title: Pirmās instances tiesas spriedums (pirmā palāta) 2007. gada 6.novembrī. # Société anonyme des eaux minérales d'Évian (SAEME) pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB). # Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes "REVIAN’s" reģistrācijas pieteikums - Agrākas preču zīmes "evian", kas nav Kopienas preču zīmes - Agrākas preču zīmes reģistrācijas apliecības tulkojuma novēlota iesniegšana - Rīcības brīvība, ko piešķir Regulas (EK) Nr. 40/94 74. panta 2. punkts. # Lieta T-407/05.

text:
      Lieta T‑407/05
      Société anonyme des eaux minérales d’Évian (SAEME)
      pret
      Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju
      (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)
      Kopienas preču zīme – Iebildumu process – Kopienas grafiskas preču zīmes “REVIAN’s” reģistrācijas pieteikums – Agrākas preču zīmes “evian”, kas nav Kopienas preču zīmes – Agrākas preču zīmes reģistrācijas apliecības tulkojuma novēlota iesniegšana – Rīcības brīvība, ko piešķir Regulas (EK) Nr. 40/94 74. panta 2. punkts
      Sprieduma kopsavilkums
      1.      Kopienas preču zīme – Iebildumi un trešo personu apsvērumi – Iebildumu izskatīšana
      (Komisijas Regulas Nr. 2868/95 1. panta 17. noteikuma 2. punkts un 20. noteikuma 3. punkts)
      2.      Kopienas preču zīme – Apelācija
      (Padomes Regulas Nr.40/94 42. panta 3. punkts, 59. pants un 74. panta 2. punkts)
      1.      Regulas Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, 17. noteikuma 2. punkts, saskaņā ar kuru pierādījumi
         iebildumu pamatojumam jāiesniedz iebildumu procesa valodā vai tiem ir jāpievieno tulkojumi šajā valodā, ir pamatots ar nepieciešamību
         ievērot sacīkstes principu, kā arī inter partes procesā nodrošināt pusēm vienlīdzīgas procesuālās tiesības.

      Lai arī patiešām iebildumu iesniedzējam nav nekāda pienākuma iesniegt pilnīgus agrāko preču zīmju reģistrācijas apliecību
         tulkojumus, tad tas nenozīmē, ka Iebildumu nodaļai, pārbaudot iebildumus pēc būtības, ir pienākums ņemt vērā reģistrācijas
         apliecības, kas ir iesniegtas valodā, kura nav iebildumu procesa valoda. Ja nav reģistrācijas apliecību tulkojuma procesa
         valodā, Iebildumu nodaļa var likumīgi noraidīt iebildumus kā nepamatotus, izņemot, ja atbilstoši īstenošanas regulas 20. noteikuma
         3. punktam tā par iebildumiem var lemt, pamatojoties uz tās rīcībā jau esošiem pierādījumiem. Visbeidzot, lai gan pierādījums
         izriet no reģistrācijas apliecībām un nevis no to tulkojumiem, tomēr, lai šos pierādījumus varētu ņemt vērā, tiem ir jāatbilst
         īstenošanas regulas 17. noteikuma 2. punktā noteiktajām valodas prasībām.

      (sal. ar 35.–37. punktu)
      2.      No Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 74. panta 2. punkta formulējuma, saskaņā ar ko Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs
         (preču zīmes, paraugi un modeļi) nevar ņemt vērā faktus, uz kuriem lietas dalībnieki nav laikus atsaukušies, vai pierādījumus,
         kurus tie nav laikus iesnieguši, izriet, ka saskaņā ar vispārēju noteikumu un ja vien nav noteikts pretējais, faktu un pierādījumu
         iesniegšana, ko veic lietas dalībnieki, ir iespējama pēc termiņu izbeigšanās, kas šādai iesniegšanai ir noteikti Regulas Nr. 40/94
         normās, un ka Birojam nekādā veidā nav aizliegts ņemt vērā faktus un pierādījumus, kas ir izvirzīti vai iesniegti novēloti.

      Savukārt no minētā formulējuma tikpat noteikti izriet, ka šāda novēlota faktu un pierādījumu izvirzīšana vai iesniegšana nav
         tāda, kas piešķir attiecīgajam lietas dalībniekam beznosacījuma tiesības pieprasīt, lai Birojs šos faktus vai pierādījumus
         ņemtu vērā. Precizējot, ka Birojs “var” šādā gadījumā izlemt neņemt vērā šādus faktus un pierādījumus, Regulas Nr. 40/94 74. panta
         2. punkts piešķir Birojam plašu rīcības brīvību ņemt vai neņemt vērā šo informāciju, tomēr pienācīgi pamatojot šādu lēmumu.
         Gadījumā, ja Birojam ir jālemj iebildumu procesa ietvaros, tam it īpaši ir jāsniedz pamatojums šādas informācijas ņemšanai
         vērā, ja tas uzskata, ka, pirmkārt, šīs novēloti iesniegtās ziņas varētu būt patiešām nozīmīgas attiecībā uz iebildumu procesa
         iznākumu un, otrkārt, ja procesa stadija, kurā šī novēlotā iesniegšana notikusi, un pārējie apstākļi nav tādi, kas nepieļauj
         šīs informācijas ņemšanu vērā.

      Turklāt Regulas Nr. 40/94 59. pantu, kurā precizēti apelācijas sūdzības iesniegšanas noteikumi Apelāciju padomē, nevar interpretēt
         tādējādi, ka tas apelācijas sūdzības iesniedzējam piešķir jaunu termiņu, lai iesniegtu faktus un pierādījumus savu iebildumu
         pamatojumam. Faktiski šajā pantā atšķirībā no Regulas Nr. 40/94 42. panta 3. punkta nav norādīta faktu un pierādījumu iesniegšana,
         bet tikai rakstveida paziņojuma, kurā ir izklāstīts apelācijas pamatojums, iesniegšana četru mēnešu termiņā.

