title: Lieta T-293/16: Prasība, kas celta 2016. gada 7. jūnijā – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (“GOLD MONT”)

text:
               1.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/37

         Prasība, kas celta 2016. gada 7. jūnijā – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (“GOLD MONT”)
   (Lieta T-293/16)
   (2016/C 279/52)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Apvienotie Arābu Emirāti) (pārstāvji – G. Hinarejos Mulliez, I. Valdelomar, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Global Tobacco FZCO (Dubaija, Apvienotie Arābu Emirāti)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “GOLD MONT” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 11 803 831

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 8. aprīļa lēmums lietā R 2699/2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pieņemt šo apelācijas sūdzību;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               apturēt apelācijas procesu R 2699/2014–4 līdz lēmums paralēlā procesā R 1857/2015–4 (par kuru šobrīd celta prasība Vispārējā tiesā) kļūst galīgs;

               —

               piespriest EUIPO (Apelācijas padomei) vai pakārtoti – otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               vienlīdzības likuma priekšā un objektivitātes principu pārkāpums.


title: Lieta T-406/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 17. oktobra spriedums — Bonnet pret Eiropas Kopienu Tiesu (Ierēdņi — Pieņemšana darbā — Pagaidu darbinieks — Spriedumu redaktoru amats — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta c) apakšpunkts — Nelabvēlīgs akts — Paļāvības saikne)

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/14

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 17. oktobra spriedums — Bonnet pret Eiropas Kopienu Tiesu
   (Lieta T-406/04) (1)

   (Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Pagaidu darbinieks - Spriedumu redaktoru amats - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta c) apakšpunkts - Nelabvēlīgs akts - Paļāvības saikne)
   (2006/C 310/27)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: André Bonnet, Saint-Pierre-de-Vassols (Francija) (pārstāvis — H. de Lepinau, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Tiesa (pārstāvis — M. Schauss)
   Priekšmets
   No vienas puses, prasība atcelt Eiropas Kopienu Tiesas 2004. gada 11. februāra un 4. marta lēmumu, ar kuru attiecībā uz prasītāju izbeidz procesu par spriedumu redaktora iecelšanu amatā Tiesas priekšsēdētāja kabinetā, un lēmumu par pieņemšanu attiecīgajā darbā, kā arī, no otras puses, prasība par zaudējumu atlīdzību.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               lietas dalībnieki sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 300, 04.12.2004.


title: Lieta C-56/10 P: Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 22. jūnija rīkojums — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Grafiskas preču zīmes 100 un 300 — Reģistrācijas atteikums — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts — Atšķirtspēja — Aprakstošs raksturs — 38. panta 2. punkts — Paziņojums par neatsaukšanos uz ekskluzīvām tiesībām uz reģistrācijai pieteiktās preču zīmes elementu, kuram nav atšķirtspējas ( disclaimer ))

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/5

         Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 22. jūnija rīkojums — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-56/10 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Grafiskas preču zīmes “100” un “300” - Reģistrācijas atteikums - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Atšķirtspēja - Aprakstošs raksturs - 38. panta 2. punkts - Paziņojums par neatsaukšanos uz ekskluzīvām tiesībām uz reģistrācijai pieteiktās preču zīmes elementu, kuram nav atšķirtspējas (“disclaimer”))
   2011/C 340/08
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (pārstāve — D. Rzążewska, radca prawny)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2009. gada 19. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-425/07 un T-426/07 Agencja Wydawnicza Technopol/ITSB, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja divas prasības, kas celtas par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 3. septembra lēmumiem lietās R 1274/2006-4 un R 1275/2006-4 attiecībā uz pieteikumiem reģistrēt vārdiskas preču zīmes “100” un “300” kā Kopienas preču zīmes — Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.), kas aizstāta ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.), 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta, kā arī 38. panta 2. punkta pārkāpums — Tikai no cipariem veidotu preču zīmju aprakstošais raksturs

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 113, 01.05.2010.


title: Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 7. oktobra spriedums (Augstākās tiesas Senāta (Latvijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stils Met SIA/Valsts ieņēmumu dienests (Lieta C-382/09) (Kopējais muitas tarifs — Tarifu klasifikācija — Kombinētā nomenklatūra — 73. nodaļa — Tērauda troses un tauvas — Pozīcija 7312 — TARIC kods — Kļūda tarifu klasifikācijā — Preču laišana brīvā apgrozībā — Regula (EK) Nr. 384/96 — Antidempinga maksājumi — Naudas sods pilnā antidempinga maksājumu apmērā)

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/8

         Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 7. oktobra spriedums (Augstākās tiesas Senāta (Latvijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stils Met SIA/Valsts ieņēmumu dienests
   (Lieta C-382/09) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Tarifu klasifikācija - Kombinētā nomenklatūra - 73. nodaļa - Tērauda troses un tauvas - Pozīcija 7312 - TARIC kods - Kļūda tarifu klasifikācijā - Preču laišana brīvā apgrozībā - Regula (EK) Nr. 384/96 - Antidempinga maksājumi - Naudas sods pilnā antidempinga maksājumu apmērā)
   2010/C 328/12
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākās tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Stils Met SIA

      Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augstākās tiesas Senāts — Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.), kurā grozījumi veikti ar Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1789/2003 (OV L 281, 1. lpp.) un Komisijas 2004. gada 7. septembra Regulu (EK) Nr. 1810/2004 (OV L 327, 1. lpp.), I pielikuma 73. nodaļas interpretācija — Padomes 1995. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 56, 1. lpp.), 14. panta 1. punkta interpretācija — Tērauda troses un tauvas, kuras ir bez pārklājuma vai tikai ar cinka pārklājumu, neatkarīgi no to ķīmiskā sastāva, tostarp no leģēta tērauda, kuras nav ievestas no Moldovas vai Marokas — Klasifikācija Kombinētās nomenklatūras pozīcijās 7312108219, 7312108419, 7312108619 2004. un 2005. gadā — Valsts tiesību akti, ar kuriem ir noteikta sankcija antidempinga maksājuma apmērā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Kopienu integrētais muitas tarifs (TARIC), kurš ir ieviests ar Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu 2. pantu, tā redakcijā, kura bija piemērojama 2004. un 2005. gadā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tērauda (izņemot nerūsējoša tērauda) tauvas bez pārklājuma vai tikai ar cinka pārklājumu, kuru maksimālais šķērsgriezums pārsniedz 3 mm, bet nepārsniedz 48 mm un kuru izcelsmes valsts nav ne Moldova, ne Maroka, ietilpst TARIC kodos 7312108219, 7312108419 vai 7312108619 atkarībā no to šķērsgriezuma izmēra;

               2)

               Padomes 1995. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, 14. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka gadījumā, ja ir pieļauta kļūda tarifu klasifikācijā, ievedot preci Savienības muitas teritorijā, tiek piemērots naudas sods visu piemērojamo antidempinga maksājumu kopējā apmērā, ja vien tā apmērs tiek noteikts, piemērojot nosacījumus, kuri ir analogi tiem, kas valsts tiesībās prevalē attiecībā uz līdzīga rakstura un smaguma pārkāpumiem, un kas katrā ziņā nodrošina, ka sods ir efektīvs, samērīgs un preventīvs, kas ir jāizvērtē iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 297, 05.12.2009.


title: Lieta C-78/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Corte suprema di cassazione (Itālija) 2008. gada 25. februāra rīkojumu — Amministrazione delle finanze , Agenzia delle Entrate / Paint Graphos scarl

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Corte suprema di cassazione (Itālija) 2008. gada 25. februāra rīkojumu — Amministrazione delle finanze, Agenzia delle Entrate/Paint Graphos scarl

   (Lieta C-78/08)
   (2008/C 116/19)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Corte suprema di cassazione
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Amministrazione delle finanze, Agenzia delle Entrate

      Atbildētāja: Paint Graphos scarl

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai nodokļus atvieglojošie pasākumi kooperatīvajām sabiedrībām atbilstoši 1973. gada Prezidenta dekrēta Nr. 601 10.-14. pantam ir saderīgi ar tiesību noteikumiem konkurences jomā un vai šajā gadījumā tos var atzīt par valsts atbalstu EK līguma 87. panta nozīmē, it īpaši ņemot vērā, ka 1947. gada Decreto legislativo del Capo Provvisorio dello Stato Nr. 1577 paredzētā pārbaužu un īstenošanas sistēma ir neadekvāta?

               2)

               It īpaši, lai varētu noteikt, vai attiecīgie nodokļus atvieglojošie pasākumi ir atzīstami par valsts atbalstu, vai šos pasākumus var uzskatīt par tādiem pasākumiem, kuri ir samērīgi ar kooperatīvajām sabiedrībām paredzētajiem mērķiem; vai ir jāizvērtē ne tikai atsevišķu pasākumu samērīgums, bet arī atvieglojumu režīma, kā rezultātā var tikt izkropļota konkurence, samērīgums kopumā?
               Lai varētu atbildēt uz iepriekš uzdotajiem jautājumiem, ir jāņem vērā, ka pārbaužu sistēma ir nopietni un kopš sabiedrību tiesību reformas vēl vairāk pavājināta it īpaši attiecībā uz kooperatīvajām sabiedrībām ar dominējošu (un nevis pilnīgu) savstarpīgumu atbilstoši 2004. gada Likumam Nr. 311;

               3)

               Neatkarīgi no tā, vai attiecīgie nodokļu atvieglojumu pasākumi ir atzīstami par valsts atbalstu, vai kooperatīvās sabiedrības juridiskās formas izmantošana arī tad, ja netiek veikta krāpšana vai maldināšana, var tikt atzīta par ļaunprātīgu tiesību izmantošanu gadījumā, ja šī forma tiek izmantota tikai vai galvenokārt ar mērķi iegūt nodokļu ietaupījumu?


title: Lieta T-307/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 9. decembra spriedums – Capella /ITSB – Oribay Mirror Buttons  ( “ORIBAY” ) Kopienas preču zīme — Atcelšanas process — Kopienas grafiska preču zīme “ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry”  — Pieteikuma par atcelšanu pieņemamība

