title: Lieta F-8/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. janvārī  – ZZ  un ZZ /Komisija

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/48

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. janvārī – ZZ un ZZ/Komisija
   (Lieta F-8/15)
   (2015/C 089/58)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: ZZ un ZZ (pārstāvji – J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke un T. Van Lysebeth, advokāti)

      Atbildētāja: Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus, ar kuriem ir tikušas noteiktas prasītāju tiesības uz ikgadējo ceļa izdevumu atlīdzinājumu saskaņā ar Civildienesta noteikumu, kurā grozījumi izdarīti ar Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Regulas Nr. 1023/2013, ar ko groza Civildienesta noteikumus un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, VII pielikuma 8. pantu

      Prasītāju prasījumi:

               —

               anulēt prasītāju atalgojuma lapas attiecībā uz 2014. gada jūniju un jūliju, ciktāl tajās, nosakot viņu ceļa izdevumu atlīdzinājumu, pirmo reizi ir ticis piemērots Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. pants redakcijā, kas ir spēkā kopš 2014. gada 1. janvāra;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt 2014. gada 15. oktobra tipveida lēmumus noraidīt viņu sūdzību;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-87/06: Prasība, kas celta 2006. gada 3. augustā — Manté pret Padomi

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/19

         Prasība, kas celta 2006. gada 3. augustā — Manté pret Padomi
   (Lieta F-87/06)
   (2006/C 237/34)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Thierry Manté, Woluwe Saint Pierre (Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes iecēlējinstitūcijas 2005. gada 22. augusta lēmumu, ar ko prasītājam atteikts piešķirt iekārtošanās pabalstu un prasīts to atmaksāt;

               —

               piespriest atbildētājai kā atlīdzību par materiālajiem zaudējumiem samaksāt prasītājam summu, kas ir vienāda ar summām, kuras saistītas ar iekārtošanās pabalstu un kas būtu saņemtas Pirmās instances tiesas sprieduma dienā, kā arī procentus pēc likmēm, kuras ir spēkā minētajā dienā;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam simbolisku summu EUR 1 apmērā kā atlīdzību par morālo kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, kas ieradās Briselē 2004. gadā kā valsts eksperts, kas norīkots darbam Padomē, pēc tam kļuva par ierēdni tajā pašā iestādē. Minētā iestāde izmaksāja viņam iekārtošanās pabalstu, bet pēc tam nolēma, ka viņam uz šo pabalstu nav bijušas tiesības, un pieprasīja to atmaksāt.
   Prasījumu pamatojumam prasītājs izvirza trīs pamatus:

               —

               pirmkārt, viņš norāda, ka ir pārkāptas viņa tiesības uz iekārtošanās pabalstu, kuras izriet no Civildienesta noteikumu VII pielikuma 5. panta 1. punkta pirmās daļas;

               —

               otrkārt, viņš norāda, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu; minētais pienākums izriet no Civildienesta noteikumu 20. panta 2. punkta un 90. panta 1. punkta;

               —

               treškārt, viņš norāda, ka ir pārkāpti nosacījumi, kas paredzēti Civildienesta noteikumu 85. panta 1. punktā attiecībā uz to, kā administrācija atgūst iekārtošanās pabalstu.


title: Lieta T-370/15 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 5. oktobra spriedums – CJ/ECDC Apelācija — Civildienests — Līgumdarbinieks — Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums — Uzteikums — Uzticības saiknes zudums — Tiesības tikt uzklausītam

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/40

         Vispārējās tiesas 2016. gada 5. oktobra spriedums – CJ/ECDC

   (Lieta T-370/15 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Līgumdarbinieks - Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums - Uzteikums - Uzticības saiknes zudums - Tiesības tikt uzklausītam)
   (2016/C 419/52)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: CJ (Agios Stefanos, Grieķija) (pārstāvis – V. Kolias, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (pārstāvji – J. Mannheim un A. Daume, pārstāvji, kuriem palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2015. gada 29. aprīļa spriedumu CJ/ECDC (F-159/12 un F-161/12, EU:F:2015:38), kurā ir lūgts daļēji atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2015. gada 29. aprīļa spriedumu CJ/ECDC (F-159/12 un F-161/12, EU:F:2015:38) noraidīt, ciktāl tā attiecas uz lietu F-159/12;

               2)

               CJ sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra (ECDC) tiesāšanās izdevumus šajā instancē, ciktāl tie ir saistīti ar lietu F-159/12;

               3)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2015. gada 29. aprīļa sprieduma CJ/ECDC (F-159/12 un F-161/12, EU:F:2015:38) rezolutīvās daļas 3) un 5) punktu;

               4)

               šo lietu, ciktāl tā attiecas uz lietu F-161/12, nodot atpakaļ palātai, kura nav lēmusi par šo apelācijas sūdzību;

               5)

               atlikt lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem, kas saistīti ar šo tiesvedību, ciktāl tie attiecas uz lietu F-161/12.

      (1)  OV C 311, 21.9.2015.


title: Lieta C-578/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-39/10 El Corte Inglés , SA /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 6. decembrī iesniedza El Corte Inglés , SA

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/16

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-39/10 El Corte Inglés, SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 6. decembrī iesniedza El Corte Inglés, SA
   (Lieta C-578/12 P)
   2013/C 46/30
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: El Corte Inglés, SA (pārstāvji — E. Seijo Veiguela, abogada, J. L. Rivas Zurdo, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Emilio Pucci International BV

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-39/10;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt El Corte Inglés, SA radušos tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Emilio Pucci International BV atlīdzināt El Corte Inglés, SA radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka pastāv sajaukšanas iespēja (KPZR (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) starp agrākajām preču zīmēm “EMIDIO TUCCI” un “E. TUCCI” un apstrīdēto Kopienas preču zīmes “PUCCI” reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām tajā norādītajām precēm, kas ietilpst 3., 9., 14., 18., 25. un 28. klasē, jo tā ir pierādījusi visu savu Spānijas preču zīmju faktisko izmantošanu un eksistē viena preču zīme (Kopienas preču zīmju reģistrācijas pieteikums Nr. 3679528), attiecībā uz kuru šī pierādīšana nav jāveic, un konfliktējošās preču zīmes ir maldinoši līdzīgas. Turklāt šajā lietā ir īstenojušies arī KPZR (2009. gads) 8. panta 5. punkta piemērošanas nosacījumi, jo agrākajām reģistrācijām Spānijā piemīt reputācija saistībā ar modes precēm un līdzīga apzīmējuma izmantošana, ko veic trešā persona, kaitētu šai reputācijai un netaisnīgi gūtu no tās labumu

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-309/15 P: Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 8. septembra rīkojums – Real Express Srl/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs un MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG Apelācija – Tiesas Reglamenta 181. pants – Eiropas Savienības preču zīme – Regula (EK) Nr. 207/2009 – Grafiska preču zīme zilā un sarkanā krāsā, kas ietver vārdisku elementu “real” – Valsts grafisku preču zīmju melnā un baltā krāsā, kas ietver vārdiskus elementus “Real” un “Real mark”, īpašnieka iebildumi – Iebildumu noraidījums

text:
               5.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 454/8

      Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 8. septembra rīkojums – Real Express Srl/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs un MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      (Lieta C-309/15 P) (1)

      (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Eiropas Savienības preču zīme - Regula (EK) Nr. 207/2009 - Grafiska preču zīme zilā un sarkanā krāsā, kas ietver vārdisku elementu “real” - Valsts grafisku preču zīmju melnā un baltā krāsā, kas ietver vārdiskus elementus “Real” un “Real mark”, īpašnieka iebildumi - Iebildumu noraidījums)
      (2016/C 454/17)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Real Express Srl (pārstāvis – C. Anitoae, advokāts)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – D. Botis un D. Hanf) un MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. (pārstāvji – J.-C. Plate un R. Kaase, advokāti)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  apelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  Real Express SRL pati sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG. tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 398, 30.11.2015.


title: Lieta T-687/15: Prasība, kas celta 2015. gada 29. novembrī – Marcas Costa Brava/ITSB – Excellent Brands JMI (“Cremcaffé by Julius Meinl”)

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/83

         Prasība, kas celta 2015. gada 29. novembrī – Marcas Costa Brava/ITSB – Excellent Brands JMI (“Cremcaffé by Julius Meinl”)
   (Lieta T-687/15)
   (2016/C 048/91)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Spānija) (pārstāvji – E. Manresa Medina un J. Manresa Medina, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Šveice)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme sarkanā un balta krāsā, kas ietver vārdiskus elementus “Cremcaffé by Julius Meinl” – Kopienas preču zīme Nr. 11 406 816

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas piektās padomes 2015. gada 29. septembra lēmums lietā R 2757/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atzīt, ka Kopienas preču zīmes Nr. 2 423 705 izmantošana attiecībā uz 30. klasi ir pierādīta un ka Kopienas preču zīmes Nr. 11 406 816 reģistrācijas pieteikums ir nesaderīgs ar Kopienas preču zīmi Nr. 2 423 705;

               —

               piespriest ITSB un iespējamiem līdzatbildētājiem atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas par Kopienas preču zīmi 15. panta 1. punkta, 15. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta kļūdaina interpretācija.


title: Lieta C-261/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberlandesgericht Stuttgart (Vācija) 2009. gada 14. jūlija rīkojumu — Auslieferungsverfahren/Gaetano Mantello

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberlandesgericht Stuttgart (Vācija) 2009. gada 14. jūlija rīkojumu — Auslieferungsverfahren/Gaetano Mantello
   (Lieta C-261/09)
   2009/C 220/50
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Stuttgart

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Gaetano Mantello

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai jautājums par to, vai pastāv “tādas pašas darbības” Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (1) 3. panta 2. punkta izpratnē, ir izvērtējams saskaņā ar

                           a)

                           izsniegšanas dalībvalsts tiesībām,

                           b)

                           izpildes dalībvalsts tiesībām, vai

                           c)

                           autonomu Kopienu tiesību jēdziena “tādas pašas darbības” interpretāciju?

