title: Lieta C-64/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Landesgerichts Linz (Austrija) 2008. gada 19. februāra rīkojumu — Kriminālprocess pret Ernst Engelmann

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Landesgerichts Linz (Austrija) 2008. gada 19. februāra rīkojumu — Kriminālprocess pret Ernst Engelmann

   (Lieta C-64/08)
   (2008/C 116/15)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Landesgericht Linz
   Lietas dalībnieks pamata procesā
   Ernst Engelmann
   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai EKL 43. pants (Eiropas Kopienas dibināšanas līgums 1997. gada 2. oktobra redakcijā, pēdējo reizi grozīts 2005. gada 25. aprīlī, Bulgārijas un Rumānijas Republikām pievienojoties Eiropas Savienībai, OV L 157/11) ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to nepieļauj tādu tiesību normu, saskaņā ar kuru darboties azartspēļu jomā kazino ļauj vienīgi sabiedrībām, kas ir akciju sabiedrības ar juridisko adresi šīs dalībvalsts teritorijā, tātad dibinot vai pārņemot šajā dalībvalstī esošu kapitālsabiedrību?

               2)

               Vai EKL 43. un 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem ir pretrunā tāds valsts monopols uz noteiktām azartspēlēm kā, piemēram, azartspēles kazino, ja attiecīgajā dalībvalstī kopumā nav saskaņotas un sistemātiskas azartspēļu ierobežojošas politikas, jo valsts koncesiju saņēmušie pasākumu rīkotāji mudina piedalīties tādās azartspēlēs kā valsts sporta derības un loterijas un reklamē tās (televīzijā, laikrakstos, žurnālos), turklāt reklāma būtībā ir tāda, ka neilgi pirms loterijas izlozes par derību kuponu tiek piedāvāta noteikta summa skaidrā naudā (“TOI TOI TOI — Glaub ans Glück” [“Lai veicas — tici laimei”])?

               3)

               Vai EKL 43. un 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem nepieļauj tādu tiesību normu, saskaņā ar kuru visas valsts azartspēļu tiesiskajā regulējumā paredzētās koncesijas azartspēlēm un kazino tiek piešķirtas uz 15 gadiem, pamatojoties uz tiesisko regulējumu, atbilstoši kuram (šai dalībvalstij nepiederošs) konkurents no Kopienas teritorijas nevar pieteikties konkursam?


title: Lieta T-267/14: Prasība, kas celta 2014. gada 23. aprīlī – Zehnder Group International /ITSB – Stiebel Eltron ( “comfotherm” )

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/33

         Prasība, kas celta 2014. gada 23. aprīlī – Zehnder Group International/ITSB – Stiebel Eltron (“comfotherm”)
   (Lieta T-267/14)
   2014/C 194/43
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zehnder Group International AG (Gränichen, Šveice) (pārstāvis –J. Krenzel, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG (Holzminden, Vācija)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 21. februāra lēmumu lietā R 1318/2013-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “comfotherm” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. un 11. klasē – Kopienas preču zīme Nr. 8 8 59  472

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: vārdiska preču zīme “KOMFOTHERM” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 11. klasē

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: apstrīdētais lēmums neizturot pārbaudi attiecībā uz preču līdzības konstatējumu.


title: Lieta T-579/17: Prasība, kas celta 2017. gada 28. augustā – Wall Street Systems UK/ECB

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/47

         Prasība, kas celta 2017. gada 28. augustā – Wall Street Systems UK/ECB
   (Lieta T-579/17)
   (2017/C 347/62)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wall Street Systems UK Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – A. Csaki, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (ECB)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par spēka neesošu Eiropas Centrālās bankas (ECB) lēmumu par līgumslēgšanas tiesību piešķiršanu citam pretendentam 2017. gada 17. augusta pārsūdzības lēmuma formā, kā arī visus turpmākos ar to saistītos lēmumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus pamatus.
   Prasītāja apstrīd atbildētājas lēmumu attiecībā uz līgumslēgšanas tiesību piešķiršanu citam pretendentam 2017. gada 17. augusta pārsūdzības lēmuma formā un lūdz atcelt šo un turpmākos saistītos lēmumus (it īpaši jebkādu līgumslēgšanas tiesību piešķiršanu). Iepriekš minētais lēmums esot pieņemts, pārkāpjot Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2016/245 (1) un piemērojamās Savienības tiesības, it īpaši pārredzamības, nediskriminācijas un izmaksu efektivitātes principus.

      (1)  Eiropas Centrālās bankas 2016. gada 9. februāra Lēmums (ES) 2016/245, ar ko nosaka iepirkuma noteikumus (OV 2016, L 45, 15. lpp.).


title: Lieta T-423/05 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 29. janvāra rīkojums — Olympiaki Aeroporia Ypiresies pret Komisiju (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Valsts atbalsts — Steidzamība)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/37

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 29. janvāra rīkojums — Olympiaki Aeroporia Ypiresies pret Komisiju
   (Lieta T-423/05 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Valsts atbalsts - Steidzamība)
   (2007/C 82/83)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — P. Anestis, S. Mavroghenis, S. Jordan, D. Geradin, avocats, un T. Soames, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Triantafyllou un T. Scharf)
   Priekšmets
   Lūgums apturēt Komisijas Lēmuma par valsts atbalstu C 11/2004 (ex NN 4/2003) 2. panta 1. punkta kopsakarā ar 1. panta 2.-4. punktu izpildi — Olympiaki Aeroporia — Pārstrukturēšana un privatizācija 2005. gada 14. septembrī.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu;

               2)

               lēmuma pieņemšana par tiesāšanās izdevumiem tiek atlikta.


title: Lieta T-140/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 4. jūnija spriedums – Bora Creations/ITSB (“gel nails at home”) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “gel nails at home” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/39

         Vispārējās tiesas 2015. gada 4. jūnija spriedums – Bora Creations/ITSB (“gel nails at home”)
   (Lieta T-140/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “gel nails at home” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2015/C 236/52)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bora Creations, SL (Ceuta, Spānija) (pārstāvji – R. Lange, G. Hild un E. Schalast, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Poch)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2013. gada 5. decembra lēmumu lietā R 450/2013–1 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “gel nails at home” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Bora Creations, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2005. gada 24. februārī lietā C-300/02 Grieķijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju (ELVGF — Laukaugi — Regula (EEK) Nr. 729/70 — 5. panta 2. punkta c) apakšpunkts — Pretrunas starp ikgadējā izdevumu deklarācijā norādītiem izdevumiem un pieļaujamiem izdevumiem — 24 mēnešu termiņš — Ieturējums no atbalsta summas lauksaimniekiem)

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 24. februārī
   lietā C-300/02 Grieķijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (ELVGF - Laukaugi - Regula (EEK) Nr. 729/70 - 5. panta 2. punkta c) apakšpunkts - Pretrunas starp ikgadējā izdevumu deklarācijā norādītiem izdevumiem un pieļaujamiem izdevumiem - 24 mēnešu termiņš - Ieturējums no atbalsta summas lauksaimniekiem)
   (2005/C 106/04)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Lietā C-300/02 par prasību atcelt tiesību aktu atbilstoši EKL 230. pantam, ko 2002. gada 21. augustā cēla Grieķijas Republika (pārstāvji — I. Halkias [I. Chalkias] un G. Kanellopuls [G. Kanellopoulus]) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji — M. Kondū–Durande [M. Condou-Durande], pārstāve, kam palīdz N. Korogianakis [N. Korogiannakis], dikigoros), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jāns [P. Jann], tiesnesis K. Lēnartss [K. Lenaerts], tiesnese N. Kolnerika [N. Colneric] (referente), tiesneši E. Juhāss [E. Juhász] un M. Ilešičs [M. Ilešič], ģenerāladvokāts P. Ležē [P. Léger], sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], galvenā administratore, 2005. gada 24. februārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Komisijas 2002. gada 26. jūnija Lēmumu 2002/524/EK par noteiktu dalībvalstu izmaksu svītrošanu no Kopienas finansējuma no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantijas fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas atcelt tiktāl, ciktāl tas no Kopienu finansējuma svītro Grieķijas Republikas veiktos izdevumus laukaugu kultūru sektorā pirms 1999. gada 20. augusta, ciktāl šīs izmaksas skar korektūras sakarā ar pretrunām starp deklarētajām izmaksām un platībām, kas var pretendēt uz paziņoto atbalstu;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               katra puse sedz savus izdevumus pati.

      (1)  OV C 247, 12.10.2002.


title: Lieta T-362/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. augustā — Vtesse Networks /Komisija

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/57

      Prasība, kas celta 2010. gada 27. augustā — Vtesse Networks/Komisija
      (Lieta T-362/10)
      ()
      (2010/C 288/106)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Vtesse Networks Ltd (Hertford, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — H. Mercer QC, Barrister)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atzīt prasību par pieņemamu;

                  —

                  atcelt Komisijas Lēmuma C(2010) 3204 saistībā ar valsts atbalsta lietu N 461/2009 (OV C 162, 1. lpp.) 72. punktu un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar šo prasību prasītāja atbilstoši LESD 263. pantam prasa atcelt Komisijas Lēmumu C(2010) 3204 saistībā ar valsts atbalsta lietu N 461/2009 (OV C 162, 1. lpp.), ar kuru tika nolemts, ka atbalsta pasākums “Cornwall & Isles of Scilly Next Generation Broadband”, kura ietvaros atbalstu sniedz Eiropas Reģionālās attīstības fonds, lai atbalstītu jaunās paaudzes platjoslas tīklu izvietošanu Cornwall un Isles of Scilly reģionā, ir saderīgs ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu
      Savas prasības pamatošanai prasītāja ir izvirzījusi šādus pamatus:

                  Pirmkārt, prasītājs apgalvo, ka Komisija pieļāva acīmredzamas kļūdas faktu vērtējumā, it īpaši uzskatot, ka:

                              a)

                              konkurss bija atklāts, notika bez diskriminācijas un pastāvot konkurencei, kaut arī konkurence konkursa procedūrā tika izslēgta;

                              b)

                              pastāvošā infrastruktūra bija pieejama visiem pretendentiem pēc lūguma, kaut arī pašreizējais operators atklāti atzina, ka tas neizmantoja infrastruktūru, kas bija ievietota precēs un pieejama visiem pretendentiem pēc lūguma;

                              c)

                              kopējā ietekme uz konkurenci bija pozitīva, kaut arī pašreizējā operatora rīcība izslēdza konkurenci.

