title: Lieta T-8/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – easyJet Airline/Komisija (Valsts atbalsts – Aviācijas nozare – Atbalsts, ko Itālija piešķīrusi Sardīnijas lidostām – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu – Attiecināmība uz valsti – Labuma guvēji – Priekšrocība līgumslēdzējām aviosabiedrībām – Privāta tirgus ekonomikas dalībnieka princips – Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm – Konkurences apdraudējums – Atgūšana – Tiesiskā paļāvība – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/27

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – easyJet Airline/Komisija
      (Lieta T-8/18) (1)

      (Valsts atbalsts - Aviācijas nozare - Atbalsts, ko Itālija piešķīrusi Sardīnijas lidostām - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Attiecināmība uz valsti - Labuma guvēji - Priekšrocība līgumslēdzējām aviosabiedrībām - Privāta tirgus ekonomikas dalībnieka princips - Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm - Konkurences apdraudējums - Atgūšana - Tiesiskā paļāvība - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2020/C 215/32)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: easyJet Airline Co. Ltd (Lutona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: P. Willis, solicitor, un J. Rivas Andrés, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Armati un S. Noë)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2017/1861 (2016. gada 29. jūlijs) par valsts atbalstu SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Itālija – Kompensācija Sardīnijas lidostām par sabiedrisko pakalpojumu saistībām (SGEI) (OV 2017, L 268, 1. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  easyJet Airline Co. Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 94, 12.3.2018.


title: Lieta T-195/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Talanton/Komisija (Šķīrējklauzula – Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007-2013) – Līgums “Perform” – Pieļaujamās izmaksas – Daļēja samaksāto summu atmaksa – Līgumisko tiesību ļaunprātīga izmantošana – Labas ticības princips – Tiesiskā paļāvība – Pierādīšanas pienākums – Pretprasība)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/28

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Talanton/Komisija
      (Lieta T-195/18) (1)

      (Šķīrējklauzula - Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007-2013) - Līgums “Perform” - Pieļaujamās izmaksas - Daļēja samaksāto summu atmaksa - Līgumisko tiesību ļaunprātīga izmantošana - Labas ticības princips - Tiesiskā paļāvība - Pierādīšanas pienākums - Pretprasība)
      (2020/C 215/33)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Grieķija) (pārstāvji: K. Damis un M. Angelopoulos, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: R. Lyal un A. Kyratsou, pārstāvji, kam palīdz G. Gerapetritis, advokāts)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 272. pantu un ar ko ir lūgts konstatēt, ka izdevumi, kurus prasītāja ir deklarējusi saskaņā ar vienošanos par subsīdiju Nr. 215952 nolūkā īstenot projektu “A sophisticated multi-parametric system for the continuous-effective assessment and monitoring of motor status in parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases”, kas noslēgta atbilstoši Septītajai pamatprogrammai pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007-2013), bija pieļaujami un ka Komisijas prasība atmaksāt summas 481 835,56 un 29 694,10 EUR apmērā saskaņā ar minēto vienošanos ir tās līgumsaistību pārkāpums, kā arī, otrkārt, pretprasība piespriest prasītājai samaksāt summu 481 835,56 EUR apmērā, kam pieskaitīti procenti.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon samaksā Eiropas Komisijai 481 835,56 EUR kā neatlīdzināmos izdevumus, kam pieskaitīti nokavējuma procenti atbilstoši 3,5 % likmei, skaitot no 2018. gada 26. februāra.

                  3)

                  Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon samaksā Komisijai 29 694,10 EUR kā vienotas likmes kompensāciju, kam pieskaitīti nokavējuma procenti atbilstoši 3,5 % likmei, skaitot no 2018. gada 26. februāra.

                  4)

                  Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 211, 18.6.2018.


title: Lieta T-290/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Agmin Italy/Komisija (Finanšu regula – Izslēgšana uz trīs gadiem no publiskā iepirkuma procedūrām un tādu subsīdiju piešķiršanas, kas finansētas no Savienības vispārējā budžeta un Eiropas Attīstības fonda – Objektivitātes princips – Tiesības uz aizstāvību – Kļūda vērtējumā – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Samērīgums)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/29

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Agmin Italy/Komisija
      (Lieta T-290/18) (1)

      (Finanšu regula - Izslēgšana uz trīs gadiem no publiskā iepirkuma procedūrām un tādu subsīdiju piešķiršanas, kas finansētas no Savienības vispārējā budžeta un Eiropas Attīstības fonda - Objektivitātes princips - Tiesības uz aizstāvību - Kļūda vērtējumā - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Samērīgums)
      (2020/C 215/34)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Agmin Italy SpA (Verona, Itālija) (pārstāvis: F. Guardascione, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Dintilhac un F. Moro, pārstāvji)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2018. gada 7. marta lēmumu par prasītājas izslēgšanu uz trīs gadiem no publiskā iepirkuma procedūrām un tādu subsīdiju piešķiršanas, kas finansētas no Savienības vispārējā budžeta un Eiropas Attīstības fonda (EAF), kā arī informācijas par šo izslēgšanu publicēšanu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Agmin Italy SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 231, 2.7.2018.


title: Lieta T-443/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg KG/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Vogue Peek & Cloppenburg”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Vogue Peek & Cloppenburg” reģistrācijas pieteikums – Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts – Valsts komercnosaukuma un reģistrācijai pieteiktās preču zīmes līdzāspastāvēšana – Norobežošanas nolīgums – EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana – Administratīvā procesa apturēšana – Regulas 2017/1001 70. pants – Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/29

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg KG/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Vogue Peek & Cloppenburg”)
      (Lieta T-443/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Vogue Peek & Cloppenburg” reģistrācijas pieteikums - Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts - Valsts komercnosaukuma un reģistrācijai pieteiktās preču zīmes līdzāspastāvēšana - Norobežošanas nolīgums - EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana - Administratīvā procesa apturēšana - Regulas 2017/1001 70. pants - Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
      (2020/C 215/35)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvis: P. Lange, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Peek & Cloppenburg KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: A. Renck, M. Petersenn un C. Stöber, advokāti)

         Priekšmets

      Prasības atcelt EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 20. aprīļa lēmums lietā R 1362/2005-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Peek & Cloppenburg (Hamburga) un Peek & Cloppenburg (Diseldorfa).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 311, 3.9.2018.


title: Lieta T-444/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Peek & Cloppenburg”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas un atcelšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Peek & Cloppenburg” – Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (EK) Nr. 2017/1001 8. panta 4. punkts un 60. panta 1. punkta c) apakšpunkts – Valsts komercnosaukuma un Eiropas Savienības preču zīmes līdzāspastāvēšana – Nolīgums par norobežošanu – EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana – Administratīvā procesa apturēšana – Regulas 2017/1001 70. pants – Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/30

