title: Lieta C-89/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2014. gada 9. decembra spriedumu lietā T-83/10 Riva Fire/Komisija 2015. gada 24. februārī iesniedza Riva Fire SpA, likvidācijas procesā

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/24

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2014. gada 9. decembra spriedumu lietā T-83/10 Riva Fire/Komisija 2015. gada 24. februārī iesniedza Riva Fire SpA, likvidācijas procesā
   (Lieta C-89/15 P)
   (2015/C 146/31)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Riva Fire SpA, likvidācijas procesā (pārstāvji – M. Merola, M. Pappalardo, T. Ubaldi, M. Toniolo, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               galvenokārt – atcelt pārsūdzēto spriedumu. ciktāl tajā nospriests, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesības uz aizstāvību nav pārkāptas, un tādējādi pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               pakārtoti – atcelt Vispārējās tiesas spriedumu tiktāl, ciktāl tajā noteikts apelācijas sūdzības iesniedzējai uzliktā naudas soda samazinājums par 3 %, un tādējādi, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 (1) 31. pantā Tiesai atzīto neierobežoto kompetenci, samazināt likvidācijas procesā esošajai sabiedrībai Riva Fire S.p.A. uzlikto naudas sodu par maksimālo summu, kādu Tiesa uzskatītu par atbilstošu, vai nosūtīt lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējai tiesai;

               —

               jebkurā gadījumā piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā;

               —

               vajadzības gadījumā – atzīt, ka ar tiesvedību Vispārējā tiesā ir pārkāpta Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otrā daļa un Eiropas Cilvēktiesību konvencijas (ECPAK) 6. panta 1. punkts, jo ir pārkāpts noteikums par tiesvedības saprātīgu ilgumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam likvidācijas procesā esošā sabiedrība Riva Fire S.p.A. izvirza četrus pamatus.

               1.

                  Pirmais pamats: kļūda tiesību piemērošanā un pārsūdzētā sprieduma nepietiekams un pretrunīgs pamatojums, novērtējot Komisijas Regulā (EK) Nr. 773/2004
                   (2)
                  paredzēto procesuālo tiesību normu un apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesību uz aizstāvību pārkāpumu

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka nav atbilstošs salīdzinājums, ko likvidācijas procesā esošā sabiedrība Riva Fire S.p.A. ir veikusi starp apstrīdēto lēmumu un 2002. gadā Komisijas pieņemto lēmumu, un secinot, ka Komisijai nebija pienākuma pieņemt jaunu paziņojumu par iebildumiem, lai ieinteresētajiem uzņēmumiem ļautu izteikties par apstrīdētajiem faktiem.

               2.

                  Otrais pamats: kļūda tiesību piemērošanā un pārsūdzētā sprieduma nepietiekams un pretrunīgs pamatojums attiecībā uz naudas soda galīgā apmēra noteikšanu

               No jauna nosakot naudas soda apmēru, Vispārējā tiesa ir divējādā ziņā kļūdaini īstenojusi savu neierobežoto kompetenci:

                           i)

                           pirmkārt, no pārsūdzētā sprieduma pamatojuma nav iespējams pārliecināties, vai, samazinot naudas soda apmēru par 3 %, tiesneši ir pienācīgi ņēmuši vērā to, ka pārkāpums, kurā bija vainojama sabiedrība, bija īsāks un mazāk smags;

                           ii)

                           otrkārt, pārsūdzētais spriedums ir pretrunīgs un tajā ir pieļautas kļūdas tiesību piemērošanā, ciktāl ar to uz likvidācijas procesā esošo sabiedrību Riva Fire S.p.A. ir attiecināta atbildība par darbībām, kuras veikuši citi uzņēmumi laikposmā no 1997. gada 25. novembra līdz 1998. gada 30. novembrim, un netieši šī atbildība attiecināta uz šo sabiedrību naudas soda noteikšanas mērķiem.

               3.

                  Trešais pamats: pretrunas un kļūda tiesību piemērošanā sprieduma daļā, kurā Vispārējā tiesa ir atzinusi, ka Riva piedalījās nolīgumā no 1998. gada decembra, un tādējādi ieskaitīja šo aizliegtās vienošanās daļu naudas soda apmēra noteikšanas mērķiem

               Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka likvidācijas procesā esošā sabiedrība Riva Fire S.p.A. bija iesaistīta 1998. gada nolīgumā par pārdošanas kvotām, nepiešķirdama nozīmi tam, ka šī nolīguma rašanās laikposmā šī sabiedrība bija norobežojusies no aizliegtās vienošanās, kuras ietvaros iekļaujas iepriekš minētais nolīgums. Šī kļūda tiesību piemērošanā ietekmēja naudas soda pamatsummas noteikšanu attiecībā uz likvidācijas procesā esošās sabiedrības Riva Fire S.p.A. pārkāpuma smaguma un ilguma noteikšanu.

               4.

                  Ceturtais pamats: pamatojuma nenorādīšana attiecībā uz šīs sabiedrības vadības iesaistīšanās ietekmi uz naudas soda sākumsummas palielinājumu

               Vispārējā tiesa neizskaidro, no kādiem apstākļiem tā varēja secināt, ka likvidācijas procesā esošās sabiedrības Riva Fire S.p.A. vadības iesaistīšanās nebija noteicošs apstāklis naudas soda sākumsummas palielināšanas mērķiem. Ja Vispārējā tiesa būtu noteikusi, ka likvidācijas procesā esošajai sabiedrībai Riva Fire S.p.A. uzliktā naudas soda sākumsummai piemērotais reizinātājs tika noteikts arī uzņēmuma vadības iesaistīšanās dēļ, tai būtu bijis jāatceļ Komisijas lēmums un tādējādi jāsamazina naudas soda apmērs.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Regula (EK) Nr. 773/2004 par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK Līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (OV L 123, 18. lpp.).


title: Lieta T-431/15: Prasība, kas celta 2015. gada 30. jūlijā – Fruit of the Loom/ITSB – Takko (“FRUIT”)

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/39

         Prasība, kas celta 2015. gada 30. jūlijā – Fruit of the Loom/ITSB – Takko (“FRUIT”)
   (Lieta T-431/15)
   (2015/C 320/56)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Savienotās Valstis) (pārstāvji – S. Malynicz, Barrister, un V. Marsland, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Takko Holding GmbH (Telgte, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “FRUIT” – Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 5 077 508

      Process ITSB: atcelšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 12. maija lēmums lietā R 1641/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB un otrai procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-510/09 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. jūnija spriedums — V /Komisija (Apelācijas sūdzība — Civildienests — Pieņemšana darbā — Atteikums pieņemt darbā, pamatojoties uz fizisku nespēju veikt amata pienākumus — Civildienesta tiesas pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               23.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 219/14

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. jūnija spriedums — V/Komisija
   (Lieta T-510/09 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Civildienests - Pieņemšana darbā - Atteikums pieņemt darbā, pamatojoties uz fizisku nespēju veikt amata pienākumus - Civildienesta tiesas pienākums norādīt pamatojumu)
   2011/C 219/18
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: V (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — É. Boigelot, avocat)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 21. oktobra spriedumu lietā F-33/08 V/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ar ko tiek lūgts šo spriedumu atcelt.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2009. gada 21. oktobra spriedumu lietā F-33/08 V/Komisija tiktāl, ciktāl Civildienesta tiesa nav lēmusi par V tiesas sēdes laikā izvirzīto pamatu, kas attiecas uz to, ka ārstu komisijas priekšsēdētājs nav minēts Beļģijas ārstu biedrības sarakstā;

               2)

               pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt;

               3)

               noraidīt prasību, ko V cēlusi Civildienesta tiesā lietā F-33/08;

               4)

               V sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē. Attiecībā uz tiesāšanās izdevumiem, kas saistīti ar tiesvedību pirmajā instancē, kurā ir pieņemts iepriekšminētais spriedums V/Komisija, tie ir jāatlīdzina atbilstoši minētā sprieduma rezolutīvās daļas 2. un 3. punktā paredzētajiem nosacījumiem.

