title: Lieta T-625/18: Prasība, kas celta 2018. gada 10. oktobrī – FT/EVTI

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/46

      Prasība, kas celta 2018. gada 10. oktobrī – FT/EVTI
      (Lieta T-625/18)
      (2019/C 16/57)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: FT (pārstāvis: S. Pappas, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI)

         Prasījumi

      Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu:

                  —

                  atcelt Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes (EVTI) izpilddirektora 2018. gada 9. augusta Lēmumu ESMA41–137-1154, ar kuru EVTI lūdz atmaksāt naudas summu 12 000 EUR apmērā par tiesāšanās izdevumiem, kas EVTI ir radušies saistībā ar lietu F-39/14;

                  —

                  atcelt EVTI šajā saistībā izdoto 2018. gada 10. augusta debetnotu Nr. 4440180170;

                  —

                  piespriest EVTI segt savus un atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Finanšu regulas (1) 98. pants, EVTI finanšu regulas (2) 60. pants, Vispārējās tiesas Reglamenta 170. pants, kā arī lietas dalībnieku procesuālo tiesību vienlīdzības princips, jo naudas summu, ko, kā ir apgalvots un fiksēts apstrīdētajos tiesību aktos, ir parādā prasītājs, Vispārējā tiesa nav noteikusi atbilstoši minētajam 170. pantam.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas tiesāšanās izdevumi nav atmaksājami, jo tā ir pārsniegusi saprātīgu laikposmu šādu prasību izvirzīšanai.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, novērtējot prasītāja parādu, jo pieprasītā naudas summa 12 000 EUR apmērā ir pārmērīgi liela.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2018/1046 (2018. gada 18. jūlijs) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV 2018, L 193, 1. lpp.).

         (2)  Valdes lēmums par Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes finanšu regulu ESMA/2014/MB/38.


title: Lieta C-310/17: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 13. novembra spriedums (Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Intelektuālais īpašums – Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana informācijas sabiedrībā – Direktīva 2001/29/EK – Piemērojamība – 2. punkts – Reproducēšanas tiesības – Jēdziens “darbs” – Pārtikas produkta garša)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/16

      Tiesas (virspalāta) 2018. gada 13. novembra spriedums (Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV

      (Lieta C-310/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais īpašums - Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana informācijas sabiedrībā - Direktīva 2001/29/EK - Piemērojamība - 2. punkts - Reproducēšanas tiesības - Jēdziens “darbs” - Pārtikas produkta garša))
      (2019/C 16/18)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Levola Hengelo BV

         Atbildētāja: Smilde Foods BV

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā ir interpretējama tādējādi, ka tā nepieļauj to, ka atbilstoši šai direktīvai pārtikas produkta garša tiek aizsargāta ar autortiesībām, un to, ka valsts tiesību akti tiktu interpretēti tādējādi, ka tajos šādai garšai tiktu piešķirta autortiesību aizsardzība.

         (1)  OV C 269, 14.8.2017.


title: Lieta C-426/17: Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 25. oktobra rīkojums (Juzgado de lo Social n°2 de Terrassa – Spānija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 47. pants – Juridiskās palīdzības saņēmējs – Atlīdzība advokātam par valsts nodrošinātu juridisko palīdzību – Samaksas apmērs, kuru ir noteikusi advokātu kolēģija – Klienta iepriekšēja neinformēšana par advokāta honorāru – Honorāra piedziņa – Pārliecināšanās, vai nepastāv negodīgi noteikumi vai prakse – Pamatlieta – Vēršanās kompetentajā iestādē – Nevēršanās iesniedzējtiesā – Atbildes uz prejudiciālajiem jautājumiem – Noderība – Neesamība – Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/26

      Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 25. oktobra rīkojums (Juzgado de lo Social no2 de Terrassa – Spānija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano

      (Lieta C-426/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. pants - Juridiskās palīdzības saņēmējs - Atlīdzība advokātam par valsts nodrošinātu juridisko palīdzību - Samaksas apmērs, kuru ir noteikusi advokātu kolēģija - Klienta iepriekšēja neinformēšana par advokāta honorāru - Honorāra piedziņa - Pārliecināšanās, vai nepastāv negodīgi noteikumi vai prakse - Pamatlieta - Vēršanās kompetentajā iestādē - Nevēršanās iesniedzējtiesā - Atbildes uz prejudiciālajiem jautājumiem - Noderība - Neesamība - Acīmredzama nepieņemamība))
      (2019/C 16/32)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Elena Barba Giménez

         Atbildētāja: Francisca Carrión Lozano

         Rezolutīvā daļa

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Terasas Darba un sociālo lietu tiesa Nr. 2, Spānija) iesniedza ar 2017. gada 27. jūnija lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

         (1)  JO C 300, 11.9.2017.


title: Lieta C-330/17: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 15. novembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EK) Nr. 1008/2008 – 2. panta 18) punkts – 23. panta 1. punkts – Pārvadājumi – Kopīgi noteikumi gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Eiropas Savienībā – Informācija – Galīgās maksājamās cenas norāde – Gaisa pārvadājumu maksu iekļaušana galīgajā maksājamajā cenā – Pienākums norādīt gaisa pārvadājumu maksu euro vai vietējā valūtā – Attiecīgās vietējās valūtas izvēle – Piesaistes kritēriji)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/16

      Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 15. novembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH

      (Lieta C-330/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK) Nr. 1008/2008 - 2. panta 18) punkts - 23. panta 1. punkts - Pārvadājumi - Kopīgi noteikumi gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Eiropas Savienībā - Informācija - Galīgās maksājamās cenas norāde - Gaisa pārvadājumu maksu iekļaušana galīgajā maksājamajā cenā - Pienākums norādīt gaisa pārvadājumu maksu euro vai vietējā valūtā - Attiecīgās vietējās valūtas izvēle - Piesaistes kritēriji))
      (2019/C 16/19)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V.

         Atbildētāja: Germanwings GmbH

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1008/2008 (2008. gada 24. septembris) par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā 23. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar šīs regulas 2. panta 18) punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, norādot gaisa pārvadājumu maksas par gaisa pārvadājumiem Kopienā, gaisa pārvadātājiem, kas nenorāda savas maksas euro, ir jāizvēlas vietējā valūta, kas objektīvi ir saistīta ar piedāvāto pakalpojumu. Tā tas ir, piemēram, attiecībā uz valūtu, kas ir likumīgs maksāšanas līdzeklis dalībvalstī, kurā atrodas attiecīgā lidojuma izlidošanas vai ielidošanas vieta.
      Tādējādi tādā situācijā, kāda ir pamatlietā, kurā vienā dalībvalstī reģistrēts gaisa pārvadātājs, kurā euro ir likumīgs maksāšanas līdzeklis, piedāvā internetā gaisa pārvadājuma pakalpojumu, kur attiecīgā lidojuma izlidošanas vieta atrodas citā dalībvalstī, kurā likumīgs maksāšanas līdzeklis ir cita valūta, nevis euro, gaisa pārvadājumu maksas, ja tās nav noteiktas euro, var tikt noteiktas valūtā, kas ir likumīgs maksāšanas līdzeklis šajā pēdējā minētajā dalībvalstī.

         (1)  OV C 293, 4.9.2017.


title: Lieta T-635/18: Prasība, kas celta 2018. gada 23. oktobrī – Industrial Química del Nalón/Komisija

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/47

      Prasība, kas celta 2018. gada 23. oktobrī – Industrial Química del Nalón/Komisija
      (Lieta T-635/18)
      (2019/C 16/58)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Industrial Química del Nalón, SA (Ovjedo, Spānija) (pārstāvji: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi un S. Saez Moreno, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  atlīdzināt prasītājai kaitējumu, ko nodarījusi atbildētāja;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu – kas ir tiešas sekas tam, ka ir pieņemta Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (2013. gada 2. oktobris), ar ko, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (OV 2013 L 261, 5. lpp.), jo ar to “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410), – kura kopējā summa tiek lēsta 833 628,00 EUR apmērā, vai citu summu, ko prasītāja precīzāk noteiks tiesvedības gaitā vai ko noteiks Vispārējā tiesa;

                  —

                  pakārtoti, ar starpspriedumu nospriest, ka atbildētājai ir pienākums atlīdzināt nodarītos zaudējumus un uzdot lietas dalībniekiem saprātīgā termiņā no sprieduma pasludināšanas dienas informēt Vispārējo tiesu par atlīdzības summu, par kādu lietas dalībnieki ir vienojušies, vai, ja vienošanās nav panākta, uzdot lietas dalībniekiem tajā pašā termiņā iesniegt iesniegumus, kas pamatoti ar precīziem skaitļiem;

                  —

                  uzdot atbildētājai samaksāt prasītājai kompensācijas procentus saskaņā ar standarta likmi no dienas, kad ir nodarīti zaudējumi (t.i., vai nu no dienas, kad stājās spēkā prettiesiskā klasifikācija, vai no dienas, kad radās kaitējums);

                  —

                  uzdot atbildētājai samaksāt standarta procentus 8 % apmērā, vai saskaņā ar citu piemērotu likmi, ko nosaka Vispārējā tiesa, aprēķinot to par summu, kura maksājama no sprieduma pasludināšanas dienas līdz faktiskai samaksai; un

                  —

                  uzdot atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu, kurā tiek apgalvots, ka atbildētāja ir nodarījusi prasītājai kaitējumu, ar to, ka ir pieņēmusi un ar to, ka ir spēkā stājusies Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (1), ar ko viela “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410) viela. 2017. gada 22. novembrī [Eiropas Savienības] Tiesa noraidīja Eiropas Komisijas apelācijas sūdzību par Vispārējās tiesas nolēmumu daļēji atcelt Regulu (ES) Nr. 944/2013, ciktāl tajā viela “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410) viela, jo bija pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Piemērojot prettiesisko klasifikāciju, prasītājai radās izmaksas. Atbildētāja esot atbildīga par šīm izmaksām atbilstoši LESD 268. un 340. pantam tādēļ, ka atbildētājas rīcība ir prettiesiska, jo tā izraisa pietiekami būtisku tiesību pārkāpumu, nodarītais kaitējums ir faktisks un droši zināms un pastāv tieša cēloņsakarība starp atbildētājas rīcību un norādīto kaitējumu.