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/36

         Vispārējās tiesas 2014. gada 9. decembra spriedums – Capella/ITSB – Oribay Mirror Buttons (“ORIBAY”)
   (Lieta T-307/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Atcelšanas process - Kopienas grafiska preču zīme “ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry” - Pieteikuma par atcelšanu pieņemamība)
   (2015/C 034/42)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Capella EOOD (Sofija, Bulgārija) (pārstāvji – sākotnēji M. Holtorf, vēlāk A. Theis un, visbeidzot, F. Henkel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji G. Schneider, vēlāk J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Oribay Mirror Buttons, SL (San Sebastián, Spānija) (pārstāvis – A. Velázquez Ibáñez, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 22. marta lēmumu lietā R 164/2012–4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Capella EOOD un Oribay Mirror Buttons, SL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 22. marta lēmumu lietā R 164/2012–4;

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Capella EOOD tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Oribay Mirror Buttons, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta T-62/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 8. oktobra rīkojums — ClientEarth /Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Padomes juridiskā dienesta atzinums par priekšlikumu Parlamenta un Padomes regulai par publisku piekļuvi Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem — Atteikuma piešķirt pilnīgu piekļuvi apstiprinājums — Nepieņemamība — Termiņš prasības celšanai — “Apstrīdama akta” jēdziens LESD 263. panta izpratnē — Apstiprinošs akts)

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/35

         Vispārējās tiesas 2012. gada 8. oktobra rīkojums — ClientEarth/Padome
   (Lieta T-62/12) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Padomes juridiskā dienesta atzinums par priekšlikumu Parlamenta un Padomes regulai par publisku piekļuvi Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem - Atteikuma piešķirt pilnīgu piekļuvi apstiprinājums - Nepieņemamība - Termiņš prasības celšanai - “Apstrīdama akta” jēdziens LESD 263. panta izpratnē - Apstiprinošs akts)
   2012/C 366/70
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ClientEarth (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — O. Brouwer un P. van den Berg, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — B. Driessen un C. Fekete)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2011. gada 1. decembra vēstuli Nr. 24/c/01/11, ar kuru prasītājai tika atteikts piešķirt pilnīgu piekļuvi Padomes juridiskā dienesta atzinumam (dokuments Nr. 6865/09) par Eiropas Parlamenta grozījumu projektu attiecībā uz Eiropas Komisijas priekšlikumu regulai, ar kuru groza Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               par Dānijas Karalistes, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pieteikumiem par iestāšanos lietā nav jālemj;

               3)

               ClientEartch atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 109, 14.04.2012.


title: Lieta C-460/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 6. oktobrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Johannes Evert Antonius Massar / DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 6. oktobrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Johannes Evert Antonius Massar/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

   (Lieta C-460/14)
   (2014/C 448/15)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Johannes Evert Antonius Massar

      Atbildētāja: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1987. gada 22. jūnija Direktīvas 87/344/EEK par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz juridisko izdevumu apdrošināšanu (1) 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētais jēdziens “izziņas [administratīvais] process” ir jāinterpretē tādējādi, ka šis jēdziens attiecas uz procesu UWV [Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen], kurā darba devējs lūdz izsniegt atlaišanas no darba atļauju, lai izbeigtu darba līgumu ar darba ņēmēju, (kuram ir juridiskās palīdzības apdrošināšana)?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir atkarīga no konkrēta procesa īpašībām, attiecīgajā gadījumā to aplūkojot saistībā ar lietas faktiem un apstākļiem, – kādas īpašības, fakti un apstākļi valsts tiesai ir jāņem vērā, lai noteiktu, vai process ir uzskatāms par administratīvo procesu Direktīvas 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē?

      (1)  OV L 185, 77. lpp.


title: Lieta F-76/12: Prasība, kas celta s 2012. gada 20. jūlijā — ZZ /Komisija

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/41

         Prasība, kas celta s2012. gada 20. jūlijā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-76/12)
   2012/C 287/77
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — S. Rodrigues un A. Blot, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu grozīt citā iestādē iegūtos nopelnu punktus un administratīvo informāciju par paaugstināto ierēdņu saraksta publicēšanu saistībā ar 2011. gada paaugstināšanu amatā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               prasība atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 13. oktobra lēmumu grozīt nopelnu punktus, ko prasītājs ir ieguvis citā iestādē vienlaikus ar 2011. gada 27. oktobra administratīvo informāciju Nr. 48/2011 par paaugstināto ierēdņu saraksta publicēšanu saistībā ar 2011. gada novērtēšanu un paaugstināšanu amatā, kurā nav ietverts prasītāja vārds;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams atcelt iecelējinstitūcijas pieņemto lēmumu noraidīt prasītāja sūdzību;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai izmaksāt zaudējumu atlīdzību un kavējuma procentus, kas pagaidām un ex aequo et bono tiek novērtēti EUR 20 000 apmērā, lai atlīdzinātu nodarīto materiālo zaudējumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-144/12: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 13. jūnija spriedums ( Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Goldbet Sportwetten GmbH / Massimo Sperindeo (Regula (EK) Nr. 1896/2006 — Eiropas maksājuma rīkojuma procedūra — 6. un 17. pants — Iebildums pret Eiropas maksājuma rīkojumu, neapstrīdot izcelsmes dalībvalsts tiesas kompetenci — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Jurisdikcija, nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās — 24. pants — Atbildētāja vēršanās tiesā, kas izskata lietu — Piemērojamība Eiropas maksājuma rīkojuma procedūrā)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/29

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 13. jūnija spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Goldbet Sportwetten GmbH/Massimo Sperindeo

   (Lieta C-144/12) (1)

   (Regula (EK) Nr. 1896/2006 - Eiropas maksājuma rīkojuma procedūra - 6. un 17. pants - Iebildums pret Eiropas maksājuma rīkojumu, neapstrīdot izcelsmes dalībvalsts tiesas kompetenci - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Jurisdikcija, nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās - 24. pants - Atbildētāja vēršanās tiesā, kas izskata lietu - Piemērojamība Eiropas maksājuma rīkojuma procedūrā)
   2013/C 225/48
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Goldbet Sportwetten GmbH

      Atbildētājs: Massimo Sperindeo

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof — Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 1896/2006, ar ko izveido Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru (OV L 399, 1. lpp.), 6. panta un šīs regulas 17. panta kopsakarā ar Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.), 24. pantu, interpretācija — Tiesas, kurā celta prasība, jurisdikcija atbildētāja ierašanās tiesā, jurisdikcijas neapstrīdēšanas un aizstāvības pēc būtības neesamības dēļ — Piemērojamība Eiropas maksājuma rīkojuma procedūras gadījumā — Piemērojamības gadījumā atbildētāja iespējas apstrīdēt dalībvalsts tiesas kompetenci pēc tam, kad tas ieradies šīs dalībvalsts tiesā šajā pašā lietā, kurā viņš ir izvirzījis iebildumus attiecībā uz maksājuma rīkojumu un argumentus pēc būtības

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 1896/2006, ar ko izveido Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru, 6. pants, skatot to kopā ar šīs regulas 17. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka iebildums pret Eiropas maksājuma rīkojumu, kurā netiek apstrīdēta izcelsmes dalībvalsts jurisdikcija, nevar tikt uzskatīts par vēršanos tiesā Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 24. panta izpratnē un faktam, ka atbildētājs savā iebildumā ir izvirzījis argumentus par lietas būtību, šajā ziņā nav nozīmes.

      (1)  OV C 184, 23.6.2012.


title: Lieta T-68/09: Prasība, kas celta 2009. gada 18. februārī – Soliver/Komisija

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/32

         Prasība, kas celta 2009. gada 18. februārī – Soliver/Komisija
   (Lieta T-68/09)
   2009/C 90/50
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Soliver NV, Roeselare (Beļģija) (pārstāvji – H. Gilliams un J. Bocken, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 1. pantu Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmumā lietā COMP/39.125-Automašīnu stikls, ciktāl tajā noteikts, ka prasītāja laikposmā no 2001. gada 19. novembra līdz 2003. gada 11. martam ir piedalījusies šajā lēmumā konstatētajā pārkāpumā;

               —

               atcelt 2. pantu Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmumā lietā COMP/39.125-Automašīnu stikls, ciktāl ar to prasītājai noteikts naudas sods EUR 4 396 000 apmērā;

               —

               alternatīvi, būtiski samazināt prasītājai noteikto naudas sodu;

               —

               katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam prasītāja vispirms norāda uz EKL 81. panta un EEZ 53. panta pārkāpumu un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu, kā arī acīmredzami kļūdainu faktu novērtējumu. Prasītāja norāda, ka apstrīdētajā lēmumā kļūdaini norādīts, ka laikposmā no 2001. gada 19. novembra līdz 2003. gada 11. martam prasītāja piedalījās apstrīdētā lēmuma 1. pantā konstatētajā pārkāpumā.
   Otrkārt, prasītāja norāda, ka Komisijas izmantotais apgrozījuma apjoms nav pamatots, tas neatbilst Pamatnostādnēm naudas soda aprēķināšanai, neļauj prasītājai sevi aizstāvēt, ir pretrunā nevainīguma prezumpcijai un pārkāpj vienlīdzīgas attieksmes principu.
   Treškārt, prasītāja norāda uz vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, samērīguma principa pārkāpumu, Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai pārkāpumu, kā arī pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu. Kā uzskata prasītāja, aprēķinot prasītājas naudas soda pamatsummu, Komisija izmantoja pārmērīgi lielu apgrozījuma apjoma procentu.
   Ceturtkārt, prasītāja norāda uz samērīguma principa pārkāpumu, vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, kā arī acīmredzami kļūdainu faktu vērtējumu tādējādi, ka Komisija pareizināja prasītājas apgrozījumu ar gadu skaitu, kurus, kā tiek apgalvots, prasītāja esot piedalījusies apstrīdētā lēmuma 1. pantā konstatētajā pārkāpumā.
   Piektkārt, prasītāja norāda uz atpakaļejošā spēka aizlieguma pārkāpumu. Kā uzskata prasītāja, Komisija piemēro 2006. gada pamatnostādnes (1) apgalvotajam pārkāpumam, kurš beidzās pirms šo pamatnostādņu spēkā stāšanās.
   Sestkārt, prasītāja norāda uz vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, samērīguma principa pārkāpumu, kā arī acīmredzami kļūdainu faktu vērtējumu tādējādi, ka Komisija palielināja prasītājas naudas soda pamatsummu par papildu 16 % no apgrozījuma.
   Septītkārt, prasītāja norāda uz EKL 81. panta un Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai pārkāpumu, jo, aprēķinot prasītājas naudas sodu, Komisija atteicās ņemt vērā vairākus prasītājas vainu mīkstinošus apstākļus.

