title: Lieta C-248/09: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums (Augstākās Tiesas Senāta (Latvijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SIA Pakora Pluss /Valsts ieņēmumu dienests (Akts par pievienošanos Eiropas Savienībai — Muitas savienība — Pārejas pasākumi — Laišana brīvā apgrozībā, atbrīvojot no muitas nodokļiem — Preces, kuras Latvijas Republikas pievienošanās brīdī tika transportētas paplašinātajā Kopienā — Eksporta formalitātes — Ievedmuitas nodokļi — PVN)

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/9

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums (Augstākās Tiesas Senāta (Latvijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SIA Pakora Pluss/Valsts ieņēmumu dienests
   (Lieta C-248/09) (1)

   (Akts par pievienošanos Eiropas Savienībai - Muitas savienība - Pārejas pasākumi - Laišana brīvā apgrozībā, atbrīvojot no muitas nodokļiem - Preces, kuras Latvijas Republikas pievienošanās brīdī tika transportētas paplašinātajā Kopienā - Eksporta formalitātes - Ievedmuitas nodokļi - PVN)
   2010/C 246/15
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākās Tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SIA Pakora Pluss

      Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augstākās tiesas Senāts — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.), 4. panta 10. punkta, Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 1. lpp.), 448. panta, kā arī 2003. gada Pievienošanās akta IV pielikuma 5. nodaļas 1. punkta interpretācija — Automašīnas ievešana pa jūru — Laišana brīvā apgrozībā, atbrīvojot no muitas nodokļiem un citiem muitas pasākumiem, kas piemērojami precēm, kuras pievienošanās dienā paplašinātajā Kopienā tiek transportētas pēc tam, kad attiecībā uz tām jau veiktas eksporta formalitātes

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Akta par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, IV pielikuma 5. nodaļas 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka, lai pārliecinātos, vai tajā minētās eksporta formalitātes ir izpildītas, nav nozīmes, vai ir veiktas Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kas grozīta ar Komisijas 2000. gada 15. decembra Regulu (EK) Nr. 2787/2000, 448. pantā paredzētās darbības, pat ja ir ticis noformēts kravas saraksts;

               2)

               Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 82/97, un Regula Nr. 2454/93, kas grozīta ar Regulu Nr. 2787/2000, ir piemērojamas jaunajām dalībvalstīm no 2004. gada 1. maija, tomēr izslēdzot iespēju atsaukties uz Pievienošanās akta IV pielikuma 5. nodaļas 1. punktā paredzēto režīmu, ja attiecībā uz precēm, kuras brīdī, kad jaunās dalībvalstis pievienojās Savienībai, tika transportētas paplašinātajā Kopienā, nav izpildītas tajā paredzētās izvešanas formalitātes;

               3)

               Regulas Nr. 2913/92, kas grozīta ar Regulu Nr. 82/97, 4. panta 10. punkts ir interpretējams tādējādi, ka ievedmuitas nodokļos neietilpst par preču ievešanu maksājamais pievienotās vērtības nodoklis;

               4)

               gadījumā, kad prece tiek ievesta, pievienotās vērtības nodoklis ir jāmaksā personai vai personām, ko dalībvalsts, kurā preces ir ievestas, noteikusi vai atzinusi par atbildīgām.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009.


title: Lieta T-137/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 18. janvāra spriedums — FunFactory /ITSB (vibrators) (Kopienas preču zīme — Trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Vibrators — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. panta pirmais teikums — Tiesības uz aizstāvību — Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrais teikums)

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/19

         Vispārējās tiesas 2013. gada 18. janvāra spriedums — FunFactory/ITSB (vibrators)
   (Lieta T-137/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Vibrators - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. panta pirmais teikums - Tiesības uz aizstāvību - Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrais teikums)
   2013/C 63/38
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: FunFactory GmbH (Brême, Allemagne) (pārstāvis — K.-D. Franzen, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 19. janvāra lēmumu lietā R 1436/2011-4 attiecībā uz trīsdimensiju apzīmējuma, kas attēlo vibratoru, reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               FunFactory GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 157, 02.06.2012.


title: Lieta C-271/13 P: Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 20. marta spriedums – Rousse Industry /Eiropas Komisija Apelācija  — Valsts atbalsts  — Atbalsts, ko Bulgārijas Republika piešķīrusi, atsakoties no parādsaistību prasījumiem  — Komisijas lēmums, ar kuru šis atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt  — Jēdziens “jauns atbalsts”  — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/8

         Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 20. marta spriedums – Rousse Industry/Eiropas Komisija
   (Lieta C-271/13 P) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Atbalsts, ko Bulgārijas Republika piešķīrusi, atsakoties no parādsaistību prasījumiem - Komisijas lēmums, ar kuru šis atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt - Jēdziens “jauns atbalsts” - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2014/C 142/09
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja:
      Rousse Industry (pārstāvji – A. Angelov un S. Panov, advokati)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Urraca Caviedes un D. Stefanov)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. marta spriedumu lietā T-489/11 Rousse Industry/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa ir noraidījusi prasītājas prasību daļēji atcelt Komisijas 2011. gada 13. jūlija Lēmumu 2012/706/ES par valsts atbalstu SA.28903 (C 12/2010) (ex N 389/09), ko Bulgārija piešķīrusi uzņēmumam Rousse Industry (OV 2012, L 320, 27. lpp.) – Valsts atbalsts, atsakoties no parādsaistību prasījumiem – Lēmums, ar kuru šis atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt – Tāds procesuālo noteikumu pārkāpums, ar kuru tiek apdraudētas prasītāja tiesības – Vispārējās tiesas izdarīts Savienības tiesību pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Rousse Industry AD atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Apvienotās lietas T-34/13 un T-35/13: Vispārējās tiesas 2017. gada 10. jūlija rīkojums – Meta Group/Komisija

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/55

         Vispārējās tiesas 2017. gada 10. jūlija rīkojums – Meta Group/Komisija
   (Apvienotās lietas T-34/13 un T-35/13) (1)

   (2017/C 283/86)
   Tiesvedības valoda – itāļu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietas no reģistra.

      (1)  OV C 79, 16.3.2013.


title: Lieta T-42/06: Vispārējās tiesas 2010. gada 19. marta spriedums — Gollnisch /Parlaments (Privilēģijas un imunitāte — Eiropas Parlamenta loceklis — Lēmums neaizstāvēt privilēģijas un imunitāti — Prasība atcelt tiesību aktu — Intereses celt prasību zudums — Tiesvedības izbeigšana — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Parlamentam pārmesta rīcība — Pietiekami būtisks tādas tiesību normas pārkāpums, kas privātpersonām piešķir tiesības — Cēloņsakarība)

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/29

         Vispārējās tiesas 2010. gada 19. marta spriedums — Gollnisch/Parlaments
   (Lieta T-42/06) (1)

   (Privilēģijas un imunitāte - Eiropas Parlamenta loceklis - Lēmums neaizstāvēt privilēģijas un imunitāti - Prasība atcelt tiesību aktu - Intereses celt prasību zudums - Tiesvedības izbeigšana - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Parlamentam pārmesta rīcība - Pietiekami būtisks tādas tiesību normas pārkāpums, kas privātpersonām piešķir tiesības - Cēloņsakarība)
   2010/C 134/48
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bruno Gollnisch (Limonest, Francija) (pārstāvji — W. de Saint Just un G. Dubois, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — H. Krück, C. Karamarcos un A. Padowska, pēc tam H. Krück, D. Moore un A. Padowska)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Eiropas Parlamenta 2005. gada 13. decembra lēmumu neizstāvēt Bruno Gollnisch imunitāti un privilēģijas un, otrkārt, prasība par kaitējuma, ko prasītājs ir cietis šī lēmuma pieņemšanas dēļ, atlīdzību.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību par prasību par lēmuma atcelšanu;

               2)

               noraidīt prasību par kaitējuma atlīdzību;

               3)

               Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī divas trešdaļas no Bruno Gollnisch tiesāšanās izdevumiem, tostarp tiem, kuri saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību;

               4)

               Bruno Gollnisch sedz vienu trešdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem, tostarp tiem, kuri saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 86, 08.04.2006.


title: Lieta C-50/06: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2007. gada 7. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Savienības pilsonība — Dalībvalstu pilsoņu brīva pārvietošanās — Direktīva 64/221/EEK — Sabiedriskā kārtība — Valsts tiesību akti izraidīšanas jomā — Sodāmība — Izraidīšana)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/6

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2007. gada 7. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-50/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Eiropas Savienības pilsonība - Dalībvalstu pilsoņu brīva pārvietošanās - Direktīva 64/221/EEK - Sabiedriskā kārtība - Valsts tiesību akti izraidīšanas jomā - Sodāmība - Izraidīšana)
   (2007/C 170/10)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Kondu-Dirande [M. Condou-Durande] un R. Trousterss [R. Troosters], pārstāvji)

      Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — H. H. Sevenstere [H. G. Sevenster] un M. de Hrāfe [M. de Grave], pārstāvji)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1964. gada 25. februāra Direktīvas 64/221/EEK par īpašu pasākumu saskaņošanu attiecībā uz ārvalstnieku pārvietošanos un dzīvesvietu, kas ir attaisnojami ar sabiedrisko kārtību, valsts drošību un veselības aizsardzību (OV L 56, 850. lpp.), pārkāpums — Valsts tiesību akti, kas piemērojami vienādi visiem ārvalstniekiem, neņemot vērā Eiropas Savienības pilsoņu speciālo situāciju — Automātiska saikne starp sodāmību un izraidīšanas pasākumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               piemērojot Eiropas Savienības pilsoņiem nevis Padomes 1964. gada 25. februāra Direktīvu 64/221/EEK par īpašu pasākumu saskaņošanu attiecībā uz ārvalstnieku pārvietošanos un dzīvesvietu, kas ir attaisnojami ar sabiedrisko kārtību, valsts drošību un veselības aizsardzību, bet vispārīgus tiesību aktus par ārvalstniekiem, kas ļauj izveidot sistemātisku un automātisku saikni starp sodāmību un izraidīšanas pasākumu, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Nīderlandes Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 96, 22.4.2006.


title: Apvienotās lietas T-528/10, T-69/11 un T-77/11: Vispārējās tiesas 2011. gada 12. decembra rīkojums — Truvo Belgium /ITSB — AOL ( “TRUVO” un “Truvo” )

text:
               11.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/21

         Vispārējās tiesas 2011. gada 12. decembra rīkojums — Truvo Belgium/ITSB — AOL (“TRUVO” un “Truvo”)
   (Apvienotās lietas T-528/10, T-69/11 un T-77/11) (1)

   2012/C 39/40
   Tiesvedības valoda — angļu
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt apvienotās lietas no reģistra.

