title: Lieta C-452/18: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 3 de Teruel (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – XZ/Ibercaja Banco, SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju tiesību aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Hipotekārā aizdevuma līgums – Noteikums par procentu likmes mainīguma ierobežošanu (tā dēvētais noteikums par “minimālo procentu likmi”) – Pārjaunojuma līgums – Atteikšanās no prasības tiesā pret līguma noteikumiem – Saistoša rakstura neesamība)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/2

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Teruel (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – XZ/Ibercaja Banco, SA

      (Lieta C-452/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Hipotekārā aizdevuma līgums - Noteikums par procentu likmes mainīguma ierobežošanu (tā dēvētais noteikums par “minimālo procentu likmi”) - Pārjaunojuma līgums - Atteikšanās no prasības tiesā pret līguma noteikumiem - Saistoša rakstura neesamība)
      (2020/C 287/02)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Teruel

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: XZ

         Atbildētāja: Ibercaja Banco, SA

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tas, ka par tādu starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgta līguma noteikumu, kura negodīgumu var konstatēt tiesā, var tikt noslēgts pārjaunojuma līgums starp šo pārdevēju vai piegādātāju un šo patērētāju, ar kuru patērētājs atsakās no sekām, ko izraisītu šī noteikuma negodīguma atzīšana, ar nosacījumu, ka šī atteikšanās izriet no brīvas un apzinātas patērētāja piekrišanas, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

                  2)

                  Direktīvas 93/13 3. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgta līguma noteikums, lai grozītu iespējami negodīgu noteikumu iepriekšējā starp tiem noslēgtā līgumā vai reglamentētu šī otrā noteikuma negodīgā rakstura sekas, pats par sevi var tikt uzskatīts par tādu, par kuru nav notikusi atsevišķa apspriešanās, un vajadzības gadījumā – atzīts par negodīgu.

                  3)

                  Direktīvas 93/13 3. panta 1. punkts, 4. panta 2. punkts un 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pārskatāmības prasība, kas saskaņā ar šīm tiesību normām ir noteikta pārdevējam vai piegādātājam, nozīmē, ka, noslēdzot hipotekārā aizdevuma līgumu ar mainīgu likmi, kurā ir paredzēts noteikums par procentu likmes minimumu, patērētājam ir jādod iespēja saprast saimnieciskās sekas, kas viņam izriet no mehānisma, kas ieviests ar šo noteikumu par procentu likmes minimumu, it īpaši – sniedzot informāciju par tās norādes attīstību, pamatojoties uz kuru tiek aprēķināta procentu likme.

                  4)

                  Direktīvas 93/13 3. panta 1. punkts, skatīts kopā ar pielikuma 1. punkta q) apakšpunktu, kā arī 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē šādi:

                              —

                              starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgtā līgumā paredzēts noteikums par pastāvoša strīda atrisināšanu, ar kuru šis patērētājs atsakās valsts tiesā izvirzīt prasījumus, kurus viņš būtu varējis izvirzīt šī noteikuma neesamības gadījumā, var tikt kvalificēts par “negodīgu”, it īpaši, ja minētā patērētāja rīcībā nevarēja būt atbilstošas informācijas, kas viņam ļautu saprast no tā izrietošās tiesiskās sekas attiecībā uz viņu;

                              —

                              noteikums, ar kuru tas pats patērētājs saistībā ar strīdiem nākotnē atsakās no prasībām tiesā, kas pamatotas ar tiesībām, kuras viņam ir saskaņā ar Direktīvu 93/13, nav saistošs patērētājam.

         (1)  OV C 381, 22.10.2018.


title: Lieta C-575/18 P: Tiesas (virspalāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums – Čehijas Republika/Eiropas Komisija (Apelācija – Eiropas Savienības pašu resursi – Dalībvalstu finansiālā atbildība – Lūgums atbrīvot no pašu resursu nodošanas – Prasība atcelt tiesību aktu – Pieņemamība – Eiropas Komisijas vēstule – Jēdziens “apstrīdams akts” – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants – Efektīva tiesību aizsardzība tiesā – Prasība sakarā ar Savienības nepamatotu iedzīvošanos)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/3

      Tiesas (virspalāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums – Čehijas Republika/Eiropas Komisija
      (Lieta C-575/18 P) (1)

      (Apelācija - Eiropas Savienības pašu resursi - Dalībvalstu finansiālā atbildība - Lūgums atbrīvot no pašu resursu nodošanas - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Eiropas Komisijas vēstule - Jēdziens “apstrīdams akts” - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants - Efektīva tiesību aizsardzība tiesā - Prasība sakarā ar Savienības nepamatotu iedzīvošanos)
      (2020/C 287/03)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Čehijas Republika (pārstāvji: O. Serdula, J. Vláčil un M. Smolek)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji M. Owsiany-Hornung un Z. Malůšková, vēlāk Z. Malůšková un J.-P. Keppenne)

         Persona, kas iestājusies lietā apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumu atbalstam: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji M. K. Bulterman, C. S. Schillemans, M. L. Noort un M. H. S. Gijzen un J. Langer)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Čehijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Nīderlandes Karaliste savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.

         (1)  OV C 408, 12.11.2018.


title: Lieta C-673/18: Tiesas (virspalāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Cour d’appel de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Santen SAS/Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Cilvēkiem paredzētas zāles – Papildu aizsardzības sertifikāts zālēm – Regula (EK) Nr. 469/2009 – 3. panta d) punkts – Sertifikāta piešķiršanas nosacījumi – Pirmās tirdzniecības atļaujas saņemšana attiecībā uz produktu kā zālēm – Tirdzniecības atļauja attiecībā uz zināmas aktīvās vielas jaunu terapeitisku pielietojumu)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/3

      Tiesas (virspalāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Cour d’appel de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Santen SAS/Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle

      (Lieta C-673/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Cilvēkiem paredzētas zāles - Papildu aizsardzības sertifikāts zālēm - Regula (EK) Nr. 469/2009 - 3. panta d) punkts - Sertifikāta piešķiršanas nosacījumi - Pirmās tirdzniecības atļaujas saņemšana attiecībā uz produktu kā zālēm - Tirdzniecības atļauja attiecībā uz zināmas aktīvās vielas jaunu terapeitisku pielietojumu)
      (2020/C 287/04)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour d’appel de Paris

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Santen SAS

         Atbildētājs: Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 469/2009 (2009. gada 6. maijs) par papildu aizsardzības sertifikātu zālēm 3. panta d) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tirdzniecības atļauja nevar tikt uzskatīta par pirmo tirdzniecības atļauju šīs tiesību normas izpratnē, ja tā attiecas uz tādas aktīvās vielas vai aktīvo vielu kombinācijas jaunu terapeitisku pielietojumu, attiecībā uz kuru jau tikusi izsniegta tirdzniecības atļauja kādam citam terapeitiskam pielietojumam.

         (1)  OV C 25, 21.1.2019.


title: Apvienotās lietas C-698/18 un C-699/18: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Tribunalul Specializat Mureş (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Raiffeisen Bank SA/JB (C-698/18), BRD Groupe Société Générale SA/KC (C-699/18) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 93/13/EEK – Kredītlīgums, kas attiecas uz personīgu aizdevumu – Pilnībā izpildīts līgums – Līguma noteikumu negodīguma konstatēšana – Prasība atmaksāt summas, kas nepamatoti samaksātas, pamatojoties uz negodīgu noteikumu – Kārtība lietas izskatīšanai tiesā – Vispārējās tiesāšanas kārtībā celta prasība, kurai neiestājas noilgums – Vispārējās tiesāšanas kārtībā celta personīga un mantiska rakstura prasība, kurai iestājas noilgums – Noilguma termiņa sākums – Objektīvs brīdis, kad patērētājs uzzina par negodīga noteikuma esamību)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/4

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Tribunalul Specializat Mureş (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Raiffeisen Bank SA/JB (C-698/18), BRD Groupe Société Générale SA/KC (C-699/18)
      (Apvienotās lietas C-698/18 un C-699/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 93/13/EEK - Kredītlīgums, kas attiecas uz personīgu aizdevumu - Pilnībā izpildīts līgums - Līguma noteikumu negodīguma konstatēšana - Prasība atmaksāt summas, kas nepamatoti samaksātas, pamatojoties uz negodīgu noteikumu - Kārtība lietas izskatīšanai tiesā - Vispārējās tiesāšanas kārtībā celta prasība, kurai neiestājas noilgums - Vispārējās tiesāšanas kārtībā celta personīga un mantiska rakstura prasība, kurai iestājas noilgums - Noilguma termiņa sākums - Objektīvs brīdis, kad patērētājs uzzina par negodīga noteikuma esamību)
      (2020/C 287/05)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunalul Specializat Mureş

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: SC Raiffeisen Bank SA (C-698/18), BRD Groupe Société Générale SA (C-699/18)

         Atbildētāji: JB (C-698/18), KC (C-699/18)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 2. panta b) punkts, 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru prasībai konstatēt starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgtā līgumā ietverta negodīga noteikuma spēkā neesamību nav paredzēts noilgums, savukārt prasībai atzīt šī konstatējuma atjaunojošās sekas ir paredzēts noilguma termiņš, lai gan šis termiņš nav mazāk labvēlīgs kā tas, kas attiecas uz līdzīgām iekšēja rakstura prasībām (līdzvērtības princips), un tas nepadara praktiski neiespējamu vai pārmērīgi grūtu to tiesību īstenošanu, kas piešķirtas Savienības tiesību sistēmā, it īpaši Direktīvā 93/13 (efektivitātes princips).