      (1)  OV C 161, 19.6.2010.


title: Lieta T-211/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 24. septembra spriedums – Klement/ITSB – Bullerjan (Krāsns forma) Kopienas preču zīme — Atcelšanas process — Kopienas trīsdimensiju preču zīme — Krāsns forma — Preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Preču zīmes izmantošanas raksturs — Forma, kas atšķiras elementos, kuri nemaina atšķirtspēju

text:
               23.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/48

         Vispārējās tiesas 2015. gada 24. septembra spriedums – Klement/ITSB – Bullerjan (Krāsns forma)
   (Lieta T-211/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Atcelšanas process - Kopienas trīsdimensiju preču zīme - Krāsns forma - Preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Preču zīmes izmantošanas raksturs - Forma, kas atšķiras elementos, kuri nemaina atšķirtspēju)
   (2015/C 389/52)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Toni Klement (Dippoldiswalde, Vācija) (pārstāvji – J. Weiser un A. Grohmann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – A. Poch, D. Botis un A. Schifko)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bullerjan GmbH (Isernhagen–Kirchhorst, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 9. janvāra lēmumu lietā R 927/2013–1 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Toni Klement un Bullerjan GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Toni Klement atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 245, 28.7.2014.


title: Lieta T-19/15: Prasība, kas celta 2015. gada 16. janvārī – Gómez Echevarría /ITSB – M and M Direct  ( “wax by Yuli’s” )

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/33

         Prasība, kas celta 2015. gada 16. janvārī – Gómez Echevarría/ITSB – M and M Direct (“wax by Yuli’s”)
   (Lieta T-19/15)
   (2015/C 089/40)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Yuleidy Caridad Gómez Echevarría (Benalmádena, Spānija) (pārstāvis – E. López–Chicheri y Selma, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: M and M Direct Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “wax by Yuli’s” – Kopienas preču zīme Nr. 9 099 367

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 6. novembra lēmums lietā R 951/2014-1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 6. novembra lēmumu, piespriežot personai, kas ir lūgusi atzīt preču zīmi par spēkā neesošu, atlīdzināt spēkā neesamības atzīšanas procesa izdevumus, kā arī šīs tiesvedības tiesāšanās izdevumus;

               —

               pakārtoti, iepriekš minētā prasījuma noraidīšanas gadījumā – grozīt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 6. novembra lēmumu un noraidīt lūgumu atzīt Kopienas preču zīmi “wax by Yuli’s” Nr. 9 099 367 par spēkā neesošu, piespriežot personai, kas ir lūgusi atzīt preču zīmi par spēkā neesošu, atlīdzināt spēkā neesamības atzīšanas procesa izdevumus, kā arī šīs tiesvedības tiesāšanās izdevumus;

               —

               pakārtoti, iepriekš minēto prasījumu noraidīšanas gadījumā – grozīt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 6. novembra lēmumu attiecībā uz izdevumiem un atzīt izdevumus, kas izriet no pārstāvības ar advokāta palīdzību pārsūdzībā pret ITSB Anulēšanas nodaļas pieņemto lēmumu, par tādiem, kas nerada sekas.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 64. panta saistībā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunktu pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo preču zīmes spēkā neesamības atzīšanas pieteikums esot ticis iesniegts, ļaunprātīgi izmantojot pilnvaras;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta saistībā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu pārkāpums, jo nepastāvot sajaukšanas iespēja;

               —

               Komisijas Regulas Nr. 2868/95 94. noteikuma 1. un 7. punkta saistībā ar Regulas Nr. 207/2009 85. panta 1. punktu kļūdaina interpretācija un piemērošana.


title: Lieta T-351/05: Pirmās instances tiesas 2008. gada 14. februāra spriedums — Provincia di Imperia /Komisija (Eiropas Sociālais fonds — Kopienu finanšu atbalsts jauninājumu jomā atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1784/1999 6. pantam — Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus — Piedāvājuma noraidījums)

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/27

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 14. februāra spriedums — Provincia di Imperia/Komisija
   (Lieta T-351/05) (1)

   (Eiropas Sociālais fonds - Kopienu finanšu atbalsts jauninājumu jomā atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1784/1999 6. pantam - Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus - Piedāvājuma noraidījums)
   (2008/C 79/53)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Provincia di Imperia (Itālija) (pārstāvji — S. Rostaņjo [S. Rostagno] un K. Plato [K. Platteau], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Martins [D. Martin] un A. Veimārs [A. Weimar], pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 30. jūnija lēmumu, ar kuru atteikts pieņemt piedāvājumu 2005/VP021/20293, ko Provincia di Imperia iesniedza, atbildot uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus VP/2003/021, kas attiecas uz “jauninājumiem atbilstoši Regulas par Eiropas Sociālo fondu 6. pantam: “Jaunas pieejas izmaiņu pārvaldīšanas jomā”” , un jebkuru ar šo lēmumu saistīto aktu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Provincia di Imperia sedz savus un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 296, 26.11.2005.


title: Lieta T-453/07: Prasība, kas celta 2007. gada 11. decembrī — Dylog Italia /ITSB — GSI Office Management ( IP Manager )

text:
               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/33

         Prasība, kas celta 2007. gada 11. decembrī — Dylog Italia/ITSB — GSI Office Management (“IP Manager”)
   (Lieta T-453/07)
   (2008/C 37/52)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dylog Italia SpA, Turina (Itālija) (pārstāvis — A. Ruo, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: GSI Office Managment GmbH, Planegg, (Vācija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               Atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 27. septembra lēmumu lietā R 982/2005-4 tiktāl, ciktāl tā secina sajaukšanas iespējas neesamību attiecībā uz visiem reģistrācijai pieteiktajiem pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 38. klasē, kā arī pakalpojumiem, kas ietilpst 42. klasē, kas tika atzīti par līdzīgiem ar precēm, kuras apzīmē Itālijas agrāka preču zīme;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu tiktāl, ciktāl Apelāciju padome secina sajaukšanas iespējas neesamību attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 38. un 42. klasē, kas tika atzīti pa līdzīgiem ar precēm, kuras apzīmē Itālijas agrāka preču zīme;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, piemērojot Pirmās instances tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: GSI Office Managment GmbH;

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “IP Manager” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 36., 38., 41. un 42. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 2 177 277);

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja;

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts un starptautiskas agrākas vārdiskas preču zīmes “Manager” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 16., 35., 37., 39., 41. un 42. klasē, kā arī valsts agrāka vārdiska preču zīme “HOTEL MANAGER” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9. un 42. klasē;

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus to kopumā noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 8. panta pārkāpums.


title: Lieta C-36/07: Prasība, kas celta 2007. gada 31. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/17

         Prasība, kas celta 2007. gada 31. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku
   (Lieta C-36/07)
   (2007/C 82/31)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — C. Cattabriga, pārstāvis)

      Atbildētāja: Itālijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2004. gada 26. aprīļa direktīvas 2004/68/EK (1), ar ko nosaka dzīvnieku veselības noteikumus par dažu nagaiņu sugu dzīvu dzīvnieku importu un tranzītu caur Kopienu, groza Direktīvas 90/426/EEK un 92/65/EEK un atceļ Direktīvu 72/462/EEK prasības un jebkurā gadījumā neinformējot par šādiem tiesību noteikumiem Komisiju, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 18. panta 1. punkts;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas 2004/68/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 20. novembrī.

      (1)  OV L 139, 321. lpp.


title: Lieta C-148/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 31. martā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Vācijas Federatīvā Republika/ Nordzucker AG

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 31. martā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Vācijas Federatīvā Republika/Nordzucker AG

   (Lieta C-148/14)
   2014/C 235/03
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Atbildētāja: Nordzucker AG

      Cits lietas dalībnieks: federālo interešu pārstāvis Bundesverwaltungsgericht

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Direktīvas 2003/87/EK (1) 16. panta 3. un 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka sankcija emisijas pārsniegšanas dēļ ir jānosaka arī tad, ja lietotājs līdz gada 30. aprīlim ir iesniedzis kvotu skaitu, kas atbilst kopējam emisiju skaitam, ko tas iepriekšējā gadā ir norādījis ziņojumā par emisijām, ko pārbaudošā iestāde ir atzinusi par apmierinošu, bet kompetentā iestāde pēc 30. aprīļa konstatē, ka emisiju kopējais daudzums pārbaudītajā ziņojumā ir noteikts pārāk mazs, ziņojums tiek labots un uzņēmējs iesniedz papildu kvotas jaunajā termiņā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK; OV L 275, 32. lpp.


title: Lieta T-263/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 14. aprīļa rīkojums – Manufacturing Support & Procurement Kala Naft /Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai — Līdzekļu iesaldēšana — Res judicata spēks — Pienākums norādīt pamatojumu — Individuālas paziņošanas pienākums — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Īpašumtiesības — Samērīgums — Padomes kompetence — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Kļūda tiesību piemērošanā — Atbalsta sniegšanas kodolieroču izplatīšanā jēdziens — Kļūda vērtējumā — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība

text:
               24.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/25

         Vispārējās tiesas 2014. gada 14. aprīļa rīkojums – Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Padome
   (Lieta T-263/12) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai - Līdzekļu iesaldēšana - Res judicata spēks - Pienākums norādīt pamatojumu - Individuālas paziņošanas pienākums - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Īpašumtiesības - Samērīgums - Padomes kompetence - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Kļūda tiesību piemērošanā - Atbalsta sniegšanas kodolieroču izplatīšanā jēdziens - Kļūda vērtējumā - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   2014/C 194/32
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran (Teherāna, Irāna) (pārstāvji – F. Esclatine un S. Perrotet, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bishop un R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – É. Cujo un M. Konstantinidis)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (OV L 88, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

               2)

               Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 258, 25.8.2012.


title: Lieta C-218/06: Tiesas (astotā palāta) spriedums 2006. gada 14. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/87/EK — Papildu uzraudzība kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos — Netransponēšana paredzētajā termiņā)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/22

         Tiesas (astotā palāta) spriedums 2006. gada 14. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-218/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/87/EK - Papildu uzraudzība kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos - Netransponēšana paredzētajā termiņā)
   (2006/C 331/38)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Maidani, pārstāvis)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — C. Schiltz, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu tiesību normu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgas, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīvu 2002/87/EEK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par grozījumiem Padomes Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK (OV L 35, 1. lpp.)
   Rezolutīvā daļa

