201806220401970812018/C 240/422992017TC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180529393911Lieta T-299/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 29. maija spriedums – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“1000”) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīmes “1000” — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts) — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Vienlīdzīga attieksme — Labas pārvaldības princips — Pienākums norādīt pamatojumu)
 ---documentbreak--- C2402018LV3910120180529LV0042391391Vispārējās tiesas 2018. gada 29. maija spriedums – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“1000”)
   (Lieta T-299/17) (
         1
      )
   “(Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīmes “1000” — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts) — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Vienlīdzīga attieksme — Labas pārvaldības princips — Pienākums norādīt pamatojumu)”2018/C 240/42Tiesvedības valoda – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Vācija) (pārstāvis: M.-C. Simon, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Ķīna) (pārstāvji: S. Fröhlich un M. Hartmann, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 6. marta lēmumu lietā R 650/2016-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Zhejiang Rongpeng Air Tools un Sata.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Sata GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 231, 17.7.2017.


201806220601970432018/C 240/693172018TC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180518596021Lieta T-317/18: Prasība, kas celta 2018. gada 18. maijā – Fugro/Komisija
 ---documentbreak--- C2402018LV5910120180518LV0069591602Prasība, kas celta 2018. gada 18. maijā – Fugro/Komisija
   (Lieta T-317/18)2018/C 240/69Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fugro NV (Leidschendam, Nīderlande) (pārstāvji: T. Snoep un V. van Weperen, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atcelt apstrīdēto lēmumu;

            —

            pakārtoti, daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu, īpaši tā 1. panta 2. punktu;

            —

            piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

            1.

            Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka lēmums ir pretrunā samērīguma principam.

                     —

                     Komisijai nebija plašas rīcības brīvības, pieņemot lēmumu, un pārskatīšana, vai šis lēmums ir pretrunā samērīguma principam, nedrīkst aprobežoties tikai ar noskaidrošanu, vai lēmums ir skaidri vai acīmredzami neatbilstošs izvirzītajiem mērķiem. Lēmums ir pretrunā samērīguma principam, jo:

                              —

                              lēmums pārsniedz tā robežas, kas ir nepieciešams izvirzīto mērķu sasniegšanai;

                              —

                              Komisija no pieejamajiem atbilstošajiem pasākumiem neizvēlējās vismazāk ierobežojošo pasākumu, un

                              —

                              ar lēmumu radītās neērtības nav samērīgas ar izvirzītajiem mērķiem.

                     —

                     Pat ja Komisijai būtu plaša rīcības brīvība, lēmums vienalga ir acīmredzami nepiemērots līdzeklis izvirzīto mērķu sasniegšanai.

            2.

            Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu ir pārkāptas Fugro tiesības uz īpašumu, kas nostiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantā, un Fugro darījumdarbības brīvība, kas paredzēta Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pantā.

                     —

                     Ar lēmumu ir pārkāptas Fugro tiesības uz īpašumu, jo tas grauj Fugro komercdarbību. Īpašuma zaudējums ir būtiska apmēra un tas pārsniedz saprātīgu saimniecisko risku, un

                     —

                     lēmums ietekmē Fugro darījumdarbības brīvības pastāvēšanu kā tādu.

            3.

            Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka lēmums ir pretrunā konkurences izkropļošanas aizlieguma principam.

                     —

                     Lēmums liedz Eiropas Savienībai pildīt tās būtisko uzdevumu izveidot neizkropļotu iekšējo tirgu, jo:

                              —

                              lēmuma rezultāts ir publiskā sektora iejaukšanās ārzonas GNSS pastiprināšanas pakalpojumu tirgū, kas nav saderīga ar neizkropļotas konkurences principiem, un

                              —

                              pretēji LES 3. panta 3. punktam un Protokolam Nr. 27 lēmums skar ārzonas GNSS pastiprināšanas pakalpojumu tirgu, lai arī nav tirgus darbības traucējumu.


201806220131970352018/C 240/13342018CJC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL2018011891021Lieta C-34/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 18. janvārī iesniedza Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) – Ottília Lovasné Tóth/ERSTE Bank Hungary Zrt.

 ---documentbreak--- C2402018LV910120180118LV001391102Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 18. janvārī iesniedza Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) – Ottília Lovasné Tóth/ERSTE Bank Hungary Zrt.

   (Lieta C-34/18)2018/C 240/13Tiesvedības valoda – ungāru
      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Ítélőtábla

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ottília Lovasné Tóth

      Atbildētāja: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Vai Direktīvas 93/13/EEK (
                  1
               ) pielikuma 1. punkta q) apakšpunkts kā Savienības tiesību norma, kam ir uz sabiedrisko kārtību balstītas normas statuss, ir jāinterpretē kā vispārējs aizliegums, kas padara jebkādu turpmāku analīzi par nevajadzīgu, ar kuru aizdevējam ir liegts uzspiest aizņēmējam, kurš atbilst patērētāja statusam, līguma nosacījumu standartveida nosacījuma vai nosacījuma, kas nav atsevišķi apspriests, formā, ja šāda noteikuma mērķis vai sekas ir pierādīšanas pienākuma apvēršana?

            2)

            Ja līguma noteikuma mērķis vai sekas ir jāvērtē pamatojoties uz Direktīvas [93/13] pielikuma 1. punkta q) apakšpunktu, vai turpmāk minētie līgumu noteikumu veidi var tikt uzskatīt par tādiem, kas liedz patērētājiem īstenot savas tiesības?

                     —

                     Noteikums, saskaņā ar kuru aizņēmējs, kuram ir patērētāja statuss, var pamatoti uzskatīt, ka tam ir pilnībā jāizpilda līgums, tostarp visi tā noteikumi, tādā veidā un tik lielā mērā, kā to ir noteicis aizdevējs, tostarp arī gadījumā, ja parādnieks ir pārliecināts, ka aizdevēja noteiktās saistības pilnībā vai daļēji nav pamatotas.

                     —

                     Noteikums, kas izraisa tādas sekas, ka patērētājam tiek liegta vai ierobežota piekļuve uz godīgu apspriešanos balstītam strīdu izšķiršanas mehānismam, jo pietiek ar to, ka aizdevējs atsaucas uz šo līguma noteikumu, lai strīdu atzītu par atrisinātu?

            3)

            Gadījumā, ja ir jālemj, vai Direktīvas [93/13] pielikumā minētie līguma noteikumi ir negodīga rakstura arī atbilstoši šīs direktīvas 3. panta 1. punktā noteiktajiem kritērijiem, vai šīs direktīvas 5. pantā noteiktā skaidra un saprotama formulējuma prasība ir izpildīta tāda līguma noteikuma gadījumā, kas ietekmē patērētāja lēmumus par līguma izpildi, ar aizdevēju radušos strīdu atrisināšanu tiesas vai ārpustiesas procedūrā, vai arī tiesību īstenošanu, kurš lai gan ir skaidri formulēts no gramatiskā viedokļa, tomēr šī noteikuma tiesiskās sekas var noteikt vienīgi interpretējot valsts tiesību normas, par kurām līguma noslēgšanas laikā tiesas vēl nebija izstrādājušas pastāvīgu judikatūru, un par kurām pastāvīga judikatūra nav izstrādāta arī turpmākajos gados?

            4)

            Vai Direktīvas [93/13] pielikuma 1. punkta m) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atsevišķi neapspriests līguma noteikums var būt negodīgs arī tad, ja pusei, kas noslēdz līgumu ar patērētāju, ar to ir piešķirtas tiesības vienpusēji noteikt, vai patērētājam sniegtais pakalpojums atbilst līguma noteikumos paredzētajam, un ja patērētājs piekrīt minētā noteikuma saistošajam spēkam, vēl pirms līdzēji ir sākuši to pildīt?

      (
         1
      )	Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.; kļūdu labojums – OV 2015, L 137, 13. lpp.).


201806220751970242018/C 240/703212018TC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180518616111Lieta T-321/18: Prasība, kas celta 2018. gada 18. maijā – Serenity Pharmaceuticals/EUIPO – Gebro Holding (“NOCUVANT”)
 ---documentbreak--- C2402018LV6110120180518LV0070611611Prasība, kas celta 2018. gada 18. maijā – Serenity Pharmaceuticals/EUIPO – Gebro Holding (“NOCUVANT”)
   (Lieta T-321/18)2018/C 240/70Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Serenity Pharmaceuticals LLC (Milford, Pensilvānija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: J. Day, Solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Austrija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “NOCUVANT” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 053 434

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 8. marta lēmums lietā R 584/2017-2

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atcelt apstrīdēto lēmumu;

            —

            atcelt Iebildumu nodaļas 2018. gada 27. janvāra lēmumu, kas attiecas uz Iebildumu B 002437922;

            —

            piespriest EUIPO un Gebro Holdings GmbH segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

            —

            Regulas 2017/1001 47. panta 2. punkta pārkāpums;

            —

            Regulas 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-155/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 22. februārī Tulliallan Burlington Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 6. decembra spriedumu lietā T-120/16: Tulliallan Burlington Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

text:
201806220041970332018/C 240/141552018CJC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180222101121Lieta C-155/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 22. februārīTulliallan Burlington Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 6. decembra spriedumu lietā T-120/16: Tulliallan Burlington Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
 ---documentbreak--- C2402018LV1010120180222LV0014101112Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 22. februārīTulliallan Burlington Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 6. decembra spriedumu lietā T-120/16: Tulliallan Burlington Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
   (Lieta C-155/18 P)2018/C 240/14Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Tulliallan Burlington Ltd (pārstāvis: A. Norris, barrister)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Burlington Fashion GmbH

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

            —

            atcelt Vispārējās tiesas spriedumu, ar kuru tika noraidīta Tulliallan Burlington Ltd (TBL) prasība par Apelācijas padomes lēmumu;

            —

            atcelt Apelācijas padomes lēmumu (vai pakārtoti, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā atbilstoši Tiesas lēmumam);

            —

            piespriest Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam (EUIPO) un Burlington Fashion GmbH (BFG) atlīdzināt TBL tiesāšanās izdevumus apelācijas instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja (“TBL”) pārsūdz Vispārējās tiesas spriedumu, jo Vispārējā tiesa esot pieļāvusi šādas kļūdas tiesību piemērošanā.

