title: Lieta T-298/04: Prasība pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Padomi, ko EFKON AG iesniedza 2004. gada 21. jūlijā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/38

         Prasība pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Padomi, ko EFKON AG iesniedza 2004. gada 21. jūlijā
   (Lieta T-298/04)
   (2004/C 262/73)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 21. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Padomi, ko cēla EFKON AG, Graz - Andritz (Austrija), kuru pārstāv Georg Zanger, advokāts.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu Nr. 2004/52/EK (1);

               —

               alternatīvi, atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas Nr. 2004/52/EK 2. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktu, kā arī 3. punktu un 6. punktu;

               —

               alternatīvi, pieļaut prasītāja izmantotās tehnoloģijas (aktīvā infrasarkanā) lietošanu, ieviešot elektroniskās ceļa nodokļa sistēmas;

               —

               piespriest atbildētājiem atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja prasa atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu Nr. 2004/52/EK. Viņa apgalvo, ka apstrīdētā Direktīva pretēji tiesību aktu tehnoloģiskās neitralitātes principam noteiktas tehnoloģijas padara saistošas. Līdz ar to tirgus nosacījumi tiek veidoti par labu Direktīvā noteiktajām tehnoloģijām un pārkāpts Kopienas konkurences princips. Tādējādi Prasītāja ar savu tehnoloģiju (divvirzienu lielātruma aktīvā infrasarkanā komunikāciju tehnoloģija) būtu izslēgta no ceļa nodokļa sistēmu tirgus.
   Tālāk prasītājs atzīmē, ka Direktīva nesasniedz paredzēto mērķi – izveidot sadarbspēju starp dalībvalstu ceļa nodokļa elektroniskajām sistēmām, un vienlaicīgi traucē sadarbību starp dalībvalstīm, kas ir subsidiaritātes principa pārkāpums. Tālāk prasītāja likumdošanas procesā nav piedalījusies, kā rezultātā tika pārkāptas tās tiesības būt uzklausītai, un to diskriminē tiesību akts mikroviļņu industrijas jomā. Eiropas likumdevēja radītie tirgus nosacījumi prasītāju ierobežo EK līgumā noteikto pamatbrīvību realizēšanā.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva Nr. 2004/52/EK par elektronisko ceļa nodokļa sistēmu sadarbspēju Kopienā (OV L 166, 124. lpp.)


title: Lieta C-209/04: Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 12. maijā

text:
               10.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/7

         Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 12. maijā
   (Lieta C-209/04)
   (2004/C 179/15)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 12. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Austrijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Michel Van Beek un Bernhard Schima, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               atzīt, ka Austrijas Republika nav izpildījusi tās pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (1) (turpmāk tekstā - putnu aizsardzības direktīva) 4. panta 1. un 2. daļu un 6. panta 4. daļu saistībā ar Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (2) 7. pantu (turpmāk tekstā - FF direktīva), jo

                           —

                           nav iekļāvusi īpaši aizsargājamā teritorijā “Lauterachter Ried” apgabalus “Soren” un “Gleggen-Köblern”, kas skaitliski un lieluma ziņā pēc zinātniskiem kritērijiem ir pieskaitāmi pie minētās īpaši aizsargājamās teritorijas saskaņā ar putnu aizsardzības direktīvas 4. panta 1. un 2. daļu, un

                           —

                           apstiprinot autostrādes Bodensee S 18 celtniecības projektu, nav pareizi un pilnībā ievērojusi FF direktīvas 6. panta 4. daļas nosacījumus, kas attiecas uz projekta īstenošanu, par kuru saņemts negatīvs slēdziens par ietekmi uz vidi;

               2.

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesvedības izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Austrijas Republika ir Komisijai paziņojusi, ka apgabalam “Lauterachter Ried”, kas atrodas Vorarlberg, ir piešķirts īpaši aizsargājamas teritorijas statuss. Minētais apgabals ir nozīmīga putnu aizsardzības direktīvas 1. pielikumā ietvertās putnu sugas grieze (Crex crex) perēšanas vieta, kā arī svarīga citu Vorarlberg gājputnu sugu perēšanas, izplatības un attiecīgi pārlidošanas teritorija.
   Komisija uzskata, ka pašreizējās īpaši aizsargājamās teritorijas “Lauterachter Ried” robežas nav saprotamas un, neiekļaujot tajā apgabalus “Soren” un “Gleggen-Köblern”, tā no ornitoloģiskā viedokļa nav piemērota apdraudēto putnu sugu aizsardzības ilglaicīgai nodrošināšanai. Saskaņā ar Komisijas viedokli no tā izriet, ka Austrijas Republika neizpilda putnu aizsardzības direktīvas 4. panta 1. un 2. daļas nosacījumus.
   Komisija turklāt uzskata, ka līdz ar ieplānoto Bodensee autostrādes S 18 celtniecību nav ievēroti pienākumi, kas izriet no FF direktīvas 6. panta 4. daļas saistībā ar 7. pantu attiecībā uz “Lauterachter Ried” apgabala aizsardzības pasākumiem. Dabas aizsardzības novērtējums, kā rezultātā tika saņemts negatīvs atzinums attiecībā uz autostrādes projekta ietekmi uz putnu sugu aizsardzību un saudzēšanu “Lauterachter Ried” apgabalā, principā atbilst FF direktīvas 6. panta 3. daļas nosacījumiem par ietekmes uz vidi novērtējumu, taču tālākie pasākumi, kas saskaņā ar 6. panta 4. daļas nosacījumiem ir jāveic negatīva novērtējuma gadījumā, nav ievēroti, respektīvi, nav pareizi īstenoti alternatīvi risinājumi un kompensācijas pasākumi.

      (1)  OV L 103, 1. lpp.

      (2)  OV L 206, 7. lpp.


title: Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-193/03 Betriebskrankenkasse der Robert Bosch GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku (Sociālais nodrošinājums — Medicīnas izdevumu atmaksa citai dalībvalstij — Regulas Nr. 574/72/EEK 34. pants — Vienkāršotas, pilnīgas atmaksas procedūras piemērošana rēķiniem ar ierobežotu kopsummu par slimības gadījumiem)

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/20

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2004. gada 14. oktobrī
   lietā C-193/03 Betriebskrankenkasse der Robert Bosch GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku (1)

   (Sociālais nodrošinājums - Medicīnas izdevumu atmaksa citai dalībvalstij - Regulas Nr. 574/72/EEK 34. pants - Vienkāršotas, pilnīgas atmaksas procedūras piemērošana rēķiniem ar ierobežotu kopsummu par slimības gadījumiem)
   (2004/C 300/40)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā C-193/03, Betriebskrankenkasse der Robert Bosch GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku, par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko 2003. gada 9. maijā iesniedza Sozialgericht Stuttgart (Vācija) ar 2003. gada 19. marta lēmumu, Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Borg Barthet, tiesneši J. P. Puissochet un S. von Bahr, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Padomes 1972. gada 21. marta Regulas Nr. 574/72/EEK, ar kuru nosaka izpildes kārtību Regulai Nr. 1408/71/EEK par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, grozījumu, kas ieviesti ar Padomes 1983. gada 2. jūnija Regulu (EEK) Nr. 2001/83, kas grozīta ar Padomes 1999. gada 29. aprīļa Regulu Nr. 1399/1999/EK, 34. pants ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas nav pretrunā slimokases praksei attiecībā uz iekšējo noteikumu piemērošanu par pilnīgu medicīnas izdevumu atmaksu, [apdrošinātajai personai] uzturoties citā dalībvalstī, ja šo izdevumu kopsumma nepārsniedz 200 DEM.

      (1)  OV C 200, 23.8.2003.


title: Lieta T-584/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 24. aprīļa spriedums – HF/Parlaments Civildienests — Līgumdarbinieki palīguzdevumiem — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 3.b pants — Secīgi noslēgti darba līgumi darbinieka statusā — Uz noteiktu laiku noslēgti līgumi — Lēmums nepagarināt darba līgumu — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Lūgums sniegt palīdzību — Tiesības tikt uzklausītam — Ārpuslīgumiskā atbildība

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/14

         Vispārējās tiesas 2017. gada 24. aprīļa spriedums – HF/Parlaments
   (Lieta T-584/16) (1)

   (Civildienests - Līgumdarbinieki palīguzdevumiem - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 3.b pants - Secīgi noslēgti darba līgumi darbinieka statusā - Uz noteiktu laiku noslēgti līgumi - Lēmums nepagarināt darba līgumu - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Lūgums sniegt palīdzību - Tiesības tikt uzklausītam - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   (2017/C 178/17)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: HF (pārstāvis – A. Tymen, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – L. Deneys un S. Alves)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 270. pantam, pirmkārt, atcelt Parlamenta lēmumu nepagarināt prasītājas līgumdarbinieka palīguzdevumiem līgumu un, otrkārt, atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājam esot nodarīts galvenokārt, pieņemot šo lēmumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               HF atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 165, 10.5.2016. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-14/16 un nodota Vispārējai tiesai 1.9.2016).


title: Lieta C-3/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 15. marta spriedums (Hof van beroep te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lucio Cesare Aquino/Belgische Staat Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Savienības tiesības — Privātpersonām piešķirtās tiesības — Tiesas pieļauts pārkāpums — Prejudiciāli jautājumi — Vēršanās Tiesā — Valsts tiesa, kas lietu izskata pēdējā instancē

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/10

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 15. marta spriedums (Hof van beroep te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lucio Cesare Aquino/Belgische Staat

   (Lieta C-3/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Savienības tiesības - Privātpersonām piešķirtās tiesības - Tiesas pieļauts pārkāpums - Prejudiciāli jautājumi - Vēršanās Tiesā - Valsts tiesa, kas lietu izskata pēdējā instancē)
   (2017/C 151/14)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Brussel

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Lucio Cesare Aquino

      Atbildētāja: Belgische Staat

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 267. panta trešā daļa ir interpretējama tādējādi, ka tiesu, par kuras lēmumiem var iesniegt prasību tiesā atbilstoši valsts tiesībām, nevar uzskatīt par pēdējās instances tiesu, ja kasācijas sūdzība, kas ir iesniegta par šīs tiesas lēmumu, nav izskatīta tāpēc, ka kasācijas sūdzības iesniedzējs no tās ir atteicies;

               2)

               uz otro jautājumu nav jāatbild;

               3)

               LESD 267. panta trešā daļa ir interpretējama tādējādi, ka pēdējās instances tiesa var atturēties uzdot Tiesai prejudiciālu jautājumu, ja kasācijas sūdzība ir noraidīta tādu nepieņemamības iemeslu dēļ, kas saistīti ar tiesvedību šajā tiesā, ja vien ir ievēroti līdzvērtības un efektivitātes principi.