                  Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisija nepiemēroja un/vai pārkāpa LESD 102. pantu tādējādi, ka pasākuma ietekmes uz konkurenci vērtējums Komisijas Lēmumā C(2010) 3204 nav pamatots un ka tāpēc minētais lēmums ir prettiesisks un neietilpst LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta piemērošanas jomā. Attiecīgie LESD 102. panta pārkāpumi ir šādi:

                              a)

                              prettiesiska preču sagrupēšana attiecībā uz pastāvošo tumšās šķiedras ar aktīviem elektroelementiem infrastruktūru;

                              b)

                              atteikums piešķirt konkurējošiem pretendentiem pieeju šķiedrai un/vai vadiem;

                              c)

                              nepietiekama cenu starpība, sagrupējot šķiedras ar aktīviem elektroelementiem, lai izveidotu preces, kas neļauj prasītājai vai citiem konkurentiem konkurēt konkursa procedūrā.

                  Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka Komisija pārkāpa tās tiesības uz aizstāvību — it īpaši tāpēc, ka netika uzsākta pilnīga izmeklēšana saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru — šādu iemeslu dēļ:

                              a)

                              ņemot vērā pirmo un otro pamatu, bija prettiesiski izbeigt izmeklēšanu saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu un/vai neuzsākt jaunu pilnīgu izmeklēšanu saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu;

                              b)

                              izbeidzot izmeklēšanu pirms formālās izmeklēšanas, prasītājam tiek liegta iespēja izmantot procesuālās tiesības;

                              c)

                              tika pārkāptas tiesības uz aizstāvību, nedodot prasītājai iespēju atspēkot Apvienotās karalistes iestāžu izvirzītos argumentus un/vai iesniegtos pierādījumus.


title: Lieta T-394/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 25. novembra spriedums – Alfastar Benelux/Padome (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi – Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra – Tehniskais atbalsts, kā arī palīdzības dienesti un problēmu risināšana uz vietas Padomes ģenerālsekretariāta personālajiem datoriem, printeriem un perifērijas iekārtām – Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam – Lēmums, kas pieņemts pēc tam, kad Vispārējā tiesa atcēlusi iepriekšējo lēmumu – Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/33

      Vispārējās tiesas 2014. gada 25. novembra spriedums – Alfastar Benelux/Padome
      (Lieta T-394/12) (1)

      (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Tehniskais atbalsts, kā arī palīdzības dienesti un problēmu risināšana uz vietas Padomes ģenerālsekretariāta personālajiem datoriem, printeriem un perifērijas iekārtām - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam - Lēmums, kas pieņemts pēc tam, kad Vispārējā tiesa atcēlusi iepriekšējo lēmumu - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
      (2015/C 016/53)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Beļģija) (pārstāvji – N. Keramidas un N. Korogiannakis, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Padome (pārstāvji – M. Vitsentzatos, E. Chatziioakeimidou un M. Robert)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība atcelt Padomes 2012. gada 13. jūnija lēmumu noraidīt prasītājas iesniegto piedāvājumu ierobežotajā uzaicinājumā iesniegt piedāvājumu konkursa procedūrā UCA 218/07 par tehnisko atbalstu, kā arī palīdzības dienestiem un problēmu risināšanu uz vietas Padomes ģenerālsekretariāta personālajiem datoriem, printeriem un perifērijas iekārtām un piešķirt līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam un, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus, kas, kā apgalvots, radušies, piešķirot līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Alfastar Benelux SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 331, 27.10.2012.


title: Lieta T-38/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. janvārī — El Corte Inglés /Komisija

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/52

         Prasība, kas celta 2009. gada 30. janvārī — El Corte Inglés/Komisija
   (Lieta T-38/09)
   (2009/C 69/113)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: El Corte Inglés, S.A, Madride (Spānija) (pārstāvji — P. Muñiz un M. Baz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī prasība ir vērsta pret Komisijas 2008. gada 3. novembra lēmumu C(2008) 6317 galīgā red., kurā konstatēts, ka a posteriori jāpiedzen ievedmuitas nodoklis un ka šā nodokļa atlaišana konkrētajā gadījumā nav pamatota (lieta REM 03/07).
   Prasītāja nodarbojās ar tekstilizstrādājumu ievešanu no Jamaikas, uz ievedamajām precēm attiecinot ĀKK un EK Partnerattiecību nolīgumā paredzēto preferenciālo režīmu ar noteikumu, ka tām pievienots EUR.1 parauga aprites sertifikāts, ko izsniegušas atbildīgās Jamaikas iestādes. Minētais sertifikāts tika pievienots, lai apliecinātu preču izcelsmi Jamaikā. Tomēr kādas OLAF [Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai] Jamaikā veiktas pārbaudes gaitā tika konstatēts, ka preces nav ieguvušas preferenciālu izcelsmi Jamaikā, un tādēļ tām nevarēja piemērot preferenciālu režīmu.
   Atbildot uz prasītājas saskaņā ar Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 239. pantu iesniegto lūgumu nodokļa parādu atlaist, apstrīdētajā lēmumā tika norādīts, ka Jamaikas iestādes neesot pieļāvušas nupat minētās regulas 220. panta 2. punkta b) apakšpunktā paredzēto kļūdu un ka prasītāja tādējādi neesot bijusi īpašā situācijā sakarā ar to, ka izvedēji nepareizi atspoguļojuši faktiskos apstākļus.
   Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums esot jāatceļ šādu iemeslu dēļ:

               —

               apstrīdētā lēmuma pieņemšanas administratīvajā procedūrā esot izdarīts būtisku formas prasību pārkāpums. Konkrēti, apstrīdētajā lēmumā neesot ievērots labas pārvaldības princips un esot būtiski aizskartas prasītājas tiesības uz aizstāvību, jo saistībā ar apstrīdētā lēmuma pieņemšanu neesot bijis administratīvas lietas;

               —

               izdarot secinājumu, ka prasītāja nav atradusies īpašā situācijā, apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda vērtējumā. Šajā lietā patiesībā ir īpaša situācija, jo:

                           —

                           Jamaikas iestādes zināja vai arī tām bija jāzina, ka precēm nevarēja piemērot preferenciālo režīmu, pat ja izvedēji arī būtu snieguši nepareizu informāciju;

                           —

                           Jamaikas iestādes būtiski nav izpildījušas savus pienākumus;

               —

               atbildētāja nav izpildījusi savu pienākumu uzraudzīt pareizu ĀKK un EK Partnerattiecību nolīguma piemērošanu.


title: Lieta T-603/13: Prasība, kas celta 2013. gada 14. novembrī — Léon Van Parys /Komisija

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/31

         Prasība, kas celta 2013. gada 14. novembrī — Léon Van Parys/Komisija
   (Lieta T-603/13)
   2014/C 24/57
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Firma Léon Van Parys NV (Antverpene, Beļģija) (pārstāvji –P. Vlaemminck, B. Van Vooren un R. Verbeke, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Komisijas vēstuli, ar ko tā Belgische Administratie der Douane en Accijnzen (Beļģijas muitas un akcīzes nodokļa pārvalde) pamatojoties uz Regulas (EEK) Nr. 2454/93 907. pantu lūdz sniegt papildu informāciju, kā arī Eiropas Komisijas 2013. gada 16. septembra vēstuli, ar ko tā Firma Léon Van Parys informē par šo pieprasījumu un Regulas (EEK) Nr. 2454/93 907. pantā noteiktā lēmuma pieņemšanas termiņa apturēšanu;

               —

               atzīt, ka Regulas (EEK) Nr. 2454/93 909. panta sekas atbilstoši Vispārējās tiesas 2013. gada 19. marta spriedumam lietā T-324/10 REM/REC 07/07 ir labvēlīgas prasītājai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (1) 907. un 909. pantu, kā arī LESD 266. panta 1. punktu. Prasītāja norāda, ka minētajās normās noteiktais deviņu mēnešu termiņš lēmuma pieņemšanai ir beidzies un Komisijai tādējādi vairs nav bijis tiesību lemt par atlaišanas pieteikumu. Tādēļ Komisijai vairs neesot kompetences veikt pasākumus, kuri pārsniedz to, kas nepieciešams tās ar Vispārējās tiesas 2013. gada 19. marta spriedumu lietā T-324/10 Firma Léon Van Parys/Komisija daļēji atceltā lēmuma seku izlabošanai.

               2)

               Otrais prasības pamats attiecas uz Regulas (EEK) Nr. 2454/93 907. panta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas, īpaši tās 41. panta par tiesībām uz labu pārvaldību, pārkāpumu. Prasītāja norāda, ka Komisija ir prettiesiski izmantojusi iespēju pieprasīt informāciju un tādējādi apturēt minēto deviņu mēnešu termiņu, lai izvairītos no Regulas (EEK) Nr. 2454/93 909. panta piemērošanas nākotnē vai vismaz lai to atliktu. Turklāt tas esot arī labas pārvaldības principa pārkāpums, jo Komisija attiecībā uz jautājumu, kuram principā piemērojams deviņu mēnešu termiņš, vēlas pielāgot tiesības 2013. gadā veikt aptverošu pārbaudi saistībā ar 2007. gada beigās iesniegtu pieteikumu par atlaišanu sakarā ar 1999. gadā veiktu importu.