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Peek & Cloppenburg”)
      (Lieta T-444/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas un atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Peek & Cloppenburg” - Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 2017/1001 8. panta 4. punkts un 60. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Valsts komercnosaukuma un Eiropas Savienības preču zīmes līdzāspastāvēšana - Nolīgums par norobežošanu - EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana - Administratīvā procesa apturēšana - Regulas 2017/1001 70. pants - Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
      (2020/C 215/36)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvis: P. Lange, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Peek & Cloppenburg KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: A. Renck, M. Petersenn un C. Stöber, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 20. aprīļa lēmumu lietā R 522/2006-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu un atcelšanas procesu starp Peek & Cloppenburg (Hamburga) un Peek & Cloppenburg (Diseldorfa).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 311, 3.9.2018.


title: Lieta T-445/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Peek & Cloppenburg”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Peek & Cloppenburg” reģistrācijas pieteikums – Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts – Valsts komercnosaukuma un reģistrācijai pieteiktas preču zīmes līdzāspastāvēšana – Nolīgums par norobežošanu – EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana – Administratīvā procesa apturēšana – Regulas 2017/1001 70. pants – Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/31

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Peek & Cloppenburg”)
      (Lieta T-445/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Peek & Cloppenburg” reģistrācijas pieteikums - Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts - Valsts komercnosaukuma un reģistrācijai pieteiktas preču zīmes līdzāspastāvēšana - Nolīgums par norobežošanu - EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana - Administratīvā procesa apturēšana - Regulas 2017/1001 70. pants - Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
      (2020/C 215/37)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvis: P. Lange, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Peek & Cloppenburg KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: A. Renck, M. Petersenn un C. Stöber, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 24. janvāra lēmumu lietā R 1270/2007-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Peek & Cloppenburg (Hamburga) un Peek & Cloppenburg (Diseldorfa).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 311, 3.9.2018.


title: Lieta T-446/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Peek & Cloppenburg”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Peek & Cloppenburg” reģistrācijas pieteikums – Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts – Valsts komercnosaukuma un reģistrācijai pieteiktas preču zīmes līdzāspastāvēšana – Nolīgums par norobežošanu – EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana – Administratīvā procesa apturēšana – Regulas 2017/1001 70. pants – Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/32

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Peek & Cloppenburg”)
      (Lieta T-446/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Peek & Cloppenburg” reģistrācijas pieteikums - Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts - Valsts komercnosaukuma un reģistrācijai pieteiktas preču zīmes līdzāspastāvēšana - Nolīgums par norobežošanu - EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana - Administratīvā procesa apturēšana - Regulas 2017/1001 70. pants - Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
      (2020/C 215/38)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvis: P. Lange, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Peek & Cloppenburg KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: A. Renck, M. Petersenn un C. Stöber, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 20. aprīļa lēmumu lietā R 1589/2007-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Peek & Cloppenburg (Hamburga) un Peek & Cloppenburg (Diseldorfa).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 311, 3.9.2018.


title: Lieta T-534/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Peek”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Peek” reģistrācijas pieteikums – Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts – Valsts komercnosaukuma un reģistrācijai pieteiktas preču zīmes līdzāspastāvēšana – Nolīgums par norobežošanu – EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana – Administratīvā procesa apturēšana – Regulas 2017/1001 70. pants – Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/32

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Peek”)
      (Lieta T-534/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Peek” reģistrācijas pieteikums - Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts - Valsts komercnosaukuma un reģistrācijai pieteiktas preču zīmes līdzāspastāvēšana - Nolīgums par norobežošanu - EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana - Administratīvā procesa apturēšana - Regulas 2017/1001 70. pants - Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
      (2020/C 215/39)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvis: P. Lange, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Peek & Cloppenburg KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: A. Renck, M. Petersenn un C. Stöber, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 31. maija lēmumu lietā R 115/2005-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Peek & Cloppenburg (Hamburga) un Peek & Cloppenburg (Diseldorfa).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 392, 29.10.2018.


title: Lieta T-535/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Peek’s”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Peek’s” reģistrācijas pieteikums – Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts – Valsts komercnosaukuma un reģistrācijai pieteiktas preču zīmes līdzāspastāvēšana – Nolīgums par norobežošanu – EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana – Administratīvā procesa apturēšana – Regulas 2017/1001 70. pants – Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/33

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (“Peek’s”)
      (Lieta T-535/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Peek’s” reģistrācijas pieteikums - Agrāks valsts komercnosaukums “Peek & Cloppenburg” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts - Valsts komercnosaukuma un reģistrācijai pieteiktas preču zīmes līdzāspastāvēšana - Nolīgums par norobežošanu - EUIPO veiktā valsts tiesību piemērošana - Administratīvā procesa apturēšana - Regulas 2017/1001 70. pants - Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 71. panta 1. punkts) - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
      (2020/C 215/40)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvis: P. Lange, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Peek & Cloppenburg KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: A. Renck, M. Petersenn un C. Stöber, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 31. maija lēmumu lietā R 60/2007–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Peek & Cloppenburg (Hamburga) un Peek & Cloppenburg (Diseldorfa).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Peek & Cloppenburg KG (Diseldorfa) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 392, 29.10.2018.


title: Lieta T-640/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 29. aprīļa spriedums – Intercontact Budapest/CdT (Publiski pakalpojumu līgumi – Iepirkuma procedūra – Tekstu finanšu un banku jomā tulkošanas no angļu valodas uz ungāru valodu pakalpojumu sniegšana – Pretendenta ierindošana kaskādes procedūrā – Regulas Nr. 966/2012 (ES, Euratom) 113. panta 2. un 3. punkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Visaugstāk ierindoto izraudzīto pretendentu piedāvājuma cena – Atteikums atklāt)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/34

      Vispārējās tiesas 2020. gada 29. aprīļa spriedums – Intercontact Budapest/CdT

      (Lieta T-640/18) (1)

      (Publiski pakalpojumu līgumi - Iepirkuma procedūra - Tekstu finanšu un banku jomā tulkošanas no angļu valodas uz ungāru valodu pakalpojumu sniegšana - Pretendenta ierindošana kaskādes procedūrā - Regulas Nr. 966/2012 (ES, Euratom) 113. panta 2. un 3. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Visaugstāk ierindoto izraudzīto pretendentu piedāvājuma cena - Atteikums atklāt)
      (2020/C 215/41)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Intercontact Budapest Fordító és Pénzügyi Tanácsadó Kft. (Intercontact Budapest Kft.) (Budapešta, Ungārija) (pārstāve: É. Subasicz, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centrs (pārstāvis: M. Garnier)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek būtībā lūgts atcelt CdT2018. gada 29. augusta lēmumu par prasītājas piedāvājuma ierindošanu piektajā vietā izraudzīto pretendentu izvietojuma secībā atbilstoši kaskādes mehānismam attiecībā uz publiskā iepirkuma procedūras FL/FIN17 pasūtījuma daļu Nr. 12.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra (Cdt) 2018. gada 29. augusta lēmumu par Intercontact Budapest Fordító és Pénzügyi Tanácsadó Kft. (Intercontact Budapest Kft.) piedāvājuma ierindošanu piektajā vietā izraudzīto pretendentu izvietojuma secībā atbilstoši kaskādes mehānismam attiecībā uz publiskā iepirkuma procedūras FL/FIN17 pasūtījuma daļu Nr. 12.

                  2)

                  Pārējos prasības pieteikumā norādītos prasījumus noraidīt.

