title: Lieta T-359/11: Prasība, kas celta 2011. gada 7. jūlijā — Makhlouf /Padome

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 7. jūlijā — Makhlouf/Padome
   (Lieta T-359/11)
   2011/C 282/54
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Hafez Makhlouf (Damaska, Sīrija) (pārstāvji — P. Grollet un G. Karouni, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 9. maija Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 9. maija Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Īstenošanas lēmumu 2011/302/KĀDP, ar kuru Lēmuma 2011/273/KĀDP pielikums ir aizstāts ar 2011. gada 23. maija lēmuma pielikumā ietverto tekstu, tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 87. un 91. pantu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz taisnīgu tiesu. Prasītājs norāda, ka ir pārkāptas tā tiesības uz aizstāvību, jo attiecīgās sankcijas ir piemērotas, iepriekš viņu neuzklausot, nesniedzot iespēju īstenot savu aizstāvību, nedz arī informējot par apstākļiem, kas ir bijuši šo pasākumu veikšanas pamatā.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 296. panta otrajā daļā paredzētais pienākums norādīt pamatojumu. Prasītājs kritizē Padomi par to, ka tā attiecībā uz viņu ir noteikusi ierobežojošus pasākumus, neinformējot viņu par šo pasākumu pamatojumu, lai nodrošinātu viņam iespēju īstenot savu aizstāvību. Prasītājs pārmet atbildētājai, ka tā ir vienīgi sniegusi vispārīgu un standartizētu formulējumu, precīzi neminot faktiskos un tiesiskos apstākļus, no kuriem ir atkarīgs tās lēmuma juridiskais pamatojums, un apsvērumus, kas ir bijuši tā pieņemšanas pamatā.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas ar tiesībām uz efektīvu tiesas aizsardzību saistītās garantijas. Prasītājs apgalvo, ka viņš ne tikai nav varējis atbilstoši paust savu viedokli Padomei, bet, nepastāvot nekādām norādēm apstrīdētajā lēmumā par tā pamatā esošajiem specifiskajiem un konkrētajiem iemesliem, viņš nav arī varējis pienācīgi sagatavot savu Vispārējā tiesā celto prasību.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts vispārīgais samērīguma princips.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz īpašumu tiktāl, ciktāl ierobežojošie pasākumi un konkrētāk — naudas līdzekļu iesaldēšana, ir uzskatāmi par nesamērīgu prasītāja pamattiesību brīvi rīkoties ar savu īpašumu apdraudējumu.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību tiktāl, ciktāl naudas līdzekļu iesaldēšanas un pārvietošanās brīvības ierobežošanas pasākumi ir atzīstami arī par nesamērīgu prasītāja pamattiesību apdraudējumu.


title: Lieta C-370/06: Prasība, kas celta 2006. gada 8. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/15

         Prasība, kas celta 2006. gada 8. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku
   (Lieta C-370/06)
   (2006/C 261/28)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Maidani un P. Andrade)

      Atbildētāja: Portugāles Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. aprīļa direktīvas 2001/24/EK par kredītiestāžu reorganizāciju un likvidāciju (1) prasības, vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 5. maijā.

      (1)  OV L 125, 15. lpp.


title: Lieta C-318/13: Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 3. septembra spriedums (Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X uzsāktā tiesvedība Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 79/7/EEK – Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm sociālā nodrošinājuma jomā – Darba ņēmēju apdrošināšana pret nelaimes gadījumiem – Fiksēta atlīdzības summa par nepārejošu kaitējumu – Aktuārs aprēķins, pamatojoties uz vidējo paredzamo dzīves ilgumu atkarībā no šīs atlīdzības saņēmēja dzimuma – Pietiekami būtisks Savienības tiesību pārkāpums

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/17

      Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 3. septembra spriedums (Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X uzsāktā tiesvedība
      (Lieta C-318/13) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 79/7/EEK - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm sociālā nodrošinājuma jomā - Darba ņēmēju apdrošināšana pret nelaimes gadījumiem - Fiksēta atlīdzības summa par nepārejošu kaitējumu - Aktuārs aprēķins, pamatojoties uz vidējo paredzamo dzīves ilgumu atkarībā no šīs atlīdzības saņēmēja dzimuma - Pietiekami būtisks Savienības tiesību pārkāpums)
      (2014/C 395/20)
      Tiesvedības valoda – somu

         Iesniedzējtiesa

         Korkein hallinto-oikeus

         Pamatlietas puse

         X

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Padomes 1978. gada 19. decembra Direktīvas 79/7/EEK par pakāpenisku vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā nodrošinājuma jautājumos 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru, aprēķinot likumā noteikto sociālā nodrošinājuma pabalstu sakarā ar nelaimes gadījumu darbā, kā aktuāro faktoru piemēro atšķirīgu paredzamo dzīves ilgumu vīriešiem un sievietēm, ja, izmantojot šo faktoru, vīrietim maksātās vienreizējās atlīdzības summa ir mazāka nekā atlīdzības summa, ko saņemtu tāda paša vecuma sieviete, kas atrodas līdzīgā situācijā;

                  2)

                  iesniedzējtiesai ir jānovērtē, vai ir izpildīti nosacījumi, lai iestātos dalībvalsts atbildība. Turklāt attiecībā uz jautājumu, vai aplūkotais valsts tiesiskais regulējums ir “pietiekami būtisks” Savienības tiesību pārkāpums, šai tiesai ir jāņem vērā it īpaši fakts, ka Tiesa vēl nav lēmusi par faktora, kas balstīts uz paredzamo dzīves ilgumu atkarībā no vecuma, ņemšanu vērā, nosakot apdrošināšanas atlīdzību, kas tiek maksāta atbilstoši likumā noteiktajai sociālā nodrošinājuma sistēmai un ietilpst Direktīvas 79/7 piemērošanas jomā, pieļaujamību. Iesniedzējtiesai ir jāņem vērā arī Savienības likumdevēja dalībvalstīm piešķirtās tiesības, kas izteiktas Padomes 2004. gada 13. decembra Direktīvas 2004/113/EK, ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu, 5. panta 2. punktā, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvas 2006/54/EK par tādu principu īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos, 9. panta 1. punkta h) apakšpunktā. Minētā tiesa turklāt ir aicināta ņemt vērā, ka Tiesa 2011. gada 1. martā (C-236/09, EU:C:2011:100) ir nospriedusi, ka pirmā no minētajām normām ir spēkā neesoša, jo ar to tiek pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes pret vīriešiem un sievietēm princips.

         (1)  OV C 233, 10.8.2013.


title: Lieta T-522/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 10. jūnija rīkojums — Gemmi Furs /ITSB — Lemmi-Fashion ( “GEMMI” )

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/35

         Vispārējās tiesas 2011. gada 10. jūnija rīkojums — Gemmi Furs/ITSB — Lemmi-Fashion (“GEMMI”)
   (Lieta T-522/09) (1)

   2011/C 238/61
   Tiesvedības valoda — angļu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 51, 27.02.2010.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 11. novembrī apvienotajās lietās C-183/02 P un C-187/02 P Daewoo Electronics Manufacturing España SA (Demesa) (C-183/02 P) un Territorio Histórico de Álava – Disputación Foral de Álava (C-187/02 P) pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Valsts atbalsts — Nodokļu pasākumi — Tiesiskā paļāvība — Jauni pamati)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2004. gada 11. novembrī
   apvienotajās lietās C-183/02 P un C-187/02 P Daewoo Electronics Manufacturing España SA (Demesa) (C-183/02 P) un Territorio Histórico de Álava – Disputación Foral de Álava (C-187/02 P) pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Nodokļu pasākumi - Tiesiskā paļāvība - Jauni pamati)
   (2005/C 6/03)
   tiesvedības valoda – spāņu
   Apvienotajās lietās C-183/02 P un C-187/02 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Eiropas Kopienu Tiesas Statūtu 49. pantam, ko attiecīgi 2002. gada 15. un 16. maijā iesniedza Daewoo Electronics Manufacturing España SA (Demesa), Vitoria (Spānija) (advokāti A. Creus Carreras un B. Uriarte Valiente) (C-183/02 P) Territorio Histórico de Álava – Disputación Foral de Álava (advokāti A. Creus Carreras, B. Uriarte Valiente un M. Bravo-Ferrer Delgado (C-187/02 P), ko atbalsta Comunidad Autónoma del País Vasco (advokāts E. Garayar Gutiérrez), pārējiem lietas dalībniekiem esot šādiem: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – F. Santaolalla Gadea un J. L. Buendía Sierra), Asociación Nacional de Fabricantes de Electrodomésticos de Línea Blanca (ANFEL), Madride (Spānija), un Conseil européen de la construction d'appareils domestiques (CECED), Brisele (Beļģija), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesnesis C. Gulmann (referents) un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāte J. Kokott, sekretāre M. Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 11. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               lietas C-183/02 P un C-187/02 P apvienot sprieduma taisīšanai;

               2)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               3)

               prasītājas papildus saviem izdevumiem atlīdzina Eiropas Kopienu Komisijas izdevumus;

               4)

               Comunidad Autónoma del País Vasco sedz savus izdevumus pati.