               2)

               Vai neatļauta psihotropo vielu ievešana ir “tāda pati darbība” PEAO 3. panta 2. punkta izpratnē, kā līdzdalība grupā, kuras mērķis ir aizliegta tirdzniecība ar psihotropajām vielām, ja izmeklēšanas iestādēm brīdī, kad lieta par ievešanu tika nodota tiesai, bija informācija un pierādījumi, kas pamatoja aizdomas par līdzdalību, tomēr tās šo informāciju nenodeva tiesai izmeklēšanas stratēģijas apsvērumu dēļ un tādēļ arī netika celta apsūdzība?

      (1)  OV L 190, 1. lpp.


title: Lieta C-97/10, Lieta C-98/10, Lieta C-99/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 22. februārī iesniedza Tribunal d’instance de Dax (Francija) — AG2R Prévoyance/Bourdil SARL — AG2R Prévoyance/Société boucalaise de boulangerie SARL — AG2R Prévoyance/Baba-Pom SARL

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/29

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 22. februārī iesniedza Tribunal d’instance de Dax (Francija) — AG2R Prévoyance/Bourdil SARL — AG2R Prévoyance/Société boucalaise de boulangerie SARL — AG2R Prévoyance/Baba-Pom SARL

   ((Lieta C-97/10) - (Lieta C-98/10) - (Lieta C-99/10))
   2010/C 113/45
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal d'instance de Dax

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: AG2R Prévoyance

      Atbildētājas: Bourdil SARL, Société boucalaise de boulangerie SARL, Baba-Pom SARL

      Prejudiciālais jautājums

   Vai tāds koplīgums, saskaņā ar kuru (šajā gadījumā apdrošināšanas sabiedrībai AG2R) tiek piešķirtas ekskluzīvās tiesības pārvaldīt papildu shēmu ar veselības aprūpi saistītu izdevumu atmaksai, pārkāpj EK līguma 82. panta noteikumus, ja minētais koplīgums nepieļauj nekādu atbrīvojuma no iemaksu veikšanas iespējamību (pie nosacījuma, ja Kopienu konkurences noteikumi netraucē apdrošināšanas sabiedrībai AG2R veikt tai uzticētos uzdevumus)?


title: Lieta T-375/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 18. maija spriedums – Sabre GLBL/EUIPO (“INSTASITE”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “INSTASITE” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               10.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/23

         Vispārējās tiesas 2017. gada 18. maija spriedums – Sabre GLBL/EUIPO (“INSTASITE”)
   (Lieta T-375/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “INSTASITE” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2017/C 221/31)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Sabre GLBL, Inc. (Southlake, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – J. Zecher, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji – D. Hanf un S. Crabbe)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 27. aprīļa lēmumu lietā R 1742/2015-2 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “INSTASITE” kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Sabre GLBL, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 326, 5.9.2016.


title: Lieta C-397/15: Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 13. janvāra rīkojums (Landgericht Itzehoe (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG/Gerhild Lukath Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Romas Konvencija par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām — Pirmais protokols par to, kā Tiesa interpretē Romas konvenciju — 1. pants un 2. panta a) un b) punkts — Valsts tiesas, kuras var uzdot Tiesai prejudiciālu jautājumu — Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/6

         Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 13. janvāra rīkojums (Landgericht Itzehoe (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG/Gerhild Lukath

   (Lieta C-397/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Romas Konvencija par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām - Pirmais protokols par to, kā Tiesa interpretē Romas konvenciju - 1. pants un 2. panta a) un b) punkts - Valsts tiesas, kuras var uzdot Tiesai prejudiciālu jautājumu - Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)
   (2016/C 136/09)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Itzehoe

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG

      Atbildētāja: Gerhild Lukath

      Piedaloties: Rüdiger Boy, Boy Finanzberatung GmbH, Christian Maibaum, Vienna-Life Lebensversicherung AG un Frank Weber

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesai acīmredzami nav kompetences atbildēt uz prejudiciālajiem jautājumiem, kurus Landgericht Itzehoe (Itzehoe apgabaltiesa, Vācija) ir uzdevusi ar 2015. gada 15. jūnija lēmumu lietā C-397/15.

      (1)  OV C 320, 28.9.2015.


title: Lieta T-376/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 26. jūnija rīkojumu lietā F-1/08 Nijs /Revīzijas palāta 2008. gada 10. septembrī iesniedzis Bart Nijs

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/46

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 26. jūnija rīkojumu lietā F-1/08 Nijs/Revīzijas palāta 2008. gada 10. septembrī iesniedzis Bart Nijs

   (Lieta T-376/08 P)
   (2008/C 301/79)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Bart Nijs, Bereldange (Luksemburga) (pārstāvji — F. Rollinger un A. Hertzog, avocats)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Revīzijas palāta
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu;

               —

               atzīt to par pamatotu;

               —

               attiecīgi, atcelt 2008. gada 26. jūnija rīkojumu lietā F-1/08 Bart Nijs/Eiropas Kopienu Revīzijas palāta.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-371/08 P.


title: Lieta C-316/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 2. jūlijā iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Marc Hußock , Ute Hußock , Michelle Hußock , Florian Hußock / Condor Flugdienst GmbH

text:
               8.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 2. jūlijā iesniedza Amtsgericht Rüsselsheim (Vācija) – Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock/Condor Flugdienst GmbH

   (Lieta C-316/14)
   2014/C 303/35
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Rüsselsheim

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock

      Atbildētāja: Condor Flugdienst GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tādu trešo personu iejaukšanās, kuras rīkojas uz savu atbildību un kuras ir saņēmušas tām uzticētos uzdevumus, kas ietilpst gaisa pārvadātāja darbībā, ir vērtējama kā ārkārtēji apstākļi regulas (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

               2)

               Gadījumā, ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša: vai novērtējumā ir svarīgi, kas (gaisa pārvadātājs, lidostas ekspluatants utt.) ir devis uzdevumu trešajai personai?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91; OV L 46. lpp.


title: Lieta T-550/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. septembrī – Portugāle/Komisija

text:
               23.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/60

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. septembrī – Portugāle/Komisija
   (Lieta T-550/15)
   (2015/C 389/69)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão un J. Saraiva de Almeida)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu C(2015) 4076 (1), ciktāl ar to no Eiropas Savienības finansējuma ir izslēgta summa EUR 8 2 60  006,65 apmērā saistībā ar Portugāles Republikas paziņotajiem izdevumiem saistībā ar pasākumiem, kas nav tiešais atbalsts (aitas un kazas), attiecībā uz 2010., 2011. un 2012. gadu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus pamatus saistībā ar pārkāpumiem:

               A –

               Attiecībā uz 2009. un 2010. gadu – Pārbaudes turēšanas periodā

                           1.

                           kļūdaina Regulas (EK) Nr. 796/2004 (2) 34. panta 2. punkta interpretācija un piemērošana attiecībā uz pārbaužu, kas jāveic “nosacījumu nemainīšanas [turēšanas] periodā”, jēdzienu;

                           2.

                           principa par atpakaļejoša spēka neesamību pārkāpums, Komisijai nepamatoti ar atpakaļejošu spēku piemērojot Regulas (ES) Nr. 1368/2011 (3) 2. panta 10. punktu, ciktāl Savienības tiesiskajā regulējumā pārbaudes uz vietas, kuras “sadala visā turēšanas perioda garumā”, tika paredzētas tikai ar grozījumiem Regulas (EK) Nr. 1122/2009 (4) 41. pantā;

                           3.

                           tiesiskās paļāvības un tiesiskās noteiktības principu pārkāpums, ciktāl ar šiem principiem ir noteikts, ka visiem iestāžu aktiem, ar kuriem tiek radītas tiesiskas sekas, ir jābūt skaidriem, precīziem un tie ir jādara zināmi attiecīgajām personām tādejādi, lai pēdējās minētās skaidri zinātu brīdi, kad šim aktam rodas tiesiskas sekas;

                           4.

                           vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums, ņemot vērā, ka pamatnostādnes 34. panta 2. punkta piemērošanai, ciktāl tādas pastāv, ir jānosaka rakstveidā, pretējā gadījumā tiek apdraudēts vienlīdzīgas attieksmes princips, jo netiek nodrošināts, ka pasākumi tiek veikti vienveidīgi attiecībā uz visām dalībvalstīm, piemērojot vienlīdzīgas attieksmes principu;

                           5.

                           samērīguma principa un LES 5. panta pārkāpums, ciktāl Portugāles valsts iestāžu uz vietas veiktās pārbaudes precīzi atbilda attiecīgajās tiesību normās paredzētajam mērķim, neatkarīgi no tā, vai tie tika vai netika sasniegti sākumā, kā to apgalvo Komisija, vai vidū, vai neilgi pirms beigām, ja vien tās turēšanas periodā tika veiktas izlases veidā un nebija iepriekš paredzamas.

               B –

               Attiecībā uz 2011. gadu – Jaunas regulatīvas prasības attiecībā uz elektronisko identifikāciju

                           1.

                           Regulas (EK) Nr. 885/2006 (5) 11. panta pārkāpums, ciktāl lēmums nav pienācīgi pamatots un tajā ir pieļautas neprecizitātes pamatojumā/pamatos, un tādējādi ar to ir pārkāpti Regulas Nr. 885/2006 11. panta 1. punkta būtība un mērķis;

                           2.

                           Regulas Nr. 1290/2005 (6) 31. panta 2. punkta un samērīguma principa pārkāpums, ņemot vērā, ka šajā gadījumā nav ievēroti Komisijas pamatnostādnēs, kas tika paziņotas šajā jomā, norādītie četri nosacījumi, un ciktāl šie četri nosacījumi ir jāizpilda kumulatīvi.