            1)

            Pamati, ar kuriem tiek apgalvots ESPZR 8. panta 5. punkta pārkāpums (
                  1
               )

                     a)

                     Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, neizdarot nekādus konstatējumus attiecībā uz “saikni”.

                     b)

                     Turklāt Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu secinot, ka TBL nebija iesniegusi nepieciešamos pierādījumus, lai noteiktu kaitējumu atšķirtspējai vai netaisnīgu priekšrocību.

                     c)

                     Visbeidzot, tā kā tika secināts, ka nepieciešamie pierādījumi netika iesniegti, Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, (i) uzstādot juridisko standartu pārāk augstu un (ii) neņemot vērā attiecīgos pierādījumus.

                     d)

                     Turklāt vienīgais iespējamais Vispārējās tiesas secinājums būtu, ka [šajā gadījumā] pastāvēja kaitējums atšķirtspējai vai turklāt, vai pakārtoti – netaisnīga priekšrocība.

                     e)

                     Vispārējā tiesa kļūdaini noraidīja TBL argumentus par to, ka Apelācijas padomes lēmumā acīmredzami netika ņemti vērā šajā tiesā iesniegtie apsvērumi.

            2)

            Pamati, ar kuriem tiek apgalvots ESPZR 8. panta 4. punkta pārkāpums

                     a)

                     Vispārējā tiesa ir noraidīja pamatojumu, ka Apelācijas padomei būtu bijis jāprasa papildu apsvērumi attiecībā uz 8. panta 4. punktu apstākļos, kuros vienīgais veids procesuālā taisnīguma nodrošināšanai būtu bijis Apelācijas padomei uzaicināt [lietas dalībniekus] sniegt šos apsvērumus, vai izlemjot jautājumu tikai saistībā ar ESPZR 8. panta 5. punktu un nododot jautājumu par ESPZR 8. panta 4. punktu atpakaļ Iebildumu nodaļai. Vispārējai tiesai būtu bijis jāatceļ Apelācijas padomes lēmums.

                     b)

                     Vispārējā tiesa kļūdaini atzina par pamatotu Apelācijas padomes secinājumu, ka TBL nav pierādījusi priekšnosacījumu pastāvēšanu 8. panta 4. punkta piemērošanai. Vispārējai tiesai esot bijis jākonstatē, ka Apelācijas padome ir pieļāvusi kļūdu, jāatceļ Apelācijas padomes konstatējumus saistībā ar 8. panta 4. punktu un jākonstatē 8. panta 4. punkta pārkāpums.

      Pamati, ar kuriem tiek apgalvots ESPZR 8. panta 1. punkta pārkāpums

            a)

            Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, piemērojot spriedumu Praktiker, jo, ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas nolēmumu EUIPO/Cactus (C-501/15 P; EU:C:2017:750), spriedums Praktiker nav piemērojams šajā gadījumā attiecībā uz agrākajām preču zīmēm.

            b)

            Turklāt vai pakārtoti, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, piemērojot spriedumu Praktiker, jo šis spriedums neattiecas uz tirdzniecības galeriju sniegtajiem pakalpojumiem.

            c)

            Pat ja TBL agrākās preču zīmes ietilptu mazumtirdzniecības jomā un tādējādi sprieduma Praktiker jomā, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, interpretējot spriedumu Praktiker, ka tādu, kas noteikti neļauj konstatēt maldinošu līdzību.

            d)

            Tā kā Vispārējā tiesa esot kļūdījusies savos secinājumos par sprieduma Praktiker piemērošanu, tā neesot (i) veikusi novērtējumu par sajaukšanas iespēju vai arī (ii) neesot nodevusi šo uzdevumu Apelācijas padomei. Šādos apstākļos tai bija jārīkojas, īstenojot kādu no šiem pasākumiem.

      (
         1
      )	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/1001 (2017. gada 14. jūnijs) par Eiropas Savienības preču zīmi (OV 2017, L 154, 1. lpp.).


201806220501970582018/C 240/713232018TC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180522616222Lieta T-323/18: Prasība, kas celta 2018. gada 22. maijā – Fomanu/EUIPO – Fujifilm Imaging Germany (Taureņa attēls)
 ---documentbreak--- C2402018LV6120120180522LV0071612622Prasība, kas celta 2018. gada 22. maijā – Fomanu/EUIPO – Fujifilm Imaging Germany (Taureņa attēls)
   (Lieta T-323/18)2018/C 240/71Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fomanu AG (Neustadt an der Waldnaab, Vācija) (pārstāvis: S. Reichart, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Fujifilm Imaging Germany GmbH & Co. KG (Willich, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme Nr. 5 481 403

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 16. marta lēmums lietā R 2241/2016–2

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl apstrīdētā Eiropas Savienības preču zīme ir tikusi atzīta par spēkā neesošu attiecībā uz šādām precēm un pakalpojumiem:
            9. klase – CD, DVD, datorprogrammas un programmatūras, it īpaši programmatūras datu apmaiņai, saglabāšanai, pārraidīšanai un sistemātiskai lietošanai;
            16. klase – iespiedmateriāli, ciktāl tie ietilpst 16. klasē, izņemot ar personīgiem fotoattēliem apdrukāti iespiedmateriāli (it īpaši, fotogrāmatas, fotokalendāri, fotogleznas, fotopuzles, foto pierakstu grāmatiņas, fotomapes);
            38. klase – piekļuves datubāzēm nodrošināšana, lai ar elektronisko mediju palīdzību varētu tikt lejuplādēta informācija (internets); ziņu un attēlu pārraide ar datoru palīdzību;
            40. klasē – grāmatu iesiešanas darbi.

            —

            piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati

            —

            Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 2. punkta, lasot to kopsakarā ar 18. panta 1. punktu, pārkāpums;

            —

            Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2017/1430 19. panta 1. punkta, lasot to kopsakarā ar 10. pantu, pārkāpums.


201806220301970792018/C 240/252192018CJC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180326222321Lieta C-219/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. martā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Brenta Scrl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

 ---documentbreak--- C2402018LV2210120180326LV0025221232Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. martā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Brenta Scrl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

   (Lieta C-219/18)2018/C 240/25Tiesvedības valoda – itāļu
      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Brenta Scrl, Michele Bianchin, Antonio Bortignon, Doriano Bortignon, Bruno Caron, Francesca Carraro, Antonio Didonè, Loris Donazzan, Rino Guidolin, Silvano Orsato, Valentino Rigo, Roberto Sacchetto, Emiliano Sonda un Azienda agricola Rebesco Antonio e Guerrino s.s.

      Atbildētāji apelācijas instancē: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) un Regione Veneto

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Vai situācijā, kāda ir aprakstīta un aplūkota pamatlietā, Eiropas Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesību normas neatbilstība Regulas (EEK) Nr. 3950/92 (
                  1
               ) 2. panta 2. punkta 3. apakšpunktam izraisa to, ka tad, ja iestājas minētajā regulā paredzētie nosacījumi, ražotājiem nav pienākuma maksāt papildmaksājumu?

            2)

            Vai situācijā, kāda ir aprakstīta un aplūkota pamatlietā, Eiropas Savienības tiesības un it īpaši vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu subjektu tiesiskā paļāvība, kuri ir izpildījuši kādas dalībvalsts paredzētu pienākumu un ir guvuši labumu no šī pienākuma izpildes sekām, nevar tikt aizsargāta, ja izrādās, ka attiecīgais pienākums ir pretrunā Eiropas Savienības tiesībām?

            3)

            Vai situācijā, kāda ir aprakstīta un aplūkota pamatlietā, Regulas (EK) Nr. 1392/2001 (
                  2
               ) (2001. gada 9. jūlijs) 9. pants un Savienības tiesībās paredzētais “prioritārās kategorijas” jēdziens nepieļauj tādu dalībvalsts tiesību normu kā Itālijas Republikas pieņemtā Dekrētlikuma Nr. 157/2004 2. panta 3. punkts, kurā ir noteikts, ka pārmērīgi aprēķinātais papildmaksājums ir jāatmaksā saskaņā ar noteikumiem, kas termiņu un procedūru ziņā atšķiras atkarībā no tā, vai attiecīgie ražotāji vai nu ir paļāvušies uz to, ka ir jāievēro valsts tiesību norma, kura gan, kā izrādās, ir pretrunā Savienības tiesībām, vai arī šo tiesību normu nav ievērojuši?

      (
         1
      )	Padomes Regula (EEK) Nr. 3950/92 (1992. gada 28. decembris), ar ko ievieš papildmaksājumus piena un piena produktu nozarē (OV L 405, 1. lpp.).
   (
         2
      )	Komisijas Regula (EK) Nr. 1392/2001 (2001. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 3950/92, ar kuru ievieš papildmaksājumus pienam un piena produktiem (OV L 187, 19. lpp.).


title: Lieta C-156/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 22. februārī Tulliallan Burlington Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 6. decembra spriedumu lietā T-121/16: Tulliallan Burlington Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

text:
201806220371970392018/C 240/151562018CJC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180222121321Lieta C-156/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 22. februārīTulliallan Burlington Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 6. decembra spriedumu lietā T-121/16: Tulliallan Burlington Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
 ---documentbreak--- C2402018LV1210120180222LV0015121132Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 22. februārīTulliallan Burlington Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 6. decembra spriedumu lietā T-121/16: Tulliallan Burlington Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
   (Lieta C-156/18 P)2018/C 240/15Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Tulliallan Burlington Ltd (pārstāvis: A. Norris, barrister)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Burlington Fashion GmbH

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

            —

            atcelt Vispārējās tiesas spriedumu, ar kuru tika noraidīta Tulliallan Burlington Ltd (TBL) prasība par Apelācijas padomes lēmumu;

            —

            atcelt Apelācijas padomes lēmumu (vai pakārtoti, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā atbilstoši Tiesas lēmumam);

            —

            piespriest Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam (EUIPO) un Burlington Fashion GmbH (BFG) atlīdzināt TBL tiesāšanās izdevumus apelācijas instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja (“TBL”) pārsūdz Vispārējās tiesas spriedumu, jo Vispārējā tiesa esot pieļāvusi šādas kļūdas tiesību piemērošanā.