      (1)  OV C 180, 27.7.2002.


title: Lieta F-97/11: Prasība, kas celta 2011. gada 3. oktobrī — ZZ /Parlaments

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/47

         Prasība, kas celta 2011. gada 3. oktobrī — ZZ/Parlaments
   (Lieta F-97/11)
   2011/C 347/89
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — P. Nelissen Grade un G. Leblanc, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Parlamenta lēmumu attiecībā uz datumu, kad notiek civilstāvokļa maiņa, kas jāņem vērā, pārtraucot izmaksāt apgādnieka pabalstu pēc sprieduma civillietā, ar kuru pasludināta prasītāja laulības šķiršana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2011. gada 4. jūlija lēmumu, ar kuru ir daļēji noraidīta prasītāja sūdzība;

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2011. gada 21. janvāra lēmumu, kas paziņots, piemērojot administratīvo pārvaldību Streamline, un ar kuru ir noteikts, ka datums, kad notiek prasītāja civilstāvokļa maiņa, ir sprieduma par laulības šķiršanu pasludināšanas datums;

               —

               norādīt iecēlējinstitūcijai, kādas ir apstrīdēto lēmumu atcelšanas sekas, un it īpaši to, ka datums, kad stājas spēkā spriedums par laulības šķiršanu starp prasītāju un viņa bijušo laulāto, ir datums, kurā spriedums tika reģistrēts, kas notika 2011. gada 26. aprīlī;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-157/13: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums (Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nickel & Goeldner Spedition GmbH/“Kintra” UAB Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (EK) Nr. 1346/2000 – 3. panta 1. punkts – “Prasības, kas tieši izriet no maksātnespējas procesa un ir cieši ar to saistīta” jēdziens – Regula (EK) Nr. 44/2001 – 1. panta 2. punkta b) apakšpunkts – “Bankrota” jēdziens – Prasība samaksāt parādu, kuru cēlis maksātnespējas administrators – Parāds, kas radies saistībā ar kravu starptautiskajiem pārvadājumiem – Saikne starp Regulām Nr. 1346/2000 un 44/2001 un Konvenciju par kravu starptautisko autopārvadājumu līgumu (CMR)

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/11

      Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums (Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nickel & Goeldner Spedition GmbH/“Kintra” UAB

      (Lieta C-157/13) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 1346/2000 - 3. panta 1. punkts - “Prasības, kas tieši izriet no maksātnespējas procesa un ir cieši ar to saistīta” jēdziens - Regula (EK) Nr. 44/2001 - 1. panta 2. punkta b) apakšpunkts - “Bankrota” jēdziens - Prasība samaksāt parādu, kuru cēlis maksātnespējas administrators - Parāds, kas radies saistībā ar kravu starptautiskajiem pārvadājumiem - Saikne starp Regulām Nr. 1346/2000 un 44/2001 un Konvenciju par kravu starptautisko autopārvadājumu līgumu (CMR))
      (2014/C 395/13)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Nickel & Goeldner Spedition GmbH

         Atbildētāja: “Kintra” UAB

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz prasību samaksāt parādu, pamatojoties uz sniegtajiem pārvadājumu pakalpojumiem, ko ir cēlis maksātnespējas procesā esošā uzņēmuma maksātnespējas administrators, kurš ir iecelts dalībvalstī uzsāktā maksātnespējas procesā, un kas ir vērsta pret šo pakalpojumu saņēmēju, kurš ir reģistrēts citā dalībvalstī, attiecas “civillietu un komerclietu” jēdziens šīs tiesību normas izpratnē;

                  2)

                  Regulas Nr. 44/2001 71. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja strīds ietilpst gan šīs regulas, gan Konvencijas par kravu starptautisko autopārvadājumu līgumu, kas parakstīta Ženēvā 1956. gada 19. maijā un grozīta ar Ženēvā 1978. gada 5. jūlijā parakstīto protokolu, piemērošanas jomā, dalībvalsts saskaņā ar minētās regulas 71. panta 1. punktu var piemērot šīs konvencijas 31. panta 1. punktā paredzētos noteikumus par jurisdikciju.

         (1)  OV C 156, 1.6.2013.


title: Lieta C-585/10: Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 15. decembra spriedums ( Vestre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Niels Møller/Haderslev Kommune (Piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole — Direktīva 96/61/EK — I pielikuma 6.6. punkta c) apakšpunkts — Iekārtas intensīvai cūku audzēšanai ar vairāk nekā 750 vietām sivēnmātēm — Vietu jauncūkām iekļaušana vai neiekļaušana)

text:
               11.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/6

         Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 15. decembra spriedums (Vestre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Niels Møller/Haderslev Kommune

   (Lieta C-585/10) (1)

   (Piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole - Direktīva 96/61/EK - I pielikuma 6.6. punkta c) apakšpunkts - Iekārtas intensīvai cūku audzēšanai ar vairāk nekā 750 vietām sivēnmātēm - Vietu jauncūkām iekļaušana vai neiekļaušana)
   2012/C 39/09
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Vestre Landsret

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Niels Møller

      Atbildētāja: Haderslev Kommune

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vestre Landsret — Padomes 1996. gada 24. septembra Direktīvas 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli I pielikuma 6. punkta 6. apakšpunkta interpretācija (OV L 257, 26. lpp) — Iekārtas intensīvai mājputnu vai sivēnmāšu audzēšanai ar vairāk nekā 750 vietām sivēnmātēm — Vietu jauncūkām (cūku mātīte pēc dzimumgatavības sasniegšanas un pirms pirmās atnešanās) iekļaušana vai nē

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1996. gada 24. septembra Direktīvas 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli, kurā grozījumi ir izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. janvāra Regulu (EK) Nr. 166/2006, I pielikuma 6.6. punkta c) apakšpunktā minētais jēdziens “vietas sivēnmātēm” ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ietilpst vietas jauncūkām (cūku mātītes pēc dzimumgatavības sasniegšanas, bet pirms pirmās atnešanās).

      (1)  OV C 38, 5.2.2011.


title: Lieta F-64/11: Prasība, kas celta 2011. gada 24. jūnijā — ZZ/Eiropas Komisija

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/57

         Prasība, kas celta 2011. gada 24. jūnijā — ZZ/Eiropas Komisija
   (Lieta F-64/11)
   2011/C 252/126
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvji — S. Crosby un S. Santoro, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu par prasītājai izteiktā darba piedāvājuma vienpusēju atsaukšanu, neraugoties uz to, ka prasītāja piedāvājumu jau bija pieņēmusi

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2011. gada 4. marta lēmumu, ar kuru Eiropas Komisija noraidīja iekšējo sūdzību, kuru prasītāja iesniedza par Komisijas 2010. gada 5. oktobra lēmumu HR B2 (2010) 662634;

               —

               samaksāt atlīdzību par kaitējumu, kas nodarīts prasītajai, ieskaitot neizmaksāto darba algu un pabalstus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-490/08: Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 30. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2005/68/EK — Pārapdrošināšana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/11

         Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 30. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-490/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2005/68/EK - Pārapdrošināšana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2009/C 205/20
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — N. Yerrell)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — D. Haven)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Normatīvo un administratīvo aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 16. novembra Direktīvas 2005/68/EK par pārapdrošināšanu un Padomes Direktīvu 73/239/EEK un 92/49/EEK grozījumiem, kā arī Direktīvu 98/78/EK un 2002/83/EK grozījumiem (OV L 232, 1. lpp.) prasības, nepieņemšana vai nepaziņošana noteiktajā laikā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 16. novembra Direktīvas 2005/68/EK par pārapdrošināšanu un Padomes Direktīvu 73/239/EEK un 92/49/EEK grozījumiem, kā arī Direktīvu 98/78/EK un 2002/83/EK grozījumiem prasības, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 6, 10.01.2009.


title: Lieta F-84/15: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 2. marta spriedums – Loescher/Padome Civildienests — Ierēdņi — Arodbiedrības pārstāvis — Nodošana arodbiedrības vai profesionālās organizācijas rīcībā — 2014. gada paaugstināšana amatā — Lēmums nepaaugstināt prasītāju amatā — Civildienesta noteikumu 45. pants — Nopelnu salīdzināšana — Likumā noteikta pienākuma paredzēt īpašu tā personāla nopelnu salīdzinājuma metodi, kurš ir nodots arodbiedrību vai profesionālu organizāciju rīcībā, neesamība — Novērtējuma ziņojumu ņemšana vērā — Īstenotās atbildības līmeņa novērtējums — Pierādījumi — Acīmredzamas kļūdas vērtējumā pārbaude

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/49

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 2. marta spriedums – Loescher/Padome
   (Lieta F-84/15) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Arodbiedrības pārstāvis - Nodošana arodbiedrības vai profesionālās organizācijas rīcībā - 2014. gada paaugstināšana amatā - Lēmums nepaaugstināt prasītāju amatā - Civildienesta noteikumu 45. pants - Nopelnu salīdzināšana - Likumā noteikta pienākuma paredzēt īpašu tā personāla nopelnu salīdzinājuma metodi, kurš ir nodots arodbiedrību vai profesionālu organizāciju rīcībā, neesamība - Novērtējuma ziņojumu ņemšana vērā - Īstenotās atbildības līmeņa novērtējums - Pierādījumi - Acīmredzamas kļūdas vērtējumā pārbaude)
   (2016/C 136/69)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Beļģija) (pārstāvji – J.-N. Louis un N. de Montigny, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Padome (pārstāvji – M. Bauer un M. Veiga)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu nepaaugstināt prasītāju nākamajā pakāpē (AD 12) Eiropas Savienības Padomes 2014. gada paaugstināšanas amatā laikā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               B Loescher sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 279, 24.8.2015., 60. lpp.


title: Lieta F-124/13: Prasība, kas celta 2013. gada 19. decembrī — ZZ/Parlaments

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/54

         Prasība, kas celta 2013. gada 19. decembrī — ZZ/Parlaments
   (Lieta F-124/13)
   2014/C 52/107
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvis — C. Bernard–Glanz, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu noraidīt prasītājas lūgumu pēc palīdzības

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un, ciktāl nepieciešams, lēmumu noraidīt sūdzību;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt prasītājai summu EUR 50 000 apmērā kā atlīdzību par nodarīto morālo kaitējumu, pieskaitot likumiskos procentus līdz summa tiks samaksāta pilnībā;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt prasītājai ceturto daļu no medicīniskajiem izdevumiem, kas radušies saistībā ar viņas veselības stāvokļa pasliktināšanos, kā atlīdzību par ciestajiem zaudējumiem, pieskaitot likumiskos procentus līdz summa tiks samaksāta pilnībā;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-395/09: Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 30. septembra spriedums ( Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I (Polijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Oasis East s z o.o./Minister Finansów (Sestā PVN direktīva — Direktīva 2006/112/EK — Jaunas dalībvalsts pievienošanās — Tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu — Valsts tiesiskais regulējums, kas attiecībā uz atsevišķiem pakalpojumiem izslēdz tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Darījumu partneri, kas ir reģistrēti teritorijā, kura tiek dēvēta par nodokļu paradīzi — Dalībvalstu iespēja saglabāt noteikumus par izslēgšanu no tiesībām uz nodokļa atskaitīšanu Sestās PVN direktīvas spēkā stāšanās brīdī)

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/10

         Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 30. septembra spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I (Polijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Oasis East s z o.o./Minister Finansów

   (Lieta C-395/09) (1)

   (Sestā PVN direktīva - Direktīva 2006/112/EK - Jaunas dalībvalsts pievienošanās - Tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu - Valsts tiesiskais regulējums, kas attiecībā uz atsevišķiem pakalpojumiem izslēdz tiesības uz nodokļa atskaitīšanu - Darījumu partneri, kas ir reģistrēti teritorijā, kura tiek dēvēta par “nodokļu paradīzi” - Dalībvalstu iespēja saglabāt noteikumus par izslēgšanu no tiesībām uz nodokļa atskaitīšanu Sestās PVN direktīvas spēkā stāšanās brīdī)
   2010/C 317/19
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Oasis East s z o.o.