      (sal. ar 52., 53. un 55.–58. punktu)
PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS (pirmā palāta)
      2007. gada 6. novembrī (*)

      Kopienas preču zīme – Iebildumu process – Kopienas grafiskas preču zīmes “REVIAN’s” reģistrācijas pieteikums – Agrākas preču zīmes “evian”, kas nav Kopienas preču zīmes – Agrākas preču zīmes reģistrācijas apliecības tulkojuma novēlota iesniegšana – Rīcības brīvība, ko piešķir Regulas (EK) Nr. 40/94 74. panta 2. punkts
      Lieta T‑407/05
      Société anonyme des eaux minérales d’Évian (SAEME), Evianlebēna [Évian‑les-Bains] (Francija), ko pārstāv K. Hercs‑Aihenro [C. Hertz‑Eichenroe], avocat,

      prasītāja,
      pret
      Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko pārstāv G. Šneiders [G. Schneider], pārstāvis,

      atbildētājs,
      otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā, –
      A. Racke GmbH & Co. OHG, Bingena [Bingen] (Vācija), ko pārstāv N. Šindlers [N. Schindler], advokāts,

      par prasību par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2005. gada 22. jūlija lēmumu (lieta R 82/2002‑4) attiecībā uz iebildumu procesu
         starp Société anonyme des eaux minérales d’Évian (SAEME) un A. Racke GmbH & Co. OHG, kā arī par ITSB Iebildumu nodaļas 2001. gada 23. novembra lēmumu Nr. 2754/2001.

      EIROPAS KOPIENUPIRMĀS INSTANCES TIESA (pirmā palāta)

      šādā sastāvā: priekšsēdētājs Dž. D. Kuks [J. D. Cooke], tiesneši I. Labucka un M. Preks [M. Prek],

      sekretāre K. Andova [K. Andová], administratore,

      ņemot vērā prasības pieteikumu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2005. gada 16. novembrī,
      ņemot vērā ITSB atbildes rakstu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2006. gada 1. martā,
      ņemot vērā personas, kas iestājusies lietā, atbildes rakstu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2006. gada 3. martā,
      pēc tiesas sēdes 2007. gada 28. martā,
      pasludina šo spriedumu.
      Spriedums
       Atbilstošās tiesību normas
      1        Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.), kurā ir izdarīti
         grozījumi, 42. panta 3. punkts un 74. pants paredz:

      “42. pants
      Iebildumi
      [..]
      3. Iebildumi jāformulē rakstveidā, un tajos jānorāda pamatojums. Iebildumus neuzskata par iesniegtiem līdz brīdim, kamēr nav
         samaksāta nodeva attiecībā uz iebildumiem. Biroja noteiktā termiņā persona, kas iebilst, lai pamatotu savu nostāju, var iesniegt
         savus faktus, pierādījumus un argumentus.

      [..]
      74. pants
      Faktu pārbaude, ko Birojs veic pēc savas iniciatīvas
      1. Lietas izskatīšanas procesa laikā Birojs izskata faktus pēc savas iniciatīvas, tomēr lietas izskatīšanas procesos, kas
         attiecas uz relatīvu pamatu reģistrācijas noraidīšanai, Birojs aprobežojas ar faktu, pierādījumu un argumentu, ko puses iesniegušas,
         pārbaudi.

      2. Birojs var neņemt vērā faktus vai pierādījumus, ko attiecīgās puses nav iesniegušas laikus.”
      2        Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču
         zīmi (OV L 303, 1. lpp., turpmāk tekstā – “īstenošanas regula”) 16. noteikums, 17. noteikuma 2. punkts un 20. noteikuma 2. punkts
         paredz:

      “16. noteikums
      Iebildumu pamatojumam iesniegtie fakti, pierādījumi un argumenti
      1. Ikviens paziņojums par iebildumiem var ietvert konkrētus faktus, pierādījumus un argumentus iebildumu pamatojumam, kam
         pievienoti attiecīgie papilddokumenti.

      2. Ja iebildumus pamato ar agrāku [preču] zīmi, kas nav Kopienas preču zīme, paziņojumam par iebildumiem vēlams pievienot
         pierādījumus par šīs agrākās [preču] zīmes reģistrāciju vai iesniegšanu, tādus kā reģistrācijas apliecība. Ja iebildumus pamato
         ar labi [plaši] pazīstamu [preču] zīmi, kā norādīts regulas 8. panta 2. punkta c) apakšpunktā, vai ar [preču] zīmi, kam ir
         reputācija, kā norādīts regulas 8. panta 5. punktā, paziņojumam par iebildumiem pievieno pierādījumus, kas apstiprina, ka
         [preču] zīme ir labi pazīstama vai ka tai ir reputācija. Ja iebildumus ceļ, pamatojoties uz jebkādām agrākām tiesībām, paziņojumam
         par iebildumiem jāpievieno atbilstoši pierādījumi par šo tiesību iegūšanu un aizsardzības jomu.

      3. Precīzas ziņas par faktiem, pierādījumiem un argumentiem un citiem papilddokumentiem, kā norādīts šā noteikuma 1. punktā,
         un pierādījumus, kā norādīts šā noteikuma 2. punktā, ja tie nav iesniegti kopā ar paziņojumu par iebildumiem vai sekojoši
         tam, var iesniegt tādā termiņā pēc iebildumu procedūru uzsākšanas, kā Birojs var noteikt, ievērojot 20. noteikuma 2. punktu.

      17. noteikums
      Valodu lietojums iebildumu procedūrās [procesos]

      [..]
      2. Ja pierādījumus iebildumu pamatojumam, kā paredz 16. noteikuma 1. un 2. punkts, neiesniedz iebildumu procesa valodā, iebildumu
         iesniedzējs iesniedz šā pierādījuma tulkojumu šajā valodā mēneša laikā no dienas, kas beidzies periods iebildumu iesniegšanai,
         vai, vajadzības gadījumā, termiņā, ko nosaka Birojs, ievērojot 16. noteikuma 3. punktu.

      [..]
      20. noteikums
      Iebildumu izskatīšana
      [..]
      2. Ja paziņojums par iebildumiem neietver faktu, pierādījumu un argumentu sīku izklāstu, kā norādīts 16. noteikuma 1. un 2. punktā,
         Birojs uzaicina oponējošo pusi iesniegt šādas sīkas ziņas Biroja noteiktajā laikā. Jebkurus oponējošās puses iesniegumus dara
         zināmus pieteicējam, kuram dod iespēju sniegt atbildi Biroja noteiktajā termiņā.”

       Prāvas priekšvēsture
      3        1998. gada 21. septembrī A. Racke GmbH & Co. OHG Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas preču zīmes reģistrācijas
         pieteikumu, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 40/94.

      4        Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir šāds grafisks apzīmējums, kura atveidojumā ir izmantota zeltīta, melna un balta krāsa:

      5        Preces, attiecībā uz kurām tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ir “vīni un dzirkstošie vīni”, kas ietilpst 33. klasē
         atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju
         preču zīmju reģistrācijas vajadzībām.