         (1)  Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (2013. gada 2. oktobris), ar ko, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (OV L 261, 3.10.2013., 5. lpp.).


title: Lieta C-334/17 P: Tiesas (devītā palāta) 2018. gada 15. novembra spriedums – Igaunijas Republika/Eiropas Komisija, Latvijas Republika (Apelācija – Tirgu kopīgā organizācija – Summas, kas jāiekasē par neizņemto cukura pārpalikumu – Lēmums 2006/776/EK – Lūgums grozīt galīgu Eiropas Komisijas lēmumu – Atteikuma vēstule – Prasība par šo vēstuli – Pieņemamība)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/17

      Tiesas (devītā palāta) 2018. gada 15. novembra spriedums – Igaunijas Republika/Eiropas Komisija, Latvijas Republika
      (Lieta C-334/17 P) (1)

      ((Apelācija - Tirgu kopīgā organizācija - Summas, kas jāiekasē par neizņemto cukura pārpalikumu - Lēmums 2006/776/EK - Lūgums grozīt galīgu Eiropas Komisijas lēmumu - Atteikuma vēstule - Prasība par šo vēstuli - Pieņemamība))
      (2019/C 16/20)
      Tiesvedības valoda – igauņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Igaunijas Republika (pārstāvis: N. Grünberg)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Lewis un L. Naaber-Kivisoo, kam palīdz S. Mody, vandeadvokaat), Latvijas Republika

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Igaunijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 256, 7.8.2017


title: Lieta C-684/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. novembra spriedums (Bundesarbeitsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV/Tetsuji Shimizu (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Darba laika organizēšana – Direktīva 2003/88/EK – 7. pants – Tiesības uz ikgadēju apmaksātu atvaļinājumu – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta neizmantotā ikgadējā atvaļinājuma un finansiālas kompensācijas par minēto atvaļinājumu zaudēšana, ja darba ņēmējs nav iesniedzis atvaļinājuma pieprasījumu pirms darba attiecību izbeigšanas – Direktīva 2003/88/EK – 7. pants – Valsts tiesību atbilstīgas interpretācijas pienākums – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 31. panta 2. punkts – Atsaukšanās iespēja strīdā starp privātpersonām)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/5

      Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. novembra spriedums (Bundesarbeitsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV/Tetsuji Shimizu

      (Lieta C-684/16) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Darba laika organizēšana - Direktīva 2003/88/EK - 7. pants - Tiesības uz ikgadēju apmaksātu atvaļinājumu - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta neizmantotā ikgadējā atvaļinājuma un finansiālas kompensācijas par minēto atvaļinājumu zaudēšana, ja darba ņēmējs nav iesniedzis atvaļinājuma pieprasījumu pirms darba attiecību izbeigšanas - Direktīva 2003/88/EK - 7. pants - Valsts tiesību atbilstīgas interpretācijas pienākums - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 31. panta 2. punkts - Atsaukšanās iespēja strīdā starp privātpersonām))
      (2019/C 16/05)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesarbeitsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV

         Atbildētājs: Tetsuji Shimizu

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 7. pants un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 31. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, atbilstoši kuram, ja darba ņēmējs nav pieprasījis izmantot savas tiesības uz ikgadēju apmaksātu atvaļinājumu attiecīgajā atsauces laikposmā, šis darba ņēmējs šā laikposma beigās automātiski un iepriekš nepārbaudot, vai darba devējs viņam faktiski ir devis iespēju izmantot šīs tiesības, it īpaši, sniedzot tam atbilstošu informāciju, zaudē ikgadējā apmaksātā atvaļinājuma dienas, ko viņš ir ieguvis saskaņā ar šīm tiesību normām minētajā laikposmā, kā arī attiecīgi savas tiesības uz finansiālu kompensāciju par šo neizmantoto ikgadējo atvaļinājumu gadījumā, ja darba attiecības tiek izbeigtas. Šajā ziņā iesniedzējtiesai, ņemot vērā valsts tiesības kopumā un piemērojot tajā atzītās interpretācijas metodes, ir jāpārbauda, vai tā var šīs tiesības interpretēt tādējādi, ka tiek garantēta Savienības tiesību pilnīga efektivitāte.

                  2)

                  Gadījumā, ja tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds tiek aplūkots pamatlietā, nav iespējams interpretēt tādējādi, lai tiktu nodrošināta tā saderība ar Direktīvas 2003/88 7. pantu un Pamattiesību hartas 31. panta 2. punktu, no šīs pēdējās minētās tiesību normas izriet, ka valsts tiesai, kas izskata strīdu starp darba ņēmēju un viņa bijušo darba devēju, kam ir privātpersonas statuss, minētais valsts tiesiskais regulējums nav jāpiemēro un ir jānodrošina, ka, ja šis darba devējs nevar pierādīt, ka tas ir izmantojis vajadzīgo rūpību, lai darba ņēmējs varētu faktiski izmantot ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu, uz ko viņam bija tiesības atbilstoši Savienības tiesībām, minētajam darba ņēmējam nevarētu tikt atņemtas ne viņa iegūtās tiesības uz šo ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu, ne attiecīgi darba attiecību izbeigšanas gadījumā finansiāla kompensācija par neizmantoto atvaļinājumu, kas šajā gadījumā tieši ir jāmaksā attiecīgajam darba devējam.

         (1)  OV C 104, 3.4.2017.


title: Lieta C-300/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 3. maijā UF iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2018. gada 7. marta rīkojumu lietā T-422/17 UF/Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/26

      Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 3. maijā UF iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2018. gada 7. marta rīkojumu lietā T-422/17 UF/Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome
      (Lieta C-300/18 P)
      (2019/C 16/33)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: UF (pārstāvis: L. Gudaitė, advokāte)

         Citi lietas dalībnieki: Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome
      Tiesa (desmitā palāta) ar 2018. gada 11. oktobra rīkojumu ir atzinusi apelācijas sūdzību par acīmredzami nepamatotu.


title: Lietas no T-639/15 līdz T-666/15 un T-94/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 25. septembra spriedums – Psara u.c./Parlaments (Piekļuve dokumentiem – Regula (EK) Nr. 1049/2001 – Eiropas Parlaments – Parlamenta deputātu piemaksu tēriņi – Piekļuves atteikums – Neesoši dokumenti – Personas dati – Regula (EK) Nr. 45/2001 – Datu nosūtīšanas vajadzība – Konkrēta un individuāla pārbaude – Daļēja piekļuve – Pārmērīgs administratīvs slogs – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/36

      Vispārējās tiesas 2018. gada 25. septembra spriedums – Psara u.c./Parlaments
      (Lietas no T-639/15 līdz T-666/15 un T-94/16) (1)

      ((Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Eiropas Parlaments - Parlamenta deputātu piemaksu tēriņi - Piekļuves atteikums - Neesoši dokumenti - Personas dati - Regula (EK) Nr. 45/2001 - Datu nosūtīšanas vajadzība - Konkrēta un individuāla pārbaude - Daļēja piekļuve - Pārmērīgs administratīvs slogs - Pienākums norādīt pamatojumu))
      (2019/C 16/44)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja lietā T-639/15: Maria Psara (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītāja lietā T-640/15: Tina Kristan (Ļubļana, Slovēnija) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītāja lietā T-641/15: Tanja Malle (Vīne, Austrija (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-642/15: Wojciech Cieśla (Varšava, Polija) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-643/15: Staffan Dahllof (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītāja lietā T-644/15: Delphine Reuter (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītāja lietās T-645/15 un T-654/15: České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-646/15: Harry Karanikas (Halandrija, Grieķija) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītāja lietās T-647/15 un T-657/15: Crina Boros (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītāja lietās T-648/15, T-663/15 un T-665/15: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Rīga, Latvija) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-649/15: Balazs Toth (Budapešta, Ungārija) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītāja lietā T-650/15: Minna Knus-Galán (Helsinki, Somija) pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-651/15: Atanas Tchobanov (Plessis-Robinson, Francija) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-652/15: Dirk Liedtke (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-653/15: Nils Mulvad (Riskova, Dānija) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-655/15: Hugo van der Parre (Huizen, Nīderlande) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītāja lietā T-656/15: Guia Baggi (Florence, Itālija) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-658/15: Marcos García Rey (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-659/15: Mark Lee Hunter (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-660/15: Kristof Clerix (Brisele) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-661/15: Rui Araujo (Lisabona, Portugāle) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītāja lietā T-662/15: Anuška Delić (Ļubļana) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-664/15: Jacob Borg (Sandžiljana, Malta) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītāja lietā T-666/15: Matilda Bačelić (Zagreba, Horvātija) (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Prasītājs lietā T-94/16: Gavin Sheridan (pārstāvji: N. Pirc Musar un R. Lemut Strle, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: N. Görlitz, C. Burgos un M. Windisch)

         Priekšmets

      Prasības, kas ir pamatotas ar LESD 263. pantu un kurās ir lūgts atcelt Eiropas Parlamenta 2015. gada 14. septembra Lēmumus A(2015) 8324 C, A(2015) 8463 C, A(2015) 8627 C, A(2015) 8682 C, A(2015) 8594 C, A(2015) 8551 C, A(2015) 8732 C, A(2015) 8681 C, A(2015) 8334 C, A(2015) 8327 C, A(2015) 8344 C, 2015. gada 15. septembra Lēmumus A(2015) 8656 C, A(2015) 8678 C, A(2015) 8361 C, A(2015) 8663 C, A(2015) 8360 C, A(2015) 8486 C, A(2015) 8305 C, 2015. gada 16. septembra Lēmumus A(2015) 8602 C, A(2015) 8554 C, A(2015) 8490 C, A(2015) 8659 C, A(2015) 8547 C, A(2015) 8552 C, A(2015) 8553 C, A(2015) 8661 C, A(2015) 8684 C, A(2015) 8672 C un 2016. gada 14. janvāra Lēmumu A(2015) 13844 C, ar kuriem Parlaments, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.), ir noraidījis prasītāju atkārtotos pieteikumus par piekļuvi Parlamenta dokumentiem, kas satur informāciju par Parlamenta deputātu piemaksām.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Lietas no T-639/15 līdz T-666/15 un T-94/16 apvienot sprieduma taisīšanai.