      (1)  Komisijas 2015. gada 22. jūnija Īstenošanas lēmums (ES) 2015/1119, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 182, 39. lpp.).

      (2)  Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Padomes Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko ievieš kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem (OV L 141, 18. lpp.).

      (3)  Komisijas 2011. gada 21. decembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1368/2011, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1121/2009, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 73/2009 IV un V sadaļā paredzēto noteikumu piemērošanai atbalsta shēmām lauksaimniekiem, un Regulu (EK) Nr. 1122/2009, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 attiecībā uz savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu saskaņā ar minētajā regulā paredzētajām tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem, kā arī, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz savstarpēju atbilstību saskaņā ar vīna nozarē paredzēto atbalsta shēmu (OV L 341, 33. lpp.).

      (4)  Komisijas 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1122/2009, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 attiecībā uz savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu saskaņā ar minētajā regulā paredzētajām tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem, kā arī, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz savstarpēju atbilstību saskaņā ar vīna nozarē paredzēto atbalsta shēmu (OV L 316, 65. lpp.).

      (5)  Komisijas 2006. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 885/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz maksājumu aģentūru un citu struktūru akreditāciju un ELGF un ELFLA grāmatojumu noskaidrošanu (OV L 171, 90. lpp.).

      (6)  Padomes 2005. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 171, 90. lpp.).


title: Lieta F-86/11: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 7. maija spriedums — McCoy /Reģionu komiteja (Civildienests — Ierēdņi — Invaliditātes pensija — Civildienesta noteikumu 78. panta piektā daļa — Atteikums atzīt, ka invaliditāti izraisījusi arodslimība)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/84

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 7. maija spriedums — McCoy/Reģionu komiteja
   (Lieta F-86/11) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Invaliditātes pensija - Civildienesta noteikumu 78. panta piektā daļa - Atteikums atzīt, ka invaliditāti izraisījusi arodslimība)
   2013/C 225/193
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Robert McCoy (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — L. Levi, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Reģionu komiteja (pārstāvji — J. C. Cañoto Argüelles, kuram palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

      Priekšmets

   Civildienests — Prasība atcelt lēmumu, ar kuru atteikts atzīt, ka prasītāja invaliditāti ir izraisījusi arodslimība Civildienesta noteikumu 78. panta piektās daļas izpratnē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Reģionu komitejas biroja 2010. gada 10. septembra lēmumu, ar kuru atteikts atzīt, ka McCoy k-ga slimība, kuras rezultātā iestājusies invaliditāte, ir arodslimība Civildienesta noteikumu 78. panta piektās daļas izpratnē;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Savienības Reģionu komiteja sedz savus un atlīdzina radušies McCoy tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 340, 19.11.2011., 42. lpp.


title: Lieta T-348/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 8. maija spriedums — Panzeri /ITSB — Royal Trophy ( “Royal Veste e premia lo sport” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Royal Veste e premia lo sport” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un starptautiskas vārdiskas preču zīmes “veste lo sport” — Nereģistrēta agrāka grafiska preču zīme “panzeri veste lo sport” — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 4. punkts)

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/11

         Vispārējās tiesas 2012. gada 8. maija spriedums — Panzeri/ITSB — Royal Trophy (“Royal Veste e premia lo sport”)
   (Lieta T-348/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Royal Veste e premia lo sport” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un starptautiskas vārdiskas preču zīmes “veste lo sport” - Nereģistrēta agrāka grafiska preču zīme “panzeri veste lo sport” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 4. punkts)
   2012/C 184/18
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Panzeri (Monguzzo, Itālija) (pārstāvis — C. Galli, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Bullock)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Royal Trophy Srl (Cava de Tirreni, Itālija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 988/2009-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Luigi Panzeri k-gu un Royal Trophy Srl

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 988/2009-1;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 288, 23.10.2010.


title: Lieta T-182/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 15. janvāra spriedums — Aiscat /Komisija (Valsts atbalsts — Tieša autoceļa daļas būvdarbu un vēlākas apsaimniekošanas koncesijas piešķiršana — Lēmums izbeigt sūdzības izskatīšanu — Prasība atcelt tiesību aktu — Pārsūdzams akts — Tiesības celt prasību — Individuāla skaršana — Pieņemamība — Atbalsta jēdziens — Valsts līdzekļi)

text:
               23.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/9

         Vispārējās tiesas 2013. gada 15. janvāra spriedums — Aiscat/Komisija
   (Lieta T-182/10) (1)

   (Valsts atbalsts - Tieša autoceļa daļas būvdarbu un vēlākas apsaimniekošanas koncesijas piešķiršana - Lēmums izbeigt sūdzības izskatīšanu - Prasība atcelt tiesību aktu - Pārsūdzams akts - Tiesības celt prasību - Individuāla skaršana - Pieņemamība - Atbalsta jēdziens - Valsts līdzekļi)
   2013/C 55/14
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Associazione italiana delle società concessionarie per la costruzione e l’esercizio di autostrade e trafori stradali (Aiscat) (Roma, Itālija) (pārstāvis — M. Maresca, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Rossi un D. Grespan)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Concessioni autostradali Venete — CAV SpA (pārstāvji — C. Malinconico un P. Clarizia, avocats)

      Priekšmets

   Lūgums atcelt Komisijas 2010. gada 10. februāra lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītājas sūdzība par iespējamu pārkāpumu, ko Itālijas iestādes izdarījušas attiecībā uz Savienības tiesību normām par valsts atbalstu un kas izriet no tiešas autoceļa daļas (kas pazīstams kā “Passante di Mestre”) būvdarbu un vēlākas pārvaldības koncesijas piešķiršanas jaukta — publiska un privāta — kapitāla sabiedrībai CAV, kā arī no darbu finansēšanai ieviestās metodes

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Associazione italiana delle società concessionarie per la costruzione e l’esercizio di autostrade e trafori stradali (Aiscat) sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu, atlīdzina pusi Komisijas tiesāšanās izdevumu un visus Concessioni autostradali Venete — CAV SpA tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Komisija sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu, kā arī atlīdzina pusi Aiscat tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 161, 19.06.2010.


title: Lieta C-80/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. februārī iesniedza Tribunal administratif de Montreuil (Francija) – ArcelorMittal Atlantique et Lorraine/Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. februārī iesniedza Tribunal administratif de Montreuil (Francija) – ArcelorMittal Atlantique et Lorraine/Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

   (Lieta C-80/16)
   (2016/C 136/24)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal administratif de Montreuil

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: ArcelorMittal Atlantique et Lorraine

      Atbildētāja: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Komisija savā Lēmumā 2011/278/ES (1), izslēdzot no karstā metāla līmeņatzīmes vērtības emisijas, kas saistītas ar pārstrādātas dūmgāzes izmantošanu elektroenerģijas ražošanai, ir pārkāpusi Direktīvas 2003/87/EK (2) 10.a panta 1. punktu par noteikumiem, ar ko nosaka līmeņatzīmes ex-ante un it īpaši mērķi efektīvi atgūt enerģiju no dūmgāzēm, kā arī iespēju piešķirt bezmaksas kvotas gadījumos, kad elektroenerģija tikusi ražota no dūmgāzes?

               2)

               Vai šajā lēmumā karstā metāla līmeņatzīmes noteikšanai, pamatojoties uz datiem, kas iegūti no “BREF” par dzelzi un tēraudu un “LDSD 2007”, Komisija nav izpildījusi tai uzlikto pienākumu izmantot visprecīzākos un visjaunākos pieejamos zinātniskos datus un/vai nav ievērojusi labas pārvaldības principu?

               3)

               Vai Eiropas Komisijas izvēle Lēmumā 2011/278/ES kausētās rūdas līmeņatzīmes noteikšanai kā atsauces iekārtu ņemt vērā rūpnīcu, kas vienlaikus ražo kausēto rūdu un granulas –, ja šis fakts izrādītos patiess – var izraisīt to, ka šī līmeņatzīmes vērtība tikusi noteikta prettiesiski?

               4)

               Vai Komisija nav izpildījusi Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. pantā noteikto pienākumu norādīt pamatojumu, šajā lēmumā konkrēti nenorādot šīs izvēles iemeslus?

      (1)  Komisijas 2011. gada 27. aprīļa lēmums, ar kuru visā Savienībā nosaka pagaidu noteikumus saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei atbilstoši 10.a pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (OV L 130, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu Nr. 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā (OV L 275, 32. lpp.).


title: Lieta C-687/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2016. gada 12. maija spriedumu lietā T-750/14 Ivo-Kermartin GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2016. gada 30. decembrī iesniedza Capella EOOD

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/16

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2016. gada 12. maija spriedumu lietā T-750/14 Ivo-Kermartin GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2016. gada 30. decembrī iesniedza Capella EOOD

   (Lieta C-687/16 P)
   (2017/C 249/23)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Capella EOOD (pārstāvis – C. Pfitzer, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
   Eiropas Savienības Tiesa (desmitā palāta) ar 2017. gada 7. jūnija rīkojumu ir noraidījusi apelācijas sūdzību un nospriedusi, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja pati sedz savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-465/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 27. septembrī iesniedza Conseil d'État (Francija) — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales/Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 27. septembrī iesniedza Conseil d'État (Francija) — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales/Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre

   (Lieta C-465/10)
   ()
   2010/C 346/50
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales

      Atbildētājs: Chambre de commerce et d'industrie (CCI) de l'Indre

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Par juridiskā pamata esamību, no kura izrietot CCI piešķirtā atbalsta atgūšanas pienākums:

                           Vai gadījumā, ja līgumslēdzēja iestāde, kura saņem ERAF ietvaros piešķirtās subsīdijas, nav ievērojusi vienu vai vairākus publiskā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas noteikumus subsidētās darbības īstenošanai, ja turklāt nav apstrīdēts, ka darbībai šis finansējums pienākas un ka tā ir īstenota, Padomes 1988. gada 24. jūnija Regulā (EEK) Nr. 2052/88 (1) un Padomes 1988. gada 19. decembra Regulā (EEK) Nr. 4253/88 (2) ir ietverta tāda Kopienu tiesību norma, ar kuru ir noteikts subsīdiju atgūšanas pienākums? Ja šāda tiesību norma pastāv, vai šāds pienākums attiecas uz visiem publiskā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas noteikumu pārkāpumiem vai tikai uz dažiem no šiem pārkāpumiem? Šādā gadījumā — uz kuriem?