      Atbildētājs: Minister Finansów

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Naczelny Sąd Administracyjny — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 17. panta 6. punkta, kā arī Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 176. panta interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, kas jau bija spēkā pirms pievienošanās, kas izslēdz atskaitīšanas tiesības par sniegtajiem pakalpojumiem, saistībā ar kuriem atlīdzība tiek samaksāta tiesību subjektam, kura dzīvesvieta, atrašanās vieta vai tā galvenās pārvaldes atrašanās vieta atrodas teritorijās, kas tiek uzskatītas par “nodokļu paradīzi”

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, 17. panta 6. punkts, kura noteikumi būtībā tika pārņemti Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 176. pantā, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek atļauts saglabāt tādu valsts tiesību aktu, kurš ir piemērojams brīdī, kad Sestā direktīva 77/388 stājas spēkā attiecīgajā dalībvalstī, ar kuru vispārējā veidā tiek izslēgtas tiesības atskaitīt kā priekšnodokli samaksāto pievienotās vērtības nodokli par ievestu pakalpojumu iegādi, kuru atlīdzības samaksa tieši vai netieši tiek veikta personai, kas ir reģistrēta valstī vai teritorijā, kura minētajā tiesību aktā tiek kvalificēta kā “nodokļu paradīze”.

      (1)  OV C 312, 19.12.2009.


title: Lieta F-99/13: Prasība, kas celta 2013. gada 4. oktobrī — ZZ /ECB

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/41

         Prasība, kas celta 2013. gada 4. oktobrī — ZZ/ECB
   (Lieta F-99/13)
   2013/C 367/73
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Atcelt 2012. gada novērtējuma ziņojumu un lēmumus, kas pieņemti, pamatojoties uz to, kā arī atlīdzināt ciesto morālo kaitējumu.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2012. gada prasītāja novērtējuma ziņojumu;

               —

               ja nepieciešams, atcelt 2013. gada 18. aprīļa lēmumu, ar kuru tiek noraidīts lūgums veikt administratīvo pārskatīšanu, un 2013. gada 23. jūlija lēmumu, ar kuru tiek noraidīta konkrētā sūdzība;

               —

               atcelt jebkuru lēmumu, kas pieņemts, pamatojoties uz prettiesisko 2012. gada novērtējuma ziņojumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt ciesto morālo kaitējumu, kas novērtēts ex aequo et bono EUR 10 000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-500/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 16. novembra spriedums — Dorma /ITSB — Puertas Doorsa ( “doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un starptautiska vārdiska un grafiskas preču zīmes “DORMA” — Jauni dokumenti attiecībā uz agrāko preču zīmju reputācijas esamību, kas iesniegti procesā Apelāciju padomē — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               7.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/15

         Vispārējās tiesas 2011. gada 16. novembra spriedums — Dorma/ITSB — Puertas Doorsa (“doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS”)
   (Lieta T-500/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un starptautiska vārdiska un grafiskas preču zīmes “DORMA” - Jauni dokumenti attiecībā uz agrāko preču zīmju reputācijas esamību, kas iesniegti procesā Apelāciju padomē - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 6/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dorma GmbH & Co. KG (Ennepetal, Vācija) (pārstāvis — P. Koch Moreno, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Puertas Doorsa, SL (Petrel, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 17 augusta lēmumu lietā R 542/2009-4 par iebildumu procesu starp Dorma GmbH & Co. KG un Puertas Doorsa, SL.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Dorma GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 346, 18.12.2010.


title: Lieta C-241/05: Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 3. oktobra ( Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nicolae Bot pret Préfet du Val-de-Marne (Šengenas nolīguma īstenošanas konvencija — 20. panta 1. punkts — Trešās valsts pilsoņu, uz kuriem neattiecas vīzas prasība, pārvietošanās nosacījumi — Maksimālais uzturēšanās laiks trīs mēneši sešu mēnešu laikā, skaitot no pirmās ieceļošanas dienas Šengenas telpā — Secīga uzturēšanās — Pirmās ieceļošanas jēdziens)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/16

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 3. oktobra (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nicolae Bot pret Préfet du Val-de-Marne

   (Lieta C-241/05) (1)

   (Šengenas nolīguma īstenošanas konvencija - 20. panta 1. punkts - Trešās valsts pilsoņu, uz kuriem neattiecas vīzas prasība, pārvietošanās nosacījumi - Maksimālais uzturēšanās laiks trīs mēneši sešu mēnešu laikā, skaitot no pirmās ieceļošanas dienas Šengenas telpā - Secīga uzturēšanās - “Pirmās ieceļošanas” jēdziens)
   (2006/C 294/26)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Conseil d'État
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Nicolae Bot

      Atbildētājs: Préfet du Val-de-Marne

   Priekšmets
   Lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil d'État (Francija) — 20. panta 1. punkta Konvencijā, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas nolīgumu starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (OV L 239, 19. lpp.) interpretācija — Pirmās ieceļošanas jēdziens līgumslēdzēju pušu teritorijā
   Rezolutīvā daļa
   20. panta 1. punkts Konvencijā, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas nolīgumu starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām, kas parakstīta 1990. gada 19. jūnijā Šengenā, ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā normā ietvertais jēdziens “pirmā ieceļošana” attiecas ne tikai uz pašu pirmo ieceļošanu šī nolīguma līgumslēdzēju valstu teritorijās, bet arī pirmo ieceļošanu šajās teritorijās, kas notikusi pēc sešu mēnešu perioda beigām, skaitot no šīs pašas pirmās ieceļošanas, kā arī jebkuru citu pirmo ieceļošanu, kas notikusi pēc jebkura jauna sešu mēnešu perioda beigām, skaitot no iepriekšējās pirmās ieceļošanas dienas.

      (1)  OV C 193, 06.08.2005.


title: Lieta C-263/06: Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 28. februāra spriedums ( Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Carboni e derivati Srl / Ministero dell'Economia e delle Finanze , Riunione Adriatica di Sicurtà SpA (Kopējā tirdzniecības politika — Aizsardzība pret dempinga praksi — Antidempinga maksājums — Krievijas izcelsmes pārstrādes čuguna hematīts — Lēmums Nr. 67/94/EOTK — Muitas vērtības noteikšana mainīga antidempinga maksājuma piemērošanai — Darījuma vērtība — Secīgas pārdošanas par dažādām cenām — Muitas iestādes iespēja ņemt vērā cenu, par kādu preces pārdotas tajā pārdošanas reizē, kura notikusi pirms pēdējās pārdošanas, pamatojoties uz kuru tika sagatavota muitas deklarācija)

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/2

         Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 28. februāra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Carboni e derivati Srl/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Riunione Adriatica di Sicurtà SpA

   (Lieta C-263/06) (1)

   (Kopējā tirdzniecības politika - Aizsardzība pret dempinga praksi - Antidempinga maksājums - Krievijas izcelsmes pārstrādes čuguna hematīts - Lēmums Nr. 67/94/EOTK - Muitas vērtības noteikšana mainīga antidempinga maksājuma piemērošanai - Darījuma vērtība - Secīgas pārdošanas par dažādām cenām - Muitas iestādes iespēja ņemt vērā cenu, par kādu preces pārdotas tajā pārdošanas reizē, kura notikusi pirms pēdējās pārdošanas, pamatojoties uz kuru tika sagatavota muitas deklarācija)
   (2008/C 107/03)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Corte suprema di cassazione
   Lietas dalībnieki pamata tiesvedībā

      Prasītāja: Carboni e derivati Srl

      Atbildētāji: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Riunione Adriatica di Sicurtà SpA

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Corte suprema di cassazione — Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regula (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 1. lpp.), kas grozīta ar Regulu 1762/95 — Aprēķina bāze antidempinga maksājuma piemērošanas noteikšanai — Muitas iestādes iespēja ņemt vērā cenu, par kādu preces pārdotas tajā pārdošanas reizē, kura notikusi pirms pēdējās pārdošanas, pamatojoties uz kuru tika sagatavota muitas deklarācija — Krievijas izcelsmes pārstrādes čuguna hematīts
   Rezolutīvā daļa:
   Saskaņā ar Komisijas 1994. gada 12. janvāra Lēmuma Nr. 67/94/EOTK, ar ko piemēro pagaidu antidempinga maksājumu Brazīlijas, Polijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes pārstrādes čuguna hematīta importam Kopienā, 1. panta 2. punktu muitas iestādes, piemērojot minētajā lēmumā paredzēto antidempinga maksājumu, nevar noteikt muitas vērtību, pamatojoties uz cenu, par kādu attiecīgās preces tika pārdotas tajā pārdošanas reizē, kura ir notikusi pirms pēdējās pārdošanas, pamatojoties uz kuru tika sagatavota muitas deklarācija, ja deklarētā cena atbilst faktiski samaksātajai cenai vai cenai, kāda jāmaksā importētājam.
   Gadījumā, ja muitas iestādēm ir pamatotas šaubas par deklarētās vērtības patiesumu un šādas šaubas pastāv arī pēc papildus informācijas pieprasīšanas un pēc tam, kad tās attiecīgajai personai ir devušas saprātīgu iespēju izteikt viedokli par pamatiem, uz kuriem minētās šaubas ir balstītas, nepastāvot iespējai noteikt cenu, kāda faktiski tika samaksāta vai ir jāmaksā, šīs iestādes, piemērojot Lēmumā Nr. 67/94 paredzēto antidempinga maksājumu, saskaņā ar Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 31. pantu muitas vērtību var aprēķināt, atsaucoties uz cenu, par kādu tika panākta vienošanās pārdot attiecīgās preces tajā visnesenākajā pārdošanas reizē, kura notika pirms tās pārdošanas, pamatojoties uz kuru tika sagatavota muitas deklarācija, kuras patiesumu muitas iestādēm nav objektīva iemesla apšaubīt.