                  3)

                  CdT atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 4, 7.1. 2019.


title: Lieta T-5/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Clatronic International/EUIPO (“PROFI CARE”) (Eiropas Savienības preču zīme – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme “PROFI CARE” – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Aprakstošs raksturs – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/35

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Clatronic International/EUIPO (“PROFI CARE”)
      (Lieta T-5/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “PROFI CARE” - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Aprakstošs raksturs - Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2020/C 215/42)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Clatronic International GmbH (Kempen, Vācija) (pārstāvis – O. Löffel, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Ivanauskas un H. O’Neill)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 15. oktobra lēmumu lietā R 504/2018-1 attiecībā uz grafiskas preču zīmes “PROFI CARE” starptautisku reģistrāciju, ko attiecina uz Eiropas Savienību.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Clatronic International GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 82, 4.3.2019.


title: Lieta T-49/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – View/EUIPO (“CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS”) (Eiropas Savienības preču zīme – Starptautiskā reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Vārdiska preču zīme “CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS” – Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/35

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – View/EUIPO (“CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS”)
      (Lieta T-49/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Starptautiskā reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Vārdiska preču zīme “CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS” - Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 215/43)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: View, Inc. (Milpitas, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: G. Tritton, barrister)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: H. O’Neill un V. Ruzek)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 27. novembra lēmumu lietā R 1625/2018-2 attiecībā uz vārdiskas preču zīmes “CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS” starptautisku reģistrāciju, ko attiecina uz Eiropas Savienību.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  View, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 103, 18.3.2019.


title: Lieta T-63/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Rot Front/EUIPO – Kondyterska korporatsiia “Roshen” (“РОШЕН”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme “РОШЕН” – Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “ромашки” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/36

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Rot Front/EUIPO – Kondyterska korporatsiia “Roshen” (“РОШЕН”)
      (Lieta T-63/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “РОШЕН” - Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “ромашки” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 215/44)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Rot Front OAO (Maskava, Krievija) (pārstāvji: M. Geitz un J. Stock, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: M. Fischer un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia “Roshen” (Kijeva, Ukraina) (pārstāve: I. Lukauskienė, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 16. novembra lēmumu lietā R 1872/2018-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Rot Front un Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia “Roshen”.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2018. gada 16. novembra lēmumu lietā R 1872/2018-2.

                  2)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Rot Front OAO tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia “Roshen” sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 122, 1.4.2019.


title: Lieta T-86/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – SolNova/EUIPO – Canina Pharma (“BIO-INSECT Shocker”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “BIO-INSECT Shocker” – Absolūts atteikuma pamats – Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/37

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – SolNova/EUIPO – Canina Pharma (“BIO-INSECT Shocker”)
      (Lieta T-86/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “BIO-INSECT Shocker” - Absolūts atteikuma pamats - Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts)
      (2020/C 215/46)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: SolNova AG (Zollikon, Šveice) (pārstāvis: P. Lee, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Söder)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Canina Pharma GmbH (Hamm, Vācija) (pārstāvis: O. Bischof, advokāts)

         Priekšmets

      Prasību, kas celta par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 11. decembra lēmumu lietā R 276/2018-2 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp SolNova un Canina Pharma.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2018. gada 11. decembra lēmumu lietā R 276/2018-2 tiktāl, cik tas attiecas uz “biocīdiem produktiem izmantošanai ražošanā; ķīmiskām vielām biocīdu ražošanai; ķīmiskajām piedevām insekticīdiem”, kas ietilpst 1. klasē, un “dezinfekcijas līdzekļiem; kaitēkļu iznīcināšanas līdzekļiem; paraziticīdiem; bakterioloģiskiem preparātiem medicīniskiem un veterināriem nolūkiem; ārstnieciskiem aerosoliem; antibakteriāliem aerosoliem; insekticīdiem; insektu pievilinātājiem; pretinsektu aerosoliem; insektu repelentiem; preparātiem insektu iznīcināšanai; insektu augšanu regulējošiem līdzekļiem; salvetēm, kas ir piesūcinātas ar insektu atbaidīšanas vielu; pretblusu pulveriem; pretblusu aerosoliem; pretblusu kaklasiksnām; blusu iznīcināšanas līdzekļiem; dzīvnieku pretblusu kaklasiksnām; pulveriem blusu iznīcināšanai dzīvniekiem; biocīdiem; dzīvnieku atbaidīšanai paredzētiem līdzekļiem; veterināriem preparātiem; veterinārām vakcīnām; higiēnas preparātiem veterinārijas nolūkiem”, kas ietilpst 5. klasē.

                  2)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                  Canina Pharma GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus, atlīdzina pusi no SolNova AG tiesāšanās izdevumiem Vispārējā tiesā, kā arī nepieciešamos izdevumus, kas tai ir radušies, izskatot lietu EUIPO Apelācijas padomē.

                  4)

                  SolNova pati sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem Vispārējā tiesā.

                  5)

                  EUIPO sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 122, 1.4.2019.


title: Lieta T-156/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Koenig & Bauer/EUIPO (“we’re on it”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “we’re on it” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Regulas 2017/1001 94. pants)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/38

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Koenig & Bauer/EUIPO (“we’re on it”)
      (Lieta T-156/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “we’re on it” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas 2017/1001 94. pants)
      (2020/C 215/47)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Koenig & Bauer AG (Vircburga, Vācija) (pārstāvji: B. Reinisch, B. Sorg un M. Ringer, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Graul un A. Söder)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 16. janvāra lēmumu lietā R 1027/2018-1 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “we’re on it” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Koenig & Bauer AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 148, 29.4.2019.


title: Lieta T-172/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Cognac Ferrand/EUIPO (Pinuma forma uz pudeles) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Pinuma forma uz pudeles – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/39

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Cognac Ferrand/EUIPO (Pinuma forma uz pudeles)
      (Lieta T-172/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Pinuma forma uz pudeles - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 215/48)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Cognac Ferrand (Parīze, Francija) (pārstāvis: D. Régnier, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Folliard-Monguiral un V. Ruzek)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 7. janvāra lēmumu lietā R 1640/2018-2 attiecībā uz pieteikumu par trīsdimensiju apzīmējuma, ko veido pinuma forma uz pudeles, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Cognac Ferrand atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 182, 27.5.2019.


title: Lieta T-284/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Wonder Line/EUIPO – De Longhi Benelux (“KENWELL”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “KENWELL” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “KENWOOD” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Apzīmējumu līdzība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/39

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Wonder Line/EUIPO – De Longhi Benelux (“KENWELL”)
      (Lieta T-284/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “KENWELL” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “KENWOOD” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 215/49)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Wonder Line, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvji: E. Manresa Medina un J. Manresa Medina, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: K. Kompari)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: De Longhi Benelux SA (Luksemburga, Luksemburga)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 11. februāra lēmumu lietā R 1351/2018-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp De Longhi Benelux un Wonder Line.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Wonder Line, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 238, 15.7.2019.


title: Lieta T-288/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Divaro/EUIPO – Grendene (“IPANEMA”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “IPANEMA” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Ipanema” – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/40

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Divaro/EUIPO – Grendene (“IPANEMA”)
      (Lieta T-288/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “IPANEMA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Ipanema” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts)
      (2020/C 215/50)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Divaro, SA (Oviedo, Spānija) (pārstāvji: M. Santos Quintana un M. A. Fernández Munárriz, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Crespo Carrillo)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Grendene, SA (Sobral, Brazīlija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 22. februāra lēmumu lietā R 1785/2018-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Grendene un Divaro.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2019. gada 22. februāra lēmumu lietā R 1785/2018-2, ciktāl ar to tika noraidīta Divaro, SA apelācijas sūdzība saistībā ar “aizsargbrillēm”, kas ietilpst 9. klasē.