      (1)  OV C 136, 18.4.2016.


title: Lieta T-259/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 11. decembra rīkojums – Alban Giacomo /Komisija

text:
               16.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/30

         Vispārējās tiesas 2014. gada 11. decembra rīkojums – Alban Giacomo/Komisija
   (Lieta T-259/12) (1)

   (2015/C 056/41)
   Tiesvedības valoda – itāļu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 227, 28.7.2012.


title: Lieta T-58/10: Prasība, kas celta 2010. gada 11. februārī — Phoenix-Reisen un DRV/Komisija

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/49

         Prasība, kas celta 2010. gada 11. februārī — Phoenix-Reisen un DRV/Komisija
   (Lieta T-58/10)
   2010/C 113/79
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Phoenix-Reisen GmbH (Bonna, Vācija) un Deutscher Reiseverband eV (DRV) (Berlīne, Vācija) (pārstāvis — R. Gerharz, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada [19]. novembra lēmumu, kas paziņots 2009. gada 11. decembra vēstulē, ar kuru tā atteicās vērsties pret Vācijas Federatīvo Republiku sakarā ar valsts atbalstu, kas piešķirts maksātnespējas maksājumu formā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāji apstrīd Komisijas 2009. gada 19. novembra Lēmumu C(2009) 8707, galīgā redakcija, par valsts atbalstu NN 55/2009 — Vācija, apgalvots valsts atbalsts maksātnespējas maksājumu un tās finansējuma formā. Šajā lēmumā Komisija secināja, ka attiecīgais pasākums nav valsts atbalsts EKL 87. panta 1. punkta izpratnē.
   Prasības pamatojumam prasītāji apgalvo, ka maksātnespējīgu uzņēmumu subsidēšana nav pamatojama ar Direktīvu 80/987/EEK (1), jo tā ir paredzēta tikai maksātnespējīgo uzņēmumu darba ņēmēju aizsardzībai, nevis pašu uzņēmumu aizsardzībai. Prasītāji uzskata, ka maksātnespējīgie uzņēmumi tieši gūst labumu no maksātnespējas maksājumiem Vācijas Federatīvajā Republikā pastāvošās juridiskās prakses dēļ. Tāpat prasītāji apgalvo, ka piemēri citās Savienības valstīs ilustrē, ka Direktīva 80/987/EEK var tikt transponēta tā, ka konkurenti netiek prettiesiski subsidēti.

      (1)  Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīva 80/987/EEK par dalībvalstu normatīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (OV L 283, 23. lpp.).


title: Lieta T-437/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. decembra spriedums — CDC Hydrogene Peroxide /Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Administratīvās lietas par procedūru aizliegto vienošanos jomā satura rādītājs — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar trešo personu komerciālo interešu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar pārbaužu, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību)

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/18

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. decembra spriedums — CDC Hydrogene Peroxide/Komisija
   (Lieta T-437/08) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Administratīvās lietas par procedūru aizliegto vienošanos jomā satura rādītājs - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar trešo personu komerciālo interešu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar pārbaužu, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību)
   2012/C 32/34
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — sakotnēji R. Wirtz, pēc tam R. Wirtz un S. Echement un visbeidzot T. Funke, A. Kirschstein un D. Stein, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji P. Costa de Oliveira, A. Antoniadis un O. Weber, pēc tam A. Bouquet, P. Costa de Oliveira un A. Antoniadis)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Falk, K. Petkovska un S. Johannesson)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Evonik Degussa GmbH (Essen, Vācija) (pārstāvji — sākotnēji C. Steinle, pēc tam C. Steinle un M. Holm-Hadulla, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 8. augusta lēmumu, ar kuru prasītājai atteikta pieeja administratīvās lietas materiāliem procedūrā COMP/F/38.620 — Ūdeņraža peroksīds un perborāts

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2008. gada 8. augusta Lēmumu SG.E3/MM/psi D(2008) 6658 pilnībā atteikt piekļuvi lietas materiālu satura rādītājam procedūrā COMP/F/38.620 — Ūdeņraža peroksīds un perborāts;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Zviedrijas Karaliste un Evonik Degussa GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 313, 06.12.2008.


title: Lieta T-17/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija spriedums — Evropaïki Dynamiki/Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Konkursa procedūra — Informātikas pakalpojumu sniegšana saistībā ar datorizētās informācijas apmaiņas sistēmu par sociālo nodrošināšanu (EESSI sistēma) Eiropā mobilo personu sociālās nodrošināšanas jomā — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Līguma piešķiršana — Pienākums norādīt pamatojumu — Pārskatāmība — Vienlīdzīga attieksme — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Intereses celt prasību neesamība — Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/15

         Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija spriedums — Evropaïki Dynamiki/Komisija

   (Lieta T-17/09) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Konkursa procedūra - Informātikas pakalpojumu sniegšana saistībā ar datorizētās informācijas apmaiņas sistēmu par sociālo nodrošināšanu (EESSI sistēma) Eiropā mobilo personu sociālās nodrošināšanas jomā - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Līguma piešķiršana - Pienākums norādīt pamatojumu - Pārskatāmība - Vienlīdzīga attieksme - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Intereses celt prasību neesamība - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   2012/C 258/24
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un P. Katsimani, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — N. Bambara un E. Manhaeve, pārstāvji, kuriem sākotnēji palīdzēja W. Sparks, solicitor, vēlāk E. Petritsi, advokāts, un visbeidzot O. Graber-Soudry, solicitor)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas lēmumu noraidīt piedāvājumu, ko prasītāja iesniedza saistībā ar uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūru VT/2008/019 EMPL EESSI par informātikas preču un pakalpojumu sniegšanu EESSI sistēmas ietvaros (JO 2008/S 111-148 213), kā arī atcelt lēmumu piešķirt līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzināšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 04.04.2009.


title: Lieta C-521/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2013. gada 11. jūlija spriedumu lietā T-208/12 Think Schuhwerk GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 1. oktobrī iesniedza Think Schuhwerk GmbH

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/52

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2013. gada 11. jūlija spriedumu lietā T-208/12 Think Schuhwerk GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2013. gada 1. oktobrī iesniedza Think Schuhwerk GmbH

   (Lieta C-521/13 P)
   2013/C 344/90
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Think Schuhwerk GmbH (pārstāvis — M. Gail, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 11. jūlija spriedumu lietā T-208/12;

               —

               apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasījumus;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Galvenokārt tiek minēti šādi apelācijas sūdzības pamati:
   1)   Tiesību tikt uzklausītam neievērošana

   Atbildētājs prasības tiesvedībā noteiktajā termiņā neesot iesniedzis apsvērumus par prasības pieteikumu. Tāpēc prasītāja esot iesniegusi pieteikumu par aizmuguriska sprieduma taisīšanu. Taču Vispārējā tiesa neesot nedz pieņēmusi aizmugurisku nolēmumu, nedz sniegusi skaidrojumus par pieteikumu par aizmuguriska sprieduma taisīšanu. Tāpat tā neesot devusi prasītājai iespēju pieprasīt, lai notiktu tiesas sēde.
   2)   Pamatojuma neesamības neņemšana vērā

   Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā, ka pamatojuma trūkst tāpēc, ka Apelāciju padome ir balstījusies uz faktiem, kas izriet no vispārējas praktiskas pieredzes tirdzniecībā ar tādām izplatītām patēriņa precēm kā apavi, kurus pazīst ikviens un kuri arī it īpaši ir zināmi šo preču patērētājiem. Apelāciju padome neesot norādījusi, kādi fakti izriet no praktiskas pieredzes tirdzniecībā ar šī precēm. Birojs neesot pamatojis, kāpēc šai pozīcijas preču zīmei sarkanā krāsā neesot atšķirtspējas, lai gan apavu tirgū pastāv dažādi apavu un šņoru modeļi un krāsas.
   3)   Pārbaudes pēc savas iniciatīvas principa tvēruma neievērošana

   Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā, ka Apelāciju padome, pieņemot savu lēmumu, pārkāpa pārbaudes pēc savas iniciatīvas principu. Birojs tomēr esot pamatojies tikai uz to, ka prasītāja neesot iesniegusi nekādus pierādījumus, kas liecinātu, ka konkrētā sabiedrības daļa preču zīmi saprot kā izcelsmes norādi.
   4)   Nepareiza Kopienas preču zīmes regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija un piemērošana

   Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā Biroja nepareizo Kopienas preču zīmes regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretāciju un piemērošanu un līdz ar to pati arī ir veikusi nepareizu šīs normas interpretāciju un piemērošanu.
   Pretēji Vispārējās tiesas viedoklim, sarkanie šņoru gali, kuri krāsas ziņā izceļ šņores pārējo daļu, pilnībā izpilda būtisku izcelsmi norādošu funkciju. Attiecībā uz šo preču zīmi Vispārējā tiesa tomēr esot noteikusi augstāku standartu nekā grafiskajām un vārdiskajām preču zīmēm. Turklāt tā neesot ņēmusi vērā, ka atšķirtspējas ziņā nav nozīmes tam, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme ievērojami atšķiras no nozarē pastāvošajām normām.