      (1)  OV C 224, 16.9.2006.


title: Lieta T-24/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 15. jūlija spriedums – Cactus/ITSB – Del Rio Rodríguez (“CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas vārdiskas preču zīmes “CACTUS” un grafiska preču zīme “Cactus” — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. punkts — Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. un 2. punkts

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/44

         Vispārējās tiesas 2015. gada 15. jūlija spriedums – Cactus/ITSB – Del Rio Rodríguez (“CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ”)
   (Lieta T-24/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas vārdiskas preču zīmes “CACTUS” un grafiska preču zīme “Cactus” - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. punkts - Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. un 2. punkts)
   (2015/C 302/56)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cactus SA (Bertrange, Luksemburga) (pārstāvis – K. Manhaeve, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Isabel Del Rio Rodríguez (Malaga, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2012. gada 19. oktobra lēmumu lietā R 2005/2012-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Cactus SA un Isabel Del Rio Rodríguez

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas otrās padomes 2012. gada 19. oktobra lēmuma lietā R 2005/2011-2 1. punktu, ciktāl tajā ir noraidīti iebildumi pamatojumam, ka agrākās preču zīmes neattiecas uz pakalpojumiem 35. klasē “mazumtirdzniecības pakalpojumi saistībā ar dabiskiem augiem un ziediem, sēklām; svaigiem augļiem un dārzeņiem”;

               2)

               atcelt iepriekš minēto Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas otrās padomes 2012. gada 19. oktobra lēmuma 2. punktu, ciktāl tajā ir atcelta Iebildumu nodaļas lēmuma daļa, kurā ir apmierināts iebildums, kas pamatots ar “dabiskiem ziediem un augiem; sēklām”, 31. klasē ietilpstošajām precēm, kā arī tā paša lēmuma rezolutīvās daļas 1. punkts, kurā ir noraidīts iebildums, kas pamatos ar šīm precēm;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               Cactus SA atlīdzina vienu trešdaļu tiesāšanās izdevumu, kas lietas dalībniekiem radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā; ITSB sedz divas trešdaļas no minētajiem izdevumiem.

      (1)  OV C 101, 6.4.2013.


title: Lieta C-157/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 31. martā iesniedza Tribunale di Napoli (Itālija) — Giuseppe Sibilio/Comune di Afragola

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 31. martā iesniedza Tribunale di Napoli (Itālija) — Giuseppe Sibilio/Comune di Afragola

   (Lieta C-157/11)
   2011/C 173/11
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Napoli

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Giuseppe Sibilio

      Atbildētāja: Comune di Afragola

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               vai Direktīva 1999/70/EK (1) ir piemērojama darbiniekiem, kas veic sabiedrībai derīgu darbu, vai arī minētie darbinieki saskaņā ar 3. klauzulas 1. punktu ir jāuzskata par personām, kurām ir [..] darba attiecības, kas nodibinātas tieši starp darba devēju un darbinieku un kuru izbeigšanās ir atkarīga no tādiem objektīviem apstākļiem kā konkrēta datuma iestāšanās (projekta beigas).

               2)

               vai 4. klauzula nepieļauj, ka LSU/LPU saņem mazāku atalgojumu nekā darbinieks, kas ir nodarbināts uz nenoteiktu laiku un veic tos pašus pienākumus un kam ir tāds pats darba stāžs, tikai tāpēc vien, ka viņa darba “attiecības” ir uzsāktas iepriekš minētajā veidā, vai arī tas ir objektīvs iemesls, kas var pamatot mazāka atalgojuma samaksu.

      (1)  OV L 175, 43. lpp.


title: Lieta F-57/09: Prasība, kas celta 2009. gada 2. jūnijā — Dionisio Galao /Reģionu komiteja

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/65

         Prasība, kas celta 2009. gada 2. jūnijā — Dionisio Galao/Reģionu komiteja
   (lieta F-57/09)
   2009/C 180/121
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ana Maria Dionisio Galao, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Reģionu komiteja

      Strīda priekšmets un apraksts

   Atbildētājas lēmuma, ar kuru noteikti prasītājas kā līgumdarbinieces Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 3.b panta izpratnē nodarbinātības nosacījumi, atcelšana tiktāl, ciktāl ar to līguma termiņš ir ierobežots līdz 3 mēnešiem,, kā arī prasītājas kā līgumdarbinieces darba līguma divu pielikumu, ar kuriem ir grozītas minētā līguma termiņa beigas, atcelšana

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Reģionu komitejas 2008. gada 19. decembra lēmumu tiktāl, ciktāl ar to ir noteikti prasītājas kā līgumdarbinieces Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 3.b panta izpratnē nodarbinātības nosacījumi un, precīzāk, ciktāl ar to līguma termiņš ir ierobežots līdz 3 mēnešiem;

               —

               atcelt Reģionu komitejas 2008. gada 23. oktobra lēmumu tiktāl, ciktāl tas ar līguma papildlīgumu Nr. 9 groza prasītājas kā pagaidu darbinieces Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta b) apakšpunkta izpratnē nodarbinātības nosacījumus un, precīzāk, ciktāl ar to tā termiņa beigas ir pārceltas uz 2008. gada 31. decembri;

               —

               atcelt Reģionu komitejas 2008. gada 22. septembra lēmumu tiktāl, ciktāl tas ar līguma ppielikumu Nr. 8 groza prasītājas kā pagaidu darbinieces Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta b) apakšpunkta izpratnē nodarbinātības nosacījumus un, precīzāk, ciktāl ar to ir grozīts līguma beigu termiņš, to pārceļot no 2008. gada 30. septembra uz 31. decembri;

               —

               piespriest Reģionu komitejai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-147/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 26. novembra spriedums — En Route International /ITSB ( FRESHHH ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes FRESHHH reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/25

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 26. novembra spriedums — En Route International/ITSB (“FRESHHH”)
   (Lieta T-147/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “FRESHHH’ reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2009/C 19/46)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: En Route International Ltd, Datchet (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — W. Göpfert, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — R. Pethke)
   Priekšmets
   Prasība, kas celta par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 7. marta lēmumu lietā R 352/2005-4 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “FRESHHH” reģistrāciju par Kopienas preču zīmi
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  En Route International Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 178, 29.7.2006.


title: Lieta C-289/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2013. gada 7. marta spriedumu lietā T-95/10 CINDU Chemicals BV u.c./ European Chemicals Agency (ECHA) 2013. gada 27. maijā iesniedza Cindu Chemicals BV , Deza, a.s. , Koppers Denmark A/S , Koppers UK Ltd

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2013. gada 7. marta spriedumu lietā T-95/10 CINDU Chemicals BV u.c./European Chemicals Agency (ECHA)2013. gada 27. maijā iesniedza Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd

   (Lieta C-289/13 P)
   2013/C 252/25
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd (pārstāvis — K. Van Maldegem, avocat)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA), Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T–95/10, un

               —

               atcelt Eiropas Ķimikāliju aģentūras (turpmāk tekstā — “ECHA”) Lēmumu ED/68/2009 (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”), ar kuru antracēna eļļa (ar zemu saturu) apzināta kā viela, kas iekļauta kandidātvielu sarakstā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (turpmāk tekstā — “REACH”) (1) 59. pantu, vai

               —

               pakārtoti, atdot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā, lai tā lemtu par apelācijas sūdzības iesniedzēju prasību par tiesību akta atcelšanu, un

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt visus šīs tiesvedības izdevumus (ieskaitot izdevumus Vispārējā tiesā).

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēji norāda, ka noraidot viņu prasību par apstrīdētā lēmuma daļēju atcelšanu, Vispārējā tiesa ir pārkāpusi Kopienas tiesības. Jo īpaši apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi vairākas apelācijas sūdzības iesniedzēju situācijā piemērojamā tiesiskā regulējuma interpretācijas kļūdas. Tā rezultātā Vispārējā tiesa pieļāva vairākas kļūdas tiesību normu piemērošanā, proti:

               —

               secinot, ka uz konkrēto gadījumu attiecināmajos sarežģītajos zinātniskajos un tehniskajos faktos un secinājumā, ka antracēna eļļai (ar zemu saturu) piemīt PBT vai vPvB īpašības, ņemot vērā tās sastāvdaļas, ko tā satur vismaz 0,1 % koncentrācijā, nav pieļauta acīmredzama kļūda;

               —

               secinot, ka sastāvdaļas nav atsevišķi jāidentificē ka tādas, kurām piemīt PBT vai vPvB īpašības, atsevišķā ECHA lēmumā, kas balstīts uz sīku šī jautājuma izpēti;

               —

               secinot, ka REACH XV pielikuma 59. panta 3. punkts netika pārkāpts, jo informācija par alternatīvajām vielām nebija iekļauta XV pielikumā, un

               —

               ka nebija vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma.