                  2)

                  Prasības noraidīt.

                  3)

                  Maria Psara, Tina Kristan, Tanja Malle, Wojciech Cieśla, Staffan Dahllof, Delphine Reuter, České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s., Harry Karanikas, Crina Boros, Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica, Balazs Toth, Minna Knus-Galán, Atanas Tchobanov, Dirk Liedtke, Nils Mulvad, Hugo van der Parre, Guia Baggi, Marcos García Rey, Mark Lee Hunter, Kristof Clerix, Rui Araujo, Anuška Delić, Jacob Borg, Matilda Bačelić un Gavin Sheridan atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 48, 8.2.2016.


title: Lieta T-718/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 8. novembra spriedums – Mad Dogg Athletics/EUIPO – Aerospinning Master Franchising (“SPINNING”) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SPINNING” – Daļēja atcelšana – Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/38

      Vispārējās tiesas 2018. gada 8. novembra spriedums – Mad Dogg Athletics/EUIPO – Aerospinning Master Franchising (“SPINNING”)
      (Lieta T-718/16) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SPINNING” - Daļēja atcelšana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2019/C 16/45)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Mad Dogg Athletics, Inc. (Losandželosa, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: J. Steinberg, advokts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Aerospinning Master Franchising s. r. o., agrāk – Aerospinning Master Franchising, Ltd., s.r.o. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvis: K. Labalestra, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. jūlija lēmumu lietā R 2375/2014-5 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Aerospinning Master Franchising un Mad Dogg Athletics.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. jūlija lēmumu lietā R 2375/2014-5, ciktāl tas attiecas uz 28. klasē ietilpstošajām precēm un 41. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām.

                  2)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Mad Dogg Athletics, Inc. tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Aerospinning Master Franchising, s.r.o. sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 462, 12.12.2016.


title: Lieta T-637/18: Prasība, kas celta 2018. gada 23. oktobrī – Bawtry Carbon International/Komisija

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/49

      Prasība, kas celta 2018. gada 23. oktobrī – Bawtry Carbon International/Komisija
      (Lieta T-637/18)
      (2019/C 16/60)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Bawtry Carbon International Ltd (Donkastera, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi un S. Saez Moreno, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  atlīdzināt prasītājai kaitējumu, ko nodarījusi atbildētāja;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu – kas ir tiešas sekas tam, ka ir pieņemta Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (2013. gada 2. oktobris), ar ko, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (OV 2013 L 261, 5. lpp.), jo ar to “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410), – kura kopējā summa tiek lēsta 194 200,06 EUR apmērā, vai citu summu, ko prasītāja precīzāk noteiks tiesvedības gaitā vai ko noteiks Vispārējā tiesa;

                  —

                  pakārtoti, ar starpspriedumu nospriest, ka atbildētājai ir pienākums atlīdzināt nodarītos zaudējumus un uzdot lietas dalībniekiem saprātīgā termiņā no sprieduma pasludināšanas dienas informēt Vispārējo tiesu par atlīdzības summu, par kādu lietas dalībnieki ir vienojušies, vai, ja vienošanās nav panākta, uzdot lietas dalībniekiem tajā pašā termiņā iesniegt iesniegumus, kas pamatoti ar precīziem skaitļiem;

                  —

                  uzdot atbildētājai samaksāt prasītājai kompensācijas procentus saskaņā ar standarta likmi no dienas, kad ir nodarīti zaudējumi (t.i., vai nu no dienas, kad stājās spēkā prettiesiskā klasifikācija, vai no dienas, kad radās kaitējums);

                  —

                  uzdot atbildētājai samaksāt standarta procentus 8 % apmērā, vai saskaņā ar citu piemērotu likmi, ko nosaka Vispārējā tiesa, aprēķinot to par summu, kura maksājama no sprieduma pasludināšanas dienas līdz faktiskai samaksai; un

                  —

                  uzdot atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu, kurā tiek apgalvots, ka atbildētāja ir nodarījusi prasītājai kaitējumu, ar to, ka ir pieņēmusi un ar to, ka ir spēkā stājusies Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (1), ar ko viela “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410) viela. 2017. gada 22. novembrī [Eiropas Savienības] Tiesa noraidīja Eiropas Komisijas apelācijas sūdzību par Vispārējās tiesas nolēmumu daļēji atcelt Regulu (ES) Nr. 944/2013, ciktāl tajā viela “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410) viela, jo bija pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Piemērojot prettiesisko klasifikāciju, prasītājai radās izmaksas. Atbildētāja esot atbildīga par šīm izmaksām atbilstoši LESD 268. un 340. pantam tādēļ, ka atbildētājas rīcība ir prettiesiska, jo tā izraisa pietiekami būtisku tiesību pārkāpumu, nodarītais kaitējums ir faktisks un droši zināms un pastāv tieša cēloņsakarība starp atbildētājas rīcību un norādīto kaitējumu.

         (1)  Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (2013. gada 2. oktobris), ar ko, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (OV L 261, 3.10.2013., 5. lpp.).


title: Lieta C-551/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 29. augustā iesniedza Hof van Cassatie (Beļģija) – kriminālprocess pret IK

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/28

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 29. augustā iesniedza Hof van Cassatie (Beļģija) – kriminālprocess pret IK
      (Lieta C-551/18)
      (2019/C 16/35)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hof van Cassatie

         Kasācijas sūdzības iesniedzējs

      IK

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Pamatlēmuma 2002/584/TI (1) 8. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pietiek ar to, ka Eiropas apcietināšanas orderī izsniegšanas tiesu iestāde min vienīgi izpildāmu brīvības atņemšanas sodu, kas ticis piespriests, bet nemin papildsodu, kas piespriests par to pašu noziedzīgo nodarījumu un ar to pašu tiesas nolēmumu, tādu kā nodošana kriminālsodu izpildes tiesas uzraudzībā, kas paredz reālu brīvības atņemšanu tikai pēc sākotnējā brīvības atņemšanas soda izpildes, turklāt vienīgi pēc tieša lēmuma, ko šajā sakarā pieņēmusi tādu kā kriminālsodu izpildes tiesa?

                  2)

                  Apstiprinošas atbildes uz pirmo jautājumu gadījumā, vai Pamatlēmuma 2002/584/TI 8. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka izpildes tiesu iestādes dalībvalsts veiktas nodošanas saskaņā ar Eiropas apcietināšanas orderi, kurā ir minēts vienīgi izpildāmais brīvības atņemšanas sods, kas ticis piespriests, un nevis papildsods – nodošana kriminālsodu izpildes tiesas uzraudzībā, kas piespriests par to pašu noziedzīgo nodarījumu un ar to pašu tiesas nolēmumu, sekas ir tādas, ka izsniegšanas tiesu iestādes dalībvalstī var tikt īstenota reāla brīvības atņemšana, izpildot šo papildsodu?

                  3)

                  Noliedzošas atbildes uz pirmo jautājumu gadījumā, vai Pamatlēmuma 2002/584/TI 8. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam, ka Eiropas apcietināšanas orderī izsniegšanas tiesu iestāde nav minējusi nodošanas kriminālsodu izpildes tiesas uzraudzībā papildsodu, kas ticis piespriests, sekas ir tādas, ka šis papildsods, attiecībā uz kuru var pieņemt, ka izpildes tiesu iestāde par to nezina, nevar būt pamats reālai brīvības atņemšanai izsniegšanas tiesu iestādes dalībvalstī?

         (1)  Padomes Pamatlēmums (2002. gada 13. jūnijs) 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV 2002, L 190, 1. lpp.).


title: Lieta T-724/16 P: Vispārējās tiesas 2018. gada 8. novembra spriedums – Cocchi un Falcione/Komisija (“Apelācija – Civildienests – Valstī iegūto pensijas tiesību nodošana – Civildienesta noteikumu 24. pants – Savienības pienākums sniegt palīdzību – Prasītāju intereses celt prasību zaudēšana tiesvedības laikā – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas pirmajā instancē – Cēloņsakarība”)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/39

      Vispārējās tiesas 2018. gada 8. novembra spriedums – Cocchi un Falcione/Komisija
      (Lieta T-724/16 P) (1)

      ((“Apelācija - Civildienests - Valstī iegūto pensijas tiesību nodošana - Civildienesta noteikumu 24. pants - Savienības pienākums sniegt palīdzību - Prasītāju intereses celt prasību zaudēšana tiesvedības laikā - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas pirmajā instancē - Cēloņsakarība”))
      (2019/C 16/46)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Beļģija) un Nicola Falcione (Brisele, Beļģija) (pārstāvis: S. Orlandi, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (G. Gattinara un F. Simonetti, pārstāvji)

         Priekšmets

      Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 2. augusta rīkojumu Cocchi un Falcione/Komisija (F-134/11, EU:F:2016:194), kurā tiek lūgts šo rīkojumu atcelt.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 2. augusta rīkojumu Cocchi un Falcione/Komisija (F-134/11) daļā, kurā Civildienesta tiesa ir konstatējusi, ka ir jāizbeidz tiesvedība pirms sprieduma taisīšanas attiecībā uz Giorgio Cocchi un Nicola Falcione pirmajā instancē izvirzītajiem prasījumiem par kaitējuma atlīdzību.

                  2)

                  Apelācijas sūdzību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Noraidīt G. Cocchi un N. Falcione prasījumus par kaitējuma atlīdzību pirmajā instancē lietā F-134/11.

                  4)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus apelācijas tiesvedībā un tiesvedībā pirmajā instancē attiecībā uz prasījumiem par kaitējuma zaudējumu atlīdzību.

