title: Lieta T-320/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. maijā — BV/Komisija

text:
               22.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/37

      Prasība, kas celta 2019. gada 27. maijā — BV/Komisija
      (Lieta T-320/19)
      (2019/C 246/39)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: BV (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2018. gada 17. septembra lēmumu, ar kuru nolemts neizmaksāt procentus, kuri uzkrāti no kapitāla, kas atspoguļo viņa pārskaitītās pensijas tiesības;

                  —

                  katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā lēmuma pieņemšanai neesot bijis juridiska pamata un ka tas neesot pamatots.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Komisijas pieņemto Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta vispārīgo īstenošanas noteikumu 7. panta 6. punkts.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot īstenota nepamatota iedzīvošanās par labu Savienībai, ko radījusi summas, kas atskaitīta, veicot kapitāla atkārtotu novērtēšanu, ieskaitīšana Eiropas Savienības budžetā.


title: Lieta T-322/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. maijā — El-Qaddafi/Padome

text:
               22.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/38

      Prasība, kas celta 2019. gada 27. maijā — El-Qaddafi/Padome
      (Lieta T-322/19)
      (2019/C 246/40)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Muscat, Omāna) (pārstāvis: S. Bafadhel, Barrister)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu 2017/497/KADP (2017. gada 21. marts), ar ko īsteno Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā, ciktāl ar to prasītājas vārds ir atstāts Padomes Lēmuma 2015/1333/KĀDP (2015. gada 31. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā I un III pielikumā ietvertajā sarakstā;

                  —

                  atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 2017/489 (2017. gada 21. marts), ar ko īsteno 21. panta 5. punktu Regulā (ES) 2016/44 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā, ciktāl ar to prasītājas vārds ir atstāts Padomes Regulas (ES) 2016/44 (2016. gada 18. janvāris) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā II pielikumā ietvertajā sarakstā, un

                  —

                  piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas ir radušies saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamentam.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Savienības Padome nav rīkojusies savlaicīgi saistībā ar apstrīdēto pasākumu attiecībā uz prasītāju paziņošanu. Tas esot kvalificējams kā būtiska procedūras noteikuma pārkāpums saistībā ar tiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā un esot izraisījis prasītājai kaitējumu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padomes lēmums par prasītājas atkārtotu iekļaušanu sarakstā ir balstīts uz motīviem, kas ir identiski tiem, kas attiecas uz ierobežojošajiem pasākumiem, kuri iepriekš ir tikuši atcelti ar Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta spriedumu lietā T-681/14, un tādējādi ir pārkāpti res judicata un tiesiskās drošības principi un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajos aktos nav norādīts tiesiskais pamats prasītājas vārda atstāšanai sarakstā, un nav ņemtas vērā fundamentālās apstākļu izmaiņas Lībijā. Padome neesot norādījusi individuālus, specifiskus un konkrētus motīvus apstrīdētajiem pasākumiem, kuri neesot pienācīgi pamatoti nevienā no pamatojošajiem materiāliem.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdētajiem pasākumiem ir pārkāptas prasītājas pamattiesības, tostarp tiesības uz veselību, tiesības uz ģimenes dzīvi, tiesības uz īpašumu un tiesības uz efektīvu aizstāvību, kas ir garantētas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.


title: Lieta T-325/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. maijā — Cipriani/EUIPO — Hotel Cipriani (“ARRIGO CIPRIANI”)

text:
               22.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/39

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. maijā — Cipriani/EUIPO — Hotel Cipriani (“ARRIGO CIPRIANI”)
      (Lieta T-325/19)
      (2019/C 246/41)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Arrigo Cipriani (Venēcija, Itālija) (pārstāvji: S. Bergia un G. Sironi, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Hotel Cipriani Srl (Venēcija, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ARRIGO CIPRIANI” — reģistrācijas pieteikums Nr. 14 063 838

         Informācija par procesu EUIPO: Iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 25. marta lēmums lietā R 406/2018-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  noraidīt Hotel Cipriani s.r.l. izvirzīto iebildumu un nodot lietu atpakaļ EUIPO, lai tas pieņemtu lēmumu saskaņā ar spriedumu;

                  —

                  piespriest pilnībā atlīdzināt Arrigo Cipriani tiesāšanās izdevumus, kas tai ir radušies šajā tiesvedībā, ieskaitot iepriekšējos procesa posmus EUIPO.

         Izvirzītie pamati

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 18. panta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 47. panta 2. punkta pārkāpums;

                  —

                  Regulas (ES) Nr. 2018/625 10. panta 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-328/19: Prasība, kas celta 2019. gada 29. maijā — “Scorify”/EUIPO — Scor (“SCORIFY”)

text:
               22.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/40

      Prasība, kas celta 2019. gada 29. maijā — “Scorify”/EUIPO — Scor (“SCORIFY”)
      (Lieta T-328/19)
      (2019/C 246/42)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: “Scorify” UAB (Viļņa, Lietuva) (pārstāve: V. Viešūnaitė, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Scor SE (Parīze, Francija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “SCORIFY” sarkanā, baltā un tumši zilā krāsā reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 16 214 521

         Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 26. marta lēmums lietā R 1639/2018-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  rūpīgi izvērtēt prasītājas sākotnējos procesuālos rakstus un pamatus un grozīt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja Apelācijas padomes lēmumu, norādot, ka prasītājas apelācijas sūdzība, kas iesniegta Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja Apelācijas padomē, ir pamatota un līdz ar to iebildumi ir bijuši jānoraida;

                  —

                  piespriest otrai procesa dalībniecei atlīdzināt visus prasītājas tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesas Reglamenta 134., 139., 140. un 190. panta izpratnē.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-329/19: Prasība, kas celta 2019. gada 31. maijā — 12seasons/EUIPO — Société Immobilière et Mobilière de Montagny (“BE EDGY BERLIN”)

text:
               22.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/41

      Prasība, kas celta 2019. gada 31. maijā — 12seasons/EUIPO — Société Immobilière et Mobilière de Montagny (“BE EDGY BERLIN”)
      (Lieta T-329/19)
      (2019/C 246/43)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: 12seasons GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvis: M. Gail, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Société Immobilière et Mobilière de Montagny (Roanne, Francija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “BE EDGY BERLIN” — Eiropas Savienības preču zīme Nr. 15 981 921

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 19. marta lēmums lietā R 1522/2018-5

         Prasītājas prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta T-331/19: Prasība, kas celta 2019. gada 3. jūnijā — Pierre Balmain/EUIPO (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls)

text:
               22.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/42

      Prasība, kas celta 2019. gada 3. jūnijā — Pierre Balmain/EUIPO (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls)
      (Lieta T-331/19)
      (2019/C 246/44)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pierre Balmain SAS (Parīze, Francija) (pārstāvis: J. Iglesias Monravá, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls) reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 17 515 099

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 21. marta lēmums lietā R 1223/2018-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atļaut Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 17 515 099 reģistrāciju attiecībā uz noraidītajām precēm, kas ietilpst 14. un 26. klasē;

                  —

                  piespriest lietas dalībniekam, kas iebildīs pret šo prasību, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 2. panta pārkāpums.


title: Lieta T-332/19: Prasība, kas celta 2019. gada 3. jūnijā — Pierre Balmain/EUIPO (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls)

text:
               22.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/43

      Prasība, kas celta 2019. gada 3. jūnijā — Pierre Balmain/EUIPO (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls)
      (Lieta T-332/19)
      (2019/C 246/45)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pierre Balmain SAS (Parīze, Francija) (pārstāvis: J. Iglesias Monravá, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls) reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 17 515 115

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 21. marta lēmums lietā R 1224/2018-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atļaut Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 17 515 115 reģistrāciju attiecībā uz noraidītajām precēm, kas ietilpst 14. un 26. klasē;

                  —

                  piespriest lietas dalībniekam, kas iebildīs pret šo prasību, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 2. panta pārkāpums.


title: Lieta T-333/19: Prasība, kas celta 2019. gada 30. maijā — Ntolas/EUIPO — General Nutrition Investment (“GN GENETIC NUTRITION LABORATORIES”)

text:
               22.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/44

      Prasība, kas celta 2019. gada 30. maijā — Ntolas/EUIPO — General Nutrition Investment (“GN GENETIC NUTRITION LABORATORIES”)
      (Lieta T-333/19)
      (2019/C 246/46)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Christos Ntolas (Wuppertal, Vācija) (pārstāvis: C. Renger, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: General Nutrition Investment Co. (Wilmington, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “GN GENETIC NUTRITION LABORATORIES” reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 13 116 678

         Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 11. marta lēmums lietā R 1343/2017-5

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  noraidīt iebildumus;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-729/17: Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 26. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — LESD 258. pants — LESD 49. pants — Direktīva 2006/123/EK — 15. panta 2. un 3. punkts — Direktīva 2005/36/EK — 13., 14. un 50. pants un VII pielikums — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Profesionālo kvalifikāciju atzīšana — Valsts noteikumi attiecībā uz mediatoru apmācības sniedzējiem)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/5

      Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 26. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
      (Lieta C-729/17) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - LESD 258. pants - LESD 49. pants - Direktīva 2006/123/EK - 15. panta 2. un 3. punkts - Direktīva 2005/36/EK - 13., 14. un 50. pants un VII pielikums - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Profesionālo kvalifikāciju atzīšana - Valsts noteikumi attiecībā uz mediatoru apmācības sniedzējiem)
      (2019/C 280/05)
      Tiesvedības valoda — grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: H. Tserepa-Lacombe un H. Støvlbæk)

         Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji: M. Tassopoulou, D. Tsagkaraki un Ch. Machairas)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                              —

                              Nosakot, ka mediatoru apmācības iestāžu juridiskajai formai jābūt vienīgi bezpeļņas uzņēmumiem un tajos jāietilpst vismaz vienai Grieķijas advokātu apvienībai un vēl vismaz vienai Grieķijas profesionālajai organizācijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū 15. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā un 3. punktā;

                              —

                              piemērojot akadēmisko kvalifikāciju atzīšanas procedūrai papildu prasības attiecībā uz nepieciešamo sertifikātu saturu un nosakot kompensācijas pasākumus, iepriekš neizvērtējot iespējamās būtiskās atšķirības no valstī sniegtās apmācības, kā arī paturot spēkā diskriminējošas normas, saskaņā ar kurām mediatora akreditācijas pieteikuma iesniedzējiem, kuru atestācijas dokumenti ir iegūti ārvalstīs vai kurus izsniegusi atzīta ārvalstu apmācības iestāde pēc Grieķijā apgūtas apmācību programmas, ir jāapliecina pieredze, kas atbilst dalībai vismaz trijos mediācijas procesos, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/55/ES (2013. gada 20. novembris), 13. un 14. pantā, 50. panta 1. punktā, kā arī VII pielikumā.

                  2)

                  Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 83, 5.3.2018.


title: Lieta C-159/18: Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 26. jūnija spriedums (Juge de paix du troisième canton de Charleroi (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — André Moens/Ryanair Ltd (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gaisa transports — Regula (EK) Nr. 261/2004 — 5. panta 3. punkts — Kompensācija pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos — Apjoms — Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma — Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” — Uz lidostas skrejceļa izlijusi degviela)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/6

      Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 26. jūnija spriedums (Juge de paix du troisième canton de Charleroi (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — André Moens/Ryanair Ltd
      (Lieta C-159/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Gaisa transports - Regula (EK) Nr. 261/2004 - 5. panta 3. punkts - Kompensācija pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos - Apjoms - Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma - Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” - Uz lidostas skrejceļa izlijusi degviela)
      (2019/C 280/06)
      Tiesvedības valoda — franču

         Iesniedzējtiesa

      Juge de paix du troisième canton de Charleroi

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: André Moens

         Atbildētāja: Ryanair Ltd

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkts, lasot kopā ar tās 14. un 15. apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka uz lidostas skrejceļa izlijusi degviela, kas bija iemesls tā slēgšanai un līdz ar to lidojumu no vai uz šo lidostu ilgas kavēšanās iemesls, ietilpst jēdzienā “ārkārtēji apstākļi” šīs normas izpratnē, ja attiecīgā degviela nav izlijusi no šo lidojumu apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidaparāta.

                  2)

                  Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punkts, lasot kopā ar tās 14. un 15. apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka uz lidostas skrejceļa izlijusi degviela, kas bija iemesls tā slēgšanai, par kuru ir konstatēts, ka tas ir “ārkārtējs apstāklis”, ir uzskatāma par apstākli, no kura nebūtu iespējams izvairīties, pat veicot visus iespējamos pasākumus šīs normas izpratnē.

         (1)  OV C 166, 14.5.2018.


title: Lieta C-247/18 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 26. jūnija spriedums — Itālijas Republika/Eiropas Komisija (Apelācija — Eiropas Sociālais fonds (ESF) — Darbības programma mērķim Nr. 1 attiecībā uz Sicīlijas reģionu (2000-2006) — Sākotnēji piešķirtā finanšu atbalsta samazināšana — Regula (EK) Nr. 1260/1999 — 39. pants — Kontroles pilnvaras — Vajadzīgās pārbaudes — Finanšu korekcijas — Aprēķināšana — Ekstrapolācijas metode)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/7

      Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 26. jūnija spriedums — Itālijas Republika/Eiropas Komisija
      (Lieta C-247/18 P) (1)

      (Apelācija - Eiropas Sociālais fonds (ESF) - Darbības programma mērķim Nr. 1 attiecībā uz Sicīlijas reģionu (2000-2006) - Sākotnēji piešķirtā finanšu atbalsta samazināšana - Regula (EK) Nr. 1260/1999 - 39. pants - Kontroles pilnvaras - Vajadzīgās pārbaudes - Finanšu korekcijas - Aprēķināšana - Ekstrapolācijas metode)
      (2019/C 280/07)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri, pārstāve, un P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Arenas un F. Tomat)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Itālijas Republika sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 182, 28.5.2018.


title: Lieta C-348/18: Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 27. jūnija spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele — Società semplice/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura) (“AGEA”) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Papildmaksājums piena un piena produktu sektorā — Regula (EEK) Nr. 3950/92 — 2. panta 1. punkta otrā daļa — Ražotāju iemaksas noteikšana papildmaksājuma veikšanai — Neizmantoto references daudzumu pārdale — Valsts pasākums, ar kuru tiek pārdalīti neizmantotie references daudzumi, pamatojoties uz objektīviem prioritātes kritērijiem)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/7

      Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 27. jūnija spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele — Società semplice/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura) (“AGEA”)
      (Lieta C-348/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Papildmaksājums piena un piena produktu sektorā - Regula (EEK) Nr. 3950/92 - 2. panta 1. punkta otrā daļa - Ražotāju iemaksas noteikšana papildmaksājuma veikšanai - Neizmantoto references daudzumu pārdale - Valsts pasākums, ar kuru tiek pārdalīti neizmantotie references daudzumi, pamatojoties uz objektīviem prioritātes kritērijiem)
      (2019/C 280/08)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele — Società semplice

         Atbildētāja: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

         Piedaloties: Comitato Spontaneo Produttori Latte (COSPLAT), Società Agricola Galleana — Società semplice, VS u.c.

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Regulas (EEK) Nr. 3950/92 (1992. gada 28. decembris), ar ko nosaka papildmaksājumu piena un piena produktu nozarē un kas grozīta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1256/1999 (1999. gada 17. maijs), 2. panta 1. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja dalībvalsts ir nolēmusi pārdalīt neizmantotos references daudzumus, šī pārdale ir jāveic starp ražotājiem, kas ir pārsnieguši savus references daudzumus, proporcionāli references daudzumiem, kuri ir katram no šiem ražotājiem.

         (1)  OV C 394, 20.8.2018.


title: Lieta C-407/18: Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 26. jūnija spriedums (Višje sodišče v Mariboru (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Aleš Kuhar, Jožef Kuhar/Addiko Bank d.d. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos — Direktīva 93/13/EEK — Hipotekārā prasījuma piespiedu izpildes procedūra — Tieši izpildāms notariālais akts — Negodīgu noteikumu pārbaude tiesā — Piespiedu izpildes apturēšana — Tiesas, kurā iesniegts lūgums par piespiedu izpildi, kompetences neesamība — Patērētāja aizsardzība — Efektivitātes princips — Atbilstīga interpretācija)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/8

      Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 26. jūnija spriedums (Višje sodišče v Mariboru (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Aleš Kuhar, Jožef Kuhar/Addiko Bank d.d.
      (Lieta C-407/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Direktīva 93/13/EEK - Hipotekārā prasījuma piespiedu izpildes procedūra - Tieši izpildāms notariālais akts - Negodīgu noteikumu pārbaude tiesā - Piespiedu izpildes apturēšana - Tiesas, kurā iesniegts lūgums par piespiedu izpildi, kompetences neesamība - Patērētāja aizsardzība - Efektivitātes princips - Atbilstīga interpretācija)
      (2019/C 280/09)
      Tiesvedības valoda — slovēņu

         Iesniedzējtiesa

      Višje sodišče v Mariboru

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Aleš Kuhar, Jožef Kuhar

         Atbildētāja: Addiko Bank d.d.

