title: Lieta T-429/13: Prasība, kas celta 2013. gada 19. augustā — Bayer CropScience /Komisija

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/37

         Prasība, kas celta 2013. gada 19. augustā — Bayer CropScience/Komisija
   (Lieta T-429/13)
   2013/C 325/62
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bayer CropScience AG (Monheim am Rhein, Vācija) (pārstāvji — K. Nordlander, advokāts, un P. Harrison, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt tās prasības pieteikumu par pieņemamu;

               —

               atcelt Komisijas 2013. gada 24. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 485/15, ar ko groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 540/2011 attiecībā uz darbīgo vielu klotianidīna, tiametoksama un imidakloprīda apstiprināšanas nosacījumiem un tādu sēklu izmantošanas un tirdzniecības aizliegšanu, kuras apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur minētās darbīgās vielas (OV L 139, 12. lpp.), un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot apstrīdēto regulu, Komisija esot pārsniegusi savas pilnvaras, kas tai piešķirtas ar Regulu Nr. 1107/2009 (1) (turpmāk tekstā — “Pilnvarojuma regula”), un ka apstrīdētajai regulai tādējādi neesot atbilstošs juridisks pamats, jo:

                           —

                           Komisija esot pārkāpusi Pilnvarojuma regulas 21. pantu: (i) neņemot vērā uzraudzības datus, kuri norāda, ka konkrētās darbīgas vielas neradīja nepieņemamu apdraudējumu bitēm, un (ii) kļūdaini secinot, ka bija jauna piemērota zinātniska informācija, kas Komisiju pilnvaroja tā rīkoties, un

                           —

                           Komisija esot pārkāpusi Pilnvarojuma regulas 49. pantu, aizliedzot pārdot sēklas, kas apstrādātas ar konkrētajām darbīgajām vielām, nepierādot “pamatotas bažas”, ka apstrādātās sēklas “var izraisīt nopietnu apdraudējumu cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai videi”, ko “nevar pietiekami novērst” ar citiem pasākumiem.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā regula esot tikusi pieņemta, pārkāpjot Pilnvarojuma regulas 12. panta 2. punktu un II pielikuma 3.8.3. punktu un neņemot vērā prasītājas tiesisko paļāvību, jo:

                           —

                           saskaņā ar Pilnvarojuma regulu prasītājai esot bijusi tiesiskā paļāvība, ka, veicot apdraudējuma novērtējumu, tiks piemērotas pastāvošās un saistošās pamatnostādnes, pamatojoties uz kurām, tika pieņemta apstrīdētā regula, taču pastāvošās un saistošās pamatnostādnes netika ņemtas vērā, dodot priekšroku zinātniskam viedoklim, kurš nebija uzskatāms par pamatnostādnēm vai pamatnostādņu projektu un nebija ne pieejams, ne saskaņots.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka tas, ka Komisija, pieņemot apstrīdēto regulu, piemēroja Pilnvarojuma regulu, esot uzskatāms par prasītājas pamattiesību uz īpašumu un uzņēmējdarbības brīvību pārkāpumu, jo:

                           —

                           lēmumi par atļauju piešķiršanas prasītājas precēm atcelšanu (un grozīšanu) esot balstīti uz prettiesisku Pilnvarojuma regulas piemērošanu, kurā neesot atbilstoši ņemta vērā konkrēto darbīgo vielu drošas lietošanas ilgā pieredze vai prasītājas intelektuālā īpašuma vērtība un apjoms, kā arī ilgtermiņa investīcijas darbīgajās vielās.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā regula esot tikusi pieņemta, piemērojot procedūru, ar kuru netika ievērotas prasītājas tiesības tikt uzklausītai, jo:

                           —

                           atbilstošā apdraudējuma novērtējuma veikšana, pamatojoties uz zinātnisku viedokli un pamatnostādņu projektu (tos pretnostatot pastāvošajām un saistošajām pamatnostādnēm), automātiski noveda pie “datu nepilnību” identificēšanas, attiecībā uz kurām prasītājai nebija dotas iespējas izteikties.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdētās regulas pieņemšanu tika pārkāpts samērīguma princips, jo:

                           —

                           noteiktā skaitā jomu (ieskaitot ierobežojumus gan neprofesionāliem lietotājiem, gan pašmāju lietotājiem izmantot prasītājas preces lapotnes apstrādē) apstrīdētā regula pārsniedz to, kas ir vajadzīgs tiesisko mērķu sasniegšanai un pat var kaitēt tiem, un Komisija neesot apsvērusi mazāk ierobežojošas tās rīcībā esošā regulējuma iespējas.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdētās regulas pieņemšanu esot pārkāpts piesardzības princips, jo:

                           —

                           tostarp Komisija, kas tika noteikta par riska pārvaldītāju, tā rezultātā esot piemērojusi tīri hipotētisku pieeju apdraudējumam, kas bija balstīts vienīgi uz pieņēmumiem, kuri nebija zinātniski pārbaudīti (tā rezultātā lielākajā daļā apdraudējuma novērtējumos netika veikta rūpīga zinātniska pārbaude), un Komisija esot atteikusies veikt jebkādu analīzi par tās rīcības potenciālajiem ieguvumiem un zaudējumiem.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Regula (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK


title: Lieta C-49/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Dioikitiko Efeteio Athinon 2007. gada 5. februāra rīkojumu — Motosikletistiki Omospondia Ellados N.P.I.D (MOTOE) / Elliniko Dimosio

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Dioikitiko Efeteio Athinon2007. gada 5. februāra rīkojumu — Motosikletistiki Omospondia Ellados N.P.I.D (MOTOE)/Elliniko Dimosio

   (Lieta C-49/07)
   (2007/C 95/27)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Iesniedzējtiesa

      Dioikitiko Efeteio Athinon

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Motosikletistiki Omospondia Ellados N.P.I.D (MOTOE)

      Atbildētāja: Elliniko Dimosio (Grieķijas valsts)
   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai EKL 82. un 86. pantu jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas iekļauj arī tādas darbības, ko veic juridiska persona, kura ir Starptautiskās motociklistu federācijas valsts pārstāvis un kura veic tādas iepriekš minētās saimnieciskās darbības kā sponsorēšanas, reklāmu un apdrošināšanas līgumu noslēgšana saistībā ar sporta pasākumu transportlīdzekļu jomā organizēšanu?

               2)

               Apstiprinošas atbildes gadījumā, vai ar iepriekš minētajiem EK līguma pantiem ir saderīgs Likuma Nr. 2696/1999 49. pants, kas ar mērķi, lai atbildīgā valsts iestāde (šajā gadījumā Sabiedriskās kārtības ministrija) varētu piešķirt tiesības organizēt mehānisko transportlīdzekļu sacensības, piešķir iepriekš minētajai juridiskajai personai tiesības dot piekrišanu saistībā ar sacensību norisi, nenosakot ierobežojumus, pienākumus un kontroli pār šādām tiesībām?


title: Lieta T-222/07 P: Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. septembra spriedums — Kerstens /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Karjeras attīstības ziņojums — Termiņš sūdzības iesniegšanai — Nokavējums — Nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/25

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. septembra spriedums — Kerstens/Komisija
   (Lieta T-222/07 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Karjeras attīstības ziņojums - Termiņš sūdzības iesniegšanai - Nokavējums - Nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2008/C 272/48)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Petrus Kerstens, Overijse, (Beļģija) (pārstāvis — C. Mourato, avocat)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Martin un K. Herrmann)
   Priekšmets
   Apelācija par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 25. aprīļa rīkojumu lietā F-59/06 Kerstens/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) ar mērķi atcelt šo rīkojumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Petrus Karstens sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 199, 25.8.2007.


title: Lieta T-551/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 26. marta spriedums – Radecki/ITSB – Vamed (“AKTIVAMED”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “AKTIVAMED” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “VAMED” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts

text:
               11.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/25

         Vispārējās tiesas 2015. gada 26. marta spriedums – Radecki/ITSB – Vamed (“AKTIVAMED”)
   (Lieta T-551/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “AKTIVAMED” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “VAMED” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts)
   (2015/C 155/28)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Michael Radecki (Ķelne, Vācija) (pārstāvji – C. Menebröcker un V. Töbelmann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji A. Pohlmann vēlāk S. Hanne)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Vamed AG (Vīne, Austrija) (pārstāvis – R. Paulitsch, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 18. jūlija lēmumu lietā R 365/2012–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Vamed AG un Michael Radecki

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Michael Radecki atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 367, 14.12.2013.


title: Lieta C-159/14: Tiesas (desmitā palāta palāta) 2015. gada 15. jūlija rīkojums (Administrativen sad (Varna, Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Koela-N” EOOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Nodokļi — PVN — Direktīva 2006/112/EK — Nodokļu neitralitātes princips — PVN priekšnodokļa atskaitīšana — Jēdziens “preču piegāde” — Preču piegādes esamības nosacījumi — Tieša preču nodošana no piegādātāja trešajai personai, ko veic pārvadātājs — Pierādījuma neesamība par preču atrašanos tiešā piegādātāja faktiskajā valdījumā — Piegādātāju un nodokļa iestāžu sadarbības neesamība — Preču pārkraušanas neesamība — Pierādījumi, kas pamato aizdomas par krāpšana nodokļu jomā

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/7

         Tiesas (desmitā palāta palāta) 2015. gada 15. jūlija rīkojums (Administrativen sad (Varna, Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Koela-N” EOOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

   (Lieta C-159/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Nodokļi - PVN - Direktīva 2006/112/EK - Nodokļu neitralitātes princips - PVN priekšnodokļa atskaitīšana - Jēdziens “preču piegāde” - Preču piegādes esamības nosacījumi - Tieša preču nodošana no piegādātāja trešajai personai, ko veic pārvadātājs - Pierādījuma neesamība par preču atrašanos tiešā piegādātāja faktiskajā valdījumā - Piegādātāju un nodokļa iestāžu sadarbības neesamība - Preču pārkraušanas neesamība - Pierādījumi, kas pamato aizdomas par krāpšana nodokļu jomā)
   (2015/C 320/09)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen sad

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: “Koela-N” EOOD

      Atbildētājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 14. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj, ka dalībvalsts nodokļu administrācija uzskata, ka preču piegāde nav notikusi, tādējādi radot šķērsli tam, lai pircējs varētu atskaitīt par šo iegādi samaksāto pievienotās vērtības nodokli, pamatojot ar to, ka pircējs nav saņēmis nopirkto preci, bet ir nosūtījis to tieši trešajai personai, kurai viņš to ir pārdevis tālāk, vai ar to, ka šī pircēja tiešais piegādātājs nav saņēmis preci, ko tas nopirka, bet nosūtīja to tieši pircējam.

