title: Lieta T-188/09: Prasība, kas celta 2009. gada 12. maijā — Galileo International Technology /ITSB — Residencias Universitarias ( GALILEO )

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/53

         Prasība, kas celta 2009. gada 12. maijā — Galileo International Technology/ITSB — Residencias Universitarias (“GALILEO”)
   (lieta T-188/09)
   2009/C 180/98
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Galileo International Technology LLC, Bridgetown (Barbados) (pārstāvji — M. Blair un K. Gilbert, Solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībniece: Residencias Universitarias, SA, Valencia (Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 19. februāra lēmumu lietā R 471/2005-4; un

               —

               piespriest ITSB un otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “GALILEO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 39., 41. un 42. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas preču zīmes reģistrācijas grafiskai preču zīmei “GALILEO GALILEI” attiecībā uz pakalpojumiem, kas, attiecīgi, ietilpst 39., 41. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpums, jo Apelāciju padome esot pieļāvusi procesuālu kļūdu atbilstoši Padomes Regulas Nr. 40/94 63. panta 2. punktam (tagad — Padomes Regulas Nr. 207/2009 65. panta 2. punkts), nenododot lietu atpakaļ izskatīšanai Iebildumu nodaļai; Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot veikusi pienācīgu novērtējumu sajaukšanas iespējai un esot nepareizi secinājusi, ka prasītāja vispār neiebilda pret Iebildumu nodaļas pamatojumu šajā sakarā; Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, novērtējot attiecīgo preču zīmju līdzību un sajaukšanas iespēju, un neesot sniegusi pienācīgu pamatojumu saviem konstatējumiem.


title: Lieta C-541/07: Prasība, kas celta 2007. gada 30. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/38

         Prasība, kas celta 2007. gada 30. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-541/07)
   (2008/C 22/67)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — M. Patakia)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika, ar 2004. gada 3. marta Transporta ministrijas Dekrētu Nr. 12078/1343, kā tas tiek interpretēts atbilstoši Ceļu un vides drošības direkcijas izdotajam 2004. gada 28. jūlija Apkārtrakstam Nr. 45007/4795, aizliedzot izmantot tādas transportlīdzekļu logu plēves, kuras tiek ražotas un/vai realizētas citu Eiropas Savienības dalībvalstu tirgū, nav likumīgi izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EK līguma 28. un 30. pants;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Pēc sūdzības saņemšanas Komisija izskatīja Grieķijas tiesisko regulējumu, ar kuru aizliedz izmantot logu plēves transportlīdzekļu priekšējiem stikliem un vispārēji uz transportlīdzekļu logiem.

               2.

               Komisija uzskata, ka attiecīgais aizliegums neiekļaujas Direktīvas 92/22/EEK, kā to groza Direktīva 2001/92/EK, piemērošanas jomā un, nepastāvot saskaņošanai Kopienu līmenī, tas ir jāskata EKL 28. un 30. panta kontekstā.

               3.

               Attiecīgais aizliegums ir tāds pasākums, kas pretēji EKL 28. pantam attiecībā uz brīvu preču apriti rada sekas, kuras ir vienlīdzīgas kvantitatīviem ierobežojumiem, jo faktiski tiek radīts šķērslis pārdot Grieķijā tādas logu plēves, kuras likumīgi tiek ražotas un realizētas citās dalībvalstīs.

               4.

               Tāpat Komisija norāda, ka Grieķijas iestādes nav iesniegušas pietiekošus faktiskos pierādījumus attiecībā uz to, ka šis pasākums ir attaisnojams un atbilst samērīguma principam.

               5.

               It īpaši, nav ticis pierādīts, ka pastāv kritēriji, atbilstoši kuriem, veicot pārbaudes, var noteikt, vai attiecīgās plēves atbilst noteiktām minimālām prasībām, kā to apgalvo Grieķijas iestādes.

               6.

               Līdz ar to Komisija uzskata, ka attiecīgais tiesiskais regulējums ir pretējs EKL 28. pantam, jo tas nav attaisnojams, pamatojoties uz EKL 30. pantu vai atsaucoties uz svarīgām vispārējām interesēm Eiropas Kopienu Tiesas judikatūras nozīmē.


title: Lieta T-323/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 24. novembra spriedums — Komisija/ Irish Electricity Generating (Šķīrējklauzula — Enerģijas, kura nav kodolenerģija, jomā veiktas īpašas pētniecības un tehnoloģijas attīstības, tostarp demonstrējumu, programmas ietvaros (1994-1998) noslēgts līgums — Līguma neizpilde — Avansu atmaksa — Kavējuma nauda — Aizmuguriska lietas izskatīšana)

text:
               5.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/14

         Vispārējās tiesas 2010. gada 24. novembra spriedums — Komisija/Irish Electricity Generating

   (Lieta T-323/09) (1)

   (Šķīrējklauzula - Enerģijas, kura nav kodolenerģija, jomā veiktas īpašas pētniecības un tehnoloģijas attīstības, tostarp demonstrējumu, programmas ietvaros (1994-1998) noslēgts līgums - Līguma neizpilde - Avansu atmaksa - Kavējuma nauda - Aizmuguriska lietas izskatīšana)
   2011/C 38/23
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A.-M. Rouchaud-Joët un F. Mirza, pārstāvji, kuriem palīdz U. O’Dwyer un A. Martin, solicitors)

      Atbildētājs: Irish Electricity Generating Co. Ltd (Waterford, Īrija)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar šķīrējklauzulu un kuras mērķis ir piespriest Irish Electricity Generating Co. Ltd atlīdzināt summu EUR 180 664,70 apmērā, kas atbilst daļai no avansa maksājumiem, kurus Komisija tai izmaksāja saistībā ar līgumu Nr. WE/178/97/IE/GB, kam pieskaitīta kavējuma nauda

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Irish Electricity Generating Co. Ltd atmaksā Eiropas Komisijai summu EUR 180 664,70, kam pieskaitīta kavējuma nauda:

                           —

                           ar likmi 5,56 % gadā, sākot ar 2003. gada 25. augustu un līdz šā sprieduma pasludināšanas dienai;

                           —

                           ar gada likmi atbilstoši Īrijas tiesību aktiem, proti, šobrīd — grozītā Debtors (Ireland) Act, 1840 [1840. gada Parādnieku likuma] 26. pantam, līdz likmei 5,56 % gadā, sākot ar šā sprieduma pasludināšanas dienu un līdz parāda pilnīgai samaksai;

               2)

               Irish Electricity Generating Co. Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 256, 24.10.2009.


title: Lieta F-40/12: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 19. jūnija spriedums — CF / EASA (Civildienests — Bijušais pagaidu darbinieks — Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums — Atlaišana no darba slimības atvaļinājuma laikā — Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 16. pants — Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 48. panta b) punkts — Psiholoģiska vardarbība)

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/46

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 19. jūnija spriedums — CF/EASA

   (Lieta F-40/12) (1)

   (Civildienests - Bijušais pagaidu darbinieks - Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums - Atlaišana no darba slimības atvaļinājuma laikā - Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 16. pants - Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 48. panta b) punkts - Psiholoģiska vardarbība)
   2013/C 252/80
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: CF (Bierges, Belģija) (pārstāvis — A. Schwend, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA) (pārstāvji — M. F. Manuhutu, kam palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu par prasītāja atlaišanu un prasība atlīdzināt kaitējumu, kas, iespējams, nodarīts šīs atlaišanas un apgalvotās vardarbības dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt 2011. gada 24. maija lēmumu, ar kuru Eiropas Aviācijas drošības aģentūras institūcija, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, izbeidza pagaidu darbinieka CF darba līgumu;

               2)

               Eiropas Aviācijas drošības aģentūra izmaksā CF summu EUR 88 189,76 apmērā kā atlīdzību par radītiem materiāliem zaudējumiem;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               Eiropas Aviācijas drošības aģentūra sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina trīs ceturtdaļas no CF tiesāšanās izdevumiem;

               5)

               CF sedz vienu ceturtdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 184, 23.06.2012., 24. lpp.


title: Lieta T-111/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 7. jūlija spriedums — Agrofert Holding /Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti, kas attiecas uz procedūru saistībā ar uzņēmumu koncentrāciju — Piekļuves atteikums)

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/35

         Vispārējās tiesas 2010. gada 7. jūlija spriedums — Agrofert Holding/Komisija
   (Lieta T-111/07) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti, kas attiecas uz procedūru saistībā ar uzņēmumu koncentrāciju - Piekļuves atteikums)
   2010/C 221/54
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Agrofert Holding a.s. (Pyšelská, Čehijas Republika) (pārstāvji — R. Pokorný un D. Šalek, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji X. Lewis un P. Costa de Oliveira, vēlāk — P. Costa de Oliveira un V. Bottka)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji A. Kruse un S. Johannesson, vēlāk — S. Johannesson); Somijas Republika (pārstāvji — J. Himmanen, A. Guimaraes-Purokoski, M. J. Heliskoski un M. Pere) un Dānijas Karaliste (pārstāvis — B. Weis Fogh)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Polija) (pārstāvji — S. Sołtysiński, K. Michałowska un M. Olechowski, avocats)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, Komisijas 2006. gada 2. augusta lēmumu, ar kuru prasītājai atteikta piekļuve dokumentiem, kas attiecas uz paziņošanas un pirmspaziņošanas procedūru attiecībā uz darījumu, kurā Polski Koncern Naftowy Orlen SA iegādās Unipetrol (COMP/M.3543), un, otrkārt, Komisijas 2007. gada 13. februāra lēmumu D(2007) 1360, ar kuru apstiprināts minētais atteikums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasījumi atcelt Eiropas Komisijas 2006. gada 2. augusta atbildi, kā arī prasījumi, ar kuriem Vispārējo tiesu lūdz izdot rīkojumu Eiropas Komisijai paziņot pieprasītos dokumentus, nav pieņemami;