         Minēto iemeslu dēļ apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka Vispārējās tiesas spriedums lietā T–95/10 būtu jāatceļ un apstrīdētais lēmums jāatceļ.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK, OV L 396, 1. lpp.


title: Lieta T-380/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 7. oktobra spriedums — Vischim /Komisija (Augu aizsardzības līdzekļi — Aktīvā viela hlortalonils — Grozījums iekļaušanai Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā — Direktīva 2006/76/EK — Atpakaļejošs spēks — Pārejas posma neesamība — Tiesiskā drošība — Tiesiskā paļāvība — Vienlīdzīgas attieksmes princips)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/40

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 7. oktobra spriedums — Vischim/Komisija
   (Lieta T-380/06) (1)

   (Augu aizsardzības līdzekļi - Aktīvā viela hlortalonils - Grozījums iekļaušanai Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā - Direktīva 2006/76/EK - Atpakaļejošs spēks - Pārejas posma neesamība - Tiesiskā drošība - Tiesiskā paļāvība - Vienlīdzīgas attieksmes princips)
   2009/C 282/75
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Vischim Srl, Čezano Maderno [Cesano Maderno] (Itālija) (pārstāvji — K. Merē [C. Mereu] un K. van Maldehems [K. Van Maldegem], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Parpala [L. Parpala] un B. Dohertijs [B. Doherty])

      Priekšmets

   Lūgums atcelt Komisijas 2006. gada 22. septembra Direktīvas 2006/76/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK attiecībā uz aktīvās vielas hlortalonila specifikāciju (OV L 263, p. 9), 2. panta otro daļu.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Vischim Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 20, 27.01.2007.


title: Lieta T-310/09: Prasība, kas celta 2009. gada 4. augustā — Fuller & Thaler Asset Management /ITSB ( BEHAVIOURAL INDEXING )

text:
               10.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/13

         Prasība, kas celta 2009. gada 4. augustā — Fuller & Thaler Asset Management/ITSB (“BEHAVIOURAL INDEXING”)
   (lieta T-310/09)
   2009/C 244/22
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Fuller & Thaler Asset Management, Inc., San Mateo (Savienotās Valstis) (pārstāvis — S. Malynicz, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju Lielās padomes 2009. gada 28. aprīļa lēmumu lietā R 323/2008-G; un

               —

               piespriest atbildētājam segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “BEHAVIOURAL INDEXING” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9. un 36. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums sakarā ar to, ka Apelāciju padome (i) ir kļūdījusies attiecībā uz preču zīmes nozīmi un sintaksi, kā arī tās spēju būt acumirklīgam un tiešam attiecīgās preces un pakalpojumus aprakstošam terminam, (ii) pēc savas ierosmes veiktajā pārbaudē nav konstatējusi faktus, kas apliecinātu, ka minētā Kopienas preču zīme bija aprakstoša konkrētajai sabiedrības daļa, lai arī tā pareizi secināja, ka konkrētā sabiedrības daļa ir specializējusies, un (iii) nav ņēmusi vērā šī atteikuma pamatā esošās sabiedrības intereses un pierādījumus tam, ka attiecīgajā specifiskajā jomā bija vērā ņemama varbūtība, ka citi šajā jomā darbojošies uzņēmēji vēlētos nākotnē izmantot minēto Kopienas preču zīmi


title: Lieta T-303/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 9. decembra spriedums — Tresplain Investments /ITBS — Hoo Hing ( Golden Elephant Brand ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiska preču zīme Golden Elephant Brand — Nereģistrēta valsts grafiska preču zīme GOLDEN ELEPHANT — Relatīvs atteikuma pamatojums — Atsauce uz agrākai preču zīmei piemērojamām valsts tiesībām — Common law prasības sakarā ar apzīmējuma maldinošu izmantošanu (action for passing off) regulējums — Regulas (EK) Nr. 40/94 74. panta 1. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts) — Regulas Nr. 40/94 73. pants (tagad — Regulas Nr. 207/2009 75. pants) — Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punkts un 52. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts un 53. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Jauni pamati — Reglamenta 48. panta 2. punkts)

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/35

         Vispārējās tiesas 2010. gada 9. decembra spriedums — Tresplain Investments/ITBS — Hoo Hing (“Golden Elephant Brand”)
   (Lieta T-303/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas grafiska preču zīme “Golden Elephant Brand” - Nereģistrēta valsts grafiska preču zīme “GOLDEN ELEPHANT” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Atsauce uz agrākai preču zīmei piemērojamām valsts tiesībām - Common law prasības sakarā ar apzīmējuma maldinošu izmantošanu (action for passing off) regulējums - Regulas (EK) Nr. 40/94 74. panta 1. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts) - Regulas Nr. 40/94 73. pants (tagad — Regulas Nr. 207/2009 75. pants) - Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punkts un 52. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts un 53. panta 1. punkta c) apakšpunkts) - Jauni pamati - Reglamenta 48. panta 2. punkts)
   2011/C 30/62
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tresplain Investments Ltd (Tsing Yi, Honkonga, Ķīna) (pārstāvis — D. McFarland, barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Novais Gonçalves)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Hoo Hing Holdings Ltd (Romford, Essex, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: M. Edenborough, barrister)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 7. maija lēmumu lietā R 889/2007-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Hoo Hing Holdings Ltd un Tresplain Investments Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               noraidīt Hoo Hing Holdings Ltd prasījumus, ar kuriem lūdz atcelt daļā un grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 7. maija lēmumu lietā R 889/2007-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Hoo Hing Holdings Ltd un Tresplain Investments Ltd;

               3)

               Tresplain Investments sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina ITSB tiesāšanās izdevumus, kā arī pusi no Hoo Hing Holdings tiesāšanās izdevumiem. Hoo Hing Holdings sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem pati.

      (1)  OV C 260, 11.10.2008.


title: Lieta T-402/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 20. jūlija rīkojumu lietā F 86/07 Marcuccio /Komisija 2009. gada 7. oktobrī iesniedzis Luigi Marcuccio

text:
               5.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/30

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 20. jūlija rīkojumu lietā F 86/07 Marcuccio/Komisija 2009. gada 7. oktobrī iesniedzis Luigi Marcuccio

   (Lieta T-402/09 P)
   2009/C 297/45
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio, Tricase (Itālija) (pārstāvis – G. Cipressa, avvocato)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               katrā ziņā pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem atcelt pārsūdzēto rīkojumu;

               —

               atzīt, ka pirmajā instancē iesniegtā prasība, attiecībā uz kuru tika taisīts pārsūdzētais rīkojums, noteikti bija pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem pieņemama;

               —

               galvenokārt, pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzēja lūgumu, kas ietverts pirmajā instancē iesniegtajā prasībā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus apelācijas sūdzības iesniedzējam radušos tiesāšanās izdevumus, kas attiecas gan uz tiesvedību pirmajā instancē, gan arī uz tiesvedību šajā lietā apelācijas instancē;

               —

               pakārtoti, nosūtīt šo lietu atpakaļ Civildienesta tiesai atkārtotai izskatīšanai pēc būtības citā tiesas sastāvā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo apelācijas sūdzību tiek apstrīdēts Civildienesta tiesas 2009. gada 20. jūlija rīkojums lietā F 86/07. Ar šo rīkojumu daļēji kā acīmredzami nepieņemama un daļēji kā acīmredzami nepamatota ir noraidīta prasība atcelt lēmumu, ar kuru Komisija ir noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzēja lūgumu, kurā viņš ir pieprasījis veikt izmeklēšanu par psiholoģisko vajāšanu, no kuras viņš cietis laika posmā, kad bija norīkots darbam Komisijas delegācijā Angolā, kā arī piespriest atbildētājai atlīdzināt kaitējumu, kas radies šīs psiholoģiskās vajāšanas rezultātā.
   Savu prasījumu pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs atsaucas uz šādiem pamatiem:

               —

               pārbaudes jēdziena, kas noteikts Kopīgo noteikumu par Eiropas Kopienu ierēdņu apdrošināšanu nelaimes un arodslimības gadījumiem 17. panta 2. punktā, un izmeklēšanas jēdziena kļūdaina un nepareiza interpretācija un piemērošana, lai noteiktu, vai iestādes ierēdnis ir cietis no psiholoģiskas vajāšanas;

               —

               kļūda tiesību piemērošanā, par nepieņemamu atzīstot prasību, kurā lūgts atcelt nolēmumu, ar kuru ir noraidīts lūgums veikt izmeklēšanu, sakarā ar izmeklēšanas priekšmeta neesamības jēdziena nepareizu interpretāciju;

               —

               kļūda tiesību piemērošanā, par nepieņemamu atzīstot prasību atcelt ziņojumu, ko sagatavojis Komisijas izmeklēšanas un disciplinārlietu birojs (IDOC), pilnīgas pamatojuma neesamības dēļ, kā arī tādēļ, ka nav lemts par būtiskāko strīda aspektu un ir nepareizi piemērots sagatavojoša akta jēdziens šajā gadījumā;

               —

               psiholoģiskās vajāšanas jēdziena, kā arī psiholoģiskās vajāšanas pierādīšanas pienākuma, kas uzlikts cietušajam, kļūdaina interpretācija;

               —

               pilnīga pamatojuma neesamība, kas attiecas uz apgalvojumiem, lai, iespējams, pamatotu atlīdzības prasījumu noraidīšanu.


title: Lieta C-9/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 10. novembra rīkojumu lietā T-291/13 Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou un Lilia Papachristofi/Eiropas Komisija un Eiropas Centrālā banka 2015. gada 12. janvārī iesniedza Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou un Lilia Papachristofi

text:
               26.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/9

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 10. novembra rīkojumu lietā T-291/13 Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou un Lilia Papachristofi/Eiropas Komisija un Eiropas Centrālā banka 2015. gada 12. janvārī iesniedza Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou un Lilia Papachristofi

   (Lieta C-9/15 P)
   (2015/C 171/12)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou un Lilia Papachristofi (pārstāvji – C. Paschalides, Solicitor, A. Paschalides, dikigoros un A. Riza QC)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un Eiropas Centrālā banka

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atļaut iesniegt apelācijas sūdzību, noraidīt atbildētāju iebildumus un piespriest tām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā un Vispārējā tiesā, un izskatīt lietu pēc būtības.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Vispārējā tiesa ir pārkāpusi ES tiesības, savā rīkojumā izdarot vairākus šādus novērtējumus par noteiktu skaitu apgalvojumu.

                           a)

                           To, ka “Komisijai [..] uzliktajos pienākumos saskaņā ar ESM līgumu nav paredzētas nekāda veida pilnvaras tai pašai pieņemt lēmums un [..] abu šo iestāžu darbības atbilstoši ESM līgumam rada saistības vienīgi ESM” (1), Vispārējā tiesa ir apgalvojusi, nekādi nenovērtējot visu juridiskā priekšlikuma ietekmi, kuram tā ir piekritusi 48. punktā, atbilstoši kuram tā argumentēja, ka Komisija “nav cedējusi efektīvu kontroli pār savu lēmumpieņemšanas lomu atbilstoši [LESD] 136. panta 3. punktam, izmantojot tai ar [LES] 17. pantu piešķirtās pilnvaras rīkoties kā Savienības iestādei, kura ir atbildīga par atbilstoši ESM līgumam noslēgto tiesību aktu saderīguma ar Savienības tiesībām nodrošināšanu”.