               2)

               Piegādātāju, kas tirdzniecības ķēdē atrodas pirms nodokļa maksātāja, sadarbības ar nodokļu iestādēm neesamība un attiecīgo preču pārkraušanas neesamība pati par sevi nav objektīvs pierādījums, kas būtu pietiekams, lai secinātu, ka šis nodokļa maksātājs zināja vai viņam bija jāzina, ka darījums, uz kuru viņš balsta pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanas tiesības, bija saistīts ar krāpšanu nodokļu jomā. Taču abi šie apstākļi ir objektīvi pierādījumi, kurus var ņemt vērā, visaptveroši vērtējot visus elementus un apstākļus, lai noteiktu, vai minētais nodokļa maksātājs zināja vai viņam bija jāzina, ka darījums, uz kuru tas balsta pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanas tiesības, bija saistīts ar krāpšanu nodokļu jomā.

      (1)  OV C 175, 10.6.2014.


title: Lieta C-648/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 16. decembrī iesniedza Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria (Itālija) – Fortunata Silvia Fontana/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria

text:
               20.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 16. decembrī iesniedza Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria (Itālija) – Fortunata Silvia Fontana/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria

   (Lieta C-648/16)
   (2017/C 086/12)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Fortunata Silvia Fontana

      Atbildētāja: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria

      Prejudiciālais jautājums

   Vai ar LESD 113. un 114. pantu, kā arī ar Direktīvu 112/2006/EK (1) ir saderīgs Itālijas valsts tiesiskais regulējums, ko veido Dekrētlikuma Nr. 331/1993 [, kura normas ir pārņemtas] 1993. gada 29. oktobra [Likumā] Nr. 427, 62.e panta 3. punkts un 62.a pants, daļā, kurā tas ļauj piemērot PVN kopējam darījumu apjomam, kura vērtība ir noteikta ar induktīvu metodi, ņemot vērā atskaitīšanas principu un pienākumu par nodokļa atgūšanu un, vispārīgāk, saistībā ar nodokļa neitralitātes un maksāšanas pienākuma pārnešanas principu?

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: Lieta C-51/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 6. februārī iesniedza Oberlandesgericht Celle (Vācija) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord/Region Hannover

text:
               11.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 6. februārī iesniedza Oberlandesgericht Celle (Vācija) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord/Region Hannover

   (Lieta C-51/15)
   (2015/C 155/11)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Celle

      Pamatlietas puses

      Prasītāja un prasītāja pārsūdzības procesā: Remondis GmbH & Co. KG Region Nord

      Atbildētāja un atbildētāja pārsūdzības procesā: Region Hannover

      Pieaicinātā persona: Zweckverband Abfallwirtschaft Region Hannover

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tāds līgums starp divām teritoriālām pašvaldībām, uz kura pamata teritoriālās pašvaldības ar statūtiem nodibina kopīgu mērķapvienību, kura ir juridiska persona un kura turpmāk patstāvīgi īstenos noteiktus uzdevumus, kas iepriekš bija jāīsteno teritoriālajām pašvaldībām, kuras ir mērķapvienības dalībnieces, ir uzskatāms par “valsts līgumu” [publiskā iepirkuma līgumu] Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu, piegādes valsts [publiskā iepirkuma] līgumu un pakalpojumu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (1), 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ja šī uzdevumu nodošana attiecas uz pakalpojumiem minētās direktīvas nozīmē un notiek par atlīdzību, ja mērķapvienība veic arī tādas darbības, kas iepriekš nebija jāveic tām teritoriālajām pašvaldībām, kuras ir apvienības dalībnieces, un ja uzdevumu nodošana nav pieskaitāma pie “diviem [publiskā iepirkuma] līgumu veidiem” kuri, lai gan tie ir noslēgti ar publisko tiesību subjektiem, saskaņā ar Tiesas judikatūru (jaunākais: Tiesas 2013. gada 13. jūnija spriedums lietā C-386/11 (2)
                  Piepenbrock, 33. punkts un turpmākie punkti) tomēr neietilpst Savienības publiskā iepirkuma tiesību piemērošanas jomā?

               2)

               Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša – vai jautājums par to, vai mērķapvienības izveide un ar to saistītā uzdevumu nodošana tai izņēmuma kārtā nav Savienības publiskā iepirkuma tiesību piemērošanas jomā, ir izšķirams, piemērojot principus, kurus Tiesa ir izstrādājusi attiecībā uz līgumiem starp publisko tiesību subjektu un juridiski no tā nošķirtu personu un saskaņā ar kuriem tiek izslēgta Savienības publiskā iepirkuma tiesību piemērošana, ja publisko tiesību subjekts attiecīgo personu kontrolē tāpat, kā tas kontrolē savas struktūrvienības, un vienlaicīgi minētā persona savas darbības lielāko daļu veic subjekta vai subjektu labā, kam pieder tās daļas (šajā ziņā cita starpā skat. Tiesas 1999. gada 18. novembra spriedumu lietā C-107/98 (3)
                  Teckal, Recueil 1999, I-8121. lpp., 50. punkts), vai arī ir piemērojami tie principi, ko Tiesa ir izstrādājusi attiecībā uz līgumiem, kuri iedibina sadarbību publisko tiesību subjektu starpā un kuru mērķis ir nodrošināt tiem kopīgā sabiedriskā pakalpojuma uzdevuma īstenošanu (skat. Tiesas 2012. gada 19. decembra spriedumu lietā C-159/11 (4)
                  Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce u.c., 34. punkts un nākamais punkts)?

      (1)  OV L 134, 114. lpp.

      (2)  ECLI:EU:C:2013:385

      (3)  ECLI:EU:C:1999:562

      (4)  ECLI:EU:C:2012:817


title: Lieta T-56/08: Prasība, kas celta 2008. gada 5. februārī — IEA u.c./Komisija

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/29

         Prasība, kas celta 2008. gada 5. februārī — IEA u.c./Komisija
   (Lieta T-56/08)
   (2008/C 107/49)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Stichting IEA Secretariaat Nederland (IEA), Amsterdama (Nīderlande), Educational Testing Service Global BV (ETS-Europe), Amsterdama (Nīderlande), Deutsches Institut für Internationale Pädagogische Forschung (DIPF), Frankfurte pie Mainas (Vācija), Institut zur Qualitätsentwicklung im Bildungswesen (IQB), Berlīne (Vācija) (pārstāvji — E. Morgan de Rivery un S. Thibault-Liger, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Komisijas 2007. gada 23. novembra lēmumu, ar kuru noraida prasītāju iesniegto piedāvājumu konkursa procedūrā Nr. EAC/21/2007 “Eiropas apsekojums par valodu prasmēm” tiktāl, ciktāl tas ir pretējs Kopienu tiesībām un ir balstīts uz acīmredzamām kļūdām izvērtējumā;

               —

               pilnībā atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru līgumslēgšanas tiesības šajā konkursa procedūrā tiek piešķirtas SurveyLang Consortium tiktāl, ciktāl tas ir pretējs Kopienu tiesībām un ir balstīts uz acīmredzamām kļūdām izvērtējumā; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktu.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāji iesniedza piedāvājumu, atsaucoties uz konkursu saistībā ar “Eiropas apsekojumu par valodu prasmēm” (OV 2007/S 61-074161), kā tas tika labots (OV 2007/S 109-133727). Prasītāji apstrīd atbildētājas 2007. gada 23. novembra lēmumu, ar kuru noraidīts to piedāvājums un līgumslēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam.
   Savas prasības pamatojumam prasītāji apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir pretējs vienlīdzīgas attieksmes principam, Finanšu regulas (1) 100. panta 1. punktam un konkursa noteikumiem.
   Prasītāji turklāt apgalvo, ka Komisija ir acīmredzami kļūdaini novērtējusi konkursa noteikumos paredzētos kvalitātes kritērijus, kā rezultātā pretendenti tika acīmredzami kļūdaini novērtēti.
   Nobeigumā prasītāji apgalvo, ka Komisija, pieļaujot rūpības trūkumu konkursa norises laikā, ir pārkāpusi labas pārvaldības principu.

      (1)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002 L 248, 1. lpp.), kā tā tika labota (OV 2003 L 25, 43. lpp.).


title: Lieta C-293/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Tiešie nodokļi — PVN — Direktīva 2006/112/EK — 306.-310. pants — Īpašs režīms ceļojumu aģentūrām — Atšķirības valodu versijās — Valsts tiesību akti, kuros paredzēta īpaša režīma piemērošana personām, kas nav ceļotāji — Jēdzieni “ceļotājs” un “klients” )

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/7

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-293/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Tiešie nodokļi - PVN - Direktīva 2006/112/EK - 306.-310. pants - Īpašs režīms ceļojumu aģentūrām - Atšķirības valodu versijās - Valsts tiesību akti, kuros paredzēta īpaša režīma piemērošana personām, kas nav ceļotāji - Jēdzieni “ceļotājs” un “klients”)
   2013/C 344/09
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Triantafyllou un C. Soulay)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvis — E.-M. Mamouna)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek un T. Müller, kā arī J. Očková), Spānijas Karaliste (pārstāvis — S. Centeno Huerta), Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un J.-S. Pilczer), Polijas Republika (pārstāvji — M. Szpunar un B. Majczyna), Somijas Republika (pārstāvis — J. Heliskoski)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 306.–310. panta pārkāpums — Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka īpašo nodokļu režīmu ceļojumu aģentūrām piemēro attiecībā uz darījumiem, ko šīs aģentūras ir veikušas par labu personām, kuras nav ceļotāji

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina Grieķijas Republikas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Čehijas Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Polijas Republika un Somijas Republika sedz savus tiesāšanas izdevumus pašas.