            1)

            Pamati, ar kuriem tiek apgalvots ESPZR 8. panta 5. punkta pārkāpums (
                  1
               )

                     a)

                     Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, neizdarot nekādus konstatējumus attiecībā uz “saikni”.

                     b)

                     Turklāt Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu secinot, ka TBL nebija iesniegusi nepieciešamos pierādījumus, lai noteiktu kaitējumu atšķirtspējai vai netaisnīgu priekšrocību.

                     c)

                     Visbeidzot, tā kā tika secināts, ka nepieciešamie pierādījumi netika iesniegti, Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, (i) uzstādot juridisko standartu pārāk augstu un (ii) neņemot vērā attiecīgos pierādījumus.

                     d)

                     Turklāt vienīgais iespējamais Vispārējās tiesas secinājums būtu, ka [šajā gadījumā] pastāvēja kaitējums atšķirtspējai vai turklāt, vai pakārtoti – netaisnīga priekšrocība.

                     e)

                     Vispārējā tiesa kļūdaini noraidīja TBL argumentus par to, ka Apelācijas padomes lēmumā acīmredzami netika ņemti vērā šajā tiesā iesniegtie apsvērumi.

            2)

            Pamati, ar kuriem tiek apgalvots ESPZR 8. panta 4. punkta pārkāpums

                     a)

                     Vispārējā tiesa ir noraidīja pamatojumu, ka Apelācijas padomei būtu bijis jāprasa papildu apsvērumi attiecībā uz 8. panta 4. punktu apstākļos, kuros vienīgais veids procesuālā taisnīguma nodrošināšanai būtu bijis Apelācijas padomei uzaicināt [lietas dalībniekus] sniegt šos apsvērumus, vai izlemjot jautājumu tikai saistībā ar ESPZR 8. panta 5. punktu un nododot jautājumu par ESPZR 8. panta 4. punktu atpakaļ Iebildumu nodaļai. Vispārējai tiesai būtu bijis jāatceļ Apelācijas padomes lēmums.

                     b)

                     Vispārējā tiesa kļūdaini atzina par pamatotu Apelācijas padomes secinājumu, ka TBL nav pierādījusi priekšnosacījumu pastāvēšanu 8. panta 4. punkta piemērošanai. Vispārējai tiesai esot bijis jākonstatē, ka Apelācijas padome ir pieļāvusi kļūdu, jāatceļ Apelācijas padomes konstatējumus saistībā ar 8. panta 4. punktu un jākonstatē 8. panta 4. punkta pārkāpums.

      Pamati, ar kuriem tiek apgalvots ESPZR 8. panta 1. punkta pārkāpums

            a)

            Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, piemērojot spriedumu Praktiker, jo, ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas nolēmumu EUIPO/Cactus (C-501/15 P; EU:C:2017:750), spriedums Praktiker nav piemērojams šajā gadījumā attiecībā uz agrākajām preču zīmēm.

            b)

            Turklāt vai pakārtoti, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, piemērojot spriedumu Praktiker, jo šis spriedums neattiecas uz tirdzniecības galeriju sniegtajiem pakalpojumiem.

            c)

            Pat ja TBL agrākās preču zīmes ietilptu mazumtirdzniecības jomā un tādējādi sprieduma Praktiker jomā, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, interpretējot spriedumu Praktiker, ka tādu, kas noteikti neļauj konstatēt maldinošu līdzību.

            d)

            Tā kā Vispārējā tiesa esot kļūdījusies savos secinājumos par sprieduma Praktiker piemērošanu, tā neesot (i) veikusi novērtējumu par sajaukšanas iespēju vai arī (ii) neesot nodevusi šo uzdevumu Apelācijas padomei. Šādos apstākļos tai bija jārīkojas, īstenojot kādu no šiem pasākumiem.

      (
         1
      )	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/1001 (2017. gada 14. jūnijs) par Eiropas Savienības preču zīmi (OV 2017, L 154, 1. lpp.).


201806220581970172018/C 240/572602018TC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180425495021Lieta T-260/18: Prasība, kas celta 2018. gada 25. aprīlī – Makhlouf/Komisija un ECB
 ---documentbreak--- C2402018LV4910120180425LV0057491502Prasība, kas celta 2018. gada 25. aprīlī – Makhlouf/Komisija un ECB
   (Lieta T-260/18)2018/C 240/57Tiesvedības valoda – franču
      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rami Makhlouf (Damaska, Sīrija) (pārstāvis: E. Ruchat, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Eiropas Centrālā banka

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atzīt prasītāja prasību par pieņemamu un pamatotu;

            —

            līdz ar to piespriest Eiropas Savienībai, atbildētājām atlīdzināt prasītājam visus viņam nodarītos zaudējumus 6900000 EUR apmērā, kam pieskaitīti procenti;

            —

            piespriest atbildētājām atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

            1.

            Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi LES 17. panta 1. punktu un ESM līguma 13. panta 3. un 4. punktu, jo tā nav nodrošinājusi 2013. gada 26. aprīļa saprašanās memoranda saderību ar Savienības tiesībām.

            2.

            Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ECB ir nepareizi izmantojusi pilnvaras un pārkāpusi Pamattiesību hartas 17. pantu, jo tā savu kompetenci monetārās politikas jomā ir izmantojusi, lai Eurogrupai un Kipras valdībai uzspiestu banku pārstrukturēšanas noteikumus.

            3.

            Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja īpašumi ir tikuši ekspropriēti bez taisnīgas atlīdzības.


201806220741970322018/C 240/433002017TC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180529394022Lieta T-300/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 29. maija spriedums – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“3000”) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīmes “3000” — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts) — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Vienlīdzīga attieksme — Labas pārvaldības princips — Pienākums norādīt pamatojumu)
 ---documentbreak--- C2402018LV3920120180529LV0043392402Vispārējās tiesas 2018. gada 29. maija spriedums – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“3000”)
   (Lieta T-300/17) (
         1
      )
   “(Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīmes “3000” — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts) — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Vienlīdzīga attieksme — Labas pārvaldības princips — Pienākums norādīt pamatojumu)”2018/C 240/43Tiesvedības valoda – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Vācija) (pārstāvis: M.-C. Simon, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Ķīna) (pārstāvji: S. Fröhlich un M. Hartmann, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 8. marta lēmumu lietā R 653/2016-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Zhejiang Rongpeng Air Tools un Sata.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Sata GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 231, 17.7.2017.


201806220051970502018/C 240/262322018CJC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180329232311Lieta C-232/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 29. martā iesniedza Audiencia Provincial de Almería (Spānija) – Banco Popular Español, S.A./María Ángeles Díaz Soria, Miguel Ángel Góngora Gómez, José Antonio Sánchez González un Dolores María del Águila Andújar

 ---documentbreak--- C2402018LV2310120180329LV0026231231Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 29. martā iesniedza Audiencia Provincial de Almería (Spānija) – Banco Popular Español, S.A./María Ángeles Díaz Soria, Miguel Ángel Góngora Gómez, José Antonio Sánchez González un Dolores María del Águila Andújar

   (Lieta C-232/18)2018/C 240/26Tiesvedības valoda – spāņu
      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial de Almería

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Banco Popular Español S.A.

      Atbildētāji apelācijas instancē: María Ángeles Díaz Soria, Miguel Ángel Góngora Gómez, José Antonio Sánchez González un Dolores María del Águila Andújar

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Vai ar Direktīvas 93/13 (
                  1
               ) 6. panta 1. punktā noteikto principu ir saderīga tāda tiesību norma kā Spānijas Civilprocesa likuma 1/2000 465. panta 5. punktā paredzētā, ar kuru ir ierobežota apelācijas instances tiesas iespēja pēc savas ierosmes izvērtēt visas līguma noteikuma spēkā neesamības atzīšanas sekas, ja pirmajā instancē šīs sekas ir noteiktas ierobežotā apmērā un pirmās instances spriedumu, kurā attiecīgais līguma noteikums ir atzīts par spēkā neesošu, nav pārsūdzējis patērētājs?

            2)

            Vai iepriekš minētais ir saderīgs ar minētās direktīvas 6. panta 1. punktā un 7. panta 1. punktā paredzētajiem principiem, ja tā rezultātā sekas, kas izriet no tāda noteikuma atzīšanas par negodīgu kā šajā lietā apstrīdētais, būs ierobežotas to personu gadījumā, kuras bija cēlušas prasību saskaņā ar Tribunal Supremo (Augstākā tiesa, Spānija) 2013. gada 9. maija spriedumā rodamo judikatūru, kas ar EST 2016. gada 21. decembra spriedumu (
                  2
               ) savukārt tika atzīta par spēkā neesošu?

            3)

            Vai saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu (vai pārsūdzības instances tiesas vērtējumu attiecībā uz noteikumu, ja nolēmumu ir pārsūdzējusi tikai tā puse, kura apgalvo, ka noteikums esot spēkā) paredzētais res judicata attiecas tikai uz noteikuma iespējami atzīto (vai neatzīto) spēkā neesamību, vai arī uz visām no minētās spēkā neesamības izrietošajām tiesiskajām sekām gadījumā, ja tās ir ierobežotas ar tiesas nolēmumu, nevienai no pusēm pret to neiebilstot?

      (
         1
      )	Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).
   (
         2
      )	Spriedums, 2016. gada 21. decembris, Gutiérrez Naranjo u.c. (C-154/15, C-307/15 un C-308/15, EU:C:2016:980).


201806220651970202018/C 240/443012017TC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180529404121Lieta T-301/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 29. maija spriedums – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“2000”) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “2000” — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts) — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Vienlīdzīga attieksme — Labas pārvaldības princips — Pienākums norādīt pamatojumu)
 ---documentbreak--- C2402018LV4010120180529LV0044401412Vispārējās tiesas 2018. gada 29. maija spriedums – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (“2000”)
   (Lieta T-301/17) (
         1
      )
   “(Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “2000” — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts) — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Vienlīdzīga attieksme — Labas pārvaldības princips — Pienākums norādīt pamatojumu)”2018/C 240/44Tiesvedības valoda – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Vācija) (pārstāvis: M.-C. Simon, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Ķīna) (pārstāvji: S. Fröhlich un M. Hartmann, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 8. marta lēmumu lietā R 651/2016-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Zhejiang Rongpeng Air Tools un Sata.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Sata GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 231, 17.7.2017.


201806220791970282018/C 240/722302016TC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180516626211Lieta T-230/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 16. maija rīkojums – C & J Clark International/Komisija
 ---documentbreak--- C2402018LV6210120180516LV0072621621Vispārējās tiesas 2018. gada 16. maija rīkojums – C & J Clark International/Komisija
   (Lieta T-230/16) (
         1
      )2018/C 240/72Tiesvedības valoda – angļuTrešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 260, 18.7.2016.


