title: Tiesas Spriedums (pirmā palāta)  2005.gada 15. septembrī  lietā C-258/04 (Lježas Cour du travail lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Office national de l'emploi pret Ioannis Ioannidis (Darba meklētāji — Eiropas Savienības pilsonība — Nediskriminācijas princips — EKL 39. pants — Bezdarbnieka pabalsti jauniešiem sakarā ar to, ka viņi meklē savu pirmo darbu — Pabalsta piešķiršana, kas atkarīga no tā, vai vidusskola pabeigta attiecīgajā dalībvalstī)

text:
               10.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/6

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005.gada 15. septembrī
   lietā C-258/04 (Lježas Cour du travail lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Office national de l'emploi pret Ioannis Ioannidis (1)

   (Darba meklētāji - Eiropas Savienības pilsonība - Nediskriminācijas princips - EKL 39. pants - Bezdarbnieka pabalsti jauniešiem sakarā ar to, ka viņi meklē savu pirmo darbu - Pabalsta piešķiršana, kas atkarīga no tā, vai vidusskola pabeigta attiecīgajā dalībvalstī)
   (2005/C 315/11)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-258/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Lježas Cour du travail (Beļģija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 7. jūnijā un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 17. jūnijā, tiesvedībā Office national de l'emploi pret Ioannis Ioannidis, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Janns [P. Jann], tiesneši N. Kolnerika [N. Colneric], H. N. Kunja Rodrigess [J. N. Cunha Rodrigues] (referents), M. Ilešičs [M. Ilešič] un E. Levits, ģenerāladvokāts D. Ruiss-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005.gada 15. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   EKL 39. pants iestājas pret to, ka dalībvalsts atsaka piešķirt gaidīšanas pabalstus citas dalībvalsts pilsonim, kas meklē darbu un kas kā bērns neatrodas pirmajā valstī dzīvojoša migrējošā darba ņēmēja apgādībā, pamatojoties tikai uz to, ka šī persona ir ieguvusi vidējo izglītību citā dalībvalstī.

      (1)  1 OV C 201, 07.08.2004.


title: Lieta T-173/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 11. janvāra rīkojums — Reno Schuhcentrum /ITSB — Payless ShoeSource Worldwide ( Payless ShoeSource )

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/51

         Vispārējās tiesas 2010. gada 11. janvāra rīkojums — Reno Schuhcentrum/ITSB — Payless ShoeSource Worldwide (“Payless ShoeSource”)
   (Lieta T-173/07) (1)

   2010/C 63/90

      Tiesvedības valoda — angļu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 170, 21.07.2007.


title: Lieta T-355/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. jūlijā — Segovia Bonet /ITSB — IES ( “IES” )

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/52

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. jūlijā — Segovia Bonet/ITSB — IES (“IES”)
   (Lieta T-355/11)
   2011/C 269/115
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jorge Segovia Bonet (Madride, Spānija) (pārstāvji — M.E. López Camba un J.L. Rivas Zurdo, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: IES Insurance Engineering Services Srl (Milāna, Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 29. marta lēmumu lietā R 749/2010-2; un

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “IES” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 36., 41., 42. un 45.klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6787345

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītājs

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Apvienotās Karalistes preču zīmes reģistrācija Nr. 2358802 grafiskai preču zīmei “IES” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 41. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt un apstiprināt Iebildumu nodaļas lēmumu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini konstatējusi, ka nepastāvēja sajaukšanas iespēja starp agrāko preču zīmi un apstrīdēto Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, jo i) pretnostatītie apzīmējumi esot maldinoši līdzīgi, it īpaši no fonētiskā aspekta un ii) pakalpojumi, kas apzīmēti ar agrāko reģistrāciju, papildinot pakalpojumus, kas apzīmēti ar apstrīdēto Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu


title: Lieta T-665/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2014. gada 16. jūlija rīkojumu lietā F-114/13 Fernandez Fernandez /Komisija 2014. gada 17. septembrī iesniedza Robert Klar un Francisco Fernandez Fernandez

text:
               27.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 380/24

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2014. gada 16. jūlija rīkojumu lietā F-114/13 Fernandez Fernandez/Komisija 2014. gada 17. septembrī iesniedza Robert Klar un Francisco Fernandez Fernandez

   (Lieta T-665/14 P)
   2014/C 380/32
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Robert Klar (Grevenmacher, Luksemburga) un Francisco Fernandez Fernandez (Steinsel, Luksemburga) (pārstāvis – A. Salerno, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija
   Prasītājas prasījumi:
   Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2014. gada 16. jūlija spriedumu;

               —

               nosūtīt lietu atpakaļ Civildienesta tiesai tās izskatīšanai pēc būtības;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus instances tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēji izvirza vienu pamatu par to, ka Civildienesta tiesa esot kļūdaini uzskatījusi, ka prasība ir acīmredzami nepieņemama, jo pirmstiesas procedūra neesot bijusi likumīga, jo Iecēlējinstitūcijas 2012. gada oktobra paziņojums – nedz ņemot vērā tā tekstu, nedz kontekstu, nedz tā formu, – neesot nelabvēlīgs akts, kura paziņošana būtu aizsākusi sūdzības iesniegšanas termiņu.


title: Lieta C-63/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 29. oktobra spriedums ( Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Virginie Pontin/T-Comalux SA (Sociālā politika — Strādājošu grūtnieču, sieviešu, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošu sieviešu, kas baro bērnu ar krūti, aizsardzība — Direktīva 92/85/EEK — 10. un 12. pants — Aizliegums atlaist no darba no grūtniecības sākuma līdz grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma beigām — Tiesību, kas attiecīgajām personām ir paredzētas Kopienu tiesībās, aizsardzība tiesā — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm — Direktīva 76/207/EEK — 2. panta 7. punkta trešā daļa — Nelabvēlīgāka attieksme pret sievieti, kas saistīta ar grūtniecību vai grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu — Tiesību aizsardzības līdzekļu, kas ir pieejami sievietēm, kuras ir atlaistas no darba grūtniecības laikā, ierobežojumi)

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/4

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 29. oktobra spriedums (Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Virginie Pontin/T-Comalux SA

   (Lieta C-63/08) (1)

   (Sociālā politika - Strādājošu grūtnieču, sieviešu, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošu sieviešu, kas baro bērnu ar krūti, aizsardzība - Direktīva 92/85/EEK - 10. un 12. pants - Aizliegums atlaist no darba no grūtniecības sākuma līdz grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma beigām - Tiesību, kas attiecīgajām personām ir paredzētas Kopienu tiesībās, aizsardzība tiesā - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm - Direktīva 76/207/EEK - 2. panta 7. punkta trešā daļa - Nelabvēlīgāka attieksme pret sievieti, kas saistīta ar grūtniecību vai grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu - Tiesību aizsardzības līdzekļu, kas ir pieejami sievietēm, kuras ir atlaistas no darba grūtniecības laikā, ierobežojumi)
   2009/C 312/05
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Virginie Pontin

      Atbildētāja: T-Comalux SA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette — 10. un 12. panta interpretācija Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvā 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (OV L 348, 1. lpp.), un 2. panta interpretācija Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīvā 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem (OV L 39, 40. lpp.) — Strādājošas grūtnieces, kas cietusi no atlaišanas, aizsardzības tiesā apjoms — Valsts tiesiskā regulējuma, kas piemēro atlaistas strādājošas grūtnieces prasības celšanai tiesā ļoti īsus iepriekš noteiktus termiņus, respektīvi, astoņas un 15 dienas, un ierobežo prasījumu ar atlaistās darbinieces darba attiecību turpināšanu vai atjaunošanu darbā uzņēmumā, izslēdzot zaudējumu atlīdzību, saderīgumu ar iepriekš minētajām direktīvām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (desmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē), 10. un 12. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts īpašs tiesību aizsardzības līdzeklis strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti, kuras nosauktas šajā 10. pantā, kas tiek īstenots atbilstoši šai prasībai noteiktajiem procesuālajiem noteikumiem, tomēr ar nosacījumu, ka tie nav nelabvēlīgāki par noteikumiem, kas attiecas uz līdzīgām prasībām valsts teritorijā (līdzvērtības princips) un nepadara praktiski neiespējamu vai pārmērīgi neapgrūtina to tiesību izmantošanu, kuras piešķirtas ar Kopienu tiesību sistēmu (efektivitātes princips). Piecpadsmit dienu noilguma termiņš, kas ir ieviests ar L. 337-1. panta 1) punkta ceturto daļu, šķiet, neatbilst šim nosacījumam, kas tomēr ir jāpārbauda iesniedzējtiesai;

               2)

               Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīvas 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem, kas ir grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/73/EK, 2. pants, skatīts kopā ar šīs grozītās Direktīvas 76/207 3. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kāds ir noteikts ar Darba kodeksa L. 337-1. pantu, kurš īpaši attiecas uz Direktīvas 92/85 10. pantā paredzēto aizsardzību strādājošu grūtnieču, sieviešu, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošu sieviešu, kas baro bērnu ar krūti, atlaišanas no darba gadījumā, saskaņā ar kuru strādājošai grūtniecei, kas atlaista no darba grūtniecības laikā, ir atņemtas tiesības celt zaudējumu atlīdzības prasību, lai gan šāda iespēja pastāv visiem pārējiem darbiniekiem, kas atlaisti no darba, jo šāds tiesību aizsardzības līdzekļu ierobežojums ir mazāk labvēlīga attieksme pret sievieti saistībā ar grūtniecību. Tas īpaši attiecas uz gadījumu, kad vienīgajai prasībai, kas pieejama šo darbinieču atlaišanas no darba gadījumā, paredzētie procesuālie noteikumi neatbilst tiesību, kuras attiecīgajai personai piešķirtas Kopienu tiesībās, efektīvas aizsardzības tiesā principam, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 93, 12.04.2008.