      (1)  OV C 30, 29.1.2011., C 89, 19.3.2011. un C 95, 26.3.2011.


title: Lieta T-91/13: Prasība, kas celta 2013. gada 14. februārī — LG Electronics /Komisija

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/34

         Prasība, kas celta 2013. gada 14. februārī — LG Electronics/Komisija
   (Lieta T-91/13)
   2013/C 108/83
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LG Electronics, Inc. (Seula, Koreja) (pārstāvji — G. van Gerven un T. Franchoo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā vai daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2012. gada 5. decembra Lēmuma C(2012) 8839, galīgā redakcija, lietā COMP/39.437 — Televizoru un datoru monitoru lampas 1. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 2. punkta g) apakšpunktu, 2. panta 1. punkta d) un e) apakšpunktu, kā arī 2. panta 2. punkta d) un e) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju; un/vai

               —

               samazināt apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punkta d) un e) apakšpunktā un 2. punkta d) un e) apakšpunktā prasītājai uzliktos naudas sodus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza astoņus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas prasītājas tiesības uz aizstāvību (būtisku procesuālu prasību pārkāpums), jo LG Philips Displays (turpmāk tekstā — “LPD”) nepiedalījās procedūrā kā atbildētāja.
               Pamati attiecībā uz apstrīdētā lēmuma 1. un 2. panta (daļēju) atcelšanu atbilstoši LESD 263. pantam un attiecīgu prasītājas naudas sodu samazināšanu atbilstoši LESD 261. pantam:

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 101. pants un Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punkts, personiskās atbildības princips un pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, uzskatot prasītāju par atbildīgu par LPD izdarītajiem pārkāpumiem.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas (EK) Nr. 1/2003 25. pants, apstrīdētājā lēmumā uzskatot prasītāju par atbildīgu par jebkuru darbību pirms 2001. gada 1. jūlija.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 101. pants, Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts, LESD 296. pants un vienlīdzīgas attieksmes princips, jo apstrīdētajā lēmumā apstrādātu produktu tiešie pārdevumi EEZ (turpmāk tekstā — “TPDS”) ir iekļauti prasītājai uzliktā naudas soda aprēķinā.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 101. pants, Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts, personiskās atbildības princips, pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, pārkāptas prasītājas tiesības uz aizstāvību, jo apstrīdētajā lēmumā prasītājai ir noteikts naudas sods, pamatojoties uz Philips izdarītu TPDS.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 296. pants, pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes un pareizas pārvaldības principi, jo apstrīdētajā lēmumā i) nav norādīti pietiekami iemesli, kādēļ nav iekļauts TPDS attiecībā uz Samsung un/vai ii) patvaļīgi iekļauts vai izslēgts TPDS, kas rada nevienlīdzīgu attieksmi starp prasītāju un Samsung.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 101. pants, Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts un vienlīdzīgas attieksmes un labas pārvaldības principi, jo i) apstrīdētais lēmums nav adresēts LPD un LPD meitassabiedrībām, kas piedalījās pārkāpumos, kaut gan cits kopuzņēmums bija lēmuma adresāts kopā ar tā mātessabiedrību, un ii) citas mātessabiedrības tādā pašā situācijā kā prasītāja nebija apstrīdētā lēmuma adresātes.
               Pamats, kas balstās uz Tiesas neierobežoto kompetenci atbilstoši LESD 261. pantam un Regulas (EK) Nr. 1/2003 31. pantam:

               8)

               Ar astoto pamatu tiek prasīts, lai Tiesa izmanto savu neierobežoto kompetenci samazināt prasītājas naudas sodu, jo tas ir pārmērīgi liels un nesamērīgs.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta C-620/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 2. decembrī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Bahía de Bizcaia Electricidad, S.L./Gas Natural SDG, S.A., Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. un Administración del Estado

text:
               11.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 2. decembrī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Bahía de Bizcaia Electricidad, S.L./Gas Natural SDG, S.A., Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. un Administración del Estado

   (Lieta C-620/11)
   2012/C 39/20
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Bahía de Bizcaia Electricidad, SL

      Pārejie lietas dalībnieki: Gas Natural SDG, S.A., Endesa, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. un Administración del Estado

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvas 2003/87/EK (1), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, 10. pants var tikt interpretēts tādējādi, ka tas neaizliedz piemērot tādus valsts likumdošanas pasākumus kā šajā lietā aplūkotie, kuru mērķis un sekas ir atlīdzības par elektroenerģijas ražošanu samazināšana par summu, kas atbilst atbilstošajā laikposmā bez maksas piešķirto siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu vērtībai?

      (1)  OV L 275, 32. lpp.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta)  2005. gada 17. novembrī  lietā C-90/03 Spānijas Karaliste pret Eiropas Savienības Padomi (Zivsaimniecība — Padomes Regula (EK) Nr. 2792/1999 — Kopienas struktūrpalīdzība zivsaimniecības nozarē — Noteikumi un kārtība — Būtisks formas trūkums — EKL 254. panta pārkāpums)

text:
               28.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 17. novembrī
   lietā C-90/03 Spānijas Karaliste pret Eiropas Savienības Padomi (1)

   (Zivsaimniecība - Padomes Regula (EK) Nr. 2792/1999 - Kopienas struktūrpalīdzība zivsaimniecības nozarē - Noteikumi un kārtība - Būtisks formas trūkums - EKL 254. panta pārkāpums)
   (2006/C 22/01)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Lietā C-90/03 par prasību atcelt tiesību aktu atbilstoši EKL 230. pantam, ko 2003. gada 28. februārī cēla Spānijas Karaliste (pārstāve — N. Díaz Abad), kuru atbalsta Grieķijas Republika (pārstāvji — V. Kontolaimos un G. Kanellopoulos) un Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un A. Colomb), pret Eiropas Savienības Padomi (pārstāvji — J. Monteiro un F. Florindo Gijón), kuru atbalsta Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. van Rijn un S. Pardo Quintillán), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas, tiesneši J. Malenovský, S. von Bahr (referents), A. Borg Barthet un U. Lõhmus, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass,2005. gada 17. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika, Grieķijas Republika un Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 135, 07.06.2003.


title: Lieta T-270/09: Prasība, kas celta 2009. gada 13. jūlijā — PVS/ITSB — MeDiTA Medizinischer Kurierdienst ( medidata )

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/36

         Prasība, kas celta 2009. gada 13. jūlijā — PVS/ITSB — MeDiTA Medizinischer Kurierdienst (“medidata”)
   (Lieta T-270/09)
   2009/C 220/77
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Privatärztliche Verrechnungsstelle Rhein-Ruhr GmbH, Mülheim an der Ruhr (Vācija) (pārstāvis — F. Lindenberg, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: MeDiTA Medizinische Kurierdienst- u. Handelsg. mbH, Diseldorfa (Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 14. maija lēmumu lietā R 1724/2007-4 un noraidīt iebildumus;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un procesā Apelāciju padomē;

               —

               taisīt attiecībā uz atbildētāju aizmugurisku spriedumu, nesākot mutvārdu procesu, ja iebildumu raksts netiks iesniegts paredzētajā formā un termiņā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “mediata” zilā, pelēkā un baltā krāsā attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 36., 41., 42. un 44. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 495 842)
   Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: MeDiTA Medizinische Kurierdienst- u. Handelg. mbH

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme “MeDiTA”, attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 39. klasē; iebildumi ir vērsti pret reģistrāciju attiecībā uz 35. klasi

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāv konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta F-58/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. jūnijā — ZZ /Komisija

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/26

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. jūnijā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-58/13)
   2013/C 352/51
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — L. Mansullo, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums atlīdzināt zaudējumus, kas radīti viņa tiesību uz konfidencialitāti iespējamā pārkāpuma dēļ, ko radījusi atbildētājas veiktā vēstules attiecībā uz prasītāja situāciju nosūtīšana advokātam, kurš viņu nepārstāv

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu — lai arī kādā formā tas būtu pausts — ar kuru ir noraidīts 2012. gada 9. marta lūgums, ko prasītājs iesniedzis Komisijai un kuru tā bija pienācīgi saņēmusi;

               —

               atcelt 2012. gada 28. jūnija paziņojumu;

               —

               atcelt lēmumu — lai arī kādā formā tas būtu pausts — ar kuru noraidīta 2012. gada 26. septembra sūdzība, ko prasītājs bija iesniedzis Komisijai un kuru tā bija pienācīgi saņēmusi par 2012. gada 9. marta lūguma noraidījumu;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt 2013. gada 1. februāra paziņojumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājam EUR 10 000 kopā ar procentiem, kas maksājami par šo summu, ar likmi 10 % gadā ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no 2012. gada 9. marta līdz faktiskai minētās summas samaksai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-108/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 26. februārī iesniedza Tribunale Ordinario di Venezia (Itālija) — Ivana Scattolon/Ministero dell'Università e della Ricerca

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 26. februārī iesniedza Tribunale Ordinario di Venezia (Itālija) — Ivana Scattolon/Ministero dell'Università e della Ricerca

   (Lieta C-108/10)
   2010/C 134/31
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Ordinario di Venezia

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ivana Scattolon

      Atbildētāja: Ministero dell'Università e della Ricerca

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes Direktīva 77/187 (1) un/vai 2001. gada 12. marta Direktīva 2001/23/EK (2) vai citi piemērojamie Savienības tiesību akti ir interpretējami tādā nozīmē, ka tie ir piemērojami gadījumā, kad personālu, kas sniedz tīrīšanas un uzturēšanas papildpakalpojumus valsts izglītības iestādēs, no vietējām iestādēm (pašvaldības vai provinces) pārceļ uz darbu valsts iestādē, ja īpašumtiesību nodošanas rezultātā tika nodoti ne tikai tie pienākumi, kas tiek veikti saistībā ar attiecīgajām darbībām, un tiesiskās attiecības ar visu attiecīgo (uzkopšanas) personālu, bet arī ar privātuzņēmumiem noslēgtie publiskā iepirkuma līgumi par attiecīgo pakalpojumu sniegšanu?