         (1)  OV C 441, 28.11.2016.


title: Lieta C-380/17: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. novembra spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K, B/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas kompetence – Direktīva 2003/86/EK – Tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos – 12. pants – Trīs mēnešu termiņa pēc starptautiskās aizsardzības piešķiršanas neievērošana – Alternatīvās aizsardzības statusa ieguvējs – Vīzas pieteikuma noraidījums)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/18

      Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. novembra spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K, B/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      (Lieta C-380/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas kompetence - Direktīva 2003/86/EK - Tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos - 12. pants - Trīs mēnešu termiņa pēc starptautiskās aizsardzības piešķiršanas neievērošana - Alternatīvās aizsardzības statusa ieguvējs - Vīzas pieteikuma noraidījums))
      (2019/C 16/22)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Raad van State

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: K un B

         Atbildētājs: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Tiesas kompetencē saskaņā ar LESD 267. pantu ir interpretēt Padomes Direktīvas 2003/86/EK (2003. gada 22. septembris) par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos 12. panta 1. punktu tādā situācijā kā pamatlietā aplūkotā, kurā iesniedzējtiesai ir jālemj par personas, kurai ir piešķirts alternatīvās aizsardzības statuss, tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos, ja šī tiesību norma valsts tiesībās ir padarīta par tieši un bez nosacījumiem piemērojamu šādai situācijai.

                  2)

                  Direktīvas 2003/86 12. panta 1. punkts pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā ir ļauts noraidīt pieteikumu par ģimenes atkalapvienošanos, kas ir iesniegts attiecībā uz bēgļa ģimenes locekli, pamatojoties uz labvēlīgajiem noteikumiem, kas ir piemērojami bēgļiem un kas ir ietverti šīs direktīvas V nodaļā, tāpēc, ka šis pieteikums ir iesniegts vairāk nekā trīs mēnešus pēc bēgļa statusa piešķiršanas apgādniekam, vienlaikus piedāvājot iespēju iesniegt jaunu pieteikumu atbilstoši citam režīmam, ciktāl šajā tiesiskajā regulējumā:

                              —

                              ir paredzēts, ka šāds atteikuma iemesls nevar tikt izmantots situācijās, kurās īpaši apstākļi par objektīvi attaisnotu padara pirmā pieteikuma novēlotu iesniegšanu;

                              —

                              ir paredzēts, ka attiecīgās personas ir pilnībā informētas par sekām, kādas rada lēmums noraidīt viņu pirmo pieteikumu, un par pasākumiem, kādi viņiem ir jāveic, lai efektīvi īstenotu savas tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos, un

                              —

                              ir garantēts, ka apgādniekiem, kas ir atzīti par bēgļiem, turpina piemērot labvēlīgākus nosacījumus tiesību uz ģimenes atkalapvienošanos īstenošanai, kuri ir piemērojami bēgļiem un kuri ir paredzēti minētās direktīvas 10. un 11. pantā vai 12. panta 2. punktā.

         (1)  OV C 300, 11.9.2017.


title: Lieta T-827/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 8. novembra spriedums – QB/ECB (Civildienests – ECB personāls – Novērtēšana – [2015. gada] karjeras attīstības ziņojums – Iespēja novērtējuma intervijā ļaut piedalīties arodbiedrības pārstāvim – Vērtētāja objektivitātes un neitralitātes noteikumu pārkāpums – Atalgojums – Lēmums, ar kuru atteiktas tiesības uz atalgojuma progresīvu paaugstināšanu – Pierādījumu pieņemamība – Elektroniskā sarakste darba epastā starp personāla locekli un viņa “coach” – Atbildība)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/39

      Vispārējās tiesas 2018. gada 8. novembra spriedums – QB/ECB
      (Lieta T-827/16) (1)

      ((Civildienests - ECB personāls - Novērtēšana - [2015. gada] karjeras attīstības ziņojums - Iespēja novērtējuma intervijā ļaut piedalīties arodbiedrības pārstāvim - Vērtētāja objektivitātes un neitralitātes noteikumu pārkāpums - Atalgojums - Lēmums, ar kuru atteiktas tiesības uz atalgojuma progresīvu paaugstināšanu - Pierādījumu pieņemamība - Elektroniskā sarakste darba epastā starp personāla locekli un viņa “coach” - Atbildība))
      (2019/C 16/47)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: QB (pārstāvis: L. Levi, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: F. von Lindeiner un B. Ehlers, kuriem palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar Eiropas Savienības Tiesas statūtu 50.a pantu un Protokola par Eiropas Centrālo banku sistēmas un ECB statūtiem, kas ir Līguma par ES un LESD pielikumā, 36.2 pantu, un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt prasītājas novērtējuma ziņojumu par 2015. gadu un ECB 2015. gada 15. decembra lēmumu, ar kuru viņai atteiktas tiesības uz atalgojuma progresīvu paaugstināšanu, un, ciktāl nepieciešams, atcelt ECB 2016. gada 2. maija un 15. septembra lēmumus, ar kuriem attiecīgi noraidītas prasītājas administratīvā pārsūdzība un sūdzība, un, otrkārt, piespriest atlīdzināt prasītājas ciestos zaudējumus.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt QB novērtējuma ziņojumu par 2015. gadu un Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2015. gada 15. decembra lēmumu, ar kuru QB atteiktas tiesības uz atalgojuma progresīvu paaugstināšanu.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  ECB sedz savus, kā arī atlīdzina QB tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 22, 23.1.2017.


title: Lieta C-432/17: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. novembra spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice, iepriekš – Department for Constitutional Affairs (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Direktīva 97/81/EK – UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu – 4. klauzula – Nediskriminācijas princips – Nepilna darba laika darba ņēmēji – Vecuma pensija – Pensijas apmēra aprēķināšana – Darba stāža pirms Direktīvas 97/81/EK transponēšanas termiņa beigām ņemšana vērā – Tūlītēja piemērošana tādas situācijas sekām nākotnē, kura radusies iepriekšējā likuma spēkā esamības laikā)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/19

      Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. novembra spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice, iepriekš – Department for Constitutional Affairs

      (Lieta C-432/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 97/81/EK - UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu - 4. klauzula - Nediskriminācijas princips - Nepilna darba laika darba ņēmēji - Vecuma pensija - Pensijas apmēra aprēķināšana - Darba stāža pirms Direktīvas 97/81/EK transponēšanas termiņa beigām ņemšana vērā - Tūlītēja piemērošana tādas situācijas sekām nākotnē, kura radusies iepriekšējā likuma spēkā esamības laikā))
      (2019/C 16/23)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         Supreme Court of the United Kingdom

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Dermod Patrick O'Brien

         Atbildētāja: Ministry of Justice, iepriekš – Department for Constitutional Affairs

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīva 97/81/EK (1997. gada 15. decembris) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 98/23/EK (1998. gada 7. aprīlis), ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā gadījumā, kāds aplūkots pamatlietā, darba stāža laikposmi pirms dienas, kad beidzās Direktīvas 97/81, kas grozīta ar Direktīvu 98/23, transponēšanas termiņš, ir jāņem vērā, nosakot tiesības uz vecuma pensiju.

         (1)  OV C 318, 25.9.2017.


title: Lieta T-44/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. novembra spriedums – Camomilla/EUIPO – CMT (“CAMOMILLA”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “CAMOMILLA” – Agrāka valsts grafiska preču zīme “CAMOMILLA” – Daļējs pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu noraidījums – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana – Pierādījumi – Pretprasība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punkts (tagad Regulas 2017/1001 64. panta 2. un 3. punkts))

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/40

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. novembra spriedums – Camomilla/EUIPO – CMT (“CAMOMILLA”)
      (Lieta T-44/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “CAMOMILLA” - Agrāka valsts grafiska preču zīme “CAMOMILLA” - Daļējs pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu noraidījums - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Pierādījumi - Pretprasība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts) - Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punkts (tagad Regulas 2017/1001 64. panta 2. un 3. punkts)))
      (2019/C 16/48)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Camomilla Srl (Buccinasco, Itālija) (pārstāvji: M. Mussi un H. Chiappetta, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: L. Rampini un J. Crespo Carillo)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Neapole, Itālija) (pārstāvji: M. Franzosi, V. Jandoli, A. Stein un G. Rubino, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. novembra lēmumu lietā R 2250/2015–5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp CMT un Camomilla.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Pretprasību noraidīt.

                  3)

                  Camomilla Srl un CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT) sedz katra savus, kā arī katra atlīdzina pusi no Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 95, 27.3.2017.


title: Lieta C-656/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 19. oktobrī iesniedza Amtsgericht Erding (Vācija) – F./Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/30

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 19. oktobrī iesniedza Amtsgericht Erding (Vācija) – F./Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      (Lieta C-656/18)
      (2019/C 16/37)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Amtsgericht Erding

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: F.

         Atbildētāja: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Ar Tiesas 2018. gada 7. novembra rīkojumu lieta tika izslēgta no reģistra.


title: Lieta T-638/18: Prasība, kas celta 2018. gada 23. oktobrī – Deza/Komisija

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/50

      Prasība, kas celta 2018. gada 23. oktobrī – Deza/Komisija
      (Lieta T-638/18)
      (2019/C 16/61)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Deza, a.s. (Valašske Meziržīči, Čehijas Republika) (pārstāvji: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi un S. Saez Moreno, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  atlīdzināt prasītājai kaitējumu, ko nodarījusi atbildētāja;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu – kas ir tiešas sekas tam, ka ir pieņemta Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (2013. gada 2. oktobris), ar ko, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (OV 2013 L 261, 5. lpp.), jo ar to “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410), – kura kopējā summa tiek lēsta 4 784 000,00 CZK apmērā, vai citu summu, ko prasītāja precīzāk noteiks tiesvedības gaitā vai ko noteiks Vispārējā tiesa;

                  —

                  pakārtoti, ar starpspriedumu nospriest, ka atbildētājai ir pienākums atlīdzināt nodarītos zaudējumus un uzdot lietas dalībniekiem saprātīgā termiņā no sprieduma pasludināšanas dienas informēt Vispārējo tiesu par atlīdzības summu, par kādu lietas dalībnieki ir vienojušies, vai, ja vienošanās nav panākta, uzdot lietas dalībniekiem tajā pašā termiņā iesniegt iesniegumus, kas pamatoti ar precīziem skaitļiem;