               2)

               atcelt Komisijas 2007. gada 13. februāra lēmumu D(2007) 1360, ar kuru atteikta piekļuve lietas COMP/M.3543 dokumentiem, kas attiecas uz Polski Koncern Naftowy Orlen SA un Unipetrol koncentrāciju, sarakstei starp Komisiju un paziņotājām pusēm un sarakstei starp Komisiju un trešām personām, kā arī piekļuve iekšējiem dokumentiem un juridiskajiem atzinumiem, kas sagatavoti minētās lietas ietvaros;

               3)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Zviedrijas Karaliste, Somijas Republika, Dānijas Karaliste un Polski Koncern Naftowy Orlen sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 129, 09.06.2007.


title: Lieta F-47/06: Prasība, kas celta  2006. gada 8. maijā  —  Aimi  u.c. pret Komisiju

text:
               1.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 154/25

         Prasība, kas celta 2006. gada 8. maijā — Aimi u.c. pret Komisiju
   (Lieta F-47/06)
   (2006/C 154/59)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Nicola Aimi, Evere (Beļģija) un citi (pārstāvji — A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt individuālos lēmumus, ar kuriem ir noraidīti prasītāju lūgumi iecēlējinstitūcijai pieņemt pagaidu pasākumus, lai, 2005. un turpmākajos gados veicot paaugstināšanu amatā, nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi un viņu iegūto tiesību ievērošanu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savu prasību pamatošanai prasītāji norāda, ka, noraidot viņu lūgumus pieņemt pagaidu pasākumus, lai ņemtu vērā viņu īpašo situāciju, kas radusies, ieviešot papildu pakāpes, atbildētāja nav ņēmusi vērā viņu mērķi veidot karjeru tādos pašos apstākļos kā tās pašas kategorijas viņu kolēģi, ka arī viņu iegūtās tiesības, jo to karjeras perspektīvu bija ietekmējušas būtiskas izmaiņas.
   Turklāt prasītāji norāda uz atbilstoša pamatojuma trūkumu, jo atbildētāja nav atbildējusi uz viņu lūgumos un sūdzībās minētajiem pamatiem un argumentiem.


title: Lieta C-520/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar House of Lords (Lielbritānija) 2006. gada 20. decembra rīkojumu — Stringer and others pret Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar House of Lords (Lielbritānija) 2006. gada 20. decembra rīkojumu — Stringer and others pret Her Majesty's Revenue and Customs

   (Lieta C-520/06)
   (2007/C 56/33)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa
   House of Lords
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Stringer un citi

      Atbildētāji: Her Majesty's Revenue and Customs

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2003/88/EK 7. panta 1. punkts nozīmē (1), ka darba ņēmējs, kurš atrodas slimības atvaļinājumā uz nenoteiktu laiku, var: a) norādīt laikposmu nākotnē par apmaksātu gadskārtējo atvaļinājumu un b) abos gadījumos doties gadskārtējā apmaksātā atvaļinājumā laikposmā, kas citādā gadījumā būtu slimības atvaļinājums?

               2)

               Gadījumā, ja dalībvalsts īsteno savu diskrecionāro varu, aizstājot obligāto apmaksāto gadskārtējo atvaļinājumu ar finansiālu atlīdzību, pārtraucot darba attiecības saskaņā ar Direktīvas 2003/88/EK 7. panta 2. punktu, pastāvot apstākļiem, kad darba ņēmējs nav bijis darbā sakarā ar slimības atvaļinājumu visu vai daļu no tā atvaļinājuma gada, kurā tiek pārtrauktas darba attiecības, vai 7. panta 2. punkts paredz jebkādas prasības vai kritērijus attiecībā uz to, vai ir izmaksājama finansiālā atlīdzība un kā tā ir jāaprēķina?

      (1)  OV L 299, 9. lpp.


title: Lieta C-606/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-80/14 PT Musim Mas/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/35

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-80/14 PT Musim Mas/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-606/16 P)
   (2017/C 030/39)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – H. Marcos Fraile, pārstāve, N. Tuominen, avocat)

      Pārējie lietas dalībnieki: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas), Eiropas Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-80/14 PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Eiropas Savienības Padome, kas Padomei tika paziņots 2016. gada 16. septembrī;

               —

               noraidīt pirmajā instancē celto prasību par apstrīdētās regulas atcelšanu un

               —

               piespriest prasītājai atlīdzināt Padomei gan pirmajā, gan apelācijas instancē attiecīgi radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pakārtoti,

               —

               nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai izskatīšanai no jauna;

               —

               lēmumu par tiesāšanās izdevumiem, kas radušies gan pirmajā, gan apelācijas instancē, atlikt.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

                  Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot piemērojusi kļūdainu juridisko kritēriju, vērtēdama, vai Padomei bija pierādījumi, kas ļautu nolemt, ka attiecīgo Indonēzijas eksportētāju uzskaitē norādītās izejvielu iekšzemes cenas ir pietiekami izkropļotas, lai tās varētu neņemt vērā un izmantotu pamatregulas (1) 2. panta 5. punkta otrajā daļā paredzēto metodi. Šādi rīkodamās, Vispārējā tiesa esot iestādei uzlikusi pārlieku smagu pierādīšanas pienākumu.

               2.

                  Otrkārt, neesot pienācīgi norādīts pamatojums Vispārējās tiesas secinājumam, ka iestāžu sniegtie pierādījumi nav pietiekami, lai pierādītu, ka DEN sistēmas dēļ galveno izejvielu cenas Indonēzijā ir ievērojami izkropļotas.

               3.

                  Treškārt, pārsūdzētā sprieduma rezolutīvā daļa, kurā antidempinga maksājumi ir atcelti, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, nav samērīga ar vienīgo Vispārējās tiesas atzīto atcelšanas pamatu un prettiesiskuma atzīšanu apvelta ar nepienācīgām tiesiskām sekām.

               4.

               Padome pierādīšot, ka pārsūdzētajā spriedumā ir vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, kas ietekmē tā spēkā esamību. Padome piebilst, ka prasītājas otrā pamata otrajā daļā norādītie fakti ir pietiekami pierādīti, lai Tiesa varētu izspriest par šo pamatu un noraidīt prasību.

               5.

               Tāpēc Padome godbijīgi lūdz atcelt pārsūdzēto spriedumu un noraidīt prasītājas pirmajā instancē celto prasību par apstrīdētās regulas atcelšanu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 51. lpp.) (“pamatregula”).


title: Apvienotās lietas T-433/11 un T-98/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 10. jūnija rīkojums – Makhlouf /Padome

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/66

         Vispārējās tiesas 2014. gada 10. jūnija rīkojums – Makhlouf/Padome
   (Apvienotās lietas T-433/11 un T-98/12) (1)

   2014/C 253/90
   Tiesvedības valoda – franču
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt apvienotās lietas no reģistra.

      (1)  OV C 290, 1.10.2011.


title: Lieta T-24/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. janvārī — Cactus /ITSB — Del Rio Rodríguez ( “CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ” )

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/20

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. janvārī — Cactus/ITSB — Del Rio Rodríguez (“CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ”)
   (Lieta T-24/13)
   2013/C 101/43
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cactus SA (Bertranža, Luksemburga) (pārstāvis — K. Manhaeve, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Isabel Del Rio Rodríguez (Malaga, Spānija)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 19. oktobra lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājai un, attiecīgā gadījumā, Isabel Del Rio Rodríguez k-dzei kopīgi un solidāri atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 31., 39. un 44. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 489 643

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “CACTUS” reģistrācija Nr. 963 694 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 2., 3., 5., 6., 7., 8., 9., 11., 16., 18., 20., 21., 23., 24., 25., 26., 27., 28., 29., 30., 31., 32., 33., 34., 35., 39., 41. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt un reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: pārsūdzēto lēmumu atcelt un iebildumus pilnībā noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. un 2. punkta un 75. panta pārkāpums


title: Lieta T-253/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. jūnijā — Wilo /ITSB (motora apvalka forma)

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/44

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. jūnijā — Wilo/ITSB (motora apvalka forma)
   (Lieta T-253/09)
   2009/C 205/80
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wilo SE, Dortmunda (Vācija) (pārstāvis — G. Braun, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju padomes 2009. gada 30. marta lēmumu lietā R 1184/2008-1;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo apkures sūkņa motora apvalku, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. un 11. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 5 805 692)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot bijusi minimālā prasītā atšķirtspēja.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta F-19/06: Prasība, kas celta  2006. gada 20. februārī  —  Semeraro  pret Komisiju

text:
               6.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/30

         Prasība, kas celta 2006. gada 20. februārī — Semeraro pret Komisiju
   (Lieta F-19/06)
   (2006/C 108/56)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maria Magdalena Semeraro, Brisele (Beļģija), (pārstāvis — L. Vogel, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt iecēlājinstitūcijas 2005. gada 8. novembra lēmumu, ar kuru noraidīta prasītājas 2005. gada 12. augusta sūdzība par viņas karjeras novērtējuma ziņojumu par 2004. gadu (KNZ);