      (1)  OV C 232, 6.8.2011.


title: Lieta F-30/11: Prasība, kas celta 2011. gada 23. martā — ZZ /Padome

text:
               18.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/21

         Prasība, kas celta 2011. gada 23. martā — ZZ/Padome
   (Lieta F-30/11)
   2011/C 179/36
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — M. Velardo)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt prasītāja novērtējuma ziņojumu par laika posmu no 2008. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 31. decembrim, kā arī prasība atlīdzināt iespējamo kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt karjeras attīstības ziņojumu par 2008. gadu un piespriest atbildētājai samaksāt atlīdzību par nodarīto kaitējumu, kas pagaidām novērtēts EUR 5 000 apmērā un kas precīzāk tiks noteikts tiesvedības gaitā, kā arī kompensācijas un nokavējuma procentus, kas aprēķināti pēc likmes 6,75 % no morālā un mantiskā kaitējuma atlīdzības;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-99/06: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 22. maija spriedums — López Teruel /ITSB (Ierēdņi — Slimības atvaļinājums — Neatļauta prombūtne — Atzinuma saņemšanas procedūra — Vienošanās par neatkarīgu ārstu termiņš)

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/43

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 22. maija spriedums — López Teruel/ITSB
   (Lieta F-99/06) (1)

   (Ierēdņi - Slimības atvaļinājums - Neatļauta prombūtne - Atzinuma saņemšanas procedūra - Vienošanās par neatkarīgu ārstu termiņš)
   (2007/C 155/79)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Adelaida López Teruel, Guadalajara (Spānija) (pārstāvji — G. Vandersanden, L. Levi un C. Ronzi, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā Tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis — M. I de Medrano Caballero)
   Priekšmets
   Iecēlējinstitūcijas 2005. gada 20. oktobra lēmuma, kas pieņemts attiecībā uz prasītājas slimības atvaļinājumu un ar to saistīto atzinumu sniedzošās personas slēdzienu, kas paredzēts Civildienesta noteikumu 59. panta 1. punktā, atcelšana
   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2005. gada 20. oktobra lēmumu daļā, kurā López Teruel prombūtne uzskatīta par neatļautu prombūtni no 2005. gada 8. februāra līdz 20. februārim un no 2005. gada 7. aprīļa līdz 2. augustam;

               2)

               pārējā daļā prasījumus noraidīt;

               3)

               ITSB sedz pats savus un atlīdzina López Teruel radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 249, 14.10.2006., 18. lpp.


title: Lieta C-193/12: Prasība, kas celta 2012. gada 25. aprīlī — Eiropas Komisija/Francijas Republika

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/6

         Prasība, kas celta 2012. gada 25. aprīlī — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-193/12)
   2012/C 217/12
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Simon un J. Hottiaux)

      Atbildētāja: Francijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, par īpaši jūtīgo zonu nenoteikdama vairākas zonas, kurām raksturīgs liels daudzums virszemes ūdeņu un gruntsūdeņu ar pārmērīgu nitrātu daudzumu un/vai eitrofikācijas fenomenu, vai risku tādām kļūt, Francijas Republika nav izpildījusi Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/676/EEK (1) attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, 3. panta 1. un 4. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija atbildētājai pārmet, ka tā saistībā ar 2007. gadā veikto īpaši jūtīgo zonu pārskatīšanu, nav veikusi pilnīgu šo zonu identificēšanu, kā tas tai bija jādara atbilstoši Direktīvas 91/676/EEK 3. panta 1. un 4.punktam un I pielikumam.
   Komisija it īpaši Francijas iestādēm pārmet, kā tās nav identificējušas 10 papildu īpaši jūtīgās zonas un nav iesniegušas nekādu precīzu informāciju, kas šādu trūkumu attaisnotu.

      (1)  OV L 375, 1. lpp.


title: Lieta F-10/11: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 20. novembra spriedums — Ghiba /Komisija (Civildienests — Iekšējais konkurss — Nepieļaujamība piedalīties konkursā — Piedalīšanās nosacījumi — Jēdziens “Komisijai pakļautie dienesti” )

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/28

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 20. novembra spriedums — Ghiba/Komisija
   (Lieta F-10/11) (1)

   (Civildienests - Iekšējais konkurss - Nepieļaujamība piedalīties konkursā - Piedalīšanās nosacījumi - Jēdziens “Komisijai pakļautie dienesti”)
   2013/C 46/52
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dorina Maria Ghiba (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — C. Mourato, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji B. Eggers un P. Pecho, vēlāk B. Eggers)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bauer un J. Herrmann)

      Priekšmets

   Civildienests — Konkursa COM/INT/EU2/AST3 atlases komisijas lēmuma noraidīt prasītājas kandidatūru, jo viņa neatbilst konkursa paziņojumos noteiktajiem piedalīšanās nosacījumiem, atcelšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Ghiba k-dze sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Savienības Padomes sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 95, 26.03.2011., 14. lpp.


title: Lieta F-28/13: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 30. aprīļa spriedums – López Cejudo /Komisija Civildienests — Izmeklēšana, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai ( OLAF ) — Dienas nauda — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 10. pants — Nepamatotu maksājumu atgūšana — Ieturējumi no darba samaksas — Civildienesta noteikumu 85. pants — Apzināts nodoms maldināt administrāciju — Saprātīgs termiņš

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/39

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 30. aprīļa spriedums – López Cejudo/Komisija
   (Lieta F-28/13) (1)

   (Civildienests - Izmeklēšana, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) - Dienas nauda - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 10. pants - Nepamatotu maksājumu atgūšana - Ieturējumi no darba samaksas - Civildienesta noteikumu 85. pants - Apzināts nodoms maldināt administrāciju - Saprātīgs termiņš)
   2014/C 184/63
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      José Manuel López Cejudo (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – É. Boigelot, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un C. Ehrbar)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumus izdarīt vairākus ieturējumus no prasītāja darba samaksas par 2012. gada jūniju, jūliju, augustu, septembri un oktobri

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               J. M. López Cejudo sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013., 57. lpp.


title: Lieta C-149/14: Prasība, kas celta 2014. gada 31. martā – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/14

         Prasība, kas celta 2014. gada 31. martā – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-149/14)
   2014/C 184/18
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Patakià un E. Manhaeve)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, zonas, kam ir raksturīgas gruntsūdeņu vai virszemes ūdeņu tilpnes – kurās ir vai kurās varētu būt pārmērīga nitrātu koncentrācija un/vai eitrofikācijas fenomens – nenosakot kā “pret nitrātu radīto piesārņojumu īpaši jūtīgas zonas” (ĪJZ), kas bija jādara, pamatojoties uz pieejamajiem datiem, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir saskaņā ar 3. panta 4. punktu Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvā 91/676/EEK (1) attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, un turklāt, neīstenojot rīcības programmas, uz kurām ir norāde šīs direktīvas 5. pantā, viena gada laikā no direktīvas 3. panta 4. punktā paredzētās noteikšanas, Grieķijas Republika ir pārkāpusi arī Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, 5. panta 1. punktu;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Direktīvas par piesārņojumu ar nitrātiem mērķis ir samazināt ūdeņu piesārņojumu, ko tieši vai netieši izraisa lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, un turklāt novērst šāda paša veida piesārņojumu. Direktīva dalībvalstīm nosaka pienākumu veikt dažādus pasākumus šāda mērķa sasniegšanai. Viens no attiecīgajiem pienākumiem ir “to zonu noteikšana, kas atrodas dalībvalstu teritorijā un kuru ūdeņi:

                           a)

                           ir virszemes saldūdeņi vai/un gruntsūdeņi (1. pielikuma 3. pants), kuru nitrātu saturs ir vai var būt lielāks nekā 50 mg/l, ja nav veikti pasākumi, kas ir noteikti direktīvā par piesārņojumu ar nitrātiem, un

                           b)

                           ir saldūdeņi, estuāra ūdeņi, piekrastes un jūras ūdeņi, kas ir vai var kļūt eitropiski, ja netiek veikti pasākumi.

                     Iepriekš minētās zonas ir definētas kā “Pret nitrātu piesārņojumu īpaši jutīgas zonas” vai ĪJZ.

               2.

               Komisija tehniski analizēja ĪJZ noteikšanu, ko Grieķijas Republika īstenoja direktīvas kontekstā, un, pamatojoties uz savu analīzi, secināja, ka izrādās, ka ĪJZ noteikšana bija jāpaplašina, lai pilnībā būtu izpildīti direktīvas noteikumi.

               3.

               Pamatojoties uz informāciju par nitrātu koncentrāciju, ko Grieķijas Republika ir sniegusi Komisijai (pamatojoties uz direktīvas 10. pantu par laikposmu no 2004. līdz 2007. gadam, kā arī par laikposmu no 2008. līdz 2011. gadam), un tāpat arī pamatojoties uz datiem par vidējām un maksimālajām nitrātu koncentrācijas vērtībām gruntsūdeņos un uz attiecīgiem datiem par eitropiskiem virszemes ūdeņiem (3. un 4. tabula), Komisija noteica 9 zonas, kuras būtu jānosaka kā ĪJZ un/vai attiecībā uz kurām būtu jāpaplašina pašreiz noteiktā zona.

               4.

               Pēc savas analīzes veikšanas attiecībā uz katru zonu Komisija iesniedza prasību Tiesā, lūdzot atzīt, ka Grieķijas Republika, kura zonas, kam ir raksturīgas gruntsūdeņu vai virszemes ūdeņu tilpnes – kurās ir vai kurās varētu būt pārmērīga nitrātu koncentrācija un/vai eitrofikācijas fenomens – nav noteikusi kā “pret nitrātu radīto piesārņojumu īpaši jūtīgas zonas” (ĪJZ), kas bija jādara, pamatojoties uz pieejamajiem datiem, nav izpildījusi pienākumus, kuri tai ir noteikti saskaņā ar Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, 3. panta 4. punktu.

               5.

               Turklāt, viena gada laikā no direktīvas 3. panta 4. punktā paredzētās noteikšanas neīstenojot rīcības programmas, uz kurām ir norāde tās pašas direktīvas 5. pantā, Grieķijas Republika tāpat arī ir pārkāpusi Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, 5. panta 1. punktu.