201806220181970692018/C 240/272342018CJC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180403242521Lieta C-234/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 3. aprīlī iesniedza Sofiyski gradski sad (Bulgārija) – Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo/BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikatsionna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.

 ---documentbreak--- C2402018LV2410120180403LV0027241252Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 3. aprīlī iesniedza Sofiyski gradski sad (Bulgārija) – Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo/BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikatsionna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.

   (Lieta C-234/18)2018/C 240/27Tiesvedības valoda – bulgāru
      Iesniedzējtiesa

      Sofiyski gradski sad

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo

      Atbildētāji: BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikatsionna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/42/ЕS (
                  1
               ) (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā 1. panta 1. punkts, kurā ir paredzēts “noteikumu minimums, kas attiecas uz īpašuma iesaldēšanu, ņemot vērā tā iespējamu vēlāku konfiskāciju,” ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši tam dalībvalstīm ir atļauts pieņemt noteikumus par civiltiesisku konfiskāciju, kas nav pamatota ar notiesājošu spriedumu?

            2)

            Vai no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā 1. panta 1. punkta, ņemot vērā šīs direktīvas 4. panta 1. punktu, izriet, ka, lai uzsāktu un veiktu civiltiesisku konfiskācijas procedūru, pietiek tikai ar kriminālprocesa uzsākšanu pret personu, kuras īpašums ir konfiskācijas priekšmets?

            3)

            Vai ir pieļaujams Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā 4. panta 2. punkta pamatojumu interpretēt plašāk tādējādi, ka ir atļauta civiltiesiska konfiskācija, kas nepamatojas uz notiesājošu spriedumu?

            4)

            Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā 5. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka īpašumtiesības kā tādas, kas tieši vai netieši iegūtas, izdarot noziedzīgu nodarījumu, var atņemt jau tikai tāpēc, ka personas mantiskais stāvoklis nav samērīgs ar tās likumīgajiem ienākumiem, ja nav galīga notiesājoša sprieduma, kurā ir konstatēts, ka persona ir izdarījusi noziedzīgu nodarījumu?

            5)

            Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā 6. panta 1. punkta noteikums ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā trešo personu īpašuma konfiskācija ir reglamentēta kā papildu vai alternatīvs pasākums tiešai konfiskācijai vai kā papildu pasākums paplašinātai konfiskācijai?

            6)

            Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā 8. panta 1. punkta noteikums ir jāsaprot tādējādi, ka tajā ir nodrošināta nevainīguma prezumpcijas piemērošana un ir aizliegta konfiskācija, kas nepamatojas uz notiesājošu spriedumu?

      (
         1
      )	OV 2014, L 127, 39. lpp.


201806220561970602018/C 240/582702018TC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180426505121Lieta T-270/18: Prasība, kas celta 2018. gada 26. aprīlī – O'Flynn u.c./Komisija
 ---documentbreak--- C2402018LV5010120180426LV0058501512Prasība, kas celta 2018. gada 26. aprīlī – O'Flynn u.c./Komisija
   (Lieta T-270/18)2018/C 240/58Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Michael O'Flynn (Korka, Īrija), Paddy McKillen (Dublina, Īrija) un David Daly (Malahide, Īrija) (pārstāvji: M. Cush, SC, D. Hardiman, Barrister, P. O’Brien un D. O'Keeffe, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

            —

            atcelt Eiropas Komisijas Lēmumu (2018. gada 25. janvāris) C(2018) 464 final (SA.43791(2017/NN)) (
                  1
               ), ciktāl tajā nav izteikti iebildumi pret iespējamo atbalsta piešķiršanu Valsts aktīvu pārvaldības aģentūrai (NAMA) vai atbalsta piešķiršanai ar tās starpniecību, vai arī, alternatīvi, ciktāl tajā šāds pasākums nav uzskatīts par atbalstu;

            —

            atlīdzināt prasītājiem izdevumus, ieskaitot šīs tiesvedības sakarā radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

            1.

            Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājai bija jāuzsāk formālā izmeklēšanas procedūra saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu.

                     —

                     Prasītāji cita starpā apgalvo, ka, neuzsākot šādu procedūru, atbildētāja pārkāpa prasītāju procesuālās tiesības saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu, kā arī labas pārvaldības principu, neievērojot pienākumu veikt rūpīgu un objektīvu iespējamā atbalsta izmeklēšanu.

            2.

            Otrais pamats ir balstīts uz acīmredzamām kļūdām vērtējumā.

                     —

                     Prasītāji apgalvo, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, tostarp secinot, ka prasītāji nav izvirzījuši apgalvojumus par atbalsta ļaunprātīgu izmantošanu, lai gan šāds apgalvojums tika skaidri norādīts sūdzības 5.25. punktā. Prasītāji arī apgalvo, ka atbildētājas vērtējumā par NAMA darbību bija dažādi trūkumi.

            3.

            Trešais pamats ir balstīts uz atbildētājas pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi.

                     —

                     Šajā sakarā prasītāji apgalvo, ka atbildētāja nav norādījusi iemeslus vai nav pietiekami pamatojusi apstrīdēto lēmumu, inter alia, atbilstoši, vispār vai jebkādā pārbaudāmā veidā nepaskaidrojot pamatu, kāpēc tā pieņēma NAMA metodiku, nosakot attīstības projektu dzīvotspēju.

            4.

            Ceturtais pamats ir balstīts uz LESD 106. panta pārkāpumu.

                     —

                     Papildus apgalvotajam LESD noteikumu par valsts atbalstu pārkāpumam prasītāji apgalvo, ka ir pārkāpts LESD 106. pants, kā tas ir norādīts to sūdzībā, un uz ko tie nav saņēmuši atbildētājas atbildi.

      (
         1
      )	OV 2018, C 60, 4. lpp.


201806220311970302018/C 240/282412018CJC24020180709LV01LVINFO_JUDICIAL20180405252511Lieta C-241/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. aprīlī iesniedza Commissione tributaria provinciale di Napoli (Itālija) – easyJet Airline Co. Ltd/Regione Campania

 ---documentbreak--- C2402018LV2510120180405LV0028251251Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. aprīlī iesniedza Commissione tributaria provinciale di Napoli (Itālija) – easyJet Airline Co. Ltd/Regione Campania

   (Lieta C-241/18)2018/C 240/28Tiesvedības valoda – itāļu
      Iesniedzējtiesa

      Commissione tributaria provinciale di Napoli

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: easyJet Airline Co. Ltd

      Atbildētājs: Regione Campania

      Prejudiciālais jautājums

   Lūgums Eiropas Savienības Tiesai, īstenojot LESD 267. pantā paredzētās pilnvaras, atbildēt, – vai Direktīvas 30/2002/EK (
         1
      ) 4. un 5. pants un tās II pielikums ir jāinterpretē tādējādi, ka ar šīm Kopienu tiesību normām nav saderīgs Legge della Regione Campania n. 5/2013 [Kampānijas reģiona Likums Nr. 5/2013], 1. panta 169.-174. punkts, jo pirms nodokļa noteikšanas nav bijis kopēja plāna attiecībā uz pasākumu, kas veicams, lai mazinātu gaisakuģu radītās trokšņa emisijas lidostās un tām piegulošajās zonās saskaņā ar šīs direktīvas 5. pantu un II pielikumu?
   (
         1
      )	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/30/EK (2002. gada 26. marts) par noteikumiem un procedūrām attiecībā uz tādu ekspluatācijas ierobežojumu ieviešanu Kopienas lidostās, kas saistīti ar troksni (OV L 85, 40. lpp.).


201806290101986442018/C 249/223162018CJC24920180716LV01LVINFO_JUDICIAL20180514171821Lieta C-316/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 14. maijā iesniedza Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

 ---documentbreak--- C2492018LV1710120180514LV0022171182Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 14. maijā iesniedza Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

   (Lieta C-316/18)2018/C 249/22Tiesvedības valoda – angļu
      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Atbildētājs: The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Vai ir jānošķir no nodokļa atbrīvoti un ar nodokli neapliekami darījumi, lai nolemtu, vai ir atskaitāms PVN, kas radies saistībā ar šādiem darījumiem?

            2)

            Ja pārvaldības maksa ir radusies tikai saistībā ar ieguldījumu darbību, kas nav apliekama ar nodokli, vai tomēr ir iespējams saistīt šīs izmaksas un saimniecisko darbību, kas tiek subsidēta ar ienākumiem no ieguldījumiem, kuri rodas ieguldījumu rezultātā, lai atļautu PVN atskaitīšanu, ievērojot pakārtotas saimnieciskās darbības veidu un apjomu, par ko ir tiesības uz PVN atskaitīšanu? Kādā apjomā ir svarīgi ņemt vērā nolūku, ar kādu radītie ienākumi tiek ieguldīti?

            3)

            Vai ir jānošķir PVN, kas radies, lai nodrošinātu kapitalizāciju saimnieciskajai darbībai, un PVN, kas rada savu ienākumu plūsmu, atšķirīgu no jebkuras ienākumu plūsmas, kas izriet no pakārtotas saimnieciskās darbības?


201806290211986352018/C 249/233252018CJC24920180716LV01LVINFO_JUDICIAL20180517181811Lieta C-325/18 PPU: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. maijā iesniedza Court of Appeal (Īrija) – Hampshire County Council/C.E., N.E.

 ---documentbreak--- C2492018LV1810120180517LV0023181181Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. maijā iesniedza Court of Appeal (Īrija) – Hampshire County Council/C.E., N.E.

   (Lieta C-325/18 PPU)2018/C 249/23Tiesvedības valoda – angļu
      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Hampshire County Council

      Atbildētāji: C.E., N.E.

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Ja tiek apgalvots, ka vecāki un/vai citi ģimenes locekļi ir nelikumīgi aizveduši bērnus no viņu pastāvīgās dzīvesvietas valsts, pārkāpjot tiesas rīkojumu, ko saņēmusi šīs valsts publiska iestāde, vai šī publiskā iestāde var iesniegt pieteikumu par tiesas rīkojuma, kurā norādīts, ka bērniem jāatgriežas minētajā valstī, izpildi citas dalībvalsts tiesās saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2201/2003 (
                  1
               ) III nodaļas noteikumiem, vai arī tas būtu uzskatāms par minētās regulas 11. panta un 1980. gada Hāgas konvencijas nelikumīgu apiešanu vai citādi uzskatāms par tiesību vai tiesību aktu ļaunprātīgu izmantošanu no attiecīgās iestādes puses?