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt arī minēto ziņojumu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, Komisijas ierēdne, kas 2004. gada 30. novembrī tika paaugstināta C*6 pakāpē, uzskata, ka viņai 2004. gada novērtējuma ietvaros, salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem, ir piešķirts pārāk mazs nopelnu punktu skaits.
   Tā kā viņas sūdzība šajā jautājumā tika noraidīta, viņa cēla šo prasību, kurā viņa izvirza trīs pamatus.
   Pirmais pamats ir par Civildienesta noteikumu 25. panta un Civildienesta noteikumu 43. panta izpildes vispārējo noteikumu (IVN) 9. panta 7. punkta pārkāpumu. It īpaši to, ka sūdzības novērtētājs KNZ atstāja bez labojumiem, atbildē uz Apvienotās referentu komitejas iebildumiem un piezīmēm nesniedzot konkrētus un šai lietai piemītošus faktus.
   Otrais pamats ir par Civildienesta noteikumu 43. panta un IVN 1. panta 2. punkta, samērīguma un nediskriminācijas principu pārkāpumu, kā arī acīmredzamu kļūdu novērtējumā. Pirmkārt, nopelnu punktu samazināšana par 2004. gada novērtējumu nesaskanot ar to, ka sniegtais analītiskais novērtējums ir tāds pats kā iepriekšējos gados. Otrkārt, vadības sniegtajam pamatojumam, saskaņā ar kuru samazinājums ir izskaidrojams ar prasītājas paaugstināšanu amatā 2004. gada nogalē, neesot nozīmes.
   Trešais pamats ir par Civildienesta noteikumu 25. panta, to XIII pielikuma 10. panta 3. punkta un IVN 9. panta 7. punkta pārkāpumu, kā arī acīmredzamu kļūdu novērtējumā. It īpaši par to, ka ne novērtētājs, ne apstiprinātājs, ne sūdzības novērtētājs neesot snieguši pietiekamu pamatojumu, noraidoši atbildot uz jautājumu par prasītājas gatavību veikt B* kategorijas ierēdņu pienākumus.


title: Lieta T-485/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 4. septembra spriedumu lietā F-22/07 Lafili /Komisija 2008. gada 13. novembrī iesniedzis Paul Lafili

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/31

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 4. septembra spriedumu lietā F-22/07 Lafili/Komisija 2008. gada 13. novembrī iesniedzis Paul Lafili

   (Lieta T-485/08 P)
   (2009/C 19/59)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Paul Lafili, Genk (Beļģija) (pārstāvis — L. Levi, advokāts)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               atcelt ES Civildienesta tiesas 2008. gada 4. septembra spriedumu lietā F-22/07 tiktāl, ciktāl tajā ir noraidīti pamati, kas izriet no Civildienesta noteikumu 44. un 46. panta un Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 7. panta pārkāpuma, kā arī no tiesiskās paļāvības principa pārkāpuma;

               —

               līdz ar to apmierināt prasījumus, kurus apelācijas sūdzības iesniedzējs ir izvirzījis pirmajā instancē un attiecīgi

                           —

                           atcelt lēmumu, ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzējs ir klasificēts AD 13 pakāpes 5. līmenī, kas ietverts DG ADMIN 2006. gada 11. maija paziņojumā un apelācijas sūdzības iesniedzēja 2006. gada jūnija algas lapā, kā arī turpmākajās algas lapās;

                           —

                           līdz ar to:

                                       —

                                       atjaunot apelācijas sūdzības iesniedzēju AD 13 pakāpes 2. līmenī sākot no 2006. gada 1. maija, saglabājot reizināšanas koeficientu 1,1172071;

                                       —

                                       pilnībā atjaunot apelācijas sūdzības iesniedzēja karjeru ar atpakaļejošu spēku no 2006. gada 1. maija, klasificējot to attiecīgi izmainītā pakāpē un līmenī (ieskaitot viņa pieredzes novērtējumu attiecīgi izmainītajā klasifikācijā, viņa tiesības uz paaugstinājumu un tiesības uz pensiju), ieskaitot nokavējuma procentu izmaksu, kas pamatota ar Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi galvenajām refinansēšanas operācijām attiecīgajā laika posmā, palielinot šo likmi par diviem procentiem, un piemērojot šos nokavējuma procentus visai summai, kuru veido starpība starp atalgojumu atbilstoši klasifikācijas lēmumā noteiktajai apelācijas sūdzības iesniedzēja klasifikācijai un tādai klasifikācijai, uz kuru viņš būtu tiesīgs pretendēt līdz datumam, kad tiks pieņemts lēmums par pareizu viņa klasifikāciju;

                           —

                           piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kas radušies, izskatot lietu pirmajā instancē un apelācijā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo apelācijas sūdzību prasītājs lūdz atcelt Civildienesta tiesas (turpmāk tekstā — “CDT”) 2008. gada 4. septembra spriedumu lietā F-22/07 Lafili/Komisija, ar kuru CDT atcēla Eiropas Kopienu Komisijas Personāla un vadības ģenerāldirektorāta Karjeras struktūras, novērtējuma un paaugstināšanas A 6 nodaļas vadītāja 2006. gada 11. maija lēmumu tiktāl, ciktāl apstrīdētajā lēmumā tika noraidīti prasītāja izvirzītie pamati, kas izriet no Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā — “Noteikumi”) 44. un 46. panta un Noteikumu XIII pielikuma 7. panta pārkāpuma, kā arī tiesiskās paļāvības principa pārkāpuma.
   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza vienu pamatu, kas izriet no tā, ka, izskatot lietu pirmajā instancē, tika pārkāpts Noteikumu 44. un 46. pants, Noteikumu XIII pielikuma 7. pants, tika pārkāpts Kopienu tiesību interpretācijas princips un pienākums norādīt pamatojumu, kā arī sagrozīti pierādījumi.


title: Lieta C-12/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 10. janvārī iesniedza Curtea de Apel Cluj (Rumānija) – Maria Dicu/Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/33

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 10. janvārī iesniedza Curtea de Apel Cluj (Rumānija) – Maria Dicu/Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani

   (Lieta C-12/17)
   (2017/C 104/48)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Cluj

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Maria Dicu

      Atbildētājas: Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Direktīvas 2003/88/EK (1) 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz piemērot valsts tiesību normu, atbilstoši kurai, nosakot darba ņēmēja ikgadējā atvaļinājuma ilgumu, bērna kopšanas atvaļinājuma laikposms līdz bērna divu gadu vecumam netiek uzskatīts par pabeigtu nodarbinātības laikposmu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīva 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (OV L 299, 19. lpp.).


title: Apvienotās lietas T-427/04 un T-17/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. novembra spriedums — Francija un France Télécom /Komisija (Valsts atbalsts — France Télécom aplikšana ar profesionālās darbības nodokli 1994.–2002. gadā — Lēmums, ar ko atbalsts tiek atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un ar ko to liek atgūt — Priekšrocība — Noilgums — Tiesiskā paļāvība — Tiesiskā drošība — Būtisku formas prasību pārkāpums — Koleģialitāte — Ieinteresēto trešo personu tiesības uz aizstāvību un procesuālās tiesības)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/46

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. novembra spriedums — Francija un France Télécom/Komisija
   (Apvienotās lietas T-427/04 un T-17/05) (1)

   (Valsts atbalsts - France Télécom aplikšana ar profesionālās darbības nodokli 1994.–2002. gadā - Lēmums, ar ko atbalsts tiek atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un ar ko to liek atgūt - Priekšrocība - Noilgums - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskā drošība - Būtisku formas prasību pārkāpums - Koleģialitāte - Ieinteresēto trešo personu tiesības uz aizstāvību un procesuālās tiesības)
   2010/C 24/79
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Francijas Republika (pārstāvji — sākotnēji Ž. de Bergess [G. de Bergues], R. Abraāms [R. Abraham] un S. Ramē [S. Ramet], pēc tam Ž. de Bergess, S. Ramē un E. Beljāra [E. Belliard], un beigās — Ž. de Bergess, E. Beljāra un A. L. Vendrolīni [A.-L. Vendrolini]); un France Télécom SA, Parīze (Francija) (pārstāvji — sākotnēji A. Gosē-Grenvils [A. Gosset-Grainville] un L. Godfruā [L. Godfroid], pēc tam L. Godfruā, S. Obūrs [S. Hautbourg] un M. van der Vaude [M. van der Woude], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Žiolito [C. Giolito] un H. Buendia Sjerra [J. Buendía Sierra])

      Priekšmets

   Lūgums atcelt Komisijas 2004. gada 2. augusta Lēmumu 2005/709/EK par valsts palīdzību, ko Francija sniegusi France Télécom (OV 2005, L 269, 30. lpp.).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               Francijas Republika un France Télécom SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 22.01.2005.


title: Lieta C-270/06: Tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 11. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/22

         Tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 11. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-270/06) (1)

   (2008/C 313/34)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 212, 2.9.2006.


title: Lieta C-457/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 10. oktobrī iesniedza Raad van State (Nīderlande) — S en Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel , otrs lietas dalībnieks: G

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 10. oktobrī iesniedza Raad van State (Nīderlande) — S en Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, otrs lietas dalībnieks: G
   (Lieta C-457/12)
   2013/C 26/34
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: S en Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Otrs lietas dalībnieks: G

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               […]
               Vai trešās valsts pilsonis, kas ir Savienības pilsoņa, kurš dzīvo savas pilsonības dalībvalstī, bet strādā citā dalībvalstī pie šajā citā dalībvalstī reģistrēta darba devēja, ģimenes loceklis tādos apstākļos kā pamatlietā var atsaukties uz Savienības tiesību aktos paredzētām uzturēšanās tiesībām?