title: Lieta T-294/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Internationaler Hilfsfonds e.V. (Starptautiskais palīdzības fonds) iesniedza 2004. gada 23. jūlijā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/37

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Internationaler Hilfsfonds e.V. (Starptautiskais palīdzības fonds) iesniedza 2004. gada 23. jūlijā
   (Lieta T-294/04)
   (2004/C 262/71)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 23. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Internationaler Hilfsfonds e.V., Rosbach (Vācija), kuru pārstāv H. Kaltenecker, advokāts.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               Piespriest atbildētājai izmaksāt prasītājai 54.037,00 EUR sakarā ar materiāliem zaudējumiem, kas prasītājai radušies sakarā ar Komisijas darbinieku rīcību, kas nav savienojama ar dienesta pienākumiem, kā arī atlīdzināt procesa un prasītājas izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja ir vācu nevalstiskā organizācija, kas darbojas humanitārajā jomā.
   Prasītāja norāda, ka Tiesa lietā T-321/01 (1) attiecībā uz divu prasītājas līdzfinansēšanas iesniegumu noraidīšanu ir atzinusi Komisijas rīcību par kļūdainu un atcēlusi attiecīgo Komisijas lēmumu. Prasītāja apgalvo, ka pirmstiesas procesā pie Eiropas Ombudsmeņa viņai ir radušās ievērojamas izmaksas, un iespēju tās atlīdzināt tiesvedības T-321/01 ietvaros Tiesa nav atzinusi, atsaucoties uz Eiropas Kopienu Tiesas Reglamentu. Līdz ar to vienīgā prasītājas iespēja ir prasība pret Komisiju, balstoties uz dienesta atbildību, saskaņā ar EK līguma 288. pantu.

      (1)  2003. gada 18. septembra spriedums lietā T-321/01 Internationaler Hilfsfonds / Komisija, Krājumā vēl nav publicēts.


title: Lieta T-36/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija spriedums – Erreà Sport /ITSB – Facchinelli ( “ANTONIO BACIONE” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “ANTONIO BACIONE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “erreà” un agrāka valsts grafiska preču zīme, ko veido divi savienoti rombi — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/40

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija spriedums – Erreà Sport/ITSB – Facchinelli (“ANTONIO BACIONE”)
   (Lieta T-36/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “ANTONIO BACIONE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “erreà” un agrāka valsts grafiska preču zīme, ko veido divi savienoti rombi - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)
   2014/C 292/49
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Erreà Sport SpA (Torrile, Itālija) (pārstāvji – D. Caneva un G. Fucci, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – L. Rampini)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Antonio Facchinelli (Dalang, Ķīna)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 24. oktobra lēmumu (lieta R 1561/2011-1), kas attiecas uz iebildumu procesu starp Erreà Sport SpA un Antonio Facchinelli

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Erreà Sport SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 79, 16.3.2013.


title: Lieta T-421/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 27. jūnija rīkojums – Württembergische Gemeinde-Versicherung /Komisija

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/59

         Vispārējās tiesas 2014. gada 27. jūnija rīkojums – Württembergische Gemeinde-Versicherung/Komisija
   (Lieta T-421/12) (1)

   2014/C 292/76
   Tiesvedības valoda – vācu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 373, 1.12.2012.


title: Lieta T-403/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 3. novembra rīkojums — Union nationale de l'apiculture française u.c./Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Direktīva 91/414/EEK — Augu aizsardzības līdzekļi — Direktīva 2007/52/EK — Individuālas skaršanas neesamība — Nepieņemamība)

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/30

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 3. novembra rīkojums — Union nationale de l'apiculture française u.c./Komisija
   (Lieta T-403/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Direktīva 91/414/EEK - Augu aizsardzības līdzekļi - Direktīva 2007/52/EK - Individuālas skaršanas neesamība - Nepieņemamība)
   (2009/C 6/62)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Union nationale de l'apiculture française, Parīze (Francija); Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Utting am Ammersee (Vācija); Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi), Castel Sanpietro Terme (Itālija) un Asociación Galega de Apicultura (AGA), Saint-Jacques-de-Compostelle (Spānija) (pārstāvis — B. Fau, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Nolin un B. Doherty)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 16. augusta Direktīvu 2007/52/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu aktīvās vielas etoprofosu, pirimifosmetilu un fipronilu (OV L 214, 3. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               pieteikumus par iestāšanos lietā atstāt bez izskatīšanas;

               3)

               Union nationale de l'apiculture française, Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Unione nazionale associazioni apicoltori italiani un Asociación Galega de Apicultura sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 8, 12.1.2008.


title: Lieta C-247/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 28. maija College van Beroep voor het Bedrijfsleven rīkojumu lietā Transport Maatschappij Traffic B.V. pret Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 28. maija College van Beroep voor het Bedrijfsleven rīkojumu lietā Transport Maatschappij Traffic B.V. pret Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Lieta C-247/04)
   (2004/C 217/22)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar College van Beroep voor het Bedrijfsleven 2004. gada 28. maija rīkojumu lietā Transport Maatschappij Traffic B.V. pret Staatssecretaris van Economische Zaken, ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 11. jūnijā.
   College van Beroep voor het Bedrijfsleven lūdz Eiropas Kopienu Tiesu lemt par šādu prejudiciālo jautājumu:
   Vai Kopienas Muitas kodeksa (1) (KMK) 236. pantā jēdziens “pēc likuma maksājama” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas tikai uz jautājumu, vai ir izpildīti KMK VII sadaļas 2. nodaļā noteiktie muitas parāda rašanās kritēriji, vai ka tiesiskās parādsaistības rodas tikai tad, ja nepastāv tiesiskais pamats, ieskaitot spēkā esošajos valsts noteikumos, kā sīkāk noteikts KMK 4. panta 23. punktā, paziņojuma par nodokļu parāda esamību apstrīdēšanai?

      (1)  OV L 302, 1. lpp.


title: Lieta C-280/09: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 15. decembra rīkojums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/45

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 15. decembra rīkojums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-280/09) (1)

   2010/C 63/78

      Tiesvedības valoda — portugāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 256, 24.10.2009.


title: Lieta T-118/13: Prasība, kas celta 2013. gada 20. februārī — Whirlpool Europe /Komisija

text:
               18.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/22

         Prasība, kas celta 2013. gada 20. februārī — Whirlpool Europe/Komisija
   (Lieta T-118/13)
   2013/C 141/39
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Whirlpool Europe BV (Breda, Nīderlande) (pārstāvji — F. Wijckmans un H. Burez, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2012. gada 25. jūlija lēmumu par Francijas valsts atbalstu par labu uzņēmumam FagorBrandt (SA.23839 Nr. C44/2007);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2012. gada 25. jūlija lēmumu par Francijas valsts atbalstu par labu uzņēmumam FagorBrandt (SA.23839 Nr. C44/2007).
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu tiek pārkāpts LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts un Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai. Prasītāja apgalvo, ka lēmuma rezolutīvā daļa ir juridiski neprecīza, tādēļ ka nav izpildīti viens vai vairāki (kumulatīvi) iepriekš minēto pamatnostādņu nosacījumi un Komisija katrā ziņā nav juridiski pietiekami pamatojusi, ka visi šie kritēriji ir izpildīti. Šī pamata pamatojuma izvirzītie argumenti attiecas uz to, ka nav izpildīts (i) pienākums izvērtēt vienu vai vairākus iepriekšminēto pamatnostādņu nosacījumus, kādi tie bija lēmuma pieņemšanas dienā; (ii) neatkārtošanas nosacījums; (iii) nosacījums, saskaņā ar kura pārstrukturēšanas atbalsts nevar tikt izmantots, lai mākslīgi noturētu uzņēmumu spēju darboties; (iv) nosacījumi attiecībā uz agrākiem prettiesiskiem atbalstiem; (v) nosacījums, saskaņā ar kuru atbalsta saņēmējam ir jābūt grūtībās nonākušam uzņēmumam; (vi) nosacījums, saskaņā ar kuru atbalsta saņēmējs nevar būt jaundibināts uzņēmums; (vii) nosacījums, saskaņā ar kuru pārstrukturēšanas plānam ir jāļauj atgūt saņēmēja ilgtspējīga spēja darboties; (viii) nosacījums, saskaņā ar kuru ir jānosaka kompensācijas pasākumi, lai novērstu ar pārstrukturēšanas atbalstu izraisītus nepamatotus [konkurences] izkropļojumus un (ix) nosacījums, saskaņā ar kuru atbalsts ir jāsamazina līdz minimumam un uzņēmumu grupai ir jāsniedz faktisks [pašu] ieguldījums (kurš neietver atbalstu).