               1)

               paredzētajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīvu 2002/87/EEK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par grozījumiem Padomes Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 165, 15.7.2006.


title: Lieta C-379/14: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (Gerechtshof Den Haag (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TOP Logistics BV, Van Caem International BV/Bacardi Co. Ltd, Bacardi International Ltd et Bacardi Co. Ltd, Bacardi International Ltd/TOP Logistics BV, Van Caem International BV Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Preču zīmes — Direktīva 89/104/EEK — 5. pants — Ar preču zīmi apzīmētas preces, kas bez preču zīmes īpašnieka piekrišanas laistas brīvā apgrozībā un kurām piemērots atliktās akcīzes nodokļa maksāšanas režīms — Īpašnieka tiesības iebilst pret šāda režīma piemērošanu — Jēdziens “lieto komercdarbībā”

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/11

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (Gerechtshof Den Haag (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TOP Logistics BV, Van Caem International BV/Bacardi Co. Ltd, Bacardi International Ltd et Bacardi Co. Ltd, Bacardi International Ltd/TOP Logistics BV, Van Caem International BV

   (Lieta C-379/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Preču zīmes - Direktīva 89/104/EEK - 5. pants - Ar preču zīmi apzīmētas preces, kas bez preču zīmes īpašnieka piekrišanas laistas brīvā apgrozībā un kurām piemērots atliktās akcīzes nodokļa maksāšanas režīms - Īpašnieka tiesības iebilst pret šāda režīma piemērošanu - Jēdziens “lieto komercdarbībā”)
   (2015/C 302/14)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof Den Haag

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: TOP Logistics BV, Van Caem International BV, Bacardi Co. Ltd, Bacardi International Ltd

      Atbildētājas: Bacardi Co. Ltd, Bacardi International Ltd, TOP Logistics BV, Van Caem International BV

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka vienā vai vairākās dalībvalstīs reģistrētas preču zīmes īpašnieks var iebilst pret to, ka trešā persona ar šo preču zīmi apzīmētām precēm piemēro atliktās akcīzes nodokļa maksāšanas režīmu pēc tam, kad tās bez minētā īpašnieka piekrišanas ir tikušas ievestas EEZ un laistas brīvā apgrozībā.

      (1)  OV C 388, 3.11.2014.


title: Lieta T-320/07: Prasība, kas celta 2007. gada 24. augustā — Jones u.c./Komisija

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/37

         Prasība, kas celta 2007. gada 24. augustā — Jones u.c./Komisija
   (Lieta T-320/07)
   (2007/C 247/61)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Glenn Jones un Daphne Jones (Neath, Velsa), FForch-y-Garron Coal Company Ltd (Neath, Velsa), Desmond Ivor Evans un David Raymond Evans (Maesteg, Velsa) (pārstāvis — D.I.W. Jeffreys, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 18. jūnija Lēmumu lietā COMP/37.037 par prasītāju sūdzību par Central Electricity Generating Board īstenotu iespējamu nelikumīgu cenu diskrimināciju;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī prasība ir celta, pamatojoties uz EKL 230. pantu, un ar to tiek prasīts atcelt Komisijas 2007. gada 18. jūnija Lēmumu (lieta COMP/37.037 — SWSMA), ar kuru tika noraīdīta sūdzība par Central Electricity Generating Board 1984.-1990. gadā īstenotu cenu praksi attiecībā pret ogļu ražotājiem. Sūdzībā ir teikts, ka šī prakse ir pretlikumīga diskriminācija cenu jomā pret privātiem ogļu ražotājiem, tostarp prasītājiem, kas ir pretrunā ar tajā laikā spēkā esošo EOTK līguma 4. panta b) apakšpunktu.
   Prasītāji apgalvo, ka Komisija šā lēmuma pieņemšanā ir pieļāvusi vairākas būtiskas tiesību kļūdas un/vai kļūdas vērtējumā, tādēļ lēmums ir jāatceļ.
   Prasītāji uzskata, ka Komisija ir pieļāvusi tiesību kļūdu, vērtējot jautājumu par cenu diskrimināciju visas valsts līmenī nevis attiecībā uz konkrēto tirgu, kurā darbojās prasītāji. Turklāt prasītāji norāda, ka Komisija kļūdījās apgalvojumā, ka, ņemot vērā British Coal Corporation raktuvju lielumu un licenču piešķiršanas politiku, licencētās privātās raktuves ogles var piegādāt tikai ierobežotā daudzumā un īstermiņā. Visbeidzot, prasītāji apgalvo, ka Komisija kļūdījās secinājumā, ka, tā kā EOTK līguma termiņš ir beidzies un tai vairs nav ekskluzīvas kompetences attiecībā uz šī līguma pārkāpumu izskatīšanu, vairs nav nepieciešams Komisijas lēmums pirms vēršanās pēc aizsardzības valsts tiesās.


title: Lieta F-51/14: Prasība, kas celta 2014. gada 3. jūnijā  – ZZ /EĀDD

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/62

         Prasība, kas celta 2014. gada 3. jūnijā – ZZ/EĀDD
   (Lieta F-51/14)
   2014/C 292/81
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas un J.-N. Louis, advokāti)

      Atbildētājs: EĀDD

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu nepaaugstināt prasītāju AST 3 pakāpē 2013. gada paaugstināšanas amatā ietvaros un piešķirt zaudējumu atlīdzību par šķietami nodarīto morālo kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2013. gada 9. oktobra lēmumu, ar kuru ir izveidots 2013. gada paaugstināšanas amatā ietvaros amatā paaugstināto ierēdņu saraksts;

               —

               piespriest EĀDD atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-311/07: Prasība, kas celta 2007. gada 5. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/24

         Prasība, kas celta 2007. gada 5. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-311/07)
   (2007/C 211/45)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Stromsky un B. Schima, pārstāvji)

      Atbildētāja: Austrijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nenosakot tādu termiņu zāļu ietveršanai Erstattungskodex [Atlīdzības kodeksa] dzeltenajā vai zaļajā nodaļā atbilstoši Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/105/EEK par to pasākumu pārskatāmību, kas reglamentē cilvēkiem paredzēto zāļu cenas un to iekļaušanu valstu veselības apdrošināšanas sistēmās (1), 6. panta 1. punktam, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs tiesību normas;

               —

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 89/105/EEK mērķis cita starpā ir novērst to valsts ekonomisko pasākumu atšķirības, ko veic dalībvalstis, lai labāk kontrolētu sabiedriskās veselības aprūpes sistēmas izdevumus par zālēm. Pie tā pieder to preču klāsta ierobežošanas pasākumi, uz ko attiecas valsts veselības apdrošināšanas sistēma. Lai novērstu, ka šādu atšķirību dēļ rodas šķēršļi zāļu tirdzniecībai Kopienā, direktīva paredz noteiktas prasības to preču ietveršanai tādu zāļu sarakstā, uz kurām attiecas valsts veselības apdrošināšanas sistēma. Direktīvas 6. panta 1. punkts attiecīgi paredz termiņu lēmumiem par zāļu ietveršanu šajā tā sauktajā “Pozitīvajā sarakstā”.
   Austrijā pastāv trīs dažādas atlīdzības kategorijas sarakstā, kurā ietilpst preces, uz kurām attiecas veselības apdrošināšanas sistēma. “Zaļajā nodaļā” ir ietvertas zāles, kuru izrakstīšana un atlīdzība bez sociālā nodrošinājuma iestādes iepriekšēja apstiprinājuma ir pamatota un attaisnota no medicīniskā un veselības ekonomikas viedokļa. Izdevumi par “dzeltenajā nodaļā” ietvertajām zālēm ir atlīdzināmi tikai pamatotos atsevišķos gadījumos, ja to ir iepriekš apstiprinājusi sociālā nodrošinājuma iestāde. Visbeidzot, “sarkanajā nodaļā” ietilpst zāles, par kuru ietveršanu dzeltenajā vai zaļajā nodaļā iesniegts pieteikums. Izdevumi par sarkanajā nodaļā ietvertajām zālēm ir atlīdzināmi pamatotos atsevišķos gadījumos, ja to ir iepriekš apstiprinājusi sociālā nodrošinājuma iestāde, ar nosacījumu, ka dzeltenajā vai zaļajā nodaļā nav alternatīvas. Ja tiek iesniegts pamatots pieteikums par zāļu ietveršanu Atlīdzības kodeksa dzeltenajā vai zaļajā nodaļā, tas tātad nozīmē, ka noteiktu laikposmu šie līdzekļi ir ietverti sarkanajā nodaļā. Saskaņā ar Austrijas tiesību aktiem sarkanajā nodaļā ietvertās zāles var palikt šajā kategorijā līdz 24 mēnešiem; ja nevar noteikt ES vidējo cenu, termiņš ir pagarināms līdz 36 mēnešiem.
   Šie noteikumi nav saderīgi ar Direktīvas 89/105/EEK 6. panta 1. punktu, jo nav garantijas, ka lēmums par zāļu ietveršanu dzeltenajā vai zaļajā nodaļā, tiks pieņemts laikā no 90 līdz 180 dienām, kā to paredz šī direktīvas tiesību norma.
   Kā Tiesa nosprieda 2003. gada 12. jūnija spriedumā lietā C-229/00 Komisija/Somija, direktīvas mērķi tiktu apdraudēti, ja dalībvalsts varētu ieviest divpakāpju procedūru to zāļu saraksta apstiprināšanai, uz kurām attiecas paaugstināta atlīdzības likme, no kurām viena izpildītu direktīvas 6. panta 1. punktā noteiktos pienākumus, bet otra tiktu atbrīvota no pienākumiem un neatbilstu direktīvas mērķiem. Pretēji Austrijas valdības izpratnei ne tikai pieteikums par iekļaušanu “Pozitīvajā sarakstā”, bet arī pieteikums par iekļaušanu konkrētajā šāda saraksta kategorijā ir jāizskata atbilstoši direktīvas 6. panta 1. punkta prasībām, ja iekļaušana šajā kategorijā, kā Austrijā, rada labākus nosacījumus atlīdzībai nekā iekļaušana citā vai palikšana šajā kategorijā. Līdz ar to ir jānodrošina, lai šādu lēmumu pieņemšanai būtu noteikts termiņš saskaņā ar direktīvas 6. panta 1. punktu.
   Tā kā Austrijas tiesības to neparedz, tās ir pretrunā ar minētajām Kopienu tiesību normām, ņemot vērā Tiesas interpretāciju attiecībā uz šiem noteikumiem.