                           b)

                           Tiek apgalvots, ka lietā Pringle
                               (2), uz kuru pamatojās Vispārējā tiesa (3), kaut arī Komisija un ECB rada saistības vienīgi ESM (4), tomēr tostarp minētā sprieduma 164. punktā (5) Tiesa ir norādījusi, ka “ar ESM līgumu Komisijai uzticētie uzdevumi, kā tas paredzēts minētā līguma 13. panta 3. un 4. punktā, ļauj tai nodrošināt ESM noslēgto Saprašanās memorandu saderību ar Savienības tiesībām”, un 174. punktā, ka “saskaņā ar ESM līguma 13. panta 3. punktu Saprašanās memorandam, par kuru tiek risinātas sarunas ar dalībvalsti, kas lūdz sniegt stabilitātes atbalstu, ir jābūt pilnībā saderīgam ar Savienības tiesībām”.

                           c)

                           Kritērijs, ka “pret Savienību vērsta prasība par zaudējumu atlīdzību, kas ir pamatota ar tāda tiesību akta vai rīcības prettiesiskumu, kuru nav pieņēmusi vai veikusi Savienības iestāde vai tās darbinieki, ir jānoraida kā nepieņemama” (6), [ir ticis piemērots neveicot vērtējumu par apgalvojumu apelācijas sūdzības iesniedzēju atbildē, ka “[..] ECB [katrā ziņā] ir rīkojusies kā [ES iestāde], jo ESM nevar tiesiski veikt efektīvu kontroli pār piespiedu varu atbilstoši ES tiesībām atļaut un/vai rīkoties brīdinājuma neizpildes gadījumā. Minētā piespiedu vara ir uzticēta vienīgi ECB [..], kura saskaņā ar ES tiesībām nevar atteikties veikt efektīvu tās kontroli.”

                           d)

                           “Rīcība, kas, kā tiek apgalvots, esot izvirzīto zaudējumu pamatā, ir Komisijas bezdarbība, parakstot saprašanās memorandu. Tomēr saprašanās memoranda parakstīšana notika pēc prasītājas noguldījuma [..] vērtības samazinājuma. Faktiski šis samazinājums notika, stājoties spēkā [2013. gada 29. marta pasākumiem]. Tādējādi nevar tikt uzskatīts, ka prasītāja ar nepieciešamo pārliecību būtu pierādījusi, ka zaudējumus, kurus tā, pēc tās domām, ir cietusi, patiešām ir radījusi Komisijai pārmestā bezdarbība” (7). Ar šo apgalvojumu tiek ignorēts prasītājas arguments, kurš ir norādīts rīkojuma 41. punktā: “ar [Kipras Republikai] sniegto [FPI] saistītie nosacījumi un veids, kādā tos pieprasīja Komisija un ECB, ir [apstāklis], kurš radīja prasītājai zaudējumus, par kuriem tā vēlas saņemt kompensāciju atbilstoši [LESD] 268. un 340. pantam”. Veids kādā tie tika pieprasīti, ietver apstākli, ka Komisija nav nodrošinājusi, lai nosacījumu izvirzīšana būtu atbilstoša ES tiesībām, un ECB izteiktais brīdinājums par euro piegāžu Kiprai pārtraukšanu, kas bija turpināta darbību/bezdarbību sērija, sākot no 2013. gada 15. marta līdz 2013. gada 29. marta prasībai izpildīt nosacījumus.

                           e)

                           Saprašanās memoranda saturs tika apstrīdēts, pamatojoties uz to, ka tajā bija atsauce uz iepriekšēju izvirzīto nosacījumu izpildi, kura hipotētiski notika pirms prasītājas noguldījuma vērtības samazinājuma, un par šo faktu Vispārējā tiesa nav veikusi novērtējumu kā par rīcības pilnvērtīgu daļu.

                           f)

                           “Gadījumos, kad rīcība, kura, iespējams, ir radījusi apgalvotos zaudējumus, ir atturēšanās no darbības, īpaši ir nepieciešama pārliecība, ka minētos zaudējumus ir radījusi tieši konkrētā bezdarbība un ka tie nevar būt radušies no citas rīcības, kas ir nošķirama no rīcības, kurā tiek vainota atbildētāja iestāde”: rīkojums Portela/Komisija (8). Citiem vārdiem, “pat ja” (9) Komisija būtu rīkojusies saskaņā ar savu pienākumu nodrošināt, lai nosacījumi atbilstu ES tiesībām, tas nebūtu radījis nekādu atšķirību, “jo saprašanās memoranda parakstīšana notika pēc prasītājas noguldījuma BoC vērtības samazinājuma” (10). Arī šajā gadījumā Vispārējā tiesa nav veikusi novērtējumu par apelācijas sūdzības iesniedzēju izvirzītajiem argumentiem, skat. tostarp iepriekš d) un e) punktu.

                           g)

                           Turklāt un pakārtoti Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu faktos, uzskatot, ka visos gadījumos saprašanās memorands tika parakstīts pēc noguldījuma vērtības samazinājuma. BoC gadījumā galīgais vērtības samazinājums notika tikai pēc tam, kad 2013. gada 26. aprīlī tika parakstīts saprašanās memorands, proti, 2013. gada jūnija beigās.

               2.

               Ja ES Tiesa atzīst, ka atbildētājām bija tiesības rīkoties kā ES iestādēm, tad Vispārējās tiesas rīkojuma 55.–60. punkts attiecībā uz otro prasījuma daļu [atcelt tiesību aktu] vēl jo vairāk ir jāatceļ.

      (1)  Pārsūdzētā rīkojuma 45. punkts.

      (2)  Spriedums Pringle C-370/12 (EU:C:2012:756).

      (3)  Pārsūdzētā rīkojuma 45. punkts.

      (4)  Pārsūdzētā rīkojuma 45. punkts.

      (5)  Skat. arī 112. un 163. punktu.

      (6)  Pārsūdzētā rīkojuma 43. punkts un rīkojums, 2013. gada 4. jūlijs, Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon/Komisija u.c. (C-520/12 P, EU:C:2013:457).

      (7)  Pārsūdzētā rīkojuma 54. punkts.

      (8)  Rīkojums, Portela/Komisija, 2008. gada 17. decembris, (T-137/07, EU:T:2008:589), 80. punkts.

      (9)  Spriedums, 1997. gada 25. jūnijs, Perillo/Komisija (T-7/96, EU:T:1997:94).

      (10)  Pārsūdzētā rīkojuma 54. punkts.


title: Lieta T-401/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 6. jūlija rīkojums — Marcuccio /Tiesa (Prasība atcelt tiesību aktu — Lūguma izmaksāt kompensāciju par kaitējumu noraidījums Tiesā — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Paziņošana par apelācijas sūdzību prasītāja bijušajam pārstāvim — Kaitējuma neesamība — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji — acīmredzami juridiski nepamatota)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/37

         Vispārējās tiesas 2010. gada 6. jūlija rīkojums — Marcuccio/Tiesa
   (Lieta T-401/09) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Lūguma izmaksāt kompensāciju par kaitējumu noraidījums Tiesā - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Paziņošana par apelācijas sūdzību prasītāja bijušajam pārstāvim - Kaitējuma neesamība - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji — acīmredzami juridiski nepamatota)
   2010/C 234/67
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa (pārstāvis — A. Placco)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt iespējamos Tiesas nolēmumus, ar kuriem tā ir noraidījusi lūgumu izmaksāt kompensāciju par kaitējumu, kas radies iespējama pārkāpuma dēļ, kurš izdarīts, paziņojot Luigi Marcuccio par apelācijas sūdzību lietā T-20/09 P, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Luigi Marcuccio atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               par Eiropas Komisijas pieteikumu par iestāšanos lietā nelemt.

      (1)  OV C 297, 05.12.2009.


title: Lieta F-92/15: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 12. maija spriedums – Guittet/Komisija Civildienests — Bijušais ierēdnis — Sociālais nodrošinājums — Negadījums — Civildienesta noteikumu 73. pants — Procedūras izbeigšana — Daļējas pastāvīgas invaliditātes pakāpes noteikšana — Papildu piemaksa pie izmaksātās pamatsummas daļējas pastāvīgas invaliditātes gadījumā — Sprieduma, ar kuru tiek atcelts tiesību akts, izpilde — Neārstējams un pilnīgs kurlums

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/37

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 12. maija spriedums – Guittet/Komisija
   (Lieta F-92/15) (1)

   (Civildienests - Bijušais ierēdnis - Sociālais nodrošinājums - Negadījums - Civildienesta noteikumu 73. pants - Procedūras izbeigšana - Daļējas pastāvīgas invaliditātes pakāpes noteikšana - Papildu piemaksa pie izmaksātās pamatsummas daļējas pastāvīgas invaliditātes gadījumā - Sprieduma, ar kuru tiek atcelts tiesību akts, izpilde - Neārstējams un pilnīgs kurlums)
   (2016/C 222/48)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Christian Guittet (Kannas, Francija) (pārstāvji – L. Levi un A. Tymen, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. S. Bohr un C. Mélotte, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, lēmumu, ar kuru ir pārvērtēta prasītāja daļējas pastāvīgas invaliditātes pakāpe, un, otrkārt, lēmumu daļēji noraidīt prasītāja sūdzību, un prasība par iespējami nodarītā mantiskā un morālā kaitējuma atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt 2014. gada 6. oktobra lēmumu, ar kuru ir izbeigta procedūra, kas tika uzsākta atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 73. pantam pēc 2003. gada 8. decembra negadījuma, kurā cieta Christian Guittet, ciktāl tajā ir noteikta viņam atzītā daļējas pastāvīgas invaliditātes pakāpe 65 % apmērā atbilstoši Eiropas Savienības iestāžu Vispārējo noteikumu par apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību riskiem 12. pantam redakcijā, kas bija spēkā pirms 2006. gada 1. janvāra;

               2)

               Eiropas Komisija izmaksā Christian Guittet summu EUR 5 000 apmērā;

               3)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               4)

               Eiropas Komisija sedz savus un atlīdzina Christian Guittet tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 294, 7.9.2015., 83. lpp.


title: Lieta T-174/12: Prasība, kas celta 2012. gada 17. aprīlī — Syrian Lebanese Commercial Bank /Padome