                  —

                  uzdot atbildētājai samaksāt prasītājai kompensācijas procentus saskaņā ar standarta likmi no dienas, kad ir nodarīti zaudējumi (t.i., vai nu no dienas, kad stājās spēkā prettiesiskā klasifikācija, vai no dienas, kad radās kaitējums);

                  —

                  uzdot atbildētājai samaksāt standarta procentus 8 % apmērā, vai saskaņā ar citu piemērotu likmi, ko nosaka Vispārējā tiesa, aprēķinot to par summu, kura maksājama no sprieduma pasludināšanas dienas līdz faktiskai samaksai; un

                  —

                  uzdot atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu, kurā tiek apgalvots, ka atbildētāja ir nodarījusi prasītājai kaitējumu, ar to, ka ir pieņēmusi un ar to, ka ir spēkā stājusies Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (1), ar ko viela “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410) viela. 2017. gada 22. novembrī [Eiropas Savienības] Tiesa noraidīja Eiropas Komisijas apelācijas sūdzību par Vispārējās tiesas nolēmumu daļēji atcelt Regulu (ES) Nr. 944/2013, ciktāl tajā viela “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410) viela, jo bija pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Piemērojot prettiesisko klasifikāciju, prasītājai radās izmaksas. Atbildētāja esot atbildīga par šīm izmaksām atbilstoši LESD 268. un 340. pantam tādēļ, ka atbildētājas rīcība ir prettiesiska, jo tā izraisa pietiekami būtisku tiesību pārkāpumu, nodarītais kaitējums ir faktisks un droši zināms un pastāv tieša cēloņsakarība starp atbildētājas rīcību un norādīto kaitējumu.

         (1)  Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (2013. gada 2. oktobris), ar ko, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (OV L 261, 3.10.2013., 5. lpp.).


title: Lieta C-676/18: Prasība, kas celta 2018. gada 30. oktobrī – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/30

      Prasība, kas celta 2018. gada 30. oktobrī – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
      (Lieta C-676/18)
      (2019/C 16/38)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Condou-Durande, C. Cattabriga un G. von Rintelen)

         Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

         Prasījumi

                  —

                  Konstatēt, ka, vēlākais, līdz 2016. gada 30. septembrim nepieņemot visus normatīvos un administratīvos aktus, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/36/ES (2014. gada 26. februāris) (1) prasības, vai – jebkurā gadījumā – nepaziņojot šos aktus Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir uzlikti, pamatojoties uz minētās direktīvas 28. panta 1. punktu;

                  —

                  Saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu piespriest Beļģijas Karalistei uz Komisijas norādītu kontu pārskaitāmu kavējuma naudu 49 906,50 EUR apmērā par katru dienu, skaitot no Tiesas sprieduma pasludināšanas datuma šajā lietā, par pienākuma paziņot par Direktīvas 2014/36/ES transponēšanas pasākumiem neizpildi;

                  —

                  Piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Saskaņā ar Direktīvas 2014/36/ES 28. panta 1. punktu dalībvalstīm ir pienākums īstenot nepieciešamos pasākumus, lai transponētu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2016. gada 30. septembrim. Tā kā Beļģija nav paziņojusi par transponēšanas pasākumiem, Komisija ir nolēmusi vērsties Tiesā.
      Savā prasībā Komisija ierosina piespriest Beļģijai kavējuma naudu 49 906,50 EUR apmērā par katru dienu. Kavējuma naudas apmērs esot aprēķināts, ņemot vērā pārkāpuma smagumu un ilgumu, kā arī preventīvo iedarbību atkarībā no šīs dalībvalsts maksātspējas.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/36/ES (2014. gada 26. februāris) par trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanas un uzturēšanās nosacījumiem nodarbinātības kā sezonas darbiniekiem nolūkā (OV 2014, L 94, 375. lpp.).


title: Lieta T-216/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 15. novembra spriedums – Mabrouk/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām saistībā ar situāciju Tunisijā – Pasākumi, kas ir vērsti pret personām, kuras ir atbildīgas par valsts līdzekļu nelikumīgu piesavināšanos, un attiecībā uz iesaistītajām personām un vienībām – Līdzekļu iesaldēšana – To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu iesaldēšana – Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā – Nepietiekams faktiskais pamats – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Kļūda tiesību piemērošanā – Labas pārvaldības princips – Saprātīgs termiņš)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/41

      Vispārējās tiesas 2018. gada 15. novembra spriedums – Mabrouk/Padome
      (Lieta T-216/17) (1)

      ((Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām saistībā ar situāciju Tunisijā - Pasākumi, kas ir vērsti pret personām, kuras ir atbildīgas par valsts līdzekļu nelikumīgu piesavināšanos, un attiecībā uz iesaistītajām personām un vienībām - Līdzekļu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu iesaldēšana - Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā - Nepietiekams faktiskais pamats - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Kļūda tiesību piemērošanā - Labas pārvaldības princips - Saprātīgs termiņš))
      (2019/C 16/49)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk (Tunisa, Tunisija) (pārstāvji: J.-R. Farthouat, N. Boulay un S. Crosby, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: V. Piessevaux un J. Kneale)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Padomes 2017. gada 27. janvāra Lēmumu (KĀDP) 2017/153, ar kuru groza Lēmumu 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV 2017, L 23, 19. lpp.), un Padomes 2018. gada Lēmumu (KĀDP) 2018/141, ar kuru groza Lēmumu 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā (OV 2018, L 25, 38. lpp.), ciktāl šie lēmumi attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 195, 19.6.2017.


title: Lieta C-685/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 7. novembrī iesniedza High Court (Īrija) – Minister for Justice and Equality/ND

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/31

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 7. novembrī iesniedza High Court (Īrija) – Minister for Justice and Equality/ND
      (Lieta C-685/18)
      (2019/C 16/39)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         High Court

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Minister for Justice and Equality

         Atbildētājs: ND

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai kritēriji, pēc kuriem nosaka, vai prokurors, kas ir izraudzīts par izsniegšanas tiesu iestādi atbilstoši 6. panta 1. punktam (1) tiesu iestāde šī 2002. gada Pamatlēmuma par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm 6. panta 1. punktā ietvertā teikuma autonomā izpratnē, ir šādi: 1) prokurors ir neatkarīgs no izpildvaras un 2) savā tiesību sistēmā tiek uzskatīts par tādu, kas īsteno tiesas spriešanu vai piedalās tiesas spriešanā?

                  2)

                  Ja nē, tad kādi ir kritēriji, pēc kuriem valsts tiesa nosaka, vai prokurors, kas ir izraudzīts par izsniegšanas tiesu iestādi atbilstoši Pamatlēmuma 6. panta 1. punktam, ir tiesu iestāde atbilstoši 6. panta 1. punktam?

                  3)

                  Ja kritēriji iekļauj prasību, ka prokuroram ir jāīsteno tiesas spriešana vai jāpiedalās tiesas spriešanā, vai tas ir jānosaka saskaņā ar prokurora statusu viņa tiesību sistēmā vai saskaņā ar konkrētiem objektīviem kritērijiem? Ja tas ir jādara saskaņā ar objektīviem kritērijiem, tad kādi tie ir?

                  4)

                  Vai Lietuvas Republikas Prokuratūra ir tiesu iestāde šī 2002. gada Pamatlēmuma par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm 6. panta 1. punktā ietvertā teikuma autonomā izpratnē?

         (1)  Padomes Pamatlēmums 2002/584 (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV 2002, L 190, 1. lpp.).


title: Lieta T-241/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. novembra spriedums – Polija/Komisija (ELGF un ELFLA – No finansējuma izslēgti izdevumi – Īstenošanas regula (ES) Nr. 585/2011 – Pagaidu atbalsta izņēmuma pasākumi augļu un dārzeņu nozarei enterohemorāģiskās Escherichia coli (E. Coli) baktērijas izraisītās nāvējošās epidēmijas dēļ – Ražas nenovākšanas darbības – Ražotājiem, kas veikuši šādas darbības, izmaksātās kompensācijas apmērs – Polijas izdevumi – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/42

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. novembra spriedums – Polija/Komisija
      (Lieta T-241/17) (1)

      ((ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Īstenošanas regula (ES) Nr. 585/2011 - Pagaidu atbalsta izņēmuma pasākumi augļu un dārzeņu nozarei enterohemorāģiskās Escherichia coli (E. Coli) baktērijas izraisītās nāvējošās epidēmijas dēļ - Ražas nenovākšanas darbības - Ražotājiem, kas veikuši šādas darbības, izmaksātās kompensācijas apmērs - Polijas izdevumi - Pienākums norādīt pamatojumu))
      (2019/C 16/50)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvji: B. Majczyna, M. Pawlicka, K. Straś un B. Paziewska)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Stobiecka-Kuik un D. Milanowska)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/264 (2017. gada 14. februāris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2017, L 39, 12. lpp.), ciktāl ar to no Eiropas Savienības finansējuma ir izslēgta summa 4 438 056,66 EUR apmērā, kurus bija veikusi Polijas Republikas akreditētā maksājumu aģentūra.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 195, 19.6.2017.


title: Apvienotās lietas C-47/17: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 13. novembra spriedums (Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem (Nīderlande) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X (C-47/17), X (C-48/17)/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (ES) Nr. 604/2013 – Regula (EK) Nr. 1560/2003 – Par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu atbildīgās dalībvalsts noteikšana – Noteikšanas kritēriji un mehānismi – Patvēruma meklētāja uzņemšanas vai atpakaļuzņemšanas pieprasījums – Pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts atteikums – Atkārtotas izskatīšanas lūgums – Regulas Nr. 1560/2003 5. panta 2. punkts – Atbildes sniegšanai noteiktais termiņš – Termiņa beigas – Sekas)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/7