      (1)  OV L 375, 1.–8. lpp.


title: lieta T-91/05: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Kopienu Komisiju, ko Sinara Handel GmbH iesniedza 2005. gada 28. februārī

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/25

         Prasība pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Kopienu Komisiju, ko Sinara Handel GmbH iesniedza 2005. gada 28. februārī
   (lieta T-91/05)
   (2005/C 115/47)
   tiesvedības valoda — angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 28. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Sinara Handel GmbH, Ķelne (Vācija), kuru pārstāv K. Adamantopols [K. Adamantopoulos] un E. Petritsi [E. Petritsi], advokāti.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               piespriest Eiropas Kopienai atlīdzināt zaudējumus, kas nodarīti sakarā ar galīgo antidempinga maksājumu ieviešanu, kas paredzēti Padomes 1997. gada 17. novembra Regulā (EK) Nr. 2320/97, piešķirot prasītājam EUR 1 633 344,33 kā atrauto peļņu laika posmā no 2000. gada jūnija līdz 2002. gada decembrim, kā arī procentus par šo summu 8 % apmērā gadā;

               —

               pakārtoti, piešķirt prasītājai kā zaudējumu atlīdzību vai atrauto peļņu par laika posmu no 2000. gada jūnija līdz 2002. gada decembrim summu, kuras apmērs jānosaka tiesas procesa laikā pēc Tiesas starpsprieduma, pusēm vienojoties, vai, gadījumā, ja nav iespējams panākt vienošanos, ar Tiesas galīgu spriedumu;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei un Komisijai atlīdzināt visus izdevumus, kas prasītājam radušies šī procesa ietvaros.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs ir bezšuvju cauruļu un vadu importētājs Kopienā, un tā darbību ietekmēja Padomes 1997. gada 17. novembra Regulā (EK) Nr. 2320/97 noteiktie pasākumi, ar ko ievieš galīgos antidempinga maksājumus atsevišķu dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, kuru izcelsme ir Ungārijā, Polijā, Krievijā, Čehijas Republikā, Rumānijā un Slovākijas Republikā, ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 1189/93 un pārtrauc procedūru attiecībā uz tādu importu, kura izcelsme ir Horvātijas Republikā (1).
   Komisija arī 1999. gada 8. decembrī pieņēma Lēmumu 2003/382/EK par EK līguma 81. panta piemērošanu (lieta IV/E-1/35.860-B — bezšuvju tērauda caurules) (2), ar kuru tā uzlika naudas sodu vairākiem Kopienas bezšuvju cauruļu un vadu ražotājiem.
   Prasītājs apgalvo, ka, ņemot vērā preču aizvietojamību, iesaistītās sabiedrības, konkurences un antidempinga procedūru izmeklēšanas periodus, Kopienas ražotāju konkurenci deformējošā uzvedība ietekmēja kaitējumu un cēloņsakarības analīzi antidempinga procedūras ietvaros. Prasītājs uzskata, ka atbildētāji, novērtējot importa nodarīto kaitējumu, neņēma vērā konkurenci deformējošo uzvedību un tādējādi pārkāpa Padomes 1995. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (3), kā arī neievēroja labas pārvaldības un pienācīgas rūpības pienākumu. Prasītāja arī apgalvo, ka ir pārkāpts tiesiskās paļāvības un samērīguma princips.
   Prasītājs apgalvo, ka atbildētāji Padomes 2004. gada 16. jūlija Regulā (EK) Nr. 1322/2004, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2320/97, ar ko ievieš galīgos antidempinga maksājumus atsevišķu dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, kuru izcelsme, cita starpā, ir Krievijā un Rumānijā (4), ir atzinuši, ka antidempinga procedūras analīzes rezultāts būtu citāds, ja tiktu ņemta vērā konkurenci deformējošā uzvedība.
   Prasītājs tāpēc lūdz atlīdzināt zaudējumus, ko tas cietis atrautās peļņas dēļ laika posmā no 2000. gada jūnija līdz 2002. gada decembrim.

      (1)  OV L 322, 1. lpp.

      (2)  OV 2003, L 140, 1. lpp.

      (3)  OV L 56, 1. lpp.

      (4)  OV L 246, 10. lpp.


title: Lieta C-121/10: Prasība, kas celta 2010. gada 5. martā — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/24

         Prasība, kas celta 2010. gada 5. martā — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-121/10)
   2010/C 134/36
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci, L. Flynn, A. Stobiecka-Kuik un K. Walkerová)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2009. gada 22. decembra Lēmumu 2009/1017/ES par to, lai Ungārijas Republikas iestādes varētu sniegt valsts atbalstu lauksaimniecības zemes iegādei laikā no 2010. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim (1)

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Padome, pieņemot apstrīdēto lēmumu, nav ievērojusi Komisijas lēmumu, kas izriet no 2007. gada pamatnostādņu lauksaimniecības nozarē 196. punktā ierosinātajiem vajadzīgajiem pasākumiem un fakta, ka Ungārija tiem ir piekritusi bez ierunām, un ar kuru minētajai valstij tiek uzlikts pienākums vēlākais līdz 2009. gada 31. decembrim izbeigt divas pastāvošās atbalsta shēmas saistībā ar lauksaimniecības zemes iegādi. Būtībā Padome, pamatojoties uz ārkārtas apstākļiem, ir atļāvusi Ungārijai saglabāt šo shēmu līdz 2007. gada pamatnostādņu lauksaimniecības nozarē spēkā esamības beigām, proti, līdz 2013. gada 31. decembrim. Apstākļus, kurus Padome izvirzījusi, lai pamatotu savu lēmumu, acīmredzami nevar uzskatīt par tādiem ārkārtas apstākļiem, saistībā ar kuriem varētu pamatot pieņemto lēmumu un neņemt vērā attiecīgo Komisijas lēmumu saistībā ar šīm shēmām.
   Lai pamatotu savu prasību atcelt tiesību aktu, Komisija izvirza četrus pamatus:

               a)

               pirmkārt, Komisija uzskata, ka Padomei nebija tiesības celt prasību saskaņā ar LESD 108. panta 2. punkta trešo daļu, jo atbalsts, kuru Padome bija apstiprinājusi, bija pastāvošs atbalsts, kuru Ungārija, piekrītot Komisijas ierosinātajiem vajadzīgajiem pasākumiem, bija apņēmusies izbeigt līdz 2009. gada beigām;

               b)

               otrkārt, atļaujot atbalsta pasākumus līdz 2013. gadam, Padome ir nepareizi izmantojusi savas pilnvaras, mēģinot izvairīties no Komisijas konstatējuma, ka Ungārijai bija tiesības atstāt spēkā savus atbalsta pasākumus vēlākais līdz 2009. gada beigām;

               c)

               treškārt, apstrīdētais lēmums tika pieņemts pārkāpjot lojālas sadarbības principu, kas ir piemērojams dalībvalstīm, kā arī starp iestādēm. Ar savu lēmumu Padome ir atbrīvojusi Ungāriju no tās pienākuma sadarboties ar Komisiju saistībā ar vajadzīgajiem pasākumiem, kuriem šī dalībvalsts bija piekritusi attiecībā uz pastāvošo atbalstu saistībā ar lauksaimniecības zemes iegādi LESD 108. panta 1. punktā paredzētās sadarbības ietvaros;

               d)

               savā pēdējā pamatā Komisija apgalvo, ka Padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā tiktāl, ciktāl tā ir atzinusi, ka pastāv ārkārtas apstākļi, kas pamato apstiprinātā pasākuma pieņemšanu.

      (1)  OV L 348, 55. lpp.


title: Lieta C-329/14: Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 16. aprīļa rīkojums – Eiropas Komisija/Somijas Republika

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/25

         Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 16. aprīļa rīkojums – Eiropas Komisija/Somijas Republika
   (Lieta C-329/14) (1)

   (2015/C 320/36)
   Tiesvedības valoda – somu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 292, 1.9.2014.


title: Lieta C-130/10: Tiesas (virspalāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Regula (EK) Nr. 881/2002 — Regula (ES) Nr. 1286/2009 — Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban — Naudas līdzekļu un citu saimniecisko resursu iesaldēšana — Juridiskā pamata izvēle — LESD 75. un 215. pants — Lisabonas līguma stāšanās spēkā — Pārejas noteikumi — Kopējās nostājas un KĀDP lēmumi — Kopējs Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijas priekšlikums)

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/2

         Tiesas (virspalāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-130/10) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Regula (EK) Nr. 881/2002 - Regula (ES) Nr. 1286/2009 - Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban - Naudas līdzekļu un citu saimniecisko resursu iesaldēšana - Juridiskā pamata izvēle - LESD 75. un 215. pants - Lisabonas līguma stāšanās spēkā - Pārejas noteikumi - Kopējās nostājas un KĀDP lēmumi - Kopējs Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijas priekšlikums)
   2012/C 295/03
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — E. Perillo, K. Bradley, A. Auersperger Matić un U. Rösslein)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bishop un R. Szostak)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek, E. Ruffer un K. Najmanová), Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un A. Adam), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Falk un C. Meyer-Seitz), Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Boelaert un M. Konstantinidis)

      Priekšmets

   Prasība atcelt tiesību aktu — Padomes 2009. gada 22. decembra Regulas (ES) Nr. 1286/2009, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban (OV L 346, 42. lpp.), atcelšana — Juridiskā pamata izvēle

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Čehijas Republika, Francijas Republika, Zviedrijas Karaliste un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 134, 22.05.2010.


title: Lieta T-449/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 16. februāra rīkojums — Dikigorikos Syllogos Ioanninon /Parlaments un Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/36/EK — Profesionālo kvalifikāciju atzīšana — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Advokāti — Tiešas un individuālas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/36

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 16. februāra rīkojums — Dikigorikos Syllogos Ioanninon/Parlaments un Padome
   (Lieta T-449/05) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/36/EK - Profesionālo kvalifikāciju atzīšana - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Advokāti - Tiešas un individuālas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   (2007/C 96/75)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Dikigorikos Syllogos Ioanninon (Grieķija) (pārstāvis — S. Athanasiou, advokāts)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji — U. Rösslein, A. Troupiotis un I. Anagnostopoulou) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. C. Giorgi Fort, M. Balta un R. Szostak)
   Priekšmets
   Lūgums daļēji atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvu 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 22. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               par pieteikumiem par iestāšanos lietā nelemt;

               3)

               prasītājs sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Parlamenta un Padomes tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 60, 11.3.2006.


title: Lieta T-179/05: Pirmās instances tiesas  2006. gada 31. maija  rīkojums —  Stradeblu  pret Komisiju

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/40

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 31. maija rīkojums — Stradeblu pret Komisiju
   (Lieta T-179/05) (1)

   (2006/C 178/75)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 155, 25.06.2005.


title: Lieta C-63/06: Tiesas (astotā palāta) spriedums 2007. gada 19. aprīlī ( Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — UAB Profisa / Muitinės departamentas prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos (Direktīva 92/83/EEK — Akcīzes nodokļa spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem saskaņošana — 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts — Spirta saturs šokolādes produktos — Atbrīvojums no saskaņotā akcīzes nodokļa)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/15

         Tiesas (astotā palāta) spriedums 2007. gada 19. aprīlī (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — UAB Profisa/Muitinės departamentas prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos

   (Lieta C-63/06) (1)

   (Direktīva 92/83/EEK - Akcīzes nodokļa spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem saskaņošana - 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts - Spirta saturs šokolādes produktos - Atbrīvojums no saskaņotā akcīzes nodokļa)
   (2007/C 96/25)
   Tiesvedības valoda — lietuviešu
   Iesniedzējtiesa
   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: UAB Profisa

      Atbildētājs: Muitinės departamentas prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/83/EEK par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem (OV L 316, 21. lpp.), 27. panta 1. punkta f) apakšpunkta interpretācija — Pienākums no akcīzes nodokļa atbrīvot spirtu, ko satur no trešās valsts ievesti šokolādes produkti
   Rezolutīvā daļa:
   27. panta 1. punkta f) apakšpunkts Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvā 92/83/EEK par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem, ir interpretējams tādējādi, ka tas liek dalībvalstīm atbrīvot no saskaņotā akcīzes nodokļa etilspirtu, kas ievests Eiropas Savienības muitas teritorijā un ko satur tūlītējam patēriņam paredzēti šokolādes produkti, ja spirta saturs šajos produktos nepārsniedz 8,5 litrus 100 kilogramos produkta.