      (1)  Komisijas 1993. gada 2. jūnija Regula (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 1. lpp.).


title: Lieta T-131/10: Prasība, kas celta 2010. gada 22. martā — Saupiquet /Komisija

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/34

         Prasība, kas celta 2010. gada 22. martā — Saupiquet/Komisija
   (Lieta T-131/10)
   2010/C 148/60
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Saupiquet (Courbevoie Cedex, Francija) (pārstāvis — R. Ledru, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Eiropas Komisijas 2009. gada 16. decembra Lēmumu Nr. REM 07/08;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasības pieteikumu prasītājs lūdz atcelt Komisijas 2009. gada 16. decembra Lēmumu C(2009) 10005, galīgā redakcija, ar kuru Francijas valsts iestādēm ir norādīts, ka ievedmuitas nodokļa atmaksāšana prasītājam par Taizemes izcelsmes tunča konserviem nav pamatota [Lieta REM 07/08].
   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda, ka Komisija nav izpildījusi savus pienākumus, lai garantētu vienlīdzīgu un nediskriminējošu piekļuvi kvotai Nr. 09.2005 laikposmā no 2007. līdz 2008. gadam tiem importētājiem, kuri ir reģistrēti Francijā vai citās dalībvalstīs, kurās muitas iestādes saskaņā ar likumu svētdienās ir slēgtas, un kuri savas deklarācijas iesniedza muitā pirmdien, 2007. gada 2. jūlijā,

               —

               šīs lietas apstākļos, kad šī kvota bija atvērta svētdien, 2007. gada 1. jūlijā, nepieņemot normatīvus pasākumus, kuri ļautu pret minētajiem importētājiem izturēties vienlīdzīgā un nediskriminējošā veidā, un

               —

               nemainot minētās kvotas atvēršanas datumu uz pirmdienu, 2007. gada 2. jūliju, lai gan attiecīgā kvota bija ļoti kritiska.


title: Lieta T-333/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra spriedums — Polija/Komisija (ELFLA — “Modulācija” — Īstenoto ietaupījumu sadalīšana starp dalībvalstīm — Nošķiršana starp vecajām dalībvalstīm un tām dalībvalstīm, kas pievienojušās Savienībai 2004. gadā — Regulas (EK) Nr. 73/2009 9. panta 2. punkts — Solidaritāte — Vienlīdzīga attieksme — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               10.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/13

         Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra spriedums — Polija/Komisija
   (Lieta T-333/09) (1)

   (ELFLA - “Modulācija” - Īstenoto ietaupījumu sadalīšana starp dalībvalstīm - Nošķiršana starp vecajām dalībvalstīm un tām dalībvalstīm, kas pievienojušās Savienībai 2004. gadā - Regulas (EK) Nr. 73/2009 9. panta 2. punkts - Solidaritāte - Vienlīdzīga attieksme - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2012/C 343/18
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvji — sākotnēji M. Dowgielewicz, vēlāk M. Szpunar, B. Majczyna un D. Krawczyk)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Clotuche-Duvieusart un M. Owsiany-Hornung)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2009. gada 10. jūnija Lēmumu 2009/444/EK, ar ko nosaka Padomes Regulas (EK) Nr. 73/2009 7. un 10. pantā paredzētās modulācijas rezultātā iegūto summu piešķiršanu dalībvalstīm 2009.–2012. gadam (OV L 148, 29. lpp.), ciktāl tās I pielikumā modulācijas rezultātā iegūtās summas 2012. gadā dalībvalstīm piešķirtas atbilstīgi 9. panta 2. un 3. punktam Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulā (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 30, 16. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta T-550/08: Vispārējās tiesas 2014. gada 12. decembra spriedums – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen /Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Parafīna vaska tirgus — Cenu saskaņošana un paaugstināšana — Cenu noteikšana — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai — Tiesības uz aizstāvību — Pārkāpuma pierādījumi — Noilgums

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/38

         Vispārējās tiesas 2014. gada 12. decembra spriedums – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen/Komisija
   (Lieta T-550/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Parafīna vaska tirgus - Cenu saskaņošana un paaugstināšana - Cenu noteikšana - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - Tiesības uz aizstāvību - Pārkāpuma pierādījumi - Noilgums)
   (2015/C 046/45)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji – U. Itzen, J. Ziebarth, advokātes, un S. Thomas, profesors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Antoniadis un R. Sauer)

      Priekšmets

   Primāri, prasība atcelt Komisijas 2008. gada 1. oktobra Lēmumu C(2008) 5476, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.181 – Sveču vasks), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, kā arī pakārtoti – prasība samazināt tai uzliktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tostarp saistībā ar pagaidu noregulējuma tiesvedību radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 7.3.2009.


title: Lieta F-69/14: Prasība, kas celta 2014. gada 19. jūlijā  – ZZ /Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde

text:
               27.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 380/27

         Prasība, kas celta 2014. gada 19. jūlijā – ZZ/Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde
   (Lieta F-69/14)
   2014/C 380/35
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde

      Strīda priekšmets un apraksts

   Novērtējuma ziņojuma, kas veikts par 2013. gadu atcelšana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto novērtējuma ziņojumu;

               —

               piespriest Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-3/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. janvārī iesniedza Hof van beroep te Brussel (Beļģija) – Lucio Cesare Aquino/Belgische Staat

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. janvārī iesniedza Hof van beroep te Brussel (Beļģija) – Lucio Cesare Aquino/Belgische Staat

   (Lieta C-3/16)
   (2016/C 136/12)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Brussel

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Lucio Cesare Aquino

      Atbildētāja: Belgische Staat

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai jautājumā par judikatūras piemērošanu, ko Tiesa attiecībā uz valsts atbildību par tiesu kļūdainu rīcību, kas saistīta ar Savienības tiesību pārkāpumu, ir izstrādājusi lietās Köbler (2003. gada 30. septembra spriedums, C-224/01) (1) un Traghetti del Mediterraneo (2006. gada 13. jūnija spriedums, C-173/03) (2), par pēdējās instances tiesu ir jāuzskata tā tiesa, kuras nolēmums kasācijas tiesvedībā nav pārbaudīts, jo, piemērojot valsts procesuālo tiesību normu, tiek neatspēkojami prezumēts, ka sūdzības iesniedzējs, kurš kasācijas tiesvedībā ir iesniedzis procesuālu dokumentu, kasācijas sūdzību ir atsaucis?

               2)

               Vai, ņemot vērā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (3) 47. panta otro daļu un 52. panta 3. punktu, ar LESD 267. panta trešo daļu ir saderīgi tas, ka valsts tiesa, kurai saskaņā ar šo Līguma noteikumu ir pienākums iesniegt Tiesai prejudiciālu jautājumu, attiecīgu prasījumu noraida tikai tāpēc, ka prasījums iesniegts procesuālā dokumentā, kas saskaņā ar piemērojamām procesuālajām tiesībām novēlotas iesniegšanas dēļ nav jāņem vērā?

               3)

               Vai tādā gadījumā, ja augstākā parastā tiesa neapmierina prasījumu iesniegt prejudiciālu jautājumu, ir jāuzskata, ka, ņemot vērā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otro daļu un 52. panta 3. punktu, LESD 267. panta trešā daļa ir pārkāpta, ja šī tiesa prasījumu noraida tikai ar pamatojumu, ka jautājums netiekot iesniegts, “[jo] sūdzības pamats nav pieņemams Hof izskatāmajai tiesvedībai raksturīga iemesla dēļ”?

      (1)  EU:C:2003:513.

      (2)  EU:C:2006:391.

      (3)  OV 2000, C 364, 1. lpp.


title: Lieta F-127/10: Prasība, kas celta 2010. gada 15. decembrī — Bömcke /EIB

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/36

         Prasība, kas celta 2010. gada 15. decembrī — Bömcke/EIB
   (Lieta F-127/10)
   2011/C 72/58
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eberhard Bömcke (Athus, Beļģija) (pārstāvis — D. Lagasse, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt EIB personāla pārstāvja ievēlēšanu, ko 2010. gada 8. decembrī paziņoja EIB balsošanas birojs

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt visa EIB personāla pārstāvja ievēlēšanu, ko 2010. gada 8. decembrī paziņoja EIB balsošanas birojs, un atcelt EIB balsošanas biroja 2010. gada 10. decembra lēmumu, ar ko tika noraidīta sūdzība, ko atbilstoši Konvencijas par EIB personāla pārstāvniecību IV pielikuma 17. punktam 2010. gada 9. decembrī iesniedza prasītājs;

               —

               piespriest EIB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: lieta C-511/04: Prasība pret Portugāles Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 14. decembrī

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/17

         Prasība pret Portugāles Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 14. decembrī
   (lieta C-511/04)
   (2005/C 45/32)
   tiesvedības valoda – portugāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 14. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Portugāles Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv R. Vidal Puig, pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību Komisijas 2002. gada 14. septembra Direktīvai 2000/56/EK (1), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/439/EEK par vadītāju apliecībām, vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot minētos aktus Komisijai, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minēto direktīvu;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš minētās direktīvas transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2003. gada 30. septembrī.