      6        1999. gada 26. jūlijā preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika publicēts Bulletin des marques communautaires [Kopienas Preču Zīmju Biļetenā] Nr. 58/99.

      7        1999. gada 26. oktobrī Société anonyme des eaux minérales d’Évian (SAEME) iesniedza iebildumus, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 5. punktu. Iebildumi bija pamatoti
         ar šādām agrākām tiesībām:

      –        Vācijas vārdisku preču zīmi DE 1 185 308 “evian” (turpmāk tekstā – “Vācijas preču zīme”), kas bija iesniegta 1985. gada 11. novembrī
         un reģistrēta 1992. gada 10. jūlijā attiecībā uz “minerālūdeņiem”, kas ietilpst 32. klasē, un kuras aizsardzība bija pagarināta
         līdz 2015. gada 30. novembrim;

      –        Francijas grafisku preču zīmi FR 98712542 (“evian” un kalnu motīvs) (turpmāk tekstā – “Francijas preču zīme”), kas iesniegta
         1998. gada 12. janvārī un reģistrēta attiecībā uz dažādām precēm un pakalpojumiem;

      –        starptautisku preču zīmi IR 696812 (turpmāk tekstā – “starptautiskā preču zīme”), kas reģistrēta 1998. gada 6. jūlijā, pamatojoties
         uz iepriekš minēto Francijas preču zīmi, un kas ir spēkā Dānijā, Vācijā, Spānijā, Itālijā, Austrijā, Somijā, Zviedrijā, Apvienotajā
         Karalistē un Beniluksa valstīs;

      –        agrāku preču zīmi “evian”, kas plaši pazīstama Beļģijā un Francijā, apzīmējot “minerālūdeņus” (turpmāk tekstā – “plaši pazīstama
         preču zīme”).

      8        Paziņojumam par iebildumiem bija pievienota Vācijas preču zīmes kopija, Francijas preču zīmes kopija (oriģinālvaloda – franču
         valoda) un starptautiskās preču zīmes kopija (oriģinālvaloda – franču valoda). Tāpat bija pievienots preču, kas Nicas nolīguma
         izpratnē ietilpst 32. un 33. klasē un ir norādītas iebildumos, kuri pamatoti ar Francijas un starptautisko preču zīmi, saraksta
         tulkojums procesa valodā – vācu valodā.

      9        Ar 1999. gada 16. decembra vēstuli Iebildumu nodaļa, pamatojoties uz īstenošanas regulas 15. noteikuma 2. punkta c) apakšpunktu
         un 18. noteikuma 2. punktu, lūdza prasītāju nosūtīt tai divu mēnešu laikā trīs savu Francijas un starptautisko preču zīmju
         kopijas, norādot, ka pretējā gadījumā tās iebildumi tikšot atzīti par nepieņemamiem.

      10      Prasītāja nosūtīja minētos dokumentus ar 2000. gada 8. februāra vēstuli.

      11      Ar tipveida vēstuli, kas datēta ar 2000. gada 28. februāri, Iebildumu nodaļa piešķīra prasītājai četru mēnešu termiņu, lai
         tā varētu iesniegt visus papildu faktus, pierādījumus vai argumentus, kurus tā uzskatītu par lietderīgiem savu iebildumu pamatojumam,
         tajā pat laikā precizējot, ka dokumentiem jābūt nosūtītiem iebildumu procesa valodā vai tiem ir jāpievieno tulkojums.

      12      2000. gada 29. augustā persona, kas iestājusies lietā, nosūtīja Iebildumu nodaļai savus apsvērumus, kuros it īpaši norādīja,
         ka netika iesniegti pierādījumi par Francijas preču zīmju un starptautiskās preču zīmes pastāvēšanu un to juridisko spēkā
         esamību, tā kā prasītāja neiesniedza minēto preču zīmju reģistrācijas apliecību tulkojumus. Ar 2000. gada 19. septembra vēstuli
         apsvērumi tika nosūtīti prasītājai un tai piešķīra divu mēnešu termiņu, lai atbildētu uz personas, kas iestājusies lietā,
         apsvērumiem.

      13      2000. gada 22. novembrī jeb divu mēnešu termiņā, kas 2000. gada 19. septembra vēstulē noteikts tās apsvērumu iesniegšanai,
         atbildot uz personas, kas iestājusies lietā, apsvērumiem, prasītāja iesniedza savu Francijas preču zīmju un starptautiskās
         preču zīmes reģistrācijas apliecību pilnīgu tulkojumu.

      14      Ar 2001. gada 23. novembra lēmumu Nr. 2754/2001 Iebildumu nodaļa noraidīja iebildumus kā nepamatotus daļā, kurā tie bija balstīti
         uz Francijas preču zīmēm un starptautisko preču zīmi. Faktiski tā atteicās ņemt vērā iesniegtās reģistrācijas apliecības,
         motivējot ar to, ka to tulkojumu iesniegšana bija novēlota, un uzskatīja, ka nebija pierādīta šo agrāko preču zīmju pastāvēšana
         un juridiskā spēka esamība. Iebildumi tika noraidīti arī daļā, kurā tos pamatoja ar Vācijas preču zīmi, it īpaši sakarā ar
         būtisku atšķirību, ko Iebildumu nodaļa konstatēja starp precēm. Visbeidzot, iebildumi tika arī noraidīti daļā, kurā tos pamatoja
         ar plaši pazīstamo preču zīmi.

      15      2002. gada 21. janvārī prasītāja par Iebildumu nodaļas lēmumu iesniedza apelācijas sūdzību.

      16      2005. gada 22. jūlijā Apelāciju ceturtā padome ar savu lēmumu R 82/2002‑4 noraidīja prasītājas apelācijas sūdzību par Iebildumu
         nodaļas lēmumu. Faktiski tā apstiprināja Iebildumu nodaļas lēmumu noraidīt Francijas preču zīmju un starptautiskās preču zīmes
         reģistrācijas apliecības, pamatojot ar to tulkojuma iebildumu procesa valodā novēloto iesniegšanu. Tā arī uzskatīja, ka attiecībā
         uz sajaukšanas iespēju ar Vācijas preču zīmi Iebildumu nodaļa bija izdarījusi pamatotu secinājumu par šādas iespējas neesamību,
         ņemot vērā pietiekamo atšķirību starp konkrētajām precēm un starp konfliktējošajiem apzīmējumiem. Šis Apelāciju padomes lēmums
         tika nosūtīts prasītājai 2005. gada 16. septembrī.