      (1)  OV C 86, 8.4.2006.


title: Lieta C-293/06: Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 28. februāra spriedums ( Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deutsche Shell GmbH / Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg (Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Sabiedrību ienākuma nodoklis — Monetārās sekas, kas rodas, repatriējot attīstības kapitālu, ko vienā dalībvalstī reģistrēta sabiedrība piešķīrusi savai pastāvīgajai pārstāvniecībai, kas atrodas citā dalībvalstī)

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/4

         Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 28. februāra spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deutsche Shell GmbH/Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

   (Lieta C-293/06) (1)

   (Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Sabiedrību ienākuma nodoklis - Monetārās sekas, kas rodas, repatriējot attīstības kapitālu, ko vienā dalībvalstī reģistrēta sabiedrība piešķīrusi savai pastāvīgajai pārstāvniecībai, kas atrodas citā dalībvalstī)
   (2008/C 107/05)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Finanzgericht Hamburg
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Deutsche Shell GmbH

      Atbildētājs: Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Hamburg — EKL 43. un 48. panta interpretācija — Zaudējumi, kas valūtas kursu svārstību dēļ radušies sabiedrībai, kuras juridiskā adrese ir vienā dalībvalstī, repatriējot attīstības kapitālu, ko tā bija piešķīrusi sev piederošajai pastāvīgajai pārstāvniecībai, kura atrodas citā dalībvalstī — Iespējas ņemt vērā šos zaudējumus, veicot nodokļu aprēķināšanu dalībvalstī, kurā ir sabiedrības juridiskā adrese, izslēgšana
   Rezolutīvā daļa

               1)

               EK līguma 52. pants (pēc grozījumiem jaunajā redakcijā — EKL 43. pants) kontekstā ar EK līguma 58. pantu (jaunajā redakcijā — EKL 48. pants) nepieļauj to, ka dalībvalsts, nosakot valsts nodokļu bāzi, izslēdz zaudējumus, kas valūtas kursu svārstību dēļ radušies sabiedrībai, kuras juridiskā adrese ir šajā dalībvalstī, repatriējot attīstības kapitālu, ko tā bija piešķīrusi sev piederošajai pastāvīgajai pārstāvniecībai, kura atrodas citā dalībvalstī;

               2)

               EK līguma 52. pants (pēc grozījumiem jaunajā redakcijā — EKL 43. pants) kontekstā ar EK līguma 58. pantu (jaunajā redakcijā — EKL 48. pants) nepieļauj arī to, ka valūtas kursu svārstību dēļ radušos zaudējumus var atskaitīt kā uzņēmuma, kura juridiskā adrese ir vienā dalībvalstī, darbības izdevumus tikai tādā apjomā, kādā šim uzņēmumam piederošā pastāvīgā pārstāvniecība, kas atrodas citā dalībvalstī, nav guvusi nekādu ar nodokļiem neapliekamo peļņu.

      (1)  OV C 237, 30.9.2006.


title: Tiesas Spriedums (pirmā palāta)  2005. gada 27. oktobrī  lietā C-329/03 (l'Areios Pagos lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Trapeza tis Ellados AE pret Banque Artesia (Kapitāla brīva aprite — Padomes  1960. gada 11. maija  Pirmā direktīva — Biržā tirgojamu vērtspapīru iegāde — To likvidācijas ieņēmumu repatriācija)

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 27. oktobrī
   lietā C-329/03 (l'Areios Pagos lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Trapeza tis Ellados AE pret Banque Artesia (1)

   (Kapitāla brīva aprite - Padomes 1960. gada 11. maija Pirmā direktīva - Biržā tirgojamu vērtspapīru iegāde - To likvidācijas ieņēmumu repatriācija)
   (2005/C 330/04)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Lietā C-329/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko l'Areios Pagos (Grieķija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 31. martā un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 28. jūlijā, tiesvedībā Trapeza tis Ellados AE pret Banque Artesia, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Janns [P. Jann], tiesneši N. Kolnerika [N. Colneric], K. Šīmans [K. Schiemann], E. Juhāss [E. Juhász] un M. Ilešičs [M. Ilešič] (referents), ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs], sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], galvenā administratore, 2005. gada 27. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               Uz biržā tirgotām un kotētām, valsts valūtā denominētām obligācijām ar viena gada termiņu pēc emisijas, ko ir emitējusi kādā dalībvalstī nodibināta un šai dalībvalstij piederoša banka, attiecas I pielikuma B saraksta IV.A pozīcija Padomes 1960. gada 11. maija Pirmajā direktīvā par Līguma 67. panta īstenošanu. To iegādi, tāpat kā to likvidācijas ieņēmumus, regulē šīs direktīvas 2. pants, kas atsaucas uz šīs pašas direktīvas I pielikuma B sarakstu, kurš paredz minēto ieņēmumu repatriāciju.

               2.

               Tas, ka Pirmās direktīvas I pielikuma B saraksta IV.A pozīcijā minēto vērtspapīru iegāde tika apmaksāta ar naudas līdzekļiem no norēķinu vai noguldījuma konta kredītiestādē, pat neietilpstot tā paša pielikuma D saraksta IX pozīcijā, neietekmē attiecīgā kapitāla aprites veida klasifikāciju kā piederīgu minētā pielikuma B saraksta IV.A pozīcijai.

      (1)  OV C 239, 04.10.2003.


title: Lieta T-591/08: Prasība, kas celta 2008. gada 29. decembrī — Evropaïki Dynamiki /Komisija

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/26

         Prasība, kas celta 2008. gada 29. decembrī — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-591/08)
   (2009/C 82/47)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un P. Katsimani, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt EUROSTAT lēmumu izvēlēties prasītājas piedāvājumu, kas tika iesniegts, atbildot uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā “Statistikas informācijas tehnoloģijas”, 2. grupa “SDMX attīstība” un 3. grupa “SDMX atbalsts” kā otro kaskādes mehānisma līgumslēdzēju (OV 2008/S 120-159017), kas prasītājai tika paziņots ar divām vēstulēm, datētām ar 2008. gada 17. oktobri, un visus turpmākos saistītos EUROSTAT lēmumus, ieskaitot lēmumu piešķirt līgumu izvēlētajam līgumslēdzējam;

               —

               piespriest EUROSTAT segt zaudējumus, kurus prasītāja cietusi attiecīgajā publiskā iepirkuma procedūrā EUR 4 326 000 apmērā;

               —

               piespriest EUROSTAT atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, kas radušies sakarā ar šo prasību, pat ja šī prasība tiek noraidīta.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar savu prasību prasītāja prasa saskaņā ar EKL 230. pantu atcelt EUROSTAT lēmumus izvēlēties prasītājas piedāvājumu, kas iesniegts, atbildot uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā “Statistikas informācijas tehnoloģijas”, 2. grupa “SDMX attīstība” un 3. grupa “SDMX atbalsts”, kā otro kaskādes mehānisma līgumslēdzēju (OV 2008/S 120-159017), kas prasītājai tika paziņots ar divām vēstulēm, datētām ar 2008. gada 17. oktobri, kā arī piešķirt zaudējumu atlīdzību saskaņā ar EKL 235. pantu.
   Prasītāja norāda, ka EUROSTAT pieļāva vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, līgumslēdzējām iestādēm iespējams pārkāpjot publiskā iepirkuma pamatnoteikumus un principus. Tiek norādīts, ka prasītājas piedāvājuma vērtējums bija nepilnīgs, ka EUROSTAT nenorādīja pamatojumu, atteicās izskatīt prasītājas detalizētu administratīvo apelāciju un ar to saistītos apsvērumus un ka tā neuzrādīja prasītājai savas iekšējās pārbaudes rezultātus.
   Prasītāja turklāt norāda, ka attieksme pret kandidātiem bija diskriminējoša, ka viens no uzvarējušā konsorcija locekļiem neatbilda izslēgšanas kritērijam un ka tika pārkāpti Finanšu Regulas 93. panta 1. punkta un 94. panta noteikumi. Turklāt prasītāja apgalvo, ka, ja Tiesa uzskatītu, ka atbildētāja pārkāpa Finanšu Regulu un/vai pārskatāmības principu un vienlīdzīgas attieksmes principu, ja Tiesa, visai iespējams, lems par prasību pēc tam, kad līgums būs izpildīts pilnībā, prasītāja lūdz finansiālu kompensāciju no EUROSTAT EUR 4 326 000 apmērā, kas atbilst tās aprēķinātajai bruto peļņai no publiskā iepirkuma procedūras 2. un 3. grupas, ja tai būtu tikušas piešķirtas tiesības noslēgt līgumu.


title: Lieta C-669/13 P: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 21. oktobra rīkojums – Mundipharma GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), AFT Pharmaceuticals Ltd (Apelācija – Kopienas preču zīme – Regula (EK) Nr. 40/94 – Vārdiskas preču zīmes “Maxigesic” reģistrācijas pieteikums – Agrākas vārdiskas preču zīmes “OXYGESIC” īpašnieka iebildumi – Reģistrācijas atteikums)

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/12

      Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 21. oktobra rīkojums – Mundipharma GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), AFT Pharmaceuticals Ltd

      (Lieta C-669/13 P) (1)

      (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - Vārdiskas preču zīmes “Maxigesic” reģistrācijas pieteikums - Agrākas vārdiskas preču zīmes “OXYGESIC” īpašnieka iebildumi - Reģistrācijas atteikums)
      (2015/C 016/17)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Mundipharma GmbH (pārstāvis – F. Nielsen, advokāts)