title: Lieta T-208/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 1. marta spriedums – Universiteit Antwerpen/REA Šķīrējklauzula — Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) — Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības — Jaunie pētnieki — Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus FP7-People-ITN-2008 — Nolīgumi par subsīdijām — Pieļaujamās izmaksas — Piešķirto līdzekļu atmaksāšana — Pētnieku uzņemšanas jēdziens — Samērīgums

text:
               18.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/25

         Vispārējās tiesas 2017. gada 1. marta spriedums – Universiteit Antwerpen/REA

   (Lieta T-208/15) (1)

   (Šķīrējklauzula - Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) - Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības - Jaunie pētnieki - Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus FP7-People-ITN-2008 - Nolīgumi par subsīdijām - Pieļaujamās izmaksas - Piešķirto līdzekļu atmaksāšana - Pētnieku uzņemšanas jēdziens - Samērīgums)
   (2017/C 121/36)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Universiteit Antwerpen (Antverpene, Beļģija) (pārstāvji – P. Teerlinck un P. de Bandt, advokāti)

      Atbildētāja: Pētniecības izpildaģentūra (REA) (pārstāvji – S. Payan-Lagrou un V. Canetti, piedaloties D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība saskaņā ar LESD 272. pantu, pirmkārt, atzīt, ka nolīgumus par subsīdiju Nr. 238214 “C7” (Cerebellar-Cortical Control: Cells, Circuits, Computation, and Clinic) un Nr. 238686 “Cerebnet” (Timing and plasticity in the olivo-cerebellar system), kas ir noslēgti saistībā ar uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus FP7-PEOPLE-ITN-2008, nevar interpretēt tādējādi, ka tajos atbalsta saņēmējiem ir paredzēts pienākums apmācīt jaunos pētniekus vienīgi savās telpās un līdz ar to apstiprināt, ka REA nevar noraidīt ar trīs jauno pētnieku sagatavošanu ārpus prasītājas telpām saistītos izdevumus kā nepieļaujamus, un, otrkārt, piespriest REA samaksāt visus izdevumus saistībā ar šo jauno pētnieku apmācību, kurus prasītāja ir paziņojusi, tiem pieskaitot procentus no dienas, kad maksājumi bija jāveic saskaņā ar nolīgumiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Pētniecības izpildaģentūra (REA) samaksā Universiteit Antwerpen summu EUR 45 526,73 apmērā, kas atbilst konkrētu pieļaujamo izmaksu maksājumam atbilstoši nolīgumam Nr. 238686 “Cerebnet”, kas ir noslēgts Septītajā pamatprogrammā pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads), tai pieskaitot nolīgumā noteiktos procentus no dienas, ka šī summa bija jāsamaksā saskaņā ar šo nolīgumu;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               REA un Universiteit Antwerpen sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 270, 17.8.2015.


title: Lieta T-580/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 19. maija spriedums — PJ Hungary /ITSB — Pepekillo ( “PEPEQUILLO” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “PEPEQUILLO” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un Kopienas vārdiskas un grafiskas preču zīmes “PEPE” un “PEPE JEANS” — Restitutio in integrum — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Preču līdzība — Regulas (EK) Nr. 40/94 78. pants (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 81. pants) — Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts)

text:
               2.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/13

         Vispārējās tiesas 2011. gada 19. maija spriedums — PJ Hungary/ITSB — Pepekillo (“PEPEQUILLO”)
   (Lieta T-580/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “PEPEQUILLO” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un Kopienas vārdiskas un grafiskas preču zīmes “PEPE” un “PEPE JEANS” - Restitutio in integrum - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Preču līdzība - Regulas (EK) Nr. 40/94 78. pants (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 81. pants) - Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts (tagad - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts)
   2011/C 194/19
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) (Budapešta, Ungārija) (pārstāvji — M. H. Granado Carpenter un C. Gutiérrez Martínez, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — O. Mondéjar Ortuño)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Pepekillo, SL (Algésiras, Spānija) (pārstāvis — J. Garrido Pastor, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 30. aprīļa un 24. septembra lēmumus, kas abi pieņemti lietā R 722/2007-1 par attiecīgi, Pepekillo, SL pieteikumu par restitutio in integrum un iebildumu procesu starp PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) un Pepekillo

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 24. septembra lēmumu lietā R 722/2007-1;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus, atlīdzina pusi no PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) tiesāšanās izdevumiem, kā arī atlīdzina PJ Hungary kft nepieciešamos izdevumus procesā ITSB Apelāciju pirmajā padomē;

               4)

               Pepekillo, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina pusi no PJ Hungary kft tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 44, 21.02.2009.


title: Lieta T-481/07: Prasība, kas celta 2007. gada 21. decembrī — Deltalinqs un SVZ /Eiropas Kopienu Komisija

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/43

         Prasība, kas celta 2007. gada 21. decembrī — Deltalinqs un SVZ/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta T-481/07)
   (2008/C 64/72)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Deltalinqs un SVZ, Havenondernemersvereniging Rotterdam, Roterdama (Nīderlande) (pārstāvis — M. Meulenbelt, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāji apstrīd Komisijas 2007. gada 10. maija lēmumu (OV C 227, 4. lpp.) par Flandrijas noteikumiem intermodālā transporta izmantošanas pa iekšējiem ūdensceļiem atbalstam (Valsts Atbalsts Nr. 682/06-Beļģija). Apstrīdētajā lēmumā Komisija uzskata, ka atbalsta pasākums ir saderīgs ar kopējo tirgu un nolemj necelt nekādus iebildumus.
   Prasības pieteikuma pamatojumā prasītāji apgalvo, ka ir pārkāpts nediskriminācijas princips, kas paredzēts Padomes 1970. gada 4. jūnija Regulā (EEK) Nr. 1107/70 par atbalsta piešķiršanu pārvadājumiem pa dzelzceļu, autoceļiem un iekšējiem ūdensceļiem (OV L 130, 1. lpp.), un EKL 12. un 73. pants. Tie apgalvo, ka atbalsts ir pieejams pārvadājumiem konteineros uz Flandrijas iekšējām ostām, kad konteiners ienāk vai atstāj Eiropas Savienību caur Flandrijas ostu, bet nav pieejams tad, ja osta ir citā dalībvalstī. Tie uzskata, ka tā ir diskriminācija pilsonības dēļ.
   Tāpat prasītāji apgalvo, ka atbalsts rada konkurences traucējumus, jo tas rada būtiski nelabvēlīgus apstākļus ziemeļrietumu Eiropas ostām, kuras veic tirdzniecību ar iekšzemes Flandriju, un īpaši Roterdamas ostai.
   Visbeidzot, prasītāji apgalvo, ka ir pārkāpts pienākums veikt izmeklēšanu un norādīt pamatojumu. Tie uzskata, ka Komisija nav izvērtējusi ietekmi uz konkurenci un paskaidrojusi, kādēļ nebija nepieciešams ekonomisks vērtējums.


title: Lieta T-256/07: Prasība, kas celta 2007. gada 16. jūlijā — Irānas tautas Modžahedu organizācija/Padome

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/50

         Prasība, kas celta 2007. gada 16. jūlijā — Irānas tautas Modžahedu organizācija/Padome
   (Lieta T-256/07)
   (2007/C 211/94)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Irānas tautas Modžahedu organizācija, Auvers sur Oise (Francija) (pārstāvji — J. P. Spitzer, advokāts, un D. Vaughan, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Lēmumu 2007/445/EK tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja lūdz daļēji atcelt Padomes 2007. gada 28. jūnija Lēmumu 2007/445/EK, ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Lēmumus 2006/379/EK un 2006/1008/EK (1), ar ko prasītāja tiek atstāta to personu, grupu un organizāciju sarakstā, kurām tiek piemērota līdzekļu un citu finanšu resursu iesaldēšana.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda, ka apstrīdētais Padomes lēmums ir jāatceļ, jo Padome turpināja uzskatīt, ka prasītāja ir iekļauta Lēmumā 2006/379/EK paredzētajā sarakstā, kas Padomei bija jāatceļ vai jāgroza attiecībā uz prasītāju, ņemot vērā Pirmās instances tiesas spriedumu lietā T-228/02 Irānas tautas Modžahedu organizācija/Padome (Krājums, II-0000. lpp.). Prasītāja uzskata, ka Padomei bija jāsvītro prasītājas nosaukums no minētā saraksta.
   Turklāt prasītāja norāda, ka apstrīdētais lēmums tika pieņemts, pārkāpjot prasītājas tiesības tikt uzklausītai un nenorādot atbilstošu pamatojumu.
   Prasītāja arī norāda, ka apstrīdētais lēmums tika pieņemts, pamatojoties uz materiāliem, kas pilnībā attiecās uz laika posmu līdz 2001. gadam, neņemot vērā prasītājas iesniegtos materiālus, kas attiecas uz laiku pēc 2001. gada.
   Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka šie apstākļi ir saistīti ar pilnvaru ļaunprātīgu izmantošanu.