      17      Pēc tam prasītāja nolēma vairs neuzturēt savus iebildumus attiecībā uz Francijas preču zīmi un plaši pazīstamo preču zīmi,
         apstrīdot Iebildumu nodaļas un Apelāciju padomes lēmumu tikai uz starptautiskās un Vācijas preču zīmes pamata.

       Lietas dalībnieku prasījumi
      18      Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

      –        atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu;
      –        atcelt Apelāciju padomes lēmumu;
      –        piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
      19      Prasītāja ierobežo pamatu, ko tā izvirzīja, apstrīdot Iebildumu nodaļas un Apelāciju padomes lēmumus, ar savu starptautisko
         un Vācijas preču zīmi.

      20      Turklāt tiesas sēdē prasītāja precizēja, ka tās starptautiskā preču zīme daļēji bija izslēgta no 32. klases un pilnībā – no
         33. klases un ka tādēļ tā attiecas tikai uz “negāzētiem vai gāzētiem ūdeņiem (minerālūdeņiem vai bez minerālu sastāva)”, kas
         ietilpst 32. klasē. Tā lūdza arī piespriest personai, kas iestājusies lietā, segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.

      21      ITSB prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

      –        noraidīt prasību;
      –        piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
      22      Personas, kas iestājusies lietā, prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

      –        noraidīt prasību;
      –        piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
       Juridiskais pamatojums
      23      Prasītāja izvirza divus lēmuma atcelšanas pamatus; pirmais ir procesa pamata principu, konkrētāk, Regulas Nr. 40/94 42. panta
         3. punkta un 74. panta pārkāpums, kā arī sacīkstes principa pārkāpums, un otrais ir šīs pašas regulas 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta
         pārkāpums.

       Lietas dalībnieku argumenti
      24      Prasītāja uzskata, ka Apelāciju padome pārkāpa Regulas Nr. 40/94 42. panta 3. punktu un 74. pantu, atsakoties ņemt vērā starptautisko
         preču zīmi, kļūdaini motivējot ar to, ka, uzsākot iebildumu procesu, tās tulkojums neesot bijis iesniegts, un ka tas esot
         iesniegts tikai novēloti.

      25      Pirmkārt, tā apgalvo, ka tās iebildumi atbilst Regulas Nr. 40/94 42. panta 3. punkta prasībām. Paziņojums par iebildumiem
         un tā pielikumi, kas minēti iepriekš 8. punktā, esot snieguši personai, kas iestājusies lietā, visu būtisko informāciju, tādu
         kā starptautiskās preču zīmes [reģistrācijas pieteikuma] iesniegšanas datumu, tās reģistrācijas datumu, tās atveidojumu, kā
         arī ar minēto preču zīmi aizsargāto un iebildumos norādīto preču, kas Nicas nolīguma izpratnē ietilpst 32. un 33. klasē, sarakstu.
         Turklāt Apelāciju padome esot kļūdaini uzskatījusi, ka nebija ne nesamērīgi, ne nepamatoti pieprasīt franču valodā iesniegto
         dokumentu tulkojumu procesa, proti, vācu, valodā. Tāpat prasītāja kritiski vērtē Apelāciju padomes klusēšanu attiecībā uz
         citām norādēm, kuru tulkojumus tā būtu vēlējusies saņemt.

      26      Prasītāja, pamatojoties uz Pirmās instances tiesas 2004. gada 30. jūnija spriedumu lietā T‑107/02 GE Betz/ITSB – Atofina Chemicals (“BIOMATE”) (Krājums, II‑1845. lpp.), norāda, ka, neraugoties uz agrāko preču zīmju aptverto preču un pakalpojumu saraksta
         tulkojuma neesamību – kas ir pretrunā īstenošanas regulas 15. noteikuma 2. punktam, aplūkotam kopsakarā ar šīs regulas 17. noteikuma
         1. punktu –, agrākās preču zīmes reģistrācijas apliecības tulkojuma neesamība nav pretrunā nevienai no Regulas Nr. 40/94 un
         īstenošanas regulas normām. No tā izrietot, ka attiecībā uz tās starptautisko preču zīmi tās iebildumi bija iesniegti labā
         un pienācīgā formā.

      27      Otrkārt, prasītāja apstrīd, ka starptautiskās reģistrācijas apliecības pilnīgs tulkojums bija iesniegts novēloti. Šajā sakarā
         tā atsaucas uz Pirmās instances tiesas 2005. gada 9. novembra spriedumu lietā T‑275/03 Focus Magazin Verlag/ITSB – ECI Telecom (“Hi‑FOCuS”) (Krājums, II‑4725. lpp.), ar kuru esot nospriests, ka reģistrācijas apliecības tulkojuma iesniegšana, kas veikta,
         pievienojot to pielikumā apelācijas sūdzībai procesā Apelāciju padomē, nav novēlota Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkta
         izpratnē. Faktiski, ņemot vērā funkcionālo turpinātību, kas pastāv starp Iebildumu nodaļu un Apelāciju padomi, Pirmās instances
         tiesa vispirms esot uzsvērusi, ka pēdējai no minētajām instancēm ir jāpamato savs lēmums ar visiem faktiskajiem un tiesiskajiem
         apstākļiem, kas izvirzīti gan procesā Iebildumu nodaļā, gan procesā Apelāciju padomē, izņemot, ja tie bijuši iesniegti novēloti
         Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkta izpratnē (37. un 38. punkts). Tāpat Pirmās instances tiesa esot uzskatījusi, ka reģistrācijas
         apliecības tulkojums, kas iesniegts, uzsākot apelācijas procesu Apelāciju padomē, bija iesniegts laikus. Prasītāja no tā secina,
         ka šajā lietā vēl jo vairāk nevar uzskatīt, ka runa ir par novēlotu iesniegšanu Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkta izpratnē
         tādēļ, ka tā noteiktajā termiņā atbildēja uz personas, kas iestājusies lietā, izvirzīto pamatu, iesniedzot Iebildumu nodaļai
         pilnīgu starptautiskās preču zīmes reģistrācijas apliecības tulkojumu procesa valodā.

      28      ITSB uzskata, ka prasītājas argumentācija rodas no īstenošanas regulas 15. un turpmāko noteikumu sistēmas sliktas izpratnes.
         Tas uzskata, ka ir jānošķir paziņojums par iebildumiem un iebildumu pamatojumam iesniegtie pierādījumi.