               2)

               Vai saskaņā ar Direktīvas 77/187 3. panta 1. punkta pirmo daļu (kas kopā ar Direktīvu 98/50/EK (3) ir iekļauta Direktīvā 2001/23/EK) darba tiesisko attiecību turpināšana ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka samaksa, kas ir jāmaksā īpašumtiesību saņēmējam ir saistīta ar darba stāžu, kuru attiecībā uz personālu, kuru tas pārņēma, ir jāņem vērā pilnā apmērā, tostarp to stāžu, kas tika iegūts strādājot pie personas, kura veica īpašumtiesību nodošanu?

               3)

               Vai Direktīvas 77/187 3. pants un/vai Padomes 1998. gada 29. jūnija Direktīva 98/50/EK un 2001. gada 12. marta Direktīva 2001/23/EK ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka darbinieku tiesības, kas tiek nodotas īpašumtiesību saņēmējam, iekļauj arī priekšrocības, kuras darbinieks bija ieguvis strādājot pie personas, kas nodeva īpašumtiesības, piemēram, darba stāžu, ja no tā rodas finansiāla rakstura priekšrocības, saskaņā ar koplīgumiem, kuri ir saistoši īpašumtiesību saņēmējam?

               4)

               Vai tādi spēkā esošie Savienības tiesību vispārējie principi kā tiesiskās drošības princips, tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, pušu procesuālo tiesību vienlīdzības princips, efektīvas tiesību aizsardzības tiesā princips un tiesības uz lietas izskatīšanu neatkarīgā tiesā un vispārīgāk — tiesības uz taisnīgu lietas izskatīšanu, kas ir paredzēti Līguma par Eiropas Savienību (kā tas tika grozīts ar Lisabonas līguma 1. panta 8. punktu un uz kuru ir norādīta atsauce Līguma par Eiropas Savienību 46. pantā), 6. panta 2. punktā, lasot to kopā ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas, kas parakstīta Romā 1950. gada 4. novembrī, 6. pantu, un 2000. gada 7. decembrī Nicā pasludinātās Eiropas Savienības Pamattiesību hartas, kā tā tika ieviesta ar Lisabonas līgumu, 46. un 47. pantu un 52. panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka tie liedz Itālijas valstij pēc samērā ilga laika posma (5 gadi) pieņemt tādu īpašu interpretējošu tiesību normu, kas nav saderīga ar tā tiesību akta formulējumu, kuru tā interpretē, un ir pretēja pastāvīgajai un konsolidētajai Corte di Cassazione interpretācijai un kura turklāt ir būtiska, pieņemot nolēmumu strīdos, kuros pati Itālijas valsts ir lietas dalībniece?

      (1)  OV L 061, 26. lpp.

      (2)  OV L 82, 16. lpp.

      (3)  OV L 201, 88. lpp.


title: apvienotās lietas T-114/07 un T-115/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. jūnija spriedums — Last Minute Network /ITSB — Last Minute Tour ( LAST MINUTE TOUR ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiska preču zīme LAST MINUTE TOUR — Agrāka nereģistrēta valsts preču zīme LASTMINUTE.COM — Relatīvs atteikuma pamatojums — Atsauce uz agrākajai preču zīmei piemērojamām valsts tiesībām — Common law prasības par no apzīmējuma izrietošo tiesību pārkāpumu (action for passing off) regulējums — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 4. punkts un 52. panta 1. punkta c) apakšpunkts (kļuvuši attiecīgi par Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punktu un 53. panta 1. punkta c) apakšpunktu))

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/45

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. jūnija spriedums — Last Minute Network/ITSB — Last Minute Tour (“LAST MINUTE TOUR”)
   (apvienotās lietas T-114/07 un T-115/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas grafiska preču zīme “LAST MINUTE TOUR” - Agrāka nereģistrēta valsts preču zīme “LASTMINUTE.COM” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Atsauce uz agrākajai preču zīmei piemērojamām valsts tiesībām - Common law prasības par no apzīmējuma izrietošo tiesību pārkāpumu (action for passing off) regulējums - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 4. punkts un 52. panta 1. punkta c) apakšpunkts (kļuvuši attiecīgi par Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punktu un 53. panta 1. punkta c) apakšpunktu))
   2009/C 180/83
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Last Minute Network Ltd, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — P. Brownlow, solicitor, un S. Malynicz, barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — D. Botis un A. Folliard-Monguiral)

      Cita procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Last Minute Tour SpA, Milāna (Itālija) (pārstāvji — D. Caneva un G. Locurto, advokāti)

      Priekšmets

   Divas prasības par ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 8. februāra lēmumiem (lietās R 256/2006-2 un R 291/2006-2) attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesiem starp Last Minute Network Ltd un Last Minute Tour SpA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2007. gada 8. februāra lēmumus lietās R 256/2006-2 un R 291/2006-2;

               2)

               par Last Minute Network Ltd otro prasījumu daļu nav jāspriež;

               3)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Last Minute Network tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Last Minute Tour SpA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 129, 9.6.2007.


title: Lieta C-475/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 19. septembrī iesniedza Verwaltungsgericht Giessen (Vācija) — Arodtiesas process pret Kostas Konstantinides

text:
               3.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 19. septembrī iesniedza Verwaltungsgericht Giessen (Vācija) — Arodtiesas process pret Kostas Konstantinides

   (Lieta C-475/11)
   2011/C 355/14
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Berufsgericht für Heilberufe bei dem Verwaltungsgericht Giessen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Kostas Konstantinides

      Atbildētāja: Landesärztekammer Hessen

      Prejudiciālie jautājumi

               A.

               Par Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (1) 5. panta 3. punktu:

                           1)

                           Vai 1998. gada 2. septembraBerufsordnung für Ärztinnen und Ärzte in Hessen [Hesenes ārstu profesionālās ētikas noteikumi] (HÄBI. 1998, I–VIII. lpp.), kurā pēdējie grozījumi izdarīti 2008. gada 1. decembrī (HÄBI. 2009, 749. lpp.), 12. panta 1. punkta noteikums pieder pie profesionālās ētikas noteikumiem, kuru neievērošanas gadījumā pret pakalpojuma sniedzēju uzņemošajā valstī var veikt arodtiesas procesu disciplinārlietas izpratnē nopietna profesionāla pārkāpuma dēļ tieši un specifiski saistībā ar patērētāju drošības aizsardzību?

                           2)

                           Ja tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai uz to attiecas arī gadījums, kurā par pakalpojuma sniedzēja (šajā gadījumā — ārsta) veikto operāciju spēkā esošos uzņemošās valsts Gebührenordnung für Ärzte (GOÄ) [Noteikumi par ārstu honorāriem] nav paredzēta attiecīga tarifa likme?

                           3)

                           Vai tiesību normas par profesijai neatbilstošu reklāmu (Berufsordnung für Ärztinnen und Ärzte in Hessen 27. panta 1.–3. punkts kopsakarā ar D nodaļas 13. punktu) pieder pie profesionālās ētikas noteikumiem, kuru neievērošanas gadījumā pret pakalpojuma sniedzēju uzņemošajā valstī var veikt arodtiesas procesu disciplinārlietas izpratnē nopietna profesionāla pārkāpuma dēļ tieši un specifiski saistībā ar patērētāju drošības aizsardzību?

               B.

               Par Direktīvas 2005/36/EK 6. panta pirmā teikuma a) apakšpunktu:
               Vai Direktīvas 2005/36/EK transponēšanas dēļ pieņemtos grozījumus Hessisches Gesetz über die Berufsvertretungen, die Berufsausübung, die Weiterbildung und die Berufsgerichtsbarkeit der Ärzte, Zahnärzte, Tierärzte, Apotheker, Psychologischen Psychotherapeuten und Kinder- und Jugendlichenpsychotherapeuten (Heilberufsgesetz) [Hesenes likums par ārstu, zobārstu, veterinārstu, aptiekāru, psihologu-psihoterapeitu un bērnu un pusaudžu psihoterapeita profesiju pārstāvības organizācijām, profesionālās darbības veikšanu, kvalifikācijas paaugstināšanu un arodtiesas kompetenci (Mediķu profesiju likums)] 2003. gada 7. februāra paziņojuma redakcijā (GVBl. I, 123. lpp.), kurā pēdējie grozījumi izdarīti ar 2010. gada 24. marta likumu (GVBl. I, 123. lpp.) un ar 2006. gada 16. oktobraDrittes Gesetz zur Änderung des Heilberufsgesetzes [Trešais likums par Heilberufsgesetz grozījumiem] (GVBl. I, 519. lpp.), 3. panta 1. un 3. punktā var uzskatīt par atbilstošu Direktīvā 2005/36/EK paredzēto noteikumu transponēšanu, ja gan attiecīgie profesionālās ētikas noteikumi, gan arodtiesas jurisdikcijas noteikumi Heilberufsgesetz 6. nodaļā pilnā apjomā pakalpojumu sniegšanas brīvības ietvaros atbilstoši LESD 57. pantam (bijušais EKL 50. pants) tiek atzīti par piemērojamiem uzņemošajā valstī īslaicīgu darbību veicošiem pakalpojuma sniedzējiem (šajā gadījumā — ārstiem)?