            2)

            Vai lietā, kas attiecas uz Padomes Regulas (EK) 2201/2003 noteikumiem par izpildi, tiesai ir jurisdikcija pagarināt 33. panta 5. punktā paredzēto termiņu, ja nokavējums būtībā ir de minimis un citādi termiņa pagarinājums būtu piešķirts, atsaucoties uz valsts procesuālo tiesību aktiem?

            3)

            Neskarot otro jautājumu, ja kāda ārvalsts publiska iestāde aizved bērnus, kas ir strīda priekšmets, no kādas dalībvalsts jurisdikcijas saskaņā ar izpildes rīkojumu, kurš izdots ex parte atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 2201/2003 31. pantam, bet pirms šāda rīkojuma izsniegšanas vecākiem, tādējādi liedzot viņiem tiesības iesniegt pieteikumu par šāda rīkojuma izpildes apturēšanu, kamēr tiek izskatīta apelācijas sūdzība, vai šāda rīcība aizskar “vecāku” tiesību būtību, kas tiem ir saskaņā ar ECTK 6. pantu vai Hartas 47. pantu, tādā izpratnē, ka citādi būtu jāpiešķir termiņa (minētās regulas 33. panta 5. punkta nozīmē) pagarinājums?

      (
         1
      )	Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV 2003, L 338, 1. lpp.).


201806290111986452018/C 249/243272018CJC24920180716LV01LVINFO_JUDICIAL20180518192021Lieta C-327/18 PPU: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 18. maijā iesniedza High Court (Īrija) – Minister for Justice and Equality/R O

 ---documentbreak--- C2492018LV1910120180518LV0024191202Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 18. maijā iesniedza High Court (Īrija) – Minister for Justice and Equality/R O

   (Lieta C-327/18 PPU)2018/C 249/24Tiesvedības valoda – angļu
      Iesniedzējtiesa

      High Court (Ireland)

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Minister for Justice and Equality

      Atbildētājs: R O

      Prejudiciālie jautājumi

   Ņemot vērā:

            (a)

            Apvienotās Karalistes iesniegto paziņojumu saskaņā ar LES 50. pantu,

            (b)

            nenoteiktību attiecībā uz pasākumiem, kas tiks ieviesti starp Eiropas Savienību un Apvienoto Karalisti, lai regulētu attiecības pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās, un

            (c)

            pakārtoto nenoteiktību attiecībā uz to, cik lielā mērā atbildētājs faktiski varētu izmantot tiesības saskaņā ar Līgumiem, Hartu vai attiecīgajiem tiesību aktiem, ja viņš tiktu nodots Apvienotajai Karalistei un paliktu apcietinājumā pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās,

            1)

            vai pieprasījuma saņēmējai dalībvalstij saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem ir jāatsakās nodot Apvienotajai Karalistei personu, par kuru ir izdots Eiropas apcietināšanas orderis un kuras nodošanai citādi būtu jānotiek saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem,

                     (i)

                     visos gadījumos;

                     (ii)

                     atsevišķos gadījumos, ņemot vērā katra gadījuma konkrētos apstākļus;

                     (iii)

                     nevienā gadījumā?

            2)

            Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir norādīta ii) punktā, kādi ir kritēriji vai apsvērumi, kas jāizvērtē pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesai, lai noteiktu, vai nodošana ir aizliegta?

            3)

            Saistībā ar otro jautājumu, vai pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesai ir jāatliek galīgā lēmuma pieņemšana par Eiropas apcietināšanas ordera izpildi un jāgaida lielāka skaidrība par attiecīgo tiesisko režīmu, kas tiks ieviests pēc attiecīgās pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts izstāšanās no Savienības,

                     (i)

                     visos gadījumos;

                     (ii)

                     atsevišķos gadījumos, ņemot vērā katra gadījuma konkrētos apstākļus;

                     (iii)

                     nevienā gadījumā?

            4)

            Ja atbilde uz trešo jautājumu ir norādīta ii) punktā, kādi ir kritēriji vai apsvērumi, kas jāizvērtē pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesai, lai noteiktu, vai tai ir jāatliek galīgā lēmuma pieņemšana par Eiropas apcietināšanas ordera izpildi?


201807200152013572018/C 276/394322016CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180412303011Lieta C-432/16: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 12. aprīļa rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Carolina Minayo Luque/Quitxalla Stars, SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal

 ---documentbreak--- C2762018LV3010120180412LV0039301301Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 12. aprīļa rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Carolina Minayo Luque/Quitxalla Stars, SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal

   (Lieta C-432/16) (
         1
      )2018/C 276/39Tiesvedības valoda – spāņuTiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 410, 7.11.2016.


201807200422013172018/C 276/58872018CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180529343414Lieta C-87/18: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 29. maija rīkojums – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
 ---documentbreak--- C2762018LV3440120180529LV0058344341Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 29. maija rīkojums – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-87/18) (
         1
      )2018/C 276/58Tiesvedības valoda – frančuTiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 161, 7.5.2018.


201807200092013222018/C 276/405382016CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180518303012Lieta C-538/16: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 18. maija rīkojums (Landgericht Frankfurt am Main (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kevin Joseph Devine/Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

 ---documentbreak--- C2762018LV3020120180518LV0040302301Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 18. maija rīkojums (Landgericht Frankfurt am Main (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kevin Joseph Devine/Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

   (Lieta C-538/16) (
         1
      )2018/C 276/40Tiesvedības valoda – vācuTiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 30, 30.1.2017.


201807200642012852018/C 276/416312016CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180417303013Lieta C-631/16: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 17. aprīļa rīkojums (Rechtbank Noord-Holland (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

 ---documentbreak--- C2762018LV3030120180417LV0041303301Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 17. aprīļa rīkojums (Rechtbank Noord-Holland (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

   (Lieta C-631/16) (
         1
      )2018/C 276/41Tiesvedības valoda – holandiešuTiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 86, 20.3.2017.


201807200332013482018/C 276/021632016CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL201806122211Lieta C-163/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 12. jūnija spriedums (Rechtbank Den Haag (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Christian Louboutin, Christian Louboutin Sas/van Haren Schoenen BV (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Preču zīmes – Absolūti reģistrācijas atteikuma vai spēkā neesamības pamati – Apzīmējums, ko veido tikai preces forma – Jēdziens “forma” – Krāsa – Izvietojums uz preces daļas – Direktīva 2008/95/EK – 2. pants – 3. panta 1. punkta e) apakšpunkta iii) punkts)
 ---documentbreak--- C2762018LV210120180612LV00022121Tiesas (virspalāta) 2018. gada 12. jūnija spriedums (Rechtbank Den Haag (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Christian Louboutin, Christian Louboutin Sas/van Haren Schoenen BV

   (Lieta C-163/16) (
         1
      )
   “(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Preču zīmes — Absolūti reģistrācijas atteikuma vai spēkā neesamības pamati — Apzīmējums, ko veido tikai preces forma — Jēdziens “forma” — Krāsa — Izvietojums uz preces daļas — Direktīva 2008/95/EK — 2. pants — 3. panta 1. punkta e) apakšpunkta iii) punkts)”2018/C 276/02Tiesvedības valoda – holandiešu
      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Den Haag

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Christian Louboutin, Christian Louboutin Sas

      Atbildētāja: van Haren Schoenen BV

      Rezolutīvā daļa

   Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/95/EK (2008. gada 22. oktobris), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 3. panta 1. punkta e) apakšpunkta iii) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu apzīmējumu, ko veido uz augstpapēžu kurpes zoles uzklāta krāsa, kāds tiek aplūkots pamatlietā, neveido vienīgi “forma” šīs tiesību normas izpratnē.
   (
         1
      )	OV C 211, 13.6.2016.


201807200302013472018/C 276/202582018CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180413141411Lieta C-258/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. aprīlī iesniedza Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) – H. Solak/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

 ---documentbreak--- C2762018LV1410120180413LV0020141141Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. aprīlī iesniedza Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) – H. Solak/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

   (Lieta C-258/18)2018/C 276/20Tiesvedības valoda – holandiešu
      Iesniedzējtiesa

      Centrale Raad van Beroep

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: H. Solak

      Atbildētāja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Vai Turcijas valstspiederīgais, kurš ir likumīgi nodarbināts dalībvalsts darba tirgū, kurš ir ieguvis šīs dalībvalsts valstspiederību, neatsakoties no savas Turcijas valstspiederības, un pēc tam brīvprātīgi ir atteicies no uzņēmējas dalībvalsts valstspiederības un tāpēc no Savienības pilsonības, var atsaukties uz Lēmuma Nr. 3/80 (
                  1
               ) 6. pantu, lai izvairītos no valsts tiesību aktos par sociālo nodrošinājumu paredzētas dzīvesvietas prasības, kas var tikt izvirzīta attiecībā uz Savienības pilsoņiem?

            2)

            Vai Lēmuma Nr. 3/80 6. panta 1. punkts, ņemot vērā Papildprotokola 59. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā TW (
                  2
               ) 4.a pants, saskaņā ar kuru piešķirta piemaksa tiek atņemta, ja pabalsta saņēmējs pārvācas uz Turciju, arī tad, ja šis pabalsta saņēmējs dalībvalsts teritoriju ir atstājis pēc savas ierosmes pēc tam, kad viņš brīvprātīgi ir atteicies no dalībvalsts valstspiederības, un nav pierādīts, ka viņš vairs nav likumīgi nodarbināts šīs dalībvalsts darba tirgū?

      (
         1
      )	Asociācijas padomes 1980. gada 19. septembra Lēmums Nr. 3/80 par Eiropas Kopienu dalībvalstu sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darba ņēmējiem no Turcijas un viņu ģimenes locekļiem (OV 1983, C 110, 60. lpp.).
   (
         2
      )	Wet van 6 november 1986, houdende verlening van toeslagen tot het relevante sociaal minimum aan uitkeringsgerechtigden op grond van de Werkloosheidswet, de Ziektewet, de Algemene Arbeidsongeschiktheidswet, de Wet op de arbeidsongeschiktheidsverzekering en de Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening militairen (toeslagenwet) [1986. gada 6. novembra Likums par tiesīgajām personām izmaksājamām piemaksām līdz attiecīgajam iztikas minimumam atbilstoši Likumam par bezdarba pabalstiem, Likumam par slimības pabalstiem, Vispārējam likumam par darba nespēju, Likumu par apdrošināšanu darba nespējas gadījumos un Likumam par militārpersonu darba nespēju (Likums par papildu pabalstiem)].