                  2)

                  Noraidīt iebildumus attiecībā uz visām reģistrācijas pieteikumā norādītajām precēm, izņemot “(optiskās) brilles”, “pēdējo minēto rāmji (lēcas)” un “sporta brilles”, kas ietilpst 9. klasē.

                  3)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  4)

                  Katrs lietas dalībnieks pats sedz savus tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 213, 24.6.2019.


title: Lieta T-381/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – adp Gauselmann/EUIPO – Gameloft (“City Mania”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “City Mania” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “City Lights” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/41

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – adp Gauselmann/EUIPO – Gameloft (“City Mania”)
      (Lieta T-381/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “City Mania” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “City Lights” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 215/51)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Vācija) (pārstāvis – P. Koch Moreno, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Palmero Cabezas)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Gameloft SE (Parīze, Francija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 11. aprīļa lēmumu lietā R 976/2018-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp adp Gauselmann un Gameloft.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  adp Gauselmann GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 270, 12.8.2019.


title: Lieta T-503/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Global Brand Holdings/EUIPO (“XOXO”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “XOXO” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1.punkta b) apakšpunkts un 2. punkts)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/41

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Global Brand Holdings/EUIPO (“XOXO”)
      (Lieta T-503/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “XOXO” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1.punkta b) apakšpunkts un 2. punkts)
      (2020/C 215/52)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Global Brand Holdings, LLC (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – D. de Marion de Glatigny, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – A. Folliard-Monguiral)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 11. aprīļa lēmumu lietā R 1413/2018-1 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “XOXO” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Global Brand Holdings, LLC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 288, 26.8.2019.


title: Lieta T-532/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral/EUIPO (“pantys”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “pantys” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts – Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība – Regulas 2017/1001 7. panta 3. punkts)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/42

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral/EUIPO (“pantys”)
      (Lieta T-532/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “pantys” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība - Regulas 2017/1001 7. panta 3. punkts)
      (2020/C 215/53)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral Ltda (Sorocaba, Brazīlija) (pārstāvji: B. Bittner un U. Heinrich, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Walicka)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 22. maija lēmumu lietā R 314/2019-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiskas preču zīmes “pantys” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral Ltda atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 312, 16.9.2019.


title: Lieta T-233/20: Prasība, kas celta 2020. gada 28. aprīlī – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (“R.T.S. ROCHEM Technical Services”)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/43

      Prasība, kas celta 2020. gada 28. aprīlī – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (“R.T.S. ROCHEM Technical Services”)
      (Lieta T-233/20)
      (2020/C 215/54)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Rochem Group AG (Zug, Šveice) (pārstāvis: K. Guridi Sedlak, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Rochem Marine Srl (Genova, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “R.T.S. ROCHEM Technical Services” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 12 326 609

         Informācija par procesu EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 20. februāra lēmums lietā R 1544/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  uzdot EUIPO pieņemt jaunu lēmumu, ar kuru tiek atteikta spēkā neesamības pasludināšana, kas lūgta attiecībā pret Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 12 326 609, arī attiecībā uz 11. un 40. klasi;

                  —

                  piespriest EUIPO segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 18. panta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 64. panta 2. un 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-241/20: Prasība, kas celta 2020. gada 27. aprīlī – Susta/Parlaments

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/46

      Prasība, kas celta 2020. gada 27. aprīlī – Susta/Parlaments
      (Lieta T-241/20)
      (2020/C 215/57)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Gianluca Susta (Biella, Itālija) (pārstāvji: A. Schmitt un A. Grosjean, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt un nospriest, ka:

                  —

                  šī prasība ir pieņemama;

                  —

                  nepieciešamības gadījumā šīs lietas procesa organizatorisko pasākumu vai pierādījumu savākšanas pasākumu ietvaros ir jāuzdod Eiropas Parlamentam iesniegt Eiropas Parlamenta Juridiskā dienesta sagatavotos atzinumus, kuri sniegti 2018. gada 16. jūlijā, kā arī 2018. gada 3. decembrī un neatkarīgi no precīzā datuma, bet katrā ziņā pirms 2018. gada 10. decembra, kad tika pieņemts Parlamenta Prezidija lēmums, ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus (2018/C 466/02,
                        Oficiālais Vēstnesis, 2018. gada 28. decembris, C 466/8);

                  —

                  pamatojoties uz LESD 263. pantu, ir jāatceļ pārsūdzētais individuālais lēmums, par ko prasītāju informējusi Eiropas Parlamenta Finanšu ģenerāldirektorāta nodaļa “Deputātu atalgojums un sociālās tiesības”, attiecībā uz prasītāja tiesībām uz brīvprātīgo papildpensiju, ciktāl ar šo lēmumu no 2019. gada 1. janvāra ir īstenota brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecuma palielināšana prasītājam no 63 uz 65 gadiem, kā paredzēts iepriekš minētajā Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmumā;

                  —

                  pamatojoties uz LESD 277. pantu, iepriekšminētais Parlamenta Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmums ir jāatzīst par atceltu vai nepiemērojamu, ciktāl ar to grozīts Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu 76. pants, konkrētāk, no 2019. gada 1. janvāra ir palielināts brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecums;

                  —

                  Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Prezidijam nav ratione materiae kompetences.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijs, pieņemdams savu 2018. gada 10. decembra lēmumu (turpmāk tekstā – “Prezidija lēmums”), esot pārkāpis Eiropas Parlamenta deputātu nolikumu, kas pieņemts ar Eiropas Parlamenta 2005. gada 28. septembra Lēmumu 2005/684/EK, Euratom, (OV 2005, L 262, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “Nolikums”). Prezidija lēmums esot pretrunā Nolikuma 27. pantam, kurā paredzēts saglabāt “iegūtās tiesības” un “nākotnē paredzamās tiesības”.

                              —

                              Otrkārt, ar Prezidija lēmumu tiekot noteikts nodoklis, proti, ieviesta speciāla nodeva 5 % apmērā no pensijas nominālvērtības, lai gan nodokļa uzlikšana neietilpst LESD 223. panta 2. punktā minētajās Prezidija pilnvarās.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts būtisks procedūras noteikumu pārkāpums.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijam tiek pārmests, ka tas, pieņemot savu lēmumu, nav ievērojis LESD 223. pantā izklāstītos noteikumus.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot norādīts pietiekams pamatojums, un tādējādi neesot izpildīts LESD 296. panta otrajā daļā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktā noteiktais pienākums norādīt pamatojumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kā arī tiesiskās paļāvības princips.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kas izriet gan no vispārējiem tiesību principiem, gan no Nolikuma, kurā expressis verbis ir noteikts, ka tās saglabājamas “pilnā apjomā” (27. pants).