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīva 93/13 (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, ņemot vērā efektivitātes principu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, saskaņā ar kuru valsts tiesai, kurā iesniegts pieteikums par hipotekārā kredīta līguma, kas starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgts tieši izpildāma notariālā akta formā, piespiedu izpildi, nav iespējas nedz pēc patērētāja lūguma, nedz pēc savas ierosmes izvērtēt, vai šādā aktā ietvertie noteikumi ir negodīga rakstura minētās direktīvas izpratnē, un ar šādu pamatojumu apturēt lūgto piespiedu izpildi.

         (1)  OV C 294, 20.8.2018.


title: Lieta C-518/18: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 27. jūnija spriedums (Okresní soud v Českých Budějovicích (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — RD/SC (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (EK) Nr. 805/2004 — Eiropas izpildes rīkojums neapstrīdētiem prasījumiem — Tiesas nolēmuma apstiprināšana par Eiropas izpildes rīkojumu — Minimāli procesuāli standarti neapstrīdētiem prasījumiem — Atbildētājs, kura adrese nav zināma un kurš nav ieradies uz tiesas sēdi)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/9

      Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 27. jūnija spriedums (Okresní soud v Českých Budějovicích (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — RD/SC
      (Lieta C-518/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 805/2004 - Eiropas izpildes rīkojums neapstrīdētiem prasījumiem - Tiesas nolēmuma apstiprināšana par Eiropas izpildes rīkojumu - Minimāli procesuāli standarti neapstrīdētiem prasījumiem - Atbildētājs, kura adrese nav zināma un kurš nav ieradies uz tiesas sēdi)
      (2019/C 280/10)
      Tiesvedības valoda — čehu

         Iesniedzējtiesa

      Okresní soud v Českých Budějovicích

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: RD

         Atbildētāja: SC

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 805/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko izveido Eiropas izpildes rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem, ir jāinterpretē tādējādi — ja tiesai nav iespējams atrast atbildētāja adresi, tā par Eiropas izpildes rīkojumu nevar apstiprināt tiesas nolēmumu par parādu, kas pieņemts pēc tiesas sēdes, kurā nav bijis ieradies nedz atbildētājs, ne procesuālos nolūkos tam iecelts pārstāvis.

         (1)  OV C 392, 29.10.2018.


title: Lieta C-131/18: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 11. aprīļa rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Vanessa Gambietz/Erika Ziegler (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Uzņēmējdarbības tiesības — Maksājumu kavējumu novēršana komercdarījumos — Direktīva 2011/7/ES — 6. pants — Atgūšanas izmaksu kompensācija — Fiksētas summas un saprātīgas kompensācijas samaksa — Fiksētas summas, kura ietver izdevumus, kas radušies, algojot juristu pirms prasības celšanas tiesā, atskaitīšana)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/10

      Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 11. aprīļa rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Vanessa Gambietz/Erika Ziegler
      (Lieta C-131/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Uzņēmējdarbības tiesības - Maksājumu kavējumu novēršana komercdarījumos - Direktīva 2011/7/ES - 6. pants - Atgūšanas izmaksu kompensācija - Fiksētas summas un saprātīgas kompensācijas samaksa - Fiksētas summas, kura ietver izdevumus, kas radušies, algojot juristu pirms prasības celšanas tiesā, atskaitīšana)
      (2019/C 280/12)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Vanessa Gambietz

         Atbildētāja: Erika Ziegler

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/7/ES (2011. gada 16. februāris) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos 6. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka no šajā tiesību normā paredzētās saprātīgās kompensācijas ir jāatskaita fiksētā summa 40 EUR apmērā, kura kreditoram pienākas saskaņā ar minētās direktīvas 6. panta 1. punktu.

         (1)  OV C 142, 23.4.2018.


title: Lieta C-293/18: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 19. marta rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sindicato Nacional de CCOO de Galicia/Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 1999/70/EK — UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku — 2. un 3. klauzula — Jēdziens “noteikta laika darba ņēmējs” — 4. klauzula — Nediskriminācijas princips — Situāciju salīdzināmība — Attaisnojums — Atlīdzinājums gadījumā, ja uz nenoteiktu laiku noslēgts darba līgums tiek izbeigts objektīva iemesla dēļ — Atlīdzinājuma neesamība, beidzoties uz noteiktu laiku noslēgtam doktoranta darba līgumam)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/11

      Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 19. marta rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sindicato Nacional de CCOO de Galicia/Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega
      (Lieta C-293/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 1999/70/EK - UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku - 2. un 3. klauzula - Jēdziens “noteikta laika darba ņēmējs” - 4. klauzula - Nediskriminācijas princips - Situāciju salīdzināmība - Attaisnojums - Atlīdzinājums gadījumā, ja uz nenoteiktu laiku noslēgts darba līgums tiek izbeigts objektīva iemesla dēļ - Atlīdzinājuma neesamība, beidzoties uz noteiktu laiku noslēgtam doktoranta darba līgumam)
      (2019/C 280/13)
      Tiesvedības valoda — spāņu

         Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Sindicato Nacional de CCOO de Galicia

         Atbildētājas: Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  1999. gada 18. martā noslēgtais Pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku — kas ietverts Padomes Direktīvas 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā — konkrēti tā 2. klauzulas 1. punkts un 3. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šis pamatnolīgums ir piemērojams tādiem darba ņēmējiem, kas ir nodarbināti saskaņā ar pamatlietā aplūkotajiem doktoranta darba līgumiem.

                  2)

                  Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku — kas ietverts Direktīvas 1999/70 pielikumā — 4. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā valsts tiesiskais regulējums, kurā darba ņēmējiem, kas nodarbināti saskaņā ar tādiem doktoranta līgumiem kā pamatlietā aplūkotie, šo līgumu termiņa beigās nav paredzēts maksāt nekādu atlīdzinājumu, lai gan uz nenoteiktu laiku nodarbināti darba ņēmēji saņem atlīdzinājumu gadījumā, ja viņu darba līgums tiek uzteikts objektīva iemesla dēļ.

         (1)  OV C 259, 23.7.2018.


title: Lieta C-646/18: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 11. aprīļa rīkojums (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — OD/Ryanair DAC (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (ES) Nr. 1215/2012 — Tiesas, kuras jurisdikcijā ir prasība par kompensāciju saistībā ar lidojuma kavēšanos, noteikšana — 26. pants — Klusējot noslēgta vienošanās par jurisdikciju — Atbildētāja ierašanās tiesā nepieciešamība)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/12

      Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 11. aprīļa rīkojums (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — OD/Ryanair DAC
      (Lieta C-646/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - Tiesas, kuras jurisdikcijā ir prasība par kompensāciju saistībā ar lidojuma kavēšanos, noteikšana - 26. pants - Klusējot noslēgta vienošanās par jurisdikciju - Atbildētāja ierašanās tiesā nepieciešamība)
      (2019/C 280/14)
      Tiesvedības valoda — spāņu

         Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: OD

         Atbildētāja: Ryanair DAC

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 26. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav piemērojams tādā gadījumā kā pamatlietā aplūkotais, proti, ja atbildētājs nav sniedzis apsvērumus vai nav ieradies tiesā.

         (1)  OV C 25, 21.1.2019.


title: Lieta C-222/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 8. martā iesniedza Sąd Rejonowy w Opatowie (Polija) — BW Sp. z o.o. w B./D.R.

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/17

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 8. martā iesniedza Sąd Rejonowy w Opatowie (Polija) — BW Sp. z o.o. w B./D.R.
      (Lieta C-222/19)
      (2019/C 280/23)
      Tiesvedības valoda — poļu

         Iesniedzējtiesa

      Sąd Rejonowy w Opatowie

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: BW Sp. z o.o. w B.

         Atbildētājs: D.R.

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (1) normas, jo īpaši Direktīvas 3. panta 1. punkts, kā arī Eiropas Savienības tiesību principi, kas attiecas uz patērētāja aizsardzību un līgumisko līdzsvaru, ir jāinterpretē tādējādi, ka minētās tiesību normām un principiem ir pretrunā tas, ka valsts tiesību sistēmā tiek ieviesta 2011. gada 12. maija likuma ustawa o kredycie konsumenckim [Patēriņa kredīta likums] 5. panta 6.a punktā, skatītā kopā ar 36.a pantu, paredzētā “ar procentiem nesaistīto kredīta izmaksu maksimālā summa” un šo izmaksu aprēķināšanas matemātiskā formula, ņemot vērā, ka minētie tiesību akti ļauj pieskatīt kredītlīguma izmaksām (proti, kopējām kredīta izmaksām), kuras ir jāmaksā patērētājam, arī izmaksas, kas ir saistītas ar komersanta uzņēmējdarbību?

         (1)  OV 1993, L 95, 29. lpp.


title: Lieta C-342/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 30. aprīlī iesniedza Fabio De Masi un Yanis Varoufakis pret Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 12. marta spriedumu lietā T-798/17 Fabio De Masi, Yanis Varoufakis/Eiropas Centrālā banka (ECB)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/20

      Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 30. aprīlī iesniedza Fabio De Masi un Yanis Varoufakis pret Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 12. marta spriedumu lietā T-798/17 Fabio De Masi, Yanis Varoufakis/Eiropas Centrālā banka (ECB)
      (Lieta C-342/19 P)
      (2019/C 280/28)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Fabio De Masi, Yanis Varoufakis (pārstāvis: Profesors Dr. A. Fischer-Lescano, Universitātes profesors)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Centrālā banka

         Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

                  1.

                  Pilnībā atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-798/17 un apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasījumus.

                  2.

                  Piespriest atbildētājai apelācijas tiesvedībā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Tiesas Reglamenta 184. pantu, lasot to kopsakarā ar 137. un turpmākiem pantiem.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pirmajā instancē apelācijas sūdzības iesniedzēji, pamatojoties uz LESD 263. panta 4. punktu, lūdza atcelt ECB 2017. gada 16. oktobra lēmumu, ar kuru tā atteica viņiem piekļuvi 2015. gada 23. aprīļa dokumentam “Atbildes uz jautājumiem par Protokola par ECBS un ECB statūtiem 14.4. panta interpretāciju”.
      Apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēji izvirza četrus pamatus:

                  1.

                  Pārskatāmības principa, kas primārajās tiesībās ir nostiprināts LESD 15 panta 1. punktā, LES 10. panta 3. punktā un LESD 298. pantā 1. punktā, ka arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 42. pantā, neievērošana. Pārsūdzētajā spriedumā neesot ievērots tas, ka tiesību uz pārskatāmību tvērums neizriet tikai no atvasinātajām tiesībām, bet, ka, attiecībā uz pārskatāmības principu, šīs atvasinātās tiesības ir jāinterpretē atbilstoši primārajām tiesībā. Tādējādi Vispārējā tiesa sašaurināja pārbaudes tiesā kontroles tvērumu attiecībā uz pārskatāmības principu, pārkāpjot tiesiskas valsts principu.

                  2.

                  Pienākuma norādīt pamatojumu svarīguma un ar to saistītā Eiropas Savienības Tiesas (EST) izstrādātā standarta neievērošana. Vispārējās tiesas spriedumā neesot ievērots apstāklis, ka apstrīdētajā ECB lēmumā pavisam netiek norādīts konkrēta ECB apdraudējuma izklāsts.

                  3.

                  Saiknes starp Lēmuma 2004/258/EK (1) 4. panta 3. punktu (izņēmums no pārskatāmības principa: viedokļu izklāstu iekšējām vajadzībām) un šī lēmuma 4. panta 2. punktu (izņēmums no pārskatāmības principa: juridisks paziņojums) neievērošana. Vispārējā tiesa neesot ievērojusi apstākli, ka iepriekš minētā lēmuma 4. panta 2. punkta lex specialis raksturu attiecībā uz juridiskām nostājam un to, ka šī lēmuma 4. panta 3. punkts neesot piemērojams attiecībā uz abstrakto juridisko paziņojumu.

                  4.

                  Pārsūdzētajā spriedumā esot nepamatoti kopumā noliegta sevišķi svarīgu sabiedrības interešu pastāvēšana dokumenta publiskošanai iepriekš minētā lēmuma 4. panta 3. punkta izpratnē.
                  Tiesāšanās izdevumu atlīdzināšana tiek lūgta, pamatojoties uz Tiesas Reglamenta 184. pantu, lasot to kopsakarā ar 137. un turpmākajiem pantiem.

         (1)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (2004. gada 4. marts) par publisku piekļuvi Eiropas Centrālās bankas dokumentiem (ECB/2004/3) (OV 2004, L 80, 42. lpp.).


title: Lieta C-356/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. maijā iesniedza Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Polija) — Delfly sp. z o.o./Travel Service Polska sp. z o.o.

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/22

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. maijā iesniedza Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Polija) — Delfly sp. z o.o./Travel Service Polska sp. z o.o.
      (Lieta C-356/19)
      (2019/C 280/29)
      Tiesvedības valoda — poļu

         Iesniedzējtiesa

      Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Delfly sp. z o.o.

         Atbildētāja: Travel Service Polska sp. z o.o.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (1) (OV 2004, L 46, 1. lpp.), 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šī norma reglamentē ne tikai kompensācijas maksāšanas pienākuma apjomu, bet arī šī pienākuma izpildes veidu?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai pasažieris vai tā tiesību pārņēmējs drīkst pieprasīt samaksāt summas 400 EUR apmērā ekvivalentu citā valūtā, it īpaši valsts valūtā, kura ir likumīgais maksāšanas līdzeklis atceltā vai kavēta lidojuma pasažiera dzīvesvietā?

                  3)

                  Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, pēc kādiem kritērijiem ir jānosaka valūta, kurā pasažieris vai tā tiesību pārņēmējs var pieprasīt samaksu, un kāds valūtas maiņas kurss būtu jāpiemēro?

                  4)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) 7. panta 1. punkts vai citas tās normas liedz piemērot tādas saistību izpildi reglamentējošās valsts tiesību normas, kas liek noraidīt pasažiera vai tā tiesību pārņēmēja celto prasību tikai tādēļ, ka prasījuma summa kļūdaini ir tikusi norādīta valsts valūtā, kura ir likumīgais maksāšanas līdzeklis pasažiera dzīvesvietā, nevis euros saskaņā ar šīs regulas 7. panta 1. punktu?

         (1)  OV 2004, L 46, 1. lpp.


title: Lieta T-244/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 13. jūnija spriedums — Synergy Hellas/Komisija (Pētniecība un tehnoloģijas attīstība — Finanšu regula — Sestā pamatprogramma pētniecības, tehnikas attīstības un demonstrēšanas darbībām (2002. — 2006. gads) — J-Web dotācijas nolīgums — Izpildāms lēmums par piedziņu — Samērīgums — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/40

      Vispārējās tiesas 2019. gada 13. jūnija spriedums — Synergy Hellas/Komisija
      (Lieta T-244/18) (1)

      (Pētniecība un tehnoloģijas attīstība - Finanšu regula - Sestā pamatprogramma pētniecības, tehnikas attīstības un demonstrēšanas darbībām (2002. - 2006. gads) - J-Web dotācijas nolīgums - Izpildāms lēmums par piedziņu - Samērīgums - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2019/C 280/55)
      Tiesvedības valoda — grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — K. Damis, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Katsimerou un A. Kyratsou)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2018) 1115, final (2018. gada 19. februāris) par 76 282,08 EUR, pieskaitot procentus, atgūšanu no prasītāja.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis atlīdzina tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas ir saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

         (1)  OV C 231, 2.7.2018.


title: Lieta T-299/18: Vispārējā tiesas 2019. gada 13. jūnija spriedums — Strabag Belgium/Parlaments (Publiski būvdarbu līgumi — Iepirkuma procedūra — Ģenerāluzņēmēja darbi Briselē esošo Eiropas Parlamenta ēku vajadzībām — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citiem pretendentiem — Pārmērīgi zemas cenas piedāvājums — Prasība atcelt tiesību aktu — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/40

      Vispārējā tiesas 2019. gada 13. jūnija spriedums — Strabag Belgium/Parlaments
      (Lieta T-299/18) (1)

      (Publiski būvdarbu līgumi - Iepirkuma procedūra - Ģenerāluzņēmēja darbi Briselē esošo Eiropas Parlamenta ēku vajadzībām - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citiem pretendentiem - Pārmērīgi zemas cenas piedāvājums - Prasība atcelt tiesību aktu - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
      (2019/C 280/56)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Strabag Belgium (Antverpene, Beļģija) (pārstāvji: sākotnēji — M. Schoups, K. Lemmens un M. Lahbib, pēc tam — M. Schoups, K. Lemmens un M. Thomas, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: P. López-Carceller, Z. Nagy un B. Simon)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt, pirmkārt, Parlamenta 2018. gada 19. aprīļa lēmumu atstāt spēkā savu 2017. gada 24. novembra lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītājas piedāvājums un pieciem pretendentiem piešķirtas pamatlīguma slēgšanas tiesības attiecībā uz ģenerāluzņēmēja darbu veikšanu Briselē (Beļģija) esošo Parlamenta ēku vajadzībām (iepirkums 06D 20/2017/M036), un, otrkārt, Parlamenta piedāvājumu vērtējuma ziņojumam pievienoto 2018. gada 26. marta pielikumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Strabag Belgium atlīdzina tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas ir saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

         (1)  OV C 259, 23.7.2018.


title: Lieta T-652/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 13. jūnija spriedums — Porus/EUIPO (“oral Dialysis”) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “oral Dialysis” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 2. punkts)

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/41

      Vispārējās tiesas 2019. gada 13. jūnija spriedums — Porus/EUIPO (“oral Dialysis”)
      (Lieta T-652/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “oral Dialysis” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 2. punkts)
      (2019/C 280/57)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Porus GmbH (Monheima pie Reinas, Vācija) (pārstāvis: C. Weil, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: G. Schneider un D. Hanf)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 14. septembra lēmumu lietā R 1375/2018-2 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “oral Dialysis” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Porus GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 4, 7.1.2019.


title: Lieta T-306/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. maijā — Graanhandel P. van Schelven/Komisija

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/42

      Prasība, kas celta 2019. gada 17. maijā — Graanhandel P. van Schelven/Komisija
      (Lieta T-306/19)
      (2019/C 280/58)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Graanhandel P. van Schelven BV (Nieuwe Tonge, Nīderlande) (pārstāvis: C. Almeida, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2019/446 (1) 1. panta 3. punktu;

                  —

                  piespriest atbildētājai iesniegt visus attiecīgos dokumentus, kas saistīti ar Regulas (ES) 2019/446 pieņemšanu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas īstenotā “Kontroles Savienības sertifikātu” (turpmāk teksta — “KSS”) kā ES bioloģisko produktu sertifikātu izsniedzēja atcelšana šķiet patvaļīga, jo tā balstās un nepatiesiem faktiem.

                  2.

                  Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāptas prasītājas subjektīvās tiesības būt pasargātai no tā, ka tiek patvaļīgi atcelta Komisijas īstenota organisko produktu sertificētāju, lai tie veiktu ES bioloģisko produktu pārbaudes trešajās valstīs, noteikšana. Tās intereses kā konkurentam bioloģisko produktu tirgū neesot aizsargātas.

                  3.

                  Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka ar to, ka tika atsaukta KSS iecelšana par ES organisko sertifikātu izsniedzēju, bioloģisko produktu piegāde dekādi ilgušās tirdzniecības attiecībās ir bloķēta un ir tieši ietekmētas prasītājas kā importētājas tiesības. Šādas tiešas bažas radot apstrīdētā regula, jo prasītāja kā importētāja bija KSS izsniegtu pārbaudes sertifikātu saņēmēja, kas tai ļāva piekļūt ES bioloģiskās pārtikas un barības tirgum. KSS ir bioloģisko produktu sertifikātu izsniedzēja Melnās jūras reģiona fermām, no kurām prasītājas galvenais piegādātājs iegūst bioloģiskos produktus.

                  4.

                  Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi prasītājas tiesības, lai tās uzņēmējdarbībā tiktu veikta tikai samērīga iejaukšanās, kā arī pamattiesībās noteiktu garantiju uz savu īpašumu un brīvību nodarboties ar tirdzniecību.

                  5.

                  Ar piekto prasības pamatu tiek īstenota atsauce uz prasītājas otro prasījumu, ar kuru tā lūdz piekļuvi Komisijas dokumentiem, pieņemot, ka prasītājai ir vispārējās piekļuves tiesības, ko piešķir ES tiesību normas un kas balstās uz lietas taisnīgas izskatīšanas un tiesību tikt uzklausītam, kā tas paredzēts attiecīgajās cilvēktiesību normās, garantiju.

         (1)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2019/446 (2019. gada 19. marts), ar kuru groza un labo Regulu (EK) Nr. 1235/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko produktu importēšanas kārtību no trešām valstīm (OV 2019, L 77, 67. lpp.).


title: Lieta T-393/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. jūnijā — Catasta/Parlaments

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/43

      Prasība, kas celta 2019. gada 27. jūnijā — Catasta/Parlaments
      (Lieta T-393/19)
      (2019/C 280/59)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Anna Catasta (Milāna, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītāja tika informēta ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz summas samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-394/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Zecchino/Parlaments

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/43

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Zecchino/Parlaments
      (Lieta T-394/19)
      (2019/C 280/60)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Ortensio Zecchino (Ariano Irpino, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītājs tika informēts ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz summas samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-395/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Tognoli/Parlaments

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/44

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Tognoli/Parlaments
      (Lieta T-395/19)
      (2019/C 280/61)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Carlo Tognoli (Milāna, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītājs tika informēts ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz summas samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-396/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Allione/Parlaments

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/45

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Allione/Parlaments
      (Lieta T-396/19)
      (2019/C 280/62)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Emma Allione (Milāna, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītāja tika informēta ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz summas samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-397/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Novati/Parlaments

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/45

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Novati/Parlaments
      (Lieta T-397/19)
      (2019/C 280/63)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Vanda Novati (Milāna, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītāja tika informēta ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz summas samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-398/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Paciotti/Parlaments

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/46

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Paciotti/Parlaments
      (Lieta T-398/19)
      (2019/C 280/64)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Elena Ornella Paciotti (Milāna, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītāja tika informēta ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz summas samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-403/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Fantuzzi/Parlaments

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/47

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Fantuzzi/Parlaments
      (Lieta T-403/19)
      (2019/C 280/65)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Giulio Fantuzzi (Koredžo, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītājs tika informēts ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz summas samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-404/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Lavarra/Parlaments

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/47

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Lavarra/Parlaments
      (Lieta T-404/19)
      (2019/C 280/66)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Vincenzo Lavarra (Bari, Itālija) (pārstāvis: M. Merola, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītājs tika informēts ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz summas samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta T-405/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Malerba/Parlaments

text:
               19.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 280/48

      Prasība, kas celta 2019. gada 28. jūnijā — Malerba/Parlaments
      (Lieta T-405/19)
      (2019/C 280/67)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Franco Malerba (Issy-Les-Moulineaux, Francija) (pārstāvji: M. Merola un L. Florio, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par neesošu vai pilnībā atcelt pasākumu, par kuru prasītājs tika informēts ar apstrīdēto paziņojumu, ar ko Eiropas Parlaments atkārtoti noteica pensijas tiesības par izbeigto darbību un noteica atmaksāt summu, kura samaksāta, pamatojoties uz iepriekš noteikto pensijas apmēru;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atmaksāt visas summas, kas nepamatoti ieturētas un kam pieskaitīti likumiskie procenti, skaitot no ieturējumu veikšanas dienas līdz summas samaksai, un piespriest Eiropas Parlamentam izpildīt pasludināmo spriedumu un īstenot visas iniciatīvas, aktus vai pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka nekavējoties pilnībā tiek atjaunota sākotnējā pensija;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlaments.


title: Lieta C-422/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 31. maijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Johannes Dietrich/Hessischer Rundfunk

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/28

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 31. maijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Johannes Dietrich/Hessischer Rundfunk
      (Lieta C-422/19)
      (2019/C 288/34)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Johannes Dietrich

         Atbildētājs: Hessischer Rundfunk

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai ar ekskluzīvo kompetenci, kas Savienībai saskaņā ar LESD 2. panta 1. punktu, skatot to kopsakarā ar 3. panta 1. punkta c) apakšpunktu, ir monetārās politikas jomā attiecībā uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, netiek pieļauts kādas šīs dalībvalsts tiesību akts, kurā ir paredzēts, ka dalībvalsts valsts iestādēm ir pienākums pieņemt euro banknotes, kad tiek izpildīti valsts varas uzlikti naudas maksājumu pienākumi?

                  2)

                  Vai euro denominētu banknošu kā likumīga maksāšanas līdzekļa statuss, kas noteikts LESD 128. panta 1. punkta trešajā teikumā, Protokola (Nr. 4) par Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtiem un Eiropas Centrālās bankas Statūtiem 16. panta pirmās daļas trešajā teikumā, kā arī Padomes Regulas (EK) Nr. 974/98 (1998. gada 3. maijs) par euro ieviešanu (1) 10. panta otrajā teikumā, ietver aizliegumu dalībvalsts valsts iestādēm atteikties pieņemt valsts varas uzliktu naudas maksājumu pienākumu izpildi ar šīm banknotēm, vai arī Savienības tiesības pieļauj noteikumus, kas attiecībā uz konkrētiem valsts varas uzliktiem naudas maksājumu pienākumiem liedz veikt maksājumu ar euro banknotēm?

                  3)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša un atbilde uz otro jautājumu ir noliedzoša:
                  Vai dalībvalsts, kuras naudas vienība ir euro, pieņemts tiesību akts Savienības ekskluzīvās kompetences jomā attiecībā uz monetāro politiku var tikt piemērots tiktāl un tik ilgi, kamēr Savienība nav izmantojusi savu kompetenci?

         (1)  OV 1998, L 139, 1. lpp.


title: Lieta C-423/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 31. maijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Norbert Häring/Hessischer Rundfunk

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/28

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 31. maijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Norbert Häring/Hessischer Rundfunk
      (Lieta C-423/19)
      (2019/C 288/35)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Norbert Häring

         Atbildētājs: Hessischer Rundfunk

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai ar ekskluzīvo kompetenci, kas Savienībai saskaņā ar LESD 2. panta 1. punktu, skatot to kopsakarā ar 3. panta 1. punkta c) apakšpunktu, ir monetārās politikas jomā attiecībā uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, netiek pieļauts kādas šīs dalībvalsts tiesību akts, kurā ir paredzēts, ka dalībvalsts valsts iestādēm ir pienākums pieņemt euro banknotes, kad tiek izpildīti valsts varas uzlikti naudas maksājumu pienākumi?

                  2)

                  Vai euro denominētu banknošu kā likumīga maksāšanas līdzekļa statuss, kas noteikts LESD 128. panta 1. punkta trešajā teikumā, Protokola (Nr. 4) par Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtiem un Eiropas Centrālās bankas Statūtiem 16. panta pirmās daļas trešajā teikumā, kā arī Padomes Regulas (EK) Nr. 974/98 (1998. gada 3. maijs) par euro ieviešanu (1) 10. panta otrajā teikumā, ietver aizliegumu dalībvalsts valsts iestādēm atteikties pieņemt valsts varas uzliktu naudas maksājumu pienākumu izpildi ar šīm banknotēm, vai arī Savienības tiesības pieļauj noteikumus, kas attiecībā uz konkrētiem valsts varas uzliktiem naudas maksājumu pienākumiem liedz veikt maksājumu ar euro banknotēm?

                  3)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša un atbilde uz otro jautājumu ir noliedzoša:
                  Vai dalībvalsts, kuras naudas vienība ir euro, pieņemts tiesību akts Savienības ekskluzīvās kompetences jomā attiecībā uz monetāro politiku var tikt piemērots tiktāl un tik ilgi, kamēr Savienība nav izmantojusi savu kompetenci?

         (1)  OV 1998, L 139, 1. lpp.


title: Lieta C-427/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. jūnijā iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) — Apdrošināšanas akciju sabiedrība “Bulstrad Vienna Insurance Group” AD/Apdrošināšanas sabiedrība “Olympic”

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/30

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. jūnijā iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) — Apdrošināšanas akciju sabiedrība “Bulstrad Vienna Insurance Group” AD/Apdrošināšanas sabiedrība “Olympic”
      (Lieta C-427/19)
      (2019/C 288/37)
      Tiesvedības valoda — bulgāru

         Iesniedzējtiesa

      Sofiyski rayonen sad

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Apdrošināšanas akciju sabiedrība “Bulstrad Vienna Insurance Group”AD

         Atbildētāja: Apdrošināšanas sabiedrība “Olympic”

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai, interpretējot Kodeks za zastrahovaneto (Apdrošināšanas kodekss) 630. pantu kopsakarā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/138/EK (1) (2009. gada 25. novembris) par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) 274. pantu, ir jāpieņem, ka dalībvalsts iestādes lēmums anulēt apdrošinātāja licenci un iecelt tam pagaidu likvidatoru, neuzsākot likvidācijas procesu tiesā, ir “lēmums sākt likvidācijas procesu”?

                  2)

                  Vai, ja tās dalībvalsts tiesībās, kurā apdrošinātājs, kam ir tikusi anulēta licence un kam ir iecelts pagaidu likvidators, ir reģistrēts, ir paredzēts, ka pagaidu likvidatora iecelšanas gadījumā ir jāaptur visas pret šo sabiedrību ierosinātās tiesvedības, atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/138/EK (2009. gada 25. novembris) par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) 274. pantam citu dalībvalstu tiesām šīs tiesību normas ir jāpiemēro arī tad, ja tas šo valstu tiesībās nav tieši paredzēts?

         (1)  OV 2009, L 335, 1. lpp.


title: Lieta C-429/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 5. jūnijā iesniedza Oberlandesgericht Koblenz (Vācija) — Remondis GmbH/Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/31

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 5. jūnijā iesniedza Oberlandesgericht Koblenz (Vācija) — Remondis GmbH/Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel
      (Lieta C-429/19)
      (2019/C 288/38)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Koblenz

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Remondis GmbH

         Atbildētāja: Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (1) 12. panta 4. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka sadarbība pastāv jau tad, kad līgumslēdzēja iestāde, kas ir atbildīga par atkritumu apsaimniekošanu tās teritorijā, ar valsts tiesībām tai noteiktu apsaimniekošanas uzdevumu, kura izpildei ir nepieciešamas vairākas darbības, nepilda pilnībā pati, bet gan pilnvaro citu, no tās neatkarīgu līgumslēdzēju iestādi, kas arī ir atbildīga par atkritumu apsaimniekošanu savā teritorijā, veikt vienu no nepieciešamajām darbībām par atlīdzību?

         (1)  OV 2014, L 94, 65. lpp.


title: Lieta C-430/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. jūnijā iesniedza Tribunalul Cluj (Rumānija) — SC C.F. SRL/A.J.F.P.M., D.G.R.F.P.C

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/31

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. jūnijā iesniedza Tribunalul Cluj (Rumānija) — SC C.F. SRL/A.J.F.P.M., D.G.R.F.P.C
      (Lieta C-430/19)
      (2019/C 288/39)
      Tiesvedības valoda — rumāņu

         Iesniedzējtiesa

      Tribunalul Cluj

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: SC C.F. SRL

         Atbildētāji: A.J.F.P.M., D.G.R.F.P.C

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai saskaņā ar tiesību uz aizstāvību ievērošanas principu, kas līdz šim ir izklāstīts Tiesas judikatūrā (lietas Solvay, Sopropé Organizações de Calçado Lda un Ispas), privāttiesību subjektam izdoto nodokļu administratīvo aktu var atzīt un ir jāatzīst par spēkā neesošu gadījumā, ja privāttiesību subjektam nebija iespējas piekļūt informācijai, pamatojoties uz kuru attiecībā uz šo subjektu tika izdots nodokļu administratīvais akts, kaut arī šajā aktā ir atsauce uz dažiem administratīvās lietas elementiem?

                  2)

                  Vai neitralitātes, samērīguma un līdzvērtības principi nepieļauj izmantot tiesības uz PVN un uzņēmumu ienākuma nodokļa atskaitījumu, ja sabiedrībai ar nevainojamu nodokļu reputāciju ir atteikts izmantot tiesības uz uzņēmumu ienākuma nodokļa atskaitījumu piegādātāju nodokļu reputācijas dēļ, kura tiek prezumēta kā nepiemērota pamatojoties uz tādiem elementiem kā personāla trūkums, transportlīdzekļu trūkums, tādos apstākļos, kad nodokļu iestāde nesniedz nekādu pierādījumu darbībām, kuras liecinātu par attiecīgo piegādātāju nodokļu atbildību/kriminālatbildību?

                  3)

                  Vai Savienības tiesībām atbilst tāda valsts prakse, saskaņā ar kuru, lai izmantotu tiesības uz PVN un uzņēmumu ienākuma nodokļa atskaitījumu, ir jābūt ne tikai rēķinam, bet arī citiem attaisnojošiem dokumentiem kā, piemēram, izmaksu tāmei un darbu gaitu apliecinošiem dokumentiem, papildu apliecinošiem dokumentiem, kuri nav skaidrā un precīzā veidā paredzēti valsts nodokļu tiesiskajā regulējumā?

                  4)

                  Vai, ņemot vērā spriedumu lietā WebMindLicenses, var uzskatīt, ka nodokļu krāpšana notiek gadījumā, ja nodokļu maksātājs iegādājas preces un saņēma pakalpojumus no cita nodokļu maksātāja, kurš izmanto atšķirīgu nodokļu režīmu nekā attiecīgais nodokļu maksātājs?


title: Lieta C-473/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 18. jūnijā iesniedza Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Zviedrija) — Föreningen Skydda Skogen

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/32

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 18. jūnijā iesniedza Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Zviedrija) — Föreningen Skydda Skogen
      (Lieta C-473/19)
      (2019/C 288/40)
      Tiesvedības valoda — zviedru

         Iesniedzējtiesa

      Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Föreningen Skydda Skogen

         Atbildētāja: Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B.A.B.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/147/EK (2009. gada 30. novembris) par savvaļas putnu aizsardzību (1) 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauta valsts prakse, saskaņā ar kuru aizliegums attiecas tikai uz tām sugām, kas ir uzskaitītas Direktīvas 2009/147 1. pielikumā vai ir pakļautas noteiktam riskam, vai ilgtermiņā cieš no populācijas samazināšanās?

                  2)

                  Vai Direktīvas 2009/147 5. panta a) līdz d) apakšpunktā, kā arī Padomes Direktīvas 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (2) 12. panta a) līdz c) apakšpunktā ietvertie vārdi “apzināta nonāvēšana/traucēšana/iznīcināšana” ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauta valsts prakse, saskaņā ar kuru, ja pasākumu mērķis acīmredzami nav sugas nonāvēšana vai traucēšana (piemēram, mežsaimniecības pasākumi vai zemes attīstīšana), ir jāpastāv riskam, ka pasākumi apdraudēs sugas aizsardzības statusu, lai pasākumiem piemērotu aizliegumu?

                  3)

                  Ja atbilde uz kādu no otrā jautājuma daļām ir tāda, ka ir jāizvērtē kaitējums kādā līmenī, kas nav individuālais līmenis, lai varētu piemērot šo aizliegumu, vai ir jāveic novērtējums par kādu no šādiem līmeņiem vai kādā no šiem līmeņiem:

                              a.

                              konkrēta ģeogrāfiski ierobežota populācijas daļa saskaņā ar a) apakšpunktu, piemēram, reģiona, dalībvalsts vai Eiropas Savienības robežās;

                              b.

                              attiecīgā lokālā populācija (bioloģiski izolēta no citām sugas populācijām);

                              c.

                              attiecīgā metapopulācija;

                              d.

                              visa sugas populācija attiecīgajā sugas bioģeogrāfiskā reģiona daļā?

                  4)

                  Vai jēdziens “noplicināšana vai iznīcināšana” attiecībā uz Direktīvas 92/43 12. panta d) punktā minēto dzīvnieku vairošanās areālu ir interpretējams tādējādi, ka ar to tiek izslēgta valsts prakse, kas nozīmē, ka, neraugoties uz piesardzības pasākumiem, attiecīgās sugas dzīvotnes nepārtraukta ekoloģiskā funkcionalitāte (continuous ecological functionality, CEF) tiek zaudēta kaitējuma, iznīcināšanas vai noplicināšanas dēļ (tieši vai netieši, individuāli vai kumulatīvi), un tādējādi aizliegums tiek piemērots tikai tad, ja attiecīgās sugas aizsardzības statuss kādā no 3. jautājumā minētajiem līmeņiem visticamāk pasliktināsies?

                  5)

                  Ja atbilde uz ceturto jautājumu ir noliedzoša, proti, lai varētu piemērot aizliegumu, tiek novērtēts cita līmeņa kaitējums, nevis tas, kas attiecas uz dzīvotni konkrētajā platībā, vai ir jāveic novērtējums par kādu no šādiem līmeņiem vai kādā no šiem līmeņiem:

                              a.

                              konkrēta ģeogrāfiski ierobežota populācijas daļa saskaņā ar a) apakšpunktu, piemēram, reģiona, dalībvalsts vai Eiropas Savienības robežās;

                              b.

                              attiecīgā lokālā populācija (bioloģiski izolēta no citām sugas populācijām);

                              c.

                              attiecīgā metapopulācija;

                              d.

                              visa sugas populācija attiecīgajā sugas bioģeogrāfiskā reģiona daļā?
                              2. un 4. jautājums, ko uzdeva mark- och miljödomstolen (Zemes un vides tiesa, Zviedrija), ietver jautājumu par to, vai direktīvu stingro aizsardzību vairs nepiemēro sugām, attiecībā uz kurām ir sasniegts direktīvas mērķis (labvēlīgs aizsardzības statuss).

         (1)  OV 2010, L 20, 7. lpp.

         (2)  OV 1992, L 206, 7. lpp.


title: Lieta C-562/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 13. jūnija rīkojums (Tribunal d'instance de Sens (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X

text:
               26.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/38

      Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 13. jūnija rīkojums (Tribunal d'instance de Sens (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X
      (Lieta C-562/18) (1)

      (2019/C 288/48)
      Tiesvedības valoda — franču
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 408, 12.11.2018.


title: Lieta C-552/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 17. jūlijā Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2019. gada 6. maija rīkojumu lietā T-283/18 Bernis u.c./Eiropas Centrālā banka (ECB)

text:
               9.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/28

      Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 17. jūlijā Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2019. gada 6. maija rīkojumu lietā T-283/18 Bernis u.c./Eiropas Centrālā banka (ECB)
      (Lieta C-552/19 P)
      (2019/C 305/35)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA (pārstāvji: O.H. Behrends, M. Kirchner, advokāti)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Centrālā banka (ECB)

         Lietas dalībnieču prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas 2019. gada 6. maija rīkojumu lietā T-283/18;

                  —

                  atzīt prasību par [ECB lēmuma] atcelšanu par pieņemamu;

                  —

                  nodot lietu izskatīšanai Vispārējai tiesai, lai tā lemtu par prasību par [ECB lēmuma] atcelšanu, un

                  —

                  piespriest ECB atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus, tostarp saistībā ar apelācijas tiesvedību.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas apelācijas sūdzības atbalstam apelācijas sūdzības iesniedzēji izvirza divus pamatus.

                  1)

                  Vispārēja tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un esot pārkāpusi LESD 263. pantu, nebalstot savu rīkojumu uz ECB faktiski pieņemto lēmumu.

                  2)

                  Rīkojums, par kura atcelšanu iesniegtā apelācijas sūdzība, esot balstīts uz Vienotā noregulējuma mehānisma regulas (SRMR) (1) 18. panta 1. punkta nepareizu interpretāciju.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu banku noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 225, 1. lpp.).


title: Lieta T-763/15: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. jūlija spriedums — Sony Optiarc un Sony Optiarc America/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Optisko diskdziņu tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Koluzīvi nolīgumi attiecībā uz klēpjdatoru un galddatoru optisko diskdziņu iepirkumu procedūrām — Pārkāpums mērķa dēļ — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu — Labas pārvaldības princips — Naudas sodi — Vienots un turpināts pārkāpums — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai)

text:
               9.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/34

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. jūlija spriedums — Sony Optiarc un Sony Optiarc America/Komisija
      (Lieta T-763/15) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Optisko diskdziņu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Koluzīvi nolīgumi attiecībā uz klēpjdatoru un galddatoru optisko diskdziņu iepirkumu procedūrām - Pārkāpums mērķa dēļ - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu - Labas pārvaldības princips - Naudas sodi - Vienots un turpināts pārkāpums - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai)
      (2019/C 305/40)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Sony Optiarc, Inc (Atsugi, Japāna) un Sony Optiarc America, Inc (Sanhosē, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: R. Snelders, advokāts, N. Levy un E. Kelly, solicitors)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji M. Farley, A. Biolan, C. Giolito, F. van Schaik un L. Wildpanner, vēlāk M. Farley, F. van Schaik, L. Wildpanner un A. Dawes)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts galvenokārt daļēji atcelt Komisijas Lēmumu C(2015) 7135 final (2015. gada 21. oktobris) par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta AT.39639 — optiskie diskdziņi) un pakārtoti samazināt prasītājām uzliktā naudas soda apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Sony Optiarc, Inc un Sony Optiarc America, Inc. sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 98, 14.3.2016.


title: Lieta T-772/15: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. jūlija spriedums — Quanta Storage/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Optisko diskdziņu tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Koluzīvi nolīgumi attiecībā uz klēpjdatoru un galddatoru optisko diskdziņu iepirkumu procedūrām — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu — Labas pārvaldības princips — Naudas sodi — Vienots un turpināts pārkāpums — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai)

text:
               9.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/35

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. jūlija spriedums — Quanta Storage/Komisija
      (Lieta T-772/15) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Optisko diskdziņu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Koluzīvi nolīgumi attiecībā uz klēpjdatoru un galddatoru optisko diskdziņu iepirkumu procedūrām - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu - Labas pārvaldības princips - Naudas sodi - Vienots un turpināts pārkāpums - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai)
      (2019/C 305/41)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Quanta Storage, Inc. (Taojuaņa, Taivāna) (pārstāvji: O. Geiss, advokāts, B. Hartnett, barrister, un W. Sparks, solicitor)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: C. Giolito un F. van Schaik, pārstāvji, kuriem palīdz C. Thomas, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, galvenokārt, daļēji atcelt Komisijas Lēmumu C(2015) 7135 final (2015. gada 21. oktobris) par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta AT.39639 — optiskie diskdziņi), un pakārtoti samazināt prasītājai uzliktā naudas soda apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Eiropas Komisijas prasība palielināt Quanta Storage, Inc. piemērotā naudas soda apmēru ir jānoraida.

                  3)

                     Quanta Storage sedz savus un atlīdzina četras piektdaļas no Komisijas tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 98, 14.3.2016.


title: Lieta T-1/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. jūlija spriedums — Hitachi-LG Data Storage un Hitachi-LG Data Storage Korea/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Optisko diskdziņu tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Koluzīvi nolīgumi attiecībā uz iepirkuma procedūrām, ko organizē divi datoru ražotāji — Neierobežota kompetence — Labas pārvaldības principa pārkāpums — Pienākums norādīt pamatojumu — 2006. gada pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punkts — Īpašie apstākļi — Kļūda tiesību piemērošanā)

text:
               9.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/36

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. jūlija spriedums — Hitachi-LG Data Storage un Hitachi-LG Data Storage Korea/Komisija
      (Lieta T-1/16) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Optisko diskdziņu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Koluzīvi nolīgumi attiecībā uz iepirkuma procedūrām, ko organizē divi datoru ražotāji - Neierobežota kompetence - Labas pārvaldības principa pārkāpums - Pienākums norādīt pamatojumu - 2006. gada pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punkts - Īpašie apstākļi - Kļūda tiesību piemērošanā)
      (2019/C 305/42)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Hitachi-LG Data Storage, Inc. (Tokija, Japāna) un Hitachi-LG Data Storage Korea, Inc. (Seula, Dienvidkoreja) (pārstāvji: L. Gyselen un N. Ersbøll, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji A. Biolan, M. Farley, C. Giolito un F. van Schaik, vēlāk — A. Biolan, M. Farley un F. van Schaik)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts samazināt naudas soda, ko Eiropas Komisija uzlikusi prasītājām lēmumā C(2015) 7135 final (2015. gada 21. oktobris) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta AT.39639 — optiskie diskdziņi), apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Hitachi-LG Data Storage, Inc. un Hitachi-LG Data Storage Korea, Inc. sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 98, 14.3.2016.


title: Lieta T-180/16 RENV: Vispārējās tiesas 2019. gada 19. jūnija spriedums — L’Oréal/EUIPO — Guinot (“MASTER SHAPE”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASTER SHAPE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “MASTERS COLORS PARIS” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               9.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/37

      Vispārējās tiesas 2019. gada 19. jūnija spriedums — L’Oréal/EUIPO — Guinot (“MASTER SHAPE”)
      (Lieta T-180/16 RENV) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASTER SHAPE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “MASTERS COLORS PARIS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2019/C 305/44)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: L’Oréal (Parīze, Francija) (pārstāvji: T. de Haan un P. Péters, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Guinot (Parīze, Francija) (pārstāvis: A. Sion, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 23. februāra lēmumu lietā R 2907/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Guinot un L’Oréal.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     L’Oréal atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 222, 20.6.2016.


title: Lieta T-183/16 RENV: Vispārējās tiesas 2019. gada 19. jūnija spriedums — L’Oréal/EUIPO — Guinot (“MASTER DRAMA”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASTER DRAMA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “MASTERS COLORS PARIS” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               9.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/39

      Vispārējās tiesas 2019. gada 19. jūnija spriedums — L’Oréal/EUIPO — Guinot (“MASTER DRAMA”)
      (Lieta T-183/16 RENV) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASTER DRAMA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “MASTERS COLORS PARIS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2019/C 305/47)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: L’Oréal (Parīze, Francija) (pārstāvji: T. de Haan un P. Péters, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Guinot (Parīze, Francija) (pārstāvis: A. Sion, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 23. februāra lēmumu lietā R 2500/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Guinot un L’Oréal.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     L’Oréal atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 222, 20.6.2016.


title: Lieta T-289/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. jūlija spriedums — Keolis CIF u.c./Komisija (Valsts atbalsts — Atbalsta shēma, ko Francija īstenojusi laikā no 1994. līdz 2008. gadam — Ildefransas reģiona piešķirtas subsīdijas investīcijām — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu — “Pastāvoša valsts atbalsta” un “jauna valsts atbalsta” jēdzieni — LESD 107. pants — LESD 108. pants — Regulas (ES) 2015/1589 1. panta b) punkta i) un v) apakšpunkti — Noilguma termiņš — Regulas 2015/1589 17. pants)

text:
               9.9.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/40

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. jūlija spriedums — Keolis CIF u.c./Komisija
      (Lieta T-289/17) (1)

      (Valsts atbalsts - Atbalsta shēma, ko Francija īstenojusi laikā no 1994. līdz 2008. gadam - Ildefransas reģiona piešķirtas subsīdijas investīcijām - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu - “Pastāvoša valsts atbalsta” un “jauna valsts atbalsta” jēdzieni - LESD 107. pants - LESD 108. pants - Regulas (ES) 2015/1589 1. panta b) punkta i) un v) apakšpunkti - Noilguma termiņš - Regulas 2015/1589 17. pants)
      (2019/C 305/48)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Keolis CIF (Le Mesnil-Amelot, Francija) un 7 citi prasītāji, kuru vārdi ir norādīti sprieduma pielikumā (pārstāvji: R. Sermier un D. Epaud, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Armati, C. Georgieva-Kecsmar un T. Maxian Rusche)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2017/1470 (2017. gada 2. februāris) par atbalsta shēmām SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), kuras Francija ir īstenojusi attiecībā uz uzņēmumiem, kas veic pārvadājumus ar autobusiem Ildefransas reģionā (Région Île-de-France) (OV 2017, L 209, 24. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Keolis CIF un pārējie prasītāji, kuru vārdi ir norādīti pielikumā, sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 239, 24.7.2017.