                           Turklāt ņemot vērā, pamata lietā aplūkoto noteikumu gadījumā strīda risinājums attiecībā uz piešķirtā atbalsta atgūšanas noteikumiem ir atkarīgs arī no atbildēm uz šādiem jautājumiem:

               2)

               Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiek sniegta vismaz daļēji apstiprinoša atbilde:

                           a)

                           Vai fakts, ka līgumslēdzēja iestāde, kura saņem ERAF ietvaros piešķirto atbalstu, nav ievērojusi vienu vai vairākus publiskā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas noteikumus, izvēloties pakalpojumu sniedzēju, kura uzdevums būtu veikt subsidētās darbības, ir uzskatāms par pārkāpumu Regulas Nr. 2988/95 (3) izpratnē? Vai apstāklis, ka kompetentā valsts iestāde brīdī, kad tika pieņemts lēmums par lūgtā atbalsta piešķiršanu ERAF ietvaros, nevarēja ignorēt, ka uzņēmums, kurš gūst labumu, nav ievērojis publiskā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas noteikumus, jau pirms atbalsta piešķiršanas pieņemot darbā pakalpojumu sniedzēju, kura uzdevums ir veikt šī atbalsta finansētas darbības, var ietekmēt pārkāpuma kvalificēšanu Regulas Nr. 2988/95 izpratnē?

                           b)

                           Gadījumā, ja uz 2. jautājuma a) punktu tiek atbildēts apstiprinoši un ja, kā Tiesa to ir noteikusi 2009. gada 29. janvāra spriedumā apvienotajās lietās no C-278/07 līdz 280/07 Hauptzollamt Hamburg-Jonas pret Josef Vosding Schlacht, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co, Regulas Nr. 2988/95 3. pantā paredzētais noilguma termiņš ir piemērojams tādiem administratīviem pasākumiem kā atbalsta, ko uzņēmums ir nepamatoti saņēmis paša pieļauta pārkāpuma dēļ, atgūšana:

                                       —

                                       vai par noilguma termiņa sākumu ir jānosaka diena, kad atbalsts tika izmaksāts tā saņēmējam, vai diena, kad saņēmējs ir izmantojis saņemto subsīdiju, lai izmaksātu atlīdzību pakalpojumu sniedzējam, kurš tika pieņemts darbā, pārkāpjot vienu vai vairākus publiskā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas noteikumus?

                                       —

                                       vai ir jāuzskata, ka šis termiņš tika pārtraukts brīdī, kad kompetentā valsts iestāde subsīdiju saņēmējam nosūtīja kontroles ziņojumu, kurā tika konstatēta publiskā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas noteikumu neievērošana un tādējādi valsts iestādei ieteikts panākt izmaksātās summas atmaksu?

                                       —

                                       vai gadījumā, ja dalībvalsts izmanto tai Regulas Nr. 2988/95 3. panta 3. punktā sniegto iespēju piemērot ilgāku noilguma termiņu, proti, ja Francijā tiek piemērots Civilkodeksa 2262. pantā paredzētais vispārējais termiņš strīda faktu rašanās brīdim, saskaņā ar kuru: “Visām prasībām — gan mantiskām, gan personiskām — noilguma termiņš ir 30 gadi […]”, šāda termiņa atbilstība Kopienu tiesībām, īpaši samērīguma principam, ir jāizvērtē, ņemot vērā paredzēto maksimālo noilguma termiņu valsts [tiesību akta] tekstā, kurš tiek izmantots kā tiesiskais pamats atprasījumam no valsts iestādes, vai termiņu, kurš šajā gadījumā faktiski tika īstenots?

                           c)

                           Gadījumā, ja uz 2. jautājuma a) punktu tiek sniegta noliedzoša atbilde, vai Kopienu finanšu intereses rada šķērsli tam, lai tāda atbalsta, kāds ir apskatīts šajā prāvā, atmaksai tiesnesis piemērotu tādus valsts noteikumus par lēmumu, ar kuriem tiek piešķirtas tiesības, atcelšanu, saskaņā ar kuriem valsts iestāde indivīdam adresētu prettiesisku lēmumu, ar kuru tiek piešķirtas tiesības, var atsaukt tikai četru mēnešu laikā no šī lēmuma pieņemšanas brīža, izņemot gadījumus, ja šis lēmums nav spēkā, ir iegūts krāpnieciskā veidā, kā arī pēc adresāta lūguma, tomēr individuālam administratīvajam lēmumam, ja tas ir uzskatāms par atbalsta piešķiršanu, var pievienot atceļoša rakstura nosacījumus, kuru īstenošana ļauj attiecīgo atbalstu atgūt bez termiņa nosacījuma — precizējot, ka Conseil d’Etat ir nospriedusi, ka šis valsts noteikums ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda nepamatoti piešķirta atbalsta, kurš ir piešķirts, piemērojot Kopienu [tiesību akta] tekstu, saņēmējs uz to var atsaukties tikai tad, ja ir labticīgs?

      (1)  Padomes 1988. gada 24. jūnija Regula (EEK) Nr. 2052/88 par struktūrfondu uzdevumiem un to efektivitāti, kā arī par to darbības saskaņošanu savā starpā un ar Eiropas Investīciju bankas un citu pastāvošo finanšu instrumentu darbību (OV L 185, 9. lpp.).

      (2)  Padomes 1988. gada 19. decembra Regula (EEK) Nr. 4253/88, ar kuru apstiprināti Regulas (EEK) Nr. 2052/88 piemērošanas noteikumi attiecībā, pirmkārt, uz struktūrfondu un, otrkārt, uz Eiropas Investīciju bankas un citu pastāvošo finanšu instrumentu intervences koordināciju (OV L 374, 1. lpp.).

      (3)  Padomes 1995. gada 18. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV L 312, 1. lpp.).


title: Lieta C-417/16 P: Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 4. maija spriedums – August Storck KG/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) Apelācija — Eiropas Savienības preču zīme — Regula (EK) Nr. 207/2009 — 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Absolūti atteikuma pamati — Grafiska preču zīme — Četrstūrveida iepakojuma baltā un zilā krāsā attēlojums — Atšķirtspēja

text:
               3.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/14

         Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 4. maija spriedums – August Storck KG/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
   (Lieta C-417/16 P) (1)

   (Apelācija - Eiropas Savienības preču zīme - Regula (EK) Nr. 207/2009 - 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Absolūti atteikuma pamati - Grafiska preču zīme - Četrstūrveida iepakojuma baltā un zilā krāsā attēlojums - Atšķirtspēja)
   (2017/C 213/16)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: August Storck KG (pārstāves – I. Rohr un P. Goldenbaum, advokātes)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – A. Folliard-Monguiral)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               August Storck KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 428, 21.11.2016.


title: Lieta C-195/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Zala Megyei Biróság 2007. gada 10. aprīļa rīkojumu — OTP Bank Rt. un Merlin Gerin Zala Kft ./ Zala Megyei Közigazgatási Hivatal

text:
               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Zala Megyei Biróság2007. gada 10. aprīļa rīkojumu — OTP Bank Rt. un Merlin Gerin Zala Kft./Zala Megyei Közigazgatási Hivatal

   (Lieta C-195/07)
   (2007/C 129/19)
   Tiesvedības valoda — ungāru
   Iesniedzējtiesa
   Zala Megyei Biróság
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: OTP Bank Rt. un Merlin Gerin Zala Kft.

      Atbildētājs: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai “Pievienošanās akta” (1) (Akta par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā) X pielikuma 4. nodaļas 3. punkta a) apakšpunkts, kas piemērojams saskaņā ar minētā Pievienošanās akta 24. pantu un kurā noteikts, ka “Ungārija var līdz 2007. gada 31. decembrim, ieskaitot, piemērot [vietējo] uzņēmumu ienākuma nodokļa [lasīt: saimnieciskās darbības nodokļa] samazinājumus [atlaides], kas nepārsniedz 2 % no peļņas [tīrajiem ieņēmumiem] un ko uz noteiktu laiku piešķir vietējās iestādes [pašvaldības] atbilstīgi 6. un 7. pantam 1990. gada C Aktā [Likumā] par vietējiem nodokļiem […]”, jāinterpretē:

                           —

                           kā pārejas posma izņēmums, kas ļauj Ungārijai saglabāt saimnieciskās darbības nodokli, vai

                           —

                           tādējādi, ka, Pievienošanās līgumā [aktā] esot paredzētai iespējai saglabāt saimnieciskās darbības nodokļa atlaides, Ungārijai tiek atzītas tiesības (pārejas posmā) saglabāt arī tāda veida nodokļus kā saimnieciskās darbības nodoklis?

               2)

               Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts noliedzoši, šī tiesa uzdod arī šādu jautājumu:
               Pēc kādiem kritērijiem atbilstoši pareizai Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK (2) interpretācijai tiek uzskatīts, ka nodoklis nav apgrozījuma nodoklis Sestās direktīvas 33. panta izpratnē?

      (1)  OV L 236, 846. lpp.