      (1)  OV 1989, L 40, 8. lpp.


title: Lieta C-383/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bayerischen Verwaltungsgerichtshofs (Vācija) 2007. gada 10. augusta rīkojumu — M-K Europa GmbH & Co. KG / Stadt Regensburg

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bayerischen Verwaltungsgerichtshofs (Vācija) 2007. gada 10. augusta rīkojumu — M-K Europa GmbH & Co. KG/Stadt Regensburg

   (Lieta C-383/07)
   (2007/C 283/12)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bayerischen Verwaltungsgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: M-K Europa GmbH & Co. KG

      Atbildētāja: Stadt Regensburg [Rēgensburgas pilsēta]
   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, izvērtējot jautājumu par to, vai pārtikas produkts Regulas (EEK) Nr. 258/97 (1) 1. panta 2. punkta izpratnē “līdz šim Kopienā nav ievērojami izmantots cilvēku uzturam”, ir nozīme faktam, ka pārtikas produkts īsi pirms 1997. gada 27. janvārī stājās spēkā minētā regula tika ievests teritoriālā ziņā šauri ierobežotā Kopienas daļā (šajā lietā — Sanmarīno) un bija tur pieejams?

               2)

               Vai pārtikas produkts nav uzskatāms par jaunu Regulas (EEK) Nr. 258/97 1. panta 1., 2. punkta izpratnē, ja visas pārtikas produkta ražošanā izmantotās sastāvdaļas līdz šim Kopienā cilvēku uzturam ir izmantotas ievērojamā daudzumā?

               3)

               Vai Regulas (EEK) Nr. 258/97 1. panta 2. punkta d) apakšpunkts šaurākā izpratnē ir interpretējams tādejādi, ka grupā “pārtikas produkti […], kas sastāv […] no […] aļģēm” neietilpst pārtikas produkti, kas satur tikai tādas aļģes, kas Kopienā līdz šim jau ir tikušas izmantotas cilvēku uzturam?

               4)

               Vai pārtikas produkts Regulas (EEK) Nr. 258/97 1. panta 2. punkta e) apakšpunkta izpratnē var tikt uzskatīts par pārtikas produktu, “kam ir droša pārtikas produktu lietošanas vēsture”, ja informācija par pieredzi attiecībā uz tā drošumu lietošanā ir pieejama tikai saistībā ar reģioniem, kas atrodas ārpus Eiropas (šajā lietā — Japāna)?

               5)

               Vai pārtikas produkts var tikt uzskatīts par produktu “kam ir droša pārtikas produktu lietošanas vēsture”, jo tas ir ražots atbilstoši vispārpieņemtajam ražošanas vai apstrādes procesam, izmantojot sastāvdaļas ar drošu lietošanas vēsturi, ja informācija par pieredzi attiecībā uz sastāvdaļu kombināciju un procesu nav pieejama?

               6)

               Vai no Regulas (EEK) Nr. 258/97 1. panta 3. punkta, kas paredz, ka “vajadzības gadījumā […] ar 13. pantā izklāstīto procedūru var noteikt, vai pārtikas produkts vai pārtikas produktu sastāvdaļa iekļaujas šā panta 2. punkta jomā”, izriet uzņēmēja pienākums strīdu gadījumos lūgt veikt šādu konstatēšanas procedūru un gaidīt atbildi? Vai no tā un Regulas (EEK) Nr. 258/971. panta 2. punkta ir secināmi arī noteikumi saistībā ar pierādīšanas pienākumu un pienākumu sniegt materiālus pierādījumus?

      (1)  OV L 43, 1. lpp.


title: Lieta C-492/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 27. jūnija spriedums ( Giudice di Pace di Mercato San Severino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ciro Di Donna / Società imballaggi metallici Salerno Srl ( SIMSA ) (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Mediācija civillietās un komerclietās — Direktīva 2008/52/EK — Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts obligāts mediācijas process — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/11

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 27. jūnija spriedums (Giudice di Pace di Mercato San Severino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ciro Di Donna/Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA)
   (Lieta C-492/11) (1)

   (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Mediācija civillietās un komerclietās - Direktīva 2008/52/EK - Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts obligāts mediācijas process - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 225/16
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Giudice di Pace di Mercato San Severino

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Ciro Di Donna

      Atbildētāja: Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Giudice di Pace di Mercato San Severino — Prasība interpretēt 6. panta 1. punktu un 13. pantu Eiropas Cilvēktiesību konvencijā un 47. pantu Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīvu 2008/52/EK par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās (OV L 136, 3. lpp.) — Valsts tiesiskais regulējums, kurā pirms prasības celšanas tiesā ir prasīts izlīguma mēģinājums, kas var ietekmēt šādas prasības celšanu, kā arī izskatīšanas ilgumu un iznākumu

      Rezolutīvā daļa:

   Uz prejudiciālajiem jautājumiem, ko Giudice di Pace di Mercato San Severino (Itālija) ar 2011. gada 21. septembra lēmumu uzdevusi lietā C-492/11, vairs nav jāatbild.

      (1)  OV C 347, 26.11.2011.


title: Lieta T-321/10: Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — SA.PAR. /ITSB — Salini Costruttori ( “GRUPPO SALINI” )

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/25

         Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — SA.PAR./ITSB — Salini Costruttori (“GRUPPO SALINI”)
   (Lieta T-321/10)
   ()
   2010/C 260/34
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: SA.PAR. Srl (Roma, Itālija) (pārstāvji — A. Masetti Zannini de Concina, avvocato, M. Bussoletti, avvocato, un G. Petrocchi, avvocato)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Salini Costruttori SpA (Roma, Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt šo prasību;

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 21. aprīļa lēmumu sakarā ar Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpumu un pamatojuma nenorādīšanu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “GRUPPO SALINI” (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 832 161) attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 36., 37. un 42. klasē

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: SALINI COSTRUTTORI S.p.A.

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: Itālijā plaši pazīstama preču zīme, faktiska, domēna nosaukumu un sabiedrības nosaukumu atveidojoša preču zīme “SALINI” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 36., 37. un 42. klasē

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamību noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu atcelt un Kopienas preču zīmi atzīst par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta, kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu un tā paša panta 2. punkta c) apakšpunktu, pārkāpums, kā arī šīs regulas 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums un pamatojuma nenorādīšana


title: Lieta C-237/15 PPU: Tiesas (virspalāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (High Court of Ireland (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Minister for Justice and Equality/Francis Lanigan Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 6. pants — Tiesības uz brīvību un drošību — Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās — Pamatlēmums 2002/584/TI — Eiropas apcietināšanas orderis — Pienākums izpildīt Eiropas apcietināšanas orderi — 12. pants — Pieprasītās personas turēšana apcietinājumā — 15. pants — Lēmums par nodošanu — 17. pants — Lēmuma par izpildi pieņemšanas termiņi un kārtība — Termiņu pārsniegšanas sekas

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/12

         Tiesas (virspalāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (High Court of Ireland (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Minister for Justice and Equality/Francis Lanigan

   (Lieta C-237/15 PPU) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 6. pants - Tiesības uz brīvību un drošību - Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Pamatlēmums 2002/584/TI - Eiropas apcietināšanas orderis - Pienākums izpildīt Eiropas apcietināšanas orderi - 12. pants - Pieprasītās personas turēšana apcietinājumā - 15. pants - Lēmums par nodošanu - 17. pants - Lēmuma par izpildi pieņemšanas termiņi un kārtība - Termiņu pārsniegšanas sekas)
   (2015/C 302/15)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Ireland

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Minister for Justice and Equality

      Atbildētājs: Francis Lanigan

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kas grozīts ar Padomes 2009. gada 26. februāra Pamatlēmumu 2009/299/TI, 15. panta 1. punkts un 17. pants ir interpretējami tādējādi, ka pēc šajā 17. pantā noteikto termiņu beigām izpildes tiesu iestādei joprojām ir pienākums pieņemt lēmumu par Eiropas apcietināšanas ordera izpildi.
   Minētā Pamatlēmuma 12. pants, kas aplūkots kopā ar tā 17. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 6. pantu, ir interpretējams tādējādi, ka šādā situācijā tas pieļauj turēt pieprasīto personu apcietinājumā saskaņā ar izpildes dalībvalsts tiesībām, pat ja kopējais šīs personas turēšanas apcietinājumā laikposma ilgums pārsniedz šos termiņus, ja vien šis ilgums nav pārmērīgs, ņemot vērā pamatlietā īstenotās procedūras īpatnības, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. Ja izpildes tiesu iestāde nolemj izbeigt minētās personas turēšanu apcietinājumā, šai iestādei ir pienākums tās provizorisko atbrīvošanu papildināt ar jebkādiem pasākumiem, ko tā uzskata par vajadzīgiem, lai novērstu tās bēgšanu un nodrošinātu, ka materiālie nosacījumi, kas ir nepieciešami faktiskai tās nodošanai, būtu izpildīti tikmēr, kamēr nav pieņemts neviens galīgs lēmums par Eiropas apcietināšanas ordera izpildi.