      (1)  OV L 237, 21.09.2000., 45. lpp.


title: Lieta T-331/08: Prasība, kas celta 2008. gada 11. augustā — REWE-Zentral /ITSB — Grupo Corporativo Teype ( Solfrutta )

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/16

         Prasība, kas celta 2008. gada 11. augustā — REWE-Zentral/ITSB — Grupo Corporativo Teype (“Solfrutta”)
   (Lieta T-331/08)
   (2008/C 260/30)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: REWE-Zentral AG, Ķelne (Vācija) (pārstāvji — A. Bognár un M. Kinkeldey, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Grupo Corporativo Teype, SL, Madride (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 21. maija lēmumu lietā R 1679/2007-2; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Solfrutta” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30. un 32. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 1 687 722 vārdiskai preču zīmei “FRUTISOL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē; Spānijas preču zīmes reģistrācija Nr. 2 018 327 vārdiskai preču zīmei “FRUTISOL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, neņemot vērā agrāko preču zīmju, kā apgalvots, vājo atšķirtspēju. Tāpat, novērtējot vienīgi attiecīgo preču zīmju atsevišķo elementu līdzību, Apelāciju padome neesot pienācīgi ņēmusi vērā to, ka vissvarīgākais aspekts šādā novērtējumā ir attiecīgo preču zīmju radītais kopējais iespaids.


title: Lieta C-19/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 16. janvārī iesniedza Sozialgericht Duisburg (Vācija) – Ana-Maria Talasca , Angelina Marita Talasca / Stadt Kevelaer

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 16. janvārī iesniedza Sozialgericht Duisburg (Vācija) – Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca/Stadt Kevelaer

   (Lieta C-19/14)
   2014/C 142/10
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Sozialgericht Duisburg

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca

      Atbildētāja: Stadt Kevelaer

      Prejudiciālie jautājumi

               a)

               Vai SGB II [Sociālā nodrošinājuma kodeksa II sējuma] 7. panta 1. punkta otrais teikums ir saderīgs ar Eiropas Kopienas tiesībām?

               b)

               Ja atbilde ir noraidoša, vai Vācijas Federatīvajai Republikai ir jāgroza tiesiskais regulējums vai arī tieši rodas cita tiesiskā situācija, konkrētajā gadījumā – kāda?

               c)

                  SGB II 7. panta 1. punkta otrais teikums paliek spēkā līdz (iespējams) nepieciešamajai tiesiskā regulējuma grozīšanai, ko izdara Vācijas Federatīvās Republikas iestādes?


title: Lieta T-168/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. septembra spriedums – Pérez Gutiérrez/Komisija Ārpuslīgumiskā atbildība — Sabiedrības veselība — Direktīva 2001/37/EK — Tabakas izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana — Komisijas piedāvātās krāsainās fotogrāfijas tādiem brīdinājumiem par ietekmi uz veselību, kas izmantojami uz tabakas izstrādājumu iepakojumiem — Lēmums 2003/641/EK — Mirušas personas fotoattēla neatļauta izmantošana — Personisks kaitējums mirušās personas atraitnei

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/25

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. septembra spriedums – Pérez Gutiérrez/Komisija
   (Lieta T-168/14) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Sabiedrības veselība - Direktīva 2001/37/EK - Tabakas izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana - Komisijas piedāvātās krāsainās fotogrāfijas tādiem brīdinājumiem par ietekmi uz veselību, kas izmantojami uz tabakas izstrādājumu iepakojumiem - Lēmums 2003/641/EK - Mirušas personas fotoattēla neatļauta izmantošana - Personisks kaitējums mirušās personas atraitnei)
   (2015/C 346/29)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ana Pérez Gutiérrez (Mataró, Spānija) (pārstāvis – J. Soler Puebla, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Baquero Cruz un C. Cattabriga)

      Priekšmets

   Prasība par zaudējumu atlīdzību, prasot, pirmkārt, atlīdzinājumu par kaitējumu, kas prasītājai iespējami nodarīts sakarā ar to, ka viņas mirušā vīra attēls ir neatļauti izmantots to fotogrāfiju skaitā, kuras Komisija ir piedāvājusi izmantošanai uz tabakas izstrādājumu iepakojumiem brīdināšanai par ietekmi uz veselību saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 5. jūnija Direktīvas 2001/37/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu (OV L 194, 26. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 15. nod., 6. sēj., 147. lpp.) 5. panta 3. punkta pirmo daļu, un Komisijas 2003. gada 5. septembra Lēmumu 2003/641/EK par krāsainu fotoattēlu vai citu ilustrāciju izmantošanu uz tabakas izstrādājumu iepakojumiem, lai brīdinātu par ietekmi uz veselību (OV L 226, 24. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 15. nod., 7. sēj., 606. lpp.), un, otrkārt, izņemt viņas mirušā laulātā fotogrāfiju un aizliegt tās izmantošanu Eiropas Savienībā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ana Pérez Gutiérrez atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta C-62/07: Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 20. februāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/27

         Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 20. februāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-62/07) (1)

   (2008/C 128/51)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 69, 24.3.2007.


               8.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/15

      Borgarting lagmannsrett lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Olga Rindal pret Norvēģijas valsti, ko pārstāv atbrīvojumu piešķiršanas un apelācijas padome saistībā ar ārstēšanos ārzemēs
   (Lieta E-11/07)
   (2008/C 113/12)

      Borgarting lagmannsrett (Borgarting apelācijas tiesa) ar 2007. gada 14. decembra vēstuli, kuru Tiesas kanceleja saņēma 2007. gada 19. decembrī, lūdzu EBTA Tiesu sniegt konsultatīvo atzinumu lietā Olga Rindal pret Norvēģijas valsti, ko pārstāv atbrīvojumu piešķiršanas un apelācijas padome saistībā ar ārstēšanos ārzemēs, par šādiem jautājumiem:

               1)

               Vai atteikums segt ārzemēs saņemto ārstēšanās pakalpojumu izdevumus, ko saskaņā ar starptautisko medicīnu jāuzskata par eksperimentālu ārstēšanu vai izmēģinājuma ārstēšanu, ir saderīgs ar EEZ līguma 36. un 37. pantu un Padomes Regulas (EEK) Nr. 1408/71 22. pantu, ja mītnes valstī nav tiesību saņemt šādu ārstēšanās pakalpojumu?

               2)

               Vai, lai atbildētu uz 1. jautājumu, ir būtiski, ka attiecīgā ārstēšanās metode ir starptautiski atzīta un dokumentēta, taču vienīgi attiecībā uz citām medicīniskajām indikācijām nekā tām, kas ir attiecīgajam pacientam?

               3)

               Vai atteikums segt ārzemēs saņemtas stacionārās ārstēšanas izdevumus ir saderīgs ar EEZ līguma 36. un 37. pantu, ja attiecīgais pacients mītnes valstī medicīniski pieņemamā laika posmā var saskaņā ar atzītām starptautiskām novērtēšanas metodēm saņemt atbilstīgu medicīnisko aprūpi?
               Vai, lai atbildētu uz 3. jautājumu, ir būtiski, vai var atteikt segt šādus izdevumus arī tad, ja ārstēšanās pakalpojumus ārzemēs uzskata par iespējami augstāka līmeņa pakalpojumiem nekā ārstēšanās pakalpojumus mītnes valstī?

               4)

               Vai, lai atbildētu uz iepriekš minētajiem jautājumiem, ir būtiski, ka:

                           a)

                           mītnes valsts faktiski nepiedāvā ārzemēs saņemto ārstēšanās pakalpojumu?

                           b)

                           pacientam mītnes valstī faktiski nepiedāvāja attiecīgo ārstēšanās pakalpojumu, lai gan šāds pakalpojums bija pieejams?

                           c)

                           pacientu mītnes valstī izmeklēja, bet viņam nepiedāvāja turpmāku ķirurģisku ārstēšanu, jo neuzskatīja, ka attiecīgajam pacientam ārstēšanās sniegtu redzamu labumu?

                           d)

                           ārzemēs saņemtā ārstēšana ir faktiski uzlabojusi attiecīgā pacienta veselības stāvokli?


title: Lieta F-120/13: Prasība, kas celta 2013. gada 12. decembrī — ZZ /AFE

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/47

         Prasība, kas celta 2013. gada 12. decembrī — ZZ/AFE
   (Lieta F-120/13)
   2014/C 45/88
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvis — S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Dzelzceļa Aģentūra (AFE)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu nepagarināt prasītājas pagaidu darbinieka līgumu.

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu nepagarināt prasītājas pagaidu darbinieka līgumu aģentūrā;

               —

               piespriest aģentūrai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-680/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 8. maija spriedums – Les Éclaires/EUIPO – L’éclaireur International (“L’ECLAIREUR”) Eiropas Savienības preču zīme — Atcelšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “L’ECLAIREUR” — Preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkts, 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 76. panta 1. punkts — Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikuma 6. punkts — Apgalvotā atšķirība, salīdzinot ar pamatnostādņu attiecībā uz EUIPO veiktām pārbaudēm C daļas 6. iedaļu

text:
               26.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/17

         Vispārējās tiesas 2017. gada 8. maija spriedums – Les Éclaires/EUIPO – L’éclaireur International (“L’ECLAIREUR”)
   (Lieta T-680/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “L’ECLAIREUR” - Preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkts, 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 76. panta 1. punkts - Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikuma 6. punkts - Apgalvotā atšķirība, salīdzinot ar pamatnostādņu attiecībā uz EUIPO veiktām pārbaudēm C daļas 6. iedaļu)
   (2017/C 202/29)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Les Éclaires GmbH (Nirnberga, Vācija) (pārstāvis – S. Bund, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – D. Gája)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: L’éclaireur International (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis – M. Decker, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 3. septembra lēmumu lietā R 2266/2014-1 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Les Éclaires un L’éclaireur International

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               piespriest Les Éclaires GmbH atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp nepieciešamos izdevumus, kas L’éclaireur International ir radušies Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas padomē.

      (1)  OV C 38, 1.2.2016.


title: Lieta C-193/04: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī ( Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Fazenda Pública pret Organon Portuguesa — Produtos Químicos e Farmacêuticos Lda (Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai — Direktīva 69/335/EEK — Sabiedrības ar ierobežotu atbildību kapitāla daļu atsavināšana)

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/2

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Fazenda Pública pret Organon Portuguesa — Produtos Químicos e Farmacêuticos Lda

   (Lieta C-193/04) (1)

   (Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai - Direktīva 69/335/EEK - Sabiedrības ar ierobežotu atbildību kapitāla daļu atsavināšana)
   (2006/C 261/03)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Iesniedzējtiesa
   Supremo Tribunal Administrativo
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Fazenda Pública

      Atbildētājs: Organon Portuguesa — Produtos Químicos e Farmacêuticos Lda

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supremo Tribunal Administrativo — Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvas 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (OV L 249, 25. lpp.), kas grozīta ar Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīvu 85/303/EEK (OV L 156, 23. lpp.), 4. panta 3. punkta, 10. panta c) punkta un 12. panta 1. punkta e) apakšpunkta interpretācija — Par nodevu par notariāla akta noformēšanu, ar ko apliecina kapitāla daļu atsavināšanu, saderīgumu ar šiem noteikumiem
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīva 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, kas grozīta ar Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīvu 85/303/EEK, neaizliedz valsts tiesisko regulējumu, ar ko paredz par notariāla akta, ar ko apliecina kapitāla daļu atsavināšanu, kas nav saistīts ar kapitāla palielināšanu, noformēšanu iekasēt nodevas, kas noteiktas saskaņā ar nemainīgu likmi un/vai saskaņā ar atsavināto daļu vērtību.