      (2)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta C-338/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 7. jūnijā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – Virginie Marie Gabriel Guigo/Fond “Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 7. jūnijā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – Virginie Marie Gabriel Guigo/Fond “Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”

   (Lieta C-338/17)
   (2017/C 269/16)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Varhoven administrativen sad

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Virginie Marie Gabriel Guigo

      Atbildētājs: Fond “Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 151. un 153. pants, kā arī Direktīvas 2008/94 (1) 3., 4., 11. un 12. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu valsts tiesību normu kā Zakon za Garantiranite vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite pri nesastoyatelnost na rabotodatelia (Likums par darba ņēmēju garantētajiem prasījumiem darba devēja maksātnespējas gadījumā) 4. panta 1. punkts, saskaņā ar ko aizsardzība attiecībā uz neapmierinātiem prasījumiem, kuri izriet no darba attiecībām, tiek liegta personām, kuru darba attiecības ir beigušās ātrāk nekā noteiktajā triju mēnešu termiņā pirms lēmuma par darba devēja maksātnespējas procesa uzsākšanu reģistrācijas?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai dalībvalstu procesuālās autonomijas princips, ņemot vērā līdzvērtības, efektivitātes un samērīguma principus, saistībā ar LESD 151. un 153. panta un Direktīvas 2008/94 sociālajiem mērķiem ir jāsaprot tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts pasākumu kā Zakon za Garantiranite vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite pri nesastoyatelnost na rabotodatelia 25. pants, atbilstoši kam, beidzoties divu mēnešu termiņam no lēmuma par maksātnespējas procesa uzsākšanu reģistrācijas dienas, zūd garantēto prasījumu pieteikšanas un apmierināšanas tiesības, ja pastāv tāda dalībvalsts tiesību norma kā Kodeks na truda (Darba kodekss) 358. panta 1. punkta 3) apakšpunkts, saskaņā ar kuru neapmierinātu no darba attiecībām izrietošu prasījumu pieteikšanas termiņš ir trīs gadi, sākot no dienas, kad prasījums būtu bijis jāapmierina, un pēc šā termiņa beigām veikti maksājumi netiek uzskatīti par izmaksātiem nepamatoti?

               3)

               Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir pieļauts šādi nošķirt, pirmkārt, darba ņēmējus, kuru prasījumi ir neapmierināti un kuru darba attiecības ir beigušās ātrāk nekā noteiktajā triju mēnešu termiņā pirms lēmuma par darba devēja maksātnespējas procesa uzsākšanu reģistrācijas, un darba ņēmējus, kuru darba attiecības ir beigušās noteiktajā triju mēnešu termiņā, kā arī, otrkārt, šos darba ņēmējus un darba ņēmējus, kuriem saskaņā ar Kodeks na truda 358. panta 1. punkta 3) apakšpunktu darba attiecību izbeigšanās brīdī ir tiesības uz savu neapmierināto prasījumu aizsardzību trīs gadus, sākot no dienas, kurā prasījums būtu bijis jāapmierina?

               4)

               Vai Direktīvas 2008/94 4. pants kopsakarā ar tās 3. pantu un samērīguma principu ir jāinterpretē tādējādi, ka ir pieļaujama tāda tiesību norma kā Zakon za Garantiranite vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite pri nesastoyatelnost na rabotodatelia 25. pants, saskaņā ar kuru, beidzoties divu mēnešu termiņam no lēmuma par maksātnespējas procesa uzsākšanu reģistrācijas dienas, automātiski un bez iespējas individuāli novērtēt būtiskos apstākļus zūd garantēto prasījumu pieteikšanas un apmierināšanas tiesības?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva 2008/94/EK par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (Kodificēta versija) (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2008, L 283, 36. lpp).


title: lieta T-110/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Itālijas Republika iesniedza 2005. gada 4. martā

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/31

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Itālijas Republika iesniedza 2005. gada 4. martā
   (lieta T-110/05)
   (2005/C 115/56)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 4. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Itālijas Republika, kuru pārstāv Džakomo Adžello [Giacomo Aiello], avvocato dello Stato.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt apstrīdēto regulu, ciktāl tajā nav paredzēti mājputnu gaļas tirgus atbalsta ārkārtas pasākumi Padomes Regulas (EEK) Nr. 2777/75 14. panta izpratnē, attiecībā uz cāļiem, kas iznīcināti sakarā ar neiespējamību tos saglabāt putnu gripas skartajās teritorijās un pakļauti apgrozījumu ierobežojošiem veterināriem pasākumiem;

               2)

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Itālijas Republikas valdība Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā apstrīdēja Komisijas 2004. gada 9. decembra Regulu (EK) Nr. 2102/2004 par atsevišķiem tirgus atbalsta ārkārtas pasākumiem olu nozarē Itālijā (1), ciktāl tajā nav paredzēti mājputnu gaļas tirgus atbalsta ārkārtas pasākumi Padomes Regulas (EEK) Nr. 2777/75 (2) 14. panta izpratnē, attiecībā uz cāļiem, kas iznīcināti sakarā ar neiespējamību tos saglabāt putnu gripas skartajās teritorijās un pakļauti apgrozījumu ierobežojošiem veterināriem pasākumiem.
   Lai pamatotu savu prasību, Itālijas valdība norāda uz:

               1)

               EKL 34. panta 2. punkta otrajā daļā minētā nediskriminācijas principa pārkāpumu, kas attiecas uz Kopienu audzētājiem, jo tirgus atbalsta ārkārtas pasākumi atļauti Itālijai tikai olu nozarē, kamēr mājputnu gaļas nozarē līdzīgi pasākumu tikuši atteikti, kas noved pie Itālijas putnu audzētāju diskriminācijas salīdzinājumā ar Nīderlandes audzētājiem un, līdz ar to, EKL 34. panta 2. punkta pārkāpuma;

               2)

               Komisijas pilnvaru nepareizu izmantošanu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kas, atsakoties veikt ārkārtas pasākumus tirgus atbalstam attiecībā uz cāļiem, kas kādā dienā to saglabāšanas neiespējamības dēļ iznīcināti, ir pārsniegusi pilnvaras, ko tai piešķir pamata regula par mājputnu gaļas tirgus kopējo organizāciju, un pieļāvusi kļūdu vērtējumā, novērtējot situāciju Itālijas putnu tirgū, kā arī tās rīcībā esošo informāciju par audzēšanas sistēmu;

               3)

               regulas Nr. 2777/75 14. panta pārkāpumu un kļūdainu interpretāciju, ciktāl Komisijas nepamatotais atteikums atļaut veikt tirgus atbalsta ārkārtas pasākumus attiecībā uz cāļiem, kas kādā dienā to saglabāšanas neiespējamības dēļ iznīcināti, izriet no šīs regulas 14. panta kļūdainas interpretācijas.

         Visbeidzot prasītāja norāda uz pienākuma pamatot normatīvus aktus pārkāpumu.

      (1)  OV L 365, 10.12.2004., 10. lpp.

      (2)  OV L 282, 01.11.1975., 77. lpp.


title: Lieta C-185/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Rechtbank 's-Gravenhage 2008. gada 29. aprīļa rīkojumu — Latchways plc und Eurosafe Solutions BV / Kedge Safety Systems BV und Consolidated Nederland BV

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Rechtbank 's-Gravenhage2008. gada 29. aprīļa rīkojumu — Latchways plc und Eurosafe Solutions BV/Kedge Safety Systems BV und Consolidated Nederland BV

   (Lieta C-185/08)
   (2008/C 197/10)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Rechtbank 's-Gravenhage
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Latchways plc und Eurosafe Solutions BV

      Atbildētāja: Kedge Safety Systems BV und Consolidated Nederland BV

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai A 1 klases aizsardzības ierīcēm Eiropas standarta EN 795 izpratnē (kas paredzētas ilgstošai izmantošanai stacionārās pozīcijās) ir piemērojama vienīgi Direktīva 89/106/EEK (1)?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ar noliedzoša, vai tādā gadījumā šīm aizsardzības ierīcēm — iespējams, kā individuālo aizsardzības līdzekļu sastāvdaļai — ir piemērojama Direktīva 89/686/EEK (2)?

               3)

               Ja atbilde uz 1. un 2. jautājumu ir noliedzoša, vai tādā gadījumā arī, ņemot vērā Direktīvas 89/686/EEK II pielikumu, jo īpaši 3.1.2.2. punktu — ir jāpārbauda, vai individuālais aizsardzības līdzeklis, kas ietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā, pats par sevi atbilst šīs direktīvas pamatprasībām, vai arī ir jāņem vērā jautājums, vai aizsardzības ierīces, ar kurām ir saistīti attiecīgie individuālās aizsardzības līdzekļi, ir drošas, ņemot vērā paredzamos lietošanas nosacījumus II pielikuma izpratnē?

               4)

               Vai saskaņā ar Kopienu tiesību aktiem un jo īpaši ar [Lēmumu] 93/465/EEK (3) aizsardzības ierīces 1. jautājuma izpratnē to atbilstības Direktīvai 89/686/EEK un/vai Direktīvai 89/106/EEK pierādīšanai fakultatīvi var marķēt ar CE zīmi?

               5)

               Ja atbilde uz 4. jautājumu pilnīgi vai daļēji ir apstiprinoša, ar kādu procedūru vai kādām procedūrām ir jāvērtē atbilstība Direktīvai 89/686/EEK un/vai Direktīvai 89/106/EEK?

               6)

               Vai Eiropas standarts EN 795 attiecībā uz aizsardzības ierīcēm 1. jautājuma izpratnē ir uzskatāms par Kopienu tiesību normu, kas ir jāinterpretē Eiropas Kopienu Tiesai?

               7)

               Ja atbilde uz 6. jautājumu ir apstiprinoša, vai Eiropas standarts EN 795 ir jāinterpretē tādējādi, ka aizsardzības ierīces 1. punkta izpratnē ir jātestē (paziņotai iestādei), ņemot vērā paredzamos izmantošanas nosacījumus (ārējās temperatūras, laika apstākļu nosacījumus, pašu aizsardzības ierīču novecošanu un/vai stiprinājumu materiālu, vai arī jumta konstrukcijas novecošanu)?