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots,, ka ar lēmumu vairākos aspektos tiek pārkāpts LESD 296. pantā paredzētais pienākums norādīt pamatojumu. Prasītāja it īpaši norāda, ka lēmumā nav norādīts pienācīgs pamatojums attiecībā uz (i) nosacījumu noteikt kompensācijas pasākumus, lai novērstu ar pārstrukturēšanas atbalstu izraisītus nepamatotus [konkurences] izkropļojumus, un (ii) pienākumu atlīdzināt agrākus prettiesiskus atbalstus.


title: Lieta T-243/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Grieķijas Republika iesniedza 2005. gada 30. jūnijā

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/36

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Grieķijas Republika iesniedza 2005. gada 30. jūnijā
   (Lieta T-243/05)
   (2005/C 205/64)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 30. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Grieķijas Republika, kuru pārstāv G. Kanelopuls [G. Kanellopoulos] un E. Svolopulu [E. Svolopoulou].
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto Komisijas lēmumu;

               —

               pakāroti, grozīt to atbilstoši sīkākam izklāstījumam prasības pieteikumā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar apstrīdēto lēmumu Komisija galīgā aprēķina ietvaros, pamatojoties uz regulu (EEK) Nr. 729/70, izslēdza no Kopienas finansējuma dažādus Grieķijas Republikas izdevumus lauksaimniecības produktu, olīveļļas un kā arī ārējā audita nozarē, neatzīstot šos izdevumus par atbilstošiem Kopienu tiesībām un liekot tos segt Grieķijas Republikai.
   Pamatojot savu prasību, prasītāja, pirmkārt, apgalvo, ka Komisija nebija kompetenta pieņemt apstrīdētos labojumus, ņemot vērā, ka tie attiecās uz dalībvalstu izdevumiem, kas bija veikti vairāk nekā 24 mēnešus pirms pirmā Komisijas paziņojuma šajā sakarā.
   Turklāt attiecībā uz ar apstrīdēto lēmumu piemēroto iepriekšnoteikto 5 % grozījumu likmi lauksaimniecības produktu nozarē sakarā ar to, ka, neskatoties uz progresu no Grieķijas kompetento iestāžu puses, tās bija turpinājušas veikt maksājumus pat, ja nebija konstatēts, ka pieprasījumi netika atbilstoši kontrolēti, prasītāja apstrīd Komisijas izvirzītos faktus un pamatojas uz faktisku kļūdu un pamatojuma trūkumu apstrīdētajā lēmumā. Prasītāja pamatojas arī uz to, ka Komisija ir pārkāpusi norādes, ko satur tās vadlīnijas Nr. VI/5330/97 un vispārējais samērīguma princips, kļūdu novērtējumā un nepietiekamu iepriekš noteiktās 5 % likmes apmēra pamatojumu.
   Attiecībā uz grozījumiem ārējā audita nozarē prasītāja apgalvo, ka maksājumu nokavējums, kas bija pamatā šiem grozījumiem, radās vai nu vajadzības veikt papildus pārbaudes dēļ, vai nu lielas atšķirības attiecībā uz deklarētiem apjomiem dēļ, vai nu izņēmuma apstākļu dēļ, proti, prasību par kļūdām datubāzē iesniegšanas un izskatīšanas dēļ, kas konstatētas pēc maksājumu izdarīšanas, kā arī vienā konkrētā gadījumā — streika dēļ, kas ir force majeure gadījums.


title: Lieta C-359/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Raad van State (Nīderlande) 2008. gada 4. augusta rīkojumu — Stichting Greenpeace Nederland / Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer , cits lietas dalībnieks: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Raad van State (Nīderlande) 2008. gada 4. augusta rīkojumu — Stichting Greenpeace Nederland/Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, cits lietas dalībnieks: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

   (Lieta C-359/08)
   (2008/C 285/32)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Raad van State
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Stichting Greenpeace Nederland

      Atbildētājs: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer

      Cits leitas dalībnieks: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ģenētiski modificētu organismu izplatīšanas vieta, ko saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK (1) 25. panta 4. punktu nevar uzskatīt par konfidenciālu informāciju, arī ievērojot Direktīvas mērķi un loģiku, jāinterpretē tādējādi, ka ar to jāsaprot zemesgabals kadastrā, vai arī var būt pietiekami norādīt lielāku ģeogrāfisko apgabalu?

               2)

                           a)

                           Ja ir pietiekami norādīt lielāku ģeogrāfisko apgabalu, kādus apstākļus var ņemt vērā, nosakot norādāmo teritoriju?

                           b)

                           Vai, nosakot norādāmās teritorijas lielumu, ir nozīme Direktīvai 2003/4/EK (2)?

                           c)

                           Vai ir pietiekami norādīt teritoriju, kas ir divdesmit reizes lielāka par atsevišķiem izmēģinājumu lauciņiem, lai būtu ievērots samērīguma princips?

               3)

               Vai ir pietiekami vispārīgi norādīt simtreiz lielāku teritoriju saskaņā ar 2008. gada 17. jūlijā grozītajiem administratīvajiem noteikumiem, lai būtu ievērots samērīguma princips?

               4)

               Ja ir pietiekami norādīt tikai kadastrā ierakstīto informāciju par teritoriju, vai, neņemot vērā Direktīvas 2001/18/EK 25. panta 4. punktu, kāds no Direktīvas 2003/4/EK 4. panta 2. punktā minētajiem apstākļiem var būt pamatojums tam, lai informāciju par precīzu izplatīšanas vietu uzskatītu par konfidenciālu informāciju?

               5)

                           a)

                           Vai Direktīvas 2003/4/EK 4. panta 2. punkts ietver izsmeļošu pamatojumu uzskaitījumu?

                           b)

                           Ja jā, vai uz uzņēmumu, tostarp to darbinieku un ražojumu, aizsardzību un kaitniecības biotehnoloģiskās attīstības klimatam Nīderlandē nepieļaušanu attiecas kāds no Direktīvas 2003/4/EK 4. panta 2. punktā minētajiem pamatojumiem?

               6)

               Ja uz 5. jautājuma a) un b) apakšjautājumiem atbilde ir apstiprinoša, vai šajā gadījumā izmēģinājumu lauciņu teritorijas norādīšana divdesmit vai simt reižu palielinājumā ir samērīga, ievērojot Direktīvas 2003/4 4. panta 2. punkta tekstu aiz h) apakšpunkta un attiecībā uz privāto interešu (aizsargāt uzņēmumus, tostarp to darbiniekus un ražojumus) un sabiedrības interešu (nepieļaut kaitniecību biotehnoloģiskās attīstības klimatam Nīderlandē) aizsardzību?

               7)

                           a)

                           Ja uz 5. jautājuma a) apakšjautājumu atbilde ir noliedzoša, vai uzņēmumu, tostarp to darbinieku un ražojumu, aizsardzība un kaitniecības biotehnoloģiskās attīstības klimatam Nīderlandē nepieļaušana ir pieļaujams pamatojums?

                           b)

                           Ja uz 7. jautājuma a) apakšjautājumu atbilde ir apstiprinoša, vai izmēģinājumu lauciņu teritorijas norādīšana divdesmit vai simt reižu palielinājumā ir samērīga attiecībā uz privāto interešu (aizsargāt uzņēmumus, tostarp to darbiniekus un ražojumus) un sabiedrības interešu (nepieļaut kaitniecību biotehnoloģiskās attīstības klimatam Nīderlandē) aizsardzību?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīva par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu (OV L 106, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīva par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu (OV L 41, 26. lpp.).


title: Lieta F-75/09: Prasība, kas celta 2009. gada 11. septembrī — Wenig/Komisija

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/85

         Prasība, kas celta 2009. gada 11. septembrī — Wenig/Komisija
   (lieta F-75/09)
   2009/C 267/155
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      Fritz Harald Wenig, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — Georges-Albert Dal un Dominique Voillemot, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Pirmkārt, lūgums atcelt netiešo lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja 2008. gada 23. septembra lūgums Eiropas Kopienu Komisijai par palīdzības sniegšanu, un, otrkārt, lūgums atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2008. gada 14. novembra lēmumu par noraidīšanu.

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt netiešo lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja 2008. gada 23. septembra lūgums Eiropas Kopienu Komisijai sniegt palīdzību saistībā ar prasītāja tiesību pārkāpumu, kas viņam radies aizvainojošas un godu aizskarošas publikācijas, kas 2008. gada 7. septembrī publicēta Lielbritānijas dienas avīzes Sunday Times tīmekļa vietnē, un šīs publikācijas autora prettiesiskās rīcības rezultātā;

               —

               gadījumā, ja šis lēmums uzskatāms par tiešu lēmumu, ar ko noraida prasītāja lūgumu pēc palīdzības, atcelt Komisijas 2008. gada 14. novembra lēmumu tiktāl, ciktāl ar to noraidīts prasītāja lūgums pēc palīdzības saistībā ar “Worst Conflicts of Interest Award” organizāciju, apšaubot viņa rīcību, aizskarot viņa godu, un pārkāpjot nevainīguma principu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt morālo kaitējumu un finansiālos zaudējumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Tiesas spriedums (virspalāta) 2005. gada 21. jūlijā lietā C-231/03 (Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Consorzio Aziende Metano (Coname) pret Comune di Cingia de' Botti (EKL 43., 49. un 81. pants — Koncesija, kas saistīta ar gāzes piegādes valsts pakalpojumu pārvaldību)

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/7

      TIESAS SPRIEDUMS

   (virspalāta)
   2005. gada 21. jūlijā
   lietā C-231/03 (Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Consorzio Aziende Metano (Coname) pret Comune di Cingia de' Botti
       (1)

   (EKL 43., 49. un 81. pants - Koncesija, kas saistīta ar gāzes piegādes valsts pakalpojumu pārvaldību)
   (2005/C 217/14)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-231/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Itālija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 14. februārī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 28. maijā, tiesvedībā
         Consorzio Aziende Metano
       (
         Coname
      ) pret
         Comune di Cingia de' Botti
      , piedaloties
         Padania Acque SpA
      , Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris, palātu priekšsēdētāji P. Janns [P. Jann], K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans] (referents), A. Ross [A. Rosas], R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta]un E. Borgs-Bartets [A. Borg-Barthet] tiesneši R. Šintgens [R. Schintgen], S. fon Bārs [S. von Bahr], H. N. Kunja-Rodrigess [J. N. Cunha Rodrigues], Dž. Arestis [G. Arestis], M. Ilešičs [M. Ilešič], J. Malenovskis [J. Malenovský] un J. Klučka, ģenerāladvokāte K. Štiksa-Hakla [C. Stix-Hackl], sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], 2005. gada 21. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Tādos apstākļos, kādi pastāv pamata prāvā, EKL 43. un 49. pants aizliedz pašvaldībai ar gāzes piegādes valsts pakalpojumu pārvaldību saistītu koncesiju tieši piešķirt sabiedrībai, kuras kapitāls galvenokārt pieder valstij un kurā minētajai pašvaldībai pieder kapitāldaļa 0,97 % apmērā, ja šī koncesijas piešķiršana neatbilst prasībām par pārskatāmību, kas, nebūt neuzliekot pienākumu publicēt uzaicinājumu uz konkursu, ļauj uzņēmumam, kas atrodas nevis tās dalībvalsts teritorijā, kurā atrodas minētā pašvaldība, bet citas dalībvalsts teritorijā, piekļūt atbilstošai informācijai par minēto koncesiju, pirms tā tiek piešķirta, lai šis uzņēmums varētu izrādīt savu interesi par šīs koncesijas iegūšanu, ja to vēlētos.