      29      Ja paziņojums par iebildumiem neatbilst īstenošanas regulas noteikumiem, iebildumi ir jānoraida kā nepieņemami, izņemot gadījumu,
         kad ir iespējams novērst nepilnības, kas konstatētas saskaņā ar īstenošanas regulas 18. noteikuma 2. punktu. Ja ITSB nenoraida
         iebildumus kā nepieņemamus, tiek uzsākts iebildumu process inter partes, nosūtot [preču zīmes reģistrācijas pieteikuma] iesniedzējam paziņojumu par iebildumiem.

      30      Savukārt attiecībā uz pierādījumiem, kas iesniegti iebildumu pamatojumam, starp kuriem it īpaši ir tādi, kas attiecas uz agrāko
         tiesību pastāvēšanu un spēkā esamību, tie nav jāiesniedz vienlaikus ar paziņojumu par iebildumiem. Faktiski tos var iesniegt
         pēc šī paziņojuma iesniegšanas tādā termiņā, ko ITSB noteicis pēc iebildumu procesa uzsākšanas (īstenošanas regulas 16. noteikuma
         3. punkts). ITSB precizē, ka pierādījumam, kas izriet no reģistrācijas apliecībām, ir jāatbilst īstenošanas regulas 17. noteikuma
         2. punktā paredzētajām valodas prasībām, pretējā gadījumā iebildumus noraida kā nepamatotus.

      31      Attiecībā uz to, vai konkrētie dokumenti iesniegti novēloti vai nē, ITSB apgalvo, ka no Pirmās instances tiesas 2002. gada
         23. oktobra sprieduma lietā T‑388/00 Institut für Lernsysteme/ITSB – Educational Services (“ELS”) (Recueil, II‑4301. lpp.) izriet, ka, ja iebildumu iesniedzējs nav ievērojis tam noteikto pierādījumu iesniegšanas termiņu, minētie
         pierādījumi šī fakta dēļ tiek izslēgti līdz procesa par paziņošanu par spēkā neesošu uzsākšanai. Attiecīgi tā apelācijas sūdzība
         Apelāciju padomei neatjaunojot pierādījumu iesniegšanas termiņu. Tādēļ Apelāciju padome esot pamatoti noraidījusi iebildumus
         daļā, kurā tie bija pamatoti ar starptautisko preču zīmi, ņemot vērā, ka tās tulkojums tika iesniegts pēc Iebildumu nodaļas
         noteiktā termiņa.

      32      Persona, kas iestājusies lietā, uzskata, ka vienīgais noteicošais apstāklis ir, ka prasītāja objektīvi nav izpildījusi procesuālās
         normas un ka to nevar novērst, iesniedzot dokumentus vēlāk pēc termiņa beigām.

       Pirmās instances tiesas vērtējums
      33      Argumentācijā, ko prasītāja izmanto, lai pamatotu savu pirmo pamatu, tā vispirms norāda, ka ir izpildījusi iebilduma procesa
         tiesiskajā regulējumā noteiktās valodas prasības un turpinājumā apstrīd, ka starptautiskās preču zīmes tulkojums bija iesniegts
         novēloti. Lai izvērtētu šo pirmo pamatu, ir jāanalizē attiecīgi katrs no tā diviem punktiem.

       Par iebildumu procesa valodas prasībām
      34      Vispirms ir jāatgādina, ka atbilstoši īstenošanas regulas 16. noteikuma 2. punktam, ja iebildumus pamato ar agrāku preču zīmi,
         kas nav Kopienas preču zīme, paziņojumam par iebildumiem vēlams pievienot pierādījumus par šīs agrākās preču zīmes reģistrāciju
         vai iesniegšanu, tādus kā reģistrācijas apliecība.

      35      No judikatūras izriet, ka īstenošanas regulas 17. noteikuma 2. punkts, saskaņā ar kuru pierādījumi iebildumu pamatojumam jāiesniedz
         iebildumu procesa valodā vai tiem ir jāpievieno tulkojumi šajā valodā (skat. iepriekš 2. punktu), ir pamatots ar nepieciešamību
         ievērot sacīkstes principu, kā arī inter partes procesā nodrošināt pusēm vienlīdzīgas procesuālās tiesības (Pirmās instances tiesas 2002. gada 13. jūnija spriedums lietā
         T‑232/00 Chef Revival USA/ITSB – Massagué Marín (“Chef”), Recueil, II‑2749. lpp., 42. punkts, un iepriekš minētais spriedums lietā “BIOMATE”, 72. punkts).

      36      Tāpat no judikatūras izriet, ka, kaut arī patiesi iebildumu iesniedzējam nav nekāda pienākuma iesniegt pilnīgus agrāko preču
         zīmju reģistrācijas apliecību tulkojumus, tas nenozīmē, ka Iebildumu nodaļai, pārbaudot iebildumus pēc būtības, ir pienākums
         ņemt vērā reģistrācijas apliecības, kas ir iesniegtas valodā, kura nav iebildumu procesa valoda. Ja nav reģistrācijas apliecību
         tulkojuma procesa valodā, Iebildumu nodaļa var likumīgi noraidīt iebildumus kā nepamatotus, izņemot, ja atbilstoši īstenošanas
         regulas 20. noteikuma 3. punktam tā par iebildumiem var lemt, pamatojoties uz tās rīcībā jau esošiem pierādījumiem (iepriekš
         minētais spriedums lietā “Chef”, 44. punkts, un iepriekš minētais spriedums lietā “BIOMATE”, 72. punkts).

      37      Visbeidzot, lai gan pierādījums izriet no reģistrācijas apliecībām un nevis no to tulkojumiem, tomēr, lai šos pierādījumus
         varētu ņemt vērā, tiem ir jāatbilst īstenošanas regulas 17. noteikuma 2. punktā noteiktajām valodas prasībām (iepriekš minētais
         spriedums lietā “BIOMATE”, 73. punkts).

      38      Izskatāmajā lietā netiek apstrīdēts, ka paziņojumam par iebildumiem bija pievienota vienīgi starptautiskās preču zīmes kopija
         oriģinālvalodā – franču valodā, kā arī tulkojums procesa valodā – vācu valodā – preču sarakstam, kas Nicas nolīguma izpratnē
         ietilpst 32. un 33. klasē, proti, tās, uz kurām attiecas iebildumi, pamatojoties ar starptautisko preču zīmi.

      39      Ievērojot iepriekš minēto un pretēji prasītājas viedoklim, minētie paziņojuma par iebildumiem pielikumi nevar atbilst valodas
         prasībām, kas izriet no Regulas Nr. 40/94 42. panta 3. punkta un īstenošanas regulas 17. noteikuma 2. punkta.