      (1)  OV L 255, 22. lpp.


title: Lieta T-488/10: Prasība, kas celta 2010. gada 11. oktobrī — Francija/Komisija

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/27

         Prasība, kas celta 2010. gada 11. oktobrī — Francija/Komisija
   (Lieta T-488/10)
   ()
   2011/C 13/53
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji — E. Belliard, G. de Bergues un N. Rouam)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja lūdz atcelt Eiropas Komisijas 2010. gada 28. jūlija Lēmumu Nr. C(2010) 5229, ar kuru daļēji tiek atcelta Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) dalība saskaņā ar mērķa Nr. 1 vienoto programmdokumentu saistībā ar Kopienas strukturālo atbalstu Francijas Martinikas reģionā. Ar šo lēmumu pilnībā tiek atcelta ERAF dalība, kas EUR 12 460 000 apmērā tika piešķirta lielajam projektam “Village de vacances Club Méditerranée-Les Boucaniers”.
   Savas prasības atbalstam prasītāja izvirza četrus pamatus.
   Saskaņā ar tās pirmo pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras (1), 2. panta 1. punktu, uzskatot būvdarbu līgumus, kas tika noslēgti saistībā ar “Club Méditerranée-Les Boucaniers” atjaunošanu un paplašināšanu, par tādiem būvdarbu līgumiem, ko līgumslēdzējas iestādes tieši subsidē vairāk nekā 50 % apmērā. Patiesībā tie bija subsidēti tikai 29,92 % apmērā no projekta vērtības. Nodokļa atvieglojumi, kas privāto sabiedrību dalībniekiem tika piešķirti tādēļ, ka tie bija investējuši projektā, neesot subsīdija Direktīvas 93/37/EEK 2. panta 1. punkta nozīmē.
   Ar savu otro pamatu, kuru var iedalīt divās daļās, prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Direktīvas 93/37/EEK 2. panta 2. punktu, uzskatot, ka būvdarbu līgumi saistībā ar “Club Méditerranée-Les Boucaniers” atjaunošanu un paplašināšanu attiecas uz sportam, ārstniecībai un atpūtai domātu būvju celtniecību šīs tiesību normas izpratnē.
   Pirmkārt, prasītāja uzskata, ka Komisijai bija jāņem vērā Eiropas Kopienu saimniecisko darbību vispārējā klasifikācija (NACE), kas izveidota ar Regulu Nr. 3037/90 (2) un uz kuru atsaucas Direktīvas 93/37/EEK 2. panta 2. punkts. Šajā klasifikācijā, no vienas puses, tiek izšķirti izmitināšanas un ēdināšanas pakalpojumi un, no otras puses, ar atpūtas, kultūras un sporta darbībām saistīti pakalpojumi.
   Otrkārt, prasītāja uzskata, ka Direktīvas93/37/EEK 2. panta 2. punkts attiecas uz līgumiem saistībā ar līgumslēdzēju iestāžu ierastajām vajadzībām un līdz ar to attiecas uz tādām sportam, ārstniecībai un atpūtai domātam būvēm, kas ir domātas visiem, un nevis uz tādām, kas domātas īpašai klientūrai.
   Ar savu trešo pamatu, prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 296. panta otrajā daļā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu, jo tā nav skaidri un nepārprotami norādījusi iemeslus, kādēļ uz “Club Méditerranée-Les Boucaniers” atjaunošanas un paplašināšanas darbiem tiek attiecināta sportam, ārstniecībai un atpūtai domātu būvju celtniecība Direktīvas 93/37/EEK 2. panta 2. punkta nozīmē.
   Ar savu ceturto pamatu prasītāja pakārtoti apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu, piemērojot ERAF subsīdijām korekcijas likmi 100 % apmērā, lai gan sporta un atpūtas būvju celtniecības darbi bija mazāk nekā 10 % no projekta.

      (1)  OV L 199, 54. lpp.

      (2)  Padomes 1990. gada 9. oktobra Regula (EEK) Nr. 3037/90 par saimniecisko darbību statistisko klasifikāciju Eiropas Kopienā (OV L 293, 1. lpp.).


title: Lieta C-535/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 20. oktobrī iesniedza Landgericht Hamburg (Vācija) — Novartis Pharma GmbH/Apozyt GmbH

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 20. oktobrī iesniedza Landgericht Hamburg (Vācija) — Novartis Pharma GmbH/Apozyt GmbH

   (Lieta C-535/11)
   2012/C 13/10
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Hamburg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Novartis Pharma GmbH

      Atbildētāja: Apozyt GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulas Nr. 726/2004/EK, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (1), 1. pielikuma pirmajā teikumā minētais jēdziens “izgatavošana” ietver arī tādus procesus, kuros atbilstoši minētajām metodēm izstrādāts un izgatavots medikaments, pamatojoties uz ārsta recepti, un viņa uzdevumā pa daļām tiek iepildīts citā traukā, nemainot zāļu sastāvu, tātad it īpaši lietošanai gatavu tādu pilnšļirču izgatavošanu, kurās iepilda medikamentu, kam piešķirta regulā paredzētā atļauja?

      (1)  OV L 136, 1. lpp.


title: Lieta C-369/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 16. jūnijā iesniedza Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Shajin Ahmed/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 16. jūnijā iesniedza Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Shajin Ahmed/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

   (Lieta C-369/17)
   (2017/C 293/22)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Shajin Ahmed

      Atbildētājs: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

      Prejudiciālais jautājums

   Vai no Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra Direktīvas 2011/95/ES par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu (1) 17. panta 1. punkta b) apakšpunktā ietvertā formulējuma “viņš izdarījis smagu noziegumu” izriet, ka sods par attiecīgo noziegumu, kas atbilstoši attiecīgās dalībvalsts tiesībām ir paredzēts tiesību aktos, var būt vienīgais kritērijs, lai noteiktu, vai pieteikuma iesniedzējs ir izdarījis noziegumu, par kuru viņš var tikt izslēgts no to personu loka, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību?

      (1)  OV L 337, 9. lpp.


title: Lieta T-255/13: Prasība, kas celta 2013. gada 7. maijā — Itālija/Komisija

text:
               22.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/16

         Prasība, kas celta 2013. gada 7. maijā — Itālija/Komisija
   (Lieta T-255/13)
   2013/C 178/27
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji — M. Salvatorelli, avvocato dello Stato, un G. Palmieri)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2013. gada 26. februāra Lēmumu C(2013) 981, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) daļā, kurā tiek piemērotas finanšu korekcijas pēc vienotas likmes ar atsauci uz izmeklēšanu Nr. AC/2005/44, XC/2007/0107 un XC/2007/030 (finanšu korekcijas pēc vienotas likmes saistībā ar savstarpējo atbilstību par 2005., 2006. un 2007. pieprasījuma gadu EUR 48 095 235,86 apmērā), ar atsauci uz izmeklēšanu Nr. FV/2007/315 un FV/2007/355 (finanšu korekcijas pēc vienotas likmes saistībā ar citrusaugļu pārstrādi par 2005./2006. finanšu gadu EUR 17 913 976,32 apmērā) un ar atsauci uz izmeklēšanu Nr. FA/2008/64, FA/2008/103, FA/2009/064 un FA/2009/104 (finanšu korekcijas pēc vienotas likmes atzīšanas kritēriju ievērošanas jautājumā par 2007., 2008. un 2009. finanšu gadu EUR 6 354 112,39 apmērā);

               —

               piespriest Eiropas Savienības Komisijai segt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Lēmums tiek apstrīdēts kā nelikumīgs, izvirzot vairākus pamatus:

               1)

               Komisija esot veikusi korekcijas tad, kad direktīvas vēl nebija vai nebija pilnībā transponētas, tādēļ nevarot uzsākt procedūru par to pārkāpumu;

               2)

               nepamatoti esot ignorēta Itālijas iestāžu atturīgā uzvedība, neņemot vērā nepieciešamo pakāpenisko pieeju ļoti sarežģītai sistēmai, to, vai ES tiesiskajā regulējumā esošās atsauces uz katras dalībvalsts izvēles iespējām ir atbilstošas, un relatīvo Kopienu tiesību interpretācijas nenoteiktību, tā rezultātā pārkāpjot tiesiskās noteiktības, likumības, samērīguma, labas ticības un tiesiskās paļāvības principus;

               3)

               esot pilnībā ignorēts mērķis, kādēļ dažādām maksātājām organizācijām pastāv dažādas pārbaudes sistēmas;

               4)

               esot piemērota paaugstināta korekciju likme 10 % apmērā, kas ir piemērojama tikai nepietiekamas un sporādiskas pārbaudes gadījumā;

               5)

               esot pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu;

               6)

               turklāt lēmums tiek apstrīdēts, atsaucoties tikai uz Komisijas norādītajiem specifiskajiem pamatiem, veicot detalizētu faktu izpēti saistībā ar dokumentāciju, kuru tā ir pārbaudījusi;