         Citi lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Walicka), AFT Pharmaceuticals Ltd (pārstāvis – M. Nentwig, advokāts)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  apelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  Mundipharma GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 85, 22.3.2014.


title: Lieta C-236/14: Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 20. janvāra rīkojums – Eiropas Komisija/Īrija, persona, kas iestājusies lietā: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/32

         Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 20. janvāra rīkojums – Eiropas Komisija/Īrija, persona, kas iestājusies lietā: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-236/14) (1)

   (2015/C 146/42)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 212, 7.7.2014.


title: Lieta T-38/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 15. novembra spriedums — Sunplus Technology /ITSB — Sun Microsystems ( SUN PLUS ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes SUNPLUS reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme SUN — Sajaukšanas iespēja — Preču līdzība — Apzīmējumu līdzība)

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/33

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 15. novembra spriedums — Sunplus Technology/ITSB — Sun Microsystems (“SUN PLUS”)
   (Lieta T-38/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “SUNPLUS’ reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “SUN’ - Sajaukšanas iespēja - Preču līdzība - Apzīmējumu līdzība)
   (2007/C 315/61)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sunplus Technology Co. Ltd, Hsinchu (Taivāna) (pārstāvji — H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner, B. Ertle, C. Neuhierl un S. Prückner, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Sun Microsystems, Inc., Palo Alto, Kalifornija (Savienotās valstis) (pārstāvis — M. Graf, avocat)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2003. gada 7. oktobra lēmumu (lieta R 642/2000-4) attiecībā uz iebildumu procesu starp Sun Microsystems, Inc. un Sunplus Technology Co. Ltd.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Sunplus Technology Co. Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 94, 17.4.2004.


title: Lieta C-193/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. aprīlī iesniedza Obersten Gerichtshof (Austrija) – Cresco Investigation GmbH/Markus Achatzi

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. aprīlī iesniedza Obersten Gerichtshof (Austrija) – Cresco Investigation GmbH/Markus Achatzi

   (Lieta C-193/17)
   (2017/C 283/18)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Obersten Gerichtshof

      Pamatlietas puses

      Revision sūdzības iesniedzēja: Cresco Investigation GmbH

   Atbildētājs Revision tiesvedībā:Markus Achatzi

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Savienības tiesības, it īpaši Pamattiesību hartas 21. pants, to lasot kopā ar Direktīvas 2000/78/EK (1) 1. pantu un 2. panta 2. punkta a) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tās strīdā starp darba ņēmēju un darba devēju saistībā ar darba tiesiskajām attiecībām privātajā sektorā nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kas paredz, ka tikai Evaņģēliskās baznīcas Augsburgas ticības apliecības un reformātu [Šveices (helvētu) ticības apliecības], Veckatoļu baznīcas un Evaņģēliski metodiskās baznīcas piekritējiem arī Lielā piektdiena ir svētku diena ar vismaz 24 stundu ilgu nepārtrauktu atpūtas laikposmu un gadījumā, ja darba ņēmēju nodarbina svētku dienā, viņam līdztekus tiesībām uz darba samaksu par svētku dienas dēļ neveikto darbu ir arī tiesības uz samaksu par veikto darbu, turpretim citiem darba ņēmējiem, kuri nav šo konfesiju piekritēji, nav šādu tiesību?

               2)

               Vai Savienības tiesības, it īpaši Pamattiesību hartas 21. pants, to lasot kopā ar Direktīvas 2000/78/EK 2. panta 5. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecīgā direktīva pirmajā jautājumā minēto valsts tiesisko regulējumu, kas – ņemot vērā iedzīvotāju kopējo skaitu un lielākās daļas piederību Romas katoļu baznīcai – piešķir tiesības tikai salīdzinoši nelielai noteiktu (citu) konfesiju piekritēju grupai, neskar tāpēc, ka tas ir pasākums, kas demokrātiskā sabiedrībā ir vajadzīgs, lai aizsargātu citu personu tiesības un brīvības, it īpaši, tiesības uz brīvu reliģijas praktizēšanu?

               3)

               Vai Savienības tiesības, it īpaši Pamattiesību hartas 21. pants, to lasot kopā ar Direktīvas 2000/78/EK 7. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka pirmajā jautājumā minētais valsts tiesiskais regulējums ir pozitīvs un īpašs pasākums pirmajā jautājumā minēto konfesiju piekritēju atbalstam, lai garantētu viņiem pilnīgu līdztiesību nodarbinātības jomā un novērstu vai kompensētu trūkumus, ar kuriem saskaras šo konfesiju piekritēji savas reliģijas dēļ, ja viņiem tādējādi piešķir tādas pašas tiesības uz brīvu reliģijas praktizēšanu darba laikā attiecīgajai konfesijai svarīgā svētku dienā, kādas citādi lielākajai daļai darba ņēmēju saskaņā ar citu valsts tiesisko regulējumu ir tāpēc, ka tās konfesijas svētku dienās, kuras piekritēji ir lielākā daļa darba ņēmēju, ir vispārējas brīvdienas?
               Ja pastāv diskriminācija Direktīvas 2000/78/EK 2. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē:

               4)

               Vai Savienības tiesības, it īpaši Pamattiesību hartas 21. pants, to lasot kopā ar Direktīvas 2000/78/EK 1. pantu, 2. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 7. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka privātam darba devējam līdz brīdim, kamēr likumdevējs nav radījis nediskriminējošu tiesisko situāciju, pirmajā jautājumā minētās tiesības attiecībā uz Lielo piektdienu ir jāpiešķir visiem darba ņēmējiem, neatkarīgi no viņu reliģiskās piederības, vai arī pirmajā jautājumā minētais valsts tiesiskais regulējums nav jāpiemēro vispār, tāpēc pirmajā jautājumā minētās tiesības Lielajā piektdienā nav jāpiešķir nevienam darba ņēmējam?

      (1)  Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.).


title: Lieta C-112/11: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums ( Oberlandesgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ebookers.com Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV (Transports — Gaisa transports — Kopīgie noteikumi gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Savienībā — Regula (EK) Nr. 1008/2008 — Gaisa pārvadājuma pārdevēja pienākums nodrošināt, ka klients tiešā veidā pieņem neobligātus cenas pielikumus — Jēdziens “neobligāti cenas pielikumi” — Atcelšanas apdrošināšanas, ko nodrošina neatkarīga apdrošināšanas sabiedrība, cena, kas ir daļa no kopējās cenas)

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/9

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 19. jūlija spriedums (Oberlandesgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ebookers.com Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

   (Lieta C-112/11) (1)

   (Transports - Gaisa transports - Kopīgie noteikumi gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Savienībā - Regula (EK) Nr. 1008/2008 - Gaisa pārvadājuma pārdevēja pienākums nodrošināt, ka klients tiešā veidā pieņem neobligātus cenas pielikumus - Jēdziens “neobligāti cenas pielikumi” - Atcelšanas apdrošināšanas, ko nodrošina neatkarīga apdrošināšanas sabiedrība, cena, kas ir daļa no kopējās cenas)
   2012/C 295/14
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Köln

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: ebookers.com Deutschland GmbH

      Atbildētāja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberlandesgericht Köln — Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Regulas (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā (pārstrādāta versija) (OV L 293, 3. lpp.) 23. panta 1. punkta interpretācija — Ceļojuma pārdevēja pienākums nodrošināt, lai klients piekrīt neobligātiem cenas pielikumiem, izdarot izvēli — Jēdziens “neobligāti cenas pielikumi” — Neatkarīgas sabiedrības piedāvāta ceļojuma apdrošināšanas atcelšanas cena, kas ir daļa no kopējās cenas un kas pasažierim tiek pieprasīta vienlaicīgi ar gaisa pārvadājumu maksu

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Regulas Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā 23. panta 1. punkta pēdējā teikumā paredzētais jēdziens “neobligāti cenas pielikumi” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver tādus ar lidošanu saistītus izdevumus kā pamata lietā apskatāmie, kuri rodas, trešajai personai, kas nav aviopārvadātājs, sniedzot pakalpojumu, un kurus ceļojuma pārdevējs ietver kopējā cenā kopā ar gaisa pārvadājumu maksu pasažierim.

      (1)  OV C 173, 11.06.2011.


title: Lieta F-9/12 RENV: Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2016. gada 21. jūlija spriedums – CC/Parlaments Civildienests – Lietas nodošana atpakaļ Civildienesta tiesai pēc atcelšanas – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Ārpuslīgumiskā atbildība – Piemēroto kandidātu saraksta pārvaldībā pieļautās kļūdas – Atklāts konkurss – Paziņojums par konkursu EUR/A/151/98 – Vienlīdzīga attieksme – Sprieduma [konfidenciāli]Aizklāti konfidenciāli dati. izpildes pasākumi – Eiropas ombuda izmeklēšana

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/29

      Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2016. gada 21. jūlija spriedums – CC/Parlaments
      (Lieta F-9/12 RENV)
      (Civildienests - Lietas nodošana atpakaļ Civildienesta tiesai pēc atcelšanas - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Ārpuslīgumiskā atbildība - Piemēroto kandidātu saraksta pārvaldībā pieļautās kļūdas - Atklāts konkurss - Paziņojums par konkursu EUR/A/151/98 - Vienlīdzīga attieksme - Sprieduma [konfidenciāli] (1) izpildes pasākumi - Eiropas ombuda izmeklēšana)
      (2016/C 364/32)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: CC (pārstāvis – G. Maximini, avocat)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – M. Ecker un E. Despotopoulou)

         Priekšmets

      Prasība piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt materiālos zaudējumus un morālo kaitējumu, kas prasītājai nodarīts, pieļaujot kļūdas rezerves saraksta pārvaldībā

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Eiropas Parlaments samaksā CC summu EUR 12 000 apmērā;

                  2)

                  pārējā daļā prasību noraidīt;

                  3)

                  Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies CC lietās F-9/12, T-457/13 P un F-9/12 RENV.