      40      Attiecībā uz nepieciešamību tulkot starptautisko reģistrācijas apliecību pilnā apjomā, ko apstrīd prasītāja, ir jāatzīmē,
         ka jautājums, vai konkrēto iebildumu kontekstā noteiktas attiecīgā dokumenta daļas var uzskatīt par nebūtiskām un tādēļ tās
         netulkot, ir iebildumu iesniedzēja brīva izvēle. Tomēr ir jānorāda, ka Apelāciju padomei ir jāņem vērā tikai procesa valodā
         faktiski pārtulkotās daļas. Turklāt no izskatāmās lietas materiāliem izriet, ka franču valodā iesniegtās starptautiskās preču
         zīmes reģistrācijas apliecības [teksta] garums, it īpaši salīdzinot ar iztulkotā preču saraksta garumu, nav tāds, lai pienākumu
         iesniegt tulkojumu varētu uzskatīt par nesamērīgu un neracionālu (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā “BIOMATE”,
         74. punkts).

      41      Turklāt ir jānoraida prasītājas arguments, kas izklāstīts iepriekš 27. punktā, saskaņā ar kuru iepriekš minētais spriedums
         lietā “BIOMATE” esot tikai apstiprinājis, ka tās iebildumi saistībā ar starptautisko preču zīmi ir iesniegti labā un pienācīgā
         formā, jo tas radies, sajaucot īstenošanas regulas normas attiecībā uz paziņojumu par iebildumiem un normas, kurās paredzēti
         pierādījumi un pamatojošie dokumenti, kas iesniedzami iebildumu pamatojumam.

      42      Faktiski no Regulas Nr. 40/94 42. panta un īstenošanas regulas 16.–18. un 20. noteikuma, aplūkojot tos kopsakarā, izriet,
         ka likumdevējs nošķir, pirmkārt, nosacījumus, kuriem ir jāatbilst paziņojumam par iebildumiem, kas ir iebildumu pieņemamības
         nosacījumi, un, otrkārt, faktu, pierādījumu un argumentu, kā arī iebildumus pamatojošo dokumentu iesniegšanu, kas ir iebildumu
         izskatīšanas procesā ietilpstoši jautājumi (iepriekš minētais spriedums lietā “Chef”, 31. punkts).

      43      Līdz ar to juridiskās prasības, kas it īpaši skar pierādījumu dokumentus, tādus kā agrākās preču zīmes reģistrācijas apliecība,
         kā arī to tulkojumus iebildumu procesa valodā, neietilpst īstenošanas regulas 18. noteikuma 2. punktā paredzētajos iebildumu
         pieņemamības nosacījumos, bet ir iebildumu materiālie nosacījumi (iepriekš minētais spriedums lietā “Chef”, 52. punkts).

      44      Turklāt izskatāmajā lietā iebildumi netika noraidīti nepieņemamības dēļ, tā kā prasītājas iesniegtais paziņojums par iebildumiem
         atbilda īstenošanas regulas 16. un 18. noteikumā paredzētajiem nosacījumiem, bet tos atzina par nepamatotiem pierādījumu neesamības
         dēļ.

       Par starptautiskās preču zīmes reģistrācijas apliecības tulkojuma novēlotu iesniegšanu
      45      Ir jāatgādina, ka Iebildumu nodaļa ar 2000. gada 28. februāra tipveida vēstuli piešķīra prasītājai četru mēnešu termiņu, lai
         dotu tai iespēju iesniegt visus papildu faktus, pierādījumus vai argumentus, kurus tā uzskatītu par lietderīgiem savu iebildumu
         pamatojumam, norādot, ka visiem dokumentiem jābūt sagatavotiem iebildumu procesa valodā vai ir jāpievieno to tulkojums.

      46      Šajā sakarā ir jākonstatē, ka šī tipveida vēstule atbilst Regulas Nr. 40/94 42. pantam, kā arī īstenošanas regulas 16. noteikuma
         2. un 3. punktam un 17. noteikuma 2. punktam tiktāl, ciktāl šīs normas noteic, ka faktus, pierādījumus vai argumentus, kas
         paredzēti iebildumu pamatojumam, var iesniegt ITSB noteiktajā termiņā. Šīs vēstules sākuma daļā turklāt ir norāde uz īstenošanas
         regulas 19. noteikuma 1. punktu, 16. noteikuma 3. punktu, 17. noteikuma 2. punktu un 20. noteikuma 2. punktu.

      47      Tomēr prasītāja joprojām neiesniedza starptautiskās preču zīmes reģistrācijas apliecības tulkojumu termiņā, ko Iebildumu nodaļa
         noteica šajā vēstulē. Tā iesniedza šo tulkojumu tikai pielikumā 2000. gada 22. novembra vēstulei, atbildot uz personas, kas
         iestājusies lietā, apsvērumiem, kurus Iebildumu nodaļa nosūtīja 2000. gada 19. septembrī un kuros bija skaidri norādīts uz
         konkrētā dokumenta neesamību.

      48      Tomēr prasītāja apgalvo, ka šī dokumenta tulkojums bija laikus iesniegts Apelāciju padomei, atsaucoties šajā sakarā uz iepriekš
         minēto spriedumu lietā “Hi‑FOCuS” (37. un 38. punkts), kurā Pirmās instances tiesa, pamatojoties uz funkcionālo turpinātību,
         kas pastāv starp ITSB instancēm, nosprieda, ka reģistrācijas apliecības tulkojums, kas iesniegts, uzsākot apelācijas procesu
         Apelāciju padomē, nav novēlots Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkta izpratnē, jo šī iesniegšana notikusi šīs pašas regulas
         59. pantā paredzētajā apelācijas sūdzības [iesniegšanas] četru mēnešu termiņā.

      49      Tomēr no pastāvīgās judikatūras izriet, ka starp dažādām ITSB nodaļām, proti, pārbaudītāju, Iebildumu nodaļu, Preču zīmju
         piešķiršanas un Juridisko nodaļu, un Anulēšanas nodaļu, no vienas puses, un Apelāciju padomēm, no otras puses, pastāv funkcionālā
         turpinātība (Pirmās instances tiesas 2003. gada 23. septembra spriedums lietā T‑308/01 Henkel/ITSB – LHS(UK) (“KLEENCARE”), Recueil, II‑3253. lpp., 25. punkts; 2006. gada 10. jūlija spriedums lietā T‑323/03 La Baronia de Turis/ITSB – Baron Philippe de Rothschild (“LA BARONNIE”), Krājums, II‑2085. lpp., 57. punkts, un 2006. gada 11. jūlija spriedums lietā T‑252/04 Caviar Anzali/ITSB – Novomarket (“Asetra”), Krājums, II‑2115. lpp., 30. punkts).