      (1)  OV C 236, 20.7.2015.


title: Lieta C-116/07: Tiesas sestās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 23. aprīļa rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/38

         Tiesas sestās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 23. aprīļa rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-116/07) (1)

   (2008/C 209/60)

      Tiesvedības valoda — čehu

   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta F-81/11: Prasība, kas celta 2011. gada 8. augustā — ZZ /AESA

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/41

         Prasība, kas celta 2011. gada 8. augustā — ZZ/AESA
   (Lieta F-81/11)
   2011/C 340/84
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — B.H. Vincent, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EADA)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu pēc nelabvēlīga novērtējuma ziņojuma prasītāju no jauna iecelt amatā, kas nav saistīts ar vadītāja pienākumiem, dienesta interesēs, kā arī prasība atlīdzināt zaudējumus, kurus, kā apgalvots, cietis prasītājs

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt izpilddirektora 2010. gada 17. decembra lēmumu, kas pieņemts pēc nelabvēlīga vadības novērtējuma ziņojuma, prasītāju no jauna iecelt “amatā, kas nav saistīts ar vadītāja pienākumiem”, dienesta interesēs;

               —

               piespriest EADA atlīdzināt prasītājam summu, kas ex aequo et bono novērtēta EUR 350 000 apmērā par viņam radīto morālo kaitējumu un profesionālās darbības aizskārumu, pieskaitot nokavējuma procentus, kas aprēķināti no likumiskās procentu likmes, sākot no šādu tiesību rašanās dienas;

               —

               piespriest EADA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-693/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 20. oktobra spriedums – Clover Canyon/EUIPO – Kaipa Sportswear (“CLOVER CANYON”) Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Vārdiska preču zīme “CLOVER CANYON” – Agrāka valsts vārdiska preču zīme “CANYON” – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Sajaukšanas iespēja

text:
               5.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 454/24

      Vispārējās tiesas 2016. gada 20. oktobra spriedums – Clover Canyon/EUIPO – Kaipa Sportswear (“CLOVER CANYON”)
      (Lieta T-693/15) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Vārdiska preču zīme “CLOVER CANYON” - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “CANYON” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Sajaukšanas iespēja)
      (2016/C 454/44)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Clover Canyon, Inc. (Losandželosa, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – T. Schmitz, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – J. Ivanauskas un A. Folliard-Monguiral)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Kaipa Sportswear GmbH (Heilbronn, Vācija) (pārstāvis – D. Pauli, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 4. augusta lēmumu lietā R 3018/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kaipa Sportswear un Clover Canyon

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Clover Canyon, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 38, 1.2.2016.


title: Lieta T-32/10: Prasība, kas celta 2010. gada 22. janvārī — Ella Valley Vineyards /ITSB — Hachette Filipacchi Presse ( ELLA VALLEY VINEYARDS )

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/40

         Prasība, kas celta 2010. gada 22. janvārī — Ella Valley Vineyards/ITSB — Hachette Filipacchi Presse (“ELLA VALLEY VINEYARDS”)
   (Lieta T-32/10)
   2010/C 80/65
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd (Jeruzaleme, Izraēla) (pārstāvis — C. de Haas, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Hachette Filipacchi Presse SA (Levallois-Perret, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 11. novembrī pieņemto lēmumu pilnā apmērā, jo ar to esot pārkāpts Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt sabiedrības ELLA VALLEY VINEYARDS tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 87.–93. pantam.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiskā preču zīme “ELLA VALLEY VINEYARDS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3360914)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Hachette Filipacchi Presse SA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Francijas vārdiskā preču zīme un Kopienas vārdiskā preču zīme “ELLE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 3475365)

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Iebildumu nodaļas lēmumu atcelt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo konkrētā sabiedrības daļa starp attiecīgajām preču zīmēm neuztveršot nekādu saistību un ar preču zīmes “ELLA VALLEY VINEYARDS” izmantošanu netiekot gūtas nepamatotas priekšrocības no agrāku preču zīmju “ELLE” reputācijas


title: Lieta T-77/09: Prasība, kas celta 2009. gada 17. februārī – hofherr communikation/ITSB ( NATURE WATCH )

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/34

         Prasība, kas celta 2009. gada 17. februārī – hofherr communikation/ITSB (“NATURE WATCH”)
   (Lieta T-77/09)
   2009/C 90/53
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: hofherr communikation GmbH, Innsbruck (Austrija) (pārstāvis – S. Warbek, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācijas pirmās padomes 2008. gada 4. decembra lēmumu lietā R 1410/2008-1 un atļaut reģistrēt reģistrācijai pieteikto preču zīmi; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “NATURE WATCH” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 39., 41. un 43. klasē – starptautiska reģistrācija Nr. WOO 957 541

      Pārbaudītāja lēmums: atteikt reģistrēt pieteikto preču zīmi kā Kopienas preču zīmi

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelācijas padome esot kļūdaini secinājusi, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir aprakstoša un ka, turklāt, reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei nav atšķirtspējas.


title: (Lieta C-266/04) (Lieta C-267/04) (Lieta C-268/04) (Lieta C-269/04) (Lieta C-270/04): Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 5. aprīļa Tribunal des affaires de sécurite sociale de Saint-Etienne rīkojumu lietās: SAS Nazairdis pret Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC; JACELI SA pret Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC; KOMOGO SA pret Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC; Tout pour la maison SARL pret Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC; SAS Distribution Masino France pret Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC;

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 5. aprīļa Tribunal des affaires de sécurite sociale de Saint-Etienne rīkojumu lietās: SAS Nazairdis pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC; JACELI SA pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC; KOMOGO SA pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC; Tout pour la maison SARL pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC; SAS Distribution Masino France pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC;
   (Lieta C-266/04) (Lieta C-267/04) (Lieta C-268/04) (Lieta C-269/04) (Lieta C-270/04)
   (2004/C 228/44)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Tribunal des affaires de sécurite sociale de Saint-Etienne 2004. gada 5. aprīļa rīkojumu lietās

               —

               SAS Nazairdis pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC;

               —

               JACELI SA pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC;

               —

               KOMOGO SA pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC;

               —

               Tout pour la maison SARL pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC,

         ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 24. jūnijā, un lietā

               —

               SAS Distribution Masino France pret Caisse Nationale de l`Organisation Autonome d`Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC, ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 25. jūnijā.

         Tribunal des affaires de sécurite sociale de Saint-Etienne lūdz Eiropas Kopienu Tiesu lemt par jautājumu,
   vai EKL 87. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts finansu atbalsts, ko Francija ir sniegusi C.P.D.C. (Profesionālā degvielas izplatītāju komiteja (Comité professionnel de la Distribution des Carburants)) un F.I.S.A.C. (Amatnieku un uzņēmējdarbības aizsardzības palīdzības fonds (Fonds d`Intervention pour la Sauvegarde de l`Artisanat et du Commerce)) ietvaros, sniedzot palīdzību amatniekiem un komersantiem, tiem beidzot darba gaitas, un dotācija ražošanā un komercprofesijās pašnodarbināto, kā arī amatnieku profesijās pašnodarbināto vecuma apdrošināšanas sistēmai, ir uzskatāms par valsts atbalstu?


title: Lieta C-516/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos SA/Autoridade Tributária e Aduaneira Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Direktīva 2006/112/EK — 178. panta a) punkts — Tiesības uz atskaitījumu — Īstenošanas noteikumi — 226. panta 6. un 7. punkts — Rēķinā obligāti norādāmās ziņas — Sniegto pakalpojumu apjoms un veids — Pakalpojumu sniegšanas datums

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/6

         Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

   (Lieta C-516/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 178. panta a) punkts - Tiesības uz atskaitījumu - Īstenošanas noteikumi - 226. panta 6. un 7. punkts - Rēķinā obligāti norādāmās ziņas - Sniegto pakalpojumu apjoms un veids - Pakalpojumu sniegšanas datums)
   (2016/C 419/06)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos SA

      Atbildētāja: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 226. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka rēķini, kuros ir iekļautas tikai ziņas “juridiskie pakalpojumi, kas sniegti no [konkrēta datuma] līdz šim brīdim”, kādi aplūkoti pamatlietā, a priori neatbilst šī panta 6. punkta prasībām, un ka rēķini, kuros ir iekļautas tikai ziņas “juridiskie pakalpojumi, kas sniegti līdz šim brīdim”, a priori neatbilst ne minētā panta 6. punkta, ne 7. punkta prasībām, – tas tomēr ir jāpārbauda iesniedzējtiesai;
   Direktīvas 2006/112 178. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj, ka valsts nodokļu iestādes var atteikt tiesības uz PVN atskaitījumu tikai tādēļ, ka nodokļu maksātāja rīcībā ir rēķins, kurā nav izpildītas šīs direktīvas 226. panta 6. un 7. punktā noteiktās prasības, ja šo iestāžu rīcībā ir visa nepieciešamā informācija, lai pārbaudītu, ka ir izpildītas šo tiesību īstenošanai noteiktās prasības pēc būtības.