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās paļāvības princips.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots samērīguma princips, vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                              —

                              Pirmkārt, prasītāja tiesību aizskārumi esot nesamērīgi attiecībā pret mērķiem, kas sasniedzami ar Prezidija lēmumu.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmums esot jāatzīst par nepiemērojamu, jo tajā neesot ievērots vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots tiesiskās drošības princips un ka trūkstot pārejas pasākumu.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tam prettiesiski piešķirts atpakaļejošs spēks.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tajā nav paredzēti pārejas pasākumi.


title: Lieta T-242/20: Prasība, kas celta 2020. gada 27. aprīlī – Frutos Gama/Parlaments

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/48

      Prasība, kas celta 2020. gada 27. aprīlī – Frutos Gama/Parlaments
      (Lieta T-242/20)
      (2020/C 215/58)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Manuela Frutos Gama (Valverde de Mérida, Spānija) (pārstāvji: A. Schmitt un A. Grosjean, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt un nospriest, ka:

                  —

                  šī prasība ir pieņemama;

                  —

                  nepieciešamības gadījumā šīs lietas procesa organizatorisko pasākumu vai pierādījumu savākšanas pasākumu ietvaros ir jāuzdod Eiropas Parlamentam iesniegt Eiropas Parlamenta Juridiskā dienesta sagatavotos atzinumus, kuri sniegti 2018. gada 16. jūlijā, kā arī 2018. gada 3. decembrī un neatkarīgi no precīzā datuma, bet katrā ziņā pirms 2018. gada 10. decembra, kad tika pieņemts Parlamenta Prezidija lēmums, ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus (2018/C 466/02,
                        Oficiālais Vēstnesis, 2018. gada 28. decembris, C 466/8);

                  —

                  pamatojoties uz LESD 263. pantu, ir jāatceļ pārsūdzētais individuālais lēmums, par ko prasītāju informējusi Eiropas Parlamenta Finanšu ģenerāldirektorāta nodaļa “Deputātu atalgojums un sociālās tiesības”, attiecībā uz prasītājas tiesībām uz brīvprātīgo papildpensiju, ciktāl ar šo lēmumu no 2019. gada 1. janvāra ir īstenota brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecuma palielināšana prasītājai no 63 uz 65 gadiem, kā paredzēts iepriekš minētajā Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmumā;

                  —

                  pamatojoties uz LESD 277. pantu, iepriekšminētais Parlamenta Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmums ir jāatzīst par atceltu vai nepiemērojamu, ciktāl ar to grozīts Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu 76. pants, konkrētāk, no 2019. gada 1. janvāra ir palielināts brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecums;

                  —

                  Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Prezidijam nav ratione materiae kompetences.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijs, pieņemdams savu 2018. gada 10. decembra lēmumu (turpmāk tekstā – “Prezidija lēmums”), esot pārkāpis Eiropas Parlamenta deputātu nolikumu, kas pieņemts ar Eiropas Parlamenta 2005. gada 28. septembra Lēmumu 2005/684/EK, Euratom, (OV 2005, L 262, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “Nolikums”). Prezidija lēmums esot pretrunā Nolikuma 27. pantam, kurā paredzēts saglabāt “iegūtās tiesības” un “nākotnē paredzamās tiesības”.

                              —

                              Otrkārt, ar Prezidija lēmumu tiekot noteikts nodoklis, proti, ieviesta speciāla nodeva 5 % apmērā no pensijas nominālvērtības, lai gan nodokļa uzlikšana neietilpst LESD 223. panta 2. punktā minētajās Prezidija pilnvarās.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts būtisks procedūras noteikumu pārkāpums.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijam tiek pārmests, ka tas, pieņemot savu lēmumu, nav ievērojis LESD 223. pantā izklāstītos noteikumus.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot norādīts pietiekams pamatojums, un tādējādi neesot izpildīts LESD 296. panta otrajā daļā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktā noteiktais pienākums norādīt pamatojumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kā arī tiesiskās paļāvības princips.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kas izriet gan no vispārējiem tiesību principiem, gan no Nolikuma, kurā expressis verbis ir noteikts, ka tās saglabājamas “pilnā apjomā” (27. pants).

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās paļāvības princips.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots samērīguma princips, vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                              —

                              Pirmkārt, prasītājas tiesību aizskārumi esot nesamērīgi attiecībā pret mērķiem, kas sasniedzami ar Prezidija lēmumu.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmums esot jāatzīst par nepiemērojamu, jo tajā neesot ievērots vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots tiesiskās drošības princips un ka trūkstot pārejas pasākumu.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tam prettiesiski piešķirts atpakaļejošs spēks.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tajā nav paredzēti pārejas pasākumi.


title: Lieta T-243/20: Prasība, kas celta 2020. gada 29. aprīlī – Galeote/Parlaments

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/49

      Prasība, kas celta 2020. gada 29. aprīlī – Galeote/Parlaments
      (Lieta T-243/20)
      (2020/C 215/59)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Gerardo Galeote (Madride, Spānija) (pārstāvji: A. Schmitt un A. Grosjean, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt un nospriest, ka:

                  —

                  šī prasība ir pieņemama;

                  —

                  nepieciešamības gadījumā šīs lietas procesa organizatorisko pasākumu vai pierādījumu savākšanas pasākumu ietvaros ir jāuzdod Eiropas Parlamentam iesniegt Eiropas Parlamenta Juridiskā dienesta sagatavotos atzinumus, kuri sniegti 2018. gada 16. jūlijā, kā arī 2018. gada 3. decembrī un neatkarīgi no precīzā datuma, bet katrā ziņā pirms 2018. gada 10. decembra, kad tika pieņemts Parlamenta Prezidija lēmums, ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus (2018/C 466/02,
                        Oficiālais Vēstnesis, 2018. gada 28. decembris, C 466/8);

                  —

                  pamatojoties uz LESD 263. pantu, ir jāatceļ pārsūdzētais individuālais lēmums, par ko prasītāju informējusi Eiropas Parlamenta Finanšu ģenerāldirektorāta nodaļa “Deputātu atalgojums un sociālās tiesības”, attiecībā uz prasītāja tiesībām uz brīvprātīgo papildpensiju, ciktāl ar šo lēmumu no 2019. gada 1. janvāra ir īstenota brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecuma palielināšana prasītājam no 63 uz 65 gadiem, kā paredzēts iepriekš minētajā Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmumā;

                  —

                  pamatojoties uz LESD 277. pantu, iepriekšminētais Parlamenta Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmums ir jāatzīst par atceltu vai nepiemērojamu, ciktāl ar to grozīts Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu 76. pants, konkrētāk, no 2019. gada 1. janvāra ir palielināts brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecums;

                  —

                  Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Prezidijam nav ratione materiae kompetences.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijs, pieņemdams savu 2018. gada 10. decembra lēmumu (turpmāk tekstā – “Prezidija lēmums”), esot pārkāpis Eiropas Parlamenta deputātu nolikumu, kas pieņemts ar Eiropas Parlamenta 2005. gada 28. septembra Lēmumu 2005/684/EK, Euratom, (OV 2005, L 262, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “Nolikums”). Prezidija lēmums esot pretrunā Nolikuma 27. pantam, kurā paredzēts saglabāt “iegūtās tiesības” un “nākotnē paredzamās tiesības”.