      (1)  OV L 169, 58. lpp.


title: Lieta T-347/08: Prasība, kas celta 2008. gada 20. augustā — iTouch International /ITSB — Touchnet Information Systems ( iTouch )

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/43

         Prasība, kas celta 2008. gada 20. augustā — iTouch International/ITSB — Touchnet Information Systems (“iTouch”)
   (Lieta T-347/08)
   (2008/C 272/85)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: iTouch International plc, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — T. Alkin, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Touchnet Information Systems, Inc., Lenexa (Amerikas Savienotās Valstis)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 28.maija lēmumu lietā R 493/2007-2;

               —

               pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 28. maija lēmumu lietā R 493/2007-2 daļā, ciktāl Pirmās instances tiesa to uzskatītu par atbilstošu; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “iTouch” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 38. un 42. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 1 449 503 vārdiskai preču zīmei “TOUCHNET” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 37. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumu pilnībā apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40.94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome ir pieļāvusi kļūdu, konstatējot, ka pastāv konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja.


title: Lieta C-64/14 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 29. aprīļa rīkojums – Sven A. von. Storch/Eiropas Centrālā banka (ECB) Apelācija — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Tieši skarta persona — Eiropas Centrālās bankas lēmumi — Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādnes 2012/641/ES — Tiesas Reglamenta 181. pants

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 29. aprīļa rīkojums – Sven A. von. Storch/Eiropas Centrālā banka (ECB)
   (Lieta C-64/14 P) (1)

   (Apelācija - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Tieši skarta persona - Eiropas Centrālās bankas lēmumi - Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādnes 2012/641/ES - Tiesas Reglamenta 181. pants)
   (2015/C 320/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Sven A. von. Storch (pārstāvis – M. Kerber, Rechtsanwalt)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Centrālā banka (ECB) (pārstāvji – C. Kroppenstedt un G. Gruber, kuriem palīdz H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Sven A. von. Storch un pārējie 5  216 prasītāji, kuru vārdi ir iekļauti šī rīkojuma pielikumā, atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 151, 19.5.2014.


title: Lieta C-424/06: Prasība, kas celta 2006. gada 16. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/8

         Prasība, kas celta 2006. gada 16. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku
   (Lieta C-424/06)
   (2006/C 310/15)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Montaguti un N. Yerrell, aģenti)

      Atbildētāja: Itālijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Itālijas Republika, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvai 2002/15/EK (1) par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi, vai jebkurā gadījumā nepaziņojot Komisijai par šādiem pasākumiem, nav izpildījusi tās saistības atbilstoši direktīvai;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2002/15/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 23. martā.

      (1)  OV L 80, 35. lpp.


title: Apvienotās lietas no T-458/10 līdz T-467/10 un T-471/10: Vispārējās tiesas 2014. gada 13. maija spriedums – McBride  u.c./Komisija Zivsaimniecība — Zivju resursu saglabāšanas pasākumi — Nozares restrukturizācija — Lūgumi par daudzgadu vadības programmas mērķu palielināšanu, lai uzlabotu drošību uz klāja — Īrijas lūgums attiecībā uz dažādiem kuģiem — Lēmums, kas pieņemts pēc Vispārējās tiesas veiktas sākotnējā nolēmuma, kas attiecās uz šo pašu procedūru, atcelšanas — Lēmuma jauns noraidījums — Komisijas kompetences neesamība

text:
               30.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/18

         Vispārējās tiesas 2014. gada 13. maija spriedums – McBride u.c./Komisija
   (Apvienotās lietas no T-458/10 līdz T-467/10 un T-471/10) (1)

   (Zivsaimniecība - Zivju resursu saglabāšanas pasākumi - Nozares restrukturizācija - Lūgumi par daudzgadu vadības programmas mērķu palielināšanu, lai uzlabotu drošību uz klāja - Īrijas lūgums attiecībā uz dažādiem kuģiem - Lēmums, kas pieņemts pēc Vispārējās tiesas veiktas sākotnējā nolēmuma, kas attiecās uz šo pašu procedūru, atcelšanas - Lēmuma jauns noraidījums - Komisijas kompetences neesamība)
   2014/C 202/22
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Peter McBride (Downings, Īrija) (lieta T-458/10); Hugh McBride (Downings) (T-459/10); Mullglen Ltd (Largy, Īrija) (lieta T-460/10); Cathal Boyle (Fiafannon, Īrija) (lieta T-461/10); Thomas Flaherty (Kilronan, Īrija) (lieta T-462/10); Ocean Tawlers Ltd (Killybegs, Īrija) (lieta T-463/10); Patrick Fitzpatrick (Killeany, Īrija) (lieta T-464/10); Eamon McHugh (Killybegs) (lieta T-465/10); Eugene Hannigan (Killybegs) (lieta T-466/10); Larry Murphy (Castletownbere, Īrija) (lieta T-467/10); Brendan Gill (Lifford, Īrija) (lieta T-471/10) (pārstāvji – sākotnēji A. Collins, SC, N. Travers, barrister un D. Barry, solicitor, vēlāk N. Travers, D. Barry un E. Barrington, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – lietās no T-458/10 līdz T-467/10, sākotnēji K. Banks, A. Bouquet un A. Szmytkowska, vēlāk A. Bouquet un A. Szmytkowska, piedaloties B. Doherty, barrister, un lietā T-471/10 A. Bouquet un A. Szmytkowska, piedaloties B. Doherty)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 13. jūlija Lēmumus C(2010) 4758, C (2010) 4748, C (2010) 4757, C (2010) 4751, C (2010) 4764, C (2010) 4750, C (2010) 4761, C (2010) 4767, C (2010) 4754, C (2010) 4753 un C (2010) 4752, ar kuriem ir noraidīts Īrijas iesniegtais pieteikums palielināt daudzgadu vadības programmas IV mērķus par laika posmu no 1997. gada 1. janvāra līdz 2001. gada 31. decembrim, lai ņemtu vērā drošības uzlabojumus kuģiem Peader Elaine II, Heather Jane II, Pacelli, Marie Dawn, Westward Isle, Golden Rose, Shauna Ann, Antartic, Niamh Eoghan, Menhaden un Brendelen, kuri attiecīgi pieder Peter McBride, Hugh McBride, Mullglen, Boyle, Flaherty, Ocean Trawlers, Fitzpatrick, McHugh, Hannigan, Murphy un Gill, kuri ir pieņemti pēc Komisijas 2003. gada 4. aprīļa Lēmuma 2003/245/EK par Komisijā saņemtajiem pieteikumiem palielināt [programmas] POP IV mērķus, lai uzlabotu drošību, navigāciju jūrā, higiēnu, preču kvalitāti un darba apstākļus kuģiem, kuru garums ir lielāks par 12 metriem (OV L 90, 48. lpp.), atcelšanas ar Vispārējās tiesas 2006. gada 13. jūnija spriedumu apvienotajās lietās no T-218/03 līdz T-240/03 Boyle u.c./Komisija (Krājums, II-1699. lpp.).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2010. gada 13. jūlija Lēmumus C(2010) 4758, C (2010) 4748, C (2010) 4757, C (2010) 4751, C (2010) 4764, C (2010) 4750, C (2010) 4761, C (2010) 4767, C (2010) 4754, C (2010) 4753 un C (2010) 4752, ar kuriem ir noraidīts Īrijas iesniegtais pieteikums palielināt daudzgadu vadības programmas IV mērķus, lai ņemtu vērā drošības uzlabojumus prasītāju kuģiem;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 328, 4.12.2010.


title: Lieta T-160/17: Prasība, kas celta 2017. gada 10. martā – RY/Komisija

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/55

         Prasība, kas celta 2017. gada 10. martā – RY/Komisija
   (Lieta T-160/17)
   (2017/C 144/74)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: RY (pārstāvji – J.-N. Louis un N. de Montigny, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Cilvēkresursu un drošības ĢD ģenerāldirektora 2016. gada 27. aprīļa lēmumu, ar kuru, piemērojot Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. panta c) punkta i) apakšpunktu, ir ticis izbeigts ar prasītāju uz nenoteiktu laiku noslēgtais pagaidu darbinieka līgums;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu, kas attiecas uz to, ka ir pārkāptas prasītāja tiesības tikt uzklausītam, pirms tiek pieņemts lēmums par viņa uz nenoteiktu laiku noslēgtā līguma izbeigšanu. Prasītāja ieskatā, apstrīdētais lēmums ir ticis pieņemts, pārkāpjot Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu. Tas esot pieņemts arī, nepildot pienākumu norādīt pamatojumu un, konkrētāk, pārkāpjot prasītāja tiesības tikt informētam par visiem iebildumiem, ar kuriem ir pamatots apstrīdētais lēmums, un it īpaši par šķietamā uzticības saiknes zuduma iemesliem.


title: Lieta C-344/09: Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 24. marta rīkojums ( Mora Kommun (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — sūdzības, kuru iesniedza Dan Bengtsson , izskatīšanas ietvaros (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Jēdziens “valsts tiesa” — Strīda un tādas procedūras, kuras noslēgumā paredzēts pieņemt tiesas nolēmumu, nepieciešamība — Tiesas kompetences neesamība)

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/6

         Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 24. marta rīkojums (Mora Kommun (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — sūdzības, kuru iesniedza Dan Bengtsson, izskatīšanas ietvaros
   (Lieta C-344/09) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Jēdziens “valsts tiesa” - Strīda un tādas procedūras, kuras noslēgumā paredzēts pieņemt tiesas nolēmumu, nepieciešamība - Tiesas kompetences neesamība)
   2011/C 211/09
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

   Mora Kommun

      Lietas dalībnieks pamata procesā

   Dan Bengtsson

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Padomes 1999. gada 12. jūlija Rekomendācijas 1999/519/EK elektromagnētisko lauku (0 Hz līdz 300 GHz) iedarbības uz sabiedrību ierobežošanai (OV L 199, 59. lpp.), kā arī piesardzības principa interpretācija — Telekomunikāciju un bezvadu datu pārraides sakaru torņu radītā elektromagnētiskā starojuma ietekme uz veselību — Rekomendācijā paredzētie references līmeņi

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesas kompetencē acīmredzami nav atbildēt uz jautājumu, kuru ar 2009. gada 2. jūnija lēmumu ir uzdevusi Mora kommun, Miljö- och hälsoskyddsnämnden (Zviedrija).