                  2)

                  Direktīvas 93/13 2. panta b) punkts, 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts, kā arī līdzvērtības, efektivitātes un tiesiskās drošības principi ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāda valsts tiesiskā regulējuma interpretācija tiesā, saskaņā ar kuru prasībai tiesā atmaksāt summas, kas ir nepamatoti samaksātas, pamatojoties uz līgumā, kas noslēgts starp patērētāju un pārdevēju vai piegādātāju, ietvertu negodīgu noteikumu, ir piemērojams trīs gadu noilguma termiņš, kas sākas dienā, kad šis līgums ir izpildīts pilnībā, ja pieņem – neesot vajadzībai pārbaudīt –, ka šajā dienā patērētājam bija jāzina, ka attiecīgais noteikums ir negodīgs, vai ja līdzīgām prasībām, kas pamatotas ar konkrētām valsts tiesību normām, šis pats termiņš sākas tikai tad, kad tiesa ir konstatējusi šo prasību pamatu.

                  3)

                  Eiropas Savienības Tiesai nav kompetences atbildēt uz lietā C-699/18 Tribunalul Specializat Mureş (Murešas Specializētā apgabaltiesa, Rumānija) 2018. gada 12. jūnija nolēmumā uzdotajiem jautājumiem.

         (1)  OV C 54, 11.2.2019.


title: Lieta C-70/19 P: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/HM (Apelācija – Civildienests – Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Paziņojums par atklāto konkursu EPSO/AST-SC/03/15 – Nepielaišana piedalīties novērtējuma pārbaudījumos – Pārskatīšanas lūgums – Eiropas Personāla atlases biroja (EPSO) e-pasta vēstule – EPSO nepārsūtīts pārskatīšanas lūgums konkursa atlases komisijai – Atteikuma pamati – Nokavējums – EPSO e-pasta vēstules kvalifikācija – Lēmums par pārskatīšanas lūguma noraidīšanu – Pilnvaras – Juridiskā pamata neesamība – Atcelšana)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/6

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/HM
      (Lieta C-70/19 P) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Paziņojums par atklāto konkursu EPSO/AST-SC/03/15 - Nepielaišana piedalīties novērtējuma pārbaudījumos - Pārskatīšanas lūgums - Eiropas Personāla atlases biroja (EPSO) e-pasta vēstule - EPSO nepārsūtīts pārskatīšanas lūgums konkursa atlases komisijai - Atteikuma pamati - Nokavējums - EPSO e-pasta vēstules kvalifikācija - Lēmums par pārskatīšanas lūguma noraidīšanu - Pilnvaras - Juridiskā pamata neesamība - Atcelšana)
      (2020/C 287/07)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. S. Bohr un G. Gattinara)

         Otrs lietas dalībnieks: HM (pārstāvis: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2018. gada 21. novembra spriedumu HM/Komisija (T-587/16, EU:T:2018:818).

                  2)

                  Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai.

                  3)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

         (1)  OV C 164, 13.5.2019.


title: Lieta C-81/19: Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Curtea de Apel Cluj (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NG, OH/SC Banca Transilvania SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Piemērošanas joma – 1. panta 2. punkts – Jēdziens “obligātās tiesību vai normatīvo aktu normas” – Papildinošas tiesību normas – Kredīta līgums, kurš ir izteikts ārvalsts valūtā – Noteikums par valūtas maiņas kursa risku)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/7

      Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Curtea de Apel Cluj (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NG, OH/SC Banca Transilvania SA

      (Lieta C-81/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Piemērošanas joma - 1. panta 2. punkts - Jēdziens “obligātās tiesību vai normatīvo aktu normas” - Papildinošas tiesību normas - Kredīta līgums, kurš ir izteikts ārvalsts valūtā - Noteikums par valūtas maiņas kursa risku)
      (2020/C 287/09)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Curtea de Apel Cluj

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: NG, OH

         Atbildētāja: SC Banca Transilvania SA

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka līguma noteikums, kurš nav individuāli apspriests, bet kurš atspoguļo normu, kas saskaņā ar valsts likumu ir piemērojama starp līgumslēdzējām pusēm, ja šajā ziņā nepastāv nekādas citas vienošanās, nav ietverams šīs direktīvas piemērošanas jomā.

         (1)  OV C 187, 3.6.2019.


title: Lieta C-76/19: Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Direktor na Teritorialna direktsiya Yugozapadna Agentsiya “Mitnitsi”, Mitnitsa Aerogara Sofia tiesību pārņēmējs/“Curtis Balkan” EOOD (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Muitas savienība – Kopienas Muitas kodekss – 32. panta 1. punkta c) apakšpunkts – Regula (EEK) Nr. 2454/93 – 157. panta 2. punkts, 158. panta 3. punkts un 160. pants – Muitas vērtības noteikšana – Koriģēšana – Honorāri par novērtējamajām precēm – Honorāri, kas ir novērtējamo preču “pārdošanas nosacījums” – Honorāri, ko pircējs maksā savam mātesuzņēmumam par zinātības, kura nepieciešama galaproduktu ražošanai, sniegšanu – No trešajām personām iegādātas preces, kas ir licencētos produktos iekļaujamas sastāvdaļas)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/6

      Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Direktor na Teritorialna direktsiya Yugozapadna Agentsiya “Mitnitsi”, Mitnitsa Aerogara Sofia tiesību pārņēmējs/“Curtis Balkan” EOOD

      (Lieta C-76/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Kopienas Muitas kodekss - 32. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Regula (EEK) Nr. 2454/93 - 157. panta 2. punkts, 158. panta 3. punkts un 160. pants - Muitas vērtības noteikšana - Koriģēšana - Honorāri par novērtējamajām precēm - Honorāri, kas ir novērtējamo preču “pārdošanas nosacījums” - Honorāri, ko pircējs maksā savam mātesuzņēmumam par zinātības, kura nepieciešama galaproduktu ražošanai, sniegšanu - No trešajām personām iegādātas preces, kas ir licencētos produktos iekļaujamas sastāvdaļas)
      (2020/C 287/08)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Varhoven administrativen sad

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Direktor na Teritorialna direktsiya Yugozapadna Agentsiya “Mitnitsi”, Mitnitsa Aerogara Sofia tiesību pārņēmējs

         Atbildētāja: “Curtis Balkan” EOOD

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 32. panta 1. punkta c) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (1993. gada 2. jūlijs), ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Regulai Nr. 2913/92, 157. panta 2. punktu, 158. panta 3. punktu un 160. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka proporcionāla daļa no honorāriem, kurus sabiedrība ir samaksājusi mātesuzņēmumam par zinātības sniegšanu galaproduktu izgatavošanai, ir jāpieskaita cenai, kas faktiski ir samaksāta vai maksājama par importētajām precēm, apstākļos, kuros šīs preces līdzās citiem veidojošiem elementiem ir paredzēts iekļaut minēto galaproduktu sastāvā un kuros šīs preces pirmā minētā sabiedrība ir iegādājusies no pārdevējiem, kas nav saistīti ar mātesuzņēmumu, ja:

                  —

                  honorāri nav iekļauti cenā, kas faktiski samaksāta vai maksājama par minētajām precēm;

                  —

                  tie attiecas uz importētajām precēm, kas nozīmē, ka pastāv pietiekami cieša saikne starp honorāriem un šīm precēm;

                  —

                  honorāru samaksa ir minēto preču pārdošanas nosacījums, līdz ar to, ja šāda samaksa netiek veikta, pirkuma līguma par importētajām precēm noslēgšana un attiecīgi šo preču piegāde nebūtu notikusi, un

                  —

                  atbilstīgu honorāru sadali ir iespējams veikt, pamatojoties uz objektīviem un skaitļos izsakāmiem datiem,
                  un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, ņemot vērā visus atbilstošos aspektus, tostarp pircēja, attiecīgo pārdevēju un licenciāra tiesiskās un faktiskās attiecības.

         (1)  OV C 155, 6.5.2019.


title: Lieta C-86/19: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Juzgado de lo Mercantil n° 9 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SL/Vueling Airlines SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Gaisa transports – Monreālas konvencija – 17. panta 2. punkts – Gaisa pārvadātāju atbildība saistībā ar reģistrēto bagāžu – Pierādīta reģistrētas bagāžas nozaudēšana – Tiesības saņemt kompensāciju – 22. panta 2. punkts – Atbildības ierobežojumi bagāžas iznīcināšanas, pazušanas, sabojāšanas vai aizkavēšanās gadījumā – Informācijas par pazaudēto bagāžu neesamība – Pierādīšanas pienākums – Dalībvalstu procesuālā autonomija – Līdzvērtības un efektivitātes principi)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/8

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SL/Vueling Airlines SA

      (Lieta C-86/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Gaisa transports - Monreālas konvencija - 17. panta 2. punkts - Gaisa pārvadātāju atbildība saistībā ar reģistrēto bagāžu - Pierādīta reģistrētas bagāžas nozaudēšana - Tiesības saņemt kompensāciju - 22. panta 2. punkts - Atbildības ierobežojumi bagāžas iznīcināšanas, pazušanas, sabojāšanas vai aizkavēšanās gadījumā - Informācijas par pazaudēto bagāžu neesamība - Pierādīšanas pienākums - Dalībvalstu procesuālā autonomija - Līdzvērtības un efektivitātes principi)
      (2020/C 287/10)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: SL

         Atbildētāja: Vueling Airlines SA

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Konvencijas par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju, kas 1999. gada 28. maijā noslēgta Monreālā un ko Eiropas Kopiena ir parakstījusi 1999. gada 9. decembrī, un kas Kopienas vārdā ir apstiprināta ar Padomes Lēmumu 2001/539/EK (2001. gada 5. aprīlis), 17. panta 2. punkts, lasot to kopā ar šīs konvencijas 22. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka summa – kas šajā pēdējā minētajā tiesību normā ir paredzēta kā gaisa pārvadātāja atbildības ierobežojums tādas reģistrētas bagāžas iznīcināšanas, pazaudēšanas, sabojāšanas vai aizkavēšanas gadījumā, par kuru nav iesniegts īpašs paziņojums par piegādi galamērķī, – ir uzskatāma par maksimālo kompensācijas apmēru, kurš attiecīgajam pasažierim nepienākas pilnā apmērā un saskaņā ar vienotu likmi. Līdz ar to valsts tiesai, ievērojot šo atbildības ierobežojumu, ir jānosaka kompensācijas summa, kas šim pasažierim pienākas, ņemot vērā konkrētās lietas apstākļus.