               2)

               […]
               Vai trešās valsts pilsonis, kas ir Savienības pilsoņa, kurš dzīvo savas pilsonības dalībvalstī, bet, strādājot pie šajā pašā dalībvalstī reģistrēta darba devēja, dodas turp un atpakaļ uz citu dalībvalsti, ģimenes loceklis tādos apstākļos kā pamatlietā var atsaukties uz Savienības tiesību aktos paredzētām uzturēšanās tiesībām?


title: Lieta T-249/08: Prasība, kas celta 2008. gada 24. jūnijā — Coin /ITSB — Dynamiki Zoi ( FITCOIN )

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/63

         Prasība, kas celta 2008. gada 24. jūnijā — Coin/ITSB — Dynamiki Zoi (“FITCOIN”)
   (Lieta T-249/08)
   (2008/C 209/112)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Coin SpA, Mestre, Venēcija (Itālija) (pārstāvji — P. Perani un P. Pozzi, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Dynamiki Zoi Anonymi Etairia, Peristeri (Grieķija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 15. aprīļa lēmumu lietā R 1429/2007-1;

               —

               noraidīt Kopienas preču zīmes Nr. 3 725 298 “FITCOIN” reģistrācijas pieteikumu un

               —

               piespriest pārējiem lietas dalībniekiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus saistībā ar iebildumu un apelācijas procesu ITSB.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “FITCOIN” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 25., 28., 35., 36. un 41. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 725 298

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Itālijas preču zīme “coin” (reģistrācijas Nr. 160 126) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; Itālijas preču zīme “coin” (reģistrācijas Nr. 253 233) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 25., 28., 35., 36. un 41. klasē; Itālijas preču zīme “coin” (reģistrācijas Nr. 240 305) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 25., 28., 35., 36. un 41. klasē; Itālijas preču zīme “coin” (reģistrācijas Nr. 169 548) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 25., 28., 35., 36. un 41. klasē, kura attiecināta uz Beneluksa valstīm, Franciju, Ungāriju, Austriju un Portugāli; Itālijas preču zīme “coin” (reģistrācijas Nr. 240 286) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 25. klasē, kura attiecināta uz Beneluksa valstīm, Franciju, Ungāriju un Austriju; Kopienas preču zīme “coin” (reģistrācijas Nr. 109 827) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 25., 28. un 35. klasē; starptautiskā preču zīme “coin” (reģistrācijas Nr. R 381 015) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 25., 28., 35., 36. un 41. klasē, kura attiecināta uz Beneluksa valstīm, Vāciju, Spāniju, Franciju, Ungāriju, Austriju, Portugāli un Slovēniju

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta pārkāpums, jo attiecīgās preču zīmes ir vizuāli un fonētiski līdzīgas un preces un pakalpojumi, kurus apzīmē attiecīgās preču zīmes, ir identiskas; Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošana var izraisīt sajaukšanu.


title: Lieta C-486/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. septembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Alicante (Spānija) – Bankia S.A./Alfredo Sánchez Martínez un Sandra Sánchez Triviño

text:
               28.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 441/9

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. septembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Alicante (Spānija) – Bankia S.A./Alfredo Sánchez Martínez un Sandra Sánchez Triviño

      (Lieta C-486/16)
      (2016/C 441/12)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Juzgado de Primera Instancia de Alicante

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Bankia S.A.

         Atbildētāji: Alfredo Sánchez Martínez un Sandra Sánchez Triviño

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 4. panta 1. punktam un 7. panta 1. punktam ir pretrunā tas, ka brīdī, kad tiek izlemts, vai noteikums par kredīta pirmstermiņa atmaksu, kāds ir iekļauts strīdīgajā līgumā, kas noslēgts starp komersantu un patērētāju, ir negodīgs, tiek ņemti vērā ne tikai apstākļi līguma noslēgšanas brīdī, bet arī tas, cik smags ir patērētāja pieļautais līguma pārkāpums pēc tā noslēgšanas?

                  2)

                  Vai tas, ka tiek izdots izpildraksts, pamatojoties uz noteikumu par kredīta pirmstermiņa atmaksu, kas ir ticis atzīts par negodīgu ar galīgo spriedumu agrākā piespiedu atsavināšanas procedūrā starp tiem pašiem lietas dalībniekiem, un kuras pamatā ir tas pats hipotekārā aizdevuma līgums, lai gan šis iepriekšējais spriedums valsts tiesībās nav atzīts kā tāds, kuram būtu materiāltiesisks res judicata apstiprinošs spēks, bet valsts tiesībās tomēr ir noteikts, ka nav iespējams uzsākt jaunu piespiedu atsavināšanas procedūru, pamatojoties uz to pašu izpildes dokumentu, ir pretrunā Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 7. panta 1. punktā noteiktajam efektivitātes principam?

                  3)

                  Vai piespiedu atsavināšanas procedūrā, kurā pirmās instances tiesa atteicās izsniegt izpildrakstu, jo pieteikums bija balstīts uz noteikumu par kredīta pirmstermiņa atmaksu, kas citā, agrākā piespiedu atsavināšanas procedūrā, kuras pamatā bija tas pats izpildu dokuments un tajā piedalījās tie paši lietas dalībnieki, bija atzīts par negodīgu, un kurā atteikumu izsniegt izpildrakstu atcēla apelācijas tiesa, kas nodeva lietu atpakaļ pirmās instances tiesai, lai tā izdotu izpildrakstu, tas, ka apelācijas tiesas spriedums ir saistošs zemākas instances tiesai, ir pretrunā Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 7. panta 1. punktā noteiktajam efektivitātes principam, vai arī valsts tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka zemākas instances tiesai nav saistošs apelācijas tiesas spriedums, ja jau pastāv agrāks nepārsūdzams spriedums, ar kuru ir atcelts noteikums par kredīta pirmstermiņa atmaksu, uz kuru ir balstīts izpildraksts, un vai šādā gadījumā pieteikums par piespiedu atsavināšanu atkal ir jāatzīst par nepieņemamu?

         (1)  OV 1993, L 95, 29. lpp.


title: Apvienotās lietas C-230/09 un C-231/09: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 5. maija spriedums ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hauptzollamt Koblenz/Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09)/ Theodor Aissen, Hermann Rohaan (Lauksaimniecība — Piena un piena produktu nozare — Regula (EK) Nr. 1788/2003 — Maksājums piena un piena produktu nozarē — Regula (EK) Nr. 1782/2003 — Tiešā atbalsta shēmas kopējā lauksaimniecības politikā — Individuālo references daudzumu nodošana — Sekas attiecībā uz maksājuma aprēķinu — Sekas attiecībā uz piena ražošanas piemaksas aprēķinu)

text:
               2.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 5. maija spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hauptzollamt Koblenz/Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09)/Theodor Aissen, Hermann Rohaan

   (Apvienotās lietas C-230/09 un C-231/09) (1)

   (Lauksaimniecība - Piena un piena produktu nozare - Regula (EK) Nr. 1788/2003 - Maksājums piena un piena produktu nozarē - Regula (EK) Nr. 1782/2003 - Tiešā atbalsta shēmas kopējā lauksaimniecības politikā - Individuālo references daudzumu nodošana - Sekas attiecībā uz maksājuma aprēķinu - Sekas attiecībā uz piena ražošanas piemaksas aprēķinu)
   2011/C 194/03
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Hauptzollamt Koblenz (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09)

      Atbildētāji: Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Theodor Aissen, Hermann Rohaan (C-231/09),

      piedaloties: Bundesministerium der Finanzen

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesfinanzhof — Padomes 2003. gada 29. septembra Regulas (EK) Nr. 1788/2003, ar ko nosaka maksājumu piena un piena produktu nozarē (OV L 270, 123. lpp.), 5. panta k) punkta interpretācija — Piena references daudzuma pārņemšana references periodā pēc lauku zemes nomas līguma izbeigšanas — Agrākā nomnieka references periodā jau piegādātā references daudzuma ņemšana vērā, nosakot iznomātājam pieejamo references daudzumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               10. panta 3. punkts Padomes 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1788/2003, ar ko nosaka maksājumu piena un piena produktu nozarē, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 2004. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 2217/2004, ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka piegādēm piešķirtā valsts references daudzuma neizmantotās daļas pārdale ir jāveic proporcionāli individuālajam references daudzumam, kāds ir pieejams katram ražotājam, kura piegādes daudzums pārsniedz piešķirto references daudzumu, proti, references daudzumam, kas noteikts attiecīgā divpadsmit mēnešu perioda 1. aprīlī vai saskaņā ar objektīviem kritērijiem, kas jānosaka dalībvalstīm. Individuālā references daudzuma jēdziens, kas lietots šajā normā, neļauj ņemt vērā šajā periodā veikto references daudzumu nodošanu;

               2)

               valsts tiesiskajā regulējumā, ar kuru tiek izmantota Regulas Nr. 1788/2003, — ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 2217/2004, — 10. panta 3. punktā paredzētā iespēja noteikt objektīvus kritērijus, atbilstoši kuriem tiek veikta piegādēm piešķirtā valsts references daudzuma neizmantotās daļas pārdale, it īpaši ir jāievēro Savienības tiesību vispārējie principi, kā arī kopējās lauksaimniecības politikā izvirzītie mērķi, konkrētāk, mērķi, ko noteikusi piena un piena produktu tirgus kopīgā organizācija;

               3)

               šie mērķi pieļauj valsts tiesisko regulējumu, kas pieņemts, izmantojot šo iespēju, un kurš ļauj ražotājiem, kuru piegādes daudzums pārsniedz piešķirto references daudzumu, ja tiem saskaņā ar Regulas Nr. 1788/2003, — ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 2217/2004, — normām attiecīgajā divpadsmit mēnešu periodā ir nodots individuāls references daudzums, — par kādu attiecībā uz to pašu periodu pienu jau bija piegādājis ražotājs, kuram tas bija pieejams iepriekš, — piedalīties minētajā pārdalē, iekļaujot daļu no šī references daudzuma vai visu šo references daudzumu. Tomēr dalībvalstīm bija jānodrošina, ka šāds tiesiskais regulējums neizraisa tādu nodošanu, kura, neraugoties uz šajā regulā paredzēto nosacījumu formālu ievērošanu, būtu vērsta tikai uz to, lai ļautu atsevišķiem ražotājiem, kuru piegādes daudzums pārsniedz piešķirto references daudzumu, nodrošināt sev labvēlīgāku stāvokli, kad tiek veikta minētā pārdale;

               4)

               jēdziens “individuālais references daudzums, par kuru ir tiesības pretendēt uz piemaksu un kas ir pieejams saimniecībā”, — kas ietverts 95. panta 1. punktā Padomes 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas2005. gada 26. janvāra Regulu (EK) Nr. 118/2005 —, kurš atbilst jēdzienam “pieejamais references daudzums”, kas definēts Regulas Nr. 1788/2003 — ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 2217/2004, — 5. panta k) punktā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja ražotājam attiecīgajā divpadsmit mēnešu periodā ir nodots references daudzums, par kuru tajā pašā periodā pienu jau bija piegādājis cedents, šis jēdziens attiecībā uz pārņēmēju neaptver to nodotā references daudzuma daļu, par kādu pienu, nemaksājot nodevu, jau bija piegādājis cedents.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009.


title: Lieta T-409/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 20. novembra rīkojums — Latino pret Komisiju

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/44

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 20. novembra rīkojums — Latino pret Komisiju
   (Lieta T-409/04) (1)

   (2006/C 331/98)

      Tiesvedības valoda — franču

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 300, 4.12.2004.


title: Lieta C-293/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 14. jūnija Gerechtshof Amsterdam l lietā Beemsterboer Coldstore Services B.V. pret Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 14. jūnija Gerechtshof Amsterdam l lietā Beemsterboer Coldstore Services B.V. pret Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem
   Lieta C-293/04
   (2004/C 228/56)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Gerechtshof Amsterdam 2004. gada 14. jūnija lēmumu lietā Beemsterboer Coldstore Services B.V. pret Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem, ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 9. jūlijā.
   Gerechtshof Amsterdam lūdz Eiropas Kopienu Tiesu lemt par šādiem prejudiciāliem jautājumiem:

               1.