      (1)  Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2006, C 210, 2. lpp.)


title: Lieta C-553/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 7. maija spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — College van burgemeester en wethouders van Rotterdam/M.E.E. Rijkeboer (Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi — Direktīva 95/46/EK — Privātās dzīves aizsardzība — Datu dzēšana — Tiesības iepazīties ar datiem un informāciju par datu saņēmējiem — Termiņš tiesību iepazīties ar datiem izmantošanai)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/10

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 7. maija spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — College van burgemeester en wethouders van Rotterdam/M.E.E. Rijkeboer
   (lieta C-553/07) (1)

   (Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi - Direktīva 95/46/EK - Privātās dzīves aizsardzība - Datu dzēšana - Tiesības iepazīties ar datiem un informāciju par datu saņēmējiem - Termiņš tiesību iepazīties ar datiem izmantošanai)
   2009/C 153/19
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: College van burgemeester en wethouders van Rotterdam

      Atbildētājs: M.E.E. Rijkeboer

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Raad van State (Nīderlande) — Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 31. lpp.) 6. panta 1. punkta e) apakšpunkta un 12. panta a) punkta interpretēšana — Valsts tiesību akti, ar kuriem tiek ierobežotas tiesības iepazīties ar datiem, kas apstrādāti iepriekšējā gadā pirms lūguma sniegt informāciju — Samērīguma princips

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 12. panta a) punktā dalībvalstīm ir noteikts pienākums paredzēt tiesības iepazīties ar informāciju par datu saņēmējiem vai saņēmēju kategorijām, kā arī izpaustās informācijas saturu ne tikai saistībā ar aktuālo brīdi, bet arī saistībā ar pagātni. Dalībvalstīm ir jānosaka šīs informācijas glabāšanas termiņš un jāparedz tādas iespējas iepazīties ar šo informāciju, kas veido taisnīgu līdzsvaru starp attiecīgās personas interesēm aizsargāt privāto dzīvi, it īpaši ar Direktīvā 95/46 paredzētajām tiesībām iebilst un celt prasību tiesā, no vienas puses, un slogu, ko pienākums saglabāt šo informāciju rada datu apstrādātājam, no otras puses.
   Tiesiskais regulējums, kurā informācijas par datu saņēmējiem vai saņēmēju kategorijām un izpausto datu saturu saglabāšana ir ierobežota ar vienu gadu un līdz ar to ir ierobežota iespēja iepazīties ar šo informāciju, kaut gan pamatdati tiek saglabāti daudz ilgāk, nenodrošina taisnīgu līdzsvaru starp attiecīgajām interesēm un pienākumu, ja vien netiek pierādīts, ka šīs informācijas ilgāka glabāšana datu apstrādātājam radītu pārliekas pūles. Valsts tiesas pienākums ir veikt vajadzīgās pārbaudes.

      (1)  OV C 64, 08.03.2008.


title: Apvienoto lietu C-426/03, C-427/03, C-428/03 un C-429/03 izslēgšana no reģistra

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/18

         Apvienoto lietu C-426/03, C-427/03, C-428/03 un C-429/03 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 115/34)

      (tiesvedības valoda -itāliešu)

   2004. gada 15. decembrī Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra apvienotās lietas C-426/03, C-427/03, C-428/03 un C-429/03 (Commissione tributaria provinciale di Massa Carrara lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu): GE.M.E.G. Srl pret Comune di Carrara CERIT SpA. (C-426/03), OMYA Spa pret Comune di Carrara (C-427/03), Roberto Lorenzoni pret Comune di Carrara Bipielle Riscossioni SpA (C-428/03) un DUEGI TRASPORTI Srl pret Comune di Carrara (C-429/03).

      (1)  OV C 21, 24.01.2004.


title: Lieta C-348/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 26. jūlija spriedums (Tribunale di Milano (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Moussa Sacko/Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Patvēruma politika — Direktīva 2013/32/ES — 12., 14., 31. un 46. pants — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 47. pants — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Prasība par lēmumu, ar kuru ir noraidīts starptautiskās aizsardzības pieteikums — Tiesas iespēja pieņemt nolēmumu, neuzklausot pieteikuma iesniedzēju

text:
               18.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 309/12

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 26. jūlija spriedums (Tribunale di Milano (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Moussa Sacko/Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

   (Lieta C-348/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patvēruma politika - Direktīva 2013/32/ES - 12., 14., 31. un 46. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Prasība par lēmumu, ar kuru ir noraidīts starptautiskās aizsardzības pieteikums - Tiesas iespēja pieņemt nolēmumu, neuzklausot pieteikuma iesniedzēju)
   (2017/C 309/16)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Milano

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Moussa Sacko

      Atbildētāja: Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīva 2013/32/ES par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai, it īpaši tās 12., 14., 31. un 46. pants, tos skatot Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neaizliedz to, ka valsts tiesa, kura izskata prasību par tādu lēmumu, ar kuru ir noraidīts acīmredzami nepamatots starptautiskās aizsardzības pieteikums, noraida šo prasību, neveikdama pieteikuma iesniedzēja uzklausīšanu, ja faktiskie apstākļi nerada pilnīgi nekādas šaubas par šī lēmuma pamatotību, ar nosacījumu, pirmkārt, ka pirmās instances procedūrā pieteikuma iesniedzējam ir bijusi iespēja tikt personiski intervētam par viņa starptautiskās aizsardzības pieteikumu atbilstoši šīs direktīvas 14. pantam un ka ziņojums par šo interviju, ja tā ir notikusi, vai tās protokols ir iekļauts lietas materiālos atbilstoši šīs direktīvas 17. panta 2. punktam, un, otrkārt, ka tiesa, kas izskata prasību, var noteikt šādu uzklausīšanu, ja tā to uzskata par nepieciešamu, lai veiktu šīs pašas direktīvas 46. panta 3. punktā noteikto faktiskā un juridiskā pamatojuma pilnīgu un ex nunc pārbaudi.

      (1)  OV C 343, 19.9.2016.


title: Lieta C-233/08: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 14. janvāra spriedums ( Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Milan Kyrian/Celní úřad Tábor (Savstarpējā palīdzība prasījumu piedziņā — Direktīva 76/308/EEK — Lūguma saņēmējas iestādes dalībvalsts tiesu kontroles pilnvaras — Dokumenta, kas atļauj piedziņas izpildi, izpildu raksturs — Dokumenta atbilstīga paziņošana parādniekam — Paziņošana saņēmējam nesaprotamā valodā)

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/6

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 14. janvāra spriedums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Milan Kyrian/Celní úřad Tábor

   (Lieta C-233/08) (1)

   (Savstarpējā palīdzība prasījumu piedziņā - Direktīva 76/308/EEK - Lūguma saņēmējas iestādes dalībvalsts tiesu kontroles pilnvaras - Dokumenta, kas atļauj piedziņas izpildi, izpildu raksturs - Dokumenta atbilstīga paziņošana parādniekam - Paziņošana saņēmējam nesaprotamā valodā)
   2010/C 63/09
   Tiesvedības valoda — čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší správní soud

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Milan Kyrian

      Atbildētājs: Celní úřad Tábor

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) — Lūgums interpretēt tiesību uz taisnīgu tiesu, labas pārvaldības un likuma varas vispārējos tiesību principus, kā arī Padomes 1976. gada 15. marta Direktīvas 76/308/EEK par savstarpējo palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem un citiem pasākumiem 12. panta 3. punktu redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1979. gada 6. decembra Direktīvu 79/1071/EEK par grozījumiem Direktīvā 76/308/EEK par savstarpēju palīdzību prasījumu, kas radušies no darbībām, kuras ir daļa no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda finansēšanas sistēmas, kā arī lauksaimniecības un muitas nodokļu piedziņā (OV L 331, 10. lpp.), kā arī ar Padomes 2001. gada 15. jūnija Direktīva 2001/44/EK, ar ko groza Direktīvu 76/308/EEK par savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā, kas radušies no darbībām, kas pieder pie Eiropas Lauksaimniecības vadības un garantiju fonda finansēšanas sistēmas, kā arī lauksaimniecības maksājumu un muitas nodokļu piedziņā un attiecībā uz pievienotās vērtības nodokļa un dažu akcīzes nodokļu piedzīšanu (OV L 175, 17. lpp.) — Saņēmējas iestādes dalībvalsts tiesu iespēja saskaņā ar šajā valstī spēkā esošajiem normatīviem un administratīviem aktiem pārbaudīt izpildes akta izpildāmību un to, vai šis akts ir atbilstoši paziņots tā, lai varētu tikt atgūts parāds — Izpildes akts, kurā nav norādīts parādnieka dzimšanas datums un kas ir noformēts valodā, ko parādnieks nesaprot un kas nav saņēmējas dalībvalsts oficiālā valoda

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1976. gada 15. marta Direktīvas 76/308/EEK par savstarpējo palīdzību prasījumu piedziņā attiecībā uz zināmiem nodokļiem un citiem pasākumiem, kas grozīta ar Padomes 2001. gada 15. jūnija Direktīvu 2001/44/EK, 12. panta 3. punkts ir interpretējams tādējādi, ka lūguma saņēmējas iestādes dalībvalsts tiesu kompetencē principā neietilpst pārbaudīt dokumenta, kas atļauj piedziņas izpildi, izpildu raksturu. Turpretim gadījumā, ja kādai no šīs dalībvalsts tiesām ir jālemj par tādu izpildes pasākumu kā dokumenta, kas atļauj piedziņas izpildi, paziņošanas spēkā esamība vai likumība, šai tiesai ir tiesības pārbaudīt, vai šie pasākumi atbilstoši minētās dalībvalsts normatīvajiem un administratīvajiem aktiem ir veikti pienācīgi;

               2)

               ar Direktīvu 76/308 izveidotās savstarpējās palīdzības sistēmas ietvaros dokumenta, kas atļauj piedziņas izpildi, adresātam, lai viņš varētu aizstāvēt savas tiesības, ir jāsaņem paziņojums lūguma saņēmējas iestādes dalībvalsts oficiālajā valodā. Lai nodrošinātu šo tiesību ievērošanu, valsts tiesai ir jāpiemēro valsts tiesību normas, raugoties, lai efektīvi tiktu izpildītas Kopienu tiesību normas.