      50      No šīs ITSB dažādo instanču funkcionālās turpinātības izriet, ka Apelāciju padomēm, kurām atkārtoti jāpārbauda lēmumi, ko
         ITSB nodaļas pieņēmušas, lemjot pirmajā instancē, savs lēmums ir jāpamato ar visiem lietas faktiskajiem un tiesiskajiem apstākļiem,
         ko lietas dalībnieki izvirzījuši gan nodaļā, kura izskatīja lietu pirmajā instancē, gan apelācijas procesā (iepriekš minētais
         Pirmās instances tiesas spriedums lietā “KLEENCARE”, 32. punkts; 2005. gada 1. februāra spriedums lietā T‑57/03 SPAG/ITSB – Dann un Backer (“HOOLIGAN”), Krājums, II‑287. lpp., 18. punkts; iepriekš minētais spriedums lietā “Hi‑FOCuS”, 37. punkts; iepriekš minētais
         spriedums lietā “LA BARONNIE”, 58. punkts, un iepriekš minētais spriedums lietā “Asetra”, 31. punkts).

      51      Tādēļ Apelāciju padomes, ievērojot Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punktā noteikto atrunu, var apmierināt apelācijas sūdzību,
         pamatojoties uz jauniem faktiem, ko izvirzījis lietas dalībnieks, kas iesniedzis apelācijas sūdzību, vai arī, pamatojoties
         uz tā iesniegtiem jauniem pierādījumiem (iepriekš minētais Pirmās instances tiesas spriedums lietā “KLEENCARE”, 26. punkts,
         un 2003. gada 3. decembra spriedums lietā T‑16/02 Audi/ITSB (“TDI”), Recueil, II‑5167. lpp., 81. punkts). Kontrole, ko veic Apelāciju padomes, nav ierobežota tikai ar apstrīdētā lēmuma tiesiskuma pārbaudi,
         bet, ņemot vērā apelācijas procesa devolutīvo iedarbību (effet dévolutif ), tā nozīmē visas lietas jaunu izvērtēšanu, jo Apelāciju padomēm pilnībā no jauna jāpārbauda sākotnējā prasība un jāņem
         vērā laikus iesniegtie pierādījumi (iepriekš minētais spriedums lietā “LA BARONNIE”, 59. punkts, un iepriekš minētais spriedums
         lietā “Asetra”, 32. punkts).

      52      Tomēr, pretēji tam, ko apgalvo prasītāja, Regulas Nr. 40/94 59. pantu nevar interpretēt tādējādi, ka tas apelācijas sūdzības
         iesniedzējam piešķir jaunu termiņu, lai iesniegtu faktus un pierādījumus savu iebildumu pamatojumam (Tiesas 2007. gada 13. marta
         spriedums lietā C‑29/05 P ITSB/Kaul, Krājums, I‑2213. lpp., 61. punkts).

      53      Faktiski 59. pantā, kurā precizēti apelācijas sūdzības iesniegšanas noteikumi Apelāciju padomē, atšķirībā no Regulas Nr. 40/94
         42. panta 3. punkta nav norādīta faktu un pierādījumu iesniegšana, bet tikai rakstveida paziņojuma, kurā ir izklāstīts apelācijas
         pamatojums, iesniegšana četru mēnešu termiņā (iepriekš minētais spriedums lietā ITSB/Kaul, 60. punkts).

      54      Ievērojot to, ka izskatāmajā lietā prasītāja neiesniedza konkrētā dokumenta tulkojumu termiņā, kas šajā sakarā tai bija noteikts
         saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 normām, ne tādējādi arī “laikus” minētās regulas 74. panta 2. punkta izpratnē, ir jāizdara secinājumi.

      55      Vispirms ir jākonstatē, kā tas arī izriet no Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkta formulējuma, ka ITSB nevar ņemt vērā faktus,
         uz kuriem lietas dalībnieki nav laikus atsaukušies, vai pierādījumus, kurus tie nav laikus iesnieguši.

      56      No šī formulējuma izriet, ka saskaņā ar vispārēju noteikumu un ja vien nav noteikts pretējais, faktu un pierādījumu iesniegšana,
         ko veic lietas dalībnieki, ir iespējama pēc termiņu izbeigšanās, kas šādai iesniegšanai ir noteikti Regulas Nr. 40/94 normās,
         un ka ITSB nekādā veidā nav aizliegts ņemt vērā faktus un pierādījumus, kas ir izvirzīti vai iesniegti novēloti (iepriekš
         minētais spriedums lietā ITSB/Kaul, 42. punkts).

      57      Savukārt no minētā formulējuma tikpat noteikti izriet, ka šāda novēlota faktu un pierādījumu izvirzīšana vai iesniegšana nav
         tāda, kas piešķir attiecīgajam lietas dalībniekam beznosacījuma tiesības pieprasīt, lai ITSB šos faktus vai pierādījumus ņemtu
         vērā. Precizējot, ka ITSB “var” šādā gadījumā izlemt neņemt vērā šādus faktus un pierādījumus, Regulas Nr. 40/94 74. panta
         2. punkts piešķir plašu rīcības brīvību ņemt vai neņemt vērā šo informāciju, tomēr pienācīgi pamatojot šādu lēmumu (iepriekš
         minētais spriedums lietā ITSB/Kaul, 43. punkts).

      58      Gadījumā, ja ITSB ir jālemj iebildumu procesa ietvaros, tam it īpaši ir jāsniedz pamatojums šādas informācijas ņemšanai vērā,
         ja tas uzskata, ka, pirmkārt, šīs novēloti iesniegtās ziņas varētu būt patiešām nozīmīgas attiecībā uz iebildumu procesa iznākumu
         un, otrkārt, ja procesa stadija, kurā šī novēlotā iesniegšana notikusi, un pārējie apstākļi nav tādi, kas nepieļauj šīs informācijas
         ņemšanu vērā (iepriekš minētais spriedums lietā ITSB/Kaul, 44. punkts).