      (1)  OV C 156, 12.06.2004.


title: Lieta T-193/10: Vispārējās tiesas 2010. gada 18. novembra rīkojums — Scuola Elementare Maria Montessori /Komisija

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/57

         Vispārējās tiesas 2010. gada 18. novembra rīkojums — Scuola Elementare Maria Montessori/Komisija
   (Lieta T-193/10) (1)

   ()
   2011/C 30/106
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 179, 03.07.2010.


title: Lieta T-461/15: Prasība, kas celta 2015. gada 10. augustā – Guccio Gucci/ITSB – Guess? IP Holder (Savītu zīmju atveidojums)

text:
               5.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/32

         Prasība, kas celta 2015. gada 10. augustā – Guccio Gucci/ITSB – Guess? IP Holder (Savītu zīmju atveidojums)
   (Lieta T-461/15)
   (2015/C 328/29)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Guccio Gucci SpA (Florence, Itālija) (pārstāvji – P. Roncaglia, F. Rossi un N. Parrotta, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Guess? IP Holder LP (Losandželosa, Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska preču zīme (Savītu zīmju atveidojums) – Kopienas preču zīme Nr. 5 538 012

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 27. maija lēmums lietā R 2049/2014-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Guess? IP Holder L.P. atlīdzināt prasītājai procesos ITSB Anulēšanas nodaļā un Apelācijas padomē radušos izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-139/10: Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 13. oktobra spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Prism Investments BV/J. A. van der Meer , kurš rīkojas kā Arilco Holland BV maksātnespējas procesa administrators (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Izpildāmības pasludināšana — Atteikuma iemesli — Tiesas nolēmuma, par kuru ir ticis iesniegts pieteikums to pasludināt par izpildāmu, izpilde tā izcelsmes valstī)

text:
               3.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/5

         Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 13. oktobra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Prism Investments BV/J. A. van der Meer, kurš rīkojas kā Arilco Holland BV maksātnespējas procesa administrators
   (Lieta C-139/10) (1)

   (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Izpildāmības pasludināšana - Atteikuma iemesli - Tiesas nolēmuma, par kuru ir ticis iesniegts pieteikums to pasludināt par izpildāmu, izpilde tā izcelsmes valstī)
   2011/C 355/07
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Prism Investments BV

      Atbildētājs: J. A. van der Meer, kurš rīkojas kā Arilco Holland BV maksātnespējas procesa administrators

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.) 34., 35., 43., 44. un 45. panta interpretācija — Atteikuma pamatojumi — Izsmeļošs uzskaitījums — No valstī pieņemta sprieduma, kuru lūdz izpildīt, izrietoša pienākuma izpilde

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts, ka tiesa, izskatot šīs regulas 43. un 44. pantā paredzēto prasību, atsaka vai atceļ izpildāmības pasludināšanu citu iemeslu dēļ, nevis to, kas minēti tās 34. un 35. pantā, piemēram, šī lēmuma izpildi izcelsmes dalībvalstī.

      (1)  OV C 134, 22.05.2010.


title: Lieta C-387/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Juzgado Mercantil (Spānija) 2009. gada 1. oktobra rīkojumu — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)/Magnatrading SL

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Juzgado Mercantil (Spānija) 2009. gada 1. oktobra rīkojumu — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)/Magnatrading SL

   (Lieta C-387/09)
   2009/C 312/30
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado Mercantil Nr. 1 de Santa Cruz de Tenerife

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)

      Atbildētāja: Magnatrading SL

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2001/29/EK (1) 5. panta 2. punkta b) apakšpunktā paredzētais jēdziens “taisnīga atlīdzība” ir jauns Kopienu tiesību jēdziens, kas visās Eiropas Kopienas dalībvalstīs jāinterpretē vienveidīgi?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši,

                           2.1.

                           Vai gadījumā, ja pirms Direktīvas 2001/29/EK stāšanās spēkā valstī būtu pastāvējusi kārtība taisnīgas samaksas veikšanai par pavairošanu personiskām vajadzībām, pēc minētās Direktīvas [2001/29] stāšanās spēkā valsts tiesību akti būtu jāinterpretē “atbilstīgi” jaunajam jēdzienam “taisnīga atlīdzība” par pavairošanu personiskām vajadzībām?

                           2.2.

                           Vai, lai noteiktu ierīces, par kurām jāmaksā taisnīga atlīdzība, un tās apmēru, jāņem vērā direktīvas 5. panta 2. punkta b) apakšpunktā attiecībā uz pavairošanu personiskām vajadzībām paredzētā izņēmuma piemērošanas apjoms, kā arī direktīvas preambulas trīsdesmit piektajā apsvērumā noteiktie kritēriji?
                           Vai apstiprinošas atbildes gadījumā ar Kopienu tiesību jēdzienu “taisnīga atlīdzība par pavairošanu personiskām vajadzībām” būtu saderīgi a) noteikt samaksas pienākumu attiecībā uz ierīcēm, kas paredzētas lietošanai ar “pavairošanu personiskām vajadzībām” nesaistītām personiskām un komerciālām vajadzībām, un/vai b) noteikt vienotas likmes vai vienreizēju maksājumu, kurā neņem vērā nedz ierīču izmantošanu pavairošanai personiskām vajadzībām, nedz šādas izmantošanas rezultātā iespējami nodarīto kaitējumu, paredzot atlīdzības maksājumu pat gadījumos, kad kaitējuma nav vai arī tas ir niecīgs?

                           2.3.

                           Vai ar Direktīvas 2001/29 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu ir saderīga kārtība, kurā, nosakot ierobežojumu pavairošanai personiskām vajadzībām, noteikts vispārīgs pienākums maksāt taisnīgu atlīdzību attiecībā uz noteiktām iekārtu vai nesēju kategorijām (piemēram, ierakstāmiem CD-R un DVD-R diskiem) neatkarīgi no tā, vai tos nopirkušas privātpersonas personiskām vajadzībām vai privātpersonas komerciālām vajadzībām, lai sagatavotu un saglabātu savu informāciju vai izpildītu likumā noteiktus pienākumus, vai arī juridiskas personas, uz kurām nekādā gadījumā neattiektos izņēmums attiecībā uz pavairošanu personiskām vajadzībām?

               3)

               Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts noliedzoši,

                           3.1.

                           Vai tas nozīmē, ka dalībvalstis var pilnīgi brīvi noteikt kritērijus un mehānismus, atbilstoši kuriem jānosaka ierīces, par kurām jāmaksā taisnīga atlīdzība par pavairošanu personiskām vajadzībām, kā arī tās summas, vai arī šai brīvībai ir kādi ierobežojumi, un, ja ir, kādi ir šie ierobežojumi?

                           3.2.

                           Vai tas nozīmē, ka dalībvalstīm ir tiesības ļaut trešām privātpersonām iekasēt [atlīdzību] par darbiem, kurus to autori ir ar licencēm brīvprātīgi bez atlīdzības nodevuši sabiedrībai, vai arī šīm tiesībām ir kādi ierobežojumi, un, ja ir, kādi ir šie ierobežojumi?

                           3.3

                           Vai tas nozīmē, ka dalībvalstīm ir tiesības ļaut trešām privātpersonām iekasēt [atlīdzību] no lietotājiem saistībā ar to, ka tie pilda kādu vispārpiemērojamu un saistošu tiesību normu, vai arī šīm tiesībām ir kādi ierobežojumi, un, ja ir, kādi ir šie ierobežojumi?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija [Direktīva 2001/29/EK] par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.).


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 28. oktobrī lietā C-124/03 (College van Beroep voor het befrijfsleven lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Artrada (Freezone) NV, Videmecum BV, Jac. Meisner Internationaal Expeditiebedrijf BV pret Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (Veterinārās problēmas — Neapstrādāta piena, termiski apstrādāta piena un piena produktu ražošana un laišana tirgū — No Arubas ievestā cukura, kakao un nokrejota piena pulvera maisījums)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/12

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2004. gada 28. oktobrī
   lietā C-124/03 (College van Beroep voor het befrijfsleven lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Artrada (Freezone) NV, Videmecum BV, Jac. Meisner Internationaal Expeditiebedrijf BV pret Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (1)

   (Veterinārās problēmas - Neapstrādāta piena, termiski apstrādāta piena un piena produktu ražošana un laišana tirgū - No Arubas ievestā cukura, kakao un nokrejota piena pulvera maisījums)
   (2005/C 6/20)
   tiesvedības valoda - holandiešu
   Lietā C-124/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko College van Beroep voor het befrijfsleven (Nīderlande) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 11. martā un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 20. martā, tiesvedībā Artrada (Freezone) NV, Videmecum BV, Jac. Meisner Internationaal Expeditiebedrijf BV pret Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas (referents), tiesnesis R. Schintgen un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretāre F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 28. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Padomes 1992. gada 16. jūnija Direktīvas 92/46/EEK, ar ko paredz veselības noteikumus attiecībā uz neapstrādāta piena, termiski apstrādāta piena un piena produktu ražošanu un laišanu tirgū, 2. panta 2. punkts jāinterpretē tādā nozīmē, ka jēdziens “piena produktu ražošanai paredzēts piens” neietver tāda produkta piena komponentus, kurš ietver arī citus, pienu nesaturošus komponentus un kura piena komponents nevar tikt nodalīts no pienu nesaturošajiem komponentiem;

               2)

               Direktīvas 92/46 2. panta 4. punkts jāinterpretē tādā nozīmē, ka jēdziens “piena produkti” attiecas gan uz galaproduktiem, gan uz pusfabrikātiem, kas vēl jāpārstrādā pirms to pārdošanas patērētājam. Šādā gadījumā, tieši attiecībā uz pusfabrikātu ir jāpārbauda, vai tajos esošais piens ir tā būtiska sastāvdaļa tā daudzuma, vai raksturīgo īpašību dēļ. Lai to izdarītu, ir jāņem vērā raksturīgās un objektīvās īpašības uz produkta ievešanas brīdi, jo īpaši pusfabrikātā esošā piena vai piena produkta proporcija, tā izmantošanas iespējas vai tā garša.