      (1)  OV C 209, 15.08.2008.


title: Lieta C-271/07: Tiesas (sestā palāta) 2008. gada 20. maija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 96/61/EK — Piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole — Daļēja un nepareiza transponēšana)

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/10

         Tiesas (sestā palāta) 2008. gada 20. maija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-271/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 96/61/EK - Piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole - Daļēja un nepareiza transponēšana)
   (2008/C 171/16)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un J.-B. Laignelot)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — C. Pochet)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1996. gada 24. septembra Direktīvas 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (OV L 257, 26. lpp.) 2. panta 2., 3., 4., 5., 6., 7., 9., 10. un 11. punkta, 3. panta, 5. panta, 6. panta 1. punkta, 8. panta, 9. panta 3., 4., 5. un 6. punkta, 10. panta, 12. panta 2. punkta, 13. panta 1. un 2. punkta, 14. panta, 17. panta 2. punkta, I pielikuma un IV pielikuma daļēja, nepareiza vai nepilnīga transponēšana — Transponēšanas pasākumu materiālās piemērošanas jomas un direktīvas materiālās piemērošanas jomas atbilstības trūkums — Pārāk plaša rīcības brīvība, kas reģionālām iestādēm ir piešķirta attiecībā uz izmantošanas atļaujām un apstākļiem, kuros ir jāveic izmantošanas nosacījumu atkārtota pārbaude un/vai aktualizēšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1996. gada 24. septembra Direktīvas 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli 2. panta 2. — 7. un 9. — 11. punktu, 3. pantu, 5. pantu, 6. panta 1. punktu, 8. pantu, 9. panta 3. — 6. punktu, 10. pantu, 12. panta 2. punktu, 13. panta 1. un 2. punktu un 14. pantu, kā arī I pielikumu un IV pielikumu transponējot nepilnīgi vai nepareizi, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 211, 8.9.2007.


title: Lieta T-379/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. jūlijā — Innovation First /ITSB ( “NANO” )

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/50

         Prasība, kas celta 2013. gada 22. jūlijā — Innovation First/ITSB (“NANO”)
   (Lieta T-379/13)
   2013/C 260/89
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Innovation First, Inc. (Greenville, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — J. Zecher, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 19. aprīļa lēmumu lietā R 1271/2012-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies apelācijas procesā ITSB.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “NANO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 28. un 41. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 157 421

      Pārbaudītāja lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 75. panta un 37. panta 3. punkta, Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 2. punkta h) apakšpunkta un Padomes Regulas Nr. 207/2009 76. panta un 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-187/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 20. aprīlī iesniedza Tribunale di Treviso (Itālija) — kriminālprocess pret Elena Vermisheva

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 20. aprīlī iesniedza Tribunale di Treviso (Itālija) — kriminālprocess pret Elena Vermisheva

   (Lieta C-187/11)
   2011/C 211/21
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Treviso

      Lietas dalībniece pamata procesā

      Elena Vermisheva

      Prejudiciālais jautājums

   Vai, ņemot vērā lojālas sadarbības un direktīvu lietderīgās iedarbības principus, Direktīvas 2008/115/EK (1) 15. un 16. pants nepieļauj iespēju, ka trešās valsts pilsonis, kura uzturēšanās dalībvalstī ir nelikumīga, tiek sodīts ar brīvības atņemšanu līdz četriem gadiem, ja netiek ievērots Questore pirmais rīkojums, un ar brīvības atņemšanu līdz pieciem gadiem par turpmāko rīkojumu neievērošanu (paredzot kriminālpolicijai pienākumu piemērot apcietinājumu) tikai tāpēc vien, ka tas nav sadarbojies izraidīšanas procedūrā un it īpaši tāpēc, ka vienkārši nav ievērots administratīvās iestādes izdots izbraukšanas rīkojums?

      (1)  OV L 348, 98. lpp.


title: Lieta T-677/14: Prasība, kas celta 2014. gada 19. septembrī – Biogaran/Komisija

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/59

      Prasība, kas celta 2014. gada 19. septembrī – Biogaran/Komisija
      (Lieta T-677/14)
      (2014/C 395/72)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Biogaran (Colombes, Francija) (pārstāvji – T. Reymond, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2014. gada 9. jūlija Lēmuma Nr. C(2014) 4955, galīgā redakcija, par Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. un 102. panta piemērošanu (AT.39612-Perindropils (SERVIER)) 1., 7. un 8. pantu, ciktāl tie skar Biogaran;

                  —

                  pakārtoti, izmantot savu neierobežoto kompetenci, lai ļoti būtiski samazinātu naudas soda summu, kas noteikta Biogaran ar šī lēmuma 7. pantu;

                  —

                  apmierināt Biogaran prasījumu, pilnībā vai daļēji atceļot Komisijas 2014. gada 9. jūlija Lēmumu Nr. C(2014) 4955, galīgā redakcija, saistībā ar prasībām, ko cēlušas sabiedrības Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier un Servier Laboratories Limited, attiecinot visas no tā izrietošās sekas atbilstoši savai neierobežotajai kompetencei;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā apstrīdētajā lēmumā, ciktāl tajā neesot pierādīta prasītājas dalība jebkādā konkurences normu pārkāpumā.
                  Prasītāja apgalvo, ka tā personīgi nav izdarījusi nekādu pret konkurenci vērstu darbību un to nevar vainot mierizlīgumā par patentiem, ko noslēdzis tās mātesuzņēmums, kurā prasītāja nepiedalījās un par kura saturu tā nezināja.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvota faktu sagrozīšana, ciktāl apstrīdētajā lēmumā tiek kļūdaini norādīts, ka licences un piegādes līgums, ko prasītāja noslēdza ar sabiedrību Niche, esot kalpojis kā papildu mudinājums iedrošināt pēdējo minēto sabiedrību noslēgt mierizlīgumu par patentiem ar prasītājas mātesuzņēmumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu, kas tiek norādīts pakārtoti, tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā, ciktāl prasītājai tika noteikts naudas sods, neraugoties uz konstatētā pārkāpuma novitāti.


title: Lieta T-669/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 25. septembra spriedums – Spirlea/Komisija Piekļuve dokumentiem – Regula (EK) Nr. 1049/2001 – Dokuments, kas izdots Vācijā EU Pilot procedūras ietvaros – 4. panta 4. un 5. punkts – 4. panta 2. punkta trešais ievilkums – Piekļuves atteikums – Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums – Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi – Daļēja piekļuve – Sevišķas sabiedrības intereses

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/34

      Vispārējās tiesas 2014. gada 25. septembra spriedums – Spirlea/Komisija
      (Lieta T-669/11) (1)

      (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokuments, kas izdots Vācijā EU Pilot procedūras ietvaros - 4. panta 4. un 5. punkts - 4. panta 2. punkta trešais ievilkums - Piekļuves atteikums - Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums - Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi - Daļēja piekļuve - Sevišķas sabiedrības intereses)
      (2014/C 395/39)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Darius Nicolai Spirlea et Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore, Itālija) (pārstāvji – sākotnēji V. Foerster un T. Pahl, vēlāk V. Foerster un E. George, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Costa de Oliveira un H. Kraemer)

         Priekšmets

      Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 9. novembra Lēmumu, ar kuru prasītājām atteikts piekļūt Vācijas iestāžu paustajai nostājai Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāta organizētās EU Pilot procedūras 2070/11/SNCO ietvaros

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 65, 3.3.2012.


title: Lieta T-298/07: Prasība, kas celta 2007. gada 2. augustā — Itālija/Komisija

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/21

         Prasība, kas celta 2007. gada 2. augustā — Itālija/Komisija
   (Lieta T-298/07)
   (2007/C 235/39)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — P. Gentili, Avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta 2007. gada 22. maija paziņojumu Nr. 04980 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē attiecībā uz Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apmēra. Ref: Programma DOCUP OB.2 “Lazio” 2000-2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2DO 009);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta 2007. gada 25. maija paziņojumu Nr. 05108 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē attiecībā uz starppaziņojuma par izdevumiem apstiprināšanu un maksājuma pieprasījumu. Ref: Programma DOCUP Veneto Ob.2 2000-2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2DO 005);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta 2007. gada 4. jūnija paziņojumu Nr. 05452 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē attiecībā uz Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apmēra. Ref: Programma DOCUP Piemonte 2000-2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2DO 007);

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta 2007. gada 8. jūnija paziņojumu Nr. 05665 — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē attiecībā uz Komisijas maksājumiem, kuru summas atšķiras no prasītā apmēra. Ref: Programma Regional operation programme “Campania” 2000-2006 (Nr. CCI 1999 IT 16 1PO 007);

               —

               atcelt visus saistītos un iepriekš pieņemtos aktus un līdz ar to piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā tie, kuri ir izvirzīti lietā T-345/04 Itālijas Republika/Komisija (1).