               8)

               Ja atbilde uz 7. jautājumu ir apstiprinoša, vai tādā gadījumā testēšana ir jāveic, ņemot vērā (lietošanas instrukcijā minētos) izmantošanas ierobežojumus?

      (1)  Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīva 89/106/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz būvizstrādājumiem (OV L 40, 12. lpp.).

      (2)  Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīva 89/686/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz individuālajiem aizsardzības līdzekļiem (OV L 399, 18. lpp.).

      (3)  Padomes 1993. gada 22. jūlija Lēmums 93/465/EEK par atbilstības novērtējuma procedūru dažādu posmu moduļiem un noteikumiem par to, kā piestiprināt CE atbilstības zīmi, ko paredzēts izmantot tehniskas saskaņošanas direktīvās (OV L 220, 23. lpp.).


title: Lieta T-534/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta rīkojums – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (“Viewty GT”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/18

         Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta rīkojums – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (“Viewty GT”)
   (Lieta T-534/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2017/C 178/24)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LG Electronics, Inc. (Seula, Korejas Republika) (pārstāvis – M. Graf, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – L. Rampini)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – A. Wulff un U. Hildebrandt, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 12. jūnija lēmumu apvienotajās lietās R 1937/2014-2 un R 1564/2014-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Cyrus Wellness Consulting GmbH un LG Electronics, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               LG Electronics, Inc. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Cyrus Wellness Consulting GmbH tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 371, 9.11.2015.


title: Lieta C-237/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour de cassation (Beļģija) 2009. gada 1. jūlija rīkojumu — État belge/Nathalie de Fruytier

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour de cassation (Beļģija) 2009. gada 1. jūlija rīkojumu — État belge/Nathalie de Fruytier
   (Lieta C-237/09)
   2009/C 220/39
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: État belge

      Atbildētāja: Nathalie de Fruytier

      Prejudiciālais jautājums

   Vai cilvēka orgānu un analīžu pārvadāšana slimnīcām un laboratorijām pašnodarbinātas personas statusā ir cilvēka orgānu, asiņu un piena piegādāšana, kas ir atbrīvota no pievienotās vērtības nodokļa ar Padomes 1977. gada 17. maija Sestās Direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (1), 13. panta A daļas 1. punkta d) apakšpunktu?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta F-73/10: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 5. jūlija rīkojums — Coedo Suárez /Padome (Civildienests — Ierēdņi — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Netieši izteikts lēmums noraidīt prasību par zaudējumu atlīdzību, kam seko tiešs lēmums noraidīt minēto prasību — Novēlota iepriekšēja sūdzība par netieši izteiktu noraidošo lēmumu — Nepieņemamība)

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/50

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 5. jūlija rīkojums — Coedo Suárez/Padome
   (Lieta F-73/10) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Netieši izteikts lēmums noraidīt prasību par zaudējumu atlīdzību, kam seko tiešs lēmums noraidīt minēto prasību - Novēlota iepriekšēja sūdzība par netieši izteiktu noraidošo lēmumu - Nepieņemamība)
   2011/C 282/94
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Angel Coedo Suárez (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues, A. Blot un C. Bernard-Glanz, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — K. Zieleśkiewicz un M. Bauer)

      Priekšmets

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītāja prasība atlīdzināt zaudējumus un prasība par nodarītā mantiskā un morālā kaitējuma atlīdzināšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010., 63. lpp.


title: Lieta C-259/07: Prasība, kas celta 2007. gada 31. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Zviedrijas Karaliste

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/22

         Prasība, kas celta 2007. gada 31. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Zviedrijas Karaliste
   (Lieta C-259/07)
   (2007/C 183/39)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Kukovec un K. Nyberg, pārstāvji)

      Atbildētāja: Zviedrijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               Atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 2005. gada 7. septembra Direktīvu 2005/51/EK (1), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/17/EK (2) XX pielikumu un Direktīvas 2004/18/EK (3) VIII pielikumu par iepirkumu, vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Zviedrijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar šo direktīvu;

               —

               piespriest Zviedrijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2006. gada 31. janvārī.

      (1)  OV L 257, 1.10.2005, 127. lpp.

      (2)  OV L 134, 30.4.2004, 1. lpp.

      (3)  OV L 134, 30.4.2004, 114. lpp.


title: Lieta T-151/10: Prasība, kas celta 2010. gada 1. aprīlī — Bank Nederlandse Gemeenten /Komisija

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/43

         Prasība, kas celta 2010. gada 1. aprīlī — Bank Nederlandse Gemeenten/Komisija
   (Lieta T-151/10)
   2010/C 148/72
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bank Nederlandse Gemeenten NV (Hāga, Nīderlande) (pārstāvis — B. Drijber, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 15. decembra Lēmumu (C(2009)9963), ciktāl tajā ir ietverts Komisijas secinājums, ka iespēja mājokļu sabiedrībām saņemt aizņēmumu Bank Nederlandse Gemeenten NV ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājas prasība ir vērsta uz to, lai daļēji atceltu Komisijas 2009. gada 15. decembra Lēmumu C(2009) 9963, galīgā redakcija, par atbalstu Nr. E 2/2005 un N 642/2009 (Nīderlande) — esošais atbalsts un īpašais projektu atbalsts mājokļu sabiedrībām.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda, pirmkārt, ka apstrīdētais lēmums ir pretrunā LESD 107. panta 1. punktam tādējādi, ka secinājumu, ka prasītājas aizdevumi ir valsts atbalsts, Komisija pamato ar kļūdainu atbildības nosacījuma interpretāciju.
   Otrkārt, prasītāja norāda, ka apstrīdētais lēmums ir pretrunā LESD 107. panta 1. punktam, jo secinājumu, ka prasītājas aizdevumi neatbilst tirgus apstākļiem un tādēļ ietver priekšrocību, Komisija pamato uz faktu kļūdainu vērtējumu.
   Treškārt, prasītāja norāda uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu un pienācīgas rūpības principa pārkāpumu, jo Komisija, neskatoties uz to, ko par prasītājas aizdevumiem norādīja Nīderlandes iestādes, neko nepārbaudot, konstatēja, ka aizdevumi ir valsts atbalsts.


title: Lieta C-246/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. februāra rīkojumu apvienotajās lietās no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00 Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija 2013. gada 2. maijā iesniedza Manutencoop Soc. coop., iepriekš — Manutencoop Soc. coop. r.l. un Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. r.l.

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/25

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. februāra rīkojumu apvienotajās lietās no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00 Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija 2013. gada 2. maijā iesniedza Manutencoop Soc. coop., iepriekš — Manutencoop Soc. coop. r.l. un Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. r.l.

   (Lieta C-246/13 P)
   2013/C 207/39
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Manutencoop Soc. coop., iepriekš — Manutencoop Soc. coop. r.l. un Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. r.l. (pārstāvji — A. Vianello, A. Bortoluzzi un A. Veronese, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un Comitato “Venezia vuole vivere”

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt un/vai pārformulēt Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. februāra rīkojumu lietās T-280/00 un T-285/00, par kuru paziņots 2013. gada 25. februārī;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatojumam ir izvirzīti divi pamati.
   Pirmkārt, Vispārējās tiesas rīkojumā esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, piemērojot principus, ko Tiesa ir noteikusi spriedumā lietā Comitato “Venezia vuole vivere” saistībā ar pienākumu pamatot valsts atbalsta jomā pieņemtos Komisijas lēmumus. Vispārējā tiesa neesot ievērojusi Tiesas nospriesto, atbilstoši kam jau pašā Komisijas lēmumā “ir jābūt visiem būtiskajiem elementiem, lai valsts iestādes to varētu izpildīt”. Kaut arī attiecīgajā lēmumā nebija ietverti visi būtiskie elementi, lai valsts iestādes varētu to izpildīt, Vispārējā tiesa neesot konstatējusi nekādus pārkāpumus saistībā ar metodi, kuru Komisija bija izmantojusi apstrīdētajā lēmumā, kas ir uzskatāms par kļūdu tiesību piemērošanā.
   Otrkārt, Vispārējās tiesas rīkojumā esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, piemērojot principus, ko Tiesa ir noteikusi spriedumā lietā Comitato “Venezia vuole vivere” saistībā ar pierādīšanas pienākuma sadalījumu, ņemot vērā LESD 107. panta 1. punktā paredzētos nosacījumus. Ņemot vērā Tiesas nospriesto, veicot atgūšanu, dalībvalstij — un nevis konkrētajam atbalsta saņēmējam — katrā konkrētajā gadījumā ir jāpierāda LESD 107. panta 1. punktā paredzēto nosacījumu izpilde. Tomēr šajā lietā Komisija apstrīdētajā lēmumā nav precizējusi šādas pārbaudes “kārtību”. Līdz ar to, tā kā tās rīcībā nebija būtisko elementu, lai saistībā ar atgūšanu pierādītu, ka piešķirtās priekšrocības attiecībā uz atbalsta saņēmējiem ir uzskatāmas par valsts atbalstu, Itālijas Republika esot pārnesusi pierādīšanas pienākumu, liekot katram uzņēmumam, kurš ir saņēmis atbrīvojuma no sociālā nodrošinājuma maksājumiem veidā piešķirto atbalstu, pierādīt, ka attiecīgās priekšrocības nav izkropļojušas konkurenci, nedz arī ir ietekmējušas tirdzniecību starp dalībvalstīm; pretējā gadījumā tiek pieņemts, ka piešķirtā priekšrocība var izkropļot konkurenci un ietekmēt Kopienu iekšējo tirdzniecību.


title: Lieta T-300/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 11. janvāra rīkojums – Oase/ITSB – Compo France (“AlGo”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/45

         Vispārējās tiesas 2016. gada 11. janvāra rīkojums – Oase/ITSB – Compo France (“AlGo”)
   (Lieta T-300/15) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2016/C 098/59)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Oase GmbH (Hörstel, Vācija) (pārstāvis – T. Weeg, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – H. Kunz)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Compo France SAS (Roche-Lez-Beaupré, Francija) (pārstāvis – J. Meyer, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 11. februāra lēmumu lietā R 1409/2013–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Compo France SAS un Oase GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

               2)

               Oase GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus. Compo France SAS sedz pati savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 262, 10.8.2015.


title: lieta T-330/04: Prasība pret Eiropas Parlamentu, ko Jörg-Michael Fetzer iesniedza 2004. gada 9. augustā

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/19

         Prasība pret Eiropas Parlamentu, ko Jörg-Michael Fetzer iesniedza 2004. gada 9. augustā
   (lieta T-330/04)
   (2004/C 284/39)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 9. augustā ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Eiropas Parlamentu, ko cēla Jörg-Michael Fetzer, kuru pārstāv Matthias Bauer, advokāts.
   Prasītāja prasījumi ir šādi:

               —

               atzīt, ka atbildētāja ir pārkāpusi prasītāja tiesības konkursā PE/96/A (administratori/administratores);

               —

               pielaist prasītāju konkursa otrajā kārtā, kas būtu pielīdzināms procesam PE/96/A;

               —

               pakārtoti – piespriest atbildētājai samaksāt atbilstošu zaudējumu atlīdzību, vismaz vienas mēneša neto darba algas apmērā.