      (1)  OV C 34, 2.2.2015.


title: Lieta C-4/03: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 13. jūlijā ( Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gesellschaft für Antriebstechnik mbH & Co. KG (GAT) pret Lamellen und Kupplungsbau Beteiligungs KG ( LuK ) (Briseles Konvencija — 16. panta 4. punkts — Tiesvedības patentu reģistrācijas vai spēkā esamības lietās — Deponēšanas vai reģistrācijas vietas tiesu izņēmuma jurisdikcija — Prasība, lai konstatētu, ka nav noticis patenta pārkāpums — Pakārtoti izvirzīts jautājums par patenta spēkā esamību)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/1

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 13. jūlijā (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gesellschaft für Antriebstechnik mbH & Co. KG (GAT) pret Lamellen und Kupplungsbau Beteiligungs KG (LuK)
   (Lieta C-4/03) (1)

   (Briseles Konvencija - 16. panta 4. punkts - Tiesvedības patentu reģistrācijas vai spēkā esamības lietās - Deponēšanas vai reģistrācijas vietas tiesu izņēmuma jurisdikcija - Prasība, lai konstatētu, ka nav noticis patenta pārkāpums - Pakārtoti izvirzīts jautājums par patenta spēkā esamību)
   (2006/C 224/01)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Oberlandesgericht Düsseldorf
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Gesellschaft für Antriebstechnik mbH & Co. KG (GAT)

      Atbildētāja: Lamellen und Kupplungsbau Beteiligungs KG (LuK)

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberlandesgericht Düsseldorf — Briseles Konvencijas 16. panta 4. punkta interpretācija — Izņēmuma jurisdikcija tiesvedībā attiecībā uz patentu [..] spēkā esamību — Vai tā aptver prasību, lai konstatētu, ka noticis (vai, attiecīgi, ka nav noticis) patenta pārkāpums, kuras ietvaros viens no lietas dalībniekiem atsaucas uz patenta spēkā neesamību
   Rezolutīvā daļa:
   16. panta 4. punkts 1968. gada 27. septembra Konvencijā par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās, kas pēdējo reizi grozīta ar 1996. gada 29. novembra Konvenciju par Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanos, ir interpretējams tādējādi, ka tajā paredzētais noteikums par izņēmuma jurisdikciju attiecas uz visām tiesvedībām, kas saistītas ar patentu reģistrāciju vai spēkā esamību, neatkarīgi no tā, vai šis jautājums ir izvirzīts prasībā vai kā iebilde.

      (1)  OV C 55, 08.03.2003.


title: Lieta C-256/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. maijā iesniedza Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) — Provincie Antwerpen /publisko tiesību sabiedrība Belgacom NV

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. maijā iesniedza Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) — Provincie Antwerpen/publisko tiesību sabiedrība Belgacom NV

   (Lieta C-256/13)
   2013/C 207/42
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Antwerpen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Provincie Antwerpen

      Atbildētāja: Publisko tiesību sabiedrība Belgacom NV

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/20/EK (1) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) 6. pants un/vai 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj to, ka dalībvalsts iestāde budžeta vai citu apsvērumu dēļ apliek ar nodokli telekomunikāciju tīkla operatora saimniecisko darbību, kas izpaužas [tās] teritorijā vai kādā tās daļā kā ar šo darbību saistīto GSM mastu, stabu vai antenu klātesamība valsts vai privātā īpašumā?

      (1)  OV L 108, 21. lpp.


title: Lieta C-237/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. februāra rīkojumu apvienotajās lietās no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00 Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija 2013. gada 29. aprīlī iesniedza Ge.A.P. Srl

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/22

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. februāra rīkojumu apvienotajās lietās no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00 Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija 2013. gada 29. aprīlī iesniedza Ge.A.P. Srl
   (Lieta C-237/13 P)
   2013/C 207/35
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Ge.A.P. Srl (pārstāvji — A. Bianchini un F. Busetto, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un Comitato “Venezia vuole vivere”

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas rīkojumu;

               —

               apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasījumus un līdz ar to:

                           —

                           tiktāl, ciktāl tas ir saprātīgi un prasītāju interesēs, atcelt Eiropas Komisijas 1999. gada 25. novembra Lēmumu 2000/394/EK par atbalsta pasākumiem Venēcijas un Kjodžas teritorijās dibinātajiem uzņēmumiem, kas ir paredzēti Likumos Nr. 30/1997 un Nr. 206/1995, ar ko nosaka atbrīvojumu no sociālā nodrošinājuma maksājumiem;

                           —

                           pakārtoti, atcelt šo iepriekš minēto lēmumu, ciktāl tajā ir uzdots atgūt piešķirtos atbrīvojumus no sociālā nodrošinājuma maksājumiem un ciktāl tajā papildus atgūstamajai atbrīvojumu no sociālā nodrošinājuma maksājumiem summai ir piedzenams arī procentu maksājums par nolēmumā paredzētajiem laikposmiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās tiesvedības instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatojumam ir izvirzīti šādi deviņi pamati:

                  Pirmais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā nav atzīts, ka ar attiecīgajiem pasākumiem, ņemot vērā to kompensējošo raksturu, to saņēmējiem netika piešķirtas nekādas priekšrocības.

                  Otrais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā nav izslēgta vai katrā ziņā nav izvērtēta attiecīgo pasākumu spēja ietekmēt konkurenci un Kopienu iekšējo tirdzniecību.

                  Trešais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 2. punkta b) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkts) un EKL 87. panta 3. punkta b) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkts) paredzēto izņēmumu piemērojamība.

                  Ceturtais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts) paredzētā izņēmuma piemērojamība.

                  Piektais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 3. punkta d) un e) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta d) un e) apakšpunkts) paredzēto izņēmumu piemērojamība.

                  Sestais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 86. panta 2. punktā (jaunajā redakcijā — LESD 106. panta 2. punkts) paredzētā izņēmuma piemērojamība.

                  Septītais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta pastāvoša atbalsta esamība, tādējādi pārkāpjot EKL 88. panta 3. punktu (jaunajā redakcijā — LESD 108. panta 3. punkts) un Regulas Nr. 659/1999 (1) 15. pantu.

                  Astotais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punkta piemērojamība attiecībā uz atgūšanas rīkojumu.

                  Devītais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punkta piemērojamība attiecībā uz procentu maksājuma piemērošanu.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta T-35/12: Prasība, kas celta 2012. gada 16. janvārī — Icelandic Group UK /Komisija

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/29

         Prasība, kas celta 2012. gada 16. janvārī — Icelandic Group UK/Komisija
   (Lieta T-35/12)
   2012/C 73/58
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Icelandic Group UK Ltd (Grimsby, Apvienotā Karaliste) (pārstāve — V. Sloane, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 15. novembra Lēmuma C(2011) 8113, galīgā redakcija, 1. panta 2. punktu, kurā konstatēts, ka ievedmuitas nodokļa atmaksāšana konkrētā gadījumā nav pamatota (rem 04/2010), un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās un citus izdevumus saistībā ar šo lietu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, kas neesot izpildītas būtiskas procesuālās prasības un esot pārkāpts Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (1) 906.a pants, jo atbildētāja neesot ievērojusi prasītājas tiesības uz aizstāvību procedūrā, kuras rezultātā tika pieņemts apstrīdētā lēmuma 1. panta 2. punkts, pieņemdama prasītājas tiesībām nelabvēlīgu lēmumu, nedevusi tai iespēju tikt uzklausītai jautājumā par šā nelabvēlīgā lēmuma pamatojumu, proti, atbildētājas secinājumu, ka Apvienotās Karalistes iestādes nav kļūdījušās jautājumā par importu laikā no 2006. gada 1. decembra līdz 2007. gada 24. jūlijam.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un pārkāpti Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (2) 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts, 236. pants un/vai 239. pants, jo:

                           —

                           atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, secinādama, ka šajos apstākļos neesot bijuši izpildīti Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunktā izklāstītie nosacījumi muitas nodokļa atmaksāšanai. Atbildētājas secinājums, ka Apvienotās Karalistes iestādes nav kļūdījušās jautājumā par importu laikā no 2006. gada 1. decembra līdz 2007. gada 24. jūlijam, esot acīmredzami nepareizs;

                           —

                           turklāt vai pakārtoti, atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, secinādama, ka neesot bijuši izpildīti Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 239. pantā izklāstītie nosacījumi muitas nodokļa atmaksāšanai. Atbildētājas secinājums, ka šīs lietas apstākļi neliecina par izņēmuma gadījumu 239. panta izpratnē, esot bijis acīmredzami nepareizs.