      (1)  OV C 262, 23.10.2004., 55. lpp.


title: Lieta T-617/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 19. oktobra rīkojums — Meyr-Melnhof Karton /ITSB — I ( “SILVAWHITE” )

text:
               1.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 373/13

         Vispārējās tiesas 2012. gada 19. oktobra rīkojums — Meyr-Melnhof Karton/ITSB — I (“SILVAWHITE”)
   (Lieta T-617/11) (1)

   2012/C 373/23
   Tiesvedības valoda — angļu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 32, 04.02.2012.


title: Lieta T-112/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 14. maija rīkojums — Ruiz Sanz u.c./Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Jēdziens — Karjeras novērtējuma ziņojums — 2001./2002. gada vērtējums — Acīmredzami nepieņemama un acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/25

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 14. maija rīkojums — Ruiz Sanz u.c./Komisija
   (Lieta T-112/04) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Jēdziens - Karjeras novērtējuma ziņojums - 2001./2002. gada vērtējums - Acīmredzami nepieņemama un acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2007/C 170/49)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Manuel Ruiz Sanz, Tervuren (Beļģija); Anna Maria Campogrande, Brisele, (Belģija); un Friedrich Mühlbauer, Brisele (pārstāvji, sākotnēji — G. Bounéou un F. Frabetti, vēlāk — F. Frabetti, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall unt H. Krämer)
   Priekšmets
   Prasība atcelt, pamatā, 2001./2002. gada vērtējumu daļā, kas attiecas uz prasītājiem un, pakārtoti, prasītāju karjeras attīstības ziņojumus par šo vērtējuma gadu.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un pārējā daļā — kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

               2)

               prasītāji sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 106, 30.4.2004.


title: Lieta C-288/10: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 30. jūnija rīkojums ( Rechtbank van Koophandel te Dendermonde (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Wamo BVBA/JBC NV , Modemakers Fashion NV (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Direktīva 2005/29/EK — Negodīga komercprakse — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko aizliedz paziņojumus par cenu samazinājumiem un paziņojumus, kuri ļauj noprast šādu samazinājumu)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/9

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 30. jūnija rīkojums (Rechtbank van Koophandel te Dendermonde (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Wamo BVBA/JBC NV, Modemakers Fashion NV

   (Lieta C-288/10) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Direktīva 2005/29/EK - Negodīga komercprakse - Valsts tiesiskais regulējums, ar ko aizliedz paziņojumus par cenu samazinājumiem un paziņojumus, kuri ļauj noprast šādu samazinājumu)
   2011/C 252/15
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van Koophandel te Dendermonde

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Wamo BVBA

      Atbildētāji: JBC NV un Modemakers Fashion NV

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Rechtbank van Koophandel te Dendermonde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”) (OV L 149, 22. lpp.), interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko dažās noteiktās nozarēs atsevišķos laika posmos pirms izpārdošanas laika posmiem aizliedz paziņojumus par cenu samazinājumiem vai paziņojumus, kuri ļauj noprast šādu samazinājumu

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvu 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”), ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj valsts tiesību normu, kāda aplūkota pamata lietā, ar ko laika posmā pirms izpārdošanas laika posma ir paredzēts vispārējs paziņojumu par cenu samazinājumiem un paziņojumu, kuri ļauj noprast šādu samazinājumu, aizliegums tiktāl, ciktāl šīs normas mērķi ir saistīti ar patērētāju tiesību aizsardzību. Iesniedzējtiesai ir jānovērtē, vai tā tas ir pamata lietā.

      (1)  OV C 246, 11.09.2010.


title: Lieta C-7/07: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 6. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/33

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 6. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-7/07) (1)

   (2007/C 297/57)

      Tiesvedības valoda — franču

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 69, 24.3.2007.


title: Lieta T-171/17: Prasība, kas celta 2017. gada 17. martā – M & K/EUIPO – Genfoot (“KIMIKA”)

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/57

         Prasība, kas celta 2017. gada 17. martā – M & K/EUIPO – Genfoot (“KIMIKA”)
   (Lieta T-171/17)
   (2017/C 144/77)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: M & K Srl (Prato, Itālija) (pārstāvis – F. Caricato, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Genfoot, Inc. (Monreāla, Kvebeka, Kanāda)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “KIMIKA” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 233 391

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 12. janvāra lēmums lietā R 1206/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt un pasludināt prasītājas celto prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               tādēļ grozīt apstrīdēto lēmumu;

               —

               nodot lietu atpakaļ EUIPO grozošā lēmuma pieņemšanai un tādējādi atļaut Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 13 233 391 galīgu reģistrāciju arī attiecībā uz strīdīgajām klasēm;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus, kas radušies trīs procesos.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 15. panta pārkāpums;

               —

               Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu, izvērtējot preču zīmju sajaukšanas iespēju.


title: Lieta T-316/15: Prasība, kas celta 2015. gada 11. jūnijā – Polijas Republika/Komisija

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/75

         Prasība, kas celta 2015. gada 11. jūnijā – Polijas Republika/Komisija
   (Lieta T-316/15)
   (2015/C 294/90)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvis – B. Majczyna)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2015. gada 31. marta lēmumu (izziņots ar Nr. C[2015]2230) par atteikumu sniegt finansiālu ieguldījumu no Eiropas reģionālās attīstības fonda lielprojektam “Inovatīvu pakalpojumu izveidošana IBM kopējā pakalpojumu centrā Vroclavā” kā daļu no darbības programmas “Inovatīvā ekonomika”, ko aptver strukturālais atbalsts atbilstoši mērķim “Konverģence Polijā”,

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: Regulas IEK) Nr. 1080/2006 (1) 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta nepareiza interpretācija, pieņemot, ka investīcijas kopēju pakalpojumu centru uzbūvei, it īpaši informācijas tehnoloģiju speciālistu nodarbināšanai inovatīvu pakalpoju attīstībai, nav “produktīvas investīcijas, kas veicina pastāvīgu darba vietu radīšanu un saglabāšanu”, šīs tiesību normas izpratnē un tādējādi tās nevar tikt līdzfinansētas no Eiropas reģionālas attīstības fonda līdzekļiem.

               2.

               Otrais pamats: Nosacījumu līdzfinansējuma piešķiršanai no Eiropas reģionālās attīstības fonda līdzekļiem nepareiza interpretācija, pieņemot, ka var tikt līdzfinansētas tikai investīcijas, kam ir “izcils investīciju potenciāls”, un nepareizs projekta vērtējums, pieņemot, ka, tā kā tas nav novators, tas nenodrošina atbilstību Ceturtās darbības programmas “Inovatīvā ekonomika” prioritātēm.

               3.

               Trešais pamats: Projekta nepareizs vērtējums, konstatējot, ka neesot pamata apstiprināt publisku ieguldījumu, un līdzfinansēšanas no Eiropas reģionālās attīstības fonda nosacījumu nepareiza interpretācija, pieņemot, ka projektā paredzētajos apstākļos dividenžu maksāšana liedz piešķirt līdzfinansējumu.

               4.

               Ceturtais pamats: lojālas sadarbības principa pārkāpums un Regulas (EK) Nr. 1083/2006 41. panta 2. punkta pārkāpums, ievērojami pārsniedzot projekta pārbaudes termiņu, šīs pārbaudes laikā mainot viedokli par iespēju finansēt investīcijas pakalpojumu jomā, un neņemot vērā Polijas iestāžu paskaidrojumus par projekta novatorismu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Regula (EK) Nr. 1080/2006 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu un Regulas (EK) Nr. 1783/1999 atcelšanu (OV L 210, 1. lpp.).


title: Lieta C-131/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 9. martā iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) — Google Spain, S.L., Google, Inc./Agencia de Protección de Datos (AEPD) un Mario Costeja González

text:
               9.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 9. martā iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) — Google Spain, S.L., Google, Inc./Agencia de Protección de Datos (AEPD) un Mario Costeja González

   (Lieta C-131/12)
   2012/C 165/18
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Nacional

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Google Spain, S.L., Google, Inc.

      Atbildētāji: Agencia de Protección de Datos (AEPD) un Mario Costeja González

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Attiecībā uz Direktīvas 95/46/EK (1) teritoriālo piemērošanas jomu un līdz ar to attiecībā uz Spānijas datu aizsardzības tiesisko regulējumu:

                           1.1.

                           Vai jāuzskata, ka Direktīvas 95/46/EK 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē pastāv “reģistrācija”, ja pastāv viens vai vairāki no šādiem gadījumiem:

                                       —

                                       ja uzņēmums, kas nodrošina ar meklētājprogrammu, izveido dalībvalstī biroju vai meitassabiedrību, kas ir paredzēta reklāmas laukumu meklētājprogrammā reklamēšanai un pārdošanai, un kura darbība ir domāta šīs valsts iedzīvotājiem,
                                       vai

                                       —

                                       ja mātessabiedrība ieceļ meitassabiedrību, kura atrodas šajā dalībvalstī, par savu pārstāvi un personas datu apstrādātāju divām konkrētām datņu sistēmām, kas ir saistītas ar to klientu datiem, kuri ir noslēguši līgumu par reklāmas izvietošanu ar iepriekš minēto uzņēmumu,
                                       vai

                                       —

                                       ja birojs vai meitassabiedrība, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, nodod mātessabiedrībai, kas ir dibināta ārpus Eiropas Savienības, lūgumus un prasības, ko tai izsaka gan datu subjekti, gan kompetentās iestādes saistībā ar tiesībām uz datu aizsardzības ievērošanu, pat ja minētā sadarbība tiek īstenota labprātīgi?

                           1.2.

                           Vai Direktīvas 95/46/EK 4. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiek “izmantots aprīkojums, kas atrodas minētās dalībvalsts teritorijā”,
                           ja meklētājprogramma izmanto “zirnekļus” vai robotus, lai lokalizētu un indeksētu informāciju tīmekļa lapās, kas atrodas serveros šajā dalībvalstī,
                           vai
                           ja meklētājprogramma izmanto dalībvalsts domēnvārdu un tajā veiktie meklējumi un rezultāti ir atkarīgi no šīs dalībvalsts valodas?

                           1.3.

                           Vai tīmekļa meklētājprogrammās indeksētās informācijas pagaidu uzglabāšanu var uzskatīt par aprīkojuma izmantošanu Direktīvas 95/46/EK 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē? Ja atbilde uz šo pēdējo jautājumu ir apstiprinoša, vai var uzskatīt, ka šis piesaistes [valsts tiesībām] kritērijs ir izpildīts, ja uzņēmums atsaka atklāt vietu, kur šīs ziņas tiek uzglabātas, atsaucoties uz ar konkurenci saistītiem apsvērumiem?