               Vai var tikt piemērots Kopienas Muitas kodeksa (KMK) (1) 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta jaunā redakcija gadījumā, kad muitas parāds radās un muitas parāda summas samaksa pēc muitošanas notika pirms šo noteikumu stāšanās spēkā?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai EUR.1 sertifikāts, kura nepatiesumu nevar pierādīt, jo preču, par kurām šis sertifikāts ir izsniegts, izcelsme vēlākā pārbaudē nevar tikt noskaidrota (tomēr precēm tikai šī iemesla dēļ tiek liegts preferenču režīms), KMK 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta jaunajā redakcijā ir “nepatiess sertifikāts”. Un, ja tā nav, vai ieinteresētā puse var vēl veiksmīgi atsaukties uz šo noteikumu?

               3.

               Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kam ir pienākums pierādīt, ka sertifikāts ir balstīts uz faktu nepatiesu novērtējumu, ko ir sniedzis eksportētājs, vai kam ir jāpierāda, ka izsniedzējiestādes acīmredzami zināja vai tām bija jāzina, ka preces neatbilst preferenču režīma piemērošanas nosacījumiem?

               4.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša, vai ieinteresētā puse var veiksmīgi apstrīdēt KMK 220. panta 2. daļas, ievada un b) apakšpunkta noteikumus to redakcijā līdz 2000. gada 19. decembrim situācijā, kad sekojoši nevar tikt noskaidrots, vai izsniegšanas brīdī muitas iestādēm bija labs pamatojums un tās darīja pareizi, izsniedzot EUR.1 sertifikātu?

      (1)  OV L 311, 12.12.2000., 17. lpp.


title: Lieta T-288/04: Prasība pret Reģionu komiteju, ko Kris Van Neyghem iesniedza 2004. gada 15. jūlijā

text:
               9.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/26

         Prasība pret Reģionu komiteju, ko Kris Van Neyghem iesniedza 2004. gada 15. jūlijā
   (Lieta T-288/04)
   (2004/C 251/47)
   Tiesvedības valoda: nīderlandiešu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 15. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Reģionu komiteju, ko cēla Kris Van Neyghem, ar dzīvesvietu Tienen (Beļģija), kuru pārstāv Dirk Janssens.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt lēmumu 87/03;

               —

               atcelt jebkuru šajā saistībā vai izrietoši no šī pieņemto lēmumu;

               —

               paaugstināt prasītāju B1 kategorijā vai vismaz B4/4;

               —

               piespriest Reģionu komitejai segt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs kopš 2002. gada 1. decembra ir Reģionu komitejas ierēdnis. Viņš apstrīd 2003. gada 26. marta lēmumu, ar kuru viņš tika ieskaitīts B5 kategorijas 4. pakāpē.
   Savas prasības atbalstam prasītājs norāda uz apstrīdētā lēmuma pamatojuma trūkumu un Statūtu 5. panta 3. daļas un 31. un 32. panta pārkāpumu, kā arī vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu.


title: Lieta T-418/16: Prasība, kas celta 2016. gada 29. jūlijā – Galletas Gullon/EUIPO – O2 Holdings (Iepakojuma forma)

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/43

         Prasība, kas celta 2016. gada 29. jūlijā – Galletas Gullon/EUIPO – O2 Holdings (Iepakojuma forma)
   (Lieta T-418/16)
   (2016/C 343/58)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Galletas Gullon, SA (Aguilar de Campoo, Spānija) (pārstāvis – M. Escudero Pérez, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: O2 Holdings Ltd (Slough, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: trīsdimensiju preču zīme (Iepakojuma forma) – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 3 417 847

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 19. maija lēmums lietā R 1614/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO un otrajai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei, ja tā iestātos lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-34/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 21. septembra spriedums — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung /Komisija (Finanšu atbalsts, kas izmaksāts saistībā ar programmu Daphné II — Saņēmējam izmaksājamās summas noteikšana — Kļūda vērtējumā)

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/12

         Vispārējās tiesas 2011. gada 21. septembra spriedums — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Komisija
   (Lieta T-34/08) (1)

   (Finanšu atbalsts, kas izmaksāts saistībā ar programmu Daphné II - Saņēmējam izmaksājamās summas noteikšana - Kļūda vērtējumā)
   2011/C 319/21
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Berlīne, Vācija) (pārstāvji — sākotnēji B. Henning, vēlāk U. Claus, un visbeidzot S. Reichmann un L.-J. Schmidt, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji S. Grünheid un B. Simon, vēlāk — S. Grünheid un F. Dintilhac)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 16. novembra lēmumu par daļēju prasītāja izdevumu dotāciju Daphné JAI/DAP/2004-2/052/W nolīguma ietvaros neatzīšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2007. gada 16. novembra lēmumu par daļēju Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV izdevumu dotāciju Daphné JAI/DAP/2004-2/052/W nolīguma ietvaros neatzīšanu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz izdevumiem saistībā ar pozīciju A 6, A 39, A 40, A 41, A 43 un E 41;

               2)

               Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung sedz divas trešdaļas savu tiesāšanās izdevumu un atlīdzina divas trešdaļas Eiropas Komisijai radušos tiesāšanās izdevumu. Komisija sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu un atlīdzina vienu trešdaļu Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung radušos tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 79, 29.03.2008.


title: Lieta C-220/09: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 12. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Maltas Republika

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 12. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Maltas Republika
   (Lieta C-220/09) (1)

   2010/C 51/55

      Tiesvedības valoda — maltiešu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 193, 15.08.2009.


title: Lieta C-134/04: Tiesas (septītā palāta) 2007. gada 19. aprīļa spriedums — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome (Zivsaimniecība — Regula (EK) Nr. 2287/2003, ar ko sadala kvotas starp dalībvalstīm — Spānijas Pievienošanās akts — Pārejas perioda beigas — Relatīvas stabilitātes prasība — Nediskriminācijas princips — Jaunas zvejas iespējas)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/3

         Tiesas (septītā palāta) 2007. gada 19. aprīļa spriedums — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-134/04) (1)

   (Zivsaimniecība - Regula (EK) Nr. 2287/2003, ar ko sadala kvotas starp dalībvalstīm - Spānijas Pievienošanās akts - Pārejas perioda beigas - Relatīvas stabilitātes prasība - Nediskriminācijas princips - Jaunas zvejas iespējas)
   (2007/C 96/04)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji — M. A. Sampol Pucurull un E. Braquehais Conesa)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — F. Florindo Gijón un G. Ramos Ruano)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. van Rijn un S. Pardo Quintillán)
   Priekšmets
   Padomes 2003. gada 19. decembra Regulas Nr. 2287/2003, ar ko attiecībā uz atsevišķiem zivju krājumiem un zivju krājumu grupām nosaka zvejas iespējas 2004. gadam, kā arī ar tām saistītos nosacījumus, kas piemērojami Kopienas ūdeņos un Kopienas kuģiem ūdeņos, kur nepieciešami nozvejas ierobežojumi (OV L 344, 1. lpp.), atcelšana daļā, ciktāl jaunas zvejas iespējas Ziemeļjūrā un Baltijas jūrā, neskatoties uz to, ka ir beidzies pārejas periods, netika piešķirtas, ņemot vērā Spānijas intereses — Diskriminācija — Padomes 2002. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku (OV L 358, 59. lpp.) 20. panta 2. punkta piemērošana
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 106, 30.4.2004.


title: Lieta T-372/08: Prasība, kas celta 2008. gada 10. septembrī — Murnauer Markenvertrieb/ITSB — Fitne Gesundheit und Wellness ( Notfall Bonbons )

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/34

         Prasība, kas celta 2008. gada 10. septembrī — Murnauer Markenvertrieb/ITSB — Fitne Gesundheit und Wellness (“Notfall Bonbons”)
   (Lieta T-372/08)
   (2008/C 313/62)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Vācija) (pārstāvji — H. Daniel un O. I. Haleen, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH (Salzhemmendorf, Vācija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju padomes 2008. gada 10. jūlija lēmumu lietā R 909/2007-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “Notfall Bonbons” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. un 30. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 3 563 251);

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: prasītāja;

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH;

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu atzīt attiecīgo preču zīmi par spēkā neesošu;

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu un apmierināt pieteikumu atzīt attiecīgo preču zīmi par spēkā neesošu;

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo preču zīme “Notfall Bonbons” attiecībā uz aizsargātajām precēm nav nedz aprakstoša, nedz arī tai trūkst vajadzīgā atšķirtspēja.


               23.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/13

         EBTA Uzraudzības iestādes 2005. gada 21. decembrī iesniegtā prasība pret Lihtenšteinas Firstisti
   (Apvienotās lietas E-5/05, E-6/05, E-7/05, E-8/05, E-9/05)
   (2006/C 71/08)
   EBTA Uzraudzības iestāde, ko pārstāvēja pārstāvji Tor Arne Solberg-Johansen un Elisabethann Wright, 35, Rue Belliard, B-1040 Brussels, 2005. gada 21. decembrī iesniedza EBTA Tiesai piecas prasības pret Lihtenšteinas Firstisti.
   Iesniedzējs prasa, lai Tiesa:

               1.