      (1)  OV C 317, 20.11.2010.


title: Lieta T-513/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 17. janvāra spriedums — Hamberger Industriewerke /ITSB ( “Atrium” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Atrium” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               25.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 58/8

         Vispārējās tiesas 2012. gada 17. janvāra spriedums — Hamberger Industriewerke/ITSB (“Atrium”)
   (Lieta T-513/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Atrium” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
   2012/C 58/14
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hamberger Industriewerke GmbH (Stephanskirchen, Vācija) (pārstāvis — T. Schmidpeter, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji S. Schäffner un R. Manea, vēlāk G. Schneider)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 26. augusta lēmumu lietā R 291/2010-4 par vārdiskas preču zīmes “Atrium” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Hamberger Industriewerke GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 13, 15.01.2011.


title: Lieta T-125/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. janvāra rīkojums — Centre national de la recherche scientifique /Komisija

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/27

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. janvāra rīkojums — Centre national de la recherche scientifique/Komisija
   (Lieta T-125/11) (1)

   2013/C 71/44
   Tiesvedības valoda — franču
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 145, 14.05.2011.


title: Lieta C-533/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Oberster Gerichtshofs (Austrija) 2007. gada 29. novembra rīkojumu — Falco Privatstiftung un Thomas Rabitsch / Gisela Weller-Lindhorst

text:
               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Oberster Gerichtshofs (Austrija) 2007. gada 29. novembra rīkojumu — Falco Privatstiftung un Thomas Rabitsch/Gisela Weller-Lindhorst

   (Lieta C-533/07)
   (2008/C 37/20)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Oberster Gerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Falco Privatstiftung, Thomas Rabitsch

      Atbildētāja: Gisela Weller-Lindhorst

   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai līgums, ar kuru intelektuālā īpašuma tiesību īpašnieks šīs tiesības nodod lietošanā savam līgumpartnerim (licences līgums), ir līgums par “pakalpojumu sniegšanu” Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē (Briseles regula) (1)?

               2.

               Ja uz 1. jautājumu atbilde ir apstiprinoša:

                           2.1.

                           Vai pakalpojums tiek sniegts jebkurā dalībvalsts vietā, kur tiesību lietošana ir atļauta ar līgumu un arī faktiski tiek veikta?

                           2.2.

                           Vai arī pakalpojums tiek sniegts licences devēja dzīvesvietā jeb galvenās pārvaldes atrašanās vietā?

                           2.3.

                           Vai apstiprinošas atbildes uz 2.1. vai 2.2. jautājumu gadījumā piekritīgā tiesa ir tiesīga lemt arī par jautājumu attiecībā uz atlīdzības maksu par licenci, ja šī maksa izriet no tiesību lietošanas citā dalībvalstī vai trešajā valstī?

               3.

               Ja uz 1. jautājumu vai 2.1. un 2.2. jautājumu atbilde ir noliedzoša: Vai piekritība attiecībā uz atlīdzības maksu par licenci saskaņā ar Briseles regulas 5. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu arī turpmāk ir jāvērtē pēc tiem principiem, kas izriet no EK Tiesas pastāvīgās judikatūras attiecībā uz Briseles 1968. gada 27. septembra Konvencijas par jurisdikciju, spriedumu atzīšanu un izpildīšanu civillietās un komerclietās (Briseles konvencija) 5. panta 1. punktu?

      (1)  OV L 12, 1. lpp.


title: Lieta T-97/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Rovi Pharmaceuticals /ITSB — Laboratorios Farmaceuticos Rovi ( “ROVI Pharmaceuticals” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “ROVI Pharmaceuticals” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “ROVI” un agrāka valsts vārdiska preču zīme “ROVIFARMA” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/19

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Rovi Pharmaceuticals/ITSB — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (“ROVI Pharmaceuticals”)
   (Lieta T-97/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “ROVI Pharmaceuticals” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “ROVI” un agrāka valsts vārdiska preču zīme “ROVIFARMA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vienlīdzīga attieksme)
   2013/C 336/37
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rovi Pharmaceuticals GmbH (Schlüchtern, Vācija) (pārstāvis — M. Berghofer, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — G. Marín Raigal, P. López Ronda un G. Macias Bonilla, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2010. gada 7. decembra lēmumu lietā R 500/2010-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA un Rovi Pharmaceuticals GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Rovi Pharmaceuticals GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevums, tostarp tos, kas Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA ir radušies procesā Apelāciju padomē.

      (1)  OV C 120, 16.4.2011.


title: Lieta T-554/13: Vispārējās tiesas 2017. gada 16. marta rīkojums – Ungārija/Komisija

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/60

         Vispārējās tiesas 2017. gada 16. marta rīkojums – Ungārija/Komisija
   (Lieta T-554/13) (1)

   (2017/C 144/85)
   Tiesvedības valoda – ungāru
   Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta C-386/13: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 24. septembra rīkojums – Eiropas Komisija/Kipras Republika

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/16

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 24. septembra rīkojums – Eiropas Komisija/Kipras Republika
   (Lieta C-386/13) (1)

   (2014/C 431/23)
   Tiesvedības valoda – grieķu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.


title: Lieta C-421/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūnija spriedumu lietā T-206/06 Total un Elf Aquitaine /Komisija 2011. gada 11. augustā iesniedza Total SA, Elf Aquitaine SA

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/6

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūnija spriedumu lietā T-206/06 Total un Elf Aquitaine/Komisija 2011. gada 11. augustā iesniedza Total SA, Elf Aquitaine SA

   (Lieta C-421/11 P)
   2011/C 340/11
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Total SA un Elf Aquitaine SA (pārstāvji — E. Morgan de Rivery un A. Noël-Baron, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

   Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

                     galvenokārt
                  :

                           —

                           pamatojoties uz LESD 256. pantu un Protokola Nr. 3 par Eiropas Savienības Tiesas statūtiem 56. pantu, atcelt Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūnija spriedumu lietā T-206/06 Total un Elf Aquitaine/Komisija;

                           —

                           apmierināt pirmajā instancē Vispārējā tiesā izvirzītos prasījumus;

                           —

                           līdz ar to atcelt Komisijas 2006. gada 31. maija Lēmuma C(2006) 2098, galīgā redakcija, 1. panta c) un d) punktu, 2. panta b) punktu, 3. un 4. pantu;

               —

               pakārtoti: pamatojoties uz LESD 261. pantu, tiesas neierobežotas kontroles ietvaros grozīt Elf Aquitaine un Total saskaņā ar Komisijas 2006. gada 31. maija Lēmuma C(2006) 2098, galīgā redakcija, 2. panta b) punktu kopā un solidāri uzliktos naudas sodus tādēļ, ka Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūnija sprieduma lietā T-206/06 Total un Elf Aquitaine/Komisija pamatojumā un argumentācijā ir pieļauti objektīvi trūkumi (it īpaši attiecībā uz to, kā Vispārējā tiesa ir izskatījusi atturošās iedarbības faktoru), un samazināt kopā un solidāri uzliktos naudas sodus EUR 75 562 500 apmērā attiecībā uz Elf Aquitaine un EUR 58 500 000 apmērā attiecībā uz Total;

               —

               vēl pakārtotāk: pamatojoties uz LESD 261. pantu, tiesas neierobežotas kontroles ietvaros grozīt Elf Aquitaine un Total saskaņā ar Komisijas 2006. gada 31. maija Lēmuma C(2006) 2098, galīgā redakcija, 2. panta b) punktu kopā un solidāri uzliktos naudas sodus tādā apmērā, kas Tiesai šķitīs piemērots, tādēļ, ka sprieduma pamatojumā un argumentācijā ir pieļauti objektīvi trūkumi;

               —

               vispakārtotāk: atbrīvot Elf Aquitaine un Total no nokavējuma procentiem, kurus, iespējams, sāka skaitīt, sākot no Komisijas 2006. gada 31. maija Lēmuma C(2006) 2098, galīgā redakcija, pieņemšanas, līdz sprieduma lietā T-217/06 Arkema pieņemšanai;