                           1.4.

                           Neatkarīgi no atbildes uz iepriekšējiem jautājumiem un it īpaši gadījumā, ja Eiropas Savienības Tiesa uzskatītu, ka nav izpildīti piesaistes [valsts tiesībām] kritēriji, kas noteikti direktīvas 4. pantā,
                           vai Direktīva 95/46/EK ir piemērojama datu aizsardzības jomā atbilstoši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 8. pantam dalībvalstī, kurā strīds ir radies un kurā būtu iespējama efektīvāka Eiropas Savienības pilsoņu tiesību aizsardzība?

               2.

               Attiecībā uz meklētājprogrammu darbībām kā satura nodrošinātājiem saistībā ar Datu aizsardzības Direktīvu 95/46/EK:

                           2.1.

                           Attiecībā uz uzņēmuma “Google” meklētājprogrammu kā satura nodrošinātāja darbību tīmeklī, kura izpaužas publicētās vai trešo personu ievietotās informācijas tīmeklī informācijas lokalizēšanā, to automātiski indeksējot, to īslaicīgi uzglabājot un, visbeidzot, to nododot tīmeklī lietotāju rīcībā noteiktā svarīguma secībā, ja minētā informācija ietver trešo personu personiskos datus,
                           vai iepriekš aprakstītā darbība ir jāinterpretē tādējādi, ka tā ietilpst “datu apstrādes” jēdzienā, kas paredzēts Direktīvas 95/46/EK 2. panta b) punktā?

                           2.2.

                           Apstiprinošas atbildes uz iepriekšējo jautājumu gadījumā un joprojām saistībā ar iepriekš aprakstīto darbību — vai Direktīvas 95/46/EK 2. panta d) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmums, kas apkalpo “Google” meklētājprogrammu, ir “personas datu apstrādātājs” personas datiem, kuri ir ietverti tīmekļa lapās, kuras indeksē šī meklētājprogramma?

                           2.3.

                           Apstiprinošas atbildes uz iepriekšējo jautājumu gadījumā — vai par datu uzraudzību atbildīgā valsts iestāde (šajā lietā Agencia Española de Protección de Datos), kas aizsargā tiesības, kas noteiktas Direktīvas 95/46/EK 12. panta b) punktā un 14. panta a) punktā, var tieši vērties pie uzņēmuma “Google” meklētājprogrammas, lai tai uzdotu dzēst no tās indeksa informāciju, ko ir publicējušas trešās personas, vispirms vai vienlaikus nevēršoties pie tās tīmekļa lapas īpašnieka, kur atrodas minētā informācija?

                           2.4.

                           Apstiprinošas atbildes uz iepriekšējo jautājumu gadījumā — vai tiktu izslēgts meklētājprogrammu pienākums aizsargāt šīs tiesības gadījumā, ja informāciju, kas satur personas datus, ir likumīgi publicējušas trešās personas un tā saglabājas sākotnējā tīmekļa lapā?

               3.

               Attiecībā uz tiesību uz datu dzēšanu un tiesību iebilst apmēru saistībā ar tiesībām tikt aizmirstam tiek uzdots šāds jautājums:

                           3.1.

                           Vai tiesības uz datu dzēšanu un piekļuves noslēgšanu, kas tiek regulētas Direktīvas 95/46/EK 12. panta b) punktā, un tiesības iebilst, kas regulētas šīs direktīvas 14. panta a) punktā, nozīmē, ka datu subjekts var vērsties pie meklētājprogrammām, lai liegtu informācijas, kas attiecas uz viņa personu, kas ir publicēta trešo personu tīmekļa lapās, indeksēšanu, ievērojot šīs personas vēlmi, lai šo informāciju neuzzinātu tīmekļa lietotāji, ja tā uzskata, ka šī informācija tai var kaitēt, vai vēlas, lai tā tiktu aizmirsta, kaut arī tā ir informācija, kuru trešās personas ir publicējušas likumīgi?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, OV L 281, 31. lpp.


title: Lieta T-842/14: Prasība, kas celta 2014. gada 22. decembrī – Airpressure Bodyforming /ITSB ( “Slim legs by airpressure bodyforming” )

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/50

         Prasība, kas celta 2014. gada 22. decembrī – Airpressure Bodyforming/ITSB (“Slim legs by airpressure bodyforming”)
   (Lieta T-842/14)
   (2015/C 065/68)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Airpressure Bodyforming GmbH (Berchtesgaden, Vācija) (pārstāvis: S. Merz, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Slim legs by airpressure bodyforming” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 533 709

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju piektās padomes 2014. gada 29. oktobra lēmums lietā R 1570/2014-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta F-17/11: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 19. februāra spriedums — BB /Komisija (Civildienests — Līgumdarbinieks — Uz noteiktu laiku noslēgta līguma nepagarināšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/33

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 19. februāra spriedums — BB/Komisija
   (Lieta F-17/11) (1)

   (Civildienests - Līgumdarbinieks - Uz noteiktu laiku noslēgta līguma nepagarināšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   2013/C 101/61
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BB (pārstāvis — A. Blot, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un G. Berscheid)

      Priekšmets

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu nepagarināt prasītājas līgumdarbinieces līgumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus un atlīdzina vienu trešdaļu no BB tiesāšanās izdevumiem;

               3)

               BB sedz divas trešdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 186, 25.6.2011., 33. lpp.


title: Lieta T-289/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko Dimitra Lantzoni iesniedza 2004. gada 15. jūlijā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/35

         Prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko Dimitra Lantzoni iesniedza 2004. gada 15. jūlijā
   (Lieta T-289/04)
   (2004/C 262/68)
   tiesvedības valoda – franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 15. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko cēla Dimitra Lantzoni, ar dzīvesvietu Übersyren (Luksemburga), kuru pārstāv Clara Marhuenda, advokāte, kas norādījusi adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt atbildētājas lēmumu, kas nosūtīts prasītājai 2003. gada 7. oktobrī un ar ko noraida prasītājas apstrīdētos punktus paaugstināšanai amatā par 1999./2000. gadu un paaugstināšanai amatā par 2001. gadu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   2002. gada 5. februārī prasītāja, Eiropas Kopienu Tiesas ierēdne, saņēma lēmumu nepiešķirt viņai nevienu paaugstināšanas punktu par 1999. un 2000. gadu. 2003. gada 16. janvārī prasītājai arī tika paziņots, ka viņai ir piešķirts viens paaugstināšanas punkts par 2001. gadu. Viņa apstrīdēja šo lēmumu un vēlāk apstrīdēja arī lēmumu nepiešķirt viņai nevienu punktu par 1999. un 2000. gadu. Prasītājas pieteikums attiecībā uz 1999. un 2000. gadu tika noraidīts kā novēlojies un attiecībā uz 2001. gadu – kā nepamatots.
   Šīs prasības pamatojumam prasītāja norāda, ka apstrīdētie lēmumi par punktiem ir pretrunā Tiesas 2000. gada 18. oktobra lēmumam par šīs sistēmas izveidi, jo punktu piešķiršana [un nepiešķiršana] nav notikusi, pamatojoties uz novērtējuma ziņojumiem par viņu, un piešķirtie punkti nekādi neatbilst minētajiem ziņojumiem. Attiecībā uz pieteikuma par punktu nepiešķiršanu par 1999. un 2000. gadu noraidīšanu sakarā ar novēlošanos, prasītāja norāda, ka, tā kā viņa varēja iepazīties ar novērtējuma ziņojumu par 1999./2000. gadu ar nokavēšanos par gandrīz diviem gadiem, tad viņai nebija iespējas laikus iepazīties ar kļūdām, kuru dēļ punkti netika piešķirti. Kā norāda prasītāja, tiesiskās drošības princips attiecībā uz minēto paaugstināšanu būtu pilnībā ievērots, ja viņai ļautu apstrīdēt lēmumu nepiešķirt punktus par šiem diviem gadiem, jo saņemto punktu skaits nenozīmē automātisku paaugstināšanu.


title: Lieta C-173/15: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 9. marta spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – GE Healthcare GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Muitas savienība — Kopienas Muitas kodekss — 32. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Muitas vērtības noteikšana — Honorāri vai licences maksas, kas attiecas uz novērtējamajām precēm — Jēdziens — Regula (EEK) Nr. 2454/93 — 160. pants — Novērtējamo preču “pārdošanas nosacījums” — Honorāru vai licences maksu samaksa sabiedrībai, kas ir saistīta gan ar preču pārdevēju, gan pircēju — 158. panta 3. punkts — Korekcijas un sadalīšanas pasākumi

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/3

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 9. marta spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – GE Healthcare GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf

   (Lieta C-173/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Kopienas Muitas kodekss - 32. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Muitas vērtības noteikšana - Honorāri vai licences maksas, kas attiecas uz novērtējamajām precēm - Jēdziens - Regula (EEK) Nr. 2454/93 - 160. pants - Novērtējamo preču “pārdošanas nosacījums” - Honorāru vai licences maksu samaksa sabiedrībai, kas ir saistīta gan ar preču pārdevēju, gan pircēju - 158. panta 3. punkts - Korekcijas un sadalīšanas pasākumi)
   (2017/C 144/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: GE Healthcare GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Düsseldorf

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2006. gada 20. novembra Regulu (EK) Nr. 1791/2006, 32. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, pirmkārt, tajā nav prasīts, lai honorāru vai licences maksu apmērs, lai varētu tikt uzskatīts, ka šie honorāri vai licences maksas ir saistīti ar novērtējamajām precēm, būtu noteikts licences līguma noslēgšanas vai muitas parāda rašanās brīdī, un, otrkārt, ka tajā ir pieļauts, ka minētie honorāri vai licences maksas ir “saistīti ar novērtējamajām precēm” pat tad, ja šie honorāri vai licences maksas ir tikai daļēji saistīti ar minētajām precēm;

               2)

               Regulas Nr. 2913/92, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1791/2006, 32. panta 1. punkta c) apakšpunkts un Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Regulai Nr. 2913/92, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2006. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1875/2006, 160. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka honorāri vai licences maksas ir uzskatāmi par novērtējamo preču “pārdošanas nosacījumu”, ja vienas un tās pašas sabiedrību grupas ietvaros šo honorāru vai licences maksu samaksu ir pieprasījis uzņēmums, kurš ir saistīts gan ar pārdevēju, gan ar pircēju, un šī samaksa ir veikta šim pašam uzņēmumam;

               3)

               Regulas Nr. 2913/92, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1791/2006, 32. panta 1. punkta c) apakšpunkts un Regulas Nr. 2454/93, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1875/2006, 158. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka korekcijas un sadalīšanas pasākumi, kas attiecīgi paredzēti šajās tiesību normās, var tikt veikti, ja attiecīgo preču muitas vērtība ir tikusi noteikta, piemērojot nevis šīs grozītās Regulas Nr. 2913/92 29. pantu, bet gan minētās regulas 31. pantā paredzēto pakārtoto metodi.

