Komisija (1).

      (1)  OV C 262, 23.10.04., 55. lpp.


title: Lieta C-436/05: Tiesas (piektā palāta) rīkojums 2006. gada 6. oktobrī ( Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Lucien De Graaf, Gudula Daniels pret Belgische Staat (Prejudiciāls nolēmums — Nepieņemamība)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/24

         Tiesas (piektā palāta) rīkojums 2006. gada 6. oktobrī (Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Lucien De Graaf, Gudula Daniels pret Belgische Staat

   (Lieta C-436/05) (1)

   (Prejudiciāls nolēmums - Nepieņemamība)
   (2006/C 326/47)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hof van beroep te Antwerpen
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Lucien De Graaf, Gudula Daniels

      Atbildētāja: Belgische Staat

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hof van beroep te Antwerpen — Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, Padomes 1996. gada 2. decembra Regulas (EK) Nr. 118/97 (OV L 28, 1. lpp.) grozītajā un atjauninātajā redakcijā, interpretācija — Materiālās piemērošanas joma — Papildu krīzes iemaksas, ko paredz dalībvalsts, lai finansētu sociālās nodrošināšanas sistēmu, iekļaušana vai neiekļaušana — Pienākums veikt iemaksas, pat ja pakļauj citas valsts, kas nav pastāvīgās dzīvesvietas valsts, sociālā nodrošinājuma sistēmai — Saderīgums ar EKL 39. pantu
   Rezolutīvā daļa

      Hof van beroep te Antwerpen ar 2005. gada 29. novembra lēmumu iesniegtais lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir nepieņemams.

      (1)  OV C 36, 11.02.2006.


title: Lieta T-75/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. septembra spriedums — Bayer CropScience u. c./Komisija (Direktīva 91/414/EEK — Augu aizsardzības līdzekļi — Aktīvā viela endosulfāns — Laišanas tirgū atļaujas atsaukšana — Novērtējuma procedūra — Termiņi — Tiesības uz aizstāvību — Samērīguma princips)

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/19

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. septembra spriedums — Bayer CropScience u. c./Komisija
   (Lieta T-75/06) (1)

   (Direktīva 91/414/EEK - Augu aizsardzības līdzekļi - Aktīvā viela endosulfāns - Laišanas tirgū atļaujas atsaukšana - Novērtējuma procedūra - Termiņi - Tiesības uz aizstāvību - Samērīguma princips)
   (2008/C 272/35)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Bayer CropScience AG, Monhaima pie Reinas (Vācija), Makhteshim-Agan Holding BV, Roterdama (Nīderlande), Alfa Georgika Efodia AEVE, Atēnas (Grieķija), Aragonesas Agro, SA, Madride (Spānija) (pārstāvji — K. Merē [C. Mereu] un K. van Maldehems [K. Van Maldegem], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Dohertijs [B. Doherty] un L. Parpala [L. Parpala])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju: European Crop Protection Association (ECPA), Brisele (Beļģija) (pārstāvji — D. Velbruks [D. Waelbroeck] un N. Rampāls [N. Rampal], advokāti)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Spānijas Karaliste (pārstāvji — H. M. Rodrigess Karkamo [J. Rodríguez Cárcamo], abogado del Estado)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 2. decembra Lēmumu 2005/864/EK par endosulfāna neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atļauju atsaukšanu augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur šo aktīvo vielu (OV L 317, 25. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Bayer CropScience AG, Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Georgika Efodia AEVE un Aragonesas Agro, SA sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste un European Crop Protection Association (ECPA) sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 96, 22.4.2006.


title: Lieta T-533/08: Prasība, kas celta 2008. gada 3. decembrī — Telekomunikacja Polska /Komisija

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/54

         Prasība, kas celta 2008. gada 3. decembrī — Telekomunikacja Polska/Komisija
   (Lieta T-533/08)
   (2009/C 44/95)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Telekomunikacja Polska SA, Varšava (Polija) (pārstāvji — H. Romańczuk, M. Modzelewska de Raad un S. Hautbourg, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 4. septembra Lēmumu K(2008) 4997 par uzņēmuma Telekomunikacja Polska SA un visu tās tieši vai netieši kontrolēto uzņēmumu pārbaudi saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1/2003 (1) 20. panta 4. punktu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2008. gada 4. septembra Lēmumu K(2008) 4997 par uzņēmuma Telekomunikacja Polska SA un visu tās tieši vai netieši, pilnībā vai daļēji kontrolēto uzņēmumu pārbaudi saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1/2003 20. panta 4. punktu procedūrā, kas ir saistīta ar iespējami EKL 82. pantam pretēju darbību īstenošanu elektronisko sakaru nozarē.
   Prasītāja savu prasību pamato šādi:
   Pirmkārt, apstrīdētais lēmums ir pieņemts, neievērojot EKL 253. pantā un Padomes Regulas Nr. 1/2003 20. panta 4. punktā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu. Šajā sakarā Komisija nav pietiekami norādījusi, ka tās rīcībā ir informācija un pierādījumi, uz kuru pamata var pamatoti uzskatīt, ka prasītāja ir izdarījusi tai pārmestos pārkāpumus. Turklāt Komisijas lēmumā nav pietiekami raksturoti fakti, kurus Komisija plāno noskaidrot pārbaudē. Papildus tam Komisija nav ievērojusi pienākumu apstrīdētajā lēmumā raksturot prasītājai pārmesto pārkāpumu būtiskās pazīmes.
   Otrkārt, apstrīdētais lēmums ir pretrunā samērīguma principam, jo Komisija nav izvēlējusies tādu procedūras veidu, kas prasītājai būtu vismazāk apgrūtinošs.
   Treškārt, Komisija nav nodrošinājusi prasītājas tiesības uz aizstāvību, it īpaši saistībā ar prasītājas pirmajā prasības pamatā apgalvotajiem pārkāpumiem, kas pieļauti apstrīdētajā lēmumā. Šajā sakarā prasītāja apgalvo, ka tā nav varējusi viennozīmīgi noteikt, kādas darbības ir Komisijas pārbaudes priekšmets, un tādēļ nav varējusi pienācīgi novērtēt, vai un kādā mērā pārbaude ir pamatota un vai un kādā mērā pārbaudes ietvaros tai ir pienākums sadarboties ar Komisiju.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).