      Tiesas (virspalāta) 2018. gada 13. novembra spriedums (Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem (Nīderlande) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X (C-47/17), X (C-48/17)/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      (Apvienotās lietas C-47/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (ES) Nr. 604/2013 - Regula (EK) Nr. 1560/2003 - Par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu atbildīgās dalībvalsts noteikšana - Noteikšanas kritēriji un mehānismi - Patvēruma meklētāja uzņemšanas vai atpakaļuzņemšanas pieprasījums - Pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts atteikums - Atkārtotas izskatīšanas lūgums - Regulas Nr. 1560/2003 5. panta 2. punkts - Atbildes sniegšanai noteiktais termiņš - Termiņa beigas - Sekas))
      (2019/C 16/08)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: X (C-47/17), X (C-48/17)

         Atbildētājs: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Rezolutīvā daļa

      Komisijas Regulas (EK) Nr. 1560/2003 (2003. gada 2. septembris), ar kuru paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai piemērotu Padomes Regulu (EK) Nr. 343/2003, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm, kura grozīta ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 118/2014 (2014. gada 30. janvāris), 5. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu atbildīgās dalībvalsts noteikšanas procedūrā dalībvalstij, kura saņēmusi uzņemšanas vai atpakaļuzņemšanas pieprasījumu atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 604/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm, 21. vai 23. pantam un kura pēc vajadzīgo pārbaužu veikšanas uz šo pieprasījumu šīs pēdējās minētās regulas 22. vai 25. pantā paredzētajos termiņos atbild ar atteikumu, un kura tad saņem atkārtotas izskatīšanas lūgumu atbilstoši šim 5. panta 2. punktam, uz šo lūgumu ir jācenšas atbildēt lojālas sadarbības garā divu nedēļu termiņā.
      Ja pieprasījumu saņēmusī dalībvalsts uz šo lūgumu neatbild divu nedēļu laikā, atkārtotas izskatīšanas papildu procedūra tiek galīgi noslēgta un tādējādi pieprasījumu iesniegusī dalībvalsts, sākot no šī termiņa beigām, ir uzskatāma par atbildīgu par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, izņemot, ja tai vēl ir nepieciešamais laiks, lai tā varētu obligātajos termiņos, kas šai nolūkā paredzēti Regulas Nr. 604/2013 21. panta 1. punktā un 23. panta 2. punktā, iesniegt jaunu uzņemšanas vai atpakaļuzņemšanas pieprasījumu.

         (1)  OV C 112, 10.4.2017.


title: Lieta T-454/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 8. novembra spriedums – “Pro NGO!”/Komisija (Publiski līgumi – Iepirkuma procedūra – Privāta revidenta izmeklēšana – OLAF izmeklēšana – Pārkāpumu konstatēšana – Komisijas lēmums par administratīvās sankcijas piemērošanu prasītājai – Izslēgšana uz sešiem mēnešiem no publiskā iepirkuma procedūrām un subsīdiju, kas tiek finansētas no Savienības vispārējā budžeta, piešķiršanas procedūrām – Ierakstīšana, pamatojoties uz agrīnās atklāšanas un izslēgšanas sistēmas datubāzi – Jauns pamats – Tiesības uz aizstāvību)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/42

      Vispārējās tiesas 2018. gada 8. novembra spriedums – “Pro NGO!”/Komisija
      (Lieta T-454/17) (1)

      ((Publiski līgumi - Iepirkuma procedūra - Privāta revidenta izmeklēšana - OLAF izmeklēšana - Pārkāpumu konstatēšana - Komisijas lēmums par administratīvās sankcijas piemērošanu prasītājai - Izslēgšana uz sešiem mēnešiem no publiskā iepirkuma procedūrām un subsīdiju, kas tiek finansētas no Savienības vispārējā budžeta, piešķiršanas procedūrām - Ierakstīšana, pamatojoties uz agrīnās atklāšanas un izslēgšanas sistēmas datubāzi - Jauns pamats - Tiesības uz aizstāvību))
      (2019/C 16/51)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: “Pro NGO!” (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. (Ķelne, Vācija) (pārstāvis: M. Scheid, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Dintilhac un B.-R. Killmann)

         Priekšmets

      Prasība, kas celta, pamatojoties uz LESD 263. pantu, un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2017. gada 16. maija lēmumu piemērot administratīvo sankciju – uz sešiem mēnešiem izslēgt prasītāju no publiskā iepirkuma procedūrām un subsīdiju piešķiršanas procedūrām, kas tiek finansētas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta un ir paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV 2012, L 298, 1. lpp.), un uz identisku laikposmu izslēgt prasītāju no to līdzekļu piešķiršanas, kas ir paredzēti Padomes Regulā (ES) 2015/323 (2015. gada 2. marts) par finanšu regulu, ko piemēro 11. Eiropas Attīstības fondam (OV 2015, L 58, 17. lpp.)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  “Pro NGO!” (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 330, 2.10.2017.


title: Lieta T-639/18: Prasība, kas celta 2018. gada 23. oktobrī – SGL Carbon/Komisija

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/51

      Prasība, kas celta 2018. gada 23. oktobrī – SGL Carbon/Komisija
      (Lieta T-639/18)
      (2019/C 16/62)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: SGL Carbon SE (Vīsbādene, Vācija) (pārstāvji: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi un S. Saez Moreno, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu – kas ir tiešas sekas tam, ka ir pieņemta Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (2013. gada 2. oktobris), ar ko, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (OV 2013 L 261, 5. lpp.), jo ar to “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410), – kura kopējā summa tiek lēsta 1 022 172,00 EUR apmērā, vai citu summu, ko prasītāja precīzāk noteiks tiesvedības gaitā vai ko noteiks Vispārējā tiesa;

                  —

                  pakārtoti, ar starpspriedumu nospriest, ka atbildētājai ir pienākums atlīdzināt nodarītos zaudējumus un uzdot lietas dalībniekiem saprātīgā termiņā no sprieduma pasludināšanas dienas informēt Vispārējo tiesu par atlīdzības summu, par kādu lietas dalībnieki ir vienojušies, vai, ja vienošanās nav panākta, uzdot lietas dalībniekiem tajā pašā termiņā iesniegt iesniegumus, kas pamatoti ar precīziem skaitļiem;

                  —

                  uzdot atbildētājai samaksāt prasītājai kompensācijas procentus saskaņā ar standarta likmi no dienas, kad ir nodarīti zaudējumi (t.i., vai nu no dienas, kad stājās spēkā prettiesiskā klasifikācija, vai no dienas, kad radās kaitējums);

                  —

                  uzdot atbildētājai samaksāt standarta procentus 8 % apmērā, vai saskaņā ar citu piemērotu likmi, ko nosaka Vispārējā tiesa, aprēķinot to par summu, kura maksājama no sprieduma pasludināšanas dienas līdz faktiskai samaksai; un

                  —

                  uzdot atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu, kurā tiek apgalvots, ka atbildētāja ir nodarījusi prasītājai kaitējumu, ar to, ka ir pieņēmusi un ar to, ka ir spēkā stājusies Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (1), ar ko viela “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410) viela. 2017. gada 22. novembrī [Eiropas Savienības] Tiesa noraidīja Eiropas Komisijas apelācijas sūdzību par Vispārējās tiesas nolēmumu daļēji atcelt Regulu (ES) Nr. 944/2013, ciktāl tajā viela “piķis, akmeņogļu darva, augsta temperatūra” ir klasificēta kā “Aquatic Acute 1” (H400) un “Aquatic Chronic 1” (H410) viela, jo bija pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Piemērojot prettiesisko klasifikāciju, prasītājai radās izmaksas. Atbildētāja esot atbildīga par šīm izmaksām atbilstoši LESD 268. un 340. pantam tādēļ, ka atbildētājas rīcība ir prettiesiska, jo tā izraisa pietiekami būtisku tiesību pārkāpumu, nodarītais kaitējums ir faktisks un droši zināms un pastāv tieša cēloņsakarība starp atbildētājas rīcību un norādīto kaitējumu.

         (1)  Komisijas Regula (ES) Nr. 944/2013 (2013. gada 2. oktobris), ar ko, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (OV L 261, 3.10.2013., 5. lpp.).


title: Lieta C-288/17: Tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2018. gada 19. septembra rīkojums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fédération des fabricants de cigares, Coprova, E-Labo France, Smakq développement/Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé, piedaloties: Société J. Cortès France, Scandinavian Tobacco Group France, Villiger France

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/32

      Tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2018. gada 19. septembra rīkojums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fédération des fabricants de cigares, Coprova, E-Labo France, Smakq développement/Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé, piedaloties: Société J. Cortès France, Scandinavian Tobacco Group France, Villiger France

      (Lieta C-288/17) (1)

      (2019/C 16/40)
      Tiesvedības valoda – franču
      Tiesas pirmās priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 256, 7.8.2017.


title: Lieta C-457/17: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 15. novembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Heiko Jonny Maniero/Studienstiftung des deutschen Volkes eV (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vienlīdzīga attieksme pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības – Direktīva 2000/43/EK – 3. panta 1. punkta g) apakšpunkts – Piemērošanas joma – Jēdziens “izglītība” – Tādu stipendiju piešķiršana, kuru mērķis ir atbalstīt pētniecības projektus vai studijas ārvalstīs un kuras piešķir privāts fonds – 2. panta 2. punkta b) apakšpunkts – Netieša diskriminācija – Minēto stipendiju piešķiršana ar nosacījumu, ka iepriekš Vācijā ir nokārtots pirmais valsts eksāmens tiesību zinātnēs (Erste Juristische Staatsprüfung))

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/20

      Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 15. novembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Heiko Jonny Maniero/Studienstiftung des deutschen Volkes eV

      (Lieta C-457/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vienlīdzīga attieksme pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības - Direktīva 2000/43/EK - 3. panta 1. punkta g) apakšpunkts - Piemērošanas joma - Jēdziens “izglītība” - Tādu stipendiju piešķiršana, kuru mērķis ir atbalstīt pētniecības projektus vai studijas ārvalstīs un kuras piešķir privāts fonds - 2. panta 2. punkta b) apakšpunkts - Netieša diskriminācija - Minēto stipendiju piešķiršana ar nosacījumu, ka iepriekš Vācijā ir nokārtots pirmais valsts eksāmens tiesību zinātnēs (Erste Juristische Staatsprüfung)))
      (2019/C 16/24)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Heiko Jonny Maniero

         Atbildētāja: Studienstiftung des deutschen Volkes eV

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 2000/43/EK (2000. gada 29. jūnijs), ar ko ievieš vienādas [vienlīdzīgas] attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības, 3. panta 1. punkta g) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu stipendiju piešķiršana, kuru mērķis ir atbalstīt pētniecības projektus vai studijas ārvalstīs un kuras piešķir privāts fonds, šīs normas izpratnē ietilpst jēdzienā “izglītība”, ja pastāv pietiekami cieša saikne starp šo piešķirto finansiālo atbalstu un dalību tādos pētniecības projektos vai studijās, kuri paši ietilpst minētajā jēdzienā “izglītība”. Tā tas jo īpaši ir gadījumā, kad šis finansiālais atbalsts ir saistīts ar potenciālo pretendentu dalību tādā pētniecības vai studiju projektā, kura atbalstīšanas mērķis ir pilnībā vai daļēji likvidēt potenciālos finansiālos šķēršļus šādai dalībai, un ar atbalsta palīdzību šis mērķis ir sasniedzams.