                              —

                              Otrkārt, ar Prezidija lēmumu tiekot noteikts nodoklis, proti, ieviesta speciāla nodeva 5 % apmērā no pensijas nominālvērtības, lai gan nodokļa uzlikšana neietilpst LESD 223. panta 2. punktā minētajās Prezidija pilnvarās.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts būtisks procedūras noteikumu pārkāpums.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijam tiek pārmests, ka tas, pieņemot savu lēmumu, nav ievērojis LESD 223. pantā izklāstītos noteikumus.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot norādīts pietiekams pamatojums, un tādējādi neesot izpildīts LESD 296. panta otrajā daļā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktā noteiktais pienākums norādīt pamatojumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kā arī tiesiskās paļāvības princips.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kas izriet gan no vispārējiem tiesību principiem, gan no Nolikuma, kurā expressis verbis ir noteikts, ka tās saglabājamas “pilnā apjomā” (27. pants).

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās paļāvības princips.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots samērīguma princips, vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                              —

                              Pirmkārt, prasītāja tiesību aizskārumi esot nesamērīgi attiecībā pret mērķiem, kas sasniedzami ar Prezidija lēmumu.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmums esot jāatzīst par nepiemērojamu, jo tajā neesot ievērots vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots tiesiskās drošības princips un ka trūkstot pārejas pasākumu.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tam prettiesiski piešķirts atpakaļejošs spēks.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tajā nav paredzēti pārejas pasākumi.


title: Lieta T-244/20: Prasība, kas celta 2020. gada 29. aprīlī – Marques/Parlaments

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/51

      Prasība, kas celta 2020. gada 29. aprīlī – Marques/Parlaments
      (Lieta T-244/20)
      (2020/C 215/60)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Mário Sérgio Marques (Funchal, Portugāle) (pārstāvji: A. Schmitt un A. Grosjean, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt un nospriest, ka:

                  —

                  šī prasība ir pieņemama;

                  —

                  nepieciešamības gadījumā šīs lietas procesa organizatorisko pasākumu vai pierādījumu savākšanas pasākumu ietvaros ir jāuzdod Eiropas Parlamentam iesniegt Eiropas Parlamenta Juridiskā dienesta sagatavotos atzinumus, kuri sniegti 2018. gada 16. jūlijā, kā arī 2018. gada 3. decembrī un neatkarīgi no precīzā datuma, bet katrā ziņā pirms 2018. gada 10. decembra, kad tika pieņemts Parlamenta Prezidija lēmums, ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus (2018/C 466/02,
                        Oficiālais Vēstnesis, 2018. gada 28. decembris, C 466/8);

                  —

                  pamatojoties uz LESD 263. pantu, ir jāatceļ pārsūdzētais individuālais lēmums, par ko prasītāju informējusi Eiropas Parlamenta Finanšu ģenerāldirektorāta nodaļa “Deputātu atalgojums un sociālās tiesības”, attiecībā uz prasītāja tiesībām uz brīvprātīgo papildpensiju, ciktāl ar šo lēmumu no 2019. gada 1. janvāra ir īstenota brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecuma palielināšana prasītājam no 63 uz 65 gadiem, kā paredzēts iepriekš minētajā Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmumā;

                  —

                  pamatojoties uz LESD 277. pantu, iepriekšminētais Parlamenta Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmums ir jāatzīst par atceltu vai nepiemērojamu, ciktāl ar to grozīts Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu 76. pants, konkrētāk, no 2019. gada 1. janvāra ir palielināts brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecums;

                  —

                  Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Prezidijam nav ratione materiae kompetences.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijs, pieņemdams savu 2018. gada 10. decembra lēmumu (turpmāk tekstā – “Prezidija lēmums”), esot pārkāpis Eiropas Parlamenta deputātu nolikumu, kas pieņemts ar Eiropas Parlamenta 2005. gada 28. septembra Lēmumu 2005/684/EK, Euratom, (OV 2005, L 262, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “Nolikums”). Prezidija lēmums esot pretrunā Nolikuma 27. pantam, kurā paredzēts saglabāt “iegūtās tiesības” un “nākotnē paredzamās tiesības”.

                              —

                              Otrkārt, ar Prezidija lēmumu tiekot noteikts nodoklis, proti, ieviesta speciāla nodeva 5 % apmērā no pensijas nominālvērtības, lai gan nodokļa uzlikšana neietilpst LESD 223. panta 2. punktā minētajās Prezidija pilnvarās.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts būtisks procedūras noteikumu pārkāpums.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijam tiek pārmests, ka tas, pieņemot savu lēmumu, nav ievērojis LESD 223. pantā izklāstītos noteikumus.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot norādīts pietiekams pamatojums, un tādējādi neesot izpildīts LESD 296. panta otrajā daļā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktā noteiktais pienākums norādīt pamatojumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kā arī tiesiskās paļāvības princips.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kas izriet gan no vispārējiem tiesību principiem, gan no Nolikuma, kurā expressis verbis ir noteikts, ka tās saglabājamas “pilnā apjomā” (27. pants).

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās paļāvības princips.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots samērīguma princips, vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                              —

                              Pirmkārt, prasītāja tiesību aizskārumi esot nesamērīgi attiecībā pret mērķiem, kas sasniedzami ar Prezidija lēmumu.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmums esot jāatzīst par nepiemērojamu, jo tajā neesot ievērots vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots tiesiskās drošības princips un ka trūkstot pārejas pasākumu.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tam prettiesiski piešķirts atpakaļejošs spēks.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tajā nav paredzēti pārejas pasākumi.


title: Lieta T-245/20: Prasība, kas celta 2020. gada 29. aprīlī – Watson/Parlaments

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/53

      Prasība, kas celta 2020. gada 29. aprīlī – Watson/Parlaments
      (Lieta T-245/20)
      (2020/C 215/61)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Graham R. Watson (Edinburga, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: A. Schmitt un A. Grosjean, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt un nospriest, ka:

                  —

                  šī prasība ir pieņemama;

                  —

                  nepieciešamības gadījumā šīs lietas procesa organizatorisko pasākumu vai pierādījumu savākšanas pasākumu ietvaros ir jāuzdod Eiropas Parlamentam iesniegt Eiropas Parlamenta Juridiskā dienesta sagatavotos atzinumus, kuri sniegti 2018. gada 16. jūlijā, kā arī 2018. gada 3. decembrī un neatkarīgi no precīzā datuma, bet katrā ziņā pirms 2018. gada 10. decembra, kad tika pieņemts Parlamenta Prezidija lēmums, ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus (2018/C 466/02,
                        Oficiālais Vēstnesis, 2018. gada 28. decembris, C 466/8);