               Lietā E-5/05: pasludina, ka noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus vai nepaziņojot iestādei par pasākumiem, kuri jāīsteno saskaņā ar Aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XI pielikuma 5. cm punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva Nr. 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva)), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu un sektorālajiem pielāgojumiem šā līguma XI pielikumā, Lihtenšteinas Firstiste nav pildījusi saistības saskaņā ar šo Aktu un EEZ līguma 7. pantu;

               2.

               Lietā E-6/05: pasludina, ka noteiktajā termiņā nenodrošinot noteikumu izpildi vai nesniedzot iestādei informāciju, kas apstiprinātu noteikumu izpildi saskaņā ar Aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIV pielikuma 13. a punktā un XI pielikuma 5. cg punktā (Komisijas 2002. gada 16. septembra Direktīva 2002/77/EK par konkurenci elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu tirgū), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu un sektorālajiem pielāgojumiem šā līguma XIV un XI pielikumā, Lihtenšteinas Firstiste nav pildījusi saistības saskaņā ar šo Aktu un EEZ līguma 7. pantu;

               3.

               Lietā E-7/05: pasludina, ka noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus vai nepaziņojot iestādei par pasākumiem, kuri jāīsteno saskaņā ar Aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XI pielikuma 5. cj punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (piekļuves direktīva)), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu un sektorālajiem pielāgojumiem šā līguma XI pielikumā, Lihtenšteinas Firstiste nav pildījusi saistības saskaņā ar šo Aktu un EEZ līguma 7. pantu;

               4.

               Lietā E-8/05: pasludina, ka noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus vai nepaziņojot iestādei par pasākumiem, kuri jāīsteno saskaņā ar Aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XI pielikuma 5. cl punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu un sektorālajiem pielāgojumiem šā līguma XI pielikumā, Lihtenšteinas Firstiste nav pildījusi saistības saskaņā ar šo Aktu un EEZ līguma 7. pantu;

               5.

               Lietā E-9/05: pasludina, ka noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus vai nepaziņojot iestādei par pasākumiem, kuri jāīsteno saskaņā ar Aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XI pielikuma 5. ck punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva)), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu un sektorālajiem pielāgojumiem šā līguma XI pielikumā, Lihtenšteinas Firstiste nav pildījusi saistības saskaņā ar šo Aktu un EEZ līguma 7. pantu;
               kā arī

               6.

               Liek Lihtenšteinas Firstistei segt tiesāšanās izdevumus.

         Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats:

               —

               Lieta attiecas uz telekomunikāciju direktīvu neīstenošanu.

               —

               Lihtenšteina neapstrīd, ka beidzoties noteiktajam laika termiņam, tā nav veikusi direktīvu īstenošanai nepieciešamos pasākumus.


title: Lieta C-613/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 28. novembrī iesniedza Finanzgericht Köln (Vācija) – Juhler Holding A/S/Bundeszentralamt für Steuern

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 28. novembrī iesniedza Finanzgericht Köln (Vācija) – Juhler Holding A/S/Bundeszentralamt für Steuern

   (Lieta C-613/16)
   (2017/C 104/37)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Köln

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Juhler Holding A/S

      Atbildētāja: Bundeszentralamt für Steuern

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar EKL 43. pantu kopā ar EKL 48. pantu (jaunajā redakcijā – LESD 49. pants kopā ar 54. pantu) nav saderīga valsts tiesību norma, kāda aplūkota pamatlietā, ar kuru ir aizliegts no nodokļa par ienākumiem no kapitāla par izmaksātajām dividendēm atbrīvot mātesuzņēmumu nerezidentu, kurš tā atrašanās vietas valstī atrodošā saimnieciski aktīvā koncernā ilgtermiņā darbojas kā holdinga sabiedrība,
               ciktāl tā kapitāldaļu īpašnieki ir personas, kurām atmaksa vai atbrīvojums netiktu piešķirts, ja tās ienākumus gūtu tieši un

                           (1)

                           mātesuzņēmuma nerezidenta līdzdarbībai trūkst ekonomisku vai citkārt vērā ņemamu iemeslu, vai

                           (2)

                           mātesuzņēmums nerezidents ne vairāk kā 10 % no attiecīgā finanšu gada kopējiem bruto ieņēmumiem gūst no savas saimnieciskās darbības (kas tostarp trūkst, jo uzņēmums nerezidents savus bruto ieņēmumus gūst no aktīvu pārvaldīšanas) vai

                           (3)

                           mātesuzņēmums nerezidents nepiedalās savam komercdarbības mērķim atbilstošā komercdarbībā kopējā ekonomiskā apritē, savukārt mātesuzņēmumam rezidentam atbrīvojums no nodokļa par ienākumiem no kapitāla tiek piešķirts, kaut arī tas neatbilst iepriekšminētajiem priekšnosacījumiem?

               2)

               Vai ar Direktīvas 90/435/EEK (1) 5. panta 1. punktu kopā ar 1. panta 2. punktu nav saderīga valsts tiesību norma, kāda aplūkota pamatlietā, ar kuru ir aizliegts no nodokļa par ienākumiem no kapitāla par izmaksātajām dividendēm atbrīvot mātesuzņēmumu nerezidentu, kurš tā atrašanās vietas valstī atrodošā saimnieciski aktīvā koncernā ilgtermiņā darbojas kā holdinga sabiedrība,
               ciktāl tā kapitāldaļu īpašnieki ir personas, kurām atmaksa vai atbrīvojums netiktu piešķirts, ja tās ienākumus gūtu tieši un

                           (1)

                           mātesuzņēmuma nerezidenta līdzdarbībai trūkst ekonomisku vai citkārt vērā ņemamu iemeslu, vai

                           (2)

                           mātesuzņēmums nerezidents ne vairāk kā 10 % no attiecīgā finanšu gada kopējiem bruto ieņēmumiem gūst no savas saimnieciskās darbības (kas tostarp trūkst, jo uzņēmums nerezidents savus bruto ieņēmumus gūst no aktīvu pārvaldīšanas) vai

                           (3)

                           mātesuzņēmums nerezidents nepiedalās savam komercdarbības mērķim atbilstošā komercdarbībā kopējā ekonomiskā apritē,
                           savukārt mātesuzņēmumam rezidentam atbrīvojums no nodokļa par ienākumiem no kapitāla tiek piešķirts, kaut arī tas neatbilst iepriekšminētajiem priekšnosacījumiem?

      (1)  Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīva par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs (OV L 225, 6. lpp.)


title: Lieta C-148/14: Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 29. aprīļa spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bundesrepublik Deutschland/Nordzucker AG Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vide — Direktīva 2003/87/EK — Sistēma siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Savienībā — Pienākuma nodot kvotas apmēra noteikšana — Sankcijas — 16. panta 1. un 3. punkts

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/10

         Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 29. aprīļa spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bundesrepublik Deutschland/Nordzucker AG

   (Lieta C-148/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Direktīva 2003/87/EK - Sistēma siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Savienībā - Pienākuma nodot kvotas apmēra noteikšana - Sankcijas - 16. panta 1. un 3. punkts)
   (2015/C 213/14)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Bundesrepublik Deutschland

      Atbildētāja: Nordzucker AG

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvas 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 27. oktobra Direktīvu 2004/101/EK, 16. panta 3. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas nav piemērojams operatoram, kas nodod tādu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu skaitu, kurš atbilst iepriekšējā gada emisijām, par ko ir paziņots un kas ir pārbaudītas saskaņā ar šīs direktīvas 15. pantu, ja pēc papildu pārbaudes, kuru kompetentā valsts iestāde ir veikusi pēc kvotu nodošanai noteiktā termiņa beigām, izrādās, ka ir ticis paziņots mazāks skaits šo emisiju, tādējādi nodotais kvotu skaits ir nepietiekams.
   Sodi, ko var noteikt šādā situācijā, dalībvalstīm ir jānosaka saskaņā ar Direktīvas 2003/87, kas grozīta ar Direktīvu 2004/101, 16. panta 1. punktu.

      (1)  OV C 235, 21.7.2014.


title: Lieta T-219/14: Vispārējās tiesas 2017. gada 28. martā spriedums – Regione autonoma della Sardegna/Komisija Valsts atbalsts — Jūras transports — Kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu — Kapitāla palielināšana — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt — Saņēmēja uzņēmuma likvidācija — Intereses celt prasību saglabāšana — Tiesvedības izbeigšanas pirms sprieduma taisīšanas neesamība — Atbalsta jēdziens — Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums — Privātā ieguldītāja kritērijs — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Kļūda tiesību piemērošanā — Iebilde par prettiesiskumu — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību — Lēmums 2011/21/ES — Pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai — Savienības nostādnes par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu — Spriedums lietā Altmark

text:
               22.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/20

         Vispārējās tiesas 2017. gada 28. martā spriedums – Regione autonoma della Sardegna/Komisija
   (Lieta T-219/14) (1)

   (Valsts atbalsts - Jūras transports - Kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu - Kapitāla palielināšana - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt - Saņēmēja uzņēmuma likvidācija - Intereses celt prasību saglabāšana - Tiesvedības izbeigšanas pirms sprieduma taisīšanas neesamība - Atbalsta jēdziens - Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums - Privātā ieguldītāja kritērijs - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Kļūda tiesību piemērošanā - Iebilde par prettiesiskumu - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Lēmums 2011/21/ES - Pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai - Savienības nostādnes par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu - Spriedums lietā Altmark)
   (2017/C 161/27)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs(a)/(i): Regione autonoma della Sardegna (Itālija) (pārstāvji – T. Ledda, S. Sau, G. M. Roberti, G. Bellitti un I. Perego, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Conte, D. Grespan un A. Bouchagiar)