201807200272013412018/C 276/426862016CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180508303014Lieta C-686/16 P: Tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2018. gada 8. maija rīkojums – Meissen Keramik GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
 ---documentbreak--- C2762018LV3040120180508LV0042304301Tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2018. gada 8. maija rīkojums – Meissen Keramik GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
   (Lieta C-686/16 P) (
         1
      )2018/C 276/42Tiesvedības valoda – vācuOtrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 161, 22.5.2017.


201807200062012702018/C 276/59882018CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180529353511Lieta C-88/18: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 29. maija rīkojums – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
 ---documentbreak--- C2762018LV3510120180529LV0059351351Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 29. maija rīkojums – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-88/18) (
         1
      )2018/C 276/59Tiesvedības valoda – frančuTiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 161, 7.5.2018.


201807200562013262018/C 276/035302016CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL201806132322Lieta C-530/16: Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 13. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Polijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Dzelzceļa drošība – Direktīva 2004/49/EK – Tādu noteikumu nepieņemšana, kuri ir nepieciešami, lai nodrošinātu izmeklēšanas iestādes neatkarību)
 ---documentbreak--- C2762018LV220120180613LV00032232Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 13. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-530/16) (
         1
      )
   “(Valsts pienākumu neizpilde — Dzelzceļa drošība — Direktīva 2004/49/EK — Tādu noteikumu nepieņemšana, kuri ir nepieciešami, lai nodrošinātu izmeklēšanas iestādes neatkarību)”2018/C 276/03Tiesvedības valoda – poļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: W. Mölls un J. Hottiaux)

      Atbildētāja: Polijas Republika (pārstāvji: B. Majczyna un K. Majcher, kuriem palīdz T. Warchoł, eksperts)

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Neveicot nepieciešamos pasākumus, lai garantētu izmeklēšanas iestādes organizatorisko un lēmumu pieņemšanas neatkarību no dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma un dzelzceļa infrastruktūras pārvaldnieka, kurus kontrolē transporta ministrs, Polijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir uzlikti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/49/EK (2004. gada 29. aprīlis) par drošību Kopienas dzelzceļos, un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (Dzelzceļu drošības direktīva) 21. panta 1. punktu.

            2)

            Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 14, 16.1.2017.


201807200492013002018/C 276/43712017CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180322313111Lieta C-71/17: Tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2018. gada 22. marta rīkojums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – David Vicente Fernandes/Gabinete Português de Carta Verde

 ---documentbreak--- C2762018LV3110120180322LV0043311311Tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2018. gada 22. marta rīkojums (Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – David Vicente Fernandes/Gabinete Português de Carta Verde

   (Lieta C-71/17) (
         1
      )2018/C 276/43Tiesvedības valoda – portugāļuOtrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 129, 24.4.2017.


201807200212012752018/C 276/212632018CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180416141522Lieta C-263/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 16. aprīlī iesniedza Rechtbank te 's Gravenhage (Nīderlande) – Nederlands Uitgeversverbond, Groep Algemene Uitgevers/Tom Kabinet Internet BV, Tom Kabinet Holding BV, Tom Kabinet Uitgeverij BV

 ---documentbreak--- C2762018LV1420120180416LV0021142152Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 16. aprīlī iesniedza Rechtbank te 's Gravenhage (Nīderlande) – Nederlands Uitgeversverbond, Groep Algemene Uitgevers/Tom Kabinet Internet BV, Tom Kabinet Holding BV, Tom Kabinet Uitgeverij BV

   (Lieta C-263/18)2018/C 276/21Tiesvedības valoda – holandiešu
      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank te 's Gravenhage

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Nederlands Uitgeversverbond, Groep Algemene Uitgevers

      Atbildētājas: Tom Kabinet Internet BV, Tom Kabinet Holding BV, Tom Kabinet Uitgeverij BV

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Vai Autortiesību direktīvas (
                  1
               ) 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar frāzi “jebkādā veidā publiski izplatīt viņu darbu oriģinālus vai kopijas, tos pārdodot vai kā citādi” šī noteikuma izpratnē ir jāsaprot arī e-grāmatu (proti, ar autortiesībām aizsargātu grāmatu digitālu kopiju) padarīšanu par pieejamām attālinātai lejuplādei izmantošanai uz nenoteiktu laiku par cenu, ar ko autortiesību īpašnieks saņem atlīdzību, kas atbilst viņam piederošā darba kopijas ekonomiskajai vērtībai?

            2)

            Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu ir jāatbild apstiprinoši – vai izplatīšanas tiesības attiecībā uz darba oriģinālu vai kopijām Autortiesību direktīvas 4. panta 2. punkta izpratnē Savienībā ir izbeigušās, ja Savienībā tiesību īpašnieks pirmo reizi pārdod vai citādi nodod īpašumtiesības uz šo objektu – ar ko izskatāmajā lietā jāsaprot e-grāmatu (proti, ar autortiesībām aizsargātu grāmatu digitālu kopiju) padarīšanu par pieejamām attālinātai lejuplādei izmantošanai uz nenoteiktu laiku par cenu, ar ko autortiesību īpašnieks saņem atlīdzību, kas atbilst viņam piederošā darba kopijas ekonomiskajai vērtībai –, vai tas tiek darīts ar tiesību subjekta piekrišanu?

            3)

            Vai Autortiesību direktīvas 2. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka likumīgi iegūta eksemplāra, attiecībā uz kuru ir izbeigušās izplatīšanas tiesības, pārsūtīšana starp vēlākiem ieguvējiem ietver atļauju veikt tajā minēto reproducēšanu, ja tā ir vajadzīga attiecīgā eksemplāra likumīgai izmantošanai, un, ja tas tā ir, kādi nosacījumi ir piemērojami?

            4)

            Vai Autortiesību direktīvas 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka autortiesību subjekts vairs nevar iebilst pret likumīgi iegūta eksemplāra, attiecībā uz kuru ir izbeigušās izplatīšanas tiesības, reproducēšanu, kas vajadzīga, lai veiktu pārsūtīšanu starp vēlākiem ieguvējiem, un, ja tas tā ir, kādi nosacījumi ir piemērojami?

      (
         1
      )	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV 2001, L 167, 10. lpp.).


201807200392012782018/C 276/046502016CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL201806123311Lieta C-650/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 12. jūnija spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS/Skatteministeriet (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LESD 49. pants – Uzņēmumu ienākuma nodoklis – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Sabiedrība rezidente – Ar nodokli apliekamā peļņa – Nodokļu atvieglojums – Pastāvīgu dibinājumu rezidentu zaudējumu atskaitīšana – Atļaušana – Pastāvīgu dibinājumu nerezidentu zaudējumu atskaitīšana – Izslēgšana – Izņēmums – Fakultatīva starptautiskās koptaksācijas kārtība)
 ---documentbreak--- C2762018LV310120180612LV00043131Tiesas (virspalāta) 2018. gada 12. jūnija spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS/Skatteministeriet

   (Lieta C-650/16) (
         1
      )
   “(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 49. pants — Uzņēmumu ienākuma nodoklis — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Sabiedrība rezidente — Ar nodokli apliekamā peļņa — Nodokļu atvieglojums — Pastāvīgu dibinājumu rezidentu zaudējumu atskaitīšana — Atļaušana — Pastāvīgu dibinājumu nerezidentu zaudējumu atskaitīšana — Izslēgšana — Izņēmums — Fakultatīva starptautiskās koptaksācijas kārtība)”2018/C 276/04Tiesvedības valoda – dāņu
      Iesniedzējtiesa

      Østre Landsret

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: A/S Bevola, Jens W. Trock ApS

      Atbildētāja: Skatteministeriet

      Rezolutīvā daļa

   LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas izslēdz iespēju sabiedrībai rezidentei, kura nav izvēlējusies tādu starptautiskās koptaksācijas kārtību kā pamatlietā aplūkotā, no savas ar nodokli apliekamās peļņas atskaitīt zaudējumus, ko cietis tās citā dalībvalstī esošs pastāvīgs dibinājums, lai arī, pirmkārt, šī sabiedrība ir izsmēlusi visas iespējas atskaitīt šos zaudējumus, kas tai ir pieejamas saskaņā ar šā dibinājuma mītnes dalībvalsts tiesību aktiem, un, otrkārt, tā vairs nesaņem nekādus ieņēmumus no šā dibinājuma, un līdz ar to vairs nepastāv iespēja, ka šie zaudējumi minētajā dalībvalstī varētu tikt ņemti vērā, bet to pārbaudīt ir valsts tiesas ziņā.
   (
         1
      )	OV C 63, 27.2.2017.


201807200572013112018/C 276/601962018CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180601353512Lieta C-196/18: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 1. jūnija rīkojums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Raúl Vítor Soares de Sousa/Autoridade Tributária e Aduaneira

 ---documentbreak--- C2762018LV3520120180601LV0060352351Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 1. jūnija rīkojums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Raúl Vítor Soares de Sousa/Autoridade Tributária e Aduaneira

   (Lieta C-196/18) (
         1
      )2018/C 276/60Tiesvedības valoda – portugāļuTiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 190, 4.6.2018.


201807200252012762018/C 276/056652016CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL201806134411Lieta C-665/16: Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 13. jūnija spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Minister Finansów/Gmina Wrocław (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Preču piegāde par atlīdzību – 14. panta 1. punkts – Tiesību nodošanu rīkoties ar materiālu īpašumu kā īpašniekam – 14. panta 2. punkta a) apakšpunkts – Pašvaldības nekustamā īpašuma nodošana Valsts kasei, samaksājot kompensāciju, valsts autoceļa būvniecībai – “Kompensācijas” jēdziens – Ar PVN apliekams darījums)
 ---documentbreak--- C2762018LV410120180613LV00054141Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 13. jūnija spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Minister Finansów/Gmina Wrocław

   (Lieta C-665/16) (
         1
      )
   “(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Direktīva 2006/112/EK — 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Preču piegāde par atlīdzību — 14. panta 1. punkts — Tiesību nodošanu rīkoties ar materiālu īpašumu kā īpašniekam — 14. panta 2. punkta a) apakšpunkts — Pašvaldības nekustamā īpašuma nodošana Valsts kasei, samaksājot kompensāciju, valsts autoceļa būvniecībai — “Kompensācijas” jēdziens — Ar PVN apliekams darījums)”2018/C 276/05Tiesvedības valoda – poļu
      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Minister Finansów

      Atbildētāja: Gmina Wrocław

      Rezolutīvā daļa

   Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 14. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar pievienotās vērtības nodokli apliekams darījums ir īpašumtiesību uz pievienotās vērtības nodokļa maksātājam piederoša nekustamā īpašuma nodošana dalībvalsts Valsts kasei, nodošanu veicot saskaņā ar likumu un samaksājot kompensāciju, tādā situācijā kā pamatlietā, kad viena un tā pati persona vienlaikus ir atsavinātāja administrācija un atsavinātā gmina un kad šī pēdējā praksē turpina pārvaldīt attiecīgo īpašumu, pat ja kompensācijas maksājums ir veikts tikai kā iekšēja pārgrāmatošana gminas budžetā.
   (
         1
      )	OV C 112, 10.4.2017.