                  2)

                  Monreālas konvencijas 17. panta 2. punkts, lasot to kopā ar 22. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka kompensācijas apmērs, kas pienākas pasažierim, kura reģistrētā bagāža, par ko nav iesniegts īpašs paziņojums par piegādi galamērķī, ir tikusi iznīcināta, pazaudēta, sabojāta vai aizkavēta, ir jānosaka valsts tiesai saskaņā ar piemērojamajām valsts tiesību normām tostarp pierādīšanas jomā. Tomēr šī kārtība nedrīkst būt mazāk labvēlīga par to, kas reglamentē līdzīgas situācijas valsts teritorijā, ne arī tāda, kas padara faktiski neiespējamu vai pārmērīgi apgrūtina Monreālas konvencijā paredzēto tiesību īstenošanu.

         (1)  OV C 164, 13.5.2019.


title: Lieta C-104/19: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Donex Shipping and Forwarding BV/Staatssecretaris van Financiën (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā tirdzniecības politika – Dempings – Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam piemērojams antidempinga maksājums – Regula (EK) Nr. 91/2009 – Spēkā esamība – Regula (EK) Nr. 384/96 – 2. panta 10. un 11. punkts – Tiesības uz aizstāvību)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/8

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Donex Shipping and Forwarding BV/Staatssecretaris van Financiën

      (Lieta C-104/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā tirdzniecības politika - Dempings - Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam piemērojams antidempinga maksājums - Regula (EK) Nr. 91/2009 - Spēkā esamība - Regula (EK) Nr. 384/96 - 2. panta 10. un 11. punkts - Tiesības uz aizstāvību)
      (2020/C 287/11)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hoge Raad der Nederlanden

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Donex Shipping and Forwarding BV

         Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

         Rezolutīvā daļa

      Prejudiciālo jautājumu izvērtējumā nav atklājies neviens apstāklis, kurš varētu ietekmēt Padomes Regulas (EK) Nr. 91/2009 (2009. gada 26. janvāris), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, spēkā esamību.

         (1)  OV C 155, 6.5.2019.


title: Lieta C-199/19: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – RL sp. z o.o./J.M. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Maksājumu kavējumu novēršana komercdarījumos – Direktīva 2011/7/ES – Jēdziens “komercdarījums” – Pakalpojumu sniegšana – 2. panta 1. punkts – Nomas līgums – Periodiski maksājumi – Maksājumu grafiki, kas paredz maksājumu veikšanu pa daļām – 5. pants – Piemērošanas joma)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/9

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – RL sp. z o.o./J.M.
      (Lieta C-199/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Maksājumu kavējumu novēršana komercdarījumos - Direktīva 2011/7/ES - Jēdziens “komercdarījums” - Pakalpojumu sniegšana - 2. panta 1. punkts - Nomas līgums - Periodiski maksājumi - Maksājumu grafiki, kas paredz maksājumu veikšanu pa daļām - 5. pants - Piemērošanas joma)
      (2020/C 287/12)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: RL sp. z o.o.

         Atbildētājs: J.M.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/7/ES (2011. gada 16. februāris) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos 2. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka līgums, kura raksturīgais izpildījums ir nekustamā īpašuma nodošana par atlīdzību lietošanai uz noteiktu laiku, piemēram, uzņēmējdarbības telpu nomas līgums, ir komercdarījums, kura rezultātā tiek sniegti pakalpojumi šīs tiesību normas izpratnē, ja vien tas tiek veikts starp uzņēmumiem vai starp uzņēmumiem un publiskām iestādēm.

                  2)

                  Tā kā uz noteiktu vai nenoteiktu laiku noslēgts līgums, kurā ir paredzēts periodisks maksājums ar iepriekš noteiktiem intervāliem, piemēram, ikmēneša nomas maksa, kas saistīta ar uzņēmējdarbības telpas nomas līgumu, ietilpst Direktīvas 2011/7 materiālajā piemērošanas jomā kā komercdarījums, kura rezultātā par atlīdzību tiek sniegti pakalpojumi šīs direktīvas 2. panta 1. punkta izpratnē, šīs direktīvas 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai šāda līguma rezultātā, ja maksājums nav samaksāts laikus, varētu rasties pienākums maksāt šīs direktīvas 3. un 6. pantā paredzētos procentus un kompensāciju, šis līgums nav noteikti jāuzskata par tādu, kurš veido vienošanos par maksājumu grafikiem, kas paredz maksājumu veikšanu pa daļām šī 5. panta izpratnē.

         (1)  OV C 164, 13.5.2019.


title: Lieta C-241/19 P: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums – George Haswani/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija (Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju – Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kas veic uzņēmējdarbību Sīrijā – To personu saraksts, kam piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītāja uzvārda iekļaušana – Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/10

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums – George Haswani/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija
      (Lieta C-241/19 P) (1)

      (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kas veic uzņēmējdarbību Sīrijā - To personu saraksts, kam piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja uzvārda iekļaušana - Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus)
      (2020/C 287/13)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: George Haswani (pārstāvis: G. Karouni)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: S. Kyriakopoulou un M. V. Piessevaux), Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji A. Bouquet, L. Baumgart un A. Tizzano, vēlāk A. Bouquet un L. Baumgart)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  George Haswani atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 187, 3.6.2019.


title: Lieta C-264/19: Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Constantin Film Verleih GmbH/YouTube LLC, Google Inc. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Autortiesības un blakustiesības – Video platforma tiešsaistē – Filmas augšupielāde bez īpašnieka piekrišanas – Tiesvedība, kas saistīta ar intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu – Direktīva 2004/48/EK – 8. pants – Prasītāja tiesības uz informāciju – 8. panta 2. punkta a) apakšpunkts – Jēdziens “adreses” – Elektroniskā pasta adrese, IP adrese un tālruņa numurs – Izslēgšana)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/11

      Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Constantin Film Verleih GmbH/YouTube LLC, Google Inc.

      (Lieta C-264/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Autortiesības un blakustiesības - Video platforma tiešsaistē - Filmas augšupielāde bez īpašnieka piekrišanas - Tiesvedība, kas saistīta ar intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu - Direktīva 2004/48/EK - 8. pants - Prasītāja tiesības uz informāciju - 8. panta 2. punkta a) apakšpunkts - Jēdziens “adreses” - Elektroniskā pasta adrese, IP adrese un tālruņa numurs - Izslēgšana)
      (2020/C 287/15)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Constantin Film Verleih GmbH

         Atbildētājas: YouTube LLC, Google Inc.

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/48/EK (2004. gada 29. aprīlis) par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu 8. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ietvertais jēdziens “adreses”, ciktāl tas attiecas uz lietotāju, kas ir augšupielādējis datnes, ar kurām tiek pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības, neaptver šī lietotāja elektroniskā pasta adresi, tālruņa numuru, kā arī IP adresi, kas izmantota, augšupielādējot šīs datnes, vai IP adresi, kas pēdējoreiz izmantota, lai piekļūtu lietotāja kontam.

         (1)  OV C 230, 8.7.2019.


title: Lieta C-272/19: Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VQ/Land Hessen (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LESD 267. pants – Jēdziens “tiesa” – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Regula (ES) 2016/679 – Darbības joma – 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts – Jēdziens “darbība, kas neietilpst Savienības tiesību aktu darbības jomā” – 4. panta 7) punkts – Jēdziens “pārzinis” – Dalībvalsts federālās zemes parlamenta lūgumrakstu komisija – 15. pants – Datu subjekta piekļuves tiesības)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/11

      Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VQ/Land Hessen

      (Lieta C-272/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 267. pants - Jēdziens “tiesa” - Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi - Regula (ES) 2016/679 - Darbības joma - 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts - Jēdziens “darbība, kas neietilpst Savienības tiesību aktu darbības jomā” - 4. panta 7) punkts - Jēdziens “pārzinis” - Dalībvalsts federālās zemes parlamenta lūgumrakstu komisija - 15. pants - Datu subjekta piekļuves tiesības)
      (2020/C 287/16)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: VQ

         Atbildētāja: Land Hessen

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula), 4. panta 7) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ciktāl dalībvalsts federālās zemes parlamenta lūgumrakstu komisija viena pati vai kopīgi ar citiem nosaka apstrādes mērķus un līdzekļus, šī komisija ir jākvalificē kā “pārzinis” šīs tiesību normas izpratnē un līdz ar to šādas komisijas veikta personas datu apstrāde ietilpst šīs regulas, it īpaši tās 15. panta, darbības jomā.