                  2)

                  Direktīvas 2000/43 2. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka situācija, kad kādā dalībvalstī reģistrēts privāts fonds stipendijas pētniecības projektiem vai studijām ārvalstīs piešķir tikai tiem pretendentiem, kuri šajā dalībvalstī ir nokārtojuši tādu eksāmenu tiesību zinātnēs, kāds ir aplūkots pamatlietā, šīs normas izpratnē nav uzskatāma par netiešu diskrimināciju rases vai etniskās piederības dēļ.

         (1)  OV C 347, 16.10.2017.


title: Lieta T-643/18: Prasība, kas celta 2018. gada 29. oktobrī – August Wolff/EUIPO – Faes Farma (“DermoFaes”)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/52

      Prasība, kas celta 2018. gada 29. oktobrī – August Wolff/EUIPO – Faes Farma (“DermoFaes”)
      (Lieta T-643/18)
      (2019/C 16/63)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Vācija) (pārstāvis: A. Thünken,, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Faes Farma, SA (Lamiaco-Leioa, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “DermoFaes” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 069 289

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 14. jūnija lēmums lietā R 1842/2017-2

         Prasījumi

      Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  apmierināt iebildumu un noraidīt apstrīdēto pieteikumu;

                  —

                  piespriest EUIPO, kā arī nepieciešamības gadījumā, personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kā arī izdevumus saistībā ar procesu EUIPO.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-461/17: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 7. novembra spriedums (High Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Brian Holohan u.c./An Bord Pleanála (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vide – Direktīva 92/43/EEK – Dabisko dzīvotņu aizsardzība – Savvaļas faunas un floras aizsardzība – Ceļu būves projekts – Ietekmes uz vidi attiecīgs novērtējums – Pienākuma norādīt pamatojumu tvērums – Direktīva 2011/92/ES – Noteiktu projektu ietekmes novērtējums – IV pielikuma 3. punkts – 5. panta 3. punkta d) apakšpunkts – Jēdziena “galvenās alternatīvas” tvērums)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/21

      Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 7. novembra spriedums (High Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Brian Holohan u.c./An Bord Pleanála

      (Lieta C-461/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu aizsardzība - Savvaļas faunas un floras aizsardzība - Ceļu būves projekts - Ietekmes uz vidi attiecīgs novērtējums - Pienākuma norādīt pamatojumu tvērums - Direktīva 2011/92/ES - Noteiktu projektu ietekmes novērtējums - IV pielikuma 3. punkts - 5. panta 3. punkta d) apakšpunkts - Jēdziena “galvenās alternatīvas” tvērums))
      (2019/C 16/25)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         High Court

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan

         Atbildētāja: An Bord Pleanála

         Piedaloties: National Parks and Wildlife Service (NPWS)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 6. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “attiecīgā novērtējumā”, pirmkārt, ir jāņem vērā visi dzīvotņu un sugu veidi, kuru dēļ teritorija ir aizsargāta, un, otrkārt, ir jāidentificē un jāpārbauda gan ierosinātā projekta ietekme uz sugām, kas atrodas šajā teritorijā, bet kuru dēļ šī teritorija nav klasificēta, gan ietekme uz dzīvotņu veidiem un sugām, kas atrodas ārpus šīs teritorijas robežām, ciktāl šīs ietekmes varētu atstāt iespaidu uz teritorijas aizsardzības mērķiem.

                  2)

                  Direktīvas 92/43 6. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka kompetentajai iestādei ir atļauts piešķirt atļauju plāna vai projekta izstrādei, atstājot attīstītājam brīvu izvēli vēlāk noteikt dažus ar būvniecības posmu saistītus parametrus, piemēram, būvlaukuma atrašanās vietu un transporta maršrutus, tikai tad, ja šī iestāde ir pārliecināta, ka atļaujā ir ietverti nosacījumi, kas ir pietiekami stingri, lai nodrošinātu, ka šie parametri nelabvēlīgi neietekmēs teritorijas integritāti.

                  3)

                  Direktīvas 92/43 6. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja kompetentā iestāde noraida secinājumus zinātniskās ekspertīzes atzinumā, kurā ieteikts iegūt papildu informāciju, “attiecīgajā novērtējumā” ir jābūt ietvertam skaidram un detalizētam pamatojumam, kas ļauj kliedēt jebkādas zinātniski pamatotas šaubas par plānoto būvdarbu ietekmi uz attiecīgo teritoriju.

                  4)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/92/ES (2011. gada 13. decembris) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu 5. panta 1. un 3. punkts, kā arī IV pielikums ir jāinterpretē tādējādi, ka tajos ir prasīts, lai attīstītājs sniegtu informāciju, kurā ir skaidri analizēta potenciāli būtiskā ietekme uz visām sugām, kas norādītas saskaņā ar šiem noteikumiem iesniegtajā paziņojumā.

                  5)

                  Direktīvas 2011/92 5. panta 3. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka attīstītājam ir jāsniedz informācija gan par izvēlētā risinājuma, gan par visu tā izvērtēto galveno alternatīvu ietekmi uz vidi, kā arī par viņa izvēles iemesliem, ņemot vērā vismaz to ietekmi uz vidi, pat ja šāds alternatīvs risinājums agrīnā stadijā tika noraidīts.

         (1)  OV C 338, 9.10.2017.


title: Lieta C-299/18: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 22. augusta rīkojums (Landgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Stefan Neldner/Eurowings GmbH

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/32

      Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 22. augusta rīkojums (Landgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Stefan Neldner/Eurowings GmbH

      (Lieta C-299/18) (1)

      (2019/C 16/41)
      Tiesvedības valoda – vācu
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 285, 13.8.2018.


title: Lieta T-830/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. novembra spriedums – Szentes/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Paziņojums par konkursu – Atklāts konkurss – Pielaišanas nosacījumi – Profesionālā pieredze – Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursā – Pārskatīšanas lūgums – Iebilde par prettiesiskumu – Pienākums norādīt pamatojumu – Kandidatūras pieteikumā ietvertās informācijas sagrozīšana – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Paziņojuma par konkursu pārkāpums)

text:
               14.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/44

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. novembra spriedums – Szentes/Komisija
      (Lieta T-830/17) (1)

      ((Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Paziņojums par konkursu - Atklāts konkurss - Pielaišanas nosacījumi - Profesionālā pieredze - Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursā - Pārskatīšanas lūgums - Iebilde par prettiesiskumu - Pienākums norādīt pamatojumu - Kandidatūras pieteikumā ietvertās informācijas sagrozīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Paziņojuma par konkursu pārkāpums))
      (2019/C 16/53)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Gyula Szentes (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis: F. Moyse, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Mihaylova un B. Mongin)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt, pirmkārt, konkursa EPSO/AD/330/16 – Administratori kodolenerģētika jomā (AD 7) atlases komisijas priekšsēdētāja 2017. gada 24. februāra lēmumu nepielaist prasītāju pie nākamā šī konkursa posma un, otrkārt, ciktāl nepieciešams, Eiropas Personāla atlases biroja (EPSO) 2017. gada 29. septembra lēmumu, ar kuru tika noraidīta viņa sūdzība.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  G. Szentes atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 63, 19.2.2018.


title: Lieta T-81/19: Prasība, kas celta 2019. gada 12. februārī – Apostolopoulou un Apostolopoulou Chrysanthaki/Eiropas Komisija

text:
               25.3.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/49

      Prasība, kas celta 2019. gada 12. februārī – Apostolopoulou un Apostolopoulou Chrysanthaki/Eiropas Komisija
      (Lieta T-81/19)
      (2019/C 112/60)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Zoi Apostolopoulou (Atēnas, Grieķija), Anastasia Apostolopoulou- Chrysanthaki (Atēnas) (pārstāvis: D. Gkouskos, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pievienot šo lietu ar to saistītai prasībai, ko prasītājas cēlušas 2018. gada 25. oktobrī un kas reģistrēta ar numuru T-721/2018;

                  —

                  pieņemt šo prasību un piespriest atbildētājām kopīgi un solidāri samaksāt katrai prasītājai kopējo summu viens miljons un simts tūkstoši eiro, kā šī summas apmērs detalizēti pamatots prasītāju prasībā, kompensējot morālo kaitējumu, kas viņām nodarīts ar prasītāju personīgo tiesību pārkāpumiem;

                  —

                  noteikt atbildētājām nākotnē atturēties no jebkādiem prasītāju personīgo tiesību pārkāpumiem;

                  —

                  piespriest pirmajai atbildētājai ar savu paziņojumu atjaunot prasītāju godu un reputāciju;

                  —

                  piespriest atbildētājām atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Šī prasība vērsta pret Eiropas Komisiju un Eiropas Savienību. Ņemot vērā to, ka pēdējo minēto vienmēr Eiropas Tiesā pārstāv iestāde, kurai tiek piedēvēts apstrīdētais akts vai rīcība, Komisija līdz ar to ir uzskatām par vienīgo atbildētāju šajā prasībā.
      Prasības pamatojumam prasītājas izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais prasības pamats – lojalitātes un pušu līdztiesīguma pienākuma pārkāpums, pareizas tiesvedības pamatprincipa un prasītāju tiesību uz taisnīgu tiesu pārkāpums.