      (1)  Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regula (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 1. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 2. nod., 6. sēj., 3. lpp.).

      (2)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 2. nod., 4. sēj., 307. lpp.).


title: Lieta T-338/11: Prasība, kas celta 2011. gada 30. jūnijā — Getty Images /ITSB ( “PHOTOS.COM” )

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/39

         Prasība, kas celta 2011. gada 30. jūnijā — Getty Images/ITSB (“PHOTOS.COM”)
   (Lieta T-338/11)
   2011/C 252/87
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Getty Images (US), Inc. (Sietla, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — P.G. Olson, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 6. aprīļa lēmumu lietā R 1831/2010-2 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PHOTOS.COM” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 42. un 45. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8549991

      Pārbaudītāja lēmums: daļēji noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. panta b) un c) apakšpunkta, skatot tos kopā ar 7. pantu 3. punktu, pārkāpums, jo Apelāciju padome esot (i) kļūdaini konstatējusi, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme bija aprakstoša attiecībā uz reģistrācijai pieteiktajām precēm/pakalpojumiem; (ii) kļūdījusies, neņemot vērā faktu, ka prasītājas reģistrētais domēna nosaukums atbilst reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei un ietekmē preču zīmes atšķirtspējas novērtēšanu, un (iii) kļūdaini uzskatījusi, ka dokumenti nebija pietiekami, lai pierādītu, ka preču zīme bija ieguvusi atšķirtspēju, un savu lēmumu balstījusi uz iesniegto pierādījumu nepareizu izpratni un priekšstatu par tiem. Vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās paļāvības principu pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdaini noraidīja fakta, ka iepriekšējā reģistrācijas pieteikumā ITSB bija atzinusi prasītājas preču zīmi “PHOTOS.COM” attiecībā uz līdzīgām precēm uz pakalpojumiem, nozīmību.


title: Lieta T-241/06: Prasība, kas celta 2006. gada 7. septembrī — Reitz un von Gadomski pret ITSB ( CMD-CLINIC )

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/25

         Prasība, kas celta 2006. gada 7. septembrī — Reitz un von Gadomski pret ITSB (“CMD-CLINIC”)
   (Lieta T-241/06)
   (2006/C 261/47)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: J. Reitz, Aumühle (Vācija) un B. von Gadomski, Hamburga (Vācija) (pārstāvis — U. Poser, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 6. jūlija lēmumu (R 0372/2006-4);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CMD-CLINIC” attiecībā uz 5., 10. un 44. klasē ietilpstošām precēm un pakalpojumiem (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 661 337)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: apstrīdētais lēmums ir prettiesisks, jo reģistrācijas pieteikums tika prettiesiski noraidīts kā aprakstošs saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, kā arī tādēļ, ka tam trūkst atšķirtspējas, saskaņā ar tās pašas regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2005. gada 27. janvārī lietā C-422/02 P Europe Chemi-Con (Deutschland) GmbH pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Antidempinga pasākumi — Regula, kas izbeidz antidempinga procedūras — Atpakaļejošais spēks — Vienlīdzīga attieksme — Nediskriminācija — Noteiktu Japānas izcelsmes lielu elektrolītisko alumīnija kondensatoru imports)

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 27. janvārī
   lietā C-422/02 P
         Europe Chemi-Con
       (
         Deutschland
      )
         GmbH
       pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Apelācija - Antidempinga pasākumi - Regula, kas izbeidz antidempinga procedūras - Atpakaļejošais spēks - Vienlīdzīga attieksme - Nediskriminācija - Noteiktu Japānas izcelsmes lielu elektrolītisko alumīnija kondensatoru imports)
   (2005/C 82/01)
   tiesvedības valoda - angļu
   Lietā C-422/02 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 49. pantam, ko 2002. gada 21. novembrī iesniedza Europe Chemi-Con (Deutschland) GmbH, reģistrēta Nirnbergā (Vācija), (advokāti K. Adamantopoulos, J. Branton un J. Gutiérrez Gisbert), pārējiem lietas dalībniekiem esot šādiem: Eiropas Savienības Padome (pārstāvis- S. Marquardt, kam palīdz G. Berrisch) un Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - T. Scharf un S. Meany), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši A. Rosas (referents) un S. von Bahr, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2005. gada 27. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Europe Chemi-Con (Deutschland) GmbH sedz savus izdevumus un tos, kas šajā instancē ir radušies Eiropas Savienības Padomei;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus izdevumus pati.

      (1)  OV C 19, 25.01.2003.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 21. oktobrī lietā T-49/03 Gunda Schumann pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — Vispārējs konkurss — Iepriekšējās atlases tests — Viena vairāku atbilžu (multiple choice) jautājuma anulēšana — Samērīguma princips — Paziņojuma par konkursu pārkāpums)

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/19

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 21. oktobrī
   lietā T-49/03 Gunda Schumann pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Ierēdņi - Vispārējs konkurss - Iepriekšējās atlases tests - Viena vairāku atbilžu (multiple choice) jautājuma anulēšana - Samērīguma princips - Paziņojuma par konkursu pārkāpums)
   (2004/C 314/48)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā T-49/03 Gunda Schumann, ar dzīvesvietu Berlīne (Vācija), ko pārstāv advokāts Y. Bock, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji – J. Currall, kam palīdz advokāts B. Wägenbaur, kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību par vispārējā konkursa COM/A/11/01 atlases komisijas lēmuma, ar kuru prasītājam ir liegta iespēja piedalīties iepriekšējās atlases testam sekojošajos pārbaudījumos, atcelšanu, Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētāja P. Lindh, tiesneši R. García - Valdecasas, J. D. Cooke, sekretāre D. Christensen, administratore, 2004. gada 21. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Prasību, ciktāl tā attiecas uz 2002. gada 19. jūlija lēmuma atcelšanu, noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Prasību, ciktāl tā attiecas uz 2002. gada 4. jūnija lēmuma atcelšanu, noraidīt kā nepamatotu;

               3)

               puses sedz savus izdevumus pašas.

      (1)  OV C 101, 26.4.2003.


title: Lieta C-588/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 8. septembra spriedumu lietā T-469/13 Generics (UK)/Komisija 2016. gada 18. novembrī iesniedza Generics (UK) Ltd

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/23

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 8. septembra spriedumu lietā T-469/13 Generics (UK)/Komisija 2016. gada 18. novembrī iesniedza Generics (UK) Ltd

   (Lieta C-588/16 P)
   (2017/C 030/28)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Generics (UK) Ltd (pārstāvji – I. Vandenborre, advocaat, T. Goetz, Rechtsanwalt)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt spriedumu vai veikt citu darbību, ko prasītu taisnīgums.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

                  Pirmais pamats. Tiesa neesot pierādījusi, ka izlīgumi ir pārkāpums “mērķa dēļ” sprieduma Cartes Bancaires izpratnē. Konkrētāk, tiesa nepaskaidro, kā izlīgumi paši par sevi izpaužas kā pietiekams kaitējums konkurencei, bez nepieciešamības izvērtēt to esošās un potenciālās sekas. Tā vietā tiesa pauž šaubas un neskaidrību attiecībā uz izlīgumu analīzes būtiskajiem punktiem.

               2.

                  Otrais pamats. Pierādījumi, kas pamato tiesas secinājumus, neatbilstot prasībai par precīziem, ticamiem, saskanīgiem un visaptverošiem pierādījumiem, kurus Tiesa ir identificējusi kā nepieciešamu, lai izpildītu pierādīšanas pienākumu attiecībā uz pārkāpumu “mērķa dēļ”.

               3.

                  Trešais pamats. Tiesa pārliekot pierādīšanas pienākumu, liekot Generics (UK) pierādīt, ka tiesāšanās šajā lietā noteikti būtu radījusi risku un ka Generics (UK) noteikti būtu zaudējusi tiesvedību, lai pierādītu izlīgumu tiesiskumu.

               4.

                  Ceturtais pamats. Tiesa nepārbaudīja pilnībā Komisijas atteikumu piemērot LESD 101. panta 3. punktu.

               5.

                  Piektais pamats. Tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, piemērojot savas tiesas pārbaudes pilnvaras ultra vires, konstatējot jaunu LESD 101. panta 1. punkta pārkāpumu, kas nebija formulēts Lēmumā, un aizstājot Komisijas secinājumus ar saviem.

               6.

                  Sestais pamats. Tiesa neesot identificējusi skaidrus, precīzus un saskanīgus pierādījumus, lai pamatotu secinājumu, ka Generics (UK) ir izdarījusi apgalvoto pārkāpumu tīši vai aiz nolaidības, kā tas prasīts Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā, 23. panta 2. punktā.

      (1)  OV 2003, L 1, 1. lpp.


title: Lieta C-293/08: Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 5. februāra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Somijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2004/83/EK — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/8

         Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 5. februāra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Somijas Republika
   (Lieta C-293/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2004/83/EK - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2009/C 82/15)
   Tiesvedības valoda — somu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Condou-Durande un I. Koskinen)

      Atbildētāja: Somijas Republika (pārstāvis — J. Heliskoski)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu (OV L 304, 12. lpp.) prasības
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu prasības, Somijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Somijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 223, 30.8.2008.


title: Lieta C-422/06: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 1. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/30

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 1. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-422/06) (1)

   (2007/C 183/56)

      Tiesvedības valoda — poļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-320/06: Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Moreira da Fonseca pret ITSB — General Óptica ( GENERAL OPTICA )

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/71

         Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Moreira da Fonseca pret ITSB — General Óptica (“GENERAL OPTICA”)
   (Lieta T-320/06)
   (2006/C 326/147)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alberto Jorge Moreira da Fonseca L
      da, Santo Tirso (Portugāle) (pārstāvis — M. Oehen Mendes, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: General Óptica SA, Barselona (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 8. augusta lēmumu, kas prasītājai tika paziņots 2006. gada 27. septembrī, atcelšanas procesā Nr. 829C (Lieta Nr. R 946/2005-1) un tā rezultātā atzīt Kopienas preču zīmi Nr. 2 436 723“GENERAL OPTICA”, kas tika pieteikta 2001. gada 5. novembrī un reģistrēta 2003. gada 31. janvārī, par spēkā neesošu, vai, pakārtoti, par atceltu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme “GENERAL OPTICA” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 42. klasē (Optikas pakalpojumi) — Kopienas preču zīme Nr. 2 436 723

      Kopienas preču zīmes īpašniece: General Óptica SA

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: valsts agrāks komercnosaukums “Generalóptica” attiecībā uz optisko ierīču, mērierīču un fotografēšanas iekārtu importu un mazumtirdzniecību

      Anulēšanas nodaļas lēmums: lūgumu atzīt par spēkā neesošu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Citu starpā pārkāpts Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. un 4. punkts, jo starp šiem apzīmējumiem pastāv sajaukšanas iespēja un prasītājas apzīmējumam ir nodrošināta valsts aizsardzība.
   Komisijas Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma pārkāpums, jo ITSB neizpildīja savu pienākumu lūgt prasītājai iesniegt pierādījumus par izvirzīto agrāko izmantošanu.


title: Lieta C-497/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Amtsgericht Charlottenburg (Vācija) 2008. gada 17. novembra rīkojumu — Amiraike Berlin GmbH un Aero Campus Cottbus Ltd.

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Amtsgericht Charlottenburg (Vācija) 2008. gada 17. novembra rīkojumu — Amiraike Berlin GmbH un Aero Campus Cottbus Ltd.
   (Lieta C-497/08)
   2009/C 113/38
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Amtsgericht Charlottenburg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Amiraike Berlin GmbH

      Pretējā puse procesā: Aero Campus Cottbus Ltd.

      Prejudiciālais jautājums

               1.

               Vai Kopienu primāro tiesību normas, it īpaši EKL 10., 43., 48. pants un Kopienu dalībvalstu attiecīgo valsts tiesību aktu savstarpējās atzīšanas pamatprincips savstarpēji ir interpretējami tādējādi, ka dalībvalsts (pirmā dalībvalsts) ar Kopienu primāro tiesību ratificēšanu tādējādi katrā ziņā principā ir piekritusi otras dalībvalsts tiesību aktos paredzēta atsavināšanas pasākuma iedarbībai savā teritorijā, ja privāts uzņēmums, uz kuru attiecas šis atsavināšanas pasākums, iepriekš, īstenojot savas tiesības veikt uzņēmējdarbību atbilstoši Kopienu tiesībām, darbojas saskaņā ar otras dalībvalsts sabiedrību tiesībām, kas regulē atsavināšanu, taču saimniecisko darbību veic pirmajā dalībvalstī un tajā atrodas uzņēmuma īpašums, kuram tiek piemērots atsavināšanas pasākums?


title: Lieta C-179/15: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 3. marta spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Daimler AG/Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Preču zīmes — Direktīva 2008/95/EK — 5. panta 1. punkts — Internetā pieejami sludinājumi, kas attiecas uz trešo personu — Neatļauta preču zīmes izmantošana — Sludinājumi, kas ievietoti tiešsaistē bez šīs trešās personas ziņas vai piekrišanas vai kas atstāti tiešsaistē, neņemot vērā tās iebildumus — Preču zīmes īpašnieka celta prasība pret minēto trešo personu

text:
               2.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/19

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 3. marta spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Daimler AG/Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.
   (Lieta C-179/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Preču zīmes - Direktīva 2008/95/EK - 5. panta 1. punkts - Internetā pieejami sludinājumi, kas attiecas uz trešo personu - Neatļauta preču zīmes izmantošana - Sludinājumi, kas ievietoti tiešsaistē bez šīs trešās personas ziņas vai piekrišanas vai kas atstāti tiešsaistē, neņemot vērā tās iebildumus - Preču zīmes īpašnieka celta prasība pret minēto trešo personu)
   (2016/C 156/27)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Törvényszék

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Daimler AG

      Atbildētāja: Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīvas 2008/95, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka trešā persona, kas ir minēta interneta vietnē publicētā sludinājumā, kurā ir ietverts kādai preču zīmei identisks vai līdzīgs apzīmējums tā, ka var rasties priekšstats, ka starp šo trešo personu un preču zīmes īpašnieku pastāv komercattiecības, neveic tādu šā apzīmējuma izmantošanu, ko šis īpašnieks var aizliegt uz šīs tiesību normas pamata, ja šo sludinājumu nav ievietojusi nedz šī trešā persona, nedz tas ir ticis ievietots tās vārdā vai ja – gadījumā, kad šī trešā persona šo sludinājumu ir ievietojusi vai tas ir ticis ievietots tās vārdā ar īpašnieka piekrišanu, – šī trešā persona ir skaidri pieprasījusi šīs interneta vietnes pārvaldītājam, kuram tā ir pasūtījusi sludinājuma ievietošanu, izņemt to vai tajā atrodamo norādi uz preču zīmi.

      (1)  OV C 228, 13.7.2015.


title: Lieta T-160/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 14. maija spriedums – Adler Modemärkte /ITSB – Blufin ( “MARINE BLEU” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “MARINE BLEU” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “BLUMARINE”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               30.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/19

         Vispārējās tiesas 2014. gada 14. maija spriedums – Adler Modemärkte/ITSB – Blufin (“MARINE BLEU”)
   (Lieta T-160/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “MARINE BLEU” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “BLUMARINE” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 202/23
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Adler Modemärkte AG (Haibach, Vācija) (pārstāvji – J.-C. Plate un R. Kaase, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – D. Walicka un G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Blufin SpA (Carpi, Itālija) (pārstāvis – F. Caricato, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 3. februāra lēmumu lietā R 1955/2010–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Blufin SpA un Adler Modemärkte AG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Adler Modemärkte AG sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Blufin SpA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 184, 23.6.2012.


title: Lieta F-126/12: Prasība, kas celta 2012. gada 26. oktobrī — ZZ /Komisija

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/29

         Prasība, kas celta 2012. gada 26. oktobrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-126/12)
   2013/C 71/50
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — M. Boury, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildi uz sūdzību, kurā prasītājs ir lūdzis, pirmkārt, Eiropas Komisiju atzīt, ka tikai daži viņa personas lietā esošie dokumenti varēja tikt nodoti Tribunal de première instance de Bruxelles izmeklēšanas tiesnesim, un, otrkārt, konstatēt 2001. gada 2. februāra lēmuma par to neatklāšanu minētajai tiesai prettiesiskumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2012. gada 24. augusta atbildi uz sūdzību Nr. R/367/12;

               —

               atzīt par prettiesisku viņa īstās personīgās lietas neatklāšanu Beļģijas tiesai, kā arī iecēlējinstitūcijas 2001. gada 2. februāra lēmumu un visus dokumentus, kuri uz to attiecas, — dokumentus, kurus Beļģijas krimināltiesvedības iestādes pieprasīja Komisijai;

               —

               atzīt par prettiesisku agrākās nodaļas ADMIN B9, kura bija pilnvarota veikt iecēlējinstitūcijas 2001. gada 2. februārī uzsākto administratīvo izmeklēšanu, Noteikumu normām pretējo rīcību, nododot Tribunal de Bruxelles konfidenciālus dokumentus bez jebkādas likumīgas pārbaudes un neievērojot Noteikumu normas;

               —

               atzīt par prettiesisku Komisijas darbinieku iejaukšanos izmeklēšanā saistībā ar viņa Tribunal de Bruxelles iesniegto sūdzību ar mērķi nodarīt viņam kaitējumu bez attiecīga pilnvarojuma un kompetences;

               —

               atzīt, ka visā šīs lietas izskatīšanas gaitā viņš, tāpat kā viņa ģimene, ir cietuši no smagiem viņu fundamentālu cilvēktiesību pārkāpumiem un ka viņam ir nodarīts smags un grūti kompensējams profesionāls, morāls un mantisks kaitējums, un ka viņam tādēļ ir tiesības saņemt par šo pašu kaitējumu kompensāciju.