         (1)  Aizklāti konfidenciāli dati.


title: Lieta C-504/07: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 7. maija spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Associação Nacional de Transportadores Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop), J. Espírito Santo & Irmãos Lda, Sequeiro, Lucas, Venturas & Ca Lda, Barraqueiro Transportes SA, Rodoviária de Lisboa/Conselho de Ministros, Companhia Carris de Ferro de Lisboa SA (Carris), Sociedade de Transportes Colectivos do Porto SA (STCP) (Regula (EEK) Nr. 1191/69 — Pienākums sniegt sabiedriskos pakalpojumus — Kompensāciju piešķiršana — Pasažieru pilsētas transporta joma)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/7

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 7. maija spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Associação Nacional de Transportadores Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop), J. Espírito Santo & Irmãos Lda, Sequeiro, Lucas, Venturas & Ca Lda, Barraqueiro Transportes SA, Rodoviária de Lisboa/Conselho de Ministros, Companhia Carris de Ferro de Lisboa SA (Carris), Sociedade de Transportes Colectivos do Porto SA (STCP)
   (lieta C-504/07) (1)

   (Regula (EEK) Nr. 1191/69 - Pienākums sniegt sabiedriskos pakalpojumus - Kompensāciju piešķiršana - Pasažieru pilsētas transporta joma)
   2009/C 153/14
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal Administrativo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Associação Nacional de Transportadores Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop), J. Espírito Santo & Irmãos Lda, Sequeiro, Lucas, Venturas & Ca Lda, Barraqueiro Transportes SA, Rodoviária de Lisboa

      Atbildētāji: Conselho de Ministros, Companhia Carris de Ferro de Lisboa SA (Carris), Sociedade de Transportes Colectivos do Porto SA (STCP)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supremo Tribunal Administrativo — EKL 73., 76., 87. un 88. panta un Padomes 1969. gada 26. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1191/69 par dalībvalstu darbību sakarā ar saistībām, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, dzelzceļa pārvadājumu, autopārvadājumu un iekšējo ūdensceļu pārvadājumu nozarē (OV L 156, 1. lpp.), interpretācija — Pašvaldību pakalpojumi pasažieru transporta jomā — Kompensēšanas pienākuma esamība vai neesamība — Atbalsts, lai kompensētu šo uzņēmumu ekspluatācijas deficītu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1969. gada 26. jūnija Regula (EEK) Nr. 1191/69 par dalībvalstu darbību sakarā ar saistībām, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, dzelzceļa pārvadājumu, autopārvadājumu un iekšējo ūdensceļu pārvadājumu nozarē, kas grozīta ar Padomes 1991. gada 20. jūnija Regulu (EEK) Nr. 1893/91, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstis var noteikt sabiedrisko pakalpojumu pienākumu valsts uzņēmumam, kas rūpējas par pasažieru sabiedriskā transporta nodrošināšanu pilsētā, atbilstoši minētās regulas noteikumiem paredzot kompensācijas piešķiršanu par finansiālajiem apgrūtinājumiem, kas rodas no šī pienākuma;

               2)

               pamata lietā minēto kompensāciju piešķiršana, ja nav iespējams noteikt izmaksu apmēru, kas attiecināmas uz attiecīgo uzņēmumu darbībām, kuras veiktas, izpildot to sabiedrisko pakalpojumu pienākumus, ir pretrunā ar Regulu Nr. 1191/69, kas grozīta ar Regulu Nr. 1893/91;

               3)

               gadījumā, ja valsts tiesa konstatē noteiktu atbalsta pasākumu neatbilstību Regulai Nr. 1191/69, kas grozīta ar Regulu Nr. 1893/91, tai saskaņā ar valsts tiesībām ir jāizdara visi secinājumi attiecībā uz tiesību aktu, ar kuriem tiek īstenoti minētie pasākumi, spēkā esamību.

      (1)  OV C 22, 26.01.2008.


title: Lieta F-122/13: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 10. septembra rīkojums – Carneiro /Eiropols Civildienests — Eiropola personāls — Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana — Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma pārkvalificēšana par darba līgumu uz nenoteiktu laiku — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/66

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 10. septembra rīkojums – Carneiro/Eiropols
   (Lieta F-122/13) (1)

   (Civildienests - Eiropola personāls - Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana - Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma pārkvalificēšana par darba līgumu uz nenoteiktu laiku - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)
   2014/C 409/89
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maria José Carneiro (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – J. Kempeners un M. Itani, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas Birojs (pārstāvji – D. Neumann un J. Arnould)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eiropola lēmumu nepagarināt prasītājas līgumu uz nenoteiktu laiku un piespriest Eiropolam atlīdzināt starpību starp atalgojumu, ko viņa būtu varējusi turpināt saņemt Eiropolā, un jebkuru citu atlīdzību, ko viņa faktiski esot saņēmusi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā tādu, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota;

               2)

               M. Carneiro sedz savus un atlīdzina Eiropas Policijas Biroja tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 52, 22.2.2014, 53. lpp.


title: Lieta T-537/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 13. septembra spriedums — Cixi Jiangnan Chemical Fiber u.c./Padome (Dempings — Ķīnas izcelsmes poliestera štāpeļšķiedru imports — Antidempinga maksājumu pagarināšana pēc daļējas starpposma pārskatīšanas — Prasība atcelt tiesību aktu — Tieša un individuāla skaršana — Pieņemamība — Vienlīdzīga attieksme un nediskriminācija — Regulas (EK) Nr. 384/96 9. panta 5. punkts un 21. panta 1. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 9. panta 5. punkts un 21. panta 1. punkts))

text:
               26.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/17

         Vispārējās tiesas 2013. gada 13. septembra spriedums — Cixi Jiangnan Chemical Fiber u.c./Padome
   (Lieta T-537/08) (1)

   (Dempings - Ķīnas izcelsmes poliestera štāpeļšķiedru imports - Antidempinga maksājumu pagarināšana pēc daļējas starpposma pārskatīšanas - Prasība atcelt tiesību aktu - Tieša un individuāla skaršana - Pieņemamība - Vienlīdzīga attieksme un nediskriminācija - Regulas (EK) Nr. 384/96 9. panta 5. punkts un 21. panta 1. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 9. panta 5. punkts un 21. panta 1. punkts))
   2013/C 313/31
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi, Ķīna), Cixi Santai Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi), Cixi Sansheng Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi), Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd (Jiangyin, Ķīna), NingBo Dafa Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi), Xiake Color Spinning Co. Ltd (Jiangyin), Zhejiang Waysun Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi) un Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co. Ltd (Fuyang, Ķīna) (pārstāvji — sākotnēji J.-F. Bellis, advokāts, G. Vallera, barrister, vēlāk J.-F. Bellis, A. Scalini un F. Di Gianni, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-P. Hix un B. Driessen, kuriem sākotnēji palīdz G. Berrisch un G. Wolf, advokāti, vēlāk G. Berrisch)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji M. França un H. van Vliet, vēlāk M. França un J.-F. Brakeland)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2008. gada 10. septembra Regulu (EK) Nr. 893/2008, ar ko saglabā antidempinga maksājumus par Baltkrievijas, Ķīnas Tautas Republikas, Saūda Arābijas un Korejas izcelsmes poliestera štāpeļšķiedru importu pēc daļēja starpposma pārskata saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 3. punktu (OV L 247, 1. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītājām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu, ciktāl to ir cēlušas Cixi Santai Chemical Fiber Co. Ltd, Cixi Sansheng Chemical Fiber Co. Ltd, NingBo Dafa Chemical Fiber Co. Ltd, Zhejiang Waysun Chemical Fiber Co. Ltd un Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co. Ltd;

               2)

               prasību noraidīt kā nepamatotu, ciktāl to ir cēlušas Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd, Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd un Xiake Color Spinning Co. Ltd;

               3)

               Cixi Jiangnan Chemical Fiber, Cixi Santai Chemical Fiber, Cixi Sansheng Chemical Fiber, Jiangyin Changlong Chemical Fibre, NingBo Dafa Chemical Fiber, Xiake Color Spinning, Zhejiang Waysun Chemical Fiber un Zhejiang Anshun Pettechs Fibre sedz savus, kā arī solidāri atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 55, 7.3.2009.


title: Lieta T-369/15: Prasība, kas celta 2015. gada 10. jūlijā – Hernández Zamora/ITSB – Rosen Tantau (“Paloma”)

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/33

         Prasība, kas celta 2015. gada 10. jūlijā – Hernández Zamora/ITSB – Rosen Tantau (“Paloma”)
   (Lieta T-369/15)
   (2015/C 320/50)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hernández Zamora, SA (Murcia, Spānija) (pārstāvis – J. L. Rivas Zurdo, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Rosen Tantau KG (Uetersen, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Paloma” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 638 971

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 21. aprīļa lēmums lietā R 1697/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest lietas dalībniekam vai dalībniekiem, kas iebilst pret šo prasību, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-235/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 6. oktobra rīkojums — Austrian Relief Programm/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Kopienu finansējums dzīves apstākļu uzlabošanas operācijai bijušajā Dienvidslāvijā, lai veicinātu bēgļu un pārvietoto personu atgriešanos — Programma Obnova — Šķīrējtiesas klauzula — Paziņojums par parādu — Nepieņemamība)

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/25

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 6. oktobra rīkojums — Austrian Relief Programm/Komisija
   (Lieta T-235/06) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopienu finansējums dzīves apstākļu uzlabošanas operācijai bijušajā Dienvidslāvijā, lai veicinātu bēgļu un pārvietoto personu atgriešanos - Programma Obnova - Šķīrējtiesas klauzula - Paziņojums par parādu - Nepieņemamība)
   (2008/C 327/46)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Austrian Relief Programm — Verein für Not- und Katastrophenhilfe, Insbruka (Austrija) (pārstāvis — C. Leyroutz, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Šimerdová, pārstāvis, kam palīdz R. Bierwagen, advokāts)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt 2006. gada 4. maija paziņojumu par parādu, ar kuru Komisija ir prasījusi prasītājai atlīdzināt summas, kas bija pārskaitītas, lai izpildītu līgumu par Kopienu finansējumu projektam “Republika Srpska 1998: dzīves apstākļu uzlabošana, lai veicinātu bēgļu un pārvietoto personu atgriešanos” (līgums Nr. RE/YOU/03/04/98), kas noslēgts programmas Obnova ietvaros.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Austrian Relief Programm — Verein für Not- und Katastrophenhilfe atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 261, 28.10.2006.


title: lieta C-48/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2005. gada 28. janvāraLandgericht Nürnberg-Fürth lēmumu lietā Adam Opel AG pret Autec AG, lietā atbildētāja pusē iestājusies persona Deutscher Verband der Spielwaren-Industrie e.V.

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2005. gada 28. janvāraLandgericht Nürnberg-Fürth lēmumu lietā Adam Opel AG pret Autec AG, lietā atbildētāja pusē iestājusies persona Deutscher Verband der Spielwaren-Industrie e.V.