               —

               katrā ziņā piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, tai skaitā tos, kas Elf Aquitaine un Total radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības atbalstam apelācijas sūdzības iesniedzējas izvirza sešus galvenos un trīs pakārtotus pamatus.
   Ar pirmo pamatu Total SA un Elf Aquitaine SA apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi LES 5. pantu, jo tā ir apstiprinājusi mātessabiedrību automātiskas atbildības principu, ko šajā lietā piemērojusi Komisija un kas tiek attaisnots ar uzņēmuma jēdzienu LESD 101. panta izpratnē. Šāda pieeja neesot saderīga ar pilnvaru sadales un subsidiaritātes principu (pirmā daļa), kā arī samērīguma principu (otrā daļa).
   Ar otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas atsaucas uz acīmredzami kļūdainu valsts tiesību un jēdziena “uzņēmums” interpretāciju, jo Vispārējā tiesa esot piešķīrusi nepareizu juridisku nozīmi juridiskas personas autonomijas principam.
   Ar trešo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas būtībā apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot ar nodomu atteikusies izdarīt secinājumus no konkurences tiesībās paredzēto sodu krimināltiesiskā rakstura un no jaunajām saistībām, kas izriet no ES Pamattiesību hartas. Vispārējā tiesa esot ļaunprātīgi un kļūdaini piemērojusi Savienības tiesībās paredzēto uzņēmuma jēdzienu, neievērojot autonomijas prezumpciju, uz kuru balstās valsts sabiedrību tiesības, un konkurences tiesībās paredzēto sodu krimināltiesisko raksturu. Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējai tiesai pēc savas iniciatīvas vajadzēja ierosināt jautājumu par Komisijas pašreizējās administratīvās procedūras pretlikumību.
   Ar ceturto pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, kas izriet no taisnīguma un vienlīdzīgu iespēju nodrošināšanas principu kļūdainas interpretācijas. Proti, Vispārējā tiesa esot apstiprinājusi Komisijas probatio diabolica izmantošanu un pieļāvusi kļūdu, nospriežot, ka meitassabiedrības neatkarība ir novērtējama vispārīgi pēc tās kapitāla attiecībām ar mātessabiedrību, kaut gan patiesībā tā būtu jānovērtē atbilstoši rīcībai konkrētā tirgū.
   Ar piekto pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo pienākuma norādīt pamatojumu neievērošanu, jo Vispārējā tiesa esot īsi konstatējusi, ka Komisija ir noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzēju argumentāciju, nesniedzot nekādu analīzi par Komisijas izvirzītajiem argumentiem (pirmā daļa). Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzējas atsaucas uz kļūdām tiesību piemērošanā sakarā ar Komisijai uzlikto prasību sniegt pamatojumu (otrā daļa), un tās pārmet Vispārējai tiesai, ka tā esot aizstājusi Komisijas pamatojumu ar savu pamatojumu (trešā daļa).
   Ar sesto pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas sūdzas par labas pārvaldības principa pārkāpumu tiktāl, ciktāl apelācijas sūdzības iesniedzējām — mātessabiedrībām — uzliktā naudas soda apmērs ir lielāks nekā to meitassabiedrībai, kura ir atbildīga par pārkāpumu, Arkema uzliktā naudas soda apmērs.
   Ar septīto pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas pārmet Vispārējai tiesai, ka tā ir pieļāvusi vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot reizināšanas koeficientu trīs, lai naudas sodam piešķirtu atturošu iedarbību. Tādējādi Vispārējā tiesa esot pārkāpusi 1998. gada Pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai (pirmā daļa), kā arī naudas soda pamatsummas nedalāmo raksturu (otrā daļa).
   Ar astoto pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas prasa samazināt tām uzlikto naudas sodu apmēru.
   Ar devīto un pēdējo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas prasa atcelt nokavējuma procentus, kurus prasa Komisija sakarā ar apstrīdētā lēmuma, kā arī sprieduma izpildi.


title: Lieta T-381/16: Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūlijā – Düll/EUIPO – Cognitect (“DaToMo”)

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/14

      Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūlijā – Düll/EUIPO – Cognitect (“DaToMo”)
      (Lieta T-381/16)
      (2016/C 364/10)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Klaus Düll (Südergellersen, Vācija) (pārstāvis – S. Wolff-Marting, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Cognitect, Inc. (Durham, Ziemeļkarolīna, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašnieks: prasītājs

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “DaToMo” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 6 715 627

         Process EUIPO: atcelšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 19. aprīļa lēmums apvienotajās lietās R 1383/2015–2 un R 1481/2015–2

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai preču zīmes Nr. 6715627 “DaTaMo” aptverto preču un pakalpojumu saraksta daļā, kas attiecas uz 42. klasē ietilpstošiem pakalpojumiem, kuri nav tikuši atcelti saskaņā ar minēto lēmumu, nebūtu pievienots ierobežojums “all the aforementioned for the enterprise mobility management (EMM)”;

                  —

                  piespriest EUIPO segt savus, kā arī atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Regulas Nr. 40/94 50. panta pārkāpums.


title: Lieta T-395/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/64

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-395/06) (1)

   (2008/C 301/119)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 42, 24.2.2007.


title: Lieta T-26/17 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 26. jūnija rīkojums – Jalkh/Parlaments Pagaidu noregulējums — Institucionālās tiesības — Eiropas Parlamenta loceklis — Privilēģijas un imunitāte — Eiropas Parlamenta locekļa parlamentārās imunitātes atcelšana — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/24

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 26. jūnija rīkojums – Jalkh/Parlaments
   (Lieta T-26/17 R)
   (Pagaidu noregulējums - Institucionālās tiesības - Eiropas Parlamenta loceklis - Privilēģijas un imunitāte - Eiropas Parlamenta locekļa parlamentārās imunitātes atcelšana - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2017/C 269/35)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Francija) (pārstāvji – sākotnēji J.-P. Le Moigne, vēlāk M. Ceccaldi, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – M. Dean un S. Alonso de León)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt Parlamenta 2016. gada 22. novembra lēmuma par Jean-François Jalkh imunitātes atcelšanu, lai varētu veikt tribunal de grande instance de Paris [Parīzes apgabaltiesā] (Francija) ierosinātās lietas (Nr. 1422400530) sagatavošanu iztiesāšanai, piemērošanas apturēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Apvienotās lietas no T-529/08 līdz T-531/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 13. aprīļa rīkojums — Diputación Foral de Álava u.c./Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Nodokļu priekšrocības — Par nelikumīgu atzīta valsts atbalsta atgūšana — Salikto procentu kārtības piemērošana — Apstiprinošs akts — Nepieņemamība)

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/30

         Vispārējās tiesas 2010. gada 13. aprīļa rīkojums — Diputación Foral de Álava u.c./Komisija
   (Apvienotās lietas no T-529/08 līdz T-531/08) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Nodokļu priekšrocības - Par nelikumīgu atzīta valsts atbalsta atgūšana - Salikto procentu kārtības piemērošana - Apstiprinošs akts - Nepieņemamība)
   2010/C 148/54
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (Spānija) (lieta T-529/08); Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (Spānija) (lieta T-530/08) un Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (Spānija) (lieta T-531/08) (pārstāvji — I. Sáenz-Cortabarría Fernández un M. Morales Isasi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — C. Urraca Caviedes)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 2. oktobra vēstuli, kurā prasītājām norādīts, ka Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmumā 2002/820/EK, Lēmumā 2002/894/EK un Lēmumā 2003/27/EK par valsts atbalsta shēmu, ko Spānija īstenojusi par labu uzņēmumiem attiecīgi Alavas [Álava], Gipuskojas [Guipúzcoa] un Biskajas [Vizcaya] provincē nodokļa atlaides 45 % apmērā no ieguldījumiem formā (attiecīgi OV 2002, L 296, 1. lpp., OV 2002, L 314, 26. lpp., un OV 2003, L 17, 1. lpp.) un Komisijas 2001. gada 11. jūlija Lēmumā 2002/892/EK, Lēmumā 2002/540/EK un Lēmumā 2002/806/EK par valsts atbalsta shēmu, ko Spānija īstenojusi vairāku attiecīgi Alavas, Gipuskojas un Biskajas provincē jaundibinātu uzņēmumu labā (attiecīgi OV 2002, L 314, 1. lpp., OV 2002, L 174, 31. lpp., un OV 2002, L 279, 35. lpp.), kas apstiprināti ar Pirmās instances tiesas 2009. gada 9. septembra spriedumu apvienotajās lietās no T-227/01 līdz T-229/01, T-265/01, T-266/01 un T-270/01 Diputación Foral de Álava u.c./Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) un spriedumu apvienotajās lietās no T-230/01 līdz T-232/01 un no T-267/01 līdz T-269/01 Diputación Foral de Álava u.c./Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), par nelikumīgu atzītā valsts atbalsta atgūšanā jāpiemēro saliktie procenti [procenti par procentiem]

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt kā nepieņemamas;

               2)

               Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa un Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya katra sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 32, 07.02.2009.


title: Lieta C-415/17: Prasība, kas celta 2017. gada 10. jūlijā – Eiropas Komisija/Horvātijas Republika

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/28

         Prasība, kas celta 2017. gada 10. jūlijā – Eiropas Komisija/Horvātijas Republika
   (Lieta C-415/17)
   (2017/C 277/42)
   Tiesvedības valoda – horvātu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – H. Støvlbæk, M. Mataija un G. von Rintelen)

      Atbildētāja: Horvātijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Horvātijas Republika – līdz 2016. gada 17. jūnijam nepieņēmusi un nepublicējusi vai arī katrā ziņā Komisijai nedarījusi zināmus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīvas 2014/56/ES, ar kuru groza Direktīvu 2006/43/EK, ar ko paredz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas (OV 2014, L 158, 196. lpp.), prasības – nav izpildījusi šīs direktīvas 2. pantā noteiktos pienākumus;

               —

               pamatojoties uz LESD 260. panta 3. punktu, piespriest Horvātijas Republikai maksāt kavējuma naudu 9 275,20 euro dienā, skaitot no dienas, kad pasludināts spriedums, kurā konstatēts, ka nav izpildīts pienākums darīt zināmus Direktīvas 2014/56/ES transponēšanai veiktos pasākumus;

               —

               piespriest Horvātijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Horvātijas Republika nav izpildījusi pienākumu Direktīvas 2014/56/ES 2. pantā noteiktajā termiņā darīt zināmus minētās direktīvas transponēšanas pasākumus.


title: Lieta T-224/15: Vispārējās tiesas 2015. gada 10. decembra rīkojums – Cofely Solelec u.c./Parlaments Prasība atcelt tiesību aktu — Būvdarbu publiskā iepirkuma līgumi — Iepirkuma procedūra — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Apstrīdētā akta atcelšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/18