      (1)  OV C 226, 20.09.2003.


title: Lieta T-25/08: Prasība, kas celta 2008. gada 11. janvārī — Katjes Fassin /ITSB ( Yoghurt-Gums )

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/62

         Prasība, kas celta 2008. gada 11. janvārī — Katjes Fassin/ITSB (“Yoghurt-Gums”)
   (Lieta T-25/08)
   (2008/C 64/101)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Katjes Fassin GmbH & Co. KG, Emmerich (Vācija) (pārstāvis — R. Ucker, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 25. oktobra lēmumu (lieta R 1322/2006-4);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesas procesā un procesā Apelāciju padomē radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “Yoghurt-Gums” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30. un 32. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 929 808);

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē un joprojām ir procesa priekšmets.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-43/10: Prasība, kas celta 2010. gada 29. janvārī — Elementis u.c./Komisija

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/51

         Prasība, kas celta 2010. gada 29. janvārī — Elementis u.c./Komisija
   (Lieta T-43/10)
   2010/C 100/77
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Elementis plc, Elementis Holdings Ltd, Elementis UK Ltd un Elementis Services Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — T. Wessely, A. de Brousse, E. Spinelli, lawyers un A. Woods, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2009. gada 11. novembra lēmumu Nr. C(2009) 8682 lietā COMP/38589 — Siltuma stabilizatori tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītājām;

               —

               pakārtoti — atcelt vai būtiski samazināt prasītājām saskaņā ar lēmumu noteikto naudas sodu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ietverot prasītāju izdevumus saistībā ar pilnīgu vai daļēju naudas soda samaksu;

               —

               veikt jebkurus citus pasākumus, kurus Vispārējā tiesa uzskata par atbilstošiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar savu prasību prasītājas lūdz atcelt saskaņā ar LESD 263. pantu Komisijas 2009. gada 11. novembra lēmumu Nr. C(2009) 8682 Lietā COMP/38589 — Siltuma stabilizatori, ar kuru vairāki uzņēmumi, ietverot prasītājas, tika atzīti par atbildīgiem par EKL 81. panta (tagad — LESD 101. pants) un EEZ līguma 53. panta pārkāpumiem, piedaloties divās aizliegtās vienošanās, kuras ietekmēja, attiecīgi, alvas stabilizatoru nozari un ESBO/esteru stabilizatoru nozari visā EEZ.
   Prasītāju izvirzītie pamati un galvenie argumenti ir sekojoši:

               Pirmkārt, prasītājas apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pieņemot lēmumu, ar kuru prasītājām ir noteikti naudas sodi, pārkāpjot Padomes Regulas (EK) 1/2003 (turpmāk tekstā — “Regula Nr. 1/2003”) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (tagad — LESD 101. un 102. pants) (1), 25. panta 5. punktā un 25. panta 6. punktā ietvertās noilguma normas. Saskaņā ar Regulas 1/2003 25. panta 5. punktu galīgais noilguma termiņš, pēc kura Komisija nevar noteikt naudas sodu par konkurences noteikumu pārkāpumiem, ir 10. gadi no dienas, kad pārkāpums izbeigts. Tādējādi prasītājas norāda, ka lēmums, kas pieņemts vairāk kā 11 gadus pēc prasītāju pārkāpuma izbeigšanās (1998. gada 2. oktobris), ir pieņemts, pārkāpjot minēto normu. Turklāt prasītājas apgalvo, ka Komisijas nostāja par naudas soda likumību, neskatoties uz 10 gadu termiņa izbeigšanos, pamatojas uz Regulas Nr. 1/2003 25. panta 6. punktā paredzētā noilguma termiņa pārtraukšanas interpretāciju erga omnes, kas pēc prasītāju domām ir kļūdaina.

               Otrkārt, prasītājas apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi prasītāju tiesības uz aizstāvību, jo pārmērīgi ilga faktisko apstākļu izmeklēšanas stadija kavēja prasītājas efektīvi īstenot to tiesības uz aizstāvību šajā procesā.

               Treškārt, prasītājas apgalvo, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas, aprēķinot prasītājām noteikto naudas sodu, nepareizi pamatojoties uz naudas sodiem, kas noteikti par i) periodu pirms kopuzņēmuma dibināšanas un par ii) naudas soda preventīvo iedarbību attiecībā uz kopuzņēmuma Akcros sasniegto apgrozījumu, nevis uz prasītāju sasniegto apgrozījumu. Pēc prasītāju domām naudas sodi būtu jāsamazina par 50 %.

               Ceturtkārt, prasītājas apgalvo, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu tiesību piemērošanā un esot pārkāpusi tiesiskās paļāvības, personiskās atbildības un samērīguma principu, neprecizējot naudas soda apmēru, kurš (prasītājām noteikts solidāri un atsevišķi) prasītājām ir jāmaksā.

      (1)  OV 2003, L 1, 1. lpp.


title: Lieta T-727/16: Prasība, kas celta 2016. gada 10. oktobrī – Repower/EUIPO – repowermap (“REPOWER”)

text:
               12.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/34

         Prasība, kas celta 2016. gada 10. oktobrī – Repower/EUIPO – repowermap (“REPOWER”)
   (Lieta T-727/16)
   (2016/C 462/44)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Repower AG (Brusio, Šveice) (pārstāvji – R. Kunz Hallstein un H. Kunz Hallstein, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: repowermap.org (Berne, Šveice)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: preču zīmes “REPOWER” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija Nr. 1 020 351, ko attiecina uz Eiropas Savienību

      Process EUIPO: atcelšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 3. augusta lēmums lietā R 2311/2014–5 (REV)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 80. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums.


title: Lieta T-112/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 30. marta spriedums – Grieķija/Komisija ELVGF — Garantiju nodaļa — ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Regula (EK) Nr. 1782/2003 — Regula (EK) Nr. 796/2004 — Platībatkarīgā atbalsta shēma — Pastāvīgo ganību jēdziens — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīgums — Vienotas likmes finanšu korekcija — Iepriekšējas korekcijas atskaitījums

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/29

         Vispārējās tiesas 2017. gada 30. marta spriedums – Grieķija/Komisija
   (Lieta T-112/15) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Regula (EK) Nr. 1782/2003 - Regula (EK) Nr. 796/2004 - Platībatkarīgā atbalsta shēma - Pastāvīgo ganību jēdziens - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīgums - Vienotas likmes finanšu korekcija - Iepriekšējas korekcijas atskaitījums)
   (2017/C 151/35)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji – sākotnēji I. Chalkias, G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou un A. Vasilopoulou, vēlāk – G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou un A. Vasilopoulou, pārstāvji)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji D. Triantafyllou un A. Marcoulli, vēlāk – D. Triantafyllou, pārstāvji)

      Priekšmets

   Par prasību, kura ir celta atbilstoši LESD 263. pantam un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2014. gada 19. decembra Īstenošanas lēmumu 2014/950/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2014, L 369, 71. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2014. gada 19. decembra Īstenošanas lēmumu 2014/950/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), ciktāl tas attiecas uz korekcijas summu EUR 5 007 867,36 apmērā, atskaitījuma summu EUR 2 318 055,75 apmērā un finansiālās ietekmes summu EUR 2 689 811,61 apmērā attiecībā uz Grieķijas Republikas veiktajiem izdevumiem ELFLA atbalsta lauku attīstībai jomā 2. prioritārā virziena (2007–2013, platībatkarīgie pasākumi) ietvaros attiecībā uz 2009. finanšu gadu saistībā ar nepilnībām zemesgabalu identifikācijas sistēmā (ZGIS) un pārbaudēs uz vietas (otrais pīlārs, 2008. pieprasījumu gads);

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Grieķijas Republika sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 26.5.2015.


title: Lieta T-12/13: Prasība, kas celta 2013. gada 4. janvārī — Sherwin-Williams Sweden /ITSB — Akzo Nobel Coatings International ( “ARTI” )

text:
               23.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/18

         Prasība, kas celta 2013. gada 4. janvārī — Sherwin-Williams Sweden/ITSB — Akzo Nobel Coatings International (“ARTI”)
   (Lieta T-12/13)
   2013/C 86/30
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sherwin-Williams Sweden AB (Märsta, Zviedrija) (pārstāvis — L. Ström, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Akzo Nobel Coatings International BV (Arnhem, Nīderlande)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 18. oktobra lēmumu Nr. 2085/2011-1, ar kuru atstāts negrozīts Iebildumu nodaļas 2011. gada 9. augusta lēmums Nr. B 1 717 142;

               —

               nolemt, ka prasītājas tiesāšanās izdevumi tiek atlīdzināti.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “ARTI” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 2. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 9 017 427

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Beniluksa vārdiskas preču zīmes “ARTITUDE” reģistrācija Nr. 753 216 un starptautiskas preču zīmes “ARTITUDE” reģistrācija Nr. 872 478 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 2. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-366/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 22. jūnija rīkojumu lietā F-78/09 Marcuccio /Komisija 2010. gada 1. septembrī iesniedza Luigi Marcuccio

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/60

      Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 22. jūnija rīkojumu lietā F-78/09 Marcuccio/Komisija 2010. gada 1. septembrī iesniedza Luigi Marcuccio

      (Lieta T-366/10 P)
      ()
      (2010/C 288/109)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, avvocato)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

                  —

                  katrā ziņā: pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem atcelt apstrīdēto rīkojumu;

                  —

                  atzīt, ka pirmajā instancē celtā prasība, kuras rezultātā tika izdots apstrīdētais rīkojums, bija pilnībā pieņemama un tajā nebija neviens trūkums;

                  —

                  galvenokārt: pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem apmierināt pirmajā instancē celtajā prasībā izvirzītos prasījumus;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējam visus izdevumus un honorārus, kuri viņam radušies gan pirmajā instancē, gan šajā apelācijas tiesvedībā;

                  —

                  pakārtoti: nodot šo lietu atpakaļ Civildienesta tiesai citā iztiesāšanas sastāvā, lai vēlreiz lemtu par šo lietu pēc būtības.