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/18

         Prasība, kas celta 2012. gada 17. aprīlī — Syrian Lebanese Commercial Bank/Padome
   (Lieta T-174/12)
   2012/C 184/33
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Syrian Lebanese Commercial Bank S.A. L. (Beiruta, Libāna) (pārstāvji — P. Vanderveeren, L. Defalque un T. Bontinck, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt 1. pantu Padomes 2012. gada 23. janvāra Īstenošanas regulā Nr. 55/2012 un 27. punktu šīs regulas pielikumā, ciktāl prasītāja ir iekļauta Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulas Nr. 36/2012 II pielikumā;

               —

               atcelt 1. pantu Īstenošanas lēmumā 2012/37/KĀDP un 27. punktu šī lēmuma pielikumā, ciktāl prasītāja ir iekļauta Lēmuma Nr. 2011/273 II pielikumā;

               —

               atcelt, ja nepieciešams, Padomes 2012. gada 24. janvāra vēstuli–lēmumu;

               —

               noteikt, ka Padome atlīdzina prasības izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz prasītājas iesaistīšanos Sīrijas režīma finansēšanā, jo Padome pirms vai pēc apstrīdēto tiesību aktu pieņemšanas nav sniegusi pierādījumus par prasītājas dalību šī režīma finansēšanā.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots tiesību uz aizstāvību pārkāpums, tiesību uz taisnīgu tiesu pārkāpums un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā pārkāpums, jo tiesību aktu pieņemšanas process netika balstīts uz sacīkstes principu un Padome netieši atteikusies uzrādīt pierādījumus, kas attaisnotu sankcijas raksturu un apmēru.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots nepietiekams un neprecīzs pamatojums, jo Padome aprobežojas ar plašu un vispārīgu apsvērumu izklāstu, nenorādot īpašus un konkrētus iemeslus, kuru dēļ tā uzskata, ka prasītājai būtu jāpiemēro ierobežojoši pasākumi.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvoti trūkumi, pieņemot apstrīdētos tiesību aktus, jo Padome tajos neesot norādījusi tiesības un pamatprincipus, kas Savienības tiesībās ir noteikti šo aktu adresātiem, un šie tiesību akti esot pieņemti, pamatojoties uz LESD 215. pantu, ko prasītāja uzskata par jebkādu demokrātisku garantiju liegšanu.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta)  2006. gada 10. janvārī  lietā C-373/04 P Eiropas Kopienu Komisija pret  Mercedes Alvarez Moreno  (Apelācija — Ierēdņi — Palīgdarbinieks — Konferenču tulks — Prasība — Lūgums Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkta nozīmē — Nelabvēlīgs akts — Jēdziens)

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/9

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2006. gada 10. janvārī
   lietā C-373/04 P Eiropas Kopienu Komisija pret Mercedes Alvarez Moreno
       (1)

   (Apelācija - Ierēdņi - Palīgdarbinieks - Konferenču tulks - Prasība - Lūgums Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkta nozīmē - Nelabvēlīgs akts - Jēdziens)
   (2006/C 48/17)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-373/04 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2004. gada 27. augustā iesniedza Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Martin un F. Clotuche-Duvieusart) pret Mercedes Alvarez Moreno, ar dzīvesvietu Berlīnē (Vācija), ko pārstāv advokāti G. Vandersanden un L. Levi, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši J. Makarczyk, C. Gulmann, G. Arestis (referents) un J. Klučka, ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretārs R. Grass, 2006. gada 10. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2004. gada 10. jūnija spriedumu apvienotajās lietās T-153/01 un T-323/01 Alvarez Moreno/Komisija, ciktāl tajā par pieņemamu atzīta prasība atcelt Walker2001. gada 23. februāra vēstuli un ciktāl tajā Eiropas Kopienu Komisijai piespriests atlīdzināt visus lietā T-323/01 radušos tiesāšanās izdevumus;

               2)

               noraidīt lietā T-323/01 prasību atcelt, pirmkārt, Walker2001. gada 23. februāra vēstuli un, otrkārt, Eiropas Kopienu Komisijas 2001. gada 7. septembra lēmumu, ar ko noraida Alvarez Moreno sūdzību;

               3)

               katrs lietas dalībnieks pats sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā instancē un tiesvedībā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā.

      (1)  OV C 251, 09.10.2004.


title: Lieta T-312/06: Prasība, kas celta 2006. gada 17. novembrī — FMC Chemical pret EPNI

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/66

         Prasība, kas celta 2006. gada 17. novembrī — FMC Chemical pret EPNI
   (Lieta T-312/06)
   (2006/C 326/139)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: FMC Chemical SPRL, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — C. Mereu un K. Van Maldegem, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EPNI)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt EPNI noslēguma ziņojumu, ar nosaukumu “Secinājumi par aktīvās vielas karbosulfāna pesticīdu riska novērtējuma salīdzinošo pārbaudi”;

               —

               piespriest EPNI un/vai Eiropas Komisijai papildu lūguma veidā saskaņā ar Tiesas reglamenta 63. un 64. pantu iesniegt priekšlikumu par karbosulfāna (ne)iekļaušanu [sarakstā] Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, ko tā ir paredzējusi iesniegt pastāvīgajai Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejai balsošanai šīs komitejas 2006. gada 22.–24. novembra sanāksmē vai kādā citā sanāksmē;

               —

               attiecībā uz prasītāju un attiecībā uz karbosulfāna dokumentācijas pārskatīšanu atzīt Komisijas Regulas (EK) Nr. 1490/2002 20. pantu par prettiesisku un nepiemērojamu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājiem nodarīti apstrīdētā akta rezultātā un šajā posmā piemērot pagaidu atzinumu, ka atbildētājai ir jāatlīdzina zaudējumi, kurus tā ir nodarījusi prasītājiem, un atlīdzības apmērs ir jānosaka vai nu lietas dalībniekiem vienojoties vai Tiesai, ja šādas vienošanās nav;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājas celtie pamati un argumenti ir identiski tiem, kādi ir norādīti lietā T–311/06 FMC Chemical un Arysta Lifesciences pret Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi.


title: lieta T-343/03: Pirmās instances tiesas  2005. gada 16. novembra  rīkojums —  Deutsche Post  un  Securicor Omega Express  pret Komisiju (Valsts atbalsts — EKL 88. panta 3. punkts — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Sūdzība — Noraidīšana — Priekšmeta trūkums)

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/31

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 16. novembra rīkojums — Deutsche Post un Securicor Omega Express pret Komisiju
   (lieta T-343/03) (1)

   (Valsts atbalsts - EKL 88. panta 3. punkts - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Sūdzība - Noraidīšana - Priekšmeta trūkums)
   (2006/C 36/66)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Deutsche Post AG (Bonna, Vācija) un Securicor Omega Express Ltd (Sutona, Sarija, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — T. Lübbig, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Kreuschitz, N. Khan un M. Niejahr)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis — M. Bethell)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas 2003. gada 27. maija Lēmumu C(2003) 1652 tā galīgajā redakcijā, ar kuru par saderīgiem ar kopīgo tirgu ir atzīti Apvienotās Karalistes iestāžu plānotie pasākumi par labu Post Office Ltd (valsts atbalsts N 784/2002)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats;

               3)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz ar tās iestāšanos lietā saistītos tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 7, 10.01.2004.


title: Lieta T-224/10: Prasība, kas celta 2010. gada 17. maijā — Association Belge des Consommateurs Test-Achats /Komisija

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/41

         Prasība, kas celta 2010. gada 17. maijā — Association Belge des Consommateurs Test-Achats/Komisija
   (Lieta T-224/10)
   ()
   2010/C 209/63
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL/Belgische Verbruikersunie Test Aankoop VZW (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — F. Filpo un A. Fratini, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 12. novembra Lēmumus Nr. C(2009) 9059 un Nr. C(2009) 8954 lietā COMP/M.5549–EDF/SEGEBEL un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasības pieteikumu prasītāja saskaņā ar LESD 263. pantu lūdz atcelt apstrīdētos lēmumus, ciktāl Komisija tajos ir nolēmusi daļēji nenodot Beļģijas Konkurences padomei lietu par koncentrāciju starp Electricité de France S.A. un Segebel saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) (EK Apvienošanās Regulas) 9. pantu un ir atzinusi nododamo koncentrāciju par atbilstošu kopējam tirgum atbilstoši Apvienošanās Regulas 6. panta 1. punkta b) apakšpunktam, neierosinot lietu atbilstoši Apvienošanās Regulas 6. panta 1. punkta c) apakšpunktam.
   Savu prasību pamatojumam prasītāja izvirza šādus pamatus:

               Ar pirmo pamatu prasītāja apgalvo, ka apstrīdētajiem lēmumiem neesot piemērota pamatojuma, ar tiem tiekot pārkāpts Apvienošanās Regulas 6. panta 2. punkts un tajos esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, jo Komisija atbilstošā veidā neņem vērā konkurences attiecības starp uzņēmumu, kas izveidojies pēc apvienošanās, un pašreizējo uzņēmumu GDF Suez.

               Otrajā pamatā prasītāja apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi tās procesuālās tiesības piedalīties tiesvedībā.

               Trešajā pamatā prasītāja norāda, ka Komisijai neesot bijuši pārliecinoši un izšķiroši pierādījumi, lai secinātu, ka darījums neradīs nopietnas šaubas par tā saderīgumu ar kopējo tirgu, neierosinot lietu saskaņā ar Apvienošanās Regulas 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu. Turklāt prasītāja apgalvo, ka šiem trūkumiem esot arī ietekme uz lēmumu nenodot lietu Beļģijas Konkurences padomei, jo Komisijai neesot bijis pietiekamu pierādījumu, lai noteiktu, vai tā bija labākā iestāde, kurai izskatīt paziņoto darījumu.