         Vispārējās tiesas 2015. gada 10. decembra rīkojums – Cofely Solelec u.c./Parlaments
   (Lieta T-224/15) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Būvdarbu publiskā iepirkuma līgumi - Iepirkuma procedūra - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Apstrīdētā akta atcelšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2016/C 059/20)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luksemburga), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luksemburga) un Cofely Fabricom (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji V. Elvinger un S. Marx, vēlāk S. Marx, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – L. Chrétien un M. Mraz)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Parlamenta Infrastruktūras un loģistikas ģenerāldirektorāta 2015. gada 27. aprīļa Lēmumu Nr. 103299, ar kuru noraidīts prasītāju iesniegtais piedāvājums partijai Nr. 75 ar nosaukumu “Elektrība – Lieljaudas” iepirkumā INLO-D-UPIL-T-14-A04 saistībā ar Konrad Adenauer ēkas Luksemburgā (Luksemburga) paplašināšanas un atjaunošanas projektu un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tiesvedību lietā izbeigt;

               2)

               Eiropas Parlaments sedz savus, kā arī atlīdzina Cofely Solelec, Mannelli & Associés SA un Cofely Fabricom tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 205, 22.6.2015.


title: Lieta C-149/06: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 1. aprīļa rīkojums ( Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate / Porto Antico di Genova SpA

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/21

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 1. aprīļa rīkojums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Porto Antico di Genova SpA

   (Lieta C-149/06) (1)

   (2008/C 142/35)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 310, 16.12.2006.


title: Lieta T-60/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. janvārī – Safe Skies/EUIPO – Travel Sentry (“TSA LOCK”)

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/55

         Prasība, kas celta 2017. gada 31. janvārī – Safe Skies/EUIPO – Travel Sentry (“TSA LOCK”)
   (Lieta T-60/17)
   (2017/C 104/77)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Safe Skies LLC (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – V. Schwepler, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Travel Sentry, Inc. (Windermere, Florida, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TSA LOCK” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 4 530 168

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 24. novembra lēmums lietā R 233/2016–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā un piespriest attiecīgā gadījumā personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt izdevumus administratīvajā procesā Apelācijas padomē;

               —

               noteikt tiesas sēdes datumu gadījumā, ka Vispārējā tiesa nevar lietu izspriest bez tiesvedības mutvārdu daļas.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 1. punkta g) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta T-826/14: Prasība, kas celta 2014. gada 23. decembrī  – Spānija/Komisija

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/47

         Prasība, kas celta 2014. gada 23. decembrī – Spānija/Komisija
   (Lieta T-826/14)
   (2015/C 065/63)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis – M. Sampol Pucurull, Abogado del Estado)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 4. pantu, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir par Komisijas 2014. gada 15. oktobra Lēmumu (SA 35550 (2013/C) (ex 2013(NN)) par shēmu finanšu nemateriālās vērtības amortizācijai nodokļu vajadzībām saistībā ar līdzdalības iegādi ārvalstīs.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts LESD 108. panta 2. punkts saistībā ar Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 8. nod., 1. sēj., 339. lpp.) 13. pantu un LESD 296. pantu, jo apstrīdētais lēmums ir akts, kurā formāli nav norādīts pamatojums un nav ietverts pasākuma izvērtējums Vispārējās tiesas 2014. gada 7. novembra spriedumu (lietās T-219/10 un T-399/11) gaismā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, jo attiecīgā shēma ir vispārēja, nevis selektīva.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka šis neesot jauns atbalsts un tāpēc esot pārkāpts Regulas [Nr.] 659/1999 13. pants.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka neesot ievēroti tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principi saistībā ar Regulas [Nr.] 659/1999 14. pantu un attiecībā uz pašas Komisijas abos agrākajos lēmumos apgalvoto.


title: Lieta C-567/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Raad van State (Nīderlande) 2007. gada 27. decembra rīkojumu — Minister voor Wonen, Wijken en Integratie / Woningstichting Sint Servatius

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Raad van State (Nīderlande) 2007. gada 27. decembra rīkojumu — Minister voor Wonen, Wijken en Integratie/Woningstichting Sint Servatius

   (Lieta C-567/07)
   (2008/C 64/36)
   Tiesvedības valoda — nīderlandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Raad van State
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Minister voor Wonen, Wijken en Integratie

      Atbildētājs: Woningstichting Sint Servatius

   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai neļaujot uzņēmumam, kam likumā noteiktā kārtībā ir atļauts Nīderlandē risināt mājokļu jautājumus, šim nolūkam saņemot valsts līdzekļus, un kas atbilstoši likumam drīkst darboties tikai šādās interesēs un pamatā darbojas Nīderlandē (licencēts uzņēmums), veikt pārrobežu darbību, iepriekš nesaņemot ministra atļauju, tiek ierobežota kapitāla brīva aprite EK Līguma 56. panta izpratnē?

               2.a

               Vai dalībvalsts mājokļu jautājumus var uzskatīt par sabiedriskās kārtības interesēm EK Līguma 58. panta izpratnē?

               2.b

               Vai dalībvalsts mājokļu jautājumus var uzskatīt par Tiesas judikatūrā nostiprinātiem obligātiem vispārējo interešu iemesliem?

               2.c

               Vai jo īpaši dalībvalsts interesi par mājokļu sistēmas efektivitāti un finansēšanas iespējām var uzskatīt par sabiedriskās kārtības interesēm EK Līguma 58. panta izpratnē vai par Tiesas judikatūrā nostiprinātiem obligātiem vispārējo interešu iemesliem?

               3.a

               Vai licencētam uzņēmumam pirmā jautājuma izpratnē izvirzītā prasība iepriekš saņemt atļauju, pieņemot, ka tas ir ierobežojums, kas ir pamatots 2. jautājuma a), b) un c) punkta izpratnē, ir nepieciešama un samērīga?

               3.b

               Vai dalībvalstij, kas atsaucas uz šo pamatojumu, ir plaša rīcības brīvība, nosakot attiecīgo vispārējo interešu piemērojamību un veidu, kādā šīs intereses tiek ņemtas vērā? Vai šajā sakarā ir nozīme arī apstāklim, ka Kopienai nav vai arī ir ļoti ierobežota kompetence mājokļu jomā?

               4.a

               Vai dalībvalsts, lai pamatotu kapitāla brīvas aprites ierobežojumu situācijā, kad attiecīgajiem uzņēmumiem ir piešķirtas īpašas tiesības un uzticēti pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, var papildus vai kopā ar EK Līguma 58. pantā minētiem un Tiesas judikatūrā nostiprinātiem obligātiem vispārējo interešu iemesliem vienlaicīgi atsaukties uz EK Līguma 86. panta 2. punktu?

               4.b

               Vai vispārējās intereses EK Līguma 58. panta izpratnē un Tiesas judikatūrā nostiprinātie obligātie vispārējo interešu iemesli pēc satura atbilst interesēm ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi EK Līguma 86. panta 2. punkta izpratnē?

               4.c

               Vai attiecīgās dalībvalsts atsaucei uz EK Līguma 86. panta 2. punktu, norādot, ka attiecīgie uzņēmumi, kuriem ir piešķirtas īpašas tiesības, pilda uzdevumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, ir papildus nozīme, salīdzinot ar atsauci uz vispārējām interesēm EK Līguma 58. panta izpratnē un Tiesas judikatūrā nostiprinātiem obligātiem vispārējo interešu iemesliem?

               5.a

               Vai tādus kā licencētos uzņēmumus pirmā jautājuma izpratnē, kam, no vienas puses, visi līdzekļi ir jāizmanto, lai risinātu mājokļu jautājumus, bet kuri, no otras puses, veic arī saimniecisko darbību mājokļu jomā, kopumā vai daļā to uzdevumu var uzskatīt par uzņēmumiem, kam uzticēti pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi EK Līguma 86. panta 2. punkta izpratnē?

               5.b

               Vai, lai uz 5. jautājuma a) punktu atbildētu apstiprinoši, attiecīgajiem uzņēmumiem ir jāved atsevišķa grāmatvedības uzskaite, balstoties uz kuru var skaidri noteikt, kādi izdevumi un kādi ieņēmumi ir saistīti, no vienas puses, ar to sociālo darbību un, no otras puses, ar to saimniecisko darbību, un šim pienākumam ir jābūt noteiktam valsts tiesību aktā? Vai šādā gadījumā ir jānodrošina, ka dalībvalsts piešķirtie finanšu līdzekļi tiek izlietoti tikai sociālai darbībai un tās nepārtrauktībai?

               6.a

               Vai gadījumā, ja licencēts uzņēmums pirmā jautājuma izpratnē kopumā vai daļā savas darbības ir uzskatāms par uzņēmumu, kam uzticēti pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi EK Līguma 86. panta 2. punkta izpratnē, pilnvarojums sniegt šādus pakalpojumus var kalpot par pamatojumu, lai licencētam uzņēmumam piemērotu kapitāla brīvas aprites ierobežojumu EK Līguma 56. panta izpratnē?

               6.b

               Vai dalībvalstij, kas atsaucas uz šo pamatojumu, ir plaša rīcības brīvība, nosakot attiecīgo interešu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi piemērojamību un veidu, kādā šīs intereses tiek ņemtas vērā? Vai šajā sakarā ir nozīme arī apstāklim, ka Kopienai nav vai arī ir ļoti ierobežota kompetence mājokļu jomā?

               7.a

               Vai apstākļa, ka dalībvalsts noteiktiem uzņēmumiem EK Līguma 86. panta 2. punkta izpratnē piešķir finanšu līdzekļus, dēļ var būt vajadzīgs teritoriāli ierobežot šo uzņēmumu darbību, lai tādējādi nepieļautu, ka šie finanšu līdzekļi ir nelikumīgs valsts atbalsts un uzņēmumi, izmantojot attiecīgos līdzekļus citā dalībvalstī, konkurē ar attiecīgās dalībvalsts uzņēmumiem nosacījumos, kas nav saderīgi ar [kopējo] tirgu?