      59      Šī iespēja instancei, kam jāizskata lieta, ņemt vērā lietas dalībnieku novēloti iesniegtos faktus un pierādījumus, vismaz
         attiecībā uz iebildumu procesu, var veicināt, lai netiktu reģistrētas preču zīmes, kas vēlāk var tikt veiksmīgi apstrīdētas
         atzīšanas par spēkā neesošu procesā vai procesā sakarā ar pārkāpumu. Kā jau Tiesa ir nospriedusi, tas ir jānodrošina labas
         pārvaldības un tiesiskās drošības apsvērumu dēļ (iepriekš minētais spriedums lietā ITSB/Kaul, 48. punkts).

      60      Izskatāmajā lietā Pirmās instances tiesa konstatē, ka Apelāciju padome aprobežojās ar to, ka uzskatīja par pamatotu, ka Iebildumu
         nodaļa neņēma vērā tulkojumus, ko prasītāja iesniedza iebildumu procesā to novēlotās iesniegšanas dēļ. Tomēr no lietas materiāliem
         neizriet, ka tā īstenoja rīcības brīvību, ko tai piešķir Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkts, lai noskaidrotu, vai konkrētie
         dokumenti ir jāņem vērā vai nē, vai vismaz nešķiet, ka tā pamatoja savu lēmumu šajā jautājumā.

      61      Faktiski Apelāciju padomes pamatojumā ir norādīts tikai uz nepieciešamību iztulkot iebildumu procesa valodā iebildumu pamatojumam
         iesniegtos pierādījumus, un tas, ka Iebildumu nodaļai nav pienākuma ņemt vērā dokumentus, kas iesniegti citā, nevis procesa
         valodā, tomēr šajā pamatojumā nav aplūkota iespēja ņemt vērā novēloti iesniegto tulkojumu vai nē.

      62      Turklāt nav nozīmes ITSB apsvērumiem, kas izklāstīti tiesas sēdē, saskaņā ar kuriem Apelāciju padome īstenoja savu rīcības
         brīvību. ITSB faktiski apgalvo, ka Apelāciju padome apsvēra, vai Iebildumu nodaļas atteikums ņemt vērā konkrēto dokumentu
         bija pamatots un sava lēmuma 43. punktā uzskatīja, ka piešķirt jaunu termiņu lietas dalībniekam, kurš pieļāva pierādījumu
         iesniegšanai noteiktā termiņa notecējumu, būtu pretrunā procesuālo līdzekļu vienlīdzības principam tādēļ, ka otrs lietas dalībnieks
         skaidri norāda, ka šie pierādījumi nav iesniegti.

      63      Tādēļ Apelāciju padomes lēmuma 43. punktā minētie apsvērumi neļauj Pirmās instances tiesai ne kontrolēt, vai Apelāciju padome
         faktiski iepazinās ar konkrēto dokumentu, lai noteiktu, vai tam var, pirmkārt, būt reāla nozīme iebildumu procesā, ne arī
         pārbaudīt, vai izskatāmās lietas apstākļi un stadija, kurā notika šī novēlotā iesniegšana, nepieļauj šī dokumenta ņemšanu
         vērā.

      64      Turklāt Apelāciju padome neievēroja Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punktu, neīstenojot vai, vismaz neizskaidrojot, kā tā īstenoja
         rīcības brīvību, ko tai piešķir šis pants, un tādējādi no tiesību viedokļa pietiekami nepamatojot savu lēmumu neņemt vērā
         starptautiskās preču zīmes reģistrācijas apliecības tulkojumu.

      65      Tomēr ir jāizvērtē sekas, kurām jāizriet no šīs Regulas Nr. 40/94 74. panta 2. punkta neievērošanas. Faktiski saskaņā ar pastāvīgo
         judikatūru procesuālais pārkāpums ir pamats visa lēmuma vai tā daļas atcelšanai tikai tad, ja ir konstatēts, ka gadījumā,
         ja šī pārkāpuma nebūtu, apstrīdētajam lēmumam varētu būt atšķirīgs saturs (iepriekš minētais spriedums lietā “LA BARONNIE”,
         69. punkts). Tāpat no Regulas Nr. 40/94 63. panta 2. un 3. punkta, aplūkojot tos kopsakarā, izriet, ka Apelāciju padomju lēmumu
         ir iespējams atcelt vai grozīt tikai tad, ja lēmums ir prettiesisks pēc būtības vai formas (iepriekš minētais spriedums lietā
         “LA BARONNIE”, 69. punkts).

      66      Izskatāmajā lietā nevar izslēgt, ka pierādījums, ko Apelāciju padome neņēma vērā, var grozīt tās lēmuma saturu. Šajā sakarā
         Pirmās instances tiesai nav jāaizstāj ITSB, veicot lietas apstākļu izvērtēšanu.

      67      No tā izriet, ka vienīgi šī iemesla dēļ Apelāciju padomes lēmums ir atceļams, neizlemjot jautājumu ne par pirmā pamata ietvaros
         norādītā sacīkstes principa pārkāpumu, ne par otro pamatu un, Pirmās instances tiesai nelemjot par prasības, ar kuru lūdz
         atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu, pieņemamību.

       Par tiesāšanās izdevumiem
      68      Atbilstoši Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās
         izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Izskatāmajā lietā spriedums ITSB ir nelabvēlīgs,
         un prasītāja lūdza piespriest šim lietas dalībniekam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      69      Saskaņā ar tā paša reglamenta 87. panta 4. punkta trešo daļu Pirmās instances tiesa var nolemt, ka personai, kas iestājusies
         lietā, savi tiesāšanās izdevumi jāsedz pašai. Izskatāmajā lietā personai, kas iestājusies lietā, tāpat kā ITSB spriedums nav
         labvēlīgs. Tomēr prasītāja lūdza, lai personai, kas iestājusies lietā, piespriež segt vienīgi savus tiesāšanās izdevumus,
         un ITSB neapstrīdēja prasījumu punktu, ar ko vienīgi tam lūdz piespriest atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      70      Līdz ar to ir pamats nospriest, ka ITSB sedz ne vien savus tiesāšanās izdevumus, bet arī tiesāšanās izdevumus, kas radušies
         prasītājai, un ka persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      Ar šādu pamatojumu
      PIRMĀS INSTANCES TIESA (pirmā palāta)
      nospriež:
      1)      atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2005. gada 22. jūlija
            lēmumu (lieta R 82/2002‑4);
      2)      ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai;
      3)      persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

               Cooke

               Labucka

               Prek

         Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2007. gada 6. novembrī.

               Sekretārs

                     Priekšsēdētājs

               E. Coulon

                     J. D. Cooke

         * Tiesvedības valoda – vācu.

    ---documentbreak--- unsupported format