201807201122013552018/C 276/61TC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180626363611Lieta T-259/13 RENV: Vispārējās tiesas 2018. gada 26. jūnija spriedums – Francija/Komisija (ELVGF – Garantiju nodaļa – ELGF un ELFLA – No finansējuma izslēgti izdevumi – Lauku attīstības atbalsta pasākumi – Apgabali ar nelabvēlīgiem dabas apstākļiem – Vienotas likmes finanšu korekcija – Francijas izdevumi – Blīvuma kritērijs – Pārbaudes uz vietas)
 ---documentbreak--- C2762018LV3610120180626LV0061361361Vispārējās tiesas 2018. gada 26. jūnija spriedums – Francija/Komisija
   (Lieta T-259/13 RENV) (
         1
      )
   “(ELVGF — Garantiju nodaļa — ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Lauku attīstības atbalsta pasākumi — Apgabali ar nelabvēlīgiem dabas apstākļiem — Vienotas likmes finanšu korekcija — Francijas izdevumi — Blīvuma kritērijs — Pārbaudes uz vietas)”2018/C 276/61Tiesvedības valoda – franču
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji: D. Colas, S. Horrenberger, R. Coesme, E. de Moustier un A.-L. Desjonquères)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji D. Bianchi, G. von Rintelen un J. Aquilina, vēlāk D. Bianchi, G. von Rintelen un A. Lewis)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvis: M. Sampol Pucurull)

      Priekšmets

   Prasība, kura ir celta atbilstoši LESD 263. pantam un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu 2013/123/ES (2013. gada 26. februāris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2013, L 67, 20. lpp.).

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Francijas Republika, kā arī Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

            3)

            Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (
         1
      )	OV C 207, 20.7.2013.


201807200162012732018/C 276/222642018CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180413151621Lieta C-264/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. aprīlī iesniedza Grondwettelijk Hof (Beļģija) – P. M., N. G.d.M., P. V.d.S./Ministerraad

 ---documentbreak--- C2762018LV1510120180413LV0022151162Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. aprīlī iesniedza Grondwettelijk Hof (Beļģija) – P. M., N. G.d.M., P. V.d.S./Ministerraad

   (Lieta C-264/18)2018/C 276/22Tiesvedības valoda – holandiešu
      Iesniedzējtiesa

      Grondwettelijk Hof

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: P. M., N. G.d.M., P. V.d.S.

      Atbildētāja: Ministerraad

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (
         1
      ) 10. panta c) punkts, d) punkta i) un ii) apakšpunkts un v) punkts ir saderīgs ar vienlīdzīgas attieksmes principu, ja nepieciešams, skatot to kopā ar subsidiaritātes principu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 49. un 56. pantu, ja tajos minētie pakalpojumi tiek izslēgti no attiecīgajā direktīvā ietverto iepirkuma noteikumu piemērošanas, kas tomēr garantē efektīvu konkurenci un brīvu apriti, piešķirot pakalpojumu publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības?
   (
         1
      )	OV 2014, L 94, 65. lpp.


201807200312013152018/C 276/441412017CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180601313112Lieta C-141/17: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 1. jūnija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – José Luis Cabana Carballo/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

 ---documentbreak--- C2762018LV3120120180601LV0044312311Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 1. jūnija rīkojums (Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – José Luis Cabana Carballo/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

   (Lieta C-141/17) (
         1
      )2018/C 276/44Tiesvedības valoda – spāņuTiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 195, 19.6.2017.


201807200402013442018/C 276/232652018CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180417161611Lieta C-265/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. aprīlī iesniedza Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Akvilė Jarmuškienė

 ---documentbreak--- C2762018LV1610120180417LV0023161161Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. aprīlī iesniedza Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Akvilė Jarmuškienė

   (Lieta C-265/18)2018/C 276/23Tiesvedības valoda – lietuviešu
      Iesniedzējtiesa

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Atbildētāja: Akvilė Jarmuškienė

      Trešā ieinteresētā persona: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes Direktīvas 2006/112/EK (
         1
      ) (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 282.–292. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos, kādi ir radušies izskatāmajā lietā, kad ar to pašu darījumu tiek piegādātas divas preces, tomēr tikai ar vienas no šīm precēm piegādi tiek pārsniegta Direktīvas 2006/112/EK 287. pantā (attiecīgajā valsts tiesību akta normā) paredzētā gada apgrozījuma robeža (darījumu apjoms), nodokļa maksātājam (pieteicējam) ir pienākums inter alia aprēķināt un maksāt pievienotās vērtības nodokli no 1) visas darījuma vērtības (abu preču piegādes vērtības) vai 2) tikai no tās darījuma daļas vērtības, kura pārsniedz minēto robežu (vienas no šīm precēm piegādes vērtības)?
   (
         1
      )	OV 2006, L 347, 1. lpp.


201807200262013402018/C 276/066832016CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL201806134522Lieta C-683/16: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 13. jūnija spriedums (Verwaltungsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V./Vācijas Federatīvā Republika (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā zivsaimniecības politika – Regula (ES) Nr. 1380/2013 – 11. pants – Jūras bioloģisko resursu saglabāšana – Vides aizsardzība – Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība – Eiropas Savienības ekskluzīvā kompetence)
 ---documentbreak--- C2762018LV420120180613LV00064252Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 13. jūnija spriedums (Verwaltungsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V./Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-683/16) (
         1
      )
   “(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopējā zivsaimniecības politika — Regula (ES) Nr. 1380/2013 — 11. pants — Jūras bioloģisko resursu saglabāšana — Vides aizsardzība — Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība — Eiropas Savienības ekskluzīvā kompetence)”2018/C 276/06Tiesvedības valoda – vācu
      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Köln

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V.

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1380/2013 (2013. gada 11. decembris) par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK, 11. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts, ka dalībvalsts pieņem pasākumus, kuri attiecas uz tās suverenitātē vai jurisdikcijā esošajiem ūdeņiem, kuri tai nepieciešami, lai izpildītu pienākumus, kas paredzēti Padomes Direktīvas 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 6. pantā, un ar kuriem Natura 2000 teritorijās ir pilnībā aizliegts nodarboties ar komerciālo jūras zveju, izmantojot grunti skarošus zvejas rīkus un nostiprinātos tīklus, ja šie pasākumi ietekmē zvejas kuģus, kas kuģo ar citu dalībvalstu karogu.

            2)

            Regulas Nr. 1380/2013 11. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts, ka dalībvalsts pieņem tādus pasākumus, par kādiem ir runa pamatlietā un kuri attiecas uz tās suverenitātē vai jurisdikcijā esošajiem ūdeņiem, un kuri ir vajadzīgi, lai tā izpildītu savus pienākumus, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/35/EK (2004. gada 21. aprīlis) par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu.

      (
         1
      )	OV C 104, 3.4.2017.


201807200682013012018/C 276/242692018CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180419161722Lieta C-269/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 19. aprīlī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S/C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

 ---documentbreak--- C2762018LV1620120180419LV0024162172Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 19. aprīlī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S/C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

   (Lieta C-269/18)2018/C 276/24Tiesvedības valoda – holandiešu
      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S

      Atbildētāji: C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Ja atbildīgā iestāde ir noraidījusi starptautiskās aizsardzības pieteikumu kā acīmredzami nepamatotu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (
                  1
               ) (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai (pārstrādāta versija) (OV 2013, L 180) 46. panta 6. punkta a) apakšpunkta izpratnē un lēmuma pārsūdzībai tiesā saskaņā ar valsts tiesībām nav automātiska apturoša spēka: vai direktīvas 46. panta 8. punkts šajā gadījumā ir jāinterpretē tādējādi, ka vienkāršas lūguma par pagaidu noregulējuma noteikšanu iesniegšanas sekas ir tādas, ka pieteikuma iesniedzējs Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/115/EK (
                  2
               ) (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi (OV 2008, L 348), 3. panta izpratnē vairs neuzturas nelikumīgi dalībvalsts teritorijā un tāpēc viņam ir piemērojama Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/33/ES (
                  3
               ) (2013. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka standartus starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšanai (pārstrādāta redakcija) (OV 2013, L 180)?

            2)

            Vai, lai atbildētu uz pirmo jautājumu, nozīme ir tam, ka valsts tiesībās – ņemot vērā neizraidīšanas principu – nav paredzēta pieteikuma iesniedzēja izraidīšana pirms tiesa pēc pieteikuma nav nolēmusi, ka nedrīkst nogaidīt, kamēr tiek izlemts par lēmuma par starptautiskās aizsardzības noraidīšanu pārsūdzību?

      (
         1
      )	OV 2013, L 180, 60. lpp.

   (
         2
      )	OV 2008, L 348, 98. lpp.

   (
         3
      )	OV 2013, L 180, 96. lpp.