               7.b

               Vai dalībvalsts, šajā gadījumā — Nīderlande, attiecībā uz licencētiem uzņēmumiem pirmā jautājuma izpratnē, kas plāno citā dalībvalstī veikt sociāla un saimnieciska rakstura darbības mājokļu jomā, var noteikt prasību iepriekš saņemt atļauju [šādai darbībai], ja attiecīgās dalībvalsts likumdošanā vēl nav noteikts pienākums nošķirt šos abus darbības veidus? Vai šajā gadījumā, ņemot vērā EK Līguma 87. un 88. pantu, prasība iepriekš saņemt atļauju ir nepieciešams un samērīgs līdzeklis?


title: Lieta C-507/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberlandesgericht Innsbruck (Austrija) 2006. gada 13. decembra rīkojumu — Malina Klöppel pret Tiroler Gebietskrankenkasse

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberlandesgericht Innsbruck (Austrija) 2006. gada 13. decembra rīkojumu — Malina Klöppel pret Tiroler Gebietskrankenkasse

   (Lieta C-507/06)
   (2007/C 56/25)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Oberlandesgericht Innsbruck
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Malina Klöppel

      Atbildētājs: Tiroler Gebietskrankenkasse

   Prejudiciālais jautājums
   Vai Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (1), tās ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 5. jūnija Regulu (EK) Nr. 1386/2001 (2) grozītajā un aktualizētajā redakcijā, 72. pants apvienojumā ar šīs regulas 3. pantu, kā arī Padomes 1972. gada 21. marta Regulas (EEK) Nr. 574/72, ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EEK) Nr. 1408/71 (3), tās ar Komisijas 2002. gada 27. februāra Regulu (EK) Nr. 410/2002 (4) grozītajā un aktualizētajā redakcijā, 10.a pants ir interpretējams tādejādi, ka laika posmi, par kuriem saņemami ģimenes pabalsti dalībvalstī (šajā lietā — Vācijas Federatīvajā Republikā — Bundeserziehungsgeld — valsts bērna kopšanas pabalsts), ir pielīdzināmi tiesībām uz līdzvērtīgu pabalstu citā dalībvalstī (šajā lietā — Austrijā — Kinderbetreuungsgeld — bērna kopšanas pabalsts), un tādēļ otrajā dalībvalstī, lai iegūtu tiesības saņemt pabalstu, ir jākvalificē līdzvērtīgi kā šīs valsts laika posmus, ja konkrētajā laika posmā abi vecāki ir kvalificējami kā darba ņēmēji Regulas (EEK) Nr. 1408/71 1. panta a) punkta i) apakšpunkta izpratnē?

      (1)  OV L 149, 2. lpp.

      (2)  OV L 187, 1. lpp.

      (3)  OV L 74, 1. lpp.

      (4)  OV L 62, 17. lpp.


title: Lieta C-244/09: Tiesas trešās palātas priekšsēdētāja 2010. gada 16. novembra rīkojums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/31

         Tiesas trešās palātas priekšsēdētāja 2010. gada 16. novembra rīkojums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-244/09) (1)

   ()
   2011/C 30/49
   Tiesvedības valoda — vācu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 233, 26.09.2009.


title: Lieta T-209/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. jūnija rīkojums — European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals u.c./Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — EKL 230. panta ceturtā daļa — Fiziskas un juridiskas personas — Apvienības — Lēmums 2006/522/EEK — Individuāla skaršana — Dzīvnieku veselība — Aizsardzības pasākumi saistībā ar putnu gripu)

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/23

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. jūnija rīkojums — European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals u.c./Komisija
   (Lieta T-209/06) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - EKL 230. panta ceturtā daļa - Fiziskas un juridiskas personas - Apvienības - Lēmums 2006/522/EEK - Individuāla skaršana - Dzīvnieku veselība - Aizsardzības pasākumi saistībā ar putnu gripu)
   (2008/C 197/41)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals, West Maas et Waal (Nīderlande); Vereniging van Im- en Exporteurs van Vogels en Hobbydieren, West Maas et Waal (Nīderlande); Willem Plomp, agissant sous la dénomination Plomps Vogelhandel, Woerden (Nīderlande); un Marinus Borgstein agissant sous la dénomination Borgstein Birds & Zoofood Trading, West Maas et Waal (Nīderlande) (pārstāvis — J. Wouters, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Erlbacher un M. van Heezik)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 25. jūlija Lēmumu 2006/522/EK, ar ko groza Lēmumus 2005/759/EK un 2005/760/EK attiecībā uz dažiem aizsardzības pasākumiem saistībā ar ļoti patogēno putnu gripu un ar atsevišķu dzīvo putnu ievešanu Kopienā (OV L 205, 28. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājas atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tai skaitā tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 249, 14.10.2006.


title: Lieta T-94/08: Prasība, kas celta 2008. gada 22. februārī — Centre de coordination Carrefour /Komisija

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/43

         Prasība, kas celta 2008. gada 22. februārī — Centre de coordination Carrefour/Komisija
   (Lieta T-94/08)
   (2008/C 92/86)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Centre de coordination Carrefour, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — X. Clarebout un K. Platteau, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl tas neparedz pārejas periodu, kā to nosaka spriedums lietā Forum 187
                   (1);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar 2003. gada 17. februāra Lēmumu 2003/755/EK Komisija paziņoja, ka Beļģijas ieviestā atbalsta shēma par labu Beļģijā reģistrētajiem koordinācijas centriem nav saderīga ar iekšējo tirgu (2). Šo lēmumu atcēla Tiesas 2006. gada 22. jūnija spriedums (3) (turpmāk tekstā — “spriedums lietā Beļģija un Forum 187/Komisija”) tiktāl, ciktāl tas neparedzēja pārejas pasākumus attiecībā uz noteiktiem koordinācijas centriem, kuru lūgums izmantot attiecīgo shēmu šī lēmuma paziņošanas datumā vēl tika izskatīts vai kuriem [shēmas piemērošanas] atļauja izbeidzās vienlaicīgi ar lēmuma paziņošanu vai īsi pēc lēmuma paziņošanas. Šajā prasības tiesvedībā prasītājs bija tāds pats koordinācijas centrs kā tie, uz kuriem attiecās sprieduma attiecīgais rezolutīvās daļas punkts.
   2007. gada 13. novembrī Komisija pieņēma jaunu lēmumu C(2007) 5416 (galīgā redakcija), ar kuru tā grozīja lēmumu 2003/757/EK, paziņojot, ka pēc sprieduma lietā Beļģija un Forum 187/Komisija pieņemtais Beļģijas likums, ar kuru līdz 2010. gadam centriem, kurus skar šis spriedums, shēmas izmantošanai ļauj pagarināt pārejas periodu, nav saderīgs ar iekšējo tirgu. Lēmums C(2007) 5416 (galīgā redakcija) tāpat paredzēja, ka šis parejas periods beidzas 2005. gada 31. decembrī. Runa ir par šīs prasības ietvaros apstrīdēto lēmumu.
   Prasības pamatojumam prasītājs izvirza trīs pamatus.
   Galvenokārt, tā norāda, ka apstrīdētais lēmums pārkāpjot vienlīdzības principu, kā arī Komisijas pienākumu īstenot pasākumus, kurus paredz spriedums lietā Beļģija un Forum 187/Komisija, jo tas neizbeidz nevienlīdzību, uz kuru norādīts šajā spriedumā, tiktāl, ciktāl prasītājam piešķirtais pārejas periods ir daudz īsāks, nekā piešķirtais pārejas periods citiem centriem, kuri saskaņā ar Tiesas atzinumu, ir līdzīgā situācijā. Tā norāda, ka tam vajadzētu izmantot pārejas periodu, kas beidzas 2010. gada 31. decembrī.
   Pakārtoti, prasītājs izvirza pamatu, kas izriet no tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības principu pārkāpuma, jo apstrīdētais lēmums ierobežo pārejas periodu līdz 2005. gada 31. decembrim, kas rada atpakaļejošas sekas un tādējādi prasītājs nevarot laicīgi veikt nepieciešamos pasākumus, lai pielāgotos shēmas izmaiņām pirms šī datuma. Pamatojoties uz šo, pakārtoti, prasītājs uzskata, ka varot pretendēt uz pārejas perioda izmantošanu, kas beidzas, ātrākais, 2009. gada 31. decembrī.
   Pakārtoti vēl iepriekš pakārtoti minētajam pamatam, prasītājs izvirza pamatu, kas izriet no vienlīdzības principa pārkāpuma, jo apstrīdētais lēmums to vērtējot atšķirīgi salīdzinājumā ar četriem citiem koordinācijas centriem, kas pirmā lēmuma 2003/757/EK pieņemšanas brīdī atradās identiskā situācijā, taču kuriem atjaunoja shēmas piemērošanas atļauju uz nenoteiktu laiku. Pamatojoties uz šo pamatu un pakārtoti vēl iepriekš pakārtoti minētajam pamatam, prasītājs norāda, ka tam vajadzētu izmantot pārejas periodu, kas beidzas, ātrākais, 2006. gada 31. decembrī.

      (1)  Eiropas Kopienu Tiesas 2006. gada 22. jūnija spriedums apvienotajās lietās C-182/03 un C-217/03 Beļģija un Forum 187/Komisija, Krājums, 5479. lpp.

      (2)  OV L 282, 25. lpp., labotā versija OV 2003 L 285, 52. lpp.