      (1)  Padomes 2004. gada 20. janvāra Regula (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (OVL 24, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 2. jūnijā lietā C-89/04 (Raad van State lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Mediakabel BV pret Commissariaat voor de Media (Direktīva 89/552/EEK — 1. panta a) apakšpunkts — Televīzijas apraides pakalpojumi — Piemērošanas joma — Direktīva 98/34/EK — 1. panta 2. punkts — Informācijas sabiedrības pakalpojumi — Piemērošanas joma)

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/16

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 2. jūnijā
   lietā C-89/04 (Raad van State lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Mediakabel BV pret Commissariaat voor de Media
       (1)

   (Direktīva 89/552/EEK - 1. panta a) apakšpunkts - Televīzijas apraides pakalpojumi - Piemērošanas joma - Direktīva 98/34/EK - 1. panta 2. punkts - Informācijas sabiedrības pakalpojumi - Piemērošanas joma)
   (2005/C 182/30)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-89/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Raad van State [Valsts padome] (Nīderlande) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 18. februārī un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 20. februārī, tiesvedībā Mediakabel BV pret Commissariaat voor de Media, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši E. Borgs-Bertets [A. Borg Barthet], Ž.-P. Puisošē [J.-P. Puissochet] (referents), S. fon Bārs [S. von Bahr] un J. Malenovskis [J. Malenovský], ģenerāladvokāts A. Ticano [A. Tizzano], sekretāre M. M. Fereira [M. M. Ferreira], galvenā administratore, 2005. gada 2. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Padomes 1989. gada 3. oktobra Direktīvas 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos, ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 30. jūnija Direktīva 97/36/EK, 1. panta a) apakšpunktā noteikto “televīzijas apraides” jēdzienu šī norma nosaka neatkarīgi no citiem avotiem. To nevar definēt, pretstatot to “informācijas sabiedrības pakalpojumu” jēdzienam Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā, ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīva 98/48/EK, 1. panta 2. punkta izpratnē, un tādējādi tas ne vienmēr attiecas uz pakalpojumiem, ko neaptver šis pēdējais jēdziens.

               2)

               Direktīvas 89/552, ko groza Direktīva 97/36, 1. panta a) apakšpunktā noteiktais “televīzijas apraides” jēdziens attiecas uz pakalpojumu tad, ja šis pakalpojums sastāv no televīzijas programmu sākotnējas pārraides, lai to uztvertu skatītāji, proti, nenoteikts potenciālo teleskatītāju loks, kuriem vieni un tie paši attēli tiek pārraidīti vienlaicīgi. Attēlu pārraides tehnika šajā vērtējumā nav noteicošs elements.

               3)

               Tāds pakalpojums kā “Filmtime”, ko veido televīzijas raidījumu pārraide, kas domāta, lai to uztvertu skatītāji, un ko nesniedz pēc pakalpojumu saņēmēja individuāla pieprasījuma, ir televīzijas apraides pakalpojums Direktīvas 89/552, ko groza Direktīva 97/36, 1. panta a) apakšpunkta izpratnē. Analizējot “televīzijas apraides” pakalpojuma jēdzienu, primāra nozīme ir jāpiešķir pakalpojuma sniedzēja skatpunktam. Turpretī, to pakalpojumu situācija, kas konkurē ar attiecīgo pakalpojumu, šo vērtējumu neietekmē.

               4)

               Nosacījumi, kādos tāda pakalpojuma kā “Filmtime” sniedzējs izpilda Direktīvas 89/552, ko groza Direktīva 97/36, 4. panta 1. punktā noteikto pienākumu atvēlēt lielāko daļu sava raidlaika Eiropas darbiem, neietekmē šī pakalpojuma kā televīzijas apraides pakalpojuma kvalifikāciju.

      (1)  OV C 94, 17.04.2004.


title: Lieta T-226/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko Dimitra Lantzoni iesniedza 2005. gada 14. jūnijā

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/28

         Prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko Dimitra Lantzoni iesniedza 2005. gada 14. jūnijā
   (Lieta T-226/05)
   (2005/C 205/51)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 14. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko cēla Dimitra Lanconi [Dimitra Lantzoni], ar dzīvesvietu Luksemburgā, kuru pārstāv Mišela Bušē [Michèle Bouché], avocat.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Tiesai atlīdzināt morālo kaitējumu EUR 50 000 apmērā sakarā ar smagiem pārkāpumiem, kuru dēļ tika aizkavēta prasītāja karjeras attīstība;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Tiesai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   2004. gada 3. jūnijā prasītāja, Eiropas Kopienu Tiesas ierēdne, iesniedza prasību atlīdzināt zaudējumus un morālo kaitējumu, kas viņai nodarīts sakarā ar karjeras attīstības aizkavēšanu kopš jaunās paaugstināšanas sistēmas ieviešanas 2000. gadā. Tā kā šī prasība, kā arī prasītājas sūdzība tika noraidīta, prasītāja cēla šo prasību. Prasījumu pamatojumam viņa norāda, ka iespējamā karjeras attīstības aizkavēšana ir notikusi un morālais kaitējums viņai ir nodarīts tādēļ, ka Tiesas administrācija gan attiecībā uz novērtējuma ziņojumu, gan pamatojoties uz šo ziņojumu piešķirtajiem paaugstināšanas punktiem ir izdarījusi smagus un atkārtotus pārkāpumus, kas izpaudušies kā darbība un bezdarbība.


title: Lieta T-247/05: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko he Black & Decker Corporation iesniedza 2005. gada 4. jūlijā

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/48

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko he Black & Decker Corporation iesniedza 2005. gada 4. jūlijā
   (Lieta T-247/05)
   (2005/C 217/103)
   valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 4. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla The Black & Decker Corporation, Tovnsona [Townson], Mērilendas štats (ASV), kuru pārstāv P. Heriss [P. Harris], Solicitor.

      Atlas Copco Aktiebolag, Stokholma (Zviedrija) arī piedalījās procesā ITSB Apelāciju padomē.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 19. aprīļa lēmumu lietā R 724/2004-1;

               —

               pasludināt iebildumus B 497 109 par nepieņemamiem;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā procesā un apelācijas procesā.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs:

               Prasītāja

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Krāsaina trīsdimensiju preču zīme melnā un dzeltenā krāsā instrumenta formā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē (pārnēsājamie rokas elektriskie instrumenti utt.)

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Nereģistrētas preču zīmes un apzīmējumi, kas tiek lietoti tirdzniecībā visās dalībvalstīs attiecībā uz elektriskajiem instrumentiem

               ITSB Iebildumu nodaļas lēmums:

               Iebildumus noraidīt kā nepieņemamus

               ITSB Apelāciju padomes lēmums:

               Apstrīdēto lēmumu atcelt un nosūtīt to Iebildumu nodaļai atkārtotai izskatīšanai

               Izvirzītie pamati:

               Prasītāja apgalvo, ka iebildumi bija jānoraida kā nepieņemami, jo tajos netika pietiekami skaidri norādītas agrākās preču zīmes un apzīmējumi, uz kuriem tie ir balstīti, pārkāpjot Regulas Nr. 2868/1995 (1) 18. noteikuma 1. punktu

      (1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 15.12.1995., 1. lpp.).


title: Lieta C-353/10: Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 22. novembra rīkojums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               19.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/13

         Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 22. novembra rīkojums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-353/10) (1)

   2011/C 89/28
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 246, 11.09.2010.


title: Lieta C-266/09: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 16. decembra spriedums ( College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Milieudefensie, Vereniging Goede Waar & Co./College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, agrāk — College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Vide — Augu aizsardzības līdzekļi — Direktīva 91/414/EEK — Informācijas pieejamība sabiedrībai — Direktīvas 90/313/EEK un 2003/4/EK — Piemērošana laikā — Vides informācijas jēdziens — Komerciālas un rūpnieciskas informācijas konfidencialitāte)

text:
               19.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/8

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 16. decembra spriedums (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Milieudefensie, Vereniging Goede Waar & Co./College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, agrāk — College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

   (Lieta C-266/09) (1)

   (Vide - Augu aizsardzības līdzekļi - Direktīva 91/414/EEK - Informācijas pieejamība sabiedrībai - Direktīvas 90/313/EEK un 2003/4/EK - Piemērošana laikā - Vides informācijas jēdziens - Komerciālas un rūpnieciskas informācijas konfidencialitāte)
   2011/C 55/13
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Milieudefensie, Vereniging Goede Waar & Co.

      Atbildētāja: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, agrāk — College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

      Piedaloties: Bayer CropScience BV, Nederlandse Stichting voor Fytofarmacie

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) — Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvas 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV L 230, 1. lpp.) 14. panta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvas 2003/4/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu (OV L 41, 26. lpp.) 2. un 4. panta interpretācija — Informācija, kas augu aizsardzības līdzekļa atļaušanas procedūras ietvaros tiek sniegta valsts iestādēm un kas ļauj noteikt pārtikas produktos un dzērienos esoša pesticīda, tā sastāvdaļu vai sadalīšanās produktu maksimālo daudzumu — Konfidencialitāte un sabiedriskās intereses

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               “vides informācijas” jēdziens Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvas 2003/4/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu 2. panta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka par to ir uzskatāma arī informācija, kas paziņota valsts augu aizsardzības līdzekļa atļaujas saņemšanas vai pagarināšanas procedūrā pesticīda, tā daļu vai sairšanas produktu maksimāli pieļaujamo atliekvielu daudzuma ēdienā vai dzērienos noteikšanai;

               2)

               tā kā tāda situācija, kāda ir pamata lietā, neietilpst Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvas 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 14. panta otrajā daļā veiktajā uzskaitījumā, minētā 14. panta pirmās daļas normas ir jāinterpretē tādējādi, ka tās var piemērot tikai tiktāl, ciktāl tās neietekmē pienākumus, kas izriet no Direktīvas 2003/4 4. panta 2. punkta;

               3)

               Direktīvas 2003/4 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā prasītā sabiedrības ieguvuma vides informācijas izpaušanas gadījumā un īpašā ieguvuma izpaušanas atteikuma gadījumā pretstatīšana ir jāveic katrā atsevišķajā gadījumā pat tad, ja valsts likumdevējs vispārīgā tiesību normā ir noteicis kritērijus, kas ļauj atvieglot šo esošā ieguvuma salīdzinošo novērtēšanu.

      (1)  OV C 267, 7.11.2009.


               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/1

         (2008/C 37/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 22, 26.1.2008.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 8, 12.1.2008.

      OV C 315, 22.12.2007.

      OV C 297, 8.12.2007.

      OV C 283, 24.11.2007.

      OV C 269, 10.11.2007.

      OV C 247, 20.10.2007.

   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu