title: Lieta C-343/10: Prasība, kas celta 2010. gada 7. jūlijā — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/29

         Prasība, kas celta 2010. gada 7. jūlijā — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-343/10)
   ()
   2010/C 234/47
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — S. Pardo Quintillán)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Spānijas Karaliste, nenodrošinādama

                           —

                           komunālo notekūdeņu kanalizāciju Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Valle de la Orotava, Arenys de Mar, Alcossebre un Cariño aglomerācijās ar vairāk nekā 15 000 c.e. saskaņā ar Direktīvas 91/271EEK (1) 3. pantu un

                           —

                           komunālo notekūdeņu attīrīšanu Arroyo de la Miel, Arroyo de la Víbora, Estepota (San Pedro de Alcántara), Alhaurín el Grande, Coín, Barbate, Chipiona, Isla Cristina, Matalascañas, Nerja, Tarifa, Torrox Costa, Vejer de la Frontera, Gijón-Este, Llanes, Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Los Llanos de Aridane, Arenys de Mar, Pineda de Mar, Ceuta, Alcossebre, Benicarló, Elx (Arenales), Peñíscola, Teulada Moraira (Rada Moraira), Vinaròs, A Coruña, Cariño, Tui, Vigo, Aguiño-Carreira-Ribeira, Baiona, Noia, Santiago, Viveiro un Irán (Hondarribia) aglomerācijās ar vairāk nekā 15 000 c.e. saskaņā ar direktīvas 4. panta 1., 3. un attiecīgi 4. punktu,

                     nav izpildījusi minētajās Direktīvas 91/271/EEK normās noteiktos pienākumus;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Saskaņā ar Direktīvas 91/271/EEK 3. panta 1. punktu un 4. panta 1. punktu aglomerācijās ar vairāk nekā 15 000 c.e. vēlākais līdz 2000. gada 31. decembrim bija jābūt kanalizācijas sistēmām un bija jāveic komunālo notekūdeņu otrreizēja attīrīšana vai līdzvērtīga apstrāde.
   Saskaņā ar direktīvas 3. panta 2. punktu komunālo notekūdeņu kanalizācijas sistēmām ir jāatbilst I pielikuma A daļā noteiktajām prasībām.
   Saistībā ar komunālo notekūdeņu attīrīšanas pienākumiem direktīvas 4. panta 1. punktā dalībvalstīm ir noteikts pienākums nodrošināt, ka pirms kanalizācijas sistēmās nonākošo notekūdeņu novadīšanas tiek veikta to otrreizēja attīrīšana vai līdzvērtīga apstrāde.
   Saskaņā ar 4. panta 3. punktu no komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtām novadītajiem ūdeņiem ir jāatbilst attiecīgajām I pielikuma B daļas prasībām. Savukārt I pielikuma B daļā izdarīta norāde uz minētā pielikuma I tabulā noteiktajām prasībām. Visbeidzot, ar I pielikuma D daļā noteiktajiem uzraudzības pasākumiem iespējams pārbaudīt, vai no komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtām novadītie ūdeņi atbilst I pielikuma B daļas prasībām.
   Attiecībā uz šīm 38 aglomerācijām Spānijas Karaliste nav nodrošinājusi direktīvā paredzēto prasību izpildi.

      (1)  Padomes 1991. gada 21. maija Direktīva 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 15. nod., 2. sēj., 26. lpp.)


title: Lieta C-465/14: Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 27. oktobra spriedums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/F. Wieland, H. Rothwangl Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 18. un 45. pants — Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — 3. un 94. pants — Regula (EEK) Nr. 859/2003 — 2. panta 1. un 2. punkts — Vecuma apdrošināšana un apdrošināšana nāves gadījumam — Bijušie jūrnieki, kas ir trešās valsts, kura 1995. gadā kļuvusi par Eiropas Savienības dalībvalsti, pilsoņi — Tiesību uz vecuma pabalstiem liegšana

text:
               9.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/4

         Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 27. oktobra spriedums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/F. Wieland, H. Rothwangl

   (Lieta C-465/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 18. un 45. pants - Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - 3. un 94. pants - Regula (EEK) Nr. 859/2003 - 2. panta 1. un 2. punkts - Vecuma apdrošināšana un apdrošināšana nāves gadījumam - Bijušie jūrnieki, kas ir trešās valsts, kura 1995. gadā kļuvusi par Eiropas Savienības dalībvalsti, pilsoņi - Tiesību uz vecuma pabalstiem liegšana)
   (2017/C 006/04)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Centrale Raad van Beroep

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Atbildētāji: F. Wieland, H. Rothwangl

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma shēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenes locekļiem, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 13. aprīļa Regulu (EK) Nr. 647/2005, 94. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj dalībvalsts tiesisko regulējumu, kurā tiesību uz vecuma pabalstu noteikšanai netiek ņemts vērā apdrošināšanas laikposms, ko ārvalstu darba ņēmējs esot pabeidzis atbilstoši tās tiesību aktiem, ja valsts, kuras pilsonis ir šis darba ņēmējs, ir pievienojusies Eiropas Savienībai pēc šī laikposma pabeigšanas;

               2)

               LESD 18. un 45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, par kādu ir pamatlieta, atbilstoši kuram jūrnieks, kas noteiktu laikposmu ir bijis tāda kuģa apkalpē, kura piederības osta ir šīs dalībvalsts teritorijā, un kas ir dzīvojis uz šī kuģa, nevar saņemt vecuma apdrošināšanu par šo laikposmu, jo šajā laikposmā viņš nebija nevienas dalībvalsts pilsonis;

               3)

               Padomes 2003. gada 14. maija Regulas (EK) Nr. 859/2003, ar ko Regulas (EEK) Nr. 1408/71 un Regulas (EEK) Nr. 574/72 noteikumus attiecina arī uz tiem trešo valstu pilsoņiem, uz kuriem minētie noteikumi neattiecas tikai viņu valstspiederības dēļ, 2. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj dalībvalsts tiesisko regulējumu, atbilstoši kuram nodarbinātības laikposmu, ko saskaņā ar šīs dalībvalsts tiesību aktiem ir pabeidzis darba ņēmējs, kurš šajā laikposmā nebija nevienas dalībvalsts pilsonis, bet kurš brīdī, kad pieprasa vecuma pensijas samaksu, ietilpst šīs regulas 1. panta piemērošanas jomā, šī dalībvalsts neņem vērā šī darba ņēmēja pensijas tiesību noteikšanai.

      (1)  OV C 448, 15.12.2014.


title: Lieta T-196/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija spriedums – Nanu – Nana Joachim Hoepp /ITSB – Stal-Florez Botero ( “la nana” ) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiskas preču zīmes “la nana” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “NANA”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punkts

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/43

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija spriedums – Nanu–Nana Joachim Hoepp/ITSB – Stal-Florez Botero (“la nana”)
   (Lieta T-196/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas grafiskas preču zīmes “la nana” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “NANA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punkts)
   2014/C 292/52
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nanu–Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brēmene, Vācija) (pārstāvis – T. Boddien, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Pohlmann)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Lina M. Stal–Florez Botero (Maarssen, Nīderlande)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 29. janvāra lēmumu lietā R 300/2012–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Nanu–Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG un Lina M. Stal–Florez Botero

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt

               2)

                  Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta C-122/08: Prasība, kas celta 2008. gada 19. martā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/18

         Prasība, kas celta 2008. gada 19. martā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-122/08)
   (2008/C 116/32)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — M. Wilderspin)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK (1) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā prasības, vai, jebkurā gadījumā, vai nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2006. gada 30. aprīlī.

      (1)  OV L 158, 28. lpp.


title: Lieta C-287/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 24. marta spriedumu lietā T-385/06 Aalberts Industries NV, Comap SA, agrāk — Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG /Eiropas Komisija 2011. gada 6. jūnijā iesniedza Eiropas Komisija

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/10

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 24. marta spriedumu lietā T-385/06 Aalberts Industries NV, Comap SA, agrāk — Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG/Eiropas Komisija 2011. gada 6. jūnijā iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta C-287/11 P)
   2011/C 238/15
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre, V. Bottka un R. Sauer)

      Pārējie lietas dalībnieki: Aalberts Industries NV, Comap SA, agrāk — Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt ar apelācijas sūdzību pārsūdzēto spriedumu;

               —

               pilnībā noraidīt prasību, kas celta Vispārējā tiesā;

               —

               piespriest trim prasītājām pirmajā instancē atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajā un pirmajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija pamato savu apelācijas sūdzību ar šādiem trim apelācijas sūdzības pamatiem.
   Saistībā ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi vairākas normas par pierādīšanas pienākumu un procesuālās normas par pierādījumiem, ir sagrozījusi atsevišķus pierādījumus un nav pamatojusi savus faktu konstatējumus. Lai gan Vispārējā tiesa atgādina judikatūru par visaptverošu pierādījumu vērtējumu, tās turpmākais vērtējums atklāj ļoti fragmentāru pieeju, izmantojot kuru pierādījumi ir aplūkoti izolēti cits no cita un cits pēc cita ir noraidīti. Tas attiecas uz kontaktu vērtējumu, kuri saskaņā ar Lēmumu ir uzskatīti par izpausmi Aalberts uzņēmumu līdzdalībai turpinātā pārkāpumā. Vispārējā tiesa ir izolēti vērtējusi pierādījumus par meitas sabiedrību Simplex un Aquatis ilgstošu līdzdalību pārkāpumā, lai gan šīs meitas sabiedrības piederēja vienam uzņēmumam (Aalberts). Turklāt, ņemot vērā šos kontaktus, Vispārējā tiesa ir sagrozījusi atsevišķus būtiskos pierādījumus vai vismaz nav sniegusi pietiekamu pamatojumu saviem secinājumiem attiecībā uz atsevišķu pierādījumu spēku.
   Otrais apelācijas sūdzības pamats, kas ir izvirzīts pakārtoti, attiecas uz faktu, ka, pat ja Vispārējās tiesas faktu konstatējumi būtu jāapstiprina, tā ir pieļāvusi kļūdu, pilnībā atceļot Lēmumu, jo tā ir konstatējusi Lēmumā vienīgi daļēju kļūdu. Pārsūdzētajā spriedumā ir pieļautas vismaz divas kļūdas tiesību piemērošanā:

               —

               pirmkārt, Vispārējā tiesa atcēla Komisijas Lēmumu, pamatojoties uz to, ka Aquatis nebija zināms par aizliegto vienošanos tikpat daudz, cik pārējiem FNAS sanāksmju Francijā dalībniekiem. Tomēr saskaņā ar pastāvīgo judikatūru aizliegtās vienošanās dalībnieku atšķirīgā informētības pakāpe nevarot būt pamats, lai pilnībā atceltu vienotu un turpinātu pārkāpumu, bet tā varot būt ne vairāk kā pamats daļējai konstatējuma par pārkāpumu atcelšanai un, iespējams, naudas soda samazināšanai;

               —

               otrkārt, pilnībā atceļot Lēmumu attiecībā uz Aalberts un divām tās meitas sabiedrībām gadījumā, kad saskaņā ar judikatūru visatbilstošākais risinājums būtu daļēja atcelšana, Vispārējā tiesa ir pārsniegusi savas pilnvaras.

         Visbeidzot, trešais apelācijas sūdzības pamats, kas arī ir pakārtots un ir spēkā, ja Tiesa noraidīs pirmo un otro apelācijas sūdzības pamatu, jo tas attiecas uz naudas soda aprēķinu attiecībā uz Simplex un Aquatis pirmajā periodā gadījumā, ja pilnībā tiks atcelts konstatējums par pārkāpumu otrajā periodā. Komisija apgalvo, ka Lēmuma 2. panta b) punkta 2. apakšpunkta atcelšana nav motivēta un ka, ja Vispārējā tiesa ir pamatojusies uz tā saukto maksimālo robežu 10 % apmērā saskaņā ar Regulas Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punktu, tā ir pārsniegusi prasījuma robežas un pārkāpusi sacīkstes principu un tādējādi — tiesības uz lietas izskatīšanu taisnīgā tiesā, jo procesā pirmajā instancē šis jautājums netika apspriests.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta C-498/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 7. novembrī iesniedza Tribunale di Tivoli (Itālija) — Antonella Pedone/Maria Adele Corrao

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 7. novembrī iesniedza Tribunale di Tivoli (Itālija) — Antonella Pedone/Maria Adele Corrao

   (Lieta C-498/12)
   2013/C 26/50
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Tivoli

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Antonella Pedone

      Atbildētāja: Maria Adele Corrao

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai 2002. gada 30. maija Prezidenta dekrēta Nr. 115 par valsts juridiskās palīdzības atlīdzināšanu Itālijas tiesībās 130. pants — ciktāl tajā ir noteikts, ka naudas summas, kuras ir maksājamas aizstāvības pārstāvim, tiesu sistēmai piederošai personai un tiesas ieceltam ekspertam, ir samazināmas uz pusi, — ir saderīgs ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta trešo daļu, kurā paredzēts, ka juridiskā palīdzība tiek sniegta tiem, kam nav pietiekamu līdzekļu, ciktāl šī palīdzība ir nepieciešama, lai nodrošinātu efektīvu tiesiskuma īstenošanu?

               2)

               Vai 2002. gada 30. maija Prezidenta dekrēta Nr. 115 par valsts juridiskās palīdzības atlīdzināšanu Itālijas tiesībās 130. pants — ciktāl tajā ir noteikts, ka naudas summas, kuras ir maksājamas aizstāvības pārstāvim, tiesu sistēmai piederošai personai un tiesas ieceltam ekspertam, ir samazināmas uz pusi, — ir saderīgs ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. pantu, kurš Kopienu tiesībās ir transponēts ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 52. panta 3. punktu un [LESD] 6. pantu?


title: Lieta C-7/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 8. janvārī iesniedza Raad van State (Nīderlande) — Staatssecretaris van Justitie/T. Kahveci

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/37

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 8. janvārī iesniedza Raad van State (Nīderlande) — Staatssecretaris van Justitie/T. Kahveci

   (Lieta C-7/10)
   2010/C 63/58
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Staatssecretaris van Justitie

      Atbildētājs: T. Kahveci

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               vai ar Nolīgumu par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Turciju izveidotās Asociācijas padomes 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 par Asociācijas attīstību 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka darba ņēmēja, kurš ir Turcijas pilsonis un kurš ir likumīgi nodarbināts dalībvalsts darba tirgū, ģimenes loceklis uz šo normu nevar atsaukties pēc tam, kad darba ņēmējs, saglabājot Turcijas pilsonību, ir ieguvis uzņemošās dalībvalsts pilsonību?

               2)

               Vai, lai atbildētu uz pirmo jautājumu, ir nozīme tam, kurā brīdī attiecīgais darba ņēmējs, kurš ir Turcijas pilsonis, ir ieguvis uzņemošās dalībvalsts pilsonību?


title: Lieta T-219/11: Prasība, kas celta 2011. gada 15. aprīlī — Otero González /ITSB — Apli-Agipa ( “AGIPA” )

text:
               2.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/16

         Prasība, kas celta 2011. gada 15. aprīlī — Otero González/ITSB — Apli-Agipa (“AGIPA”)
   (Lieta T-219/11)
   2011/C 194/25
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: José Luis Otero González (Barselona, Spānija) (pārstāve — S. Correa, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Apli-Agipa SAS (Dormans, Francija)

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2011. gada 14. februāra lēmumu lietā R 0556/2010-2 attiecībā uz šādu preču daļēju apstiprināšanu: “fotogrāfijas, līmvielas kancelejas vai mājturības vajadzībām, otas, rakstāmmašīnas un kancelejas preces (izņemot mēbeles), mācību un uzskates līdzekļi (izņemot aparatūru), sintētiskie iesaiņojuma materiāli (kas nav ietverti citās klasēs), iespiedburti, klišejas”;

               —

               noraidīt Kopienas preču zīmes “AGIPA” reģistrācijas pieteikumu Nr. 5 676 721 attiecībā uz visām precēm, kas ietilpst 16. klasē;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: APLI-AGIPA S.A.S.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “AGIPA” (reģistrācijas pieteikums Nr. 5 676 721) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītājs

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiska preču zīme “AGIPA” (Nr. 2 216 879) un Spānijas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “a — agipa” (Nr. 1 269 511) — abas preču zīmes ir reģistrētas attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16.klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji apmierināt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8.panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana un interpretācija


title: Lieta C-40/10: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 24. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Regula (ES, Euratom) Nr. 1296/2009 — Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadēja korekcija — Korekcijas metode — Civildienesta noteikumu 65. pants — Civildienesta noteikumu XI pielikuma 1. un 3.-7. pants — Izņēmuma klauzula — Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. pants — Padomes rīcības brīvība — Korekcija, kas neatbilst Komisijas ierosinātajai korekcijai — Pārskatīšanas klauzula, ka ļauj veikt starpposma atalgojuma korekciju)

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/10

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 24. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-40/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Regula (ES, Euratom) Nr. 1296/2009 - Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadēja korekcija - Korekcijas metode - Civildienesta noteikumu 65. pants - Civildienesta noteikumu XI pielikuma 1. un 3.-7. pants - Izņēmuma klauzula - Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. pants - Padomes rīcības brīvība - Korekcija, kas neatbilst Komisijas ierosinātajai korekcijai - Pārskatīšanas klauzula, ka ļauj veikt starpposma atalgojuma korekciju)
   2011/C 30/15
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, G. Berscheid un J.-P. Keppenne)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bauer un D. Waelbroeck)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji — S. Seyr un M. A. Neergaard)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvis — B. Weis Fogh), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — J. Möller un B. Klein), Grieķijas Republika (pārstāvji — A. Samoni-Rantou un S. Chala), Lietuvas Republika (pārstāvji — D. Kriaučiūnas un R. Krasuckaitė), Austrijas Republika (pārstāvis — E. Riedl), Polijas Republika (pārstāvis — M. Szpunar) un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — S. Behzadi-Spencer un M. L. Seeboruth)

      Priekšmets

   Prasība atcelt tiesību aktu — Padomes 2009. gada 23. decembra Regula (ES, Euratom) Nr. 1296/2009, ar ko no 2009. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām (OV L 348, 10. lpp.) — Atalgojuma un pensiju ikgadējās korekcijas metodes neievērošana attiecībā uz references laikposmu — Civildienesta noteikumu 65. panta, kā arī Civildienesta noteikumu XI pielikuma 1. un 3.–7. panta pārkāpums — Padomes rīcības brīvība — Tiesiskās paļāvības aizsardzība un princips patere legem quam ipse fecisti — Pārskatīšanas klauzula, kas ļauj veikt starpposma atalgojuma korekciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2009. gada 23. decembra Regulas (ES, Euratom) Nr. 1296/2009, ar ko no 2009. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām, 2. un 4.-18. pantu;

               2)

               Regulas Nr. 1296/2009 2. un 4.-17. pantu atstāt spēkā līdz brīdim, kad stāsies spēkā jaunā regula, ko būs pieņēmusi Eiropas Savienības Padome, lai nodrošinātu šā sprieduma izpildi;

               3)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Grieķijas Republika, Lietuvas Republika, Austrijas Republika, Polijas Republika un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kā arī Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 51, 27.02.2010.


title: Lieta T-378/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. septembrī — SPAR /ITSB — SPA Group Europe ( SPA GROUP )

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/58

         Prasība, kas celta 2009. gada 30. septembrī — SPAR/ITSB — SPA Group Europe (“SPA GROUP”)
   (Lieta T-378/09)
   2009/C 282/109
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      SPAR Handelsgesellschaft mbH, Schenefeld (Vācija) (pārstāvji — R. Kaase un J.-C. Plate, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece:
      SPA Group Europe Ltd & Co. KG, Nürnberg (Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 16. jūlija lēmumu lietā R 123/2008-1 sakarā ar tā neatbilstību Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies iebildumu un apelācijas procesā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja:
      SPA Group Europe Ltd. & Co. KG

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SPA GROUP” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 35., 41. un 44. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 038 171)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas grafiska preču zīme “SPAR” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1.-16. un 38.-41. klasē (Nr. 30 108 039.9), un Vācijas grafiska preču zīme “SPAR” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 36. un 39. klasē (Nr. 30 404 087.8)

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, ņemot vērā, ka pastāv divu konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-435/08: Prasība, kas celta 2008. gada 30. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/28

         Prasība, kas celta 2008. gada 30. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-435/08)
   (2008/C 301/43)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Simonsson un M. Owsiany-Hornung)

      Atbildētāja: Polijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Polijas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Direktīvas 2002/59/EK, ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu un atceļ Padomes Direktīvu 93/75/EEK (1), 2. un 13. pantā paredzētos pienākumus, jo tā infrastruktūras ministra 2002. gada 13. decembra noteikumu par īpašiem jūras pārvadājumu drošības nosacījumiem, ar kuriem zināmas šīs direktīvas normas tika transponētas valsts tiesībās, piemērošanas jomā nav iekļāvusi izpriecu kuģus, un infrastruktūras ministra 2003. gada 12. maija noteikumos par informāciju, ko kuģu īpašnieki nosūta par kuģu pārvadātajām bīstamām vai piesārņojošām kravām, ar kuru valsts tiesībās transponēts šīs direktīvas 13. pants, pieņēmusi 3. panta 3. punktu, saskaņā ar kuru tādu kuģu īpašniekiem, kas atiet no Polijas ostām, gadījumā, ja, izejot no ostas, galamērķa osta vai enkurvieta nav zināma, vispārējā (direktīvas I pielikuma 3. punktā norādītā) informācija par kuģi un tā kravu ir jāpaziņo tikai tad, kad ir noskaidrots kuģa maršruts;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Polijas Republika neesot izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Direktīvas 2002/59/EK, ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu un atceļ Padomes Direktīvu 93/75/EEK, 2. un 13. pantā paredzētos pienākumus.
   Polijas Republika neesot pienācīgi transponējusi Direktīvas 2002/59 2. pantu, saskaņā ar kuru direktīva neattiecas uz “zvejas kuģiem, tradicionāliem kuģiem un izpriecu kuģiem, kuru garums ir mazāks par 45 metriem”.
   Infrastruktūras ministra 2002. gada 13. decembra noteikumu par īpašiem jūras pārvadājumu drošības nosacījumiem, ar kuriem zināmas šīs direktīvas normas tika transponētas valsts tiesībās, 2. panta 1. punkta 2. apakšpunkts esot pretrunā direktīvai, jo saskaņā ar to piemērošanas jomā netiek iekļauts neviens izpriecu kuģis. Šāds direktīvas piemērošanas jomas ierobežojums esot pretrunā tās 2. pantam.
   Papildus tam Polijas Republika neesot izpildījusi Direktīvas 2002/59 13. pantā paredzētos pienākumus. Direktīvas 13. panta 1. punktā ir noteikts, ka “neatkarīgi no kuģa lieluma, ja tas pārvadā bīstamas vai piesārņojošas kravas un atiet no kādas dalībvalsts ostas, tā operators, aģents vai kapteinis paziņo dalībvalsts norīkotajai kompetentajai iestādei I pielikuma 3. punktā norādīto informāciju vēlākais atiešanas brīdī”.
   Šāds pienākums ir paredzēts infrastruktūras ministra 2003. gada 12. maija noteikumu par informāciju, ko kuģu īpašnieki nosūta par kuģu pārvadātajām bīstamām vai piesārņojošām kravām, 3. panta 1. punktā. Taču 3. panta 3. punktā ir noteikts: “Ja izejot no ostas, galamērķa osta vai enkurvieta nav zināma, šī informācija […] tiek paziņota vēlāk, kad ir noskaidrots kuģa maršruts”.
   Šāda iespēja neesot ierobežota tikai ar īpašiem gadījumiem, kā to paredz direktīvas 13. panta 2. punkts (gadījumā, ja kuģis nāk no ostas, kas atrodas ārpus Kopienas un pienāk dalībvalsts ostā vai enkurvietā, kura atrodas dalībvalsts teritoriālajos ūdeņos). Šāda atkāpe no informācijas nosūtīšanas laika esot pretrunā direktīvas 13. pantam.

      (1)  OV L 208, 5.8.2002., 10. lpp.


title: Lieta C-169/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 3. aprīlī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino/Administración del Estado

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 3. aprīlī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino/Administración del Estado

   (Lieta C-169/17)
   (2017/C 195/19)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino

      Atbildētāja: Administración del Estado

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 34. un LESD 35. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tāda valsts tiesību norma kā Karaļa 2014. gada 10. janvāra Dekrēta Nr. 4/2014, ar ko apstiprina kvalitātes standartu Ibērijas (Ibérico) gaļai, šķiņķim, lāpstiņai un kaltētai filejai, 8. panta 1. punkts, kurā ir noteikts, ka norāde “ibérico” Spānijā pārstrādātiem vai pārdotiem produktiem ir lietojama tad, ja Ibērijas šķirnes cūku audzētāji intensīvās saimniecības sistēmās (barojot cūkas ar rupjo lopbarību) cūkai ar dzīvsvaru vairāk nekā 110 kilogrami palielina minimālo kopējo brīvo grīdas laukumu līdz 2 kvadrātmetriem, lai arī attiecīgā gadījumā ir pierādīts, ka minētā pasākuma mērķis ir uzlabot tiesību normā minēto produktu kvalitāti?

               2)

               Vai Padomes 2008. gada 18. decembra Direktīvas 2008/120/EK, ar kuru nosaka minimālos standartus cūku aizsardzībai (1), 3. panta 1. punkta a) apakšpunkts, aplūkojot to kopsakarā ar tās 12. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tāda valsts tiesību norma kā Karaļa 2014. gada 10. janvāra Dekrēta Nr. 4/2014, ar ko apstiprina kvalitātes standartu Ibērijas (Ibérico) gaļai, šķiņķim, lāpstiņai un kaltētai filejai, 8. panta 1. punkts, kurā ir noteikts, ka norāde “ibérico” Spānijā pārstrādātiem vai pārdotiem produktiem ir lietojama tad, ja Ibērijas šķirnes cūku audzētāji intensīvās saimniecības sistēmās (barojot cūkas ar rupjo lopbarību) cūkai ar dzīvsvaru vairāk nekā 110 kilogrami palielina minimālo kopējo brīvo grīdas laukumu līdz 2 kvadrātmetriem, lai arī valsts tiesību normas mērķis ir nevis uzlabot cūku aizsardzību, bet produktu kvalitāti?
               Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noliedzoša, vai Direktīvas [2008/120/EK] 12. pants, aplūkojot to kopsakarā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 34. un 35. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu tiesību normu kā Karaļa dekrēta Nr. 4/2012 8. panta 1. punkts, saskaņā ar kuru Spānijā pārstrādāto vai pārdoto produktu kvalitātes uzlabošanas – un nevis cūku aizsardzības – nolūkā citiem dalībvalstu ražotājiem ir jāpilda tādi paši cūku audzēšanas nosacījumi, kādi ir noteikti Spānijas ražotājiem, lai produktiem, kas iegūti no to cūkām, varētu tikt piešķirts tirdzniecības nosaukums, kuru reglamentē minētais Karaļa dekrēts?

               3)

               Vai LESD 34. pants un LESD 35. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums kā Karaļa 2014. gada 10. janvāra dekrēta Nr. 4/2014, ar ko apstiprina kvalitātes standartu Ibērijas (Ibérico) gaļai, šķiņķim, lāpstiņai un kaltētai filejai, 8. panta 2. punkts, kurā noteikts, ka minimālais kaušanas vecums ir desmit mēneši cūkām, kuras ir barotas ar rupjo lopbarību un no kurām iegūst šīs kategorijas produktus, lai uzlabotu minēto produktu [kvalitāti]?

      (1)  OV 2009, L 47, 5. lpp.


title: Lieta T-392/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. maija spriedums — Iran Transfo /Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai — Līdzekļu iesaldēšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               29.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/20

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. maija spriedums — Iran Transfo/Padome
   (Lieta T-392/11) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai - Līdzekļu iesaldēšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
   2013/C 189/40
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Iran Transfo (Teherāna, Irāna) (pārstāvis — K. Kleinschmidt, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bishop un J.-P. Hix)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Erlbacher un T. Scharf)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2011. gada 23. maija Lēmumu 2011/299/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 136, 65. lpp.), ciktāl šis lēmums attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2011. gada 23. maija Lēmumu 2011/299/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, atcelt, ciktāl tas attiecas uz Iran Transfo;

               2)

               Lēmuma 2011/299 sekas, ciktāl tas attiecas uz Iran Transfo, tiek saglabātas laikposmā, kas nedrīkst pārsniegt 2 mēnešus un 10 dienas no šī sprieduma pasludināšanas datuma;

               3)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus un atlīdzina Iran Transfo tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 290, 1.10.2011.


title: lieta C-409/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queen's Bench Division (Administratīvā tiesa) 2004. gada 2. augusta rīkojumu The Queen lietā sakarā ar prasības pieteikumu, ko iesnieguši: 1) Teleos plc; 2) Unique Distribution Ltd; 3) Synectiv Ltd; 4) New Communications Ltd; 5) Quest Trading Company Ltd; 6) Phones Interntional Ltd; 7) AGM Associates Ltd; 8) DVD Components Ltd; 9) Fonecomp Ltd; 10) Bulk GSM; 11) Libratech Ltd; 12) Rapid Marketing Services Ltd; 13) Earthshine Ltd; 14) Stardex Ltd (Apvienotā Karaliste) pret Commissioners of Customers and Excise (Klientu un izpildes komisāri)

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queen's Bench Division (Administratīvā tiesa) 2004. gada 2. augusta rīkojumu The Queen lietā sakarā ar prasības pieteikumu, ko iesnieguši: 1) Teleos plc; 2) Unique Distribution Ltd; 3) Synectiv Ltd; 4) New Communications Ltd; 5) Quest Trading Company Ltd; 6) Phones Interntional Ltd; 7) AGM Associates Ltd; 8) DVD Components Ltd; 9) Fonecomp Ltd; 10) Bulk GSM; 11) Libratech Ltd; 12) Rapid Marketing Services Ltd; 13) Earthshine Ltd; 14) Stardex Ltd (Apvienotā Karaliste) pret Commissioners of Customers and Excise (Klientu un izpildes komisāri)
   lieta C-409/04
   (2004/C 300/52)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queen's Bench Division (Administratīvā tiesa) 2004. gada 2. augusta rīkojumu The Queen lietā sakarā ar prasības pieteikumu, ko iesnieguši: 1) Teleos plc; 2) Unique Distribution Ltd; 3) Synectiv Ltd; 4) New Communications Ltd; 5) Quest Trading Company Ltd; 6) Phones International Ltd; 7) AGM Associates Ltd; 8) DVD Components Ltd; 9) Fonecomp Ltd; 10) Bulk GSM; 11) Libratech Ltd; 12) Rapid Marketing Services Ltd; 13) Earthshine Ltd un 14) Stardex Ltd (Apvienotā Karaliste) pret Commissioners of Customers and Excise (Klientu un akcīzes nodokļu komisāri), un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 24. septembrī.
   High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queen's Bench Division (Administratīvā tiesa) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               vai attiecīgajos apstākļos 28.a panta 3. punktā (1) (Kopienas iekšējā preču iegāde) ietvertais jēdziens “atsūtījis” nozīmē to, ka Kopienas iekšējā preču iegāde notiek, ja:

                           a)

                           tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju un piegādātājs preci piegādā, nododot tās pircēja rīcībā (kurš kā PVN maksātājs ir reģistrēts citā dalībvalstī) uz pārdošanas līguma pamata, kas noslēgts ar ražotāju rūpnīcu (ex works), kurā pircējs uzņemas atbildību par preču nogādāšanu no drošas noliktavas piegādātāja valstī uz citu dalībvalsti, ja piegādes dokumenti un/vai citi dokumentārie pierādījumi norāda uz nodomu pārvest preces tālāk uz galamērķa vietu citā dalībvalstī, bet preces vēl fiziski nav atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju; vai

                           b)

                           tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju un preces uzsāk, bet ne vienmēr pabeidz ceļu uz citu dalībvalsti (īpaši, ja preces vēl nav fiziski atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju); vai

                           c)

                           tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam ir pārgājušas uz pircēju un preces ir fiziski atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju un ir ceļā uz citu dalībvalsti?

               2)

               vai 28.c panta A. punkta a) apakšpunkts nozīmē, ka preču piegāde ir atbrīvojama no PVN, ja:

                           —

                           preces ir piegādātas pircējam, kurš ir reģistrēts kā PVN maksātājs citā dalībvalstī; un

                           —

                           pircējs ir noslēdzis līgumu par preču pirkšanu uz tā pamata, ka pēc tam, kad tas būs ieguvis tiesības ar tām rīkoties kā īpašniekam piegādes dalībvalstī, viņš būs atbildīgs par preču nogādāšanu no piegādes dalībvalsts uz citu dalībvalsti; un:

                                       a)

                                       tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju, un piegādātājs ir piegādājis preces, nododot tās pircēja rīcībā uz ar ražotāju rūpnīcu noslēgtā pārdošanas līguma pamata, kurā pircējs uzņemas atbildību par preču nogādāšanu no drošas noliktavas piegādātāja valstī uz citu dalībvalsti, ja piegādes dokumenti un/vai citi dokumentārie pierādījumi norāda uz nodomu pārvest preces tālāk uz galamērķa vietu citā dalībvalstī, bet preces vēl fiziski nav atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju; vai

                                       b)

                                       tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju, un preces uzsāk, bet ne vienmēr pabeidz ceļu uz citu dalībvalsti (īpaši, ja preces vēl nav fiziski atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju); vai

                                       c)

                                       tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam ir pārgājušas uz pircēju, un preces ir atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju un ir ceļā uz citu dalībvalsti; vai

                                       d)

                                       tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju, un ir pierādāms, ka preces ir sasniegušas mērķa dalībvalsti?

               3)

               attiecīgajos apstākļos, ja piegādātājs, rīkojoties labā ticībā, pēc prasības par atmaksu iesniegšanas ir iesniedzis atbildīgajām valsts institūcijām savā dalībvalstī objektīvu pierādījumu, kas tā saņemšanas laikā acīmredzami pamatoja viņa tiesības nemaksāt nodokļus par precēm atbilstoši 28.c panta A. punkta a) apakšpunktam, un atbildīgās institūcijas sākotnēji ir šo pierādījumu pieņēmušas kā pamato atbrīvošanai no nodokļiem, kādos gadījumos (ja tādi ir) piegādes dalībvalsts atbildīgās institūcijas var tomēr pieprasīt piegādātājam maksāt PVN par šīm precēm, ja viņi turpmāk saņem pierādījumus, kuri: a) liek apšaubīt iepriekšējo pierādījumu ticamību vai b) parāda, ka iesniegtie pierādījumi bija pēc būtības viltoti, bet piegādātājs par to nezināja vai tajā netika iesaistīts?

               4)

               vai atbildi uz 3. jautājumu ietekmē fakts, ka pastāv pierādījumi, ka pircējs ir iesniedzis pārskatus nodokļu institūcijām galamērķa dalībvalstī, un šie pārskati ietver kā Kopienas iekšējās preču iegādes pirkumus, kas ir šīs prasības priekšmets, un ka pircējs tajos ierakstīja summu, kas domāta kā iegādes nodoklis, vienlīdz deklarējot tādu pašu summu kā ieguldāmo nodokli atbilstoši Sestās Direktīvas 17. panta 2. punkta d) apakšpunktam?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).


title: Lieta C-506/09 P: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 22. marta spriedums — Portugāles Republika/ Transnáutica — Transportes e Navegação, SA , Eiropas Komisija (Apelācija — Muitas savienība — Regula (EEK) Nr. 2913/92 un (EEK) Nr. 2454/93 — Ievedmuitas nodokļu atlaišana — Etilspirta un tabakas pārvadājumi uz trešajām valstīm — Krāpšana, ko paveicis sabiedrības, kas ir nodokļa maksātāja, darbinieks)

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/2

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 22. marta spriedums — Portugāles Republika/Transnáutica — Transportes e Navegação, SA, Eiropas Komisija
   (Lieta C-506/09 P) (1)

   (Apelācija - Muitas savienība - Regula (EEK) Nr. 2913/92 un (EEK) Nr. 2454/93 - Ievedmuitas nodokļu atlaišana - Etilspirta un tabakas pārvadājumi uz trešajām valstīm - Krāpšana, ko paveicis sabiedrības, kas ir nodokļa maksātāja, darbinieks)
   2012/C 133/03
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Portugāles Republika (pārstāvis — L. Inez Fernandes)

      Pārējie lietas dalībnieki: Transnáutica — Transportes e Navegação, SA (pārstāvis — M. López Garrido, abogada), Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un L. Bouyon)

      Persona, kas iestājusies lietā apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvis — M. Muñoz Pérez)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (septītā palāta) 2009. gada 23. septembra spriedumu lietā T-385/05 Transnáutica/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa atcēla Komisijas 2005. gada 6. jūlija lēmumu (REM 05/2004), ar kuru Portugāles valsts iestādēm norādīts, ka attiecībā uz noteiktu summu, prasītājas muitas nodevas atlaišana nav attaisnojama un, attiecībā uz citu summu, prasītājas muitas nodevas atmaksāšana nav attaisnojama, tāpēc, ka krāpšana, ko, prasītājai nezinot, ir izdarījis viens no tās darbiniekiem, nav īpaša situācija, kas varētu attaisnot muitas nodevas atlaišanu un atmaksāšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 63, 13.03.2010.


title: Lieta T-632/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 6. novembra spriedums – Grieķija/Komisija ELVGF — Garantiju nodaļa — ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Regula (EK) Nr. 1782/2003 — Maksājumtiesības saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu — Lojāla sadarbība — Taisnīgums — Samērīgums — Valsts rezerve — Piešķiršanas kritēriji — Vienotas likmes finanšu korekcija — Risks Fonda darbībai — Regula (EK) Nr. 1493/1999 — Vīna nozare — Destilācijas un maksājumu shēmas atsevišķu misu izmantošanas veicināšanai — Atbalsts vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/17

         Vispārējās tiesas 2014. gada 6. novembra spriedums – Grieķija/Komisija
   (Lieta T-632/11) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Regula (EK) Nr. 1782/2003 - Maksājumtiesības saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu - Lojāla sadarbība - Taisnīgums - Samērīgums - Valsts rezerve - Piešķiršanas kritēriji - Vienotas likmes finanšu korekcija - Risks Fonda darbībai - Regula (EK) Nr. 1493/1999 - Vīna nozare - Destilācijas un maksājumu shēmas atsevišķu misu izmantošanas veicināšanai - Atbalsts vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei)
   (2014/C 448/22)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji – I. Chalkias un S. Papaïoannou)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Triantafyllou un A. Marcoulli)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 14. oktobra Īstenošanas lēmumu 2011/689/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 270, 33. lpp.), ciktāl tas attiecas uz Grieķijas Republiku

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2011. gada 14. oktobra Īstenošanas lēmumu 2011/689/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), ciktāl ar to attiecībā uz Grieķijas Republiku ir noteikta vienotas likmes korekcija saistībā ar valsts rezervju maksājumtiesību piešķiršanu jaunajiem lauksaimniekiem;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija un Grieķijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 39, 11.2.2012.


title: Lieta T-517/13: Prasība, kas celta 2013. gada 19. septembrī — Éditions Quo Vadis /ITSB — Gómez Hernández ( “QUO VADIS” )

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/19

         Prasība, kas celta 2013. gada 19. septembrī — Éditions Quo Vadis/ITSB — Gómez Hernández (“QUO VADIS”)
   (Lieta T-517/13)
   2013/C 352/35
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Éditions Quo Vadis (Carquefou, Francija) (pārstāvis — F. Valentin, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Francisco Gómez Hernández (Jacarilla, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 10. jūlija lēmumu lietā R 1166/2012-4.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “QUO VADIS” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 29., 33. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 871 758

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Francijas vārdiska preču zīme “QUO VADIS” Nr. 92 422 947 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 38. un 42. klasē, un Francijas vārdiska preču zīme “QUO VADIS” Nr. 1 257 750 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz apstrīdētajām precēm un pakalpojumiem

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 5. punkta pārkāpums


title: Lieta T-139/11: Prasība, kas celta 2011. gada 11. martā — Gnango /Padome

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/23

         Prasība, kas celta 2011. gada 11. martā — Gnango/Padome
   (Lieta T-139/11)
   2011/C 130/44
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Loba Emmanuel Patrice Gnango (Abidjan, Kotdivuāra) (pārstāvis — G. Collard, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu:

               —

               atzīt, ka attiecībā uz prasītāju Loba Emmanuel Patrice GNANGO Padomes 2011. gada 14. janvāra Regula (ES) Nr. 25/2011 un Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmums 2011/18/KĀDP, kas ir publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2011. gada 15. janvārī, ir faktiski nepamatoti;

               —

               līdz ar to

                           —

                           atcelt Padomes 2011. gada 14. janvāra Regulu (ES) Nr. 25/2011 un Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmumu 2011/18/KĀDP;

                           —

                           pakārtoti, likt svītrot Loba Emmanuel Patrice GNANGO vārdu no minētās regulas un minētā lēmuma pielikumā iekļautajiem sarakstiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja izvirzītie pamati un galvenie argumenti būtībā ir vienādi ar vai līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietā T-137/11 Guiai Bi Poin/Padome.


title: Lieta C-131/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 1. martā iesniedza Krajowa Izba Odwoławcza (Polija) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/26

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 1. martā iesniedza Krajowa Izba Odwoławcza (Polija) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.

      (Lieta C-131/16)
      (2016/C 211/33)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

      Krajowa Izba Odwoławcza

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik

         Atbildētāja: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (1), 10. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka līgumslēdzējai iestādei var būt pienākums pieaicināt uzņēmējus, kuri noteiktā laikposmā (proti, piedāvājuma iesniegšanai noteiktajā termiņā) nav iesnieguši līgumslēdzējas iestādes pieprasītās “deklarācijas vai dokumentus”, kas apstiprina, ka ar piedāvātajām piegādēm, pakalpojumiem vai būvdarbiem tiks izpildītas līgumslēdzējas iestādes noteiktās prasības (šis jēdziens ietver arī līguma priekšmeta paraugus), vai arī kuri ir iesnieguši līgumslēdzējas iestādes pieprasītās “deklarācijas vai dokumentus” ar kļūdām, – iesniegt trūkstošo vai ar kļūdu labojumiem esošo “deklarāciju vai dokumentu” (paraugu) noteiktajā papildu termiņā, nenosakot aizliegumu, atbilstoši kuram ar papildinātajām “deklarācijām vai dokumentiem” (paraugiem) nevar tikt grozīts piedāvājuma saturs?

                  2)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, 10. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka līgumslēdzēja iestāde var neatmaksāt uzņēmējam depozītu, ja uzņēmējs, atbildot uz līgumslēdzējas iestādes pieprasījumu papildināt piedāvājumu, neiesniedza “deklarācijas vai dokumentus” (paraugus), kas apstiprina, ka ar piedāvātajām piegādēm, pakalpojumiem vai būvdarbiem tiks izpildītas līgumslēdzējas iestādes noteiktās prasības gadījumā, ja šādu papildinājumu dēļ tiktu grozīts piedāvājuma saturs, vai ja tas nepiekrīt līgumslēdzēja veiktajiem piedāvājuma labojumiem, kā rezultātā uzņēmēja iesniegtais piedāvājums nevarēja tikt izvēlēts kā visizdevīgākais?

                  3)

                  Vai Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/13/EEK, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Direktīvu 2007/66/EK, ar ko Padomes Direktīvas 89/665/EEK un 92/13/EEK groza attiecībā uz pārskatīšanas procedūru efektivitātes uzlabošanu valsts līgumu piešķiršanas jomā, 1. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā vārdu salikumā “ieinteresēta iegūt konkrēta līguma slēgšanas tiesības” minētais jēdziens “konkrēta līguma slēgšanas tiesības” nozīmē “konkrēta publiskā iepirkuma procedūra” (šeit: paziņota 2015. gada 3. jūnija paziņojumā) vai tāpat “konkrēto līguma priekšmetu” (šeit: līgumslēdzējas iestādes arhīva dokumentācijas digitalizācijas pakalpojums), neatkarīgi no tā, vai tad, ja tiks apmierināta apelācijas sūdzība, līgumslēdzējai iestādei būs pienākums atzīt par spēkā neesošu īstenoto publiskā iepirkuma procedūru un, iespējams, uzsākt jaunu publiskā iepirkuma procedūru?

         (1)  OV L 134, 1. lpp.; Īpašais izdevums polu valodā: 6. nodaļa, 7. sējums, 19 – 131. lpp.


title: Lieta C-363/11: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 19. decembra spriedums ( Elegktiko Synedrio (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Epitropos tou Elegktikou Synedriou sto Ypourgeio Politsmou kai Tourismou/Ypourgeio Politismou kai Tourismou — Ypiresia Dimosionomikou Elenchou (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Jēdziens “kādas dalībvalsts tiesa” LESD 267. panta izpratnē — Procedūra, kuras noslēgumā paredzēts pieņemt tiesas nolēmumu — Valsts Revīzijas tiesa, kura lemj par iepriekšēju atļauju valsts izdevumiem — Nepieņemamība)

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/7

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 19. decembra spriedums (Elegktiko Synedrio (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Epitropos tou Elegktikou Synedriou sto Ypourgeio Politsmou kai Tourismou/Ypourgeio Politismou kai Tourismou — Ypiresia Dimosionomikou Elenchou

   (Lieta C-363/11) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Jēdziens “kādas dalībvalsts tiesa” LESD 267. panta izpratnē - Procedūra, kuras noslēgumā paredzēts pieņemt tiesas nolēmumu - Valsts Revīzijas tiesa, kura lemj par iepriekšēju atļauju valsts izdevumiem - Nepieņemamība)
   2013/C 46/13
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Elegktiko Synedrio

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Epitropos tou Elegktikou Synedriou sto Ypourgeio Politsmou kai Tourismou

      Atbildētājs: Ypourgeio Politismou kai Tourismou — Ypiresia Dimosionomikou Elenchou

      Piedaloties: Konstantinos Antonopoulos

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Elegktiko Synedrio — Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.) pielikuma 4. klauzulas 1. punkta un LESD 153. panta interpretācija — Attiecīgi nodarbinātības vai darba nosacījumi — Jēdziens — Darba samaksas nosacījumi par atvaļinājuma laiku, kurā ir veikti arodbiedrības pārstāvja pienākumi — Iekļaušana

      Rezolutīvā daļa:

      Elegktiko Synedrio (Grieķija) ar 2011. gada 1. jūlija lēmumu iesniegtais lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir nepieņemams.

      (1)  OV C 269, 10.09.2011.


title: Lieta T-569/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Gitana /ITSB — Teddy ( “GITANA” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “GITANA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “KiTANA” — Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījums — Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Preču identiskums vai līdzība — Apzīmējumu līdzība — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Daļējs reģistrācijas atteikums)

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/20

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Gitana/ITSB — Teddy (“GITANA”)
   (Lieta T-569/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “GITANA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “KiTANA” - Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījums - Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Preču identiskums vai līdzība - Apzīmējumu līdzība - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Daļējs reģistrācijas atteikums)
   2013/C 336/40
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gitana SA (Pregny-Chambésy, Šveice) (pārstāvis — F. Benech, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Teddy SpA (Rimini, Itālija) (pārstāvis — S. Rizzo, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 4. augusta lēmumu lietā R 1825/2007-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Rosenruist — Gestão e serviços, Lda
       un Gitana SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Gitana SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 6, 7.1.2012.


title: Lieta T-323/12: Prasība, kas celta 2012. gada 19. jūlijā — Knauf Insulation Technology /ITSB — Saint Gobain Cristaleria ( “ECOSE” )

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/26

         Prasība, kas celta 2012. gada 19. jūlijā — Knauf Insulation Technology/ITSB — Saint Gobain Cristaleria (“ECOSE”)
   (Lieta T-323/12)
   2012/C 295/46
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Knauf Insulation Technology (Visé, Beļģija) (pārstāvis — K. Manhaeve, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Saint Gobain Cristaleria, SL (Madride, Spānija)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju piektās padomes 2012. gada 17. aprīļa lēmumu lietā R 259/2011-5 daļā, kurā ir apmierināti iebildumu iesniedzējas iebildumi pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz daļu no reģistrācijai pieteiktajām precēm un pakalpojumiem;

               —

               uzdot atbildētājam un, attiecīgā gadījumā, iebildumu iesniedzējai solidāri un atsevišķi atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ECOSE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 2., 3., 16., 17., 19., 20. un 40. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. W00993849

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiskas preču zīmes “ECOSEC FACHADAS” reģistrācija Nr. 2556409 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 17. un 19. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt attiecībā uz daļu no apstrīdētajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu atcelt daļā, apelācijas sūdzību noraidīt un pārējā daļā apstrīdēto lēmumu atstāt spēkā

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-610/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. novembrī — Ecolab USA /ITSB ( “GREASECUTTER” )

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/33

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. novembrī — Ecolab USA/ITSB (“GREASECUTTER”)
   (Lieta T-610/13)
   2014/C 24/62
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ecolab USA (St. Paul, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — G. Hasselblatt un V. Töbelmann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2013. gada 5. septembra lēmumu lietā R 1704/2012-2 daļā, kurā atteikts starptautisko preču zīmes “GREASECUTTER” reģistrāciju Nr. 1103198 attiecināt uz Eiropas Savienību;

               —

               piespriest atbildētājam segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “GREASECUTTER” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 5. klasē — starptautiska reģistrācija Nr. W 1103198

      Pārbaudītāja lēmums: atteikt starptautiskās reģistrācijas attiecināšanu uz Eiropas Savienību

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-123/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 11. decembra spriedums — Smartbook /ITSB ( “SMARTBOOK” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “SMARTBOOK” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               1.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/10

         Vispārējās tiesas 2013. gada 11. decembra spriedums — Smartbook/ITSB (“SMARTBOOK”)
   (Lieta T-123/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “SMARTBOOK” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 31/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Smartbook AG (Offenburg, Vācija) (pārstāvji — C. Milbradt, A. Schwarz un F. Reiling, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Walicka)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētāja prasījumu atbalstam: Qualcomm, Inc. (Dover, Delaware, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — A. Renck, A. Leister un V. von Bomhard, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2011. gada 15. decembra lēmumu lietā R 799/2011-2 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “SMARTBOOK” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Smartbook AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 157, 2.6.2012.


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 19. oktobrī lietā C-472/02 (Cour d'appel de Bruxelles lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Siomab SA pret Institut bruxellois pour la gestion de l'environnement (Vide — Atkritumi — Regula Nr. 259/93/EEK par atkritumu pārvadājumiem — Nosūtītāja kompetentās iestādes kompetence kontrolēt pārvadājuma mērķa kvalifikāciju (pārstrāde vai apglabāšana) un izteikt iebildumus pret pārvadājumu, kas balstīts uz nepareizu kvalifikāciju — Iebildumu veidi)

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/16

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2004. gada 19. oktobrī
   lietā C-472/02 (Cour d'appel de Bruxelles lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Siomab SA pret Institut bruxellois pour la gestion de l'environnement (1)

   (Vide - Atkritumi - Regula Nr. 259/93/EEK par atkritumu pārvadājumiem - Nosūtītāja kompetentās iestādes kompetence kontrolēt pārvadājuma mērķa kvalifikāciju (pārstrāde vai apglabāšana) un izteikt iebildumus pret pārvadājumu, kas balstīts uz nepareizu kvalifikāciju - Iebildumu veidi)
   (2004/C 300/32)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā C-472/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 20. decembrī un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 27. decembrī tiesvedībā Siomab SA pret Institut bruxellois pour la gestion de l'environnement, Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta, tiesneši C. Gulmann un S. von Bahr, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretāre M.-F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 19. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Padomes 1993. gada 1. februāra Regula Nr. 259/93/EEK par uzraudzību un kontroli attiecībā uz atkritumu pārvadājumiem Eiropas Kopienā, ievešanu tajā un izvešanu no tās, kurā izdarīti grozījumi ar Komisijas 1998. gada 18. maija Lēmumu 98/368/EK un 1999. gada 24. novembra Lēmumu 1999/816/EK, ir jāinterpretē tā, ka gadījumā, ja dalībvalsts saskaņā ar Regulas 6. panta 8. punkta nosacījumiem izmanto īpašo paziņošanas procedūru, kad nosūtītāja kompetentā iestāde nosūta pavadzīmi, kas sastādīta pārstrādei paredzētu atkritumu pārvadāšanai, šī iestāde, ja tā vēlas celt iebildumus pret pārvadājumu, pamatojoties uz to, ka paziņotājs ir nepareizi norādījis darbības kvalifikāciju, nedrīkst pēc savas iniciatīvas pārkvalificēt šo pārvadājumu, un tās pienākums ir nosūtīt paziņojumu citām kompetentajām iestādēm un kravas saņēmējam. Minētā iestāde tādā gadījumā var, izmantojot visus līdzekļus, Regulas 7. panta 2. punktā paredzētajā termiņā darīt zināmus savus iebildumus paziņotājam un citām kompetentajām iestādēm.

      (1)  OV C 44, 22.2.2003.


title: Lieta F-39/13: Prasība, kas celta 2013. gada 29. aprīlī — ZZ /Komisija

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/60

         Prasība, kas celta 2013. gada 29. aprīlī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-39/13)
   2013/C 207/102
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal un S. Orlandi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru ir noteikta pensijas tiesību, kuras ir iegūtas pirms dienesta uzsākšanas Komisijā, ieskaitīšana, piemērojot jaunos 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta vispārīgos īstenošanas noteikumus (turpmāk tekstā — “VĪN”), un lēmumu noraidīt sūdzību

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu noraidīt viņa 2013. gada 24. janvāra sūdzību par to, lai tiktu piemēroti viņa prasības par pensijas tiesību pārskaitījumu iesniegšanas brīdī spēkā esošie VĪN un aktuārās vērtības;

               —

               atcelt PMO2011. gada 11. jūlija lēmumu, kurā ir piemērotas jaunajos VĪN paredzētās aktuārās vērtības;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-86/05: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2006. gada 12. septembra spriedums — De Soeten pret Padomi (Pensija — Lūgums atļaut priekšlaicīgi pensionēties, nesamazinot pensijas apmēru — Lūguma noraidīšana)

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/32

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2006. gada 12. septembra spriedums — De Soeten pret Padomi
   (Lieta F-86/05) (1)

   (Pensija - Lūgums atļaut priekšlaicīgi pensionēties, nesamazinot pensijas apmēru - Lūguma noraidīšana)
   (2006/C 261/67)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Henders De Soeten, Hāga (Nīderlande) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Simm un I. Sulce, pārstāvji)
   Priekšmets
   Padomes lēmuma, ar kuru noraidīts prasītājas lūgums atļaut priekšlaicīgi pensionēties, nesamazinot pensijas apmēru, piemērojot Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 9. panta 2. punktu, atcelšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Padomes 2004. gada 5. oktobra lēmumu, ar kuru noraidīts De Soeten lūgums atļaut priekšlaicīgi pensionēties, nesamazinot pensijas apmēru;

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 296, 26.11.2005. (Lieta vispirms bija reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar numuru T-336/05, bet ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu tika nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai).


title: Lieta T-372/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 4. februāra spriedums – El Corte Inglés /ITSB – Apro Tech  ( “APRO” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “APRO” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “B-PRO by Boomerang” , agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “PRO MOUNTAIN” un agrāki Kopienas grafiskas un vārdiskas preču zīmju “B-PRO by Boomerang” un “PRO OUTDOOR” reģistrācijas pieteikumi — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/18

         Vispārējās tiesas 2015. gada 4. februāra spriedums – El Corte Inglés/ITSB – Apro Tech (“APRO”)
   (Lieta T-372/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “APRO” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “B-PRO by Boomerang”, agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “PRO MOUNTAIN” un agrāki Kopienas grafiskas un vārdiskas preču zīmju “B-PRO by Boomerang” un “PRO OUTDOOR” reģistrācijas pieteikumi - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 089/19)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji – E. Seijo Veiguela, J. Rivas Zurdo un I. Munilla Muñoz, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Apro Tech Co., Ltd (Tachia, Taivāna)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 25. maija lēmumu lietā R 196/2011–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp El Corte Inglés, SA un Apro Tech Co. Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               El Corte Inglés, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 331, 27.10.2012.


title: Lieta T-269/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. jūlijā — Mediterráneo Algodón /Padome un Komisija

text:
               22.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/13

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. jūlijā — Mediterráneo Algodón/Padome un Komisija
   (Lieta T-269/07)
   (2007/C 223/20)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mediterráneo Algodón SA, Seviļa (Spānija) (pārstāvis — L. Ortiz Blanco, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               apmierināt šo prasību par zaudējumu atlīdzību saskaņā ar EKL 288. pantu un piespriest Padomei un Komisijai solidāri izmaksāt prasītājam finansiālu kompensāciju par kopējo summu trīs miljoni divi simti septiņdesmit trīs tūkstoši simts četrdesmit septiņi euro (EUR 3 273 147) apmērā, un

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tie paši, kas jau ir minēti lietā T-217/07 Las Palmeras/Padome un Komisija.


title: Lieta C-366/12: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciﾁlu nolēmumu) – Finanzamt Dortmund-West / Klinikum Dortmund gGmbH Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sestā PVN direktīva — Atbrīvojumi no nodokļa — 13. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunkts — Preču piegāde — Medikamentu citostatiķu piegāde ambulatorajā aprūpē — Dažādu nodokļu maksātāju sniegti pakalpojumi — 13. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts — Ārstu, kas slimnīcā praktizē kā pašnodarbinātas personas, izrakstīti medikamenti — Cieši saistītas darbības — Aprūpes pakalpojumu papildpakalpojumi — Savstarpēji fiziski un ekonomiski nenošķiramas darbības

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/4

         Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Finanzamt Dortmund-West/Klinikum Dortmund gGmbH

   (Lieta C-366/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sestā PVN direktīva - Atbrīvojumi no nodokļa - 13. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunkts - Preču piegāde - Medikamentu citostatiķu piegāde ambulatorajā aprūpē - Dažādu nodokļu maksātāju sniegti pakalpojumi - 13. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts - Ārstu, kas slimnīcā praktizē kā pašnodarbinātas personas, izrakstīti medikamenti - Cieši saistītas darbības - Aprūpes pakalpojumu papildpakalpojumi - Savstarpēji fiziski un ekonomiski nenošķiramas darbības)
   2014/C 135/04
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundesfinanzhof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Finanzamt Dortmund-West

      Atbildētāja: Klinikum Dortmund gGmbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Bundesfinanzhof – Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem (OV L 145, 1. lpp.), 13. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija – Ar slimnīcas un medicīnisko aprūpi cieši saistītu darbību jēdziens – Darbība, kas nav pakalpojums direktīvas 6. panta izpratnē – Darbība, ko veic nevis nodokļu maksātājs, kurš sniedz arī slimnīcas vai medicīnisko aprūpi, bet gan cits nodokļu maksātājs – Ar medicīnisko aprūpi cieši saistīta darbība, kas nav atbrīvota no nodokļa

      Rezolutīvā daļa:

   Tādu preču kā pamatlietā aplūkotie medikamenti citostatiķi, kurus, veicot vēža pacientu ambulatoro ārstēšanu, izrakstījuši ārsti, kas slimnīcā praktizē kā pašnodarbinātas personas, piegāde nevar tikt atbrīvota no pievienotās vērtības nodokļa saskaņā ar Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2005. gada 12. decembra Direktīvu 2005/92/EK, 13. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunktu, ja vien šī piegāde nav fiziski un ekonomiski nenošķirama no medicīniskās pamataprūpes sniegšanas, tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 366, 24.11.2012.


title: Lieta C-74/04 P: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 13. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Volkswagen AG (Apelācija — Konkurence — EKL 81. panta 1. punkts — Automašīnu izplatīšana — Jēdziens nolīgums starp uzņēmumiem — Pierādījums nolīguma esamībai)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/2

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 13. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Volkswagen AG

   (Lieta C-74/04 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - EKL 81. panta 1. punkts - Automašīnu izplatīšana - Jēdziens “nolīgums starp uzņēmumiem” - Pierādījums nolīguma esamībai)
   (2006/C 224/03)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Mūls [W. Mölls], pārstāvis, H. J. Freinds [H.-J. Freund], advokāts)

      Pretējā puse procesā: Volkswagen AG (pārstāvji — R. Behtolds [R. Bechtold] un S. Hirsbrunners [S. Hirsbrunner], advokāti)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība ir iesniegta pret Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2003. gada 3. decembra spriedumu lietā T-208/01 Volkswagen/Komisija, ar kuru tā atcēla saskaņā ar EKL 81. pantā paredzēto procedūru pieņemto Komisijas 2001. gada 29. jūnija lēmumu 2001/711/EK (lieta COMP/F-2/36.693 — Volkswagen) (OV L 262, 14. lpp.) — Sabiedrības Volkswagen darbības attiecībā uz Vācijas koncesionāriem, laižot tirgū jauno Volkswagen Passat modeli
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelāciju noraidīt;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 94, 17.04.2004.


title: Lieta C-36/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 24. janvārī iesniedza Consiglio di Stato — Sezione Seconda (Itālija) — Pioneer Hi-Bred Italia Srl/Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali

text:
               19.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 24. janvārī iesniedza Consiglio di Stato — Sezione Seconda (Itālija) — Pioneer Hi-Bred Italia Srl/Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali

   (Lieta C-36/11)
   2011/C 89/22
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato — Sezione Seconda

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Pioneer Hi-Bred Italia Srl

      Atbildētāja: Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali

      Prejudiciālais jautājums

   Vai gadījumā, ja dalībvalsts ir nolēmusi ĢMO, pat ja tie ir iekļauti Eiropas kopējā katalogā, kultivēšanas atļaujas izsniegšanu pakārtot nosacījumam, ka tiek veikti vispārīgi pasākumi, ar kuriem var nodrošināt līdzāspastāvēšanu ar parastajām vai bioloģiskajām kultūrām, Direktīvas 2001/18/EK (1) 26.a pants, lasot to Ieteikuma 2003/556/EK (2) un tam sekojošā Ieteikuma 2010/C 200/01 (3) gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka laikā līdz šo vispārīgo pasākumu noteikšanai: a) atļauja ir jāizsniedz, ja tā attiecas uz Eiropas kopējā katalogā iekļautiem ĢMO; vai b) pieteikuma atļaujas saņemšanai izskatīšana ir jāatliek, kamēr nav noteikti vispārīgie pasākumi; vai arī c) atļauja ir jāizsniedz, paredzot pienācīgus nosacījumus, lai konkrētajā gadījumā nepieļautu atļauto ģenētiski modificēto kultūru nonākšanu saskarē, tostarp netīšā, ar apkārtnē esošajām parastajām vai bioloģiskajām kultūrām?

      (1)  OV 2001, L 106, 1. lpp.

      (2)  OV 2003, L 189, 36. lpp.

      (3)  OV 2010, C 200, 1. lpp.


title: Lieta C-302/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 17. jūnijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Rosanna Valenza/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 17. jūnijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Rosanna Valenza/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

   (Lieta C-302/11)
   2011/C 252/39
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Lietas dalībnieces pamata procesā

      Prasītāja: Rosanna Valenza

      Atbildētāja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Prejudiciālie jautājumi

               a)

               Vai noteikumam, kas paredzēts Direktīvas 1999/70/EK (1) pielikuma 4. klauzulas 4. punktā un atbilstoši kuram “darba stāža kritēriji attiecībā uz īpašiem darba nosacījumiem ir vienādi gan noteikta laika darba ņēmējiem, gan pastāvīgiem darba ņēmējiem, ja vien atšķirīgi darba stāža kritēriji nav objektīvi pamatoti”, kopsakarā ar 5. klauzulu, ko Tiesa jau interpretējusi un saskaņā ar kuru ir likumīgs Itālijas valsts tiesiskais regulējums, kas civildienestā aizliedz pārveidot darba līgumu uz noteiktu laiku par darba līgumu uz nenoteiktu laiku, ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums pagaidu darbos nodarbināto stabilizācijas jomā (Likuma Nr. 296/2006 1. panta 519. punkts), kurā ir atļauts uz noteiktu laiku darbā pieņemtus darba ņēmējus tieši pieņemt darbā uz nenoteiktu laiku, atkāpjoties no noteikuma par atklātu konkursu, bet samazinot līdz nullei noteikta laika darbā iegūto darba stāžu, vai tomēr valsts likumdevēja paredzētais darba stāža zaudējums ietilpst atkāpē “objektīvi pamatots”, kas izpaužas nepieciešamībā novērst to, ka pagaidu darbos nodarbinātos iekļauj štatā, nodarot kaitējumu štatā jau esošajiem darba ņēmējiem, kas notiktu, ja pagaidu darbos nodarbinātajiem saglabātu iepriekšējos nodarbinātības laikposmus?

               b)

               Vai minētajam noteikumam, kas paredzēts Direktīvas 1999/70/EK pielikuma 4. klauzulas 4. punktā un atbilstoši kuram “darba stāža kritēriji attiecībā uz īpašiem darba nosacījumiem ir vienādi gan noteikta laika darba ņēmējiem, gan pastāvīgiem darba ņēmējiem, ja vien atšķirīgi darba stāža kritēriji nav objektīvi pamatoti”, kopsakarā ar 5. klauzulu, ko Tiesa jau interpretējusi un saskaņā ar kuru ir likumīgs Itālijas valsts tiesiskais regulējums, kas civildienestā aizliedz pārveidot darba līgumu uz noteiktu laiku par darba līgumu uz nenoteiktu laiku, ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums, kurā neatkarīgi no noteikta laika darba tiesiskajās attiecībās iegūtā stāža ir paredzēts izbeigt uz noteiktu laiku noslēgtu līgumu un noslēgt jaunu līgumu uz nenoteiktu laiku, kas atšķiras no iepriekšējā, un nesaglabājot iepriekšējos nodarbinātības laikposmus (Likuma Nr. 296/2006 1. panta 519. punkts)?

      (1)  OV L 175, 43. lpp.


title: Lieta T-88/16: Prasība, kas celta 2016. gada 26. februārī – Opko Ireland Global Holdings/EUIPO – Teva Pharmaceutical Industries (“ALPHAREN”)

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/41

         Prasība, kas celta 2016. gada 26. februārī – Opko Ireland Global Holdings/EUIPO – Teva Pharmaceutical Industries (“ALPHAREN”)
   (Lieta T-88/16)
   (2016/C 136/57)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublina, Īrija) (pārstāvji – S. Malynicz, Barrister, A. Smith un D. Meale, Solicitors)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzaleme, Izraēla)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: ES vārdiska preču zīme “ALPHAREN” – reģistrācijas pieteikums Nr. 4 320 297

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 16. decembra lēmums lietā R 2387/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 216/96 1. panta d) punkta 2. apakšpunkta pārkāpums, ciktāl divi Apelācijas padomes locekļi, kuri pieņēma Apelācijas padomes 2014. gada sākotnējo lēmumu (un 2015. gada jūnija lēmumu par atsaukšanu) bija arī tās padomes sastāvā, kas pieņēma apstrīdēto lēmumu;

               —

               Īstenošanas regulas 50. panta pārkāpums, balstoties uz jauniem pierādījumiem, kuri nebija izvirzīti EUIPO, pirmo reizi izskatot iebildumus;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, iebildumu iesniedzējam nenosakot pienākumu iebildumos pierādīt konkrēto preču līdzību;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu konkrētās sabiedrības daļas identificēšanā un sajaukšanas iespējas visaptverošā vērtējumā.


title: Lieta T-396/05 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja  2006. gada 10. janvāris  rīkojums —  ArchiMEDES  pret Komisiju (Pagaidu noregulējuma tiesvedība — Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu — Šķīrējklauzula — Pieņemamība — Steidzamība — Trūkums)

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/29

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 10. janvāris rīkojums — ArchiMEDES pret Komisiju
   (Lieta T-396/05 R)
   (Pagaidu noregulējuma tiesvedība - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - Šķīrējklauzula - Pieņemamība - Steidzamība - Trūkums)
   (2006/C 86/58)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki
   Prasītāji: Architecture, microclimat, energies douces — Europe et Sud (ArchiMEDES) SARL, Ganges (Francija), (pārstāvji — P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon un P. Reyniers, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Kańska un E. Manhaeve)
   Priekšmets
   Pieteikums par izpildes apturēšanu, pirmkārt, 2005. gada 5. oktobra vēstulē ietvertajam Komisijas Lēmumam, kurā prasītājam tiek ierosināta parādu kompensācija un, otrkārt, 2005. gada 30. augusta vēstulē ietvertajam Komisijas Lēmumam, un, treškārt, 2005. gada 23. augusta debeta rēķinam Nr. 3240705638.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu pasākumu noteikšanu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšana tiek atlikta.


title: Lieta T-311/09 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 13. decembra rīkojums — Marcuccio /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Medicīnisko izdevumu atlīdzināšana — Komisijas lēmums, ar kuru tiek atteikts pilnā apmērā atmaksāt noteiktus prasītajam radušos medicīniskos izdevumus — Sagrozīšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Pierādījumu iegūšana — Nelabvēlīgs akts — Res judicata spēks — Lis pendens — Apstiprinošs akts)

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/23

         Vispārējās tiesas 2011. gada 13. decembra rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-311/09 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Sociālais nodrošinājums - Medicīnisko izdevumu atlīdzināšana - Komisijas lēmums, ar kuru tiek atteikts pilnā apmērā atmaksāt noteiktus prasītajam radušos medicīniskos izdevumus - Sagrozīšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Pierādījumu iegūšana - Nelabvēlīgs akts - Res judicata spēks - Lis pendens - Apstiprinošs akts)
   2012/C 49/41
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un C. Berardis-Kayser, piedaloties A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 20. maija rīkojumu lietā F-73/08 Marcuccio/Komisija (Krājumā nav publicēts) un kurā ir lūgts šo rīkojumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2.

               Luigi Marcuccio sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, kas tai radušies šajā tiesvedībā.

      (1)  OV C 233, 26.09.2009.


title: Lieta C-527/10: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 5. jūlija spriedums ( Legfelsőbb Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ERSTE Bank Hungary Nyrt/Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Maksātnespējas procedūras — Regula (EK) Nr. 1346/2000 — 5. panta 1. punkts — Piemērošana laikā — Valstī, kas nav Eiropas Savienības dalībvalsts, celta lietu tiesību prasība — Maksātnespējas procedūra, kas uzsākta pret parādnieku citā dalībvalstī — Pirmās valsts kļūšana par Eiropas Savienības dalībvalsti — Piemērojamība)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/4

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 5. jūlija spriedums (Legfelsőbb Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ERSTE Bank Hungary Nyrt/Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt

   (Lieta C-527/10) (1)

   (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Maksātnespējas procedūras - Regula (EK) Nr. 1346/2000 - 5. panta 1. punkts - Piemērošana laikā - Valstī, kas nav Eiropas Savienības dalībvalsts, celta lietu tiesību prasība - Maksātnespējas procedūra, kas uzsākta pret parādnieku citā dalībvalstī - Pirmās valsts kļūšana par Eiropas Savienības dalībvalsti - Piemērojamība)
   2012/C 287/06
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Legfelsőbb Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: ERSTE Bank Hungary Nyrt

      Atbildētājas: Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Legfelsőbb Bíróság — Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām (OV L 160, 1. lpp.) 5. panta 1. punkta interpretācija — Lietu tiesību prasība, kas ir celta dalībvalstī, kuras teritorijā atrodas attiecīgais īpašumtiesību priekšmets, pret atbildētāju, kura juridiskā adrese atrodas citā dalībvalstī un pret kuru šajā otrajā dalībvalstī pirms pirmās valsts pievienošanās Eiropas Savienībai ir uzsākta maksātnespējas procedūra — Regulas (EK) Nr. 1346/2000 5. panta 1. punkta piemērojamība laikā

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām 5. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos kā pamatlietā šī tiesību norma ir piemērojama pat tādām maksātnespējas procedūrām, kas ir uzsāktas pirms Ungārijas Republikas pievienošanās Eiropas Savienībai, tādā gadījumā, kad 2004. gada 1. maijā parādnieka lietas, kurām bija piemērojama attiecīgā lietu tiesība, atradās minētās valsts teritorijā, par ko ir jāpārliecinās iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 30, 29.1.2011.


title: Lieta T-572/11 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 17. februāra rīkojums — Hassan /Padome (Pagaidu noregulējums — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Naudas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu — Steidzamības neesamība — Interešu izsvēršana)

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/13

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 17. februāra rīkojums — Hassan/Padome
   (Lieta T-572/11 R)
   (Pagaidu noregulējums - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Naudas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - Steidzamības neesamība - Interešu izsvēršana)
   2012/C 109/29
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Samir Hassan (Damas, Sīrija) (pārstāvji — É. Morgan de Rivery un E. Lagathu, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — S. Kyriakopoulou un M. Vitsentzatos)

      Priekšmets

   Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu, it īpaši pieteikums par Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas lēmuma 2011/515/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 218, 20. lpp.), un Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas regulas (ES) Nr. 843/2011, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 218, 1. lpp.), piemērošanas apturēšanu tiktāl, ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-282/09 P: Tiesas 2010. gada 18. marta rīkojums — Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Reglamenta 119. pants — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts — Reģistrācijas atteikums — Vispārējs novērtējums saistībā ar precēm un pakalpojumiem, uz kurām attiecas reģistrācijas pieteikums — Preces un pakalpojumi, kas veido homogēnas grupas — Apelācijas sūdzība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/11

         Tiesas 2010. gada 18. marta rīkojums — Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE)/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-282/09 P) (1)

   (Apelācija - Reglamenta 119. pants - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Reģistrācijas atteikums - Vispārējs novērtējums saistībā ar precēm un pakalpojumiem, uz kurām attiecas reģistrācijas pieteikums - Preces un pakalpojumi, kas veido homogēnas grupas - Apelācijas sūdzība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota)
   2010/C 148/17
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) (pārstāvji — P. Greffe un L. Paudrat, avocats)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2009. gada 20. maija spriedumu apvienotajās lietās T-405/07 un T-406/07 CFCMCEE/ITSB (“P@YWEB CARD”), ar kuru tā noraidījusi prasības, ko apelācijas sūdzības iesniedzēja bija cēlusi par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 10. jūlija un 12. septembra lēmumiem, ar kuriem noraidīta apelācijas sūdzība par pārbaudītāja lēmumu atteikt reģistrēt kā preču zīmes vārdiskos apzīmējumus “PAYWEB CARD” un “P@YWEB CARD” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 36. un 38. klasē atbilstoši 1957. gada 15. jūnija Nicas nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām — Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 73. panta pārkāpums — Nepieciešamība atsevišķi novērtēt katru no minētās regulas 7. panta 1. punktā paredzētajiem reģistrācijas atteikuma pamatojumiem — Prasība norādīt reģistrācijas atteikuma pamatojumu attiecībā uz katru no reģistrācijas pieteikumā minētajām precēm un pakalpojumiem — Preces un pakalpojumi, kas veido homogēnas grupas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               La Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 233, 26.09.2009.