      (3)  Skat. zemsvītras piezīmi Nr. 1.


title: Lieta C-155/06: Tiesas (astotā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 96/29/Euratom — Darba ņēmēju un iedzīvotāju veselības aizsardzība pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām — Pilnīga netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/7

         Tiesas (astotā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-155/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 96/29/Euratom - Darba ņēmēju un iedzīvotāju veselības aizsardzība pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām - Pilnīga netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2007/C 211/11)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Patakia un D. Lawunmi, pārstāvji)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis — C. White, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Noteikumu, kas vajadzīgi, lai izpildītu 54. panta prasības Padomes 1996. gada 13. maija Direktīvā 96/29/Euratom, kas nosaka drošības pamatstandartus darba ņēmēju un iedzīvotāju veselības aizsardzībai pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām (OV L 159, 1. lpp.), nepieņemšana — Noteikumu, kas ļautu pienācīgi iejaukties visās situācijās, kas rada ilgstošu jonizējošo apstarojumu radiācijas avārijas vai iepriekšējās praktiskās darbības dēļ, neesamība
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai ļautu pienācīgi iejaukties visās situācijās, kas rada ilgstošu jonizējošo apstarojumu radiācijas avārijas vai iepriekšējās praktiskās darbības dēļ, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 53. pants Padomes 1996. gada 13. maija Direktīvā 96/29/Euratom, kas nosaka drošības pamatstandartus darba ņēmēju un iedzīvotāju veselības aizsardzībai pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 121, 20.5.2006.


title: Lieta C-563/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. novembrī iesniedza Augstākās tiesas Senāts (Latvijas Republika) — SIA “Forvards V” /Valsts ieņēmumu dienests

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. novembrī iesniedza Augstākās tiesas Senāts (Latvijas Republika) — SIA “Forvards V”/Valsts ieņēmumu dienests
   (Lieta C-563/11)
   2012/C 13/17
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākās tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SIA “Forvards V”

      Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Sestās direktīvas (1) 17. panta 2.punkta “a” apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nodokļu maksātājam, kas atbilst visiem būtiskajiem pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanas nosacījumiem, nekonstatējot tā ļaunprātīgu rīcību, var tikt liegtas pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanas tiesības, kas samaksāts, iegādājoties preces tādos darījumos, kuros darījuma partneris tiesisku vai faktisku apstākļu dēļ nav spējīgs preču piegādi veikt (darījuma partneris ir fiktīvs vai arī tā amatpersonas noliedz saimnieciskās darbības vai konkrētā darījuma esību un tam nav resursu līguma izpildei)?

               2)

               Vai pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanas tiesību liegšanas pamats pats par sevi var būt apstāklis, ka darījuma partneris (nodokļa rēķinā norādītā persona) ir atzīts par fiktīvu (tādu, kura darbības mērķis nav saimnieciskā darbība)? Vai priekšnodokļa atskaitīšanas tiesības šādā gadījumā var liegt, arī nekonstatējot priekšnodokļa atskaitītāja ļaunprātīgu rīcību?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.)


20150731055616832015/C 270/57342014TFPC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150708434311Lieta F-34/14: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 8. jūlija spriedums – DP/ACER Civildienests – ACER darbinieki – Līgumdarbinieks – Līguma nepagarināšana – Prasība atcelt tiesību aktu – Prasības pieņemamība – Iebilde par ACER VĪN 6. panta 2. punkta prettiesiskumu saistībā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 85. panta 1. punktu – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Uzteikums – Morālais kaitējums – Atlīdzināšana
 ---documentbreak--- C2702015LV4310120150708LV0057431431Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 8. jūlija spriedums – DP/ACER

   (Lieta F-34/14) (
         1
      )
   “Civildienests — ACER darbinieki — Līgumdarbinieks — Līguma nepagarināšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasības pieņemamība — Iebilde par ACER VĪN 6. panta 2. punkta prettiesiskumu saistībā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 85. panta 1. punktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Uzteikums — Morālais kaitējums — Atlīdzināšana”2015/C 270/57Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: DP (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Energoregulatoru sadarbības aģentūra (pārstāvji – P. Martinet un S. Vaona, D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu nepagarināt prasītāja līgumdarbinieka līgumu un atlīdzināt ciestos zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

            1)

            atcelt Energoregulatoru sadarbības aģentūras direktora 2013. gada 20. decembra lēmumu, ar kuru tas atteica pagarināt DP līgumu;

            2)

            Energoregulatoru sadarbības aģentūra samaksā DP summu EUR 7000 apmērā;

            3)

            Energoregulatoru sadarbības aģentūra sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina DP tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 184, 16.6.2014., 46. lpp.


title: Lieta T-228/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 22. septembra spriedums – Grupo de originación y análisis/EUIPO – Bankinter (“BK PARTNERS”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BK PARTNERS” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska un grafiska preču zīme “bk.” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               7.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 410/14

         Vispārējās tiesas 2016. gada 22. septembra spriedums – Grupo de originación y análisis/EUIPO – Bankinter (“BK PARTNERS”)
   (Lieta T-228/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BK PARTNERS” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska un grafiska preču zīme “bk.” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 410/17)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grupo de originación y análisis, SL (Madride, Spānija) (pārstāvji – A. Burgueño Minguela un H. Pequerul Palenciano, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – B. Uriarte Valiente un J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bankinter, SA (Madride) (pārstāvis – A. Gómez López, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 5. marta lēmumu lietā R 1329/2014–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Bankinter un Grupo de originación y análisis

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Grupo de originación y análisis, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 213, 29.6.2015.


title: Lieta T-505/13 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 8. janvāra rīkojums — Stichting Sona un Nao /Komisija (Pagaidu noregulējums — Aizjūras zemju un teritoriju asociācijas režīms — Desmitais Eiropas Attīstības fonds — Izpildes noteikumi — Nīderlandes Antiļas — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu — Pieņemamība)

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/34

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 8. janvāra rīkojums — Stichting Sona un Nao/Komisija
   (Lieta T-505/13 R)
   (Pagaidu noregulējums - Aizjūras zemju un teritoriju asociācijas režīms - Desmitais Eiropas Attīstības fonds - Izpildes noteikumi - Nīderlandes Antiļas - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - Pieņemamība)
   2014/C 45/59
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Stichting Sona (Kirasao, Nīderlandes Antiļas) un Nao NV (Kirasao) (pārstāvji — R. Martens, K. Beirnaert un A. Van Vaerenbergh, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. van Beek, G. Wils un S. Pardo Quintillán)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība apturēt Komisijas lēmuma iecelt organizāciju International Management Group par pilnvarotu vienību saistībā ar resursu, kas ir paredzēti vienotā programmdokumenta attiecībā uz Nīderlandes Antiļām atbilstoši desmitajam Eiropas Attīstības fondam izpildei, centralizēto netiešo pārvaldi, un, otrkārt, prasība, kuras mērķis ir panākt pagaidu rīkojuma izdošanu attiecībā uz Komisiju labā ticībā uzsākt sarunas ar prasītājām, lai noslēgtu pilnvarojuma līgumu, ar kuru pirmajai prasītājai tiktu uzticēti desmitā Eiropas Attīstības fonda izpildes uzdevumi attiecībā uz Nīderlandes Antiļām līdz brīdim, kad Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai būs izdevis galīgu ziņojumu, noslēdzot izmeklēšanu attiecībā uz Bonaires [Bonnaire] salas drenāžas projektu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta F-12/16: Prasība, kas celta 2016. gada 19. februārī – ZZ/Frontex

text:
               10.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/22

         Prasība, kas celta 2016. gada 19. februārī – ZZ/Frontex

   (Lieta F-12/16)
   (2016/C 165/29)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – S. Pappas, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (Frontex)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu neatjaunot prasītāja pagaidu darbinieka līgumu, kā arī prasība atlīdzināt zaudējumus par apgalvoto nodarīto kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piešķirt prasītājam summu EUR 12 000 apmērā par kaitējumu, kas nodarīts, pieņemot šo lēmumu;

               —

               piespriest Frontex atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-442/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 6. oktobra rīkojums — Biofarma pret ITSB — Anca Health Care ( CAFON ) (Kopienas preču zīme — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana)

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/17

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 6. oktobra rīkojums — Biofarma pret ITSB — Anca Health Care (CAFON)
   (Lieta T-442/05) (1)

   (Kopienas preču zīme - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana)
   (2006/C 310/35)
   Tiesvedības valoda: spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Biofarma, Madride (Spānija) (pārstāvis — V. Gil Vega un A. Ruiz López, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. García Murillo)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Anca Health Care Limited, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — Mathys&Squire)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 26. septembra lēmumu (lieta R 0098/2005-1) attiecībā uz iebildumu procesu saistībā ar vārdiskas preču zīmes “CAFON” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību;

               2)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 74, 25.03.2006.


title: Lieta T-629/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 25. novembra spriedums – Jaguar Land Rover/ITSB (Automašīnas forma) Kopienas preču zīme — Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Automašīnas forma — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               18.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/36

         Vispārējās tiesas 2015. gada 25. novembra spriedums – Jaguar Land Rover/ITSB (Automašīnas forma)
   (Lieta T-629/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Automašīnas forma - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 016/44)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jaguar Land Rover Ltd (Koventrija, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – F. Delord un R. Grewal, solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – I. Harrington)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 24. aprīļa lēmumu lietā R 1622/2013–3 attiecībā uz pieteikumu trīsdimensiju apzīmējumu, ko veido automašīnas forma, reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas otrās padomes 2014. gada 24. aprīļa lēmumu lietā R 1622/2013–3 atcelt daļā, kurā pieteiktās preču zīmes reģistrācija ir atteikta attiecībā uz “pārvietošanās līdzekļiem pa gaisu un ūdeni”, kas ietilpst 12. klasē;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Jaguar Land Rover Ltd sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina deviņas desmitdaļas no Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               ITSB sedz vienu desmitdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 361, 13.10.2014.