               7)

               lēmums esot prettiesisks tiktāl, ciktāl tas attiecas uz vienotas likmes finanšu korekcijām saistībā ar citrusaugļu pārstrādi par 2005.,2006. un 2007. finanšu gadu, un tas tiek apstrīdēts jautājumā par atbildības par krāpšanu, kas tika konstatēta šajā nozarē, noteikšanu attiecīgai dalībvalstij tādēļ, ka tā neesot veikusi atbilstošās pārbaudes. It īpaši Komisija neesot ņēmusi vērā to, ka Itālijas valstij nevar pārmest nekādu bezdarbību vai neaktivitāti tādēļ, ka par krāpniecisko darbību konkrēti bija atbildīgi valsts ierēdņi, kuriem bija jāveic pieprasītās pārbaudes par veikto darbību un izmaksāto summu likumību; līdz ar to pārbaudes nevarēja veikt savādākā veidā un tā, lai novērstu krāpšanu, līdz brīdim, kad tika atklātas iepriekš minētās darbības ar kriminālpārkāpuma raksturu;

               8)

               attiecībā uz korekcijām pēc vienotas likmes atzīšanas kritēriju (ARBEA) ievērošanu par 2006., 2007. un 2008. finanšu gadu, kas tika pamatotas ar norādītajiem organizatoriskajiem pārkāpumiem, kuros vainojama Itālija, — šīs pēdējās minētās [korekcijas] tiek apstrīdētas, jo ar tām šajā lietā piemēro tiesību aktus, kas vēl nebija stājušies spēkā faktisko apstākļu laikā, un tādēļ, ka tajos netiek ņemts vērā, ka Itālija noteiktajā termiņā veica nepieciešamos korektīvos pasākumus.


title: Lieta C-37/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2016. gada 15. decembra spriedumu lietā T-330/15 Rudolf Keil/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2017. gada 24. janvārī iesniedza Rudolf Keil

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/20

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2016. gada 15. decembra spriedumu lietā T-330/15 Rudolf Keil/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2017. gada 24. janvārī iesniedza Rudolf Keil

   (Lieta C-37/17 P)
   (2017/C 277/28)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Rudolf Keil (pārstāvis – J. Sachs, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
   Ar 2017. gada 31. maija rīkojumu Eiropas Savienības Tiesa (desmitā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējam segt pašam savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-100/09: Prasība, kas celta 2009. gada 15. decembrī — Michail /Komisija

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/52

         Prasība, kas celta 2009. gada 15. decembrī — Michail/Komisija
   (Lieta F-100/09)
   2010/C 63/91
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Christos Michail (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — C. Meidani, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Atbildētājas lēmuma, ar kuru ir noraidīts lūgums sniegt palīdzību, kas tika iesniegts saskaņā ar Civildienesta noteikumu 24. pantu saistībā ar psiholoģisko vardarbību, no kuras, iespējams, ir cietis prasītājs, atcelšana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2009. gada 9. marta lēmumu, ar kuru ir noraidīts lūgums sniegt palīdzību, kas tika iesniegts saskaņā ar Civildienesta noteikumu 24. pantu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt morālo kaitējumu EUR 30 000 apmērā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-532/08: Prasība, kas celta 2008. gada 2. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/22

         Prasība, kas celta 2008. gada 2. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija
   (Lieta C-532/08)
   (2009/C 32/37)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Dejmek, A. A. Gilly)

      Atbildētāja: Īrija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (1), prasības vai katrā ziņā nepaziņojot tos Komisijai, Īrija nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transponēšanai noteiktais termiņš beidzās 2007. gada 15. decembrī.

      (1)  OV L 309, 15. lpp.


title: Lieta C-270/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 31. maijā iesniedza Korkein Hallinto-oikeus (Somija) — Lotta Gistö

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 31. maijā iesniedza Korkein Hallinto-oikeus (Somija) — Lotta Gistö

   (Lieta C-270/10)
   ()
   2010/C 221/39
   Tiesvedības valoda — somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein Hallinto-oikeus (Somija)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Lotta Gistö

      Atbildētājs: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Protokola (1) 14. pants Lotta Gistö gadījumā ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši Protokola noteikumiem viņas dzīvesvieta nodokļu vajadzībām 2007. gadā joprojām bija Somijā, vai arī Protokols ir jāsaprot tādējādi, ka tomēr ir piemērojamas dalībvalsts iekšējās tiesību normas par neierobežotu nodokļa maksāšanas pienākumu šajā dalībvalstī, tātad šajā gadījumā — Somijā?

      (1)  Protokols (Nr. 36) par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās (1965. gads) (OV C 321 E, 318. lpp.).


title: Lieta C-510/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 14. novembrī iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Marianne Parigger/Condor Flugdienst GmbH

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 14. novembrī iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Marianne Parigger/Condor Flugdienst GmbH

      (Lieta C-510/14)
      (2015/C 073/14)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht Rüsselsheim

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Marianne Parigger

         Atbildētāja: Condor Flugdienst GmbH

      Lieta ar Tiesas 2014. gada 9. decembra rīkojumu tika izslēgta no Tiesas reģistra.


title: Lieta T-357/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedums — Pucci International /ITSB — El Corte Inglés ( “Emidio Tucci” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Emidio Tucci” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas grafiska un valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “Emilio Pucci” un “EMILIO PUCCI” — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas Nr. 207/2009 42. pants 2. un 3. punkts — Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas — Regulas Nr. 207/2009 8. pants 5. punkts)

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/21

         Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedums — Pucci International/ITSB — El Corte Inglés (“Emidio Tucci”)
   (Lieta T-357/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Emidio Tucci” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas grafiska un valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “Emilio Pucci” un “EMILIO PUCCI” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas Nr. 207/2009 42. pants 2. un 3. punkts - Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas - Regulas Nr. 207/2009 8. pants 5. punkts)
   2012/C 355/44
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Emilio Pucci International BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji — P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto un E. Gavuzzi, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — sākotnēji J. L. Rivas Zurdo, E. López Camba un E. Seijo Veiguela, pēc tam J. L. Rivas Zurdo un E. Seijo Veiguela, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 18. jūnija lēmumu apvienotajās lietās R 770/2008-2 un R 826/2008-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Emilio Pucci International BV un El Corte Inglés, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 18. jūnija lēmumu apvienotajās lietās R 770/2008-2 un R 826/2008-2 attiecībā uz, pirmkārt, 9. klasē ietilpstošo briļļu izmantošanas pierādījumu un, otrkārt, Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta piemērošanu 9. klasē ietilpstošajā brillēm, 14. klasē ietilpstošajiem juvelierizstrādājumiem, bižutērijai un rokas pulksteņiem un 16. klasē ietilpstošo higiēnisko papīru;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Emilio Pucci International BV atlīdzina vienu trešdaļu tiesāšanās izdevumu. ITSB un El Corte Inglés, SA atlīdzina divas trešdaļas tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 267, 7.11.2009.


title: Lieta C-215/06: Prasība, kas celta  2006. gada 11. maijā  — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/20

         Prasība, kas celta 2006. gada 11. maijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju
   (Lieta C-215/06)
   (2006/C 178/32)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Recchia un D. Lawunmi)

      Atbildētāja: Īrija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka projekti, kas ietilpst Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (1) piemērošanas jomā gan pirms, gan pēc tā tika grozīta ar Direktīvu 97/11/EK (2) tiek, pirms tie tiek realizēti pilnībā vai daļēji, pirmkārt, izvērtēti attiecībā uz ietekmi uz vidi un, otrkārt, ja tiem varētu būt būtiska ietekme uz vidi sakarā ar to raksturu, lielumu, vietu, tad tie tiktu izvērtēti saistībā ar to ietekmi atbilstoši Direktīvas 85/337/EEK 5.—10. pantam, Īrija nav izpildījusi pienākumus, kas izriet no Direktīvas 85/337EEK 2., 4., un 5.—10. panta; un

               —

               nepieņemot visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, lai pirms attīstības piekrišanas sniegšanas un vēja ģeneratoru fermu projektu un saistītu darbību izpildes Derrybrien, County Galway, tiktu sniegts novērtējums attiecībā par to ietekmi saskaņā ar Direktīvas 85/337/EEK 5.—10. pantu, Īrija nav izpildījusi pienākumus, kas izriet no Direktīvas 85/337/EEK 2., 4., un 5.—10. panta;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija apgalvo, ka Padomes Direktīvas 85/337/EEK (Ietekmes novērtēšanas direktīva) ieviešana, ko veica Īrija, ir un ir bijusi ar trūkumiem sekojošu iemeslu dēļ:
   Īrija nav pieņēmusi vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, lai tiktu veiktas pārbaudes par to, vai pieteiktajiem darbiem varētu būt būtiska ietekme uz vidi saskaņā ar Ietekmes novērtēšanas direktīvas 2. panta 1. punktu. Īrijas tiesību akti nenosaka, ka šī ietekme tiek novērtēta saskaņā ar minētās direktīvas 5.—10. pantu.
   Īrijas sistēma, atbilstoši kurai pieteikumu atļaujas saņemšanai var iesniegt pēc pilnīgas vai daļējas attīstības veikšanas bez piekrišanas, vājina Ietekmes novērtēšanas direktīvas preventīvos mērķus.
   Īrijas izpildes režīms negarantē efektīvu Ietekmes novērtēšanas direktīvas piemērošanu. Tā rezultātā Īrija nav izpildījusi vispārējo pienākumu saskaņā ar EKL 249. pantu nodrošināt, ka direktīva tiek efektīvi piemērota.
   Ir bijuši vairāki noteikti trūkumi saistībā ar ietekmes uz vidi novērtējumiem attiecībā uz vēja ģeneratoru fermu Derrybrien, County Galway, kas kopumā veido acīmredzamu direktīvas pārkāpumu.