      (1)  OV C 146, 21.6.2003.


title: Eiropas Kopienu Tiesas Spriedums (otrā palāta) lietā C-454/01, Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku 2004. gada 10. jūnijā (“Direktīva 96/59/EEK — Atkritumu kontrole — Polihlorētu bifenilu un polihlorētu terfenilu apglabāšana”)

text:
               24.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/1

         EIROPAS KOPIENU TIESA

      EIROPAS KOPIENU TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   lietā C-454/01, Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (1)

   2004. gada 10. jūnijā
   (“Direktīva 96/59/EEK - Atkritumu kontrole - Polihlorētu bifenilu un polihlorētu terfenilu apglabāšana”)
   (2004/C 190/01)
   Tiesvedības valoda: vācu
   Lietā 454/01 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis: G. zur Hausen) pret Vācijas Federatīvo Republiku (pārstāvji: W. – D. Plessing un R. Stüwe) par pieteikumu atzīt, ka, nesagatavojot vai nenosūtot Komisijai norādītajā termiņā plānu, ko paredz Padomes 1996. gada 16. septembra Direktīvas 96/59/EEK par polihlorētu bifenilu un polihlorētu terfenilu (PCB/PCT) apglabāšanu (OV L 243, 31. lpp.) 11. panta 1. punkta pirmā daļa, Vācijas Federatīvā Republika neizpildīja pienākumus, ko tai uzliek EK līgums, Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs M.C.W.A. Timmermans (referents), tiesneši C. Gulmann un R. Schingten, tiesneses F. Macken un N. Colneric, ģenerāladvokāte C.Stix – Hackl, sekretāre M. - F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 10. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               Nesagatavojot norādītajā termiņā plānu, ko paredz Padomes 1996. gada 16. septembra Direktīvas 96/59/EEK par polihlorētu bifenilu un polihlorētu terfenilu (PCB/PCT) apglabāšanu 11. panta 1. punkta pirmā daļa, Vācijas Federatīvā Republika neizpildīja pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva.

               2.

               Piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV L 17, 19. 1. 2002.


title: Lieta C-340/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 8. maija spriedumu lietā T-416/10 Yoshida Metal Industry Co. Ltd /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 16. jūlijā iesniedza Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/20

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 8. maija spriedumu lietā T-416/10 Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 16. jūlijā iesniedza Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-340/12 P)
   2012/C 295/36
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Pārējie lietas dalībnieki: Yoshida Metal Industry Co. Ltd, Pi-Design AG, Bodum France un Bodum Logistics A/S

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               pilnībā apmierināt apelācijas sūdzību;

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               piespriest Yoshida Metal Industry Co. Ltd atlīdzināt Biroja tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

               —

               Apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Vispārējā tiesa nav pienācīgi pamatojusi pārsūdzēto spriedumu, jo tā neesot atbildējusi uz Biroja argumentu, kas norādīts pārsūdzētā sprieduma 18. punktā.

               —

               Apelācijas sūdzības iesniedzējs turklāt apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļu. Tai esot bijis jākonstatē, ka divdimensiju apzīmējums var ne vien tikt piemērots trīsdimensiju objektam, bet arī tikt tajā iekļauts. Tātad, lai piemērotu Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļu, esot jāņem vērā visi iespējamie veidi — ko var paredzēt reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas dienā —, kā attiecīgais apzīmējums varētu tikt iekļauts trīsdimensiju objektā. Vispārējā tiesa esot sagrozījusi pierādījumus, nospriežot, ka Apelāciju padome bija balstījusi savu vērtējumu vienīgi uz faktiski tirgotajām precēm. Īstenībā Apelāciju padome esot skaidri norādījusi, ka tās secinājumi galvenokārt ir balstīti uz Pi-Design iesniegtajiem patentiem. Katrā ziņā neesot jāaizliedz atsaukties uz papildu apstākļiem, tostarp patentiem un faktiski tirgotajām precēm, ja šie apstākļi apstiprina secinājumu, ka apstrīdētā apzīmējuma — kāds tas pieteikts reģistrācijai — īpašības var nodrošināt tehniska rezultāta iegūšanu pēc iekļaušanas trīsdimensiju objektā. Šī esot vienīgā metode, kas ļautu ievērot tiesisko noteiktību un sabiedrības intereses, kas esot Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļas pamatā.


title: Lieta T-16/10: Prasība, kas celta 2010. gada 22. janvārī — Alisei/Komisija

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/49

         Prasība, kas celta 2010. gada 22. janvārī — Alisei/Komisija
   (Lieta T-16/10)
   2010/C 63/87
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alisei (Roma, Itālija) (pārstāvji — F. Sciaudone, R. Sciandone un A. Neri, avvocatos)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt noraidošo lēmumu;

               —

               atcelt lēmumu par subsīdiju piešķiršanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt kaitējumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Alisei ar šo prasību lūdz:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 29. oktobra lēmumu, ar kuru, pirmkārt, nav pieņemts prasītājas iesniegtais pieteikums par subsīdiju piešķiršanu uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus programmas “Facility for rapid response to soaring food prices in developing countries” (EuropeAid/128608/C/ACT/Multi) ietvaros un, otrkārt, šis pieteikums ir iekļauts rezerves sarakstā;

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 29. oktobra lēmumu, ar kuru ir pieņemts kādas citas organizācijas iesniegtais pieteikums par subsīdiju piešķiršanu;

               —

               atlīdzināt nodarīto kaitējumu

         Šajā sakarā prasītāja ir norādījusi, ka saskaņā ar uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus ietvertajām norādēm prasītāja ieteica rīkoties tādējādi, ka tiek uzlabota lauksaimniecības ražošanas spēja Sao Tomé un Principe, un tā šajā nolūkā kā vietējo partnerorganizāciju minēja lauksaimniecības jomā specializējušos organizāciju.
   Tā kā prasītājas priekšlikums tika iekļauts pirmo atlasi izturējušo pretendentu sarakstā, tā bija uzaicināta līdz 2009. gada 15. septembrim iesniegt pilnu pieteikumu.
   Prasītāja, nesaņemot nekādu informāciju par tās iesniegtā piedāvājuma izvērtēšanas iznākumu — pretēji citām organizācijām, kuras bija atbildējušas uz uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus —, vērsās Komisijā, nosūtot 2009. gada 17. novembra elektroniskā pasta vēstuli. Komisija tajā pašā dienā atbildēja, norādot, ka atbilde visiem dalībniekiem jau ir tikusi nosūtīta, un visādam gadījumam pievienojot šīs atbildes kopiju. Ar apstrīdēto lēmumu Eiropas Komisija prasītājai darīja zināmu, ka novērtēšanas komiteja nav izvēlējusies tās priekšlikumu attiecībā uz subsīdiju piešķiršanu un ka šī komiteja ir nolēmusi iekļaut to rezerves sarakstā, kurš ir spēkā līdz 2009. gada 31. decembrim. Komisija turklāt norādīja, ka, ja līdz šai dienai neviens nesazinās ar Alisei, tā vairs netiks ņemta vērā attiecībā uz subsīdiju piešķiršanu attiecīgā uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus ietvaros.
   Pamatojot prasību atcelt lēmumu, ar kuru noraidīts prasītājas iesniegtais pieteikums par subsīdiju piešķiršanu, prasītāja uzskata, ka:

               —

               ir pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu, jo Komisija nav norādījusi — un tīši un expressis verbis ir atteikusies atbildēt uz lūgumu sniegt informāciju šajā sakarā — pamatojumu (pat kopsavilkuma veidā), kāpēc prasītājas pieteikums netika pieņemts un kāpēc tas tika iekļauts rezerves sarakstā;

               —

               ir pārkāpts administratīvas rīcības pārskatāmības princips, vienlīdzīgas attieksmes princips un tiesības uz aizstāvību, jo Komisija bija informējusi citus nepieņemtos pretendentus par iemesliem, kāpēc tie netika pieņemti, savukārt prasītājai tā paredzēja sniegt informāciju tikai tad, kad būs izbeidzies termiņš, līdz kuram bija spēkā rezerves saraksts

         Pamatojot prasību atcelt lēmumu, ar kuru subsīdijas ir piešķirtas organizācijai, kuras priekšlikums tika pieņemts, prasītāja uzskata, ka:

               —

               lēmumā ir iekļauts kļūdains vērtējums un tajā nav norādīts pamatojums, jo Komisija subsīdiju piešķiršanai ir izvēlējusies pieņemt pieteikumu, kuru iesniegusi organizācija, kuras profesionālā darba pieredze ir ierobežota un tehniskā spēja nav pietiekama, un kurš nav autonoms salīdzinājumā ar citu organizāciju iesniegtajiem pieteikumiem, it īpaši salīdzinot ar prasītājas iesniegto pieteikumu.