         Pamati un galvenie argumenti

      Šī apelācijas sūdzība ir iesniegta par Civildienesta tiesas (CDT) 2010. gada 22. jūnija rīkojumu. Ar šo rīkojumu daļēji kā acīmredzami nepieņemama un daļēji kā acīmredzami nepamatota tika noraidīta prasība par tādu zaudējumu atlīdzību, kas apelācijas sūdzības iesniedzējam radušies, jo Komisija atteicās atlīdzināt prasītājam lietā T-18/04 Marcuccio/Komisija radušos tiesāšanās izdevumus.
      Savu apgalvojumu atbalstam apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda uz nepareizu un neloģisku sūdzības jēdziena Civildienesta noteikumu 90. un 91. panta nozīmē interpretāciju, pilnīgu pamatojuma neesamību, kā arī faktu sagrozīšanu un kļūdainu judikatūras saistībā tiesāšanās izdevumu, daļu no kuras tiesa tam piesprieda atmaksāt, noteikšanas interpretāciju.
      Tāpat apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka pārkāpts sacīkstes princips un viņa tiesības uz aizstāvību, jo CDT nav pieņēmusi lēmumu par noteiktiem tā prasījumiem.


title: Lieta T-281/10: Prasība, kas celta 2010. gada 25. jūnijā — Milux /ITSB ( “APPETITECONTROL” )

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/47

         Prasība, kas celta 2010. gada 25. jūnijā — Milux/ITSB (“APPETITECONTROL”)
   (Lieta T-281/10)
   ()
   2010/C 234/83
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Milux Holding S.A. (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis — J. Bojs, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 29. aprīļa lēmumu lietā R 1433/2009-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “APPETITECONTROL” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 10. un 44. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 pārkāpums, jo Apelāciju padome nepareizi piemēroja nediskriminācijas principu šīs lietas faktiem; pakārtoti — Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome kļūdījās, izdarot secinājumu, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei nepiemīt pietiekama raksturīgā atšķirtspēja


title: Lieta C-684/15: Prasība, kas celta 2015. gada 18. decembrī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/20

         Prasība, kas celta 2015. gada 18. decembrī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-684/15)
   (2016/C 098/26)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Heller un K.-Ph. Wojcik)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               konstatēt, ka, nepieņemot visus normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvas 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (1), prasības, vai katrā ziņā, nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi minētas direktīvas 130. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               uzdot Luksemburgas Lielhercogistei saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu samaksāt kavējuma naudu EUR 6 700 apmērā par katru nokavēto dienu, sākot no brīža, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā sakarā ar pienākuma paziņot Direktīvas 2014/59/ES transponēšanas pasākumus neizpildi;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2014/59/ES transponēšanai beidzās 2014. gada 31. decembrī.

      (1)  OV L 173, 190. lpp.


title: Apvienotās lietas C-4/10 un C-27/10: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 14. jūlija spriedums ( Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bureau National Interprofessionnel du Cognac aizsāktās tiesvedības (Regula (EK) Nr. 110/2008 — Stipro alkoholisko dzērienu ģeogrāfiskās izcelsmes norāde — Piemērošana laikā — Preču zīmē ietverta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde — Izmantošana, kura varētu izraisīt ģeogrāfiskas izcelsmes norādi ierobežojošu situāciju — Šādas preču zīmes reģistrācijas atteikums vai atzīšana par nederīgu — Regulas tieša piemērojamība)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/8

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 14. jūlija spriedums (Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bureau National Interprofessionnel du Cognac aizsāktās tiesvedības
   (Apvienotās lietas C-4/10 un C-27/10) (1)

   (Regula (EK) Nr. 110/2008 - Stipro alkoholisko dzērienu ģeogrāfiskās izcelsmes norāde - Piemērošana laikā - Preču zīmē ietverta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde - Izmantošana, kura varētu izraisīt ģeogrāfiskas izcelsmes norādi ierobežojošu situāciju - Šādas preču zīmes reģistrācijas atteikums vai atzīšana par nederīgu - Regulas tieša piemērojamība)
   2011/C 269/13
   Tiesvedības valoda — somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein hallinto-oikeus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Bureau National Interprofessionnel du Cognac aizsāktās tievedības

      Piedaloties: Gust. Ranin Oy

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Korkein hallinto-oikeus — Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 40, 1. lpp.), interpretācija, kā arī 16. un 23. panta Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Regulā (EK) Nr. 110/2008 par stipro alkoholisko dzērienu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1576/89 (OV L 39, 16. lpp.), interpretācija — Saistība starp preču zīmēm un aizsargātām ģeogrāfiskas izcelsmes norādēm — Preču zīmes ar attēlu, kurā ir ģeogrāfiskas izcelsmes norāde “Cognac”, reģistrēšana stipriem alkoholiskiem dzērieniem, kuri neatbilst šīs ģeogrāfiskas izcelsmes norādes izmantošanai paredzētajiem nosacījumiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Regulas (EK) Nr. 110/2008 par stipro alkoholisko dzērienu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1576/89, ir piemērojama, izvērtējot tādas preču zīmes reģistrāciju, kurā ir ietverta ar šo regulu aizsargāta ģeogrāfiskas izcelsmes norāde, ja reģistrācija ir notikusi pirms minētās regulas spēkā stāšanās;

               2)

               Regulas Nr. 110/2008 23. un 16. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                           —

                           valsts kompetentajām iestādēm, pamatojoties uz šīs regulas 23. panta 1. punktu, ir jāatsaka vai jāatzīst par nederīgu tādas preču zīmes reģistrācija, kurā ir ietverta aizsargāta ģeogrāfiskas izcelsmes norāde un uz kuru neattiecas tā paša panta 2. punktā paredzētais ierobežojums laikā, ja šādas preču zīmes izmantojums varētu izraisīt kādu no 16. pantā minētajām situācijām;

                           —

                           tāda situācija kā otrajā prejudiciālajā jautājumā minētā, proti, tādas preču zīmes reģistrācija, kurā ir ietverta ģeogrāfiskas izcelsmes norāde vai šai norādei atbilstošs vārds un tās tulkojums, stipriem alkoholiskajiem dzērieniem, kuri neatbilst šai norādei noteiktajiem parametriem, ir viena no Regulas Nr. 110/2008 16. panta a) un b) punktā aprakstītajām situācijām, neskarot iespēju piemērot citus šajā 16. pantā minētos noteikumus.

      (1)  OV C 63, 13.03.2010.


title: Lieta T-189/02: Pirmās instances tiesas 2007. gada 18. jūlija spriedums — Ente per le Ville vesuviane /Komisija (Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) — Kopienas finanšu atbalsta slēgšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Atbalsta galīgā saņēmēja tiesības celt prasību — Tieša saikne — Tiesības uz aizstāvību — Regulas (EEK) Nr. 4254/88 ar grozījumiem 12. panta pārkāpums — Nav veikta izmeklēšana)

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/32

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 18. jūlija spriedums — Ente per le Ville vesuviane/Komisija
   (Lieta T-189/02) (1)

   (Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) - Kopienas finanšu atbalsta slēgšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Atbalsta galīgā saņēmēja tiesības celt prasību - Tieša saikne - Tiesības uz aizstāvību - Regulas (EEK) Nr. 4254/88 ar grozījumiem 12. panta pārkāpums - Nav veikta izmeklēšana)
   (2007/C 211/61)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ente per le Ville vesuviane, Neapole (Itālija) (pārstāvji — E. Soprano un A. De Angelis, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Flynn un H. Speyart)
   Priekšmets
   Komisijas 2002. gada 13. marta Lēmuma D (2002) 810111 par Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) finanšu atbalsta slēgšanu par investīcijām infrastruktūrās Kampānijā [Campania] (Itālija) attiecībā uz integrētu attīstības sistēmu trim Vezuva pilsētām tūrisma mērķiem (ERAF Nr. 86/05/04/054 atcelšana
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Ente per le Ville vesuviane atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 191, 10.8.2002.


title: Lieta T-366/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 6. septembra rīkojums — Hensotherm pret ITSB — Hensel (HENSOTHERM) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības pasludināšanas process — Kopienas grafiska un vārdiska preču zīme HENSOTHERM — Valsts vārdiska preču zīme HENSOTHERM — Prasības par lēmumu, ar kuru konstatēta spēkā neesamība, nepieņemamība — Termiņš — Restitutio in integrum)

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/17

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 6. septembra rīkojums — Hensotherm pret ITSB — Hensel (HENSOTHERM)
   (Lieta T-366/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības pasludināšanas process - Kopienas grafiska un vārdiska preču zīme “HENSOTHERM” - Valsts vārdiska preču zīme “HENSOTHERM” - Prasības par lēmumu, ar kuru konstatēta spēkā neesamība, nepieņemamība - Termiņš - Restitutio in integrum)
   (2006/C 310/33)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hensotherm AB, Trelleborga (Zviedrija) (pārstāvis — S. Hallbäck, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Laitinen, pārstāvis)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Rudolf Hensel GmbH, Börnsen (Vācija) (pārstāvis — M. Zöbisch, avocat)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 12. jūlija lēmumu (lieta R 614/2003-1) saistībā ar Kopienas grafiskas preču zīmes “HENSOTHERM” spēkā neesamību
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) tiesāšanās izdevumus;

               3)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 31, 05.02.2005.