      (1)  OV L 175, 40. lpp.

      (2)  OV L 73, 5. lpp.


title: Lieta F-16/10: Civildienesta tiesas 2012. gada 18. oktobra rīkojums — Verstreken /Padome

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/37

         Civildienesta tiesas 2012. gada 18. oktobra rīkojums — Verstreken/Padome
   (Lieta F-16/10) (1)

   2012/C 379/64
   Tiesvedības valoda — franču
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 134, 22.05.2010., 55. lpp.


title: Lieta F-83/07: Prasība, kas celta 2007. gada 14. augustā — Zangerl-Posselt /Komisija

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/32

         Prasība, kas celta 2007. gada 14. augustā — Zangerl-Posselt/Komisija
   (Lieta F-83/07)
   (2007/C 235/60)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Brigitte Zangerl-Posselt, Saarbrücken (Vācija) (pārstāvis — S. Paulmann, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt konkursa EPSO/AST/27/6 (Asistenti/-es (AST1) vācu valodas novirziens) atlases komisijas lēmumu, kas prasītājai paziņots ar EPSO2007. gada 18. jūnija vēstuli un apstiprināts ar 2007. gada 25. jūlija vēstuli, nepielaist viņu pie šī konkursa praktiskā un mutvārdu pārbaudījuma,

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Konkursa EPSO/AST/27/6 (Asistenti/-es (AST1) vācu valodas novirziens, sekretāra amats) atlases komisija prasītāju nepielaida pie praktiskā un mutvārdu pārbaudījuma, jo tā nevarot pierādīt, ka tai būtu nepieciešamā izglītība (Abitur).
   Prasītāja uzskata, ka viņas izglītība (Realschulabschluss) atbilst paziņojuma par konkursu prasību A.II.1 punkta ii) apakšpunktam. Izglītības klasifikācija kā Vācijā, tā arī Eiropas līmenī tiek veikta saskaņā ar UNESCO izveidoto 1997. gada International Standard Classification of Education (ISCED) un tajā lietotā terminoloģija bija izmantota arī paziņojumā par konkursu. Saskaņā ar to pamatizglītība [Realschulabschluss] ir pieskaitāma pie pamatizglītības (ISCED 2. pakāpe) un sniedz iespēju iegūt profesionālo izglītību (ISCED 4. pakāpe).
   Turklāt prasītāja norāda uz atbildētājas pieņemtā lēmuma nepietiekamu un kļūdainu pamatojumu.


title: Lieta T-366/00 RENV: Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Scott /Komisija

text:
               2.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/26

         Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Scott/Komisija
   (Lieta T-366/00 RENV) (1)

   2013/C 32/41
   Tiesvedības valoda — angļu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 61, 24.02.2001.


title: Lieta F-108/15: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 12. janvāra rīkojums – Vermoesen un Herkens/Komisija

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/47

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 12. janvāra rīkojums – Vermoesen un Herkens/Komisija
   (Lieta F-108/15) (1)

   (2016/C 068/61)
   Tiesvedības valoda – franču
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 320, 28.9.2015., 54. lpp.


title: Lieta T-362/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 18. janvāra rīkojums — Stichting Greenpeace Nederland un PAN Europe /Komisija

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/26

         Vispārējās tiesas 2012. gada 18. janvāra rīkojums — Stichting Greenpeace Nederland un PAN Europe/Komisija
   (Lieta T-362/11) (1)

   2012/C 80/47
   Tiesvedības valoda — angļu
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 252, 27.08.2011.


title: Lieta C-466/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 3. septembrī iesniedza Conseil d'État (Francija) – Jean-Michel Adrien, Frédéric Baron, Catherine Blanchin, Marc Bouillaguet, Anne-Sophie Chalhoub, Denis D'Ersu, Laurent Gravière, Vincent Cador, Roland Moustache, Jean-Richard de la Tour, Anne Schneider, Bernard Stamm, Éléonore von Bardeleben/Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics, Ministre de la décentralisation et de la fonction publique

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 3. septembrī iesniedza Conseil d'État (Francija) – Jean-Michel Adrien, Frédéric Baron, Catherine Blanchin, Marc Bouillaguet, Anne-Sophie Chalhoub, Denis D'Ersu, Laurent Gravière, Vincent Cador, Roland Moustache, Jean-Richard de la Tour, Anne Schneider, Bernard Stamm, Éléonore von Bardeleben/Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics, Ministre de la décentralisation et de la fonction publique

   (Lieta C-466/15)
   (2015/C 381/22)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Jean-Michel Adrien, Frédéric Baron, Catherine Blanchin, Marc Bouillaguet, Anne-Sophie Chalhoub, Denis D'Ersu, Laurent Gravière, Vincent Cador, Roland Moustache, Jean-Richard de la Tour, Anne Schneider, Bernard Stamm, Éléonore von Bardeleben

      Atbildētāji: Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics, Ministre de la décentralisation et de la fonction publique

      Prejudiciālais jautājums

   Vai ar valsts tiesību normām, kas ļauj uz Eiropas Savienības iestādi pārceltam ierēdnim savas pārcelšanas laikā izvēlēties – vai nu apturēt iemaksas viņa izcelsmes valsts pensiju shēmā, viņa pensiju šajā shēmā pilnā apjomā summējot ar pensijas pabalstiem, kas saistīti ar pārcelšanu, vai arī izvēlēties turpināt šīs iemaksas, viņa pensiju šajā shēmā ierobežojot līdz summai, kas nepieciešama, lai sasniegtu pensijas kopsummu, tostarp pensiju, kas iegūta atbilstīgi pārcelšanas vietas pensiju shēmai, līdz pensijas summai, kuru viņš būtu ieguvis, ja nebūtu pārcelts, nav izpildīti pārkāpti pienākumi, kas izriet no Līguma par Eiropas Savienības darbību 45. panta, aplūkojot to kopsakarā ar tā paša Līguma 48. pantu un lojālas sadarbības principu, kas minēts Līguma par Eiropas Savienību 4. pantā?


title: Lietas T-159/04 izslēgšana no reģistra

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/41

         Lietas T-159/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 115/75)

      (tiesvedības valoda — itāļu)

   2005. gada 19. janvārī Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-159/04 Davide Rovetta/Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 179, 10.07.2004.


title: Lieta T-144/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. martā – Numbi/Padome

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/33

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. martā – Numbi/Padome
   (Lieta T-144/17)
   (2017/C 129/50)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: John Numbi (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvis – O. Okito, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējā tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Regulu (ES) 2016/2230, ar kuru tiek īstenots Padomes 2016. gada 12. decembra Lēmums (KĀDP) 2016/2231, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku, un grozīts Lēmums 2010/788/KĀDP, ciktāl šī regula attiecas uz John Numbi;

               —

               piespriest Padomei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītāja un visu lietā iestājušos personu tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-139/17 Kibelisa/Padome.


title: Lieta C-248/08: Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 17. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Regula (EK) Nr. 1774/2002 — 4. panta 2. punkta a) un c) apakšpunkts, 5. panta 2. punkta c) apakšpunkts, 6. panta 2. punkta b) apakšpunkts, 10.–15., 17., 18. un 26. pants — Dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti — Atkritumi — Apglabāšana bez iepriekšējas apstrādes — Oficiālo pārbaužu neesamība — Iekārtas, kas nodrošina dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu apsaimniekošanas drošību — Izmantošana — Atļaujas neesamība — Īpaša riska materiālu sadedzināšana — Atbilstošu procedūru neesamība)

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/8

         Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 17. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-248/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Regula (EK) Nr. 1774/2002 - 4. panta 2. punkta a) un c) apakšpunkts, 5. panta 2. punkta c) apakšpunkts, 6. panta 2. punkta b) apakšpunkts, 10.–15., 17., 18. un 26. pants - Dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti - Atkritumi - Apglabāšana bez iepriekšējas apstrādes - Oficiālo pārbaužu neesamība - Iekārtas, kas nodrošina dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu apsaimniekošanas drošību - Izmantošana - Atļaujas neesamība - Īpaša riska materiālu sadedzināšana - Atbilstošu procedūru neesamība)
   2010/C 51/11
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. Tserepa-Lacombe un A. Markoulli)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — V. Kontolaimos, S. Charitaki, E.-M. Mamouna un Chalkias)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 3. oktobra Regulas (EK) Nr. 1774/2002, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku uzturam (OV L 273, 1. lpp.), 4. panta 2. punkta, 5. panta 2. punkta, 10.–15. panta, 17., 18. un 26. panta pārkāpums — Iepriekšēji neapstrādātu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu apglabāšana — Oficiālo pārbaužu neesamība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pareizi nepiemērojot un neieviešot Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 3. oktobra Regulu (EK) Nr. 1774/2002, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku uzturam, tiktāl, ciktāl tas attiecas uz apglabāšanu atkritumu poligonā bez iepriekšējas apstrādes, oficiālo pārbaužu neesamību, atļauju saistībā ar dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu apsaimniekošanas iekārtām un īpaša riska materiālu sadedzināšanu, Grieķijas Republika nav izpildījusi Regulas Nr. 1774/2002 4. panta 2. punkta a) un c) apakšpunktā, 5. panta 2. punkta c) apakšpunktā, 6. panta 2. punkta b) apakšpunktā, 10.-15., 17., 18. un 26. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 209, 15.08.2008.


title: Lieta T-256/10 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 20. jūnija rīkojums — Marcuccio /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Personīgo lietu pārvešana — Netiešs un tiešs prasītāja lūgumu noraidījums — Pienākums norādīt pamatojumu — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/17