201807201112013062018/C 276/621042015TC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180620363722Lieta T-104/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 20. jūnija spriedums – KV/Komisija (Nolīgumi par subsīdijām, kas noslēgti rīcības programmas mūžizglītības jomā (2007.-2013. gads) ietvaros – Projekti “Green Business is Smart Business” un “LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT” – Neattaisnotās izmaksas – Prasība atcelt tiesību aktu – Komisijas kompetences neesamība)
 ---documentbreak--- C2762018LV3620120180620LV0062362372Vispārējās tiesas 2018. gada 20. jūnija spriedums – KV/Komisija
   (Lieta T-104/15) (
         1
      )
   “(Nolīgumi par subsīdijām, kas noslēgti rīcības programmas mūžizglītības jomā (2007.-2013. gads) ietvaros — Projekti “Green Business is Smart Business” un “LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT” — Neattaisnotās izmaksas — Prasība atcelt tiesību aktu — Komisijas kompetences neesamība)”2018/C 276/62Tiesvedības valoda –angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: KV (pārstāvis: S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji C. Gheorghiu un K. Skelly, vēlāk C. Gheorghiu, I. Rubene un J. King, pārstāvji)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūra (EACEA) (pārstāvji: sākotnēji H. Monet un D. Homann, vēlāk H. Monet, pārstāvji)

      Priekšmets

   Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu C(2014) 9706 final (2014. gada 16. decembris), ar ko kā nepamatota tika noraidīta prasītāja sūdzība par EACEA2014. gada 23. septembra lēmumu, ar kuru par neattaisnotām tika atzītas noteiktas personāla izmaksas saistībā ar nolīgumiem par subsīdijām, kas 2010. gada 30. septembrī un 2011. gada 9. septembrī tika noslēgti starp prasītāju un EACEA, lai īstenotu Eiropas projektus “Green Business is Smart Business” un “LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT”.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu C(2014) 9706 final (2014. gada 16. decembris).

            2)

            Prasību pārējā daļā noraidīt kā nepieņemamu.

            3)

            Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina KV tiesāšanās izdevumus.

            4)

            Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūra (EACEA) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (
         1
      )	OV C 155, 11.5.2015.


201807200322013642018/C 276/07392017CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL201806145621Lieta C-39/17: Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 14. jūnija spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Preču brīva aprite – LESD 28. un 30. pants – Maksājumi ar līdzvērtīgu iedarbību – LESD 110. pants – Iekšējie nodokļi – Uzņēmumu solidārās sociālās apdrošināšanas iemaksa – Nodokļi – Aprēķina bāze – Uzņēmumu kopējais gada apgrozījums – Direktīva 2006/112/EK – 17. pants – Preces pārvietošana uz citu dalībvalsti – Pārvietotās preces vērtība – Iekļaušana kopējā gada apgrozījumā)
 ---documentbreak--- C2762018LV510120180614LV00075162Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 14. jūnija spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

   (Lieta C-39/17) (
         1
      )
   “(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Preču brīva aprite — LESD 28. un 30. pants — Maksājumi ar līdzvērtīgu iedarbību — LESD 110. pants — Iekšējie nodokļi — Uzņēmumu solidārās sociālās apdrošināšanas iemaksa — Nodokļi — Aprēķina bāze — Uzņēmumu kopējais gada apgrozījums — Direktīva 2006/112/EK — 17. pants — Preces pārvietošana uz citu dalībvalsti — Pārvietotās preces vērtība — Iekļaušana kopējā gada apgrozījumā)”2018/C 276/07Tiesvedības valoda – franču
      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Lubrizol France SAS

      Atbildētāja: Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

      Rezolutīvā daļa

   LESD 28. un 30. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir noteikts, ka iemaksu, ko iekasē no uzņēmumu gada apgrozījuma, – ar nosacījumu, ka tas sasniedz vai pārsniedz noteiktu summu, – aprēķina bāzi nosaka, ņemot vērā to preču atsauces vērtību, kuras nodokļa maksātājs ir pārvietojis pats vai tas ir veikts viņa vārdā sava uzņēmuma vajadzībām no šīs dalībvalsts uz citu Eiropas Savienības dalībvalsti, un šī vērtība tiek ņemta vērā no pārvietošanas brīža, lai gan situācijā, kad sava uzņēmuma vajadzībām nodokļa maksātājs tās pašas preces pārvieto attiecīgās dalībvalsts teritorijā pats vai tas tiek veikts viņa vārdā, šo preču vērtība minētajā aprēķina bāzē tiek ņemta vērā, tikai tās vēlāk pārdodot, ar nosacījumu, ka:

            —

            pirmkārt, šo preču vērtība, tās vēlāk pārdodot šajā dalībvalstī, netiek no jauna ņemta vērā minētajā aprēķina bāzē;

            —

            otrkārt, minētā aprēķina bāze tiek samazināta atbilstoši šo preču vērtībai gadījumā, ja šīs preces citā dalībvalstī netiek paredzētas pārdošanai vai arī, nepārdodot citā dalībvalstī, tās tiek nogādātas atpakaļ izcelsmes dalībvalstī, un

            —

            treškārt, ar ieguvumiem no minēto iemaksu izlietojuma netiek pilnībā kompensēts apgrūtinājums vietējam ražojumam, kas tiek tirgots vietējā tirgū brīdī, kad to laiž tirdzniecībā; tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (
         1
      )	OV C 112, 10.4.2017.


201807200532013182018/C 276/453032017CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180423313113Lieta C-303/17: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 23. aprīļa rīkojums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Headlong Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

 ---documentbreak--- C2762018LV3130120180423LV0045313311Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 23. aprīļa rīkojums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Headlong Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

   (Lieta C-303/17) (
         1
      )2018/C 276/45Tiesvedības valoda – ungāruTiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 269, 14.8.2017.


201807200852013312018/C 276/633062015TC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180620373821Apvienotās lietas T-306/15 un T-484/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 20. jūnija spriedums – KV/EACEA (“Šķīrējklauzula – Nolīgumi par subsīdijām, kas noslēgti saistībā ar rīcības programmu mūžizglītības jomā (2007-2013) – Projekti NEST un “This is IT” – Neatlīdzināmi izdevumi – Prasību pārkvalificēšana”)
 ---documentbreak--- C2762018LV3710120180620LV0063371382Vispārējās tiesas 2018. gada 20. jūnija spriedums – KV/EACEA

   (Apvienotās lietas T-306/15 un T-484/15) (
         1
      )
   “(“Šķīrējklauzula — Nolīgumi par subsīdijām, kas noslēgti saistībā ar rīcības programmu mūžizglītības jomā (2007-2013) — Projekti NEST un “This is IT” — Neatlīdzināmi izdevumi — Prasību pārkvalificēšana”)”2018/C 276/63Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: KV (pārstāvis: S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūra (EACEA) (pārstāvji: sākotnēji H. Monet un D. Homann, vēlāk H. Monet)

      Priekšmets

   Prasības, kas ir pamatotas ar LESD 272. pantu un ar ko tiek lūgts konstatēt, ka, atzīstot par neatlīdzināmām atsevišķas personāla izmaksas, kas prasītājai radušās saistībā ar projektiem “Network of Staff and Teachers in childcare services” (NEST) un “Facilitating and fostering digital competence through volunteers – This is IT” (This is IT), EACEA nav pareizi interpretējusi un piemērojusi ar šiem projektiem saistītos līguma noteikumus.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Lietas T-306/15 un T-484/15 apvienot apvienotas nolēmuma, ar ko izbeidz tiesvedību, pieņemšanai.

            2)

            Prasības noraidīt.

            3)

            KV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 279, 24.8.2015.


201807200412013452018/C 276/081692017CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL201806146721Lieta C-169/17: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 14. jūnija spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino/Administración del Estado (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LESD 34. un 35. pants – Preču brīva aprite – Kvantitatīvie ierobežojumi – Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību – Cūku aizsardzība – Spānijā pārstrādāti vai tirgoti produkti – Kvalitātes normas Ibērijas cūkgaļai, šķiņķim, lāpstiņām un filejai – Nosaukuma “de cebo” lietošanas nosacījumi – Produkcijas kvalitātes uzlabošana – Direktīva 2008/120/EK – Piemērošanas joma)
 ---documentbreak--- C2762018LV610120180614LV00086172Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 14. jūnija spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino/Administración del Estado

   (Lieta C-169/17) (
         1
      )
   “(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 34. un 35. pants — Preču brīva aprite — Kvantitatīvie ierobežojumi — Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Cūku aizsardzība — Spānijā pārstrādāti vai tirgoti produkti — Kvalitātes normas Ibērijas cūkgaļai, šķiņķim, lāpstiņām un filejai — Nosaukuma “de cebo” lietošanas nosacījumi — Produkcijas kvalitātes uzlabošana — Direktīva 2008/120/EK — Piemērošanas joma)”2018/C 276/08Tiesvedības valoda – spāņu
      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino

      Atbildētāja: Administración del Estado

      Rezolutīvā daļa

            1)

            LESD 34. un 35. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                     —

                     LESD 34. pantam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, kurā ir paredzēts, ka tirdzniecības nosaukums “iberico de cebo” var tikt piešķirts vienīgi produktiem, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem, kuri ir paredzēti šajā valsts tiesiskajā regulējumā, ja pēdējā minētajā ir atļauts citu dalībvalstu, kas nav minēto valsts tiesisko regulējumu pieņēmusī valsts, izcelsmes produktu imports un tirdzniecība ar nosaukumiem, kas tiem ir saskaņā ar to izcelsmes dalībvalsts tiesisko regulējumu, pat tad, ja tie ir līdzīgi vai identiski pamatlietā aplūkotajā valsts tiesiskajā regulējumā paredzētajiem nosaukumiem.

                     —

                     LESD 35. pantam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais.

            2)

            Padomes Direktīvas 2008/120 (2008. gada 18. decembris), ar kuru nosaka minimālos standartus cūku aizsardzībai, 3. panta 1. punkta a) apakšpunkts, skatīts kopā ar tās 12. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, saskaņā ar kuru noteiktu tirdzniecības nosaukumu lietošanai produktiem no Ibērijas cūkgaļas, kas ir izgatavoti vai tiek tirgoti Spānijā, ir paredzēts nosacījums, ka ražotāji ievēro stingrākus Ibērijas cūku audzēšanas noteikumus, nekā ir paredzēti 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā, un minimālo desmit mēnešu kaušanas vecumu.

      (
         1
      )	OV C 195, 19.6.2017.


201807200362012972018/C 276/463712017CJC27620180806LV01LVINFO_JUDICIAL20180412313114Lieta C-371/17: Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 12. aprīļa rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Uber BV/Richard Leipold

 ---documentbreak--- C2762018LV3140120180412LV0046314311Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 12. aprīļa rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Uber BV/Richard Leipold

   (Lieta C-371/17) (
         1
      )2018/C 276/46Tiesvedības valoda – vācuTiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.
   (
         1
      )	OV C 318, 25.9.2017.