         Visbeidzot prasītāja lūdz atlīdzināt nodarīto kaitējumu.


title: Lieta T-60/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 17. jūnija spriedums – BMV Mineralöl/ITSB – Delek Europe (“GO”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “GO” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “GO” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/23

         Vispārējās tiesas 2015. gada 17. jūnija spriedums – BMV Mineralöl/ITSB – Delek Europe (“GO”)
   (Lieta T-60/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “GO” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “GO” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 262/30)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – M. von Fuchs un I. Czernik, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Schifko)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Delek Europe BV (Breda, Nīderlande)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2013. gada 22. novembra lēmumu lietā R 382/2013–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH un Delek Europe BV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 93, 29.3.2014.


title: Lieta F-22/13: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 10. jūlija rīkojums – Mészáros/Komisija Civildienests — Konkurss — Paziņojums par konkursu EPSO/AD/207/11 — Konkursa veiksmīgais kandidāts, kurš iekļauts rezerves sarakstā — Iecēlējinstitūcijas veikta nosacījumu dalībai AD 7 pakāpes konkursā pārbaude — Profesionāla pieredze, kas ir mazāka par nepieciešamo — Acīmredzama kļūda atlases komisijas vērtējumā — Iecēlējinstitūcijas veikta darba piedāvājuma atsaukšana — Iecēlējinstitūcijas saistošā kompetence

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/55

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 10. jūlija rīkojums – Mészáros/Komisija
   (Lieta F-22/13) (1)

   (Civildienests - Konkurss - Paziņojums par konkursu EPSO/AD/207/11 - Konkursa veiksmīgais kandidāts, kurš iekļauts rezerves sarakstā - Iecēlējinstitūcijas veikta nosacījumu dalībai AD 7 pakāpes konkursā pārbaude - Profesionāla pieredze, kas ir mazāka par nepieciešamo - Acīmredzama kļūda atlases komisijas vērtējumā - Iecēlējinstitūcijas veikta darba piedāvājuma atsaukšana - Iecēlējinstitūcijas saistošā kompetence)
   2014/C 421/77
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mátyás Támas Mészáros (Krakova, Polija) (pārstāvis – M. Pecyna, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Eggers un G. Gattinara)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar ko noraidīts ESTAT prasītājam izteiktais darba piedāvājums un prasītājs nav atzīts par atbilstīgu konkursam EPSO/AD/207/11

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepamatotu;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina M. Mészáros tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 291, 5.10.2013., 7. lpp.


title: apvienotās lietas T–155/03, T–157/03 un T–331/03: Pirmās instances tiesas  2005. gada 13. decembra  spriedums —  Cwik  pret Komisiju (Ierēdņi — Novērtējuma ziņojums — Novērtējuma periodi 1995/1997, 1997/1999 un 1999/2001 — Prasība atcelt tiesību aktu — Vienlaicīga sekojošu novērtējumu sastādīšana — Procesuāli pārkāpumi — Nokavējums — Personāla lieta — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Pretrunas pamatojumā — Ciestā kaitējuma atlīdzināšana — Materiālais zaudējums — Morālais kaitējums)

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/27

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 13. decembra spriedums — Cwik pret Komisiju
   (apvienotās lietas T–155/03, T–157/03 un T–331/03) (1)

   (Ierēdņi - Novērtējuma ziņojums - Novērtējuma periodi 1995/1997, 1997/1999 un 1999/2001 - Prasība atcelt tiesību aktu - Vienlaicīga sekojošu novērtējumu sastādīšana - Procesuāli pārkāpumi - Nokavējums - Personāla lieta - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Pretrunas pamatojumā - Ciestā kaitējuma atlīdzināšana - Materiālais zaudējums - Morālais kaitējums)
   (2006/C 48/51)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Michael Cwik, Tervuren (Beļģija) (pārstāvji — N. Lhoëst un E. de Schietere de Lophem, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un L. Lozano Palacios, pārstāvji)
   Priekšmets
   Pirmkārt, atcelt Komisijas lēmumus, ar kuriem noteikts galīgais variants prasītāja novērtējuma ziņojumiem par laikposmiem no 1995. gada 1. jūlija līdz 1997. gada 30. jūnijam, no 1997. gada 1. jūlija līdz 1999. gada 30. jūnijam un no 1999. gada 1. jūlija līdz 2001. gada 30. jūnijam un, ja nepieciešams, arī Komisijas lēmumus, ar ko noraida prasītāja sūdzības par šiem ziņojumiem, un, otrkārt, apmierināt lūgumus par apgalvoto materiālā un morāla kaitējuma atlīdzināšanu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas lēmumus, ar kuriem noteikts galīgais variants prasītāja novērtējuma ziņojumiem par 1995/1997 gadu un 1997/1999 gadu, kā arī Komisijas lēmumus, ar ko noraida prasītāja sūdzības par šiem ziņojumiem;

               2)

               piespriest Komisijai pārskaitīt prasītājam 2 000 EUR kā zaudējumu atlīdzību;

               3)

               pārējā daļā prasības noraidīt;

               4)

               lietās T-155/03 un T-157/03 piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               5)

               lietā T-331/03 piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt pusi prasītājam radušos izdevumu.

      (1)  OV C 171, 19.07.2003.


title: Lieta T-230/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 21. novembra rīkojums — Axa Belgium /Komisija

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/69

         Vispārējās tiesas 2012. gada 21. novembra rīkojums — Axa Belgium/Komisija
   (Lieta T-230/12) (1)

   2013/C 26/140
   Tiesvedības valoda — franču
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 243, 11.08.2012.


title: Lieta F-65/07: Prasība, kas celta 2007. gada 29. jūnijā — Aayhan u.c./Parlaments

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/70

         Prasība, kas celta 2007. gada 29. jūnijā — Aayhan u.c./Parlaments
   (Lieta F-65/07)
   (2007/C 269/127)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Laleh Aayhan, Strasbūra (Francija) un citi (pārstāvis — R. Blindauer, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt netieši pieņemto Eiropas Parlamenta 2007. gada 20. aprīļa lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāju 2006. gada 19. decembra sūdzība;

               —

               pārkvalificēt visus uz noteiktu laiku noslēgtos darba līgumus, kas prasītājus saista ar Parlamentu, par vienu līgumu uz nenoteiktu laiku;

               —

               atzīt, ka Parlamentam ir pienākums atjaunot visiem saviem darbiniekiem tiesības noslēgt līgumu uz nenoteiktu laiku;

               —

               atzīt, ka Parlamenta darbiniekiem, kas tiek saukti par sesiju palīgdarbiniekiem, ir jāsaņem pabalsts atbilstoši viņu iegūtajam tiesībām uz apmaksātu atvaļinājumu par visiem laika posmiem, kas nostrādāti kopš darba uzsākšanas;

               —

               piespriest Parlamentam izmaksāt katram prasītājam EUR 2 000, sedzot neatgūstamos izdevumus tiesvedības uzturēšanai;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāji ir sesiju palīgdarbinieki, kurus Parlaments nodarbina plenārsesiju laikā Strasbūrā, organizējot 12 plenārsesijas gadā.
   Savas prasības pamatojumam prasītāji vispirms atsaucas uz Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 78. panta prettiesiskumu, jo ar šo normu tiek liegts sesiju palīgdarbinieku kategorijai piešķirt jebkāda veida tiesības gan valsts, gan Kopienu līmenī.
   Turklāt prasītāji atsaucas uz Eiropas Sociālajā hartā un Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) konvencijā C111 par diskrimināciju nodarbinātības un profesijas jomā minētā nediskriminācijas principa pārkāpumu. Viņi pie tam apgalvo, ka Parlaments neievēro principu, saskaņā ar kuru katram darba devējam ir jāpamato lēmums par atlaišanu no darba, kas tostarp tiek atzīts SDO konvencijas C 158 par darba attiecību izbeigšanu pēc darba devēja iniciatīvas 4. pantā.
   Visbeidzot prasītāji apgalvo, kā tas it īpaši ir paredzēts Direktīvā 1999/70 (1), parastais darba attiecību veids ir līgums uz nenoteiktu laiku.

      (1)  Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīva 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.).


title: Lieta F-72/15: Civildienesta tiesas 2016. gada 18. aprīļa rīkojums – Glowacz-De-Chevilly/Komisija

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/54

         Civildienesta tiesas 2016. gada 18. aprīļa rīkojums – Glowacz-De-Chevilly/Komisija
   (Lieta F-72/15) (1)

   (2016/C 191/80)
   Tiesvedības valoda – franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 279, 24.8.2015., 55. lpp.


title: Lieta T-149/15: Prasība, kas celta 2015. gada 26. martā – Ben Ali/Padome

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/27

         Prasība, kas celta 2015. gada 26. martā – Ben Ali/Padome
   (Lieta T-149/15)
   (2015/C 262/37)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sirine (Cyrine) Bent Zine El Abidine Ben Haj Hamda Ben Ali (Tunisa, Tunisija) (pārstāvis – S. Maktouf, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 31. janvāra Lēmumu 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV L 28, 62. lpp.), un Padomes 2011. gada 4. februāra Regulu (ES) Nr. 101/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV L 31, 1. lpp.), kuri ir tikuši regulāri atjaunināti (1) un grozīti (2) (turpmāk tekstā – “apstrīdētie tiesību akti”), ciktāl tajos ir norādīta prasītāja;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.
   Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Prasītāja apgalvo, ka iemesli sankciju noteikšanai vairs neesot pamatoti, ņemot vērā politiskās izmaiņas Tunisijā.
   Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Prasītāja apgalvo, ka valstī pret viņu uzsāktais kriminālprocess esot ticis īstenots novēloti un ka tāpēc nevar apgalvot, ka pārkāpumi, par kuriem tika noteiktas sankcijas, tika “pienācīgi” izmeklēti.
   Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka neesot norādīts pietiekams pamatojums. Prasītāja uzskata, ka Padomes sniegtajā pamatojumā, lai pamatotu prasītājas iekļaušanu sarakstā, tika vienīgi atkārtoti sankciju noteikšanas iemesli.
   Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāptas pamattiesības. Prasītāja uzskata, ka attiecībā pret viņu esot patvaļīgi piemēroti pasākumi ar mērķi atvieglot īpašuma konfiskāciju nākotnē. Tāpēc viņa atsaucas uz īpašumtiesību un nevainīguma prezumpcijas pārkāpumu.
   Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Prasītāja apgalvo, ka Padomes izvirzītie iemesli, kā arī valsts tiesību normas, uz kurām šie iemesli ir balstīti, neatbilst sankciju noteikšanas iemesliem.

      (1)  Padomes 2012. gada 27. janvāra Lēmums 2012/50/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV L 27, 11. lpp.), un Padomes 2013. gada 31. janvāra Lēmums 2013/72/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV L 32, 20. lpp.).