                  2.

                  Otrais prasības pamats – prasītāju cilvēka cieņas un goda aizskārums, pārkāpjot labas pārvaldības principu.

                  3.

                  Trešais prasības pamats– tiesiskuma, labas ticības un tiesiskās paļāvības principu pārkāpums.


title: Lieta C-798/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. decembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) u.c./Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

text:
               1.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 122/6

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. decembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) u.c./Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA
      (Lieta C-798/18)
      (2019/C 122/07)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie), Società Agricola N.B. Solar s.r.l., 3G s.r.l., AET s.r.l. Apparati Elettromeccanici e Telecomunicazioni, Società Agricola La Fontana s.s., Società Agricola Le Macchie di Sparapani Gabriele e C. s.s., Agricoltura Innovativa s.r.l. — Società Agricola, Società Agricola Agrilite s.r.l., Agrisolar Società Agricola s.r.l., Agrisun s.r.l., Società Agricola Agroenergia s.r.l., Alpi — Società Agricola s.s., Ambrasol 2 s.r.l., Ambrasol 3 s.r.l., Ambrasol 4 s.r.l., Ape Immobiliare s.r.l., Arizzi Fonderie S. Giorgio s.p.a., Artech s.r.l., ASP Solar Italia Alpha s.r.l. Società Agricola, Associazione Centro Servizi Pastorali Mons. Biglia, Aurora Group s.p.a., AVG s.r.l. Società Agricola, Tosi Sante, Cinesi Palmino, B&B Energia s.r.l., Bauexpert s.p.a., Belvedere Società Agricola a r.l., Biancolino Società Agricola a r.l., BMN Green Energy s.r.l., Brandoni Solare s.p.a., Brenta CRE s.r.l., Calipso s.r.l., Cappello s.r.l., Casale s.a.s. di CGS Energia s.p.a. & C. Società Agricola, Cavicchi Solar s.r.l., C.B. s.r.l., Ce.Ma.Co. s.r.l., Cedro s.r.l., Centro Risorse s.r.l., CGA s.r.l., Chiarano Green Power s.r.l., Chierese Pak s.r.l., C.L. Solar s.r.l., Colombo Bolla s.r.l., Comino Energia s.r.l., Corà Domenico & Figli s.p.a., Corfin Energy s.r.l., Corna s.r.l., Coronet s.p.a., Società Agricola Coste della Chiesa s.r.l., Ecoenergy 04 s.r.l., Elektrosolar s.r.l., Elettronica Cimone s.r.l., Energia Capoterra Società Agricola s.r.l., Energia e Impresa s.r.l., Società Agricola Energo di Buratti Enrico & C. s.s., Energy Gestion s.r.l., Energy Italia 3 s.r.l., Energy Italia 4 s.r.l., Energylife s.r.l., Energy Resources Pesaro 2 s.r.l., Enervis s.r.l., EQ Energia s.r.l., Esco Roma s.r.l., E-Solar s.r.l., E. Sole s.r.l., Euroline 2 s.r.l., Eurosun Tarquinia s.r.l., Fratelli Dalle Crode s.p.a., Fratelli Raviola s.r.l., Falmec s.p.a., Fiere di Parma s.p.a., Flash Energy s.r.l., Fotoeos s.r.l., Fotosfera s.r.l., Fotosintesi 1 s.r.l., Fotosintesi 2 s.r.l., Fotosintesi 6 s.r.l., Fotovoltaica s.r.l., Fresia Energie s.r.l., Giuseppe Ciccaglione, Generali PIO s.p.a., Gi.Gi.Emme di Caramello Marta e C. s.a.s., Gifa s.r.l., G.P.B. Energia s.r.l., Green Energy Ambiente e Tecnologie s.r.l., Green Land di Giuseppe Ciccaglione s.s. agricola, Green Power 2010 s.r.l., Happy Island Società Agricola s.r.l., I.C.S. Industria Costruzioni Stampi s.p.a., Iesse Commerciale s.r.l., ISA s.r.l. Società Agricola, Isolpack s.p.a., Italcoat s.r.l., La Base s.r.l., La T.I.S. Service s.p.a., Società Agricola Lombardia Group s.r.l., Mafin Green Power s.r.l., Marina Costruzioni s.r.l., Mercato Solare s.p.a., Metalco Group s.r.l., Società Agricola Mostrazzi Solar s.r.l., Mozzone Building System s.r.l., Mozzone Fratelli s.r.l., MSM Solar s.r.l., New E-Co s.r.l., Nordpan s.p.a., Nuvoleto s.r.l. Società Agricola, Omera s.r.l., Palar s.r.l., Paolin Energia s.r.l., Pbsol 1 s.r.l., Pizzarotti Energia s.r.l., Plasti-Max s.p.a., PMM Energy s.r.l., Società Agricola Poggio Tortollo di Alessandra Pennuto, Profilumbra s.p.a., Quabas s.p.a., Reco 2 s.r.l., Reti s.r.l., Revi s.r.l., Righi Group s.r.l., Società Agricola Righi s.r.l., Righi s.r.l., Rovigo Solare A s.r.l., Rovigo Solare B s.r.l., Rubner Haus s.p.a., Rubner Holzbau s.p.a., Rubner Tueren s.p.a., Ruscalla Energia s.r.l., Sabenergia s.r.l., San Felice Agrar s.r.l. Società Agricola, Sangiorgio Fotovoltaica Società Agricola a r.l., Società Agricola Sargenti Agroenergie s.s. di Sargenti Carlo & C., SD Agrar s.r.l. Società Agricola, Senergia s.r.l., Sequenza s.p.a., Sider Sipe s.p.a., Sinergya s.r.l., S.I.Pro. — Agenzia provinciale per lo sviluppo s.p.a., Siriac s.r.l., Società Agricola Cascina Gallotto s.s., Società Agricola Solar Farm s.r.l., Premi Giuseppe — Adelfranca — Piergiorgio s.s. Società Agricola, Sociovit Società Agricola s.s., Solivrea s.r.l., Studio Agri Power s.r.l., Studio Energia s.r.l., Taricco Fratelli s.s., Tecno Pool s.p.a., Toscasolar s.r.l., Trea s.r.l., Trifase s.r.l., Uniernergy s.r.l., V.S. 1 s.r.l., Vercelli s.p.a., Vetraria Bergamasca — Tecnovetro s.r.l., Vinlisca s.r.l., VRV s.p.a., The Wierer Holding s.p.a.

         Atbildētāji: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Savienības tiesības liedz piemērot tādu valsts tiesību normu kā Leģislatīvā dekrēta Nr. 91/2014, kas ir apstiprināts ar Likumu Nr. 116/2014, 26. panta 2. un 3. punkts, kura būtiski samazina vai kavē to stimulu izmaksu, kas ir jau piešķirti saskaņā ar likumu un definēti pamatojoties uz īpašiem līgumiem, kurus elektroenerģijas no fotoelementu konversijas ražotāji ir parakstījuši ar Gestore dei servizi energetici s.p.a, kas ir par šo funkciju atbildīgā publiska sabiedrība?
      It īpaši, vai šāda valsts tiesību norma ir saderīga ar vispārējiem Eiropas Savienības tiesiskās paļāvības, tiesiskās drošības, lojālas sadarbības un lietderīgas iedarbības tiesību principiem; Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. un 17. pantu; Direktīvu 2009/28/EK (1) un tajā paredzēto tiesisko regulējumu atbalsta shēmu jomā; LESD 216. panta 2. punktu, it īpaši saistībā ar Eiropas Enerģētikas hartu?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/28/EK (2009. gada 23. aprīlis) par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK (OV 2009, L 140, 16. lpp.).


title: Lieta C-700/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 7. novembrī Hungary Restaurant Company Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Hungary Restaurant Company Kft.) un Evolution Gaming Advisory Kft. iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 12. oktobra rīkojumu lietā T-416/18 Hungary Restaurant Company Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Hungary Restaurant Company Kft.) un Evolution Gaming Advisory Kft./Eiropas Komisija

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/2

      Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 7. novembrī Hungary Restaurant Company Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Hungary Restaurant Company Kft.) un Evolution Gaming Advisory Kft. iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 12. oktobra rīkojumu lietā T-416/18 Hungary Restaurant Company Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Hungary Restaurant Company Kft.) un Evolution Gaming Advisory Kft./Eiropas Komisija
      (Lieta C-700/18 P)
      (2019/C 164/02)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Hungary Restaurant Company Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Hungary Restaurant Company Kft.), Evolution Gaming Advisory Kft. (pārstāvis: P. Ruth, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija
      Eiropas Savienības Tiesa (septītā palāta) ar 2019. gada 14. marta rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējām segt savus tiesāšanās izdevumus pašām.


title: Lieta C-722/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 19. oktobrī iesniedza Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) — KROL — Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., S. k./Porr S. A.

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/2

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 19. oktobrī iesniedza Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) — KROL — Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., S. k./Porr S. A.
      (Lieta C-722/18)
      (2019/C 164/03)
      Tiesvedības valoda — poļu

         Iesniedzējtiesa

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: KROL — Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., S. k.

         Atbildētāja: Porr S. A.

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai Eiropas Savienības tiesību akti, it īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/35/EK (2000. gada 29. jūnijs) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (1) 13., 20., 22. apsvērums un Līguma 18. pants, kurā ir noteikts nediskriminācijas princips, pieļauj iespēju izslēgt kompensāciju par maksājumu kavējumu attiecībā uz tādiem darījumiem, kas pilnībā vai daļēji tiek finansēti no Eiropas Savienības struktūrfondiem un Kohēzijas fonda, kā tas izriet no ustawa o terminach zapłaty w transakcjach handlowych [Likuma par maksājumu termiņiem komercdarījumos] 4. panta 3. punkta c) apakšpunkta?

         (1)  OV 2000 L 200, 35. lpp., Īpašais izdevums latviešu valodā, 17. nodaļa, 1. sējums, 266.–229. lpp.