   (lieta C-48/05)
   (2005/C 82/33)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 28. janvāraLandgericht Nürnberg-Fürth lēmumu lietā Adam Opel AG pret Autec AG, lietā atbildētāja pusē iestājusies persona Deutscher Verband der Spielwaren-Industrie e.V., un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2005. gada 8. februārī.

      Landgericht Nürnberg-Fürth lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem attiecībā uz Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (1), 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 6. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretāciju:

               1.

               Vai preču zīmes, kas ir aizsargāta arī attiecībā uz “rotaļlietām”, izmantošana preču zīmju direktīvas 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē aptver gadījumu, kad spēļu automašīnu modeļu ražotājs samazinātā mērogā atveido reāli eksistējošu transporta līdzekli, kas kalpo par paraugu, ieskaitot tam piestiprināto preču zīmi, un nodod to tirdzniecībā?

               2.

               Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, vai pirmajā jautājumā aprakstītais preču zīmes izmantošanas veids ir norāde attiecībā uz spēļu automašīnu modeļu veidu vai citām īpašībām preču zīmju direktīvas 6. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē?

               3.

               Gadījumā, ja uz otro jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, kādi kritēriji ir nozīmīgi šāda veida lietās, lai varētu novērtēt, vai preču zīmes izmantošana atbilst tirdzniecības vai uzņēmējdarbības vispārpieņemtai praksei?

               4.

               Vai tas jo īpaši ir gadījums, kad spēļu automašīnu modeļu ražotājs uz iepakojuma un uz šī modeļa lietošanai nepieciešama piederuma piestiprina zīmi, kas apritē atpazīstama kā preču zīme, kā arī savas sabiedrības nosaukumu, norādot firmas juridisko adresi?

      (1)  OV 1989, l 40, 1. lpp.


title: Apvienotās lietas C-29/11 un C-30/11: Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 8. aprīļa rīkojums ( Tribunalul Suceava (Rumānija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Adrian Ilaș/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11) (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Iekšējie nodokļi — LESD 110. pants — Piesārņojuma nodoklis, ko iekasē, pirmo reizi reģistrējot transportlīdzekli)

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/9

         Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 8. aprīļa rīkojums (Tribunalul Suceava (Rumānija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Adrian Ilaș/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11)
   (Apvienotās lietas C-29/11 un C-30/11) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Iekšējie nodokļi - LESD 110. pants - Piesārņojuma nodoklis, ko iekasē, pirmo reizi reģistrējot transportlīdzekli)
   2011/C 211/16
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunalul Suceava

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Aurora Elena Sfichi (C-29/11), Adrian Ilaș (C-30/11)

      Atbildētāji: Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunalul Suceava — Iepriekš citās dalībvalstīs reģistrētu lietoto transportlīdzekļu reģistrācija — Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir noteikts, ka, pirmo reizi reģistrējot šos transportlīdzekļus, ir jāsamaksā dabas resursu nodoklis, savukārt valsts tirgū jau esošie lietotie transportlīdzekļi jaunas reģistrācijas gadījumā tiek atbrīvoti no minētā nodokļa samaksas — Valsts tiesiskā regulējuma saderība ar LESD 110. panta pirmo un otro daļu — Šķērslis preču brīvai apritei

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir pretrunā tam, ka dalībvalsts piemēro piesārņojuma nodokli transportlīdzekļiem, tos pirmoreiz reģistrējot šajā dalībvalstī, ja šis nodokļu pasākums tiek veidots tā, ka tas minētajā dalībvalstī rada šķērsli citās dalībvalstīs iegādātu lietotu transportlīdzekļu ekspluatācijai, tomēr neradot šķērsli lietotu tāda paša ražošanas gada un tāda paša nolietojuma transportlīdzekļu iegādei attiecīgās valsts tirgū.

      (1)  OV C 113, 09.04.2011.


title: Lieta C-208/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 4. februāra spriedumu lietā T-287/11 Heitkamp BauHolding GmbH/Eiropas Komisija 2016. gada 14. aprīlī iesniedza Vācijas Federatīvā Republika

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/38

      Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 4. februāra spriedumu lietā T-287/11 Heitkamp BauHolding GmbH/Eiropas Komisija 2016. gada 14. aprīlī iesniedza Vācijas Federatīvā Republika
      (Lieta C-208/16 P)
      (2016/C 211/49)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze un R. Kanitz)

         Pārējās lietas dalībnieces: Heitkamp BauHolding GmbH, Eiropas Komisija

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

                  —

                  atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2016. gada 4. februāra spriedumu lietā T-287/11, ciktāl ar to prasība ir noraidīta kā nepamatota;

                  —

                  atcelt Komisijas 2011. gada 26. janvāra Lēmumu C(2011)275 procesā “Valsts atbalsts C 7/2010 – KStG, shēma nodokļu zaudējumu pārnešanai grūtībās nonākušu uzņēmumu pārstrukturēšanas gadījumā (“Sanierungsklausel”)”, atbilstoši Tiesas statūtu 61. panta 1. punktam;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā un Tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza vienu apelācijas pamatu.
      Esot pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts. Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā, ka KStG [Likuma par uzņēmumu ienākuma nodokli] 8.c panta 1.a punkts, tā dēvētā “Sanierungsklausel”, nav selektīva:

                  —

                  Tā dēvētā Sanierungsklausel prima facie neesot selektīva, jo nav atkāpes no attiecīgās atsauces sistēmas un tā esot vispārējs pasākums, ko var izmantot jebkurš uzņēmums dalībvalsts teritorijā.

                  —

                  Tā dēvētā Sanierungsklausel esot pamatota arī nodokļu sistēmas rakstura un iekšējās uzbūves dēļ. Sanierungsklausel, pirmkārt, esot pamatota ar nodokļu ieturēšanas atbilstoši maksātspējai principu, otrkārt, ar ļaunprātīgas izmantošanas apkarošanu, t.i., izvairīšanos no fiktīviem uzņēmumiem, un, treškārt, ar objektīvu atšķirību starp zaudējumu radošu kapitāldaļu pirkumu un kapitāldaļu iegādi sanācijas nolūkā.


title: Lieta C-339/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2016. gada 19. aprīļa rīkojumu lietā T-556/15 Portugāle/Komisija 2016. gada 16. jūnijā iesniedza Portugāles Republika

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/13

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2016. gada 19. aprīļa rīkojumu lietā T-556/15 Portugāle/Komisija 2016. gada 16. jūnijā iesniedza Portugāles Republika
   (Lieta C-339/16 P)
   (2016/C 326/23)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão un J. Saraiva de Almeida)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto rīkojumu, ciktāl tajā Vispārējā tiesa ir apmierinājusi Komisijas šajā lietā izvirzīto iebildi par nepieņemamību;

               —

               atzīt, ka prasība par apstrīdēto lēmumu ir likumīgi celta LESD 263. pantā noteiktajā termiņā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Portugāles Republika [pārsūdz rīkojumu], balstoties uz šādiem pamatiem:

      A – Pirmais pamats – Termiņa aprēķināšana prasības celšanai par 2015. gada 20. jūlija lēmumu

      Pirmais arguments

   LESD 263. panta pārkāpums.

      Otrais arguments

   Termiņa aprēķināšana prasības par apstrīdēto lēmumu celšanai, sākot no galīgā lēmuma paziņošanas 2015. gada 20. jūlijā.

      B – Otrais pamats – Termiņa aprēķināšana prasības celšanai, sākot no dienas, kad apstrīdētais lēmums tika publicēts Oficiālajā Vēstnesī

      Pirmais arguments

   LESD 263. panta sestās daļas formulējums.

      Otrais arguments

   Pastāvīgā šādu lēmumu publicēšanas prakse un identiski tiesu precedenti.

      C – Trešais pamats – Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā nav devusi priekšroku tādai interpretācijai, kuras rezultātā prasībai nav iestājies noilgums.


title: Lieta T-148/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 22. maija rīkojums — Marie Claire /ITSB- Marie Claire Album ( MARIE CLAIRE )

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/42

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 22. maija rīkojums — Marie Claire/ITSB-Marie Claire Album (“MARIE CLAIRE”)
   (Lieta T-148/06) (1)

   (2007/C 155/77)

      Tiesvedības valoda — spāņu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 190, 12.8.2006.


title: Lieta T-292/10: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija rīkojums – Monty Program /Komisija

text:
               22.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/24

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija rīkojums – Monty Program/Komisija
   (Lieta T-292/10) (1)

   2014/C 329/34
   Tiesvedības valoda – angļu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 260, 25.9.2010.


title: Lieta T-560/11: Prasība, kas celta 2011. gada 28. oktobrī — Kronofrance un Kronoply /Komisija

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/17

         Prasība, kas celta 2011. gada 28. oktobrī — Kronofrance un Kronoply/Komisija
   (Lieta T-560/11)
   2012/C 13/37
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Kronofrance SAS (Sully sur Loire, Francija), Kronoply GmbH (Heiligengrabe, Vācija) (pārstāvji — R. Nierer un L. Gordalla, Rechtsanwälte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt 2011. gada 23. marta Lēmumu C 28/2005 atzīt Vācijas valsts atbalstu uzņēmumiem Glunz AG un OSB Deutschland GmbH EUR 69 797 988 apmērā saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu par saderīgu ar iekšējo tirgu;

               —

               piespriest Komisijai segt savus un atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots LESD vai EK līguma, vai tā īstenošanas tiesību normas pārkāpums
               Prasītājas pirmajā pamatā apgalvo, ka Komisija neesot ievērojusi Daudznozaru shēmas lielu investīciju projektu reģionālajam atbalstam (OV 1998, C 107, 7. lpp., turpmāk tekstā — “Daudznozaru shēma”) noteikumus, jo tā

                           —

                           neesot norādījusi maksimālo pieļaujamo atbalsta lielumu, kas, pēc prasītāju domām, ir prasīts Daudznozaru shēmas 3.1. punktā;

                           —

                           gada pieauguma radītājus saskaņā ar Daudznozaru shēmas 7.8. punktu skaidu plāksnēm esot izpētījusi nepareizajos laika posmos un tāpēc esot konstatējusi pārāk lielāku konkurences elementu;

                           —

                           esot apvienojusi atšķirīgus konkurences elementus vienai faktiskajai situācijai un tāpēc neesot ievērojusi Daudznozaru shēmas 3.10. punktu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvota pilnvaru nepareiza izmantošana
               Prasītājas otrajā pamatā apgalvo, ka Komisija atbalsta pārbaudē esot nepareizi izmantojusi savas pilnvaras, jo neesot ievērojusi pašas noteiktās prasības.