         (1)  OV C 187, 3.6.2019.


title: Lieta C-297/19: Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Naturschutzbund Deutschland – Landesverband Schleswig-Holstein e.V./Kreis Nordfriesland (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vide – Atbildība vides jomā – Direktīva 2004/35/EK – I pielikuma trešās daļas otrais ievilkums – Kaitējums, kurš var nebūt kvalificējams kā “būtisks kaitējums” – Jēdziens “dabiskā teritoriju apsaimniekošana, kā definēts biotopu uzskaitē vai mērķa dokumentos vai kā to iepriekš veikuši īpašnieki vai uzņēmēji” – 2. panta 7. punkts – Jēdziens “profesionālā darbība” – Darbība, kas veikta, pamatojoties uz likumā noteikto deleģēšanu sabiedrības interesēs – Iekļaušana vai neiekļaušana)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/12

      Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Naturschutzbund Deutschland – Landesverband Schleswig-Holstein e.V./Kreis Nordfriesland

      (Lieta C-297/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Atbildība vides jomā - Direktīva 2004/35/EK - I pielikuma trešās daļas otrais ievilkums - Kaitējums, kurš var nebūt kvalificējams kā “būtisks kaitējums” - Jēdziens “dabiskā teritoriju apsaimniekošana, kā definēts biotopu uzskaitē vai mērķa dokumentos vai kā to iepriekš veikuši īpašnieki vai uzņēmēji” - 2. panta 7. punkts - Jēdziens “profesionālā darbība” - Darbība, kas veikta, pamatojoties uz likumā noteikto deleģēšanu sabiedrības interesēs - Iekļaušana vai neiekļaušana)
      (2020/C 287/17)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesverwaltungsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Naturschutzbund Deutschland – Landesverband Schleswig-Holstein e.V.

         Atbildētājs: Kreis Nordfriesland

         Piedaloties: Deich- und Hauptsielverband Eiderstedt, Körperschaft des öffentlichen Rechts, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/35/EK (2004. gada 21. aprīlis) par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu I pielikuma trešās daļas otrajā ievilkumā ietvertais jēdziens “dabiska teritoriju apsaimniekošana, kā definēts biotopu uzskaitē vai mērķa dokumentos vai kā to iepriekš veikuši īpašnieki vai uzņēmēji” ir jāsaprot tādējādi, ka tas aptver, pirmkārt, jebkuru tādu pārvaldīšanas vai organizēšanas pasākumu, kas var ietekmēt teritorijā sastopamās aizsargājamās sugas vai dabiskos biotopus un kas ir paredzēts apsaimniekošanas dokumentos, kurus dalībvalstis ir pieņēmušas, pamatojoties uz Padomes Direktīvu 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/147/EK (2009. gada 30. novembris) par savvaļas putnu aizsardzību, un kuri vajadzības gadījumā ir interpretējami, atsaucoties uz jebkādu valsts tiesību normu, ar kuru ir transponētas šīs pēdējās divas minētās direktīvas, vai, ja tādu nav, – atbilstoši šo direktīvu garam un mērķim, un, otrkārt, jebkuru pārvaldīšanas vai organizēšanas pasākumu, kurš uzskatīts par ierastu, vispārpieņemtu, pierādītu un tādu, ko īpašnieki vai uzņēmēji ir praktizējuši jau pietiekami ilgu laikposmu līdz tā kaitējuma rašanās brīdim, ko aizsargājamām sugām un dabiskajiem biotopiem ir radījušas minētā pasākuma sekas, un visiem šiem pasākumiem turklāt ir jāatbilst mērķiem, kas ir Direktīvu 92/43 un 2009/147 pamatā, kā arī tostarp pašreiz pieļautajai lauksaimniecības praksei.

                  2)

                  Direktīvas 2004/35 2. panta 7. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā definētais jēdziens “profesionālā darbība” attiecas arī uz darbībām, kas veiktas, pamatojoties uz likumā noteikto deleģēšanu sabiedrības interesēs.

         (1)  OV C 230, 8.7.2019.


title: Lieta C-343/19: Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Landesgericht Klagenfurt (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Verein für Konsumenteninformation/Volkswagen AG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (ES) Nr. 1215/2012 – 7. panta 2. punkts – Tiesu jurisdikcija lietās, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu – Vieta, kur iestājies notikums, kas rada kaitējumu – Kaitējuma rašanās vieta – Manipulācijas ar datiem par automobiļu ražotāja saražoto dzinēju izplūdes gāzu emisijām)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/13

      Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Landesgericht Klagenfurt (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Verein für Konsumenteninformation/Volkswagen AG

      (Lieta C-343/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - 7. panta 2. punkts - Tiesu jurisdikcija lietās, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu - Vieta, kur iestājies notikums, kas rada kaitējumu - Kaitējuma rašanās vieta - Manipulācijas ar datiem par automobiļu ražotāja saražoto dzinēju izplūdes gāzu emisijām)
      (2020/C 287/18)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landesgericht Klagenfurt

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Verein für Konsumenteninformation

         Atbildētāja: Volkswagen AG

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 7. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja pirms transportlīdzekļa iegādes vienā dalībvalstī no trešās personas citā dalībvalstī šī transportlīdzekļa ražotājs to ir nelikumīgi aprīkojis ar izplūdes gāzu emisiju datus manipulējošu programmatūru, kaitējuma rašanās vieta ir pirmajā minētajā dalībvalstī.

         (1)  OV C 230, 8.7.2019.


title: Lieta C-374/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – HF/Finanzamt Bad Neuenahr-Ahrweiler (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – Atskaitījumu koriģēšana – Izmaiņas atskaitīšanas tiesībās – Ražošanas līdzekļa izmantošana gan ar nodokli apliekamiem darījumiem, gan no nodokļa atbrīvotiem darījumiem – Darbības, kas dod tiesības uz nodokļa atskaitīšanu, izbeigšana – Parasta un ekskluzīva lietošana no nodokļa atbrīvotiem darījumiem)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/13

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – HF/Finanzamt Bad Neuenahr-Ahrweiler

      (Lieta C-374/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - Atskaitījumu koriģēšana - Izmaiņas atskaitīšanas tiesībās - Ražošanas līdzekļa izmantošana gan ar nodokli apliekamiem darījumiem, gan no nodokļa atbrīvotiem darījumiem - Darbības, kas dod tiesības uz nodokļa atskaitīšanu, izbeigšana - Parasta un ekskluzīva lietošana no nodokļa atbrīvotiem darījumiem)
      (2020/C 287/19)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesfinanzhof

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: HF

         Atbildētāja: Finanzamt Bad Neuenahr-Ahrweiler

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 184., 185. un 187. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru nodokļa maksātājam, kurš ir ieguvis tiesības proporcionāli atskaitīt pievienotās vērtības nodokli (PVN) par pansionātam, kuru tas izmanto no PVN atbrīvotiem darījumiem, pievienotas kafejnīcas būvniecību, kas paredzēta izmantošanai gan ar nodokli apliekamiem darījumiem, gan no nodokļa atbrīvotiem darījumiem, ir pienākums sākotnējo PVN atskaitījumu koriģēt, ja šis nodokļa maksātājs šīs kafejnīcas telpās ir izbeidzis jebkādus ar nodokli apliekamus darījumus un tas ir turpinājis īstenot no nodokļa atbrīvotus darījumus šajās telpās, tādējādi tās paredzot tikai šiem darījumiem.

         (1)  OV 288, 26.8.2019.


title: Lieta C-391/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Unipack” АD/Direktor na Teritorialna direktsiya “Dunavska” kam Agentsiya “Mitnitsi”, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Muitas savienība – Savienības Muitas kodekss – Deleģētā regula (ES) 2015/2446 – 172. panta 2. punkts – Atļauja izmantot galapatēriņa muitas procedūru – Atpakaļejošs spēks – Jēdziens “izņēmuma gadījumi” – Tarifu klasifikācijas grozījumi – Lēmuma par saistošu tarifu informāciju spēkā esamības zaudēšana)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/14

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 9. jūlija spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Unipack” АD/Direktor na Teritorialna direktsiya “Dunavska” kam Agentsiya “Mitnitsi”, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

      (Lieta C-391/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Savienības Muitas kodekss - Deleģētā regula (ES) 2015/2446 - 172. panta 2. punkts - Atļauja izmantot galapatēriņa muitas procedūru - Atpakaļejošs spēks - Jēdziens “izņēmuma gadījumi” - Tarifu klasifikācijas grozījumi - Lēmuma par saistošu tarifu informāciju spēkā esamības zaudēšana)
      (2020/C 287/20)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Varhoven administrativen sad

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: “Unipack” АD

         Atbildētāji: Direktor na Teritorialna direktsiya “Dunavska” kam Agentsiya “Mitnitsi”, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

         Rezolutīvā daļa

      172. panta 2. punkts Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2015/2446 (2015. gada 28. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka par “izņēmuma gadījumiem”, lai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 952/2013 (2013. gada 9. oktobris), ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, 254. pantu piešķirtu atļauju ar atpakaļejošu spēku izmantot galapatēriņa muitas procedūru, kāda ir ietverta šajā pēdējā minētajā normā, nevar kvalificēt tādus apstākļus kā lēmuma par saistošu tarifu informāciju priekšlaicīga spēkā esamības zaudēšana kombinētās nomenklatūras grozīšanas dēļ, muitas dienestu nespēja reaģēt uz importu ar nepareizu kodu vai fakts, ka prece ir tikusi izmantota no antidempinga maksājuma atbrīvotiem mērķiem.

         (1)  OV C 280, 19.8.2019.


title: Apvienotās lietas C-608/18 P, C-609/18 P un C-767/18 P: Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 30. aprīļa rīkojums – Kipras Republika/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Papouis Dairies LTD, Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd, M. J. Dairies EOOD (Apelācijas sūdzība – Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Iebildumu iesniedzēja izvirzītās preču zīmes spēkā neesamība – Apelācijas priekšmetu zudums – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/15

      Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 30. aprīļa rīkojums – Kipras Republika/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Papouis Dairies LTD, Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd, M. J. Dairies EOOD

      (Apvienotās lietas C-608/18 P, C-609/18 P un C-767/18 P) (1)

      (Apelācijas sūdzība - Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu iesniedzēja izvirzītās preču zīmes spēkā neesamība - Apelācijas priekšmetu zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
      (2020/C 287/21)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki:

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Kipras Republika (pārstāvji: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, un V. Marsland, solicitor)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Gája, H. O’Neill un D. Botis), Papouis Dairies LTD (pārstāvji: N. Korogiannakis, dikigoros), Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (pārstāvji: N. Korogiannakis, dikigoros), M. J. Dairies EOOD (pārstāve: D. Dimitrova, advokāte)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Izbeigt tiesvedību lietā par apelācijas sūdzībām.