      Persona(s), kas iestājusies(šās) lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Compagnia italiana di navigazione SpA (Neapole, Itālija) (pārstāvji – sākotnēji F. Sciaudone, R. Sciaudone, D. Fioretti un A. Neri, vēlāk M. Merola, B. Carnevale un M. Toniolo, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība, kas celta atbilstoši LESD 263. pantam, atcelt Komisijas 2014. gada 22. janvāra Lēmumu C(2013) 9101 final par atbalsta pasākumiem SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C) un SA.32016 (2011/C), kurus īstenojis Sardīnijas autonomais reģions par labu Saremar, jo ar šo lēmumu par valsts atbalstu tika kvalificēts kompensācijas par sabiedrisko pakalpojumu pasākums un kapitāla palielināšana un šie pasākumi tika atzīti par nesaderīgiem ar kopējo tirgu, un tika uzdota to atgūšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               La Regione autonoma della Sardegna sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas un Compagnia Italiana di Navigazione SpA tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 175, 10.6.2014.


title: Lieta C-359/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) 2009. gada 7. septembra rīkojumu — Dr. Donat Cornelius Ebert/Budapesti Ügyvédi Kamara

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) 2009. gada 7. septembra rīkojumu — Dr. Donat Cornelius Ebert/Budapesti Ügyvédi Kamara

   (Lieta C-359/09)
   2009/C 312/20
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Ítélőtábla

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Dr. Donat Cornelius Ebert

      Atbildētājs: Budapesti Ügyvédi Kamara

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes Direktīvu 89/48/EEK (1) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/5/EK (2) var interpretēt tādējādi, ka Vācijas valstspiederīgajam apelācijas sūdzības iesniedzējam, kurš ir nokārtojis eksāmenu advokāta profesijas praktizēšanai Vācijā, kur viņš ir advokātu kolēģijas biedrs, un kuram ir atļauja uzturēties un kurš strādā Ungārijā, ir tiesības tiesvedībās un administratīvos procesos papildus vācu valodas apzīmējumam “Rechtsanwalt” (advokāts) un ungāru valodas apzīmējumam “európai közösségi jogász” (Eiropas Kopienu jurists) izmantot uzņemošajā valstī (Ungārija) par oficiālu atzīto nosaukumu “ügyvéd” (advokāts), lai arī viņš nav nedz uzņemts advokātu kolēģijā Ungārijā, nedz saņēmis kādu atļauju?

               2)

               Vai Direktīva 98/5/EK papildina Direktīvu 89/4[8]/EEK tādējādi, ka Direktīva 98/5/EK par advokāta profesijas praktizēšanu ir lex specialis attiecībā uz advokāta prakses jomu, savukārt Direktīvā 89/4[8]/EEK vispārīgi tiek regulēta vienīgi augstākās izglītības diplomu atzīšana?

      (1)  Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīva 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību (OV L 19, 16. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīva 98/5/EK par pasākumiem, lai atvieglotu advokāta profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija (OV L 77, 36. lpp.).


title: Lieta T-68/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 6. jūnija spriedums — Kastenholz /ITSB — Qwatchme (Pulksteņa ciparnīca) (Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas pulksteņa ciparnīcas — Agrāki nereģistrēti dizainparaugi — Spēkā neesamības pamats — Novitāte — Regulas (EK) Nr. 6/2002 4. un 5. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Individuāls raksturs — Atšķirīgs kopējais iespaids — Regulas Nr. 6/2002 4. un 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Agrākas autortiesības — Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta f) apakšpunkts)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/66

         Vispārējās tiesas 2013. gada 6. jūnija spriedums — Kastenholz/ITSB — Qwatchme (Pulksteņa ciparnīca)
   (Lieta T-68/11) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas pulksteņa ciparnīcas - Agrāki nereģistrēti dizainparaugi - Spēkā neesamības pamats - Novitāte - Regulas (EK) Nr. 6/2002 4. un 5. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Individuāls raksturs - Atšķirīgs kopējais iespaids - Regulas Nr. 6/2002 4. un 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrākas autortiesības - Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta f) apakšpunkts)
   2013/C 225/146
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Erich Kastenholz (Troisdorf, Vācija) (pārstāvis — L. Acker, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji S. Hanne, pēc tam D. Walicka)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Qwatchme A/S (Løsning, Dānija) (pārstāvis — M. Zöbisch, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju trešās padomes 2010. gada 2. novembra lēmumu lietā R 1086/2009-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Erich Kastenholz un Qwatchme A/S

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Erich Kastenholz atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 113, 9.4.2011.


title: Lieta T-220/13: Prasība, kas celta 2013. gada 16. aprīlī — Scuola Elementare Maria Montessori /Komisija

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/35

         Prasība, kas celta 2013. gada 16. aprīlī — Scuola Elementare Maria Montessori/Komisija
   (Lieta T-220/13)
   2013/C 171/66
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (Roma, Itālija) (pārstāvji — A. Nucara un E. Gambaro, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā tie, kuri izvirzīti lietā T-219/13 Ferracci/Komisija.


title: Lieta C-217/04: Tiesas (virspalāta) spriedums  2006. gada 2. maijā  — Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Savienības Padomi (Regula (EK) Nr. 460/2004 — Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūra — Juridiskā pamata izvēle)

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/8

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 2. maijā — Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Savienības Padomi
   (Lieta C-217/04) (1)

   (Regula (EK) Nr. 460/2004 - Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūra - Juridiskā pamata izvēle)
   (2006/C 143/16)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — M. Bezels [M. Bethell], pārstāvis, kam palīdz Lords Goldsmits [Lord Goldsmith] un N. Peins [N. Paines], QC, kā arī T. Vards [T. Ward], avocats)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji — K. Bredlijs [K. Bradley] un U. Rēslains [U. Rösslein], pārstāvji.); Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Veiga [M. Veiga] un A. Lopess Sabino [A. Lopes Sabino], pārstāvji)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētājus: Somijas Republika (pārstāves — T. Pinne [T. Pynnä] un A. Gimaresa-Purokoski [A. Guimaraes-Purokoski], pārstāves); Eiropas Kopienu Komisija (pārstāji — F. Benjons [F. Benyon] un M. Šoters [M. Shotter], pārstāvji)
   Priekšmets
   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regulas (EK) Nr. 460/2004, ar ko izveido Eiropas tīklu un informācijas drošības aģentūru (OV L 77, 1. lpp.) — Juridiskā pamata izvēle
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Somijas Republika un Eiropas Kopienu Komisija savus tiesāšanās izdevumus sedz pašas.

      (1)  OV C 201, 07.08.2004.


title: Lieta T-462/07: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Galp Energia España u.c./Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Impregnēšanas bitumena tirgus Spānijā — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Ikgadēji nolīgumi par tirgus sadali un cenu saskaņošanu — Pierādījums par dalību aizliegtā vienošanās — Naudas soda apmēra aprēķināšana)

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/13

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Galp Energia España u.c./Komisija
   (Lieta T-462/07) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Impregnēšanas bitumena tirgus Spānijā - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Ikgadēji nolīgumi par tirgus sadali un cenu saskaņošanu - Pierādījums par dalību aizliegtā vienošanās - Naudas soda apmēra aprēķināšana)
   2013/C 336/25
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Galp Energia España, SA (Alkovendasa, Spānija), Petróleos de Portugal (Petrogal), SA (Lisabona, Portugāle) un Galp Energia, SGPS, SA (Lisabona) (pārstāvji — M. Slotboom un G. Gentil Anastácio, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre, pārstāvis, kuram sākotnēji palīdz J. Rivas Andrés, advokāts, un M. Heenan Bróna, solicitor, vēlāk J. Rivas Andrés)

      Priekšmets

   Prasība galvenokārt pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2007. gada 3. oktobra Lēmumu C(2007) 4441, galīgā redakcija, par [EKL] 81. pantā paredzētās procedūras piemērošanu (Lieta COMP/38.710 — Bitumens, Spānija), un pakārtoti — samazināt prasītājām piemēroto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2007. gada 3. oktobra Lēmuma C(2007) 4441, galīgā redakcija, par [EKL] 81. pantā paredzētās procedūras piemērošanu (Lieta COMP/38.710 — Bitumens, Spānija) 1. pantu tik lielā mērā, cik tajā ir konstatēta Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA un Galp Energia, SGPS, SA dalība nolīgumu un saskaņotu darbību kopumā bitumena tirgū Spānijā, ciktāl šajā kopumā ietilpst, pirmkārt, tirgus un klientu sadales nolīgumu īstenošanas uzraudzības kārtība un, otrkārt, kompensāciju mehānisms, ar kuru paredzēts labot no tirgus un klientu sadales nolīgumiem notikušās atkāpes;

               2)

               atcelt Lēmuma C(2007) 4441, galīgā redakcija, 3. pantu tik lielā mērā, cik tajā Galp Energía España, Petróleos de Portugal (Petrogal) un Galp Energia, SGPS ir uzdots izbeigt minētā lēmuma 1. pantā konstatēto pārkāpumu un atturēties no jebkādas darbības vai rīcības, kas norādīta minētajā pantā vai kas mērķa vai seku ziņā ir tām līdzīgas, atkārtošanas, ciktāl šajā pārkāpumā ietilpst, pirmkārt, tirgus un klientu sadales nolīgumu īstenošanas uzraudzības kārtība un, otrkārt, kompensāciju mehānisms, ar kuru paredzēts labot no tirgus un klientu sadales nolīgumiem notikušās atkāpes;

               3)

               naudas sodu, kas Lēmuma C(2007) 4441, galīgā redakcija, 2. pantā piemērots Galp Energía España un Petróleos de Portugal (Petrogal), noteikt EUR 8 277 500 apmērā, savukārt naudas sodu, kas Lēmuma C(2007) 4441 2. pantā piemērots Galp Energia, SGPS, noteikt EUR 6 149 000 apmērā;