title: Lieta C-3/07: Tiesas (astotā palāta) spriedums 2007. gada 8. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/110/EK — Palīdzība tranzīta gadījumā — Izraidīšana pa gaisa ceļu — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/21

         Tiesas (astotā palāta) spriedums 2007. gada 8. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-3/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2003/110/EK - Palīdzība tranzīta gadījumā - Izraidīšana pa gaisa ceļu - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2007/C 315/35)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Condou-Durande un R. Troosters, pārstāvji)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — S. Raskin, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Vajadzīgo noteikumu nepieņemšana noteiktajā termiņā, lai izpildītu Padomes 2003. gada 25. novembra Direktīvu 2003/110/EK par palīdzību tranzīta gadījumos, lai veiktu izraidīšanu pa gaisa ceļu (OV L 321, 26. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot vajadzīgos normatīvos un administratīvos aktus noteiktajā termiņā, lai pilnībā izpildītu Padomes 2003. gada 25. novembra Direktīvu 2003/110/EK par palīdzību tranzīta gadījumos, lai veiktu izraidīšanu pa gaisa ceļu, izņemot šīs direktīvas 5. panta 2. punktu, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar šo direktīvu;

               2)

               noraidīt prasību, kas attiecas uz Direktīvas 2003/110 5. panta 2. punkta netransponēšanu;

               3)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 24.3.2007.


title: Lieta C-450/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. augustā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato/Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. augustā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato/Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

   (Lieta C-450/15)
   (2015/C 381/20)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Autorità Garante della Concorrenza e del mercato

      Atbildētāja: Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

      Prejudiciālais jautājums

   Vai samērīguma princips –, kurš ir jāņem vērā naudas sodu aprēķināšanā, kā paredzēts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. pantā, – pieļauj tādu Regulas Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punkta a) apakšpunkta interpretāciju – kuru Eiropas Komisija ir konsolidējusi Pamatnostādnēs naudas soda aprēķināšanai (2006/C 201/02) – un ar to saistīto praksi, tostarp valsts praksi, saskaņā ar kuru uzņēmumiem, kuri pārkāpuši aizliegumu noslēgt pret konkurenci vērstas vienošanās, piemērojamo naudas sodu aprēķina, piemērojot apstākļus pamatsummai, kuru veido dažādu faktoru, kuri jāņem vērā saskaņā ar Eiropas Savienības tiesībām, aprēķins, un katrā ziņā pirms samazinājuma līdz 10 % no apgrozījuma, tādējādi riskējot, ka vainu mīkstinošu apstākļu piemērošana pamatsummai var nebūt tāda, ka naudas sods tiek personalizēts, kura apstākļi savukārt tiek iepriekš noteikti, pielāgojot atbilstošo apmēru saskaņā ar katras lietas iezīmēm?

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta C-657/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2015. gada 24. septembra spriedumu lietā T-674/11 TV2/Danmark/Eiropas Komisija 2015. gada 7. decembrī iesniedza Viasat Broadcasting UK Ltd

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2015. gada 24. septembra spriedumu lietā T-674/11 TV2/Danmark/Eiropas Komisija 2015. gada 7. decembrī iesniedza Viasat Broadcasting UK Ltd

   (Lieta C-657/15 P)
   (2016/C 059/07)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Viasat Broadcasting UK Ltd (pārstāvji – M. Honoré un S. Kalsmose-Hjelmborg, advokater)

      Pārējās lietas dalībnieces: TV2 Danmark A/S, Eiropas Komisija un Dānijas Karaliste

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 24. septembra sprieduma lietā T-674/11 TV2/Danmark/Komisija rezolutīvās daļās 1) punktu (1. prasījums); un

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 24. septembra spriedumu lietā T-674/11 TV2/Danmark/Komisija daļā, kurā Vispārējā tiesa ir apstiprinājusi prasītājas pirmā pamata trešo daļu (2. prasījums); un

               —

               lemt par labu Komisijai saistībā ar prasību atcelt tiesību aktu, ko cēlusi TV2 un Dānijas Karaliste; un

               —

               piespriest TV2/Danmark un Dānijas Karalistei, kas bija prasītājas pirmajā instancē, atlīdzināt Viasat tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Saistībā ar pirmo prasījumu Viasat norāda, ka Vispārējā tiesa esot nepareizi secinājusi, ka Komisija kļūdījās, konstatējot, ka ieņēmumi no reklāmas, ko TV2 Reklame A/S guva 1995. un 1996. gadā, bija valsts atbalsts.
   Pēc tam Viasat norāda, ka ieņēmumi no reklāmas 1995. un 1996. gadā bija saistīti ar valsts līdzekļu nodošanu, ciktāl ieņēmumi no reklāmas tika nodoti ar sabiedrību TV2 Reklame A/S un TV2 Fund starpniecību, kuras kontrolēja valsts. Turklāt par līdzekļu faktisko izmantošanu lēma kultūras ministrs (Kulturministeren) un Parlamentārā finanšu komiteja (Folketingets Finansudvalg). Vispārējā tiesa arī nepareizi atzina, ka TV2 bija likumīgas tiesības uz TV2 Fund līdzekļiem vai uz daļu no tiem.
   Saistībā ar otro prasījumu Viasat norāda, ka Vispārējā tiesa kļūdījās, apstiprinot prasītājas argumentu, ka otrais Altmark nosacījums lietā bija izpildīts (88.–111. punkts). Viasat norāda, ka Vispārējā tiesa savā spriedumā ir ņēmusi vērā tikai apstrīdētā lēmuma interpretāciju, kas, kā uzskata Vispārējā tiesa, Komisijai bija jāsniedz savos procesuālajos rakstos Vispārējā tiesā, nepārbaudot pamatojumu, kas bija norādīts apstrīdētajā lēmumā. Nekas apstrīdētā lēmuma 114.–116. punktā nenorāda, ka otrais Altmark nosacījums ietvertu prasību par efektivitāti attiecībā uz kompensācijas saņēmēju.
   Tādējādi Vispārējai tiesai esot bijis jālemj, vai Komisijai saistībā ar otro Altmark nosacījumu bija tiesības pieprasīt paredzamību ne tikai attiecībā uz TV2 ieņēmumiem no reklāmas nākotnē (proti, ieņēmumiem), bet arī uz izmaksām, kas ir saistītas ar kompensācijas aprēķinu.

      Viasat norāda, ka Komisijas prasība par izmaksu pietiekamu pārskatāmību ir loģiskas un vajadzīgas plašās brīvības sekas, kas sabiedrisko pakalpojumu sniedzējam ir radio un televīzijas nozarē: skat. inter alia sprieduma BUPA/Komisija (T-289/03, EU:T:2008:29) 214. punktu.
   Vajadzībai nodrošināt pārskatāmību saistībā ar izmaksām ir nozīme arī saistībā ar citiem Altmark kritērijiem: skat. Vispārējās tiesas sprieduma Viasat/Komisija (T-125/12, EU:T:2015:687) 80.–83. punktu.


title: Atzinums 2/13: Eiropas Komisijas iesniegts pieteikums atzinuma saņemšanai saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/19

         Eiropas Komisijas iesniegts pieteikums atzinuma saņemšanai saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu
   (Atzinums 2/13)
   2013/C 260/32
   Tiesvedības valoda — visas ES oficiālās valodas

      Pieteikuma iesniedzēja

   Eiropas Komisija (pārstāvji — H. Krämer, L. Romero Requena, C. Ladenburger un B. Smulders)

      Tiesai uzdotie jautājumi

   Vai līguma projekts par Eiropas Savienības pievienošanos Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijai ir saderīgs ar dibināšanas līgumiem?


title: Lieta C-589/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. decembrī iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/GMAC UK PLC

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. decembrī iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/GMAC UK PLC

   (Lieta C-589/12)
   2013/C 71/12
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Atbildētāja: GMAC UK PLC

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kādā mērā nodokļa maksātājs saistībā ar darījumiem, kas attiecas uz vienām un tām pašām precēm, var atsaukties gan uz EK Padomes Direktīvas 77/388 (1) (turpmāk tekstā — “Sestā PVN direktīva”) normas tiešo iedarbību attiecībā uz vienu darījumu, gan uz valsts tiesiskā regulējuma normām attiecībā uz otru darījumu, ja attiecībā uz abiem darījumiem kopā tas radītu tādu kopējo fiskālo rezultātu, kāds nerastos un kādu nav paredzēts radīt, ja šiem darījumiem kopā piemērotu tikai valsts tiesisko regulējumu, vai tikai Sesto PVN direktīvu?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir, ka pastāv tādi apstākļi, kuros nodokļu maksātājam nav šādu tiesību (vai nav šādu tiesību noteiktā apmērā), tad kādi būtu šie apstākļi un it īpaši kāda ir saistība starp šiem diviem darījumiem, lai rastos šādi apstākļi?

               3)

               Vai atbilde uz 1. un 2. jautājumu ir atkarīga no tā, vai vienam darījumam piemērotais valsts režīms atbilst Sestajai PVN direktīvai?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).


title: Lieta C-291/11: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Staatssecretaris van Financiën/TNT Freight Management (Amsterdam) BV (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu pozīcijas 3002 un 3502 — Asins albumīns, kas sagatavots terapeitiskai vai profilaktiskai izmantošanai — Produkta pārveidošana)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/15

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Staatssecretaris van Financiën/TNT Freight Management (Amsterdam) BV

   (Lieta C-291/11) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu pozīcijas 3002 un 3502 - Asins albumīns, kas sagatavots terapeitiskai vai profilaktiskai izmantošanai - Produkta pārveidošana)
   2012/C 287/25
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Staatssecretaris van Financiën

      Atbildētāja: TNT Freight Management (Amsterdam) BV

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu pozīcijas — Interpretācija — Asins albumīns, kas izgatavots terapeitiskām vai profilaktiskām vajadzībām — Jēdziens — Asins albumīns, kam pašam par sevi nav terapeitiskas iedarbības, bet kas ir nepieciešams un tiek izmantots tikai tādu produktu izgatavošanā, kuriem ir terapeitiska vai profilaktiska iedarbība

      Rezolutīvā daļa:

   Kombinētās nomenklatūras, kas ir ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1789/2003, 30. nodaļas 1. piezīmes g) punkts, lasot to kopā ar šīs nomenklatūras 35. nodaļas 1. piezīmes b) punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds asins albumīns, kam pašam par sevi nav terapeitiskas vai profilaktiskas iedarbības, bet kas ir sagatavots, lai izgatavotu produktus ar terapeitisku vai profilaktisku iedarbību, un ir nepieciešams to izgatavošanā un kas sava sastāva dēļ var tikt izmantots tikai šādam mērķim, ir ticis izgatavots terapeitiskām vai profilaktiskām vajadzībām šīs piezīmes izpratnē.