         Pamati un galvenie argumenti
   2002. gada jūlija prasītājs pieteicās Eiropas Parlamenta konkursā PE/96/A. Pieteikuma formulāra viņš norādīja, ka viņam ir īpašas vajadzības, proti, viņa redzes spēja ir par diviem procentiem mazāka nekā normāla. Kā apgalvo prasītājs, norādot, ka pārbaudījuma noteikumos nav paredzēta īpašo vajadzību kompensēšana dalībniekiem ar īpašām vajadzībām, viņam netika dota iespēja uzrakstīt tekstu ar datoru, un viņam netika piešķirts gribētais laika pagarinājums.
   Prasītājs apgalvo, ka viņam pārbaudījuma laikā grūtību dēļ, kas rodas no viņa īpašajām vajadzībām, nebija adekvāti iespējams nepieciešamajā laikā izlasīt visus jautājumus un izvēlēties pareizās atbildes. Viņš apgalvo, ka būtu piederējis pie 180 labākajiem kandidātiem un kandidātēm un līdz ar to tiktu pielaists nākamajā konkursa kārtā, ja viņam būtu bijuši nodrošināta gribētā īpašo vajadzību kompensēšana. Tāpēc viņš prasa atzīt, ka viņam netaisnīgi tika liegta prasītā īpašo vajadzību kompensēšana.


title: Lieta C-593/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2010. gada 30. septembra spriedumu lietā T-85/09 Yassin Abdullah Kadi /Eiropas Komisija 2010. gada 16. decembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/9

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2010. gada 30. septembra spriedumu lietā T-85/09 Yassin Abdullah Kadi/Eiropas Komisija 2010. gada 16. decembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-593/10 P)
   2011/C 72/16
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bishop, E. Finnegan un R. Szostak)

      Pārējie lietas dalībnieki: Yassin Abdullah Kadi, Eiropas Komisija, Francijas Republika, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-85/09;

               —

               kā nepamatotu noraidīt atbildētāja prasību atcelt Komisijas Regulu Nr. 1190/2008 (1) tiktāl, ciktāl tā uz viņu attiecas;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies Vispārējā tiesā un Tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo apelācijas sūdzību Padome cenšas apstrīdēt vairākus Vispārējās tiesas konstatējumus. Padome apgalvo, ka:

               —

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatīdama, ka apstrīdētajai regulai nav piemērojama jurisdikcijas imunitāte.

         Pakārtoti, Padome apgalvo, ka:

               —

               Vispārējā tiesa ir kļūdaini interpretējusi un piemērojusi Tiesas judikatūru, uzskatīdama, ka ir jāveic “pilnīga un kārtīga” pārbaude, un pieprasīdama iesniegt attiecīgai personai vai organizācijai, kā arī Savienības tiesai lēmuma pamatā esošos pierādījumus, lai nodrošinātu šīs personas vai organizācijas tiesības uz aizstāvību ievērošanu; un

               —

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pienācīgi neņemot vērā to, ka ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju 1904 (2009) tika izveidots Ombuda birojs.

      (1)  OV L 322, 25. lpp.


title: Lieta C-381/07: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 6. novembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables (Ūdens vides piesārņojums — Direktīva 2006/11/EK — 6. pants — Bīstamas vielas — Notekūdeņi — Iepriekšēja atļauja — Emisijas standartu noteikšana — Deklarācijas kārtība — Zivjaudzētavas)

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/5

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 6. novembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   (Lieta C-381/07) (1)

   (Ūdens vides piesārņojums - Direktīva 2006/11/EK - 6. pants - Bīstamas vielas - Notekūdeņi - Iepriekšēja atļauja - Emisijas standartu noteikšana - Deklarācijas kārtība - Zivjaudzētavas)
   (2008/C 327/07)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Conseil d'État
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS

      Atbildētāja: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil d'État (Francija) — Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. februāra Direktīvas 2006/11/EK par piesārņojumu, kuru rada dažas bīstamas vielas, kuras novada Kopienas ūdens vidē (OV L 64, 52. lpp.) 6. panta interpretācija — Vajadzība saņemt iepriekšēju atļauju, kurā noteikti emisijas standarti, ikvienai novadīšanai ūdenī, kas var ietvert bīstamu vielu — Valsts tiesiskā regulējuma, kas iepriekšēju atļauju piešķišanu pakļauj vienkāršai dažādas zivju audzēšanas deklarēšanas kārtībai, atbilstība piemērojamām vides kvalitātes normām un uz kompetentās administratīvās iestādes tiesībām nepieļaut iekārtu ekspluatācijas uzsākšanu vai noteikt īpašu šai izmantošanai atbilstošu novadīšanas apjomu
   Rezolutīvā daļa:
   Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. februāra Direktīvas 2006/11/EK par piesārņojumu, ko rada dažas bīstamas vielas, kuras novada Kopienas ūdens vidē, 6. pantu nevar interpretēt tādējādi, ka tas dalībvalstīm pēc tam, kad, piemērojot šo pantu, apstiprinātas ūdeņu piesārņojuma samazināšanas programmas, kas ietver vides kvalitātes standartus, attiecībā uz iekārtām, kuras uzskatāmas par mazu piesārņojumu izraisošām, atļauj ieviest deklarēšanas kārtību, kuru papildina šo standartu atgādinājums un pārvaldes iestādes tiesības iebilst pret iekārtu ekspluatācijas uzsākšanu vai noteikt īpašu šīm iekārtām atbilstošu novadīšanas apjomu.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta T-272/09: Prasība, kas celta 2009. gada 10. jūlijā — Pineapple Trademarks/ITSB — Dalmau Salmons ( KUSTOM )

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/37

         Prasība, kas celta 2009. gada 10. jūlijā — Pineapple Trademarks/ITSB — Dalmau Salmons (“KUSTOM”)
   (Lieta T-272/09)
   2009/C 220/79
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pineapple Trademarks Pty Ltd, Burleigh Heads (Austrālija) (pārstāvis — N. Saunders, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Angel Custodio Dalmau Salmons, Barselona (Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 5. marta lēmumu lietā R 383/2008-1 un nodot Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu atpakaļ ITSB, lai tas varētu to izskatīt; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “KUSTOM” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18., 25. un 28. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīmes reģistrācija vārdiskai preču zīmei “CUSTO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz visām iebildumos norādītajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, konstatējot, ka pastāv attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja; prasītājas tiesību uz aizstāvību pārkāpums, jo Apelāciju padome izlēma par attiecīgo preču zīmju fontisko un konceptuālo līdzību, par ko prasītājai nebija bijis iespējas izteikties un ko neesot pamatojuši attiecīgie pierādījumi


title: Lieta C-157/09: Tiesas (sestā palāta) 2011. gada 1. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Notāri — Pilsonības nosacījums — EKL 45. pants — Dalība valsts varas īstenošanā)

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/3

         Tiesas (sestā palāta) 2011. gada 1. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-157/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 43. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Notāri - Pilsonības nosacījums - EKL 45. pants - Dalība valsts varas īstenošanā)
   2012/C 32/04
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. Støvlbæk un W. Roels)

      Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — D. J. M. de Grave un M.A. M. de Ree)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Slovēnijas Republika (pārstāvis — T. Mihelič)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. panta un 45. panta pārkāpums — Piekļuve notāra profesijai un tās īstenošana — Pilsonības nosacījums — Dalība valsts varas īstenošanā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               paredzot pilsonības nosacījumu, lai varētu īstenot notāra profesiju, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti saskaņā ar EKL 43. pantu;

               2)

               Nīderlandes Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Slovēnijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 180, 01.08.2009.


title: Lieta T-116/14: Prasība, kas celta 2014. gada 17. februārī – Bunge Argentina/Padome

text:
               28.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/33

         Prasība, kas celta 2014. gada 17. februārī – Bunge Argentina/Padome
   (Lieta T-116/14)
   2014/C 129/40
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bunge Argentina SA (Buenosairesa, Argentīna) (pārstāvji – J.-F. Bellis un R. Luff, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV L 315, 2. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka iestādes esot pieļāvušas acīmredzamu kļūdu faktu novērtējumā, secinot, ka ir bijis sojas un sojas eļļas cenu izkropļojums, kas attaisno Antidempinga pamatregulas (1) 2. panta 5. punkta otrās daļas piemērošanu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta otrā daļa atbilstoši tam, kā šo tiesību normu šajā lietā izprot iestādes, nav piemērojama importam no PTO dalībniecēm, jo tā nav saderīga ar PTO Antidempinga nolīgumu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka kaitējuma novērtējumā neesot ņemti vērā faktori, kas pārrauj cēloņsakarību starp apgalvoto kaitējumu un it kā par dempinga cenām veikto importu, tādējādi pārkāpjot Antidempinga pamatregulas 3. panta 7. punktu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.).


title: Lieta T-695/14: Prasība, kas celta 2014. gada 26. septembrī  – Omega /ITSB (Attēla melnā un baltā krāsā attēlojums)

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/57

         Prasība, kas celta 2014. gada 26. septembrī – Omega/ITSB (Attēla melnā un baltā krāsā attēlojums)
   (Lieta T-695/14)
   2014/C 409/78
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Omega International GmbH (Bad Oldesloe, Vācija) (pārstāvis – J. Becker, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju piektās padomes 2014. gada 18. jūlija lēmumu lietā R 1037/2014–5 un reģistrēt preču zīmi ar reģistrācijas numuru 1 2 1 74  215 kā preču zīmi;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas attēlo attēlu melnā un baltā krāsā, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 5., 32. un 33. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 12 174 215

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: ieinteresētam vidusmēra patērētājam apzīmējums var raksturot preci


title: Lieta C-173/04 P: Apelācija pret Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 28. janvāra spriedumu apvienotajās lietās no T-146/02 līdz T-153/02, Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko Deusche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG iesniedza 2004. gada 8. aprīlī (06.04.2004. fakss)

text:
               12.6.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/5

         Apelācija pret Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 28. janvāra spriedumu apvienotajās lietās no T-146/02 līdz T-153/02, Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko Deusche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG iesniedza 2004. gada 8. aprīlī (06.04.2004. fakss)
   (Lieta C-173/04 P)
   (2004/C 156/09)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 8. aprīlī (06.04.2004. fakss) izskatīšanai ir iesniegta apelācija pret Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 28. janvāra spriedumu apvienotajās lietās no T-146/02 līdz T-153/02, Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko cēla Deusche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG, kuru pārstāv Anja Franke, Grünecker Kinkeldey Stockmair & Schwanhäusser, kas norādīja adresi Maximilianstr. 58, D - 80538 München un advokāts patentu lietās Martin Aufenanger, kas norādīja adresi Maximilianstr. 58, D - 80538 München.
   Deusche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               Atcelt Pirmās instances tiesas 2004. gada 28. janvāra spriedumu apvienotajās lietās no T – 146/02 līdz T – 153/02 (1).

               2.

               piespriest Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesu un Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt šī procesa un procesa Pirmās instances tiesā izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācija pamatota uz to, ka Tiesa pārkāpusi Eiropas Kopienu tiesības.

               —

               Tiesa pārprot preču jomu un līdz ar to arī iepakojumu formu, kas kalpo kā salīdzinājums atšķirtspējas pamatojumam attiecībā uz reģistrētajām preču zīmēm 7. panta pirmās daļas b) apakšpunkta Padomes Regulas (EK) 40/94 nozīmē. Savā spriedumā tiesa nevadās no tirgū esošajām iepakojuma formām, kas domātas konkrētām reģistrētām precēm “augļu sulu dzērieniem un augļu sulām”, bet gan vispārīgi “šķidriem pārtikas produktiem”. Neviens no apsvērumiem neskar jautājumu par to, cik lielā mērā atšķiras iepakojumi ar reģistrētām preču zīmēm no parastajiem dzērienu iepakojumiem. Pārbaude tika izdarīta, ņemot vērā reģistrēto preču zīmju fiktīvas pamatformas, kā arī iespējamu turpmāku tetrapaku pielietojumu “augļu sulu dzērienu un augļu sulu” iepakošanai.

               —

               Pamatojoties uz šādu izvērtējumu, nepieciešamās atšķirtspējas nelielā apmēra vietā, Tiesa nosaka pārāk augstas prasības reģistrējamiem preču zīmju veidiem.

               —

               Izvērtējot vispārīgās intereses saskaņā ar 7. panta pirmās daļas b) apakšpunktu Padomes Regulā (EK) 40/94 Tiesa atsaucas tikai uz iespējamo konkurentu vispārīgajām interesēm, kur patiesā situācija par to, ka prasītāja jau gadu desmitiem ilgi izmanto tetrapakas un tās produkts līdz šim nav bijis atdarināts, netiek atzīta. Vispārīgās patērētāja intereses nemaz netiek ņemtas vērā.

      (1)  Vēl nav publicēts Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī


title: Lieta T-702/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 27. janvāra rīkojums – Hamas /Padome

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/44

         Vispārējās tiesas 2015. gada 27. janvāra rīkojums – Hamas/Padome
   (Lieta T-702/14) (1)

   (2015/C 089/53)
   Tiesvedības valoda – franču
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 395, 10.11.2014.


title: Lieta T-510/14: Prasība, kas celta 2014. gada 3. jūlijā  – Staywell Hospitality Group /ITSB – Sheraton International IP ( “PARK REGIS” )

text:
               8.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/47

         Prasība, kas celta 2014. gada 3. jūlijā – Staywell Hospitality Group/ITSB – Sheraton International IP (“PARK REGIS”)
   (Lieta T-510/14)
   2014/C 303/55
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (Sidneja, Austrālija) (pārstāvis – D. Farnsworth, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Sheraton International IP LLC (Stamford, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju piektās padomes 2014. gada 30. aprīļa lēmumu lietās R 240/2013–5 un R 303/2013–5, ciktāl tas attiecas uz lietu R 240/2013–5;

               —

               piespriest atbildētājam segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kurā ietverti vārdiski elementi “PARK REGIS” saistībā ar pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 36. un 43. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9488933

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Sheraton International IP LLC

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiskas un vārdiskas preču zīmes “ST. REGIS” saistībā ar pakalpojumiem, kas ietilpst 36., 42. un 43. klasē, starptautiska preču zīmes “ST. REGIS” reģistrācija, kas aptver Eiropas Savienību, kura attiecas uz 36. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem, kā arī Eiropas Savienībā plaši pazīstamas grafiskas un vārdiskas preču zīmes “ST. REGIS”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumu daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzības noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-518/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedums (Niedersächsisches Finanzgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Senatex GmbH/Finanzamt Hannover-Nord Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Direktīva 2006/112/EK — 167. pants, 178. panta a) punkts, 179. pants un 226. panta 3. punkts — Priekšnodokļa atskaitīšana — Rēķinu izrakstīšana bez nodokļa maksātāja numura un bez PVN reģistrācijas numura — Dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar ko tiek izslēgta rēķina korekcija ex tunc

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/6

         Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedums (Niedersächsisches Finanzgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Senatex GmbH/Finanzamt Hannover-Nord

   (Lieta C-518/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 167. pants, 178. panta a) punkts, 179. pants un 226. panta 3. punkts - Priekšnodokļa atskaitīšana - Rēķinu izrakstīšana bez nodokļa maksātāja numura un bez PVN reģistrācijas numura - Dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar ko tiek izslēgta rēķina korekcija ex tunc)
   (2016/C 419/07)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Niedersächsisches Finanzgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Senatex GmbH

      Atbildētājs: Finanzamt Hannover-Nord

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 167. pants, 178. panta a) punkts, 179. pants un 226. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, saskaņā ar kuru rēķina korekcijai attiecībā uz obligātu norādi, proti, pievienotās vērtības nodokļa reģistrācijas numuru, nav atpakaļejoša spēka tādējādi, ka tiesības uz šī nodokļa atskaitīšanu var tikt īstenotas tikai par gadu, kurā šis rēķins ir ticis koriģēts, nevis par gadu, kurā šis rēķins ir ticis izrakstīts.

      (1)  OV C 34, 2.2.2015.


title: Lieta T-250/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 18. marta spriedums – Naazneen Investments/ITSB – Energy Brands (“SMART WATER”) Kopienas preču zīme — Atcelšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “SMART WATER” — Faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/36

         Vispārējās tiesas 2015. gada 18. marta spriedums – Naazneen Investments/ITSB – Energy Brands (“SMART WATER”)
   (Lieta T-250/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Atcelšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “SMART WATER” - Faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. pants)
   (2015/C 146/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Naazneen Investments Ltd (Limassol, Kipra) (pārstāvji – P. Goldenbaum, I. Rohr un T. Melchert, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Pohlmann)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Energy Brands, Inc. (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – S. Malynicz, barrister, un D. Stone, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2013. gada 18. februāra lēmumu lietā R 1101/2011–2 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Energy Brands, Inc. un Naazneen Investments Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Naazneen Investments Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta C-395/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. jūlijā iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – DOCERAM GmbH/CeramTec GmbH

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. jūlijā iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – DOCERAM GmbH/CeramTec GmbH

   (Lieta C-395/16)
   (2016/C 419/35)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: DOCERAM GmbH

      Atbildētāja: CeramTec GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ir konstatējama aizsardzību izslēdzošā atkarība no tehniskās funkcijas Padomes 2001. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem (1) (OV 2002, L 3, 1. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā, 13. nod., 27. sēj., 142.–165. lpp.) 8. panta 1. punkta izpratnē arī tad, ja formas iedarbībai nav nekādas nozīmes attiecībā uz produkta dizainu, bet gan (tehniskā) funkcionalitāte ir vienīgais dizainu noteicošais faktors?

               2)

               Ja Tiesa uz pirmo jautājumu atbildētu apstiprinoši:
               Raugoties no kāda aspekta ir jāvērtē tas, vai konkrētās produkta formas iezīmes ir tikušas izraudzītas tikai funkcionalitātes apsvērumu dēļ? Vai nozīme ir “objektīvam novērotājam”, un, ja tam ir nozīme, kāda ir tā definīcija?

      (1)  OV L 3, 1. lpp.