      (1)  OV C 236, 20.7.2015.


title: Lieta T-219/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 8. jūlija spriedums — DSV Road /Komisija (Muitas savienība — Diskešu imports no Taizemes — Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa — Lūgums piemērot ievedmuitas nodokļa atlaišanu — Regulas (EK) Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 239. pants)

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/33

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 8. jūlija spriedums — DSV Road/Komisija
   (Lieta T-219/07) (1)

   (Muitas savienība - Diskešu imports no Taizemes - Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa - Lūgums piemērot ievedmuitas nodokļa atlaišanu - Regulas (EK) Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 239. pants)
   2009/C 205/58
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: DSV Road NV, Puurs (Beļģija) (pārstāvji — A. Poelmans, A. Calewaert un R. de Wit, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Konstantinidis un S. Schønberg, pārstāvji, kam palīdz F. Tuytschaever, advokāts)

      Priekšmets

   Komisijas 2007. gada 24. aprīļa lēmuma, ar kuru Beļģijas iestādēm norādīts, ka ir pieļaujams ievedmuitas nodokli par disketēm no Taizemes iegrāmatot vēlāk un to nedrīkst atlaist (Dok. Nr. REC 05/02), atcelšana.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               DSV Road NV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 211, 08.09.2007.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 30. jūnijā lietā T-347/03 Eugénio Branco, Lda pret Eiropas Kopienu Komisiju (Eiropas Sociālais fonds — Finanšu palīdzības samazināšana — Apakšlīgums — Iegūtās tiesības — Saprātīgs termiņš)

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/37

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 30. jūnijā
   lietā T-347/03 Eugénio Branco, Lda pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Eiropas Sociālais fonds - Finanšu palīdzības samazināšana - Apakšlīgums - Iegūtās tiesības - Saprātīgs termiņš)
   (2005/C 217/82)
   tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietā T-347/03 Eugénio Branco, Lda, Lisabona (Portugāle), ko pārstāv B. Belhiors [B. Belchior], advokāts, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji — sākotnēji A. Alvišs Vjeira [A. Alves Vieira] un A. Veimārs [A. Weimar], pēc tam P. Andrade [P. Andrade] un A. Veimārs, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā,) par prasību atcelt Komisijas 2002. gada 23. oktobra Lēmumu C (2002) 3455 par Eiropas Sociālā fonda finanšu palīdzības samazināšanu lietā Nr. 870302 P3, Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs M. Vilars [M. Vilaras], tiesneši F. Deuss [F. Dehousse] un D. Švābi [D. Šváby], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 30. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 7, 10.01.2004.


title: Lieta T-734/16: Prasība, kas celta 2016. gada 19. oktobrī – Argyraki/Komisija

text:
               12.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/36

         Prasība, kas celta 2016. gada 19. oktobrī – Argyraki/Komisija
   (Lieta T-734/16)
   (2016/C 462/47)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vassilia Argyraki (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Atalgojuma un individuālo tiesību biroja (PMO) 2016. gada 29. janvāra lēmumu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu, kurš attiecas uz otro laikposmu, kurā prasītāja bija nodarbināta kā palīgdarbiniece, tiek norādīts, ka apstrīdētais lēmums ir pamatots ar neesošu juridisku pamatu, jo nedz Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Atzinumā 229/04, nedz Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 4. panta 1. punktā, nedz arī judikatūrā nav paredzēts nosacījums par iestādes maiņu. Līdz ar to šī apstrīdētā akta daļa ir prettiesiska un tā ir jāatceļ.

               2.

               Ar otro pamatu, kurš attiecas uz pirmo laikposmu, kurā prasītāja bija nodarbināta kā palīgdarbiniece, tiek norādīts, ka apstrīdētajā lēmumā piemērotais nosacījums, proti, vairāk kā gadu ilgas nepārtrauktas darba attiecības, kas paredzēts Atzinumā 229/04, atšķiras no Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 4. panta 1. punkta interpretācijā, kāda tam piešķirta judikatūrā. Līdz ar to šī apstrīdētā akta daļa ir prettiesiska un tā ir jāatceļ.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 182, 23.7.2005.

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/39

         (2005/C 193/65)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 182, 23.7.2005.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 171, 9.7.2005.

      OV C 155, 25.6.2005.

      OV C 143, 11.6.2005.

      OV C 132, 28.5.2005.

      OV C 115, 14.5.2005.

      OV C 106, 30.4.2005.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Lieta C-88/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 18. jūnija spriedums ( Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — David Hütter/Technische Universität Graz (Direktīva 2000/78/EK — Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā — Diskriminācija vecuma dēļ — Valsts līgumdarbinieku darba samaksas noteikšana — Profesionālās pieredzes, kas iegūta līdz 18 gadu vecuma sasniegšanai, izslēgšana)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/15

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 18. jūnija spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — David Hütter/Technische Universität Graz

   (lieta C-88/08) (1)

   (Direktīva 2000/78/EK - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - Diskriminācija vecuma dēļ - Valsts līgumdarbinieku darba samaksas noteikšana - Profesionālās pieredzes, kas iegūta līdz 18 gadu vecuma sasniegšanai, izslēgšana)
   2009/C 180/24
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: David Hütter

      Atbildētāja: Technische Universität Graz

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof (Austrija) — Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.), 1., 2. un 6. panta interpretācija — Jebkuras diskriminācijas vecuma dēļ aizliegums — Valsts tiesiskais regulējums, kas izslēdz darbības periodu, kas veikti pirms 18 gadu vecuma sasniegšanas, vērā ņemšanu, lai noteiktu darba samaksu līgumdarbiniekiem.

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 1., 2. un 6. pants ir interpretējami tādā nozīmē, ka tie nepieļauj valsts regulējumu, atbilstoši kuram, lai netiktu īstenota mazāka labvēlība pret vispārējo izglītību salīdzinājumā ar profesionālo izglītību un lai veicinātu jauniešu — mācekļu iekļaušanos darba tirgū, tiek izslēgta nodarbinātības periodu, kas veikti pirms 18 gadu vecuma sasniegšanas, vērā ņemšana, lai noteiktu līmeni, kādā tiek ietverti dalībvalsts civildienesta līgumdarbinieki.

      (1)  OV C 128, 24.05.2008.


title: Lieta C-198/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2016. gada 28. janvāra spriedumu lietā T-570/13 Agriconsulting Europe SA/Eiropas Komisija 2016. gada 8. aprīlī iesniedza Agriconsulting Europe SA

text:
               1.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/9

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2016. gada 28. janvāra spriedumu lietā T-570/13 Agriconsulting Europe SA/Eiropas Komisija 2016. gada 8. aprīlī iesniedza Agriconsulting Europe SA

   (Lieta C-198/16 P)
   (2016/C 279/14)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Agriconsulting Europe SA (pārstāvis – R. Sciaudone, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai tās izlemšanai pēc būtības, ņemot vērā Tiesas sniegtās norādes;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā lietā T-570/13.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Runājot par piešķiršanas kritērijiem Nr. 1 un Nr. 2 – ir sagrozīti un kļūdaini interpretēti prasītājas paustie argumenti; pārkāpts zaudējumu atlīdzināšanas princips saistībā ar tā piemērošanas jomu.

               2.

               Runājot par nepamatoti lēta piedāvājuma jēdzienu: ir sagrozīts vērtēšanas komitejas vērtējums un pārkāpts pienākums spriedumā norādīt pamatojumu; ir sagrozīti procesuālie dokumenti un norādīts pretrunīgs pamatojums, ciktāl Vispārējā tiesa ar savu pamatojumu ir aizstājusi vērtēšanas komitejas pamatojumu.

               3.

               Ir kļūdaini interpretēta un sagrozīta prasība un pierādījumi saistībā ar papilduzdevumu piedāvājumu; ir nepareizi interpretēti parametri, kas attiecas uz pārmērīgi lēta piedāvājuma jēdzienu, kā arī pušu tiesības piedāvājuma pārmērīgi zemās cenas pārbaudes procedūrā; ir pārkāpti iepirkuma procedūras noteikumi; ir sagrozīti un kļūdaini interpretēti prasītājas sniegtie pierādījumi.

               4.