      (1)  OV C 252, 27.8.2011.


title: lieta T-120/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Andreas Knaul un citi iesniedza 2005. gada 8. martā

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/36

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Andreas Knaul un citi iesniedza 2005. gada 8. martā
   (lieta T-120/05)
   (2005/C 115/64)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 8. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Andreass Knols [Andreas Knaul], ar dzīvesvietu Rīgā (Latvija), Markess Kamačo Antonio [Márquez Camacho Antonio], ar dzīvesvietu Briselē (Beļģija), Reina Cantalejo Marija Terēze [Reina Cantalejo María Teresa], ar dzīvesvietu Briselē (Beļģija), un Tejads Fernandezs Migels [Tejada Fernández Miguel], ar dzīvesvietu Zāventemā [Zaventem] (Beļģija), kurus pārstāv Stefans Rodrigess [Stéphane Rodrigues] un Alise Džaume [Alice Jaume], avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1.

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumus, ar ko noraidītas prasītāju, kuri visi kopā pieņemti ar iecēlējinstitūcijas 2004. gada 1. maija lēmumiem, sūdzības attiecībā uz kategorijas maiņu prasītājiem uz A*8 un B*8 kategorijām;

               2.

               atcelt prasītāju algu tabulas par iecēlējinstitūcijas lēmuma piemērošanu attiecībā uz kategorijas maiņu prasītājiem uz A*8 vai B*8 kategoriju, sākot no 2004. gada 1. maija;

               3.

               uzdot Komisijai atzīt, ka prasītāji ir paaugstināmi amatā uz kategorijām A*10 un B*10, viņus nākamreiz paaugstinot amatā;

               4.

               piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājiem radušies tāpēc, ka, sākot ar 2004. gada 1. maiju, tie nav bijuši iecelti kategorijā A*9 vai B*9;

               5.

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi, uz ko atsaucas lietā T-114/05 Joerg Peter Block un citi/Komisija.


title: Lieta C-198/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 12. aprīlī ierosinājis Donal Gordon par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2007. gada 7. februāra spriedumu lietā T-175/04 Donal Gordon /Eiropas Kopienu Komisija

text:
               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/12

         Apelācija, ko 2007. gada 12. aprīlī ierosinājis Donal Gordon par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2007. gada 7. februāra spriedumu lietā T-175/04 Donal Gordon/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-198/07 P)
   (2007/C 129/21)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Donal Gordon (pārstāvji — J. Sambon, P.-P. Van Gehuchten un Ph. Reyniers, avocats)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt spriedumu lietā T-175/04 un izspriest lietu pēc būtības;

               —

               atzīt apelācijas sūdzības iesniedzēja patieso ieinteresētību savā karjeras attīstības ziņojumā, neatkarīgi no administrācijas ieinteresētības;

               —

               atzīt, ka invaliditāte būtībā ir atgriezeniska un Komisijas medicīniskais dienests to par tādu uzskata un kā pret tādu attiecas;

               —

               atzīt apelācijas sūdzības iesniedzēja tiesības uz tiesisko aizsardzību sakarā ar viņa karjeras attīstības ziņojumu;

               —

               apmierināt prasību par zaudējumu atlīdzību un piespriest apelācijas sūdzības iesniedzējam 1, 5 miljonus EUR kā kompensāciju;

               —

               piespriest pretējai pusei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka Pirmās instances tiesas spriedums ir pamatots ar nepareiziem un/vai patvaļīgiem argumentiem, jo:

               —

               tiek noliegta apelācijas sūdzības iesniedzēja neatkarīgā ieinteresētība viņa karjeras attīstības ziņojumā;

               —

               netiek ievērots invaliditātes tiesiskais regulējums un tā piemērošana;

               —

               apelācijas sūdzības iesniedzējam tiek liegta tiesiskā aizsardzība neskatoties uz to, ka nav noskaidrots jautājums, vai viņa invaliditāti ir vai nav izraisījis darbs;

               —

               tiek lemts par zaudējumiem, neņemot vērā apelācijas sūdzības iesniedzēja situācijas iespējamās sekas.


title: Lieta T-467/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. novembrī — Stelzer /Komisija

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/60

         Prasība, kas celta 2009. gada 19. novembrī — Stelzer/Komisija
   (Lieta T-467/09)
   2010/C 24/107
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Dierk Stelzer, Berlīne (Vācija) (pārstāvis — F. Weiland, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2009. gada 6. augusta Vides ģenerāldirektorāta un Komisijas ģenerālsekretariāta 2009. gada 29. oktobra (pareizi — 2009. gada 29. septembra) noraidošo lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājs it īpaši vēršas pret Komisijas lēmumu, kas datēts ar 2009. gada 29. oktobri, ar kuru ir daļēji noraidīts viņa otrais pieteikums par viedokli saistībā ar atbilstības izpēti, lai transponētu Direktīvu 2003/35/EK (1).
   Prasības pamatojumam prasītājs apgalvo, ka izmeklēšanas aizsardzības (Regulas [EK] Nr. 1049/2001 (2) 4. panta 2. punkta trešais ievilkums) iemesli, ko atbildētāja ir norādījusi, lai atteiktu piekļuvi prasītajam dokumentam neesot pamatoti. Turpinājumā tiek apgalvots, ka atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punktam prasītā daļējā piekļuve prasītajam dokumentam esot atteikta nepamatoti. Turklāt attiecīgā pētījuma publicēšana esot sabiedrības prioritārās interesēs. Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka atbildētāja neesot izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīva 2003/35/EK, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK un 96/61/EK (OV L 156, 17. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta C-10/09: Prasība, kas celta 2009. gada 9. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/20

         Prasība, kas celta 2009. gada 9. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-10/09)
   (2009/C 55/33)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Cattabriga un M. Teles Romão)

      Atbildētāja: Portugāles Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2006. gada 24. oktobra Direktīvas 2006/86/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/23/EK par izsekojamības prasībām, nopietnu blakņu un nevēlamu notikumu paziņošanu un noteiktām tehniskām prasībām cilvēku audu un šūnu kodēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai (1), prasības, vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Portugāles Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2007. gada 1. septembrī.

      (1)  OV L 294, 32. lpp.


title: Lieta T-314/10: Prasība, kas celta 2010. gada 19. jūlijā — Constellation Brands /ITSB ( “COOK'S” )

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/23

         Prasība, kas celta 2010. gada 19. jūlijā — Constellation Brands/ITSB (“COOK'S”)
   (Lieta T-314/10)
   ()
   2010/C 260/31
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Constellation Brands, Inc. (Ņujorka, ASV) (pārstāvis — B. Brandreth, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 29. aprīļa lēmumu lietā R 1048/2009-1;

               —

               nodot lietu jaunai izskatīšanai Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) un uzdot nodrošināt restitutio in integrum attiecībā uz Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 942128;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “COOK’S”

      Preču zīmju un reģistra departamenta lēmums: pieteikumu par restitutio in integrum noraidīt un apstiprināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas Nr. 942128 atzīšanu par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 81. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu šī panta piemērošanā un faktu vērtējumā, uzskatot, ka prasītājas pārstāvji neesot ievērojuši pienācīgo rūpību attiecīgajos apstākļos


title: Lieta T-514/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 21. jūnija spriedums — Fruit of the Loom /ITSB — Blueshore Management ( “FRUIT” ) (Kopienas preču zīme — Atcelšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “FRUIT” — Neizmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/19

         Vispārējās tiesas 2012. gada 21. jūnija spriedums — Fruit of the Loom/ITSB — Blueshore Management (“FRUIT”)
   (Lieta T-514/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Atcelšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “FRUIT” - Neizmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
   2012/C 227/28
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Kentucky, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — S. Malynicz, barrister, un V. Marsland, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji S. Schäffner, pēc tam G. Schneider, pēc tam D. Botis, un visbeidzot J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Blueshore Management SA (Cernusco Sul Naviglio, Itālija) (pārstāvji — S. Corona un G. Ciccone, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 30. augusta lēmumu lietā R 1686/2008-4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Blueshore Management SA un Fruit of the Loom, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Fruit of the Loom, Inc. pati sedz savus, kā arī atlīdzina ITSB tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Blueshore Management SA pati sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 13, 15.1.2011.


title: Lieta T-81/14: Prasība, kas celta 2014. gada 6. februārī – Energy Brands /ITSB – Smart Wines  ( “SMARTWATER” )

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/47

         Prasība, kas celta 2014. gada 6. februārī – Energy Brands/ITSB – Smart Wines (“SMARTWATER”)
   (Lieta T-81/14)
   2014/C 135/60
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Energy Brands, Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – D. Stone un R. Allos, Solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Smart Wines GmbH (Ķelne, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2013. gada 19. novembra lēmumu lietā R 903/2013–2;

               —

               piespriest ITSB un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SMARTWATER” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30., 32. un 33. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 400 194

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: agrākas Kopienas vārdiskas preču zīmes “SMART WINES” reģistrācija Nr. 5 853 601 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. un 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta un 5. punkta pārkāpums