         Vispārējās tiesas 2011. gada 20. jūnija rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-256/10 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Personīgo lietu pārvešana - Netiešs un tiešs prasītāja lūgumu noraidījums - Pienākums norādīt pamatojumu - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2011/C 238/30
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, avocat)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Curral un C. Berardis-Kayser, pārstāvji, piedaloties A. Dal Ferro, avocat)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 25. marta rīkojumu lietā F-102/08 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), lūdzot atcelt šo rīkojumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Luigi Marcuccio sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijai šajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 221, 14.08.2010.


title: Lieta F-97/14: Civildienesta tiesas 2015. gada 24. marta rīkojums – BU/EMA

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/53

         Civildienesta tiesas 2015. gada 24. marta rīkojums – BU/EMA

   (Lieta F-97/14) (1)

   (2015/C 146/75)
   Tiesvedības valoda – franču
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 7, 12.1.2015., 50. lpp.


title: Lieta T-468/14: Prasība, kas celta 2014. gada 24. jūnijā – Holistic Innovation Institute /Komisija

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/50

         Prasība, kas celta 2014. gada 24. jūnijā – Holistic Innovation Institute/Komisija
   (Lieta T-468/14)
   2014/C 292/61
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Holistic Innovation Institute, SLU (Madride, Spānija) (pārstāvis – R. Muñiz García, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               prasītāja lūdz Vispārējo tiesu atcelt lēmumu, ar kuru prasītājas sabiedrība tika izslēgta no projekta eDIGIREGION, un tieši piespriest atbildētājai atlīdzināt nodarīto kaitējumu un samaksāt naudas summu EUR 3 0 55  000 vai, pakārtoti, summu, kuru nosaka tiesas eksperts, kā arī procentus atbilstoši šajā prasības pieteikumā sniegtajām norādēm

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret lēmumu atteikt prasītājai, kas ir uzņēmums, kurš pamatā darbojas telekomunikāciju, izpētes un izstrādes jomā un sniedz konsultācijas telekomunikāciju, pētniecības un inovāciju jomā, dalību Eiropas projektā eDIGIREGION septītās pamatprogrammas ietvaros.
   Prasītāja šajā ziņā apstiprina, ka kopš tās izveidošanas tā, cieši sadarbojoties ar citiem subjektiem, esot piedalījusies projekta eDIGIREGION priekšlikumā izstrādē, laikposmā starp 2011. gada jūliju un 2012. gada janvāri īstenojot vairākas sanāksmes Briselē un daudzas telefonkonferences, kā rezultātā esot ticis izveidots Eiropas konsorcijs, kas iesniedza projekta eDIGIREGION (Realizing the Digital Agenda Through Transnational Cooperation Between Regions) priekšlikumu. Šajā projekta priekšlikumā prasītāja esot konsorcija piektā sabiedrība ar piedāvājumu EUR 4 91  400 apmērā un Komisijas iemaksu EUR 4 38  165 apmērā (14,61 % no kopumā prasītās summas).
   Pamatojot savu prasību, prasītāja norāda, ka Komisijas paustie argumenti esot pilnīgi nepamatoti un neatbilstot pamatprasībai, kas ir vajadzīga, lai izslēgtu uzņēmuma dalību pozitīvi novērtētā projektā: argumentiem ir jābūt skaidriem, atbilstošiem un labi pamatotiem.
   Konkrēti prasītāja norāda, ka tā esot tehnoloģiski un savas darbības ziņā sagatavota dalībai projektā eDIGIREGION, tai esot pietiekama finanšu kapacitāte, lai uzņemtos tai atbilstošo līdzfinansējuma daļu, un tai esot pietiekama pieredze projektu vadībā un pārvaldībā.
   Šajā ziņā prasītāja uzskata, ka pastāvot acīmredzama neatbilstība starp ģenerāldirektora parakstītā dokumenta pamattekstu, ar kuru tika paziņots par prasītājas izslēgšanu no dalības projektā, un šī dokumenta pielikumā pievienoto argumentāciju.


title: Lieta F-82/05: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 16. aprīļa rīkojums — Thierry /Komisija (Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Neiekļaušana amatā paaugstināto ierēdņu sarakstā — 2004. gada paaugstināšanas amatā procedūra — Prioritātes punkti — Nopelni — Darba stāžs — Pieņemamība)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/41

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 16. aprīļa rīkojums — Thierry/Komisija
   (Lieta F-82/05) (1)

   (Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Neiekļaušana amatā paaugstināto ierēdņu sarakstā - 2004. gada paaugstināšanas amatā procedūra - Prioritātes punkti - Nopelni - Darba stāžs - Pieņemamība)
   (2007/C 96/85)
   Tiesvedības valoda — fraču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Michel Thierry, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvji — sākotnēji G. Bounóu un F. Frabetti, avocats, vēlāk F. Frabetti, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Berardis-Kayser un D. Martin)
   Priekšmets
   2004. gadā A5 pakāpes amatā paaugstināto ierēdņu saraksta atcelšana tiktāl, ciktāl šajā sarakstā nav iekļauts prasītāja vārds
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību daļēji noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu un daļēji — kā acīmredzami nepamatotu;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005., 27. lpp. (lieta sākotnēji bija reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar reģistrācijas numuru T-327/05 un tika nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu).


title: Lieta T-284/09 P: Vispārējās tiesas 2010. gada 21. jūnija rīkojums — Meister /ITSB (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Novērtējums — Novērtējuma ziņojumu novēlota pieņemšana — Prasības priekšmets pirmajā instancē — Novēlota atbilde uz sūdzībām — Apelācijas sūdzība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/45

         Vispārējās tiesas 2010. gada 21. jūnija rīkojums — Meister/ITSB
   (Lieta T-284/09 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Novērtējums - Novērtējuma ziņojumu novēlota pieņemšana - Prasības priekšmets pirmajā instancē - Novēlota atbilde uz sūdzībām - Apelācijas sūdzība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)
   2010/C 221/74
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Herbert Meister (Muchamiel, Spānija) (pārstāvis — H. J. Zimmermann, avocat)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji — I. de Medrano Caballero un G. Faedo, kam palīdz D. Waelbroeck un E. Winter, avocats)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 18. maija spriedumu apvienotajās lietās F-138/06 un F-37/08 Meister/ITSB (Krājumā vēl nav publicēts), lūdzot atcelt minēto spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Herbert Meister sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 244, 10.10.2009.


title: Lieta C-92/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) 2009. gada 6. marta rīkojumu — Volker und Markus Schecke GbR/Land Hessen, piedaloties: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) 2009. gada 6. marta rīkojumu — Volker und Markus Schecke GbR/Land Hessen, piedaloties: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (lieta C-92/09)
   2009/C 129/07
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Verwaltungsgericht Wiesbaden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Volker und Markus Schecke GbR

      Atbildētāja: Land Hessen

      Piedaloties: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2005. gada 21. jūnija Regulas (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 209, 1. lpp.) 42. panta 8.b punkts un 44.a pants, kas ir iekļauti ar Padomes 2007. gada 26. novembra Regulu (EK) Nr. 1437/2007, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, (OV L 322, 1. lpp.) nav spēkā?

               2)

               Vai Komisijas 2008. gada 18. maija Regula (EK) Nr. 259/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz informācijas publicēšanu par Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) līdzekļu saņēmējiem (OV L 76, 28. lpp.)

                           a)

                           nav spēkā

                           b)

                           vai tā ir spēkā tikai tādēļ, ka nav spēkā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīva 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK (OV L 105, 54. lpp.)?

         Ja pirmajā un otrajā jautājumā minētās tiesību normas ir spēkā:

               3)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu datu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 31. lpp.) 18. panta 2. punkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar Komisijas 2008. gada 18. marta Regulu (EK) Nr. 259/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz informācijas publicēšanu par Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) līdzekļu saņēmējiem, informāciju var publiskot tikai tad, ja ir īstenota šajā panta paredzētā procedūra, kas aizstāj uzraudzības iestādes informēšanu?

               4)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu datu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 31. lpp.) 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši Komisijas 2008. gada 18. marta Regulai (EK) Nr. 259/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz informācijas publicēšanu par Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) līdzekļu saņēmējiem, informāciju var publiskot tikai tad, ja ir veikta iepriekšēja kontrole, ko šim gadījumam paredz valsts tiesību akti?

               5)

               Ja atbilde uz ceturto jautājumu ir apstiprinoša: vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu datu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 31. lpp.) 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka iepriekšēja kontrole, kas ir veikta, pamatojoties uz šīs direktīvas 18. panta 2. punkta otrajā ievilkumā minēto datu apstrādes darbību uzskaites reģistrāciju, kas nesatur paredzēto informāciju, nav efektīva?