                  2)

                  Kipras Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 93, 11.03.2019


title: Lieta C-709/18: Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 28. maija rīkojums (Špecializovaný trestný súd lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu- Slovākija) – kriminālprocess pret UL, VM (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 99. pants – Direktīva (ES) 2016/343 – 3. un 4. pants – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 47. un 48. pants – Publiskas norādes par vainu – Valsts tiesa – Vienas no divām līdzapsūdzētajām personām vainas par apsūdzībā norādītajiem nodarījumiem atzīšanas pieņemšana, izdodot rīkojumu – Otrās līdzapsūdzētās personas, kura neatzina savu vainu, vainas izvērtēšana – Tās pašas tiesas notiesājošais spriedums, kura pieņēma vainas atzīšanu)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/15

      Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 28. maija rīkojums (Špecializovaný trestný súd lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu- Slovākija) – kriminālprocess pret UL, VM
      (Lieta C-709/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 99. pants - Direktīva (ES) 2016/343 - 3. un 4. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. un 48. pants - Publiskas norādes par vainu - Valsts tiesa - Vienas no divām līdzapsūdzētajām personām vainas par apsūdzībā norādītajiem nodarījumiem atzīšanas pieņemšana, izdodot rīkojumu - Otrās līdzapsūdzētās personas, kura neatzina savu vainu, vainas izvērtēšana - Tās pašas tiesas notiesājošais spriedums, kura pieņēma vainas atzīšanu)
      (2020/C 287/22)
      Tiesvedības valoda – slovāku

         Iesniedzējtiesa

         Špecializovaný trestný súd

         Pamata kriminālprocesa dalībnieki

      UL, VM

         piedaloties: Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/343 (2016. gada 9. marts) par to, lai nostiprinātu konkrētus nevainīguma prezumpcijas aspektus un tiesības piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā, 3. pants un 4. panta 1. punkts, lasot tos kopā ar šīs direktīvas 16. apsvērumu, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otro daļu un 48. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj to, ka kriminālprocesā, kas ierosināts pret divām personām, valsts tiesa vispirms, izdodot rīkojumu, nolemj pieņemt pirmās līdzapsūdzētās personas paziņojumu, ar kuru tā atzīst savu vainu to apsūdzībā norādīto nodarījumu izdarīšanā, kurus tā apgalvoti izdarījusi kopā ar otro personu, kas nav atzinusi savu vainu, un turpinājumā, iegūstot pierādījumus saistībā ar šai otrajai personai inkriminētajiem faktiem, lemj par šīs personas vainu, ar nosacījumu, pirmkārt, ka otrās personas norādīšana kā uz prezumēto pārkāpumu līdzizdarītāju ir nepieciešama tās personas juridiskās atbildības kvalificēšanai, kura ir atzinusi savu vainu, un, otrkārt, ka šajā pašā rīkojumā un/vai apsūdzībā, uz kuru tas attiecas, ir skaidri norādīts, ka šīs otrās personas vaina nav tikusi juridiski pierādīta un saistībā ar to tiks iegūti atsevišķi pierādījumi un taisīts atsevišķs spriedums.

         (1)  OV C 44, 4.2.2019.


title: Lieta C-153/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 28. maija rīkojums (Amtsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FZ/DER Touristik GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Gaisa transports – Regula (EK) Nr. 261/2004 – 12. pants – Kompleksais ceļojums – Lidojuma ilga kavēšanās – Kompensācija pasažieriem – Papildu kompensācija – Pasažiera tiesības uz ceļojuma cenas samazinājumu)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/16

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 28. maija rīkojums (Amtsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FZ/DER Touristik GmbH

      (Lieta C-153/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Gaisa transports - Regula (EK) Nr. 261/2004 - 12. pants - Kompleksais ceļojums - Lidojuma ilga kavēšanās - Kompensācija pasažieriem - Papildu kompensācija - Pasažiera tiesības uz ceļojuma cenas samazinājumu)
      (2020/C 287/23)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht Köln

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: FZ

         Atbildētāja: DER Touristik GmbH

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 12. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neliedz piešķirt pasažierim, kas jau saņēmis šīs regulas 7. pantā paredzēto kompensāciju, papildu kompensāciju atbilstoši attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos paredzētajām tiesībām uz ceļojuma cenas samazinājumu no ceļojuma rīkotāja, ja šī papildu kompensācija tiek piešķirta par individuālu kaitējumu, kas izraisīts kādā no šīs regulas 1. panta 1. punktā minētajām situācijām; šis apstāklis ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 182, 27.5.2019.


title: Lieta C-338/19: Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 11. marta rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Telecom Italia SpA/Regione Sardegna (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Valsts atbalsts – LESD 108. pants – Regula (EK) Nr. 659/1999 – Atbalsta atgūšana, ko dalībvalsts īsteno pati pēc savas ierosmes – Regula (EK) Nr. 794/2004 – Piemērojamā procentu likme)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/17

      Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 11. marta rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Telecom Italia SpA/Regione Sardegna

      (Lieta C-338/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Valsts atbalsts - LESD 108. pants - Regula (EK) Nr. 659/1999 - Atbalsta atgūšana, ko dalībvalsts īsteno pati pēc savas ierosmes - Regula (EK) Nr. 794/2004 - Piemērojamā procentu likme)
      (2020/C 287/24)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Telecom Italia SpA

         Atbildētājs: Regione Sardegna

         Rezolutīvā daļa

      Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus [LESD 108]. panta piemērošanai, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 271/2008 (2008. gada 30. janvāris), 9. panta 1. un 2. punktā paredzētā procentu likme nav piemērojama, ja valsts iestāde valsts atbalstu atgūst pati pēc savas ierosmes.

         (1)  OV C 312, 16.9.2019.


title: Lieta C-390/19 P: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 2. aprīļa rīkojums – Itālijas Republika/Eiropas Komisija, Francijas Republika, Ungārija (Apelācija – Tiesas Reglamenta 181. pants – Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF) – Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) – Cukura nozare – No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi – Itālijas Republikas veiktie izdevumi – Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/17

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 2. aprīļa rīkojums – Itālijas Republika/Eiropas Komisija, Francijas Republika, Ungārija
      (Lieta C-390/19 P) (1)

      (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF) - Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) - Cukura nozare - No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi - Itālijas Republikas veiktie izdevumi - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
      (2020/C 287/25)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri, kam palīdz C. Colelli un M. F. Severi, avvocati dello Stato)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji: D. Bianchi un B. Hofstötter), Francijas Republika, Ungārija

         Rezolutīvā daļa

                  1.

                  Apelācijas sūdzību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami nepamatotu.

                  2.

                  Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 230, 8.7.2019.


title: Lieta C-399/19: Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 29. aprīļa rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni/BT Italia SpA u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Elektronisko komunikāciju tīkli un pakalpojumi – Direktīva 2002/20/EK – 12. pants – Uzņēmumiem, kas nodrošina elektronisko komunikāciju pakalpojumu vai tīklu, uzlikti administratīvie maksājumi – Valsts regulatīvās iestādes administratīvās izmaksas, ko var segt ar maksājumiem – Administratīvo izmaksu un saņemto maksājumu kopsummas gada pārskats)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/18

      Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 29. aprīļa rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni/BT Italia SpA u.c.
      (Lieta C-399/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Elektronisko komunikāciju tīkli un pakalpojumi - Direktīva 2002/20/EK - 12. pants - Uzņēmumiem, kas nodrošina elektronisko komunikāciju pakalpojumu vai tīklu, uzlikti administratīvie maksājumi - Valsts regulatīvās iestādes administratīvās izmaksas, ko var segt ar maksājumiem - Administratīvo izmaksu un saņemto maksājumu kopsummas gada pārskats)
      (2020/C 287/26)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

         Atbildētājas: BT Italia SpA, Basictel SpA, BT Enia Telecomunicazioni SpA, Telecom Italia SpA, Postepay SpA, iepriekš – PosteMobile SpA, Vodafone Italia SpA

         piedaloties: Telecom Italia SpA, Fastweb SpA, Wind Tre SpA, Sky Italia SpA, Vodafone Omnitel BV, Vodafone Italia SpA

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/20/EK (2002. gada 7. marts) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/140/EK (2009. gada 25. novembris), 12. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar maksājumu, kas saskaņā ar šo normu uzliekams uzņēmumiem, kuri nodrošina elektronisko komunikāciju pakalpojumu vai tīklu, var segt vienīgi izmaksas, kas saistītas ar šajā normā minētajām trim valsts regulatīvās iestādes darbības kategorijām, tostarp funkcijām saistībā ar regulēšanu, uzraudzību, strīdu risināšanu un sodu uzlikšanu, un tās nav tikai izmaksas saistībā ar tirgus ex ante regulēšanas darbību.

                  2)

                  Direktīvas 2002/20, kas grozīta ar Direktīvu 2009/140, 12. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru, pirmkārt, šajā normā paredzēto gada pārskatu publicē pēc tā finanšu gada beigām, kurā saņemti šie administratīvie maksājumi, un, otrkārt, nepieciešamās korekcijas veic finanšu gadā, kas nav nākamais pēc gada, kurā šie maksājumi saņemti.