                  —

                  pamatojoties uz LESD 263. pantu, ir jāatceļ pārsūdzētais individuālais lēmums, par ko prasītāju informējusi Eiropas Parlamenta Finanšu ģenerāldirektorāta nodaļa “Deputātu atalgojums un sociālās tiesības”, attiecībā uz prasītāja tiesībām uz brīvprātīgo papildpensiju, ciktāl ar šo lēmumu no 2019. gada 1. janvāra ir īstenota brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecuma palielināšana prasītājam no 63 uz 65 gadiem, kā paredzēts iepriekš minētajā Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmumā;

                  —

                  pamatojoties uz LESD 277. pantu, iepriekšminētais Parlamenta Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmums ir jāatzīst par atceltu vai nepiemērojamu, ciktāl ar to grozīts Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu 76. pants, konkrētāk, no 2019. gada 1. janvāra ir palielināts brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecums;

                  —

                  Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Prezidijam nav ratione materiae kompetences.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijs, pieņemdams savu 2018. gada 10. decembra lēmumu (turpmāk tekstā – “Prezidija lēmums”), esot pārkāpis Eiropas Parlamenta deputātu nolikumu, kas pieņemts ar Eiropas Parlamenta 2005. gada 28. septembra Lēmumu 2005/684/EK, Euratom, (OV 2005, L 262, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “Nolikums”). Prezidija lēmums esot pretrunā Nolikuma 27. pantam, kurā paredzēts saglabāt “iegūtās tiesības” un “nākotnē paredzamās tiesības”.

                              —

                              Otrkārt, ar Prezidija lēmumu tiekot noteikts nodoklis, proti, ieviesta speciāla nodeva 5 % apmērā no pensijas nominālvērtības, lai gan nodokļa uzlikšana neietilpst LESD 223. panta 2. punktā minētajās Prezidija pilnvarās.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts būtisks procedūras noteikumu pārkāpums.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijam tiek pārmests, ka tas, pieņemot savu lēmumu, nav ievērojis LESD 223. pantā izklāstītos noteikumus.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot norādīts pietiekams pamatojums, un tādējādi neesot izpildīts LESD 296. panta otrajā daļā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktā noteiktais pienākums norādīt pamatojumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kā arī tiesiskās paļāvības princips.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kas izriet gan no vispārējiem tiesību principiem, gan no Nolikuma, kurā expressis verbis ir noteikts, ka tās saglabājamas “pilnā apjomā” (27. pants).

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās paļāvības princips.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots samērīguma princips, vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                              —

                              Pirmkārt, prasītāja tiesību aizskārumi esot nesamērīgi attiecībā pret mērķiem, kas sasniedzami ar Prezidija lēmumu.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmums esot jāatzīst par nepiemērojamu, jo tajā neesot ievērots vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots tiesiskās drošības princips un ka trūkstot pārejas pasākumu.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tam prettiesiski piešķirts atpakaļejošs spēks.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tajā nav paredzēti pārejas pasākumi.


title: Lieta T-246/20: Prasība, kas celta 2020. gada 27. aprīlī – Aerospinning Master Franchising/EUIPO – Mad Dogg Athletics (“SPINNING”)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/54

      Prasība, kas celta 2020. gada 27. aprīlī – Aerospinning Master Franchising/EUIPO – Mad Dogg Athletics (“SPINNING”)
      (Lieta T-246/20)
      (2020/C 215/62)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Aerospinning Master Franchising s. r. o. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāve: K. Labalestra, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mad Dogg Athletics, Inc. (Venice, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SPINNING” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 175 117

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 26. februāra lēmums lietā R 369/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-249/20: Prasība, kas celta 2020. gada 28. aprīlī – Sabra/Padome

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/55

      Prasība, kas celta 2020. gada 28. aprīlī – Sabra/Padome
      (Lieta T-249/20)
      (2020/C 215/63)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Abdelkader Sabra (Beirūta, Libāna) (pārstāvji: M. Lester, QC, un A. Bradshaw, Solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdētos pasākumus, ciktāl tie attiecas uz viņu;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasītājs lūdz atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2020/212/KĀDP (2020. gada 17. februāris), ar ko īsteno Padomes Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (1), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/211 (2020. gada 17. februāris), ar ko īsteno Regulu (ES) 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (2).
      Prasības atbalstam prasītājs norāda, ka apstrīdēto pasākumu vēršana pret viņu ir Padomes acīmredzamu kļūdu vērtējumā rezultāts. Prasītājs it īpaši norāda, ka

                  —

                  viņš nav viens no vadošajiem uzņēmējiem, kas darbojas Sīrijā, 2012. gada 18. janvāra Padomes Regulas (ES) 36/2012 (3) 15. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē;

                  —

                  viņš nav saistīts ar Sīrijas režīmu, viņam tajā nav ietekmes un viņš nerada apiešanas risku Regulas Nr. 36/2012 15. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē un

                  —

                  viņš nesniedz nekādu atbalstu Sīrijas režīmam un negūst no tā labumu.

         (1)  OV 2020, L 431, 6. lpp.

         (2)  OV 2020, L 431, 1. lpp.

         (3)  Padomes Regula (ES) Nr. 36/2012 (2012. gada 18. janvāris) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 442/2011 (OV 2012, L 16, 1. lpp.).


title: Lieta T-252/20: Prasība, kas celta 2020. gada 23. aprīlī – JU u.c./Padome

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/56

      Prasība, kas celta 2020. gada 23. aprīlī – JU u.c./Padome
      (Lieta T-252/20)
      (2020/C 215/64)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: JU, JV, JW, JY, JZ, KA, KB (pārstāvji: P. Tridimas, Barrister, A. von Westernhagen un D. Harrison, Solicitors)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (ES) 2020/135 (2020. gada 30. janvāris) par to, lai noslēgtu Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (1), jo ar to bez viņu piekrišanas un, neveicot pienācīgas procedūras, viņiem ir atņemts Savienības pilsoņa statuss un no tā izrietošās tiesības;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasītāji apgalvo, ka, atņemot viņiem Savienības pilsoņa statusu un no tā izrietošās pamattiesības, Padome esot pārkāpusi LESD 20., 23. un 50. pantu, Hartas 39., 40., 45., 46., kā arī 7. un 19. pantu un samērīguma, vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās paļāvības principus.
      Līdz ar to prasītāji apgalvo, ka Savienības pilsonība esot ES pilsoņu pamatstatuss. Tam esot personīgs raksturs, un tiklīdz tas tiek piešķirts, tas nevar tikt automātiski pazaudēts pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības. Prasītāji apgalvo, ka nevienai personai nevarot patvaļīgi atņemt Savienības pilsoņa statusu un no tā izrietošās tiesības.