               4)

               pārējos prasības pieteikumā izvirzītos prasījumus noraidīt;

               5)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 51, 23.2.2008.


title: Lieta T-76/12: Prasība, kas celta 2012. gada 15. februārī — Nu Air Compressors and Tools /Komisija

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/29

         Prasība, kas celta 2012. gada 15. februārī — Nu Air Compressors and Tools/Komisija
   (Lieta T-76/12)
   2012/C 118/49
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nu Air Compressors and Tools SpA (Robassomero, Itālija) (pārstāvis — R. MacLean, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 6. decembra Lēmuma C(2011) 8824, galīgā redakcija, 1. pantu un Lēmuma C(2011) 8812, galīgā redakcija, 1. pantu, ciktāl tajos ir paredzēts tikai daļēji atmaksāt antidempinga maksājumus, ko prasītāja ir samaksājusi par Ķīnā ražotu kompresoru importu saskaņā ar Padomes 2008. gada 17. marta Regulu (EK) Nr. 261/2008, ar ko uzliek galīgu antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes kompresoru importam (1);

               —

               paturēt apstrīdētos lēmumus spēkā līdz brīdim, kad Eiropas Komisija veiks vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu Tiesas spriedumu šajā lietā, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Eiropas Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, piemērojot atbilstošu un saprātīgu neatkarīga ES importētāja peļņas maržu, tādējādi tā nav noteikusi ticamu eksporta cenu, lai aprēķinātu pareizu antidempinga maksājumu atmaksas apmēru, līdz ar to pārkāpjot Antidempinga pamatregulas (2) 2. panta 9. punktu un 18. panta 3. punktu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Eiropas Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, eksporta cenas aprēķinā atskaitot antidempinga maksājumus kā izmaksas, tādējādi tā nav noteikusi ticamu dempinga starpību, lai aprēķinātu pareizu antidempinga maksājumu atmaksas apmēru, un līdz ar to tā ir pārkāpusi Antidempinga pamatregulas 2. panta 9. punktu, 2. panta 11. punktu un 11. panta 10. punktu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Eiropas Komisija nav laicīgi un pienācīgi informējusi prasītāju par prasībām, kas ir jāizpilda, lai ievērotu Antidempinga pamatregulas 11. panta 10. punktu, tādējādi tā ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību, kā arī labas pārvaldības principu, kas ir noteikti Savienības tiesībās un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           tā rezultātā Eiropas Komisija iepriekš minēto Savienības tiesību pārkāpuma dēļ ir prettiesiski paturējusi ES antidempinga maksājumu atmaksājamās papildu summas, kas likumīgi pienākas prasītājai.

      (1)  OV L 81, 20.03.2008., 1. lpp.

      (2)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.).


title: Lieta C-34/05: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 1. martā ( College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Maatschap J. en G.P. en A.C. Schoute/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Kopienu atbalsta sistēmas — Regula (EEK) Nr. 3887/92 — Liellopu gaļas nozare — Regula (EK) Nr. 1254/1999 — Pieejamā lopbarības platība — Jēdziens — Īpaša piemaksa — Piešķiršanas nosacījumi — Attiecīgajā periodā uz laiku applūdis zemes gabals)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/6

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 1. martā (College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Maatschap J. en G.P. en A.C. Schoute/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

   (Lieta C-34/05) (1)

   (Kopienu atbalsta sistēmas - Regula (EEK) Nr. 3887/92 - Liellopu gaļas nozare - Regula (EK) Nr. 1254/1999 - Pieejamā lopbarības platība - Jēdziens - Īpaša piemaksa - Piešķiršanas nosacījumi - Attiecīgajā periodā uz laiku applūdis zemes gabals)
   (2007/C 95/09)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Maatschap J. en G.P. en A.C. Schouten

      Atbildētājs: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju (OV L 160, 21. lpp.) 12. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Komisijas 1992. gada 23. decembra Regulas (EEK) Nr. 3887/92, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta sistēmām (OV L 391, 36. lpp.), 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta interpretācija — Pieejamā lopbarības platība — Attiecīgajā periodā uz laiku applūdis zemes gabals
   Rezolutīvā daļa
   Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju 12. panta 2. punkta b) apakšpunkts un Komisijas 1992. gada 23. decembra Regulas (EEK) Nr. 3887/92, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta sistēmām, 2. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka zemes gabals, kas ir deklarēts kā lopbarības platība, var tikt uzskatīts par “pieejamu”, ja, no vienas puses, tas ir paredzēts vienīgi tajā turēto dzīvnieku barošanai visa kalendārā gada laikā un, no otras puses, to patiešām varēja izmantot šo dzīvnieku barošanai minimālajā septiņu mēnešu periodā šī paša gada laikā, skaitot no valsts tiesību aktos noteiktas dienas laikposmā no 1. janvāra līdz 31. martam, kaut gan minētajā zemes gabalā šie dzīvnieki neatrodas nepārtraukti, piemēram, īslaicīgas applūšanas dēļ.

      (1)  OV C 93, 16.4.2005.


title: Lietas C- 534/03 izslēgšana no reģistra

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/10

         Lietas C- 534/03 (1) izslēgšana no reģistra
   (2004/C 239/21)
   Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 11. jūnijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C- 534/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti.

      (1)  OV C 59, 6.3.2004.


title: Lieta T-504/17: Prasība, kas celta 2017. gada 4. augustā – Estévez Puerto un citi/Komisija un VNV

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/37

         Prasība, kas celta 2017. gada 4. augustā – Estévez Puerto un citi/Komisija un VNV
   (Lieta T-504/17)
   (2017/C 347/47)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: José Ramón Estévez Puerto (Heresa de la Frontera, Spānija) un citi 14 prasītāji (pārstāvji – B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruíz de la Torre Esporrín un B. Fernández García, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija lēmumu (SRB/EES/2017/08) attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu sabiedrībai Banco Popular Español SA;

               —

               Komisijas 2017. gada 7. jūnija Lēmumu (ES) 2017/1246, ar ko apstiprina Banco Popular Español S.A. noregulējuma shēmu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-766/14: Prasība, kas celta 2014. gada 18. novembrī  – Actega Terra /ITSB – Heidelberger Druckmaschinen  ( “FoodSafe” )

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/53

         Prasība, kas celta 2014. gada 18. novembrī – Actega Terra/ITSB – Heidelberger Druckmaschinen (“FoodSafe”)
   (Lieta T-766/14)
   (2015/C 046/68)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Actega Terra GmbH (Lehrte, Vācija) (pārstāve – C. Onken, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Heidelberger Druckmaschinen AG (Heidelberg, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “FoodSafe” – Kopienas preču zīme Nr. 9 5 02  551

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 8. septembra lēmums lietā R 2440/2013–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apstrīdēto lēmumu grozīt tādējādi, ka Anulēšanas nodaļas 2013. gada 14. oktobra lēmums Nr. 6912 C tiek atcelts un pieteikums par Kopienas preču zīmes Nr. 9 5 02  551 spēkā neesamības paziņošanu tiek noraidīts;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punka c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakspunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-516/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 9. septembra spriedums – MasterCard  u.c./Komisija Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti attiecībā uz pētījumu par komersantu izmaksām un ieguvumiem, akceptējot dažādas maksājumu metodes — Trešās personas izsniegti dokumenti — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību — Izņēmums saistībā ar trešās personas komerciālo interešu aizsardzību

text:
               20.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 372/13

         Vispārējās tiesas 2014. gada 9. septembra spriedums – MasterCard u.c./Komisija
   (Lieta T-516/11) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti attiecībā uz pētījumu par komersantu izmaksām un ieguvumiem, akceptējot dažādas maksājumu metodes - Trešās personas izsniegti dokumenti - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību - Izņēmums saistībā ar trešās personas komerciālo interešu aizsardzību)
   2014/C 372/17
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: MasterCard, Inc. (Wilmington, Delaware, Savienotās Valstis), MasterCard International, Inc. (Ņujorka, Ņujorka, Savienotās Valstis) un MasterCard Europe (Waterloo, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji B. Amory, V. Brophy un S. McInnes, vēlāk B. Amory un V. Brophy, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Clotuche-Duvieusart un V. Bottka)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 12. jūlija lēmumu, ar kuru prasītājām tika atteikts piešķirt piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kurus ir iesniegusi trešā persona un kuri attiecas uz komersantu izmaksām un ieguvumiem, akceptējot dažādas maksājumu metodes

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 12. jūlija Lēmumu, ar kuru MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc. un MasterCard Europe tika atteikta piekļuve noteiktiem dokumentiem, kurus bija iesniegusi trešā persona un kuri attiecās uz pētījumu par komersantu izmaksām un ieguvumiem, akceptējot dažādas maksājumu metodes, ciktāl ar šo lēmumu tiek liegta piekļuve dokumentiem, kas attiecas uz:

                           —

                           komersantu izmaksām un ieguvumiem, akceptējot dažādas maksājumu metodes (2009. gada 2. jūnija sākotnējais ziņojums);

                           —

                           komersantu izmaksām un ieguvumiem, akceptējot dažādas maksājumu metodes – 2009. gada 28. septembra metodoloģiskā ziņojuma 1. daļa (pārstrādātā redakcija, kurā ir pārņemti apsvērumi, kurus snieguši ieinteresētie lietas dalībnieki un Komisijas konkurences ģenerāldirektorāts);

                           —

                           detalizētu pārrunu par maksājumu izmaksām rezultātiem: Ungārijā, Nīderlandē un Apvienotajā Karalistē veikto detalizēto pārrunu analīzes, kas veiktas 2010. gada 15. janvārī (2010. gada 9. marta redakcija);

                           —

                           2010. gada 8. marta tiešsaistes anketas projektu;

                           —

                           tiešsaistes iespējamības testa rezultātiem un secinājumiem: 2010. gada 24. maija ziņojuma projekts;

               2)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 347 26.11.2011.