         (1)  OV C 312, 16.9.2019.


title: Apvienotās lietas no C-415/19 līdz C-417/19: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 6. maija rīkojums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19)/Agenzia delle Entrate (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Valsts atbalsts – Eiropas Komisijas lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu – Valsts tiesību akti, kuros tiek izslēgta iespēja piešķirt atbalstu atbilstoši atļautai valsts atbalsta shēmai gadījumā, ja netiek ievērots nosacījums, kas nav paredzēts Komisijas lēmumā)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/19

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 6. maija rīkojums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19)/Agenzia delle Entrate

      (Apvienotās lietas no C-415/19 līdz C-417/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Valsts atbalsts - Eiropas Komisijas lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu - Valsts tiesību akti, kuros tiek izslēgta iespēja piešķirt atbalstu atbilstoši atļautai valsts atbalsta shēmai gadījumā, ja netiek ievērots nosacījums, kas nav paredzēts Komisijas lēmumā)
      (2020/C 287/27)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Corte suprema di cassazione

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19)

         Atbildētāja: Agenzia delle Entrate

         Rezolutīvā daļa

      LESD 108. panta 3. punkts, Komisijas Lēmums C(2008) 380 (2008. gada 25. janvāris) “Valsts atbalsts N 39/2007 – Itālija – Nodokļa atlaide jauniem ieguldījumiem nelabvēlīgajos reģionos” un samērīguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neaizliedz tādus dalībvalsts tiesību aktus, saskaņā ar kuriem atbalsta piešķiršana atbilstoši šīs dalībvalsts īstenotajai valsts atbalsta shēmai, kura ir atļauta ar šo lēmumu, tiek pakļauta nosacījumam par pieteicēja deklarācijas sniegšanu, ka viņš nav saņēmis tādus atbalstus, kurus Eiropas Komisija atzinusi par prettiesiskiem un nesaderīgiem, un ka viņš nav to personu skaitā, kas nav tos atmaksājušas vai pārskaitījušas uz bloķētu kontu, pat ja par to nav izdots atmaksāšanas pieprasījums un neraugoties uz to, ka minētajā lēmumā nav paredzēta šāda prasība.

         (1)  OV C 328, 30.9.2019.


title: Lieta C-553/19 P: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 2. aprīļa rīkojums – International Tax Stamp Association Ltd (ITSA)/Eiropas Komisija (Apelācija – Tiesas Reglamenta 181. pants – Tiesību aktu tuvināšana – Tabakas un saistīto izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana – Tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmas ieviešana un funkcionēšana – Deleģētā regula un īstenošanas akti – Prasība atcelt tiesību aktu – Pieņemamība – LESD 263. panta ceturtā daļa – Tieša skāruma neesamība – LESD 256. panta 1. punkta otrā daļa – Eiropas Savienības Tiesas statūtu 58. panta pirmā daļa – Tiesas Reglamenta 168. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 169. panta 2. punkts – Pārsūdzētā sprieduma motīvu daļas konkrēto apstrīdēto punktu un konkrētu juridisku argumentu apelācijas sūdzības pamatojumam nenorādīšana – Argumentācija, kuras mērķis ir panākt, lai Tiesa tikai pārskata pirmajā instancē iesniegtos argumentus – Acīmredzami nepieņemama apelācijas sūdzība)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/19

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 2. aprīļa rīkojums – International Tax Stamp Association Ltd (ITSA)/Eiropas Komisija
      (Lieta C-553/19 P) (1)

      (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Tiesību aktu tuvināšana - Tabakas un saistīto izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana - Tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmas ieviešana un funkcionēšana - Deleģētā regula un īstenošanas akti - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - LESD 263. panta ceturtā daļa - Tieša skāruma neesamība - LESD 256. panta 1. punkta otrā daļa - Eiropas Savienības Tiesas statūtu 58. panta pirmā daļa - Tiesas Reglamenta 168. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 169. panta 2. punkts - Pārsūdzētā sprieduma motīvu daļas konkrēto apstrīdēto punktu un konkrētu juridisku argumentu apelācijas sūdzības pamatojumam nenorādīšana - Argumentācija, kuras mērķis ir panākt, lai Tiesa tikai pārskata pirmajā instancē iesniegtos argumentus - Acīmredzami nepieņemama apelācijas sūdzība)
      (2020/C 287/28)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (pārstāvis: F. Scanvic, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: I. Rubene un C. Valero)

         Rezolutīvā daļa

                  1.

                  Apelācijas sūdzību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu.

                  2.

                  International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 357, 21.10.2019.


title: Lieta C-554/19: Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 4. jūnija rīkojums (Amtsgericht Kehl (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret FU (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Regula (ES) 2016/399 – Šengenas Robežu kodekss – 22. un 23. pants – Robežkontroles atcelšana pie Šengenas zonas iekšējām robežām – Pārbaudes dalībvalsts teritorijas iekšienē – Pasākumi ar robežpārbaudēm līdzvērtīgu iedarbību – Identitātes pārbaudes Šengenas zonas iekšējās robežas tuvumā – Iespējas veikt pārbaudi neatkarīgi no attiecīgās personas uzvedības un īpašu apstākļu esamības – Valsts regulējums attiecībā uz pārbaužu intensitāti, biežumu un selektīvo raksturu)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/20

      Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 4. jūnija rīkojums (Amtsgericht Kehl (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret FU
      (Lieta C-554/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Regula (ES) 2016/399 - Šengenas Robežu kodekss - 22. un 23. pants - Robežkontroles atcelšana pie Šengenas zonas iekšējām robežām - Pārbaudes dalībvalsts teritorijas iekšienē - Pasākumi ar robežpārbaudēm līdzvērtīgu iedarbību - Identitātes pārbaudes Šengenas zonas iekšējās robežas tuvumā - Iespējas veikt pārbaudi neatkarīgi no attiecīgās personas uzvedības un īpašu apstākļu esamības - Valsts regulējums attiecībā uz pārbaužu intensitāti, biežumu un selektīvo raksturu)
      (2020/C 287/29)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht Kehl

         Pamata kriminālprocesa dalībnieks

      FU

         piedaloties: Staatsanwaltschaft Offenburg

         Rezolutīvā daļa

      LESD 67. panta 2. punkts, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), 22. un 23. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj valsts tiesisko regulējumu, ar kuru, lai kavētu vai nepieļautu nelikumīgu ieceļošanu vai uzturēšanos minētās dalībvalsts teritorijā vai novērstu konkrētus noziedzīgus nodarījumus, kas ir vērsti pret robežas drošību, attiecīgās dalībvalsts policijas dienestiem ir piešķirtas pilnvaras pārbaudīt jebkuras personas identitāti – neatkarīgi no tās uzvedības un īpašiem apstākļiem – 30 km teritorijā no šīs dalībvalsts sauszemes robežas ar citām Šengenas zonas valstīm, jo šīs pilnvaras šķiet reglamentētas ar pietiekami detalizētiem precizējumiem un ierobežojumiem attiecībā uz veikto pārbaužu intensitāti, biežumu un selektīvo raksturu, šādi garantējot, ka minēto pilnvaru praktiskā īstenošana nevarētu būt iedarbības ziņā līdzvērtīga robežpārbaudēm, tomēr tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 357, 21.10.2019.


title: Lieta C-618/19: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 30. jūnija rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA/Regione Campania (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Publiski līgumi – Direktīva 2014/24/ES – 12. panta 4. punkts – Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana publisko tiesību subjektam bez peļņas gūšanas mērķa, neizsludinot konkursu – Pakalpojumu līgums saistībā ar nodokļu par mehāniskajiem transportlīdzekļiem pārvaldīšanu – Izslēgšana saistībā ar līgumiem par sadarbību starp publisko tiesību subjektiem – Nosacījumi)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/21

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 30. jūnija rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA/Regione Campania

      (Lieta C-618/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Publiski līgumi - Direktīva 2014/24/ES - 12. panta 4. punkts - Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana publisko tiesību subjektam bez peļņas gūšanas mērķa, neizsludinot konkursu - Pakalpojumu līgums saistībā ar nodokļu par mehāniskajiem transportlīdzekļiem pārvaldīšanu - Izslēgšana saistībā ar līgumiem par sadarbību starp publisko tiesību subjektiem - Nosacījumi)
      (2020/C 287/30)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA

         Atbildētājs: Regione Campania,

         piedaloties: ACI – Automobile Club d’Italia, ACI Informatica SpA, ACI di Napoli, ACI di Avellino, ACI di Benevento, ACI di Caserta, ACI di Salerno

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK, 12. panta 4. punkts ir interpretējams tādējādi, kas tas nepieļauj tādu valsts tiesību normu, kura atļauj tieši, nerīkojot iepirkuma procedūru, piešķirt pakalpojumu līguma slēgšanas tiesības nodokļa par mehāniskajiem transportlīdzekļiem pārvaldīšanai publisko tiesību subjektam bez peļņas gūšanas mērķa, kura uzdevums ir pārvaldīt transportlīdzekļu publisko reģistru.

         (1)  OV C 413, 9.12.2019


title: Lieta C-628/19 P: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 6. maija rīkojums – Csanád Szegedi/Eiropas Parlaments (Apelācija – Eiropas Parlaments – Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām – Parlamentārās palīdzības piemaksa – Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/21

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 6. maija rīkojums – Csanád Szegedi/Eiropas Parlaments
      (Lieta C-628/19 P) (1)

      (Apelācija - Eiropas Parlaments - Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām - Parlamentārās palīdzības piemaksa - Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana)
      (2020/C 287/31)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Csanád Szegedi (pārstāvis: K. Bodó, ügyvéd)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments (pārstāvji: S. Seyr un Z. Nagy)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt kā acīmredzami nepamatotu.

                  2)

                  Csanád Szegedi atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 372, 4.11.2019.


title: Lieta C-643/19: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 25. maija rīkojums (Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Resopre – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão SA/Município de Peso da Régua (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts – Direktīva 2014/24/ES – Publiski līgumi – Direktīva 2014/23/ES – Pakalpojumu koncesijas – Trūkstoša informācija par faktiskajiem un tiesiskajiem apstākļiem, kura nepieciešama lietderīgai atbildei uz prejudiciālo jautājumu – Nepieņemamība)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/22

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 25. maija rīkojums (Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Resopre – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão SA/Município de Peso da Régua

      (Lieta C-643/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts - Direktīva 2014/24/ES - Publiski līgumi - Direktīva 2014/23/ES - Pakalpojumu koncesijas - Trūkstoša informācija par faktiskajiem un tiesiskajiem apstākļiem, kura nepieciešama lietderīgai atbildei uz prejudiciālo jautājumu - Nepieņemamība)
      (2020/C 287/32)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal Central Administrativo Norte

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Resopre – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão SA

         Atbildētāja: Município de Peso da Régua

         Piedaloties: Datarede – Sistemas de Dados e Comunicações SA, Alexandre Barbosa Borges SA, Fernando L. Gaspar – Sinalização e Equipamentos Rodoviários SA

         Rezolutīvā daļa

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Tribunal Central Administrativo Norte (Ziemeļu Centrālā administratīvā tiesa, Portugāle) iesniegusi ar 2019. gada 26. jūlija lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

         (1)  OV C 399, 25.11.2019.


title: Lieta C-692/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 22. aprīļa rīkojums (Watford Employment Tribunal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – B/Yodel Delivery Network Ltd (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Direktīva 2003/88/EK – Darba laika organizācija – Jēdziens “darba ņēmējs” – Paku piegādes uzņēmums – Kurjeru, kas pieņemti darbā, pamatojoties uz pakalpojumu līgumu, kvalificēšana – Kurjera iespēja noslēgt līgumu ar apakšuzņēmējiem un vienlaicīgi sniegt līdzīgus pakalpojumus trešajām personām)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/22

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 22. aprīļa rīkojums (Watford Employment Tribunal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – B/Yodel Delivery Network Ltd

      (Lieta C-692/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Direktīva 2003/88/EK - Darba laika organizācija - Jēdziens “darba ņēmējs” - Paku piegādes uzņēmums - Kurjeru, kas pieņemti darbā, pamatojoties uz pakalpojumu līgumu, kvalificēšana - Kurjera iespēja noslēgt līgumu ar apakšuzņēmējiem un vienlaicīgi sniegt līdzīgus pakalpojumus trešajām personām)
      (2020/C 287/33)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         Watford Employment Tribunal

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: B

         Atbildētājs: Yodel Delivery Network Ltd

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tas, ka persona, kuru pieņēmis darbā apgalvotais darba devējs, pamatojoties uz pakalpojumu līgumu, kurā noteikts, ka minētā persona ir pašnodarbināts neatkarīgs līgumslēdzējs, tiek kvalificēta par “darba ņēmēju” šīs direktīvas izpratnē, ja šai personai ir iespēja:

                  —

                  piesaistīt apakšuzņēmējus vai aizstājējus, lai sniegtu pakalpojumus, ko tā ir apņēmusies nodrošināt;

                  —

                  pieņemt vai nepieņemt dažādus apgalvotā darba devēja piedāvātos uzdevumus, vai vienpusēji noteikt šo uzdevumu maksimālo skaitu;

                  —

                  sniegt minētos pakalpojumus jebkurai trešajai personai, tostarp apgalvotā darba devēja tiešajiem konkurentiem, un

                  —

                  noteikt savas “darba” stundas noteiktu parametru ietvaros, kā arī organizēt darba laiku, lai pielāgotos savām personīgajām vajadzībām, nevis tikai ņemtu vērā apgalvotā darba devēja intereses,
                  ja, pirmkārt, šīs personas neatkarība nav fiktīva un, otrkārt, starp minēto personu un tās apgalvoto darba devēju nav konstatējama pakļautības saikne. Tomēr iesniedzējtiesai, ņemot vērā visus atbilstošos apstākļus, kas attiecas uz šo pašu personu, kā arī tās veikto saimniecisko darbību, ir jāveic minētās personas kvalifikācija atbilstoši Direktīvai 2003/88.

         (1)  OV C 423, 16.12.2019


title: Lieta C-723/19: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 30. jūnija rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd/Agenzia delle Entrate (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts – Nekustamā īpašuma izīrēšana uz laiku īsāku par 30 dienām – Nekustamā īpašuma brokeru telemātikas portāls – Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/23

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 30. jūnija rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd/Agenzia delle Entrate

      (Lieta C-723/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts - Nekustamā īpašuma izīrēšana uz laiku īsāku par 30 dienām - Nekustamā īpašuma brokeru telemātikas portāls - Acīmredzama nepieņemamība)
      (2020/C 287/34)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd

         Atbildētāja: Agenzia delle Entrate,

         piedaloties: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Federazione delle Associazioni Italiane Alberghi e Turismo (Federalberghi), Renting Services Group s.r.l.s., Coordinamento delle Associazioni e dei Comitati di Tutela dell’Ambiente e dei Diritti degli Utenti e dei Consumatori (Codacons)

         Rezolutīvā daļa

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Consiglio di Stato (Valsts padome, Itālija) iesniegusi ar lēmumu, kas pieņemts 2019. gada 11. jūlijā, ir acīmredzami nepieņemams.

         (1)  OV C 432, 23.12.2019.


title: Lieta C-756/19: Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 29. aprīļa rīkojums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ramada Storax SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Nodokļi – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 90. un 273. pants – Nodokļa bāze – Samazinājums – Nemaksāšana – Ārvalstī rezidējoša parādnieka maksātnespēja – Citas dalībvalsts tiesas pieņemts nolēmums, ar ko pieteiktie prasījumi atzīti par neatgūstamiem – Nodokļu neitralitātes un samērīguma principi)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/24

      Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 29. aprīļa rīkojums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ramada Storax SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Lieta C-756/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 90. un 273. pants - Nodokļa bāze - Samazinājums - Nemaksāšana - Ārvalstī rezidējoša parādnieka maksātnespēja - Citas dalībvalsts tiesas pieņemts nolēmums, ar ko pieteiktie prasījumi atzīti par neatgūstamiem - Nodokļu neitralitātes un samērīguma principi)
      (2020/C 287/35)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Ramada Storax SA

         Atbildētāja: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 90. un 273. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj dalībvalsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru nodokļa maksātājam ir liegtas tiesības uz pievienotās vērtības nodokļa, kas samaksāts saistībā ar prasījumiem, kuri maksātnespējas procesa iznākumā atzīti par neatgūstamiem, samazinājumu, ja attiecīgo prasījumu neatgūstamību konstatējusi citas dalībvalsts tiesa, pamatojoties uz nupat minētajā dalībvalstī spēkā esošajām tiesību normām.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Lieta C-766/19: Tiesa (ceturtā palāta) 2020. gada 10. marta rīkojums (Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – QE, RD/SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts – Acīmredzama nepieņemamība – Gaisa transports – Regula (EK) Nr. 261/2004 – 5. panta 3. punkts – Kompensācija pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos – Tvērums – Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma – Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” – Vispārējā lidostas degvielas uzpildes sistēmas avārija)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/24

      Tiesa (ceturtā palāta) 2020. gada 10. marta rīkojums (Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – QE, RD/SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA

      (Lieta C-766/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts - Acīmredzama nepieņemamība - Gaisa transports - Regula (EK) Nr. 261/2004 - 5. panta 3. punkts - Kompensācija pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos - Tvērums - Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma - Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” - Vispārējā lidostas degvielas uzpildes sistēmas avārija)
      (2020/C 287/36)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: QE, RD

         Atbildētāja: SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA

         Piedaloties: ANA – Aeroportos de Portugal SA

         Rezolutīvā daļa:

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Azoru salu Pirmās instances tiesa, Portugāle) ir iesniegusi ar 2019. gada 8. jūlija lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Lieta C-853/19: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 2. jūlija rīkojums (Okresný súd Poprad – Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālo nolēmumu) – IM/Sting Reality s.r.o. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 99. pants – Patērētāju tiesību aizsardzība – Direktīva 2005/29/EK – Uzņēmēju negodīgā komercprakse attiecībā pret patērētājiem – 8. un 9.pants – Agresīvā komercprakse – Direktīva 93/13/EEK – Negodīgie noteikumi patērētāju līgumos – Noteikums, par kuru bija atsevišķa apspriešanās – Valsts tiesas pilnvaras)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/25

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 2. jūlija rīkojums (Okresný súd Poprad – Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālo nolēmumu) – IM/Sting Reality s.r.o.

      (Lieta C-853/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 99. pants - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 2005/29/EK - Uzņēmēju negodīgā komercprakse attiecībā pret patērētājiem - 8. un 9.pants - Agresīvā komercprakse - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgie noteikumi patērētāju līgumos - Noteikums, par kuru bija atsevišķa apspriešanās - Valsts tiesas pilnvaras)
      (2020/C 287/37)
      Tiesvedības valoda – slovāku

         Iesniedzējtiesa

         Okresný súd Poprad

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: IM

         Atbildētāja: Sting Reality s.r.o.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/29/EK (2005. gada 11. maijs), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004, 8. un 9. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka agresīvās komercpakses kvalifikācijai šo noteikumu izpratnē ir nepieciešams, ņemot vērā minētājos noteikumos norādītos kritērijus, veikt šai praksei raksturīgā apstākļu kopuma konkrētu un specifisko vērtējumu. Gadījumā, ja attiecīgo līgumu noslēgusi vecāka gadagājuma persona ar smagu invaliditāti un ar zemiem ienākumiem, kas neļauj atmaksāt uzkrātos parādus, tas, ka šādi noslēgtā līguma rezultātā ir iespējams apiet valsts tiesību normu patērētāju tiesību aizsardzības jomā, ir norāde, ka attiecīgais uzņēmējs bija apzināti paredzējis izmantot attiecīgās personas situācijas īpašo nopietnību, lai ietekmētu šīs personas lēmumu, kas ir jāizvērtē iesniedzējtiesai.

                  2)

                  Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesai, kas izskata prasību par starp patērētāju un uzņēmēju noslēgta līguma noteikumu negodīgo raksturu, gadījumā, ja minētais uzņēmējs atsakās iesniegt ar citiem patērētājiem noslēgtos līdzīgos līgumus, neraugoties uz lūgumu, kas tam šajā sakarā ir ticis iesniegts, ir pienākums piemērot esošās valsts procesuālās tiesību normas, lai izvērtētu, vai par minētā līguma noteikumiem bija atsevišķa apspriešanās.

                  3)

                  Trešais jautājums, ko uzdeva Okresný súd Poprad (Popradas rajona tiesa, Slovākija), ir acīmredzami nepieņemams.

         (1)  OV C 36, 03.02.2020.


title: Lieta C-17/20: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 28. maija rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – MC/Ufficio territoriale del governo (U.T.G.) – Prefettura di Foggia (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 94. pants – Acīmredzama nepieņemamība – Eiropas Savienības tiesību vispārējie principi – Tiesības uz labu pārvaldību – Tiesības uz aizstāvību – Tiesības tikt uzklausītam – Prefektūras pieņemts akts nolūkā aizliegt darbību mafijas iespējamās iesaistīšanās dēļ – Tiesību akti, kuros nav paredzēts uz sacīkstes principu balstīts administratīvais process)

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/26

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 28. maija rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – MC/Ufficio territoriale del governo (U.T.G.) – Prefettura di Foggia

      (Lieta C-17/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts un 94. pants - Acīmredzama nepieņemamība - Eiropas Savienības tiesību vispārējie principi - Tiesības uz labu pārvaldību - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības tikt uzklausītam - Prefektūras pieņemts akts nolūkā aizliegt darbību mafijas iespējamās iesaistīšanās dēļ - Tiesību akti, kuros nav paredzēts uz sacīkstes principu balstīts administratīvais process)
      (2020/C 287/38)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: MC

         Atbildētāja: Ufficio territoriale del governo (U.T.G.) – Prefettura di Foggia

         Rezolutīvā daļa

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Tribunale amministrativo regionale per la Puglia (Apūlijas Reģionālā administratīvā tiesa, Itālija) ir iesniegusi ar 2019. gada 27. novembra lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

         (1)  OV C 161, 11.5.2020.


title: Lieta C-575/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 29. jūlijā GMP-Orphan (GMPO) iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2019. gada 16. maija spriedumu lietā T-733/17, GMPO/Komisija

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/26

      Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 29. jūlijāGMP-Orphan (GMPO) iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2019. gada 16. maija spriedumu lietā T-733/17, GMPO/Komisija
      (Lieta C-575/19 P)
      (2020/C 287/39)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: GMP-Orphan (GMPO) (pārstāvji: J. Mulryne, L. Tsang, Solicitors, C. Schoonderbeek, advokāte)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija
      Tiesa (devītā palāta) ar 2020. gada 11. jūnija rīkojumu nolēma apelācijas sūdzību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu un piesprieda GMP-Orphan SA pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-747/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 10. oktobrī Jorge Minguel Rosellò iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 9. septembra rīkojumu lietā T-524/19

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/27

      Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 10. oktobrīJorge Minguel Rosellò iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 9. septembra rīkojumu lietā T-524/19
      (Lieta C-747/19 P)
      (2020/C 287/40)
      Tiesvedības valoda – itāļu.

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Jorge Minguel Rosellò (pārstāvji: V. Falcucci, advokāts, G. Bonavita, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Itālijas Republika
      Ar 2020. gada 29. aprīļa rīkojumu Tiesa (sestā palāta) atzina apelācijas sūdzību par daļēju acīmredzami nepamatotu un daļēji acīmredzami neefektīvu.


title: Lieta C-183/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 28. aprīlī Fabryki Mebli “Forte” S.A. iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2020. gada 27. februāra spriedumu lietā T-159/19 Bog-Fran/EUIPO – Fabryki Mebli “Forte”

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/27

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 28. aprīlīFabryki Mebli “Forte” S.A. iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2020. gada 27. februāra spriedumu lietā T-159/19 Bog-Fran/EUIPO – Fabryki Mebli “Forte”

      (Lieta C-183/20 P)
      (2020/C 287/42)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Fabryki Mebli “Forte” S.A. (pārstāvis: H. Basiński, adwokat)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Bog-Fran sp. z o.o. sp.k

      Ar 2020. gada 16. jūlija rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda Fabryki Mebli “Forte” S.A. pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-271/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. jūnijā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) – Aurubis AG/Bundesrepublik Deutschland

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/28

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. jūnijā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) – Aurubis AG/Bundesrepublik Deutschland

      (Lieta C-271/20)
      (2020/C 287/44)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgericht Berlin

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Aurubis AG

         Atbildētāja: Bundesrepublik Deutschland

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai ir izpildītas Komisijas Lēmuma 2011/278/ES (1) 3. panta d) punktā noteiktās prasības par bezmaksas emisijas kvotu piešķiršanu, pamatojoties uz priekšnosacījumu par kurināmā līmeņatzīmes apakšiekārtu, ja krāsaino metālu ražošanas iekārtā saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK I pielikumu suspensijkausēšanas krāsnī primārā vara ražošanai izmanto vara koncentrātu, kurā ir sērs, un koncentrātā esošās vara rūdas kausēšanai nepieciešamais neizmērāmais siltuma daudzums rodas galvenokārt koncentrātā esošā sēra oksidācijas rezultātā, un tādējādi vara koncentrāts tiek izmantots gan kā izejviela, gan kā sadedzināmais materiāls siltuma ražošanai?

                  2)

                  Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:
                  Vai prasījumus par papildu bezmaksas emisijas kvotu piešķiršanu trešajā tirdzniecības laikposmā pēc trešā tirdzniecības laikposma beigām var apmierināt kopā ar kvotām par ceturto tirdzniecības laikposmu, ja šādu kvotu piešķiršanas tiesību esamība tiesā tiek atzīta tikai pēc trešā tirdzniecības laikposma beigām, vai arī vēl neapmierināti piešķiršanas prasījumi zaudē spēku, beidzoties trešajam tirdzniecības laikposmam?

         (1)  Komisijas Lēmums (2011. gada 27. aprīlis), ar kuru visā Savienībā nosaka pagaidu noteikumus saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei atbilstoši 10.a pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (OV 2011, L 130, 1. lpp.).


title: Lieta C-193/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 6. maijā Dekoback GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 5. marta spriedumu lietā T-80/19 Dekoback GmbH/EUIPO

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/27

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 6. maijāDekoback GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 5. marta spriedumu lietā T-80/19 Dekoback GmbH/EUIPO

      (Lieta C-193/20 P)
      (2020/C 287/43)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Dekoback GmbH (pārstāvis: V. von Moers, advokāts)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      Ar 2020. gada 9. jūlija rīkojumu Tiesa (Tiesas priekšsēdētāja vietnieks) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda Dekoback GmbH pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-280/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 25. jūnijā iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) – ZN/Bulgārijas Republikas Generalno konsulstvo Valensijā, Spānijas Karalistē

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/28

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 25. jūnijā iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) – ZN/Bulgārijas Republikas Generalno konsulstvo Valensijā, Spānijas Karalistē
      (Lieta C-280/20)
      (2020/C 287/45)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Sofiyski rayonen sad (Bulgārija)

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: ZN

         Atbildētāja: Bulgārijas Republikas Generalno konsulstvo Valensijā, Spānijas Karalistē

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (1) 5. panta 1. punkts, lasot to kopā ar tās trešo apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai noteiktu dalībvalsts tiesu starptautisko jurisdikciju strīdam starp darba ņēmēju, kurš ir šīs dalībvalsts valstspiederīgais, un šīs dalībvalsts konsulāro dienestu citas dalībvalsts teritorijā, ir jāpiemēro šī regula, vai arī šīs tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka šādam strīdam ir jāpiemēro tās dalībvalsts jurisdikcijas noteikumi, kuras valstspiederīgie ir visi lietas dalībnieki?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2012, L 351, 1. lpp.)


title: Lieta C-286/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hamburg (Vācija) – GC un WG/Société Air France SA

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/30

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 29. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hamburg (Vācija) – GC un WG/Société Air France SA

      (Lieta C-286/20)
      (2020/C 287/47)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht Hamburg

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: GC un WG

         Atbildētāja: Société Air France SA

      Ar Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 15. jūlija lēmumu šī lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.


title: Lieta C-291/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. jūnijā iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – XQ/Deutsche Lufthansa AG

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/30

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. jūnijā iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – XQ/Deutsche Lufthansa AG

      (Lieta C-291/20)
      (2020/C 287/48)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Köln

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: XQ

         Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciālais jautājums

      Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības ierosinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?
      Lieta ar Tiesas 2020. gada 30. jūlija rīkojumu ir izslēgta no Tiesas reģistra.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-292/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. jūnijā iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – KS/Deutsche Lufthansa AG

text:
               31.8.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/30

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. jūnijā iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – KS/Deutsche Lufthansa AG

      (Lieta C-292/20)
      (2020/C 287/49)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Köln

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: KS

         Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciālais jautājums

      Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības ierosinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?
      Lieta ar Tiesas 2020. gada 30. jūlija rīkojumu ir izslēgta no Tiesas reģistra.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).