               6)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu datu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 31. lpp.) 7. pants — un šeit, konkrētāk, e) apakšpunkts — ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj interneta vietnes lietotāju IP adrešu saglabāšanu bez viņu nepārprotami dotas piekrišanas?


title: Lieta T-105/13: Prasība, kas celta 2013. gada 19. februārī — Ludwig Schokolade /ITSB — Immergut ( “TrinkFix” )

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/36

         Prasība, kas celta 2013. gada 19. februārī — Ludwig Schokolade/ITSB — Immergut (“TrinkFix”)
   (Lieta T-105/13)
   2013/C 108/86
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG (Bergisch Gladbach, Vācija) (pārstāvji — S. Fischer un A. Brodkorb, advokātes)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Immergut GmbH & Co. KG (Elsdorf, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 13. decembra lēmumu lietā R 34/2012-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp Apelācijas procesā radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “TrinkFix” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30. un 32. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 045 634

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Immergut GmbH & Co. KG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts un Kopienas vārdiska preču zīme “Drinkfit” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 32. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkta pārkāpums

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-53/10: Prasība, kas celta 2010. gada 5. februārī — Reisenthel /ITSB — Dynamic Promotion (kastes un kārbas)

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/56

         Prasība, kas celta 2010. gada 5. februārī — Reisenthel/ITSB — Dynamic Promotion (kastes un kārbas)
   (Lieta T-53/10)
   2010/C 100/83
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Peter Reisenthel (Gilching, Vācija) (pārstāve — E. Aliki Busse, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Dynamic Promotion Co. Ltd (Bangkoka, Taizeme)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju trešās padomes 2009. gada 6. novembra lēmumu lietā R 621/2009-3, kas labots 2009. gada 10. decembrī;

               —

               pakārtoti — piespriest par labu prasītājam restitutio in integrum;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas dizainparaugs, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: Kopienas dizainparaugs Nr. 217955-0001 “kastēm un kārbām”

      Kopienas preču zīmes īpašniece: Dynamic Promotion Co. Ltd

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītājs

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzības noraidīt kā nepieņemamu

      Izvirzītie pamati: tiesību tikt uzklausītam pārkāpums un rīcības brīvības nepareiza izmantošana no Apelāciju padomes puses


title: Lieta F-37/12: Prasība, kas celta 2012. gada 16. martā — ZZ/EIB

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/24

         Prasība, kas celta 2012. gada 16. martā — ZZ/EIB
   (Lieta F-37/12)
   2012/C 184/52
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — L. Isola, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Pirmkārt, prasība atcelt vēstuli, ar kuru EIB prezidents, ņemot vērā komitejas “Dignity at work” ziņojumu, noraidīja prasītāja iesniegto sūdzību par psiholoģisko vardarbību. Otrkārt, prasība atcelt iepriekš minētās komitejas atzinumu tiktāl, ciktāl tajā nav konstatēts, ka prasītājs ir cietis no psiholoģiskās vardarbības

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2011. gada 20. decembra vēstuli tiktāl, ciktāl EIB prezidents ne vien nav veicis nekādus pasākumus saistībā ar psiholoģisko vardarbību, kurai prasītājs ir bijis pakļauts 20 gadu garumā, bet ir arī atzinis, ka viņš var izteikt draudus prasītājam, lai panāktu, ka viņš akceptē visas pret viņu vērstās iebiedēšanas un apspiešanas darbības, kurām viņš tiek pakļauts ik dienu, sākot ar Izmeklēšanas komitejā iesniegtās trešās sūdzības atsaukšanu;

               —

               atcelt Izmeklēšanas komitejas 2011. gada 26. oktobra ziņojumu un secinājumus tiktāl, ciktāl:

                           —

                           tajos ir neatbilstoši definēta psiholoģiskā vardarbība un nav izvērtēta prasītāja iesniegtā sūdzība, kā rezultātā EIB veiktie pasākumi ir pilnīgi neatbilstoši;

                           —

                           ir noraidīta iesniegtā pārsūdzība, nenorādot uz piemērotajām tiesību normām;

                           —

                           nav sniegti pierādījumi par it kā veiktajām pārbaudēm un nav veikta pārbaude nedz attiecībā uz prasītāja norādītajiem faktiskajiem apstākļiem, nedz EIB sniegto pamatojumu;

               —

               atcelt visus saistītos, sekojošos un pirms tam pieņemtos aktus, tostarp Psiholoģiskās vardarbības komitejas izmantotos, kurus bez panākumiem tika lūgts izsniegt 2011. gada 21. decembrī, par ko tika saņemts atteikums 2012. gada 6. janvārī;

               —

               piespriest EIB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-342/10: Prasība, kas celta 2010. gada 7. jūlijā — Eiropas Komisija/Somijas Republika

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/28

         Prasība, kas celta 2010. gada 7. jūlijā — Eiropas Komisija/Somijas Republika
   (Lieta C-342/10)
   ()
   2010/C 234/46
   Tiesvedības valoda — somu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — I. Koskinen un R. Lyal)

      Atbildētāja: Somijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, pieņemot un paturot spēkā tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru ārvalstu pensiju fondu izmaksātām dividendēm nodoklis tiek uzlikts diskriminējoši, Somijas Republika nav izpildījusi tai LESD 63. pantā un EEZ līguma 40. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Somija uzliekot nodokļus ārvalstu pensiju fondiem attiecībā uz saņemtajām dividendēm stingrāk nekā Somijas pensiju fondiem. Somijas pensiju fondiem tiekot uzlikti nodokļi atbilstoši īpašam nodokļu regulējumam (Elinkeinoverolaki) [Likums par juridiskās personas ienākuma nodokli], un to nodokļu likme tiekot noteikta savādāk nekā citām sabiedrībām. Atbilstoši Elinkeinoverolaki 6.a pantam tikai 75 % no ienākumiem no dividendēm tiekot aplikti ar nodokli, un, tā kā juridiskās personas ienākuma nodokļa likme esot 26 %, faktiskā nodokļa likme ir 19,5 %. Turklāt Somijas pensiju apdrošinātāji atbilstoši Elinkeinoverolaki 7. pantam un 8. panta pirmās daļas 10. punktam, varot atskaitīt no nodokļa izdevumus un zaudējumus, kas radušies iegūstot un saņemot ienākumus, kā arī pensiju saistības. No dividendēm, kas tiek saņemtas no attiecīgiem ārvalstu pensiju fondiem, tiekot ieturēts nodoklis ienākumu gūšanas vietā pat, piemērojot 28 % nodokļu likmi. Attiecībā uz dalībvalstīs reģistrētiem pensiju fondiem un EEZ piederošo EBTA valstu pensiju fondu lielāko daļu, dividendēm tiekot noteikta nodokļa likme 19,5 %, tomēr ārvalstu pensiju fondiem neesot tiesību izdarīt atbilstošus atskaitījumus.
   Nodokļa likme, kas atbilstoši Somijas nodokļu sistēmai attiecas uz ārvalstīs maksājamām dividendēm, un šīm dividendēm piemērojamā plašā nodokļa aprēķina bāze nostādot nelabvēlīgākā stāvoklī ārvalstu pensiju fondus, kas piedāvā savus pakalpojumus Somijas klientiem, radot tiem nelabvēlīgāku konkurences situāciju. Diskriminējošās attieksmes pret ārvalstu pensiju fondiem dēļ to ieguldījumi Somijas sabiedrībās nesot mazāku peļņu un esot mazāk pievilcīgi, turklāt tiekot ietekmētas Somijas uzņēmumu iespējas, saņemt kapitāla finansējumu no ārvalstu pensiju fondiem. Līdz ar to runa esot par LESD 63. pantā un LESD 40. pantā aizliegtu ierobežojumu. Diskriminējoša attieksme pret ārvalstu pensiju fondiem neesot attaisnojama ar nevienu no Somijas Republikas minētajiem pamatiem.


title: lieta T-394/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Guido Strack iesniedza 2004. gada 5. oktobrī

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/48

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Guido Strack iesniedza 2004. gada 5. oktobrī
   (lieta T-394/04)
   (2004/C 300/94)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 5. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Guido Strack, Wasserliesch (Vācija), kuru pārstāv J. Mosar, Rechtsanwalt, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               saskaņā ar Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 45. pantu, attiecībā uz paaugstināšanu amatā 2003. gadā, atzīt par nederīgu punktu sadalījumu un no tā izrietošo lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs iebilst pret to, kā 2003. gadā notikusi paaugstināšana amatā, proti, pret to, ka prasītājam nav piešķirti paaugstināšanas punkti un pret iecēlējinstitūcijas 2003. gada lēmumu nenorīkot prasītāju nākamajā augstākajā amata pakāpē A5.
   Prasītājs uzskata, ka pārkāptas šādas tiesību normas un vispārējie tiesību principi:

               —

               Civildienesta noteikumu 26. pants,

               —

               Civildienesta noteikumu 25. pants,

               —

               Civildienesta noteikumu 24. panta 4. un 5. punkts,

               —

               Civildienesta noteikumu 110. pants kopsakarā ar 45. pantu,

               —

               Civildienesta noteikumu 43. pants,

               —

               Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkts un vienlīdzīgas attieksmes princips,

               —

               Administrācijas pienākums rūpēties par saviem ierēdņiem,

               —

               Civildienesta noteikumu 45. panta piemērošanas noteikumi,

               —

               Eiropas Savienības Pamattiesību Hartas 41. pants, tiesības uz taisnīgu pārvaldi, tiesības uz aprūpi un tiesības tikt uzklausītam,

               —

               pienākums sniegt pamatojumu un patvaļas aizliegums,

               —

               tiesiskās paļāvības princips un princips Patere legem quam ipse fecisti (jāievēro paša pieņemtās normas).


title: Lieta T-101/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 30. novembra rīkojums – Aer Lingus/Komisija

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/87

         Vispārējās tiesas 2015. gada 30. novembra rīkojums – Aer Lingus/Komisija
   (Lieta T-101/13) (1)

   (2016/C 048/96)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 101, 6.4.2013.


title: lieta T-104/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 5. maija spriedums — ars Parfum Creation & Consulting/ITSB (smaržu flakona forma) (Kopienas preču zīme — Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Smaržu flakona forma — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 73. pants un 74. panta 1. punkts)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/41

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 5. maija spriedums — ars Parfum Creation & Consulting/ITSB (smaržu flakona forma)
   (lieta T-104/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Smaržu flakona forma - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 73. pants un 74. panta 1. punkts)
   2009/C 141/84
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ars Parfum Creation & Consulting GmbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvji — A. Späth un G. Hasselblatt, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — R. Pethke)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 8. novembra lēmumu lietā R 1656/2006-1 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt kā Kopienas preču zīmi trīsdimensiju apzīmējumu, kuru veido smaržu flakona forma

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               ars Parfum Creation & Consulting GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 107, 26.04.2008.