         (1)  Padomes Lēmums (ES) 2020/135 (2020. gada 30. janvāris) par to, lai noslēgtu Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, OV 2020, L 29, 1. lpp.


title: Lieta T-253/20: Prasība, kas celta 2020. gada 5. maijā – Oatly/EUIPO (“IT'S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS”)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/57

      Prasība, kas celta 2020. gada 5. maijā – Oatly/EUIPO (“IT'S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS”)
      (Lieta T-253/20)
      (2020/C 215/65)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Oatly AB (Malmö, Zviedrija) (pārstāvis: M. Johansson, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 035 560

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 7. februāra lēmums lietā R 2446/2019-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-254/20: Prasība, kas celta 2020. gada 5. maijā – Kondyterska korporatsiia “Roshen”/EUIPO – Krasnyj Octyabr (Omāra attēlojums)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/57

      Prasība, kas celta 2020. gada 5. maijā – Kondyterska korporatsiia “Roshen”/EUIPO – Krasnyj Octyabr (Omāra attēlojums)
      (Lieta T-254/20)
      (2020/C 215/66)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia “Roshen” (Kijeva, Ukraina) (pārstāve: I. Lukauskienė, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Krasnyj Octyabr (Maskava, Krievija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme (Omāra attēlojums) – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 15 948 185

         Informācija par procesu EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 4. marta lēmums lietā R 1916/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta un 95. panta 2. punktā paredzēto tiesību tikt uzklausītam nepareiza piemērošana;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 2. punkta nepareiza piemērošana;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, nepareiza piemērošana;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, nepareiza piemērošana;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 3. punkta, lasot kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta T-256/20: Prasība, kas celta 2020. gada 6. maijā – Steinel/EUIPO (“GluePro”)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/58

      Prasība, kas celta 2020. gada 6. maijā – Steinel/EUIPO (“GluePro”)
      (Lieta T-256/20)
      (2020/C 215/67)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Steinel GmbH (Herzebrock-Clarholz, Vācija) (pārstāvji: M. Breuer un K. Freudenstein, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GluePro” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 029 161

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 14. februāra lēmums lietā R 2516/2019-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 2. punktu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 2. punktu, pārkāpums.


title: Lieta T-259/20: Prasība, kas celta 2020. gada 8. maijā – Ryanair/Komisija

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/59

      Prasība, kas celta 2020. gada 8. maijā – Ryanair/Komisija
      (Lieta T-259/20)
      (2020/C 215/68)
      Tiesvedības valoda: angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating un I. Metaxas Maranghidis, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 31. marta lēmumu (ES) par valsts atbalstu SA.56765; (1) un

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

                  —

                  prasītājs arī lūdz, lai prasība tiek izskatīta paātrinātā tiesvedībā atbilstoši Tiesas Statūtu 23.a pantam.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka ar Komisijas lēmumu tiekot pārkāptas īpašas LESD normas un Eiropas [Savienības] tiesību vispārējie principi par diskriminācijas aizliegumu pilsonības dēļ un pakalpojumu brīvu apriti, kas ir bijuši ES gaisa transporta liberalizācijas pamatā kopš 1980. gadiem. ES gaisa transporta tirgus liberalizācija ir atļāvusi zemo cenu aviosabiedrību patiesu izaugsmi Eiropas mērogā. Komisijas lēmumā tiekot ignorēta šādu Eiropas mēroga aviosabiedrību nozīme ES dalībvalstu tirgu stuktūrā, atļaujot Francijai rezervēt valsts atbalstu tikai tām ES aviosabiedrībām, kurām Francija ir izdevusi darbības licences ES. LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktā ir noteikts izņēmums no valsts atbalsta aizlieguma atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, bet tajā nav noteikts izņēmums no citām LESD normām un principiem.

                  2.

                  Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisijas lēmumā esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, veicot pārskatu par valsts atbalsta samērīgumu COVID-19 krīzes izraisītajam kaitējumam.

                  3.

                  Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija neesot uzsākusi formālu izmeklēšanas procedūru, neskatoties uz nozīmīgām grūtībām, un esot pārkāpusi prasītāja procesuālās tiesības.

                  4.

                  Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot pārkāpusi savu pienākumu norādīt lēmuma pamatojumu.

         (1)  Eiropas Komisijas 2020. gada 31. marta lēmums (ES) par valsts atbalstu SA.56765 (2020/N) – Francija COVID-19 – Moratoire sur le paiement de taxes aéronautiques en faveur des entreprises de transport public aérien (vēl nav publicēts OV).


title: Lieta T-260/20: Prasība, kas celta 2020. gada 1. maijā – Da Silva Carreira/Komisija

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/60

      Prasība, kas celta 2020. gada 1. maijā – Da Silva Carreira/Komisija
      (Lieta T-260/20)
      (2020/C 215/69)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: José Da Silva Carreira (Olhos de Água, Portugāle) (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt un nospriest, ka

                  —

                  tiek atcelts 2019. gada 26. jūlija lēmums, ar kuru Komisija atteicās attiecībā uz nākotni pārskatīt prasītāja izdienas pensiju;

                  —

                  Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza vienīgo pamatu par Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) XIII pielikuma 21. un 22. panta pārkāpumu. It īpaši tas apgalvo, ka Komisijas atteikums attiecībā uz nākotni pārskatīt viņa izdienas pensiju esot pretrunā Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 41. pantam un tiesiskuma principam.


title: Lieta T-263/20: Prasība, kas celta 2020. gada 6. maijā – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (“R.T.S. ROCHEM Technical Services”)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/60

      Prasība, kas celta 2020. gada 6. maijā – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (“R.T.S. ROCHEM Technical Services”)
      (Lieta T-263/20)
      (2020/C 215/70)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Rochem Group AG (Zug, Šveice) (pārstāvis: K. Guridi Sedlak, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Rochem Marine Srl (Genova, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “R.T.S. ROCHEM Technical Services” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 12 313 797

         Informācija par procesu EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 2. marta lēmums lietā R 1545/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  uzdot EUIPO pieņemt jaunu lēmumu, ar kuru tiek atteikta spēkā neesamības pasludināšana, kas lūgta attiecībā pret Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 12 313 797, arī attiecībā uz 11. un 40. klasi;

                  —

                  piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā, ja otrā procesa Apelācijas padomē dalībniece iestājusies lietā Vispārējā tiesā, segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 18. panta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 64. panta 2. un 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-282/20: Prasība, kas celta 2020. gada 13. maijā – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (“APO”)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/61

      Prasība, kas celta 2020. gada 13. maijā – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (“APO”)
      (Lieta T-282/20)
      (2020/C 215/71)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Vācija) (pārstāvis: H. Hug, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Markus Kerckhoff (Bergisch Gladbach, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “APO” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 273 103

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 25. februāra lēmums lietā R 982/2019-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Apvienotās lietas T-103/19, no T-110/19 līdz T-113/19 un no T-116/19 līdz T-124/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 17. aprīļa rīkojums – Mende Omalanga u.c./Padome

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/62

      Vispārējās tiesas 2020. gada 17. aprīļa rīkojums – Mende Omalanga u.c./Padome
      (Apvienotās lietas T-103/19, no T-110/19 līdz T-113/19 un no T-116/19 līdz T-124/19) (1)

      (2020/C 215/72)
      Tiesvedības valoda – franču
      Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietas T-103/19 un T-112/19 no reģistra.

         (1)  OV C 139, 15.4.2019.