      (2)  Padomes 2014. gada 30. janvāra Lēmums 2014/49/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV L 28, 38. lpp.), un Padomes 2014. gada 30. janvāra Īstenošanas Regula (ES) Nr. 81/2014, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 101/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV L 28, 31.1.2014, 2. lpp.).


title: Lieta C-638/15: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 6. aprīļa spriedums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eko-Tabak s.r.o./Generální ředitelství cel Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2011/64/ES — 2. panta 1. punkta c) apakšpunkts — 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Jēdzieni “smēķējamā tabaka”, “tabaka, kas ir sagriezta vai citādi sasmalcināta” un “rūpnieciska apstrāde”

text:
               29.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/13

         Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 6. aprīļa spriedums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eko-Tabak s.r.o./Generální ředitelství cel

   (Lieta C-638/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2011/64/ES - 2. panta 1. punkta c) apakšpunkts - 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Jēdzieni “smēķējamā tabaka”, “tabaka, kas ir sagriezta vai citādi sasmalcināta” un “rūpnieciska apstrāde”)
   (2017/C 168/15)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší správní soud

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Eko-Tabak s.r.o.

      Atbildētāja: Generální ředitelství cel

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2011. gada 21. jūnija Direktīvas 2011/64/ES par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm 2. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 5. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda kaltētu, plakanu, neregulāras formas lapu tabaka ar daļēji izgrieztu vidējo dzīslu, kurai ir veikta sākotnējā kaltēšana un kontrolēta mitrināšana, kurā ir glicerīns un ko var smēķēt pēc vienkāršas apstrādes, izmantojot sasmalcināšanu vai sagriešanu ar rokām, ietilpst jēdzienā “smēķējamā tabaka” šo normu izpratnē.

      (1)  OV C 98, 14.3.2016.


title: Lieta C-503/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 8. novembrī iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) — Alexander Wieland/Land Berlin

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 8. novembrī iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) — Alexander Wieland/Land Berlin

   (Lieta C-503/12)
   2013/C 26/55
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Berlin

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Alexander Wieland

      Atbildētāja: Land Berlin

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Savienības primārās un/vai sekundārās tiesības, šajā gadījumā it īpaši Direktīva 2000/78/EK (1), kurās noteikts pilnīgs nepamatotas diskriminācijas vecuma dēļ aizliegums, ir jāinterpretē tādējādi, ka šis aizliegums attiecas arī uz valsts tiesību normām par federālās zemes ierēdņu atalgojumu?

               2)

               Ja uz 1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai no šo Savienības primāro un/vai sekundāro tiesību interpretācijas izriet, ka valsts tiesību norma, saskaņā ar kuru ierēdņa pamatalgas apmērs, viņam stājoties civildienesta attiecībās, noteicoši ir atkarīgs no viņa vecuma un galu galā pieaug atkarībā no civildienesta attiecību ilguma, ir uzskatāma par tiešu vai netiešu diskrimināciju vecuma dēļ?

               3)

               Ja arī uz 2. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai šādas valsts tiesību normas attaisnošana ar likumdošanas mērķi atlīdzināt darba pieredzi ir pretrunā Savienības primāro un/vai sekundāro tiesību interpretācijai?

               4)

               Ja arī uz 3. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai, ja nav ieviesti nediskriminējoši tiesību akti par atalgojumu, Savienības primāro un/vai sekundāro tiesību interpretācijai atbilst kādas citas tiesiskās sekas, nevis algas ar atpakaļejošu spēku izmaksāšana diskriminētajām personām atbilstoši viņu atalgojuma pakāpes augstākajam līmenim?
               Vai tādējādi diskriminācijas aizlieguma pārkāpuma tiesiskās sekas izriet no pašām Savienības primārām un/vai sekundārām tiesībām, šajā gadījumā it īpaši no Direktīvas 2000/78/EK, vai tiesības izriet tikai no Eiropas tiesībām atbilstošas valsts atbildības Savienības tiesību nepilnīgas transponēšanas dēļ?

               5)

               Vai Savienības primāro un/vai sekundāro tiesību interpretācijai ir pretrunā valsts pasākums, atbilstoši kuram tiesības uz (pēc)apmaksu vai tiesības uz kompensāciju ir atkarīgas no tā, vai ierēdnis tās ir izmantojis savlaicīgi?

               6)

               Ja uz 1.–3. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai no Eiropas primāro un/vai sekundāro tiesību aktu interpretācijas izriet, ka pārejas likums, ar kuru esošie ierēdņi parejas dienā tika iekļauti jaunās sistēmas līmenī, tikai pamatojoties uz pamatalgas summu, kas aprēķināta saskaņā ar veco (diskriminējošo) atalgojuma tiesisko regulējumu, un atbilstoši kuram turpmākā virzība uz augstākajiem līmeņiem tiek noteikta tikai atbilstoši laikam, kas nostrādāts pēc pārejas likuma stāšanās spēkā, neatkarīgi no ierēdņa kopējā nostrādātā laika, nozīmē, ka tiek saglabāta pastāvošā diskriminācija vecuma dēļ, kas turpinās līdz attiecīgais ierēdnis sasniedz augstāko atalgojuma līmeni?

               7)

               Ja arī uz 6. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai neierobežoti ilgstošas nevienlīdzīgas attieksmes attaisnošana ar likumdošanas mērķi, saskaņā ar kuru ar pārejas likumu bija jāaizsargā ne (tikai) pārejas dienā iegūtās tiesības, bet (arī) paļāvība uz ienākumiem atbilstoši attiecīgajai atalgojuma pakāpei visas dzīves garumā atbilstoši vecajam atalgojuma tiesiskajam regulējumam, ir pretrunā Eiropas primāro un/vai sekundāro tiesību aktu interpretācijai?
               Vai esošo ierēdņu ilgstošo diskrimināciju var attaisnot tādējādi, ka tiesiskā regulējuma alternatīvas gadījumā (arī esošo ierēdņu individuāla iekļaušana atbilstoši nostrādātajam laikam) rastos pārmērīgi administratīvi izdevumi?

               8)

               Ja 7. jautājumā netiek pieņemts attaisnojums: vai, ja arī attiecībā uz esošajiem ierēdņiem nav ieviesti nediskriminējoši tiesību akti par atalgojumu, Eiropas primāro un/vai sekundāro tiesību aktu interpretācijai atbilst kādas citas tiesiskās sekas, nevis algas ilgstoša, ar atpakaļejošu spēku veikta izmaksāšana esošajiem ierēdņiem atbilstoši viņu atalgojuma pakāpes augstākajam līmenim?
               Vai tādējādi diskriminācijas aizlieguma pārkāpuma tiesiskās sekas izriet no pašām Eiropas primārām un/vai sekundārām tiesībām, šajā gadījumā it īpaši no Direktīvas 2000/78/EK, vai tiesības izriet tikai no Eiropas tiesībām atbilstošas valsts atbildības Savienības tiesību nepilnīgas transponēšanas dēļ?

      (1)  Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.).


title: Lieta C-127/13 P: Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 2. oktobra spriedums – Guido Strack /Eiropas Komisija Apelācija — Tiesības tikt uzklausītam — Tiesības uz likumā noteiktu tiesu — Piekļuve iestāžu dokumentiem — Daļējs atteikums piešķirt prasītājam piekļuvi attiecīgajiem dokumentiem — Sākotnējais lēmums par atteikumu — Netieša lēmuma par atteikumu rašanās — Netieša lēmuma par atteikumu aizstāšana ar tiešiem lēmumiem — Interese celt prasību pēc tiešu lēmumu par atteikumu pieņemšanas — Izņēmumi attiecībā uz piekļuvi dokumentiem — Labas pārvaldības intereses aizsardzība — Personas datu un komerciālo interešu aizsardzība

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/10

         Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 2. oktobra spriedums – Guido Strack/Eiropas Komisija
   (Lieta C-127/13 P) (1)

   (Apelācija - Tiesības tikt uzklausītam - Tiesības uz likumā noteiktu tiesu - Piekļuve iestāžu dokumentiem - Daļējs atteikums piešķirt prasītājam piekļuvi attiecīgajiem dokumentiem - Sākotnējais lēmums par atteikumu - Netieša lēmuma par atteikumu rašanās - Netieša lēmuma par atteikumu aizstāšana ar tiešiem lēmumiem - Interese celt prasību pēc tiešu lēmumu par atteikumu pieņemšanas - Izņēmumi attiecībā uz piekļuvi dokumentiem - Labas pārvaldības intereses aizsardzība - Personas datu un komerciālo interešu aizsardzība)
   2014/C 421/12
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Guido Strack (pārstāvji – H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Conte un P. Costa de Oliveira)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas spriedumu Strack/Komisija (T-392/07, EU:T:2013:8), ciktāl Vispārējā tiesa ar šo spriedumu ir atcēlusi Eiropas Komisijas 2007. gada 24. jūlija lēmumu;

               2)

               noraidīt pretapelācijas sūdzību pārējā daļā;

               3)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               4)

               noraidīt prasību atcelt tiesību aktu, ciktāl tā ir vērsta pret Eiropas Komisijas lēmumu par atteikumu piekļūt izrakstam no reģistra par lēmumiem, ar ko noraidīti atkārtotie piekļuves dokumentiem pieprasījumi;

               5)

               Guido Strack sedz savus tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un atlīdzina vienu trešdaļu Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumu;

               6)

               Eiropas Komisija sedz divas trešdaļas savu tiesāšanās izdevumu pati;

               7)

               tiesāšanās izdevumi pirmajā instancē, kurā pasludināts spriedums Strack/Komisija (T-392/07, EU:T:2013:8), ir atlīdzināmi saskaņā ar tā rezolutīvās daļas 7) punktu.

      (1)  OV C 147, 25.05.2013.


title: Lieta C-291/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 10. janvāra rīkojums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/9

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 10. janvāra rīkojums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-291/10) (1)

   2011/C 120/22
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 221, 14.08.2010.


title: Lieta C-143/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 24. martā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Jörg-Detlef Müller /Vācijas Federatīvā Republika

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 24. martā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Jörg-Detlef Müller/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-143/11)
   2011/C 269/35
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Jörg-Detlef Müller

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (1), ir piemērojama attiecībā uz valsts tiesību aktiem par pabalsta piešķiršanu ierēdņiem slimības gadījumos?

      (1)  OV L 303, 16. lpp.