               Kļūdaina atlīdzināmo zaudējumu reālā un droši zināmā rakstura interpretācija.


title: Lieta T-688/13: Prasība, kas celta 2013. gada 24. decembrī — Deloitte Consulting /Komisija

text:
               29.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/23

         Prasība, kas celta 2013. gada 24. decembrī — Deloitte Consulting/Komisija
   (Lieta T-688/13)
   2014/C 93/41
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deloitte Consulting CVBA (Diegem, Beļģija) (pārstāvji — K. De hornois un N. Korogiannakis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt prasītājas lēmumu izvēlēties prasītājas piedāvājumu kā ceturtās kaskādes līgumslēdzēju uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā DIGIT/R2/PO/2013/004 ABC III — Informācijas un komunikāciju tehnoloģiju konsultācijas, salīdzinošā analīze un konsultāciju pakalpojumi (2. partija), kas paziņots prasītājai ar 2013. gada 15. oktobra vēstuli, un piešķirt līguma slēgšanas tiesības konsorcijam PWC-EVERIS kā pirmajam līgumslēdzējam, KPMG-TRASYS-KURT SALMON kā otrajam līgumslēdzējam un CGI Accenture kā trešajam līgumslēdzējam;

               —

               vismaz atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to nav ticis izslēgts pirmais kaskādes līgumslēdzējs PWC-EVERIS, jo tas tika iekļāvis informāciju par savu finanšu piedāvājumu savā tehniskajā piedāvājumā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājai zaudējumus, kas radušies līguma zaudēšanas dēļ vai, pakārtoti, kas radušies saistībā ar iespējas zaudēšanu attiecīgajā publiskās iepirkuma procedūrā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājai tiesāšanās izdevumus un izmaksas, kas saistītas ar šo prasības pieteikumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un nav norādīts veiksmīgo piedāvājumu iesniedzēju piedāvājumu salīdzinošais izdevīgums, ir pārkāpts Finanšu regulas 113. panta 2. punkts un deleģētās regulas 161. panta 2. un 3. punkts, ir pārkāpta būtiska procesuāla prasība un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību.

                           —

                           Lai gan piedāvājuma priekšmets ir tehniski ļoti sarežģīts un stratēģiski nozīmīgs, izvērtēšanas ziņojumu izvilkumi ir īsi, virspusēji, vienkāršoti, tajos nav norādīti izvērtēto piedāvājumu vājie un spēcīgie aspekti, kuros vienīgi ir norādītas “kvalifikācijas”, vispār neaprakstot atbildes būtību. Saistībā ar dažiem apakškritērijiem vispār nav norādīts pamatojums, kas izskaidrotu piedāvājumu iesniedzējiem piešķirtos punktus un izvērtēšanas komitejas sniegtie komentāri bieži vien nav saskanīgi ar punktiem, kas piešķirti dažādiem piedāvājumu iesniedzējiem. Apstrīdētajā lēmumā sniegtā pamatojuma trūkumi ir šķērslis apstrīdētā lēmuma pārbaudei tiesā; tādējādi tiek pārkāpts tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību princips.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums izmantot skaidrus piešķiršanas kritērijus, pamatojoties uz kuriem līgums var tikt piešķirts objektīvi; ir pārkāpta atšķirība starp atlases kritērijiem un piešķiršanas kritērijiem;

                           —

                           Tehniskajās specifikācijās ir ietverts ievērojams skaits nekonkrētu apakškritēriju. Tādēļ labi informēti un pietiekami uzmanīgi piedāvājumu iesniedzēji nav spējīgi interpretēt konkrētu piešķiršanas kritēriju. Nav skaidras norādes par to, kas būtu labāka vai mazāk laba pieeja, nav arī norādīts kvalitatīvs elements, kas norādītu, kuru indikatori varētu novest pie labāk vai sliktāka rezultāta. Turklāt novērtējuma ziņojumā ir norāde uz atlases kritēriju, kurš ir ticis izmantots piedāvājumu iesniedzēja tehniskās piedāvāju izvērtēšanā.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievēroti noteikumi saistībā ar piedāvājuma specifikācijām, ir pārkāpts pārskatāmības princips un labas pārvaldības princips, ir pārkāpts norādes piedāvājuma iesniedzējiem un ir pārkāpta references cena tehniskajā piedāvājumā.

                           —

                           Viens no veiksmīgajiem piedāvājuma iesniedzējiem atklāja būtiskus finanšu elementus piedāvājuma tehniskajā daļā, līdz ar ko tas ir nepieņemams, jo ar to tiek pārkāptas piedāvājuma specifikāciju konkrētas normas, kā arī nediskriminācijas princips un DIGIT Pamatnostādnes publiskā iepirkuma jomā, kas ir piemērojamas šajā lietā.

               4)

               Ar ceturto tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Finanšu regulas 107. panta 1. punkta a) apakšpunkts un piedāvājuma specifikāciju 5.2.3.2. sadaļa un ir pieļauts interešu konflikts.

                           —

                           Saskaņā ar Finanšu regulas 107. pantu, atbildētājai ir jāizvērtē, vai piedāvājuma iesniedzējiem nav interešu konflikta publiskā iepirkuma procedūrā saistībā ar ietvarlīgumu, pretēji tam, ka izvērtēšana no tiek katrā individuālajā gadījumā ietvarlīguma izpildes laikā, kam atbildētāja dod priekšroku šajā lietā. Jebkurš piedāvājuma iesniedzējs, kas ir bijis interešu konfliktā, kā aprakstīts piešķiršanas procedūrā, būtu bijis jāizslēdz pirms ietvarlīguma piešķiršanas, nevis kā atbildēja izvēlas rīkoties šajā lietā, veicot izvērtēju katrā individuālajā gadījumā līguma izpildes laikā. Piedāvājuma specifikāciju 5.2.3.2. sadaļa ir vēl stingrāka prasība par interešu konfliktu, kas definēts Finanšu regulas 107. pantā. Ņemot vērā iepriekš minēto, atbildētājai būtu vajadzējis noraidīt dažus no veiksmīgajiem piedāvājuma iesniedzējiem.


title: Lieta T-396/08: Prasība, kas celta 2008. gada 15. septembrī — Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt/Komisija

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/30

         Prasība, kas celta 2008. gada 15. septembrī — Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt/Komisija
   (Lieta T-396/08)
   (2008/C 327/56)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt (pārstāvji — T. Müller-Ibold un T. Graf, Rechtsanwälte)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt 1. panta 1. punktu Komisijas 2008. gada 2. jūlija Lēmumā (C(2008) 3178, galīgā redakcija) valsts atbalsta lietā C 18/2007 un

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī prasība atcelt tiesību aktu attiecas uz Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 2. jūlija Lēmumu C(2008) 3178, galīgā redakcija, valsts atbalsta lietā C 18/2007 tiktāl, ciktāl lielākā daļā tajā minētais mācību atbalsts, ko Saksijas brīvvalsts un Saksijas-Anhaltes federālā zeme vēlējās piešķirt DHL ekspressūtījumu uzņēmumam, ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu.
   Saksijas brīvvalsts un Saksijas-Anhaltes federālā zeme izvirza šādus prasības pamatus:
   Pirmkārt, prasītājas pārmet, ka Komisija ir atteikusies apstiprināt lielāko daļu pieteiktā atbalsta, jo mācību atbalsts neesot “nepieciešams” attiecīgo mācību pasākumu īstenošanai. Ieviešot vispārēju atsevišķa gadījuma pārbaudi par nepieciešamību kā pieteiktā atbalsta atļaujas nosacījumu, Komisija neesot ievērojusi Regulas (EK) Nr. 68/2001 (1) saistošo iedarbību un pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu un tiesiskās paļāvības aizsardzības principu. Regulā noteiktie pārbaudes kritēriji esot saistoši arī atbalstam, kas pārsniedz atbrīvojuma robežvērtību.
   Otrkārt, Komisijas pieņēmums, saskaņā ar kuru pieteiktā mācību atbalsta atļauja ir atkarīga no tā nepieciešamības, ir juridiski kļūdains arī tādēļ, ka tajā nepamatoti tiek ignorēta ar pieteikto atbalstu uzturēto mācību pasākumu pozitīvā ietekme uz tirgus apstākļiem. Šādi tirgus apstākļi bija pietiekami, lai pamatotu pieteiktā atbalsta saderību ar kopējo tirgu.
   Treškārt, Komisija nepamatoti esot izdarījusi secinājumu, ka vietas izvēlei neesot vajadzīgās atbalsta stimulējošās iedarbības. Mācību atbalsts ir tiešām vajadzīgs, jo tas DHL ir ietekmējis Leipcigas-Halles izvēlē un DHL citādi tur nebūtu veicis mācību pasākumus. Turklāt Komisijas apgalvojums, ka līdzīgi mācību izdevumi būtu radušies arī citās alternatīvās vietās, esot neatbilstošs.
   Ceturtkārt, Komisija, pārbaudot nepieciešamību, esot pamatojusies uz neatbilstošiem kritērijiem. Komisija it īpaši esot pamatojusies uz subjektīviem kritērijiem, kam nav sakara ar objektīvu nepieciešamību. Bez tam Komisija savā pārbaudē esot pamatojusies uz tiesību aktu normām par mācību pasākumiem, kas dalībvalstis ar likumiski reglamentētu mācību saturu nostāda būtiski neizdevīgākā situācijā.
   Piektkārt, apstrīdētajā lēmumā neesot norādīts pietiekams pamatojums.

      (1)  Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regula (EK) Nr. 68/2001 par EK līguma 87. un 88. punkta piemērošanu mācību atbalstam (OV 2001, L 10, 20. lpp.; grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 363/2004, OV 2004, L 63, 20. lpp., un Regulu (EK) Nr. 1976/2006, OV 2006, L 368, 85. lpp.).


title: Lieta T-204/13 P: Vispārējās tiesas 2013. gada 27. novembra rīkojums — Marcuccio /Komisija (Apelācija — Civildienests — Pirmajā instancē celtās prasības kā acīmredzami nepieņemamas noraidīšana — Prasības celšanai paredzētajā termiņā pa faksu iesniegts prasības pieteikums, kas ir parakstīts, izmantojot zīmogu, kurā ir attēlots advokāta paraksts — Oriģināla iesniegšana pēc termiņa beigām — Novēlota prasība — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/33

         Vispārējās tiesas 2013. gada 27. novembra rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-204/13 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Pirmajā instancē celtās prasības kā acīmredzami nepieņemamas noraidīšana - Prasības celšanai paredzētajā termiņā pa faksu iesniegts prasības pieteikums, kas ir parakstīts, izmantojot zīmogu, kurā ir attēlots advokāta paraksts - Oriģināla iesniegšana pēc termiņa beigām - Novēlota prasība - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2014/C 45/56
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Trikase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Berardis-Kayser un G. Gattinara)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 28. janvāra rīkojumu lietā F-95/12 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ar ko lūdz šo rīkojumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               L. Marcuccio sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 156, 1.6.2013.