title: Lieta T-358/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 13. aprīļa spriedums — Sociedad Agricola Requingua /ITSB — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro ( “TORO DE PIEDRA” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “TORO DE PIEDRA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “D. ORIGEN TORO” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Tiesības tikt uzklausītam — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants)

text:
               28.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 160/20

         Vispārējās tiesas 2011. gada 13. aprīļa spriedums — Sociedad Agricola Requingua/ITSB — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro (“TORO DE PIEDRA”)
   (Lieta T-358/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “TORO DE PIEDRA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “D. ORIGEN TORO” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Tiesības tikt uzklausītam - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. pants)
   2011/C 160/30
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sociedad Agricola Requingua Ltda (Santiago, Čīle) (pārstāvji — E. Vorbuchner, C. Ley un M. Heidelberg, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — J. Crespo Carrillo un A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro (Toro, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 18. jūnija lēmumu lietā R 1117/2008-2 par iebildumu procesu starp Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro un Sociedad Agricola Requingua Ltda

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Sociedad Agricola Requingua Ltda atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta C-610/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2016. gada 19. septembra rīkojumu lietā T-112/16 Gaki/Parlaments 2016. gada 28. novembrī iesniedza Anastasia-Soultana Gaki

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2016. gada 19. septembra rīkojumu lietā T-112/16 Gaki/Parlaments 2016. gada 28. novembrī iesniedza Anastasia-Soultana Gaki

   (Lieta C-610/16 P)
   (2017/C 195/12)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Anastasia-Soultana Gaki (pārstāvis – G. Keisers, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments
   Eiropas Savienības Vispārējā tiesa (desmitā palāta) ar 2017. gada 6. aprīļa rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai segt pašai savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-46/10: Vispārējās tiesas 2014. gada 20. marta spriedums – Faci /Komisija Konkurence  — Aizliegtas vienošanās  — ESBO/esteru siltuma stabilizatoru Eiropas tirgus  — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums  — Cenu noteikšana, tirgu un klientu sadale un apmaiņa ar sensitīvu komercinformāciju  — Pierādījums par vienu pārkāpuma daļu  — Naudas sodi  — Vienlīdzīga attieksme  — Laba pārvaldība  — Saprātīgs termiņš  — Samērīgums

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/30

         Vispārējās tiesas 2014. gada 20. marta spriedums – Faci/Komisija
   (Lieta T-46/10) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - ESBO/esteru siltuma stabilizatoru Eiropas tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Cenu noteikšana, tirgu un klientu sadale un apmaiņa ar sensitīvu komercinformāciju - Pierādījums par vienu pārkāpuma daļu - Naudas sodi - Vienlīdzīga attieksme - Laba pārvaldība - Saprātīgs termiņš - Samērīgums)
   2014/C 142/37
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Faci SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvji – S. Piccardo, advokāts, S. Crosby, solicitor, un S. Santoro, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji K. Mojzesowicz, F. Ronkes Agerbeek un J. Bourke, vēlāk F. Ronkes Agerbeek, J. Bourke un F. Castilla Contreras un visbeidzot F. Ronkes Agerbeek, F. Castilla Contreras un R. Sauer)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 11. novembra lēmumu C (2009) 8682, galīgā redakcija, par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/38589 – Siltuma stabilizatori) vai, pakārtoti, prasītājai noteiktā naudas soda atcelšana vai samazināšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Faci SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 100, 17.4.2010.


title: lieta T-31/05: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Sergio Rossi S.p.A. iesniedza 2005. gada 25. janvārī

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/30

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Sergio Rossi S.p.A. iesniedza 2005. gada 25. janvārī
   (lieta T-31/05)
   (2005/C 93/60)
   valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums - angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 25. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Sergio Rossi S. p. A., San Mauro Pascoli (Itālija), kuru pārstāv advokāts A. Ruo.

      K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG, Weilheim (Vācija) arī piedalījās procesā Apelāciju padomē.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs:

               K&L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Vārdiska preču zīme “ROSSI” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē (virsdrēbes un apakšveļa; cimdi, apkakles protektori, šalles, kaklasaites, galvassegas) – pieteikums Nr. 876 094

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Sergio Rossi

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Valsts un starptautiskas, vārdiskas un grafiskas preču zīmes “SERGIO ROSSI” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē (apģērbi, tajā skaitā, apavi, kurpes un čības, šalles, kaklasaites, ..)

               Iebildumu nodaļas lēmums:

               Apmierināt iebildumus

               Apelāciju padomes lēmums:

               Atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu

               Izvirzītie pamati:

               Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta pārkāpums


title: Lieta T-146/08: Prasība, kas celta 2008. gada 17. aprīlī — Deutsche Rockwool Mineralwoll /ITSB — Redrock Construction ( REDROCK )

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/19

         Prasība, kas celta 2008. gada 17. aprīlī — Deutsche Rockwool Mineralwoll/ITSB — Redrock Construction (“REDROCK”)
   (Lieta T-146/08)
   (2008/C 158/32)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG, Gladbeck (Vācija) (pārstāve — S. Beckmann, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Redrock Construction s.r.o., Prāga (Čehija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja 2008. gada 18. februāra lēmumu Nr. R 506/2007-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Redrock Construction s.r.o.;

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “REDROCK” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 2., 17., 19., 36. un 37. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 866 365);

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja;

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme “Rock” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 6.–8., 17., 19., 37. un 42. klasē, turklāt iebildumi ir vērsti pret reģistrāciju visās klasēs, izņemot 36. klasi;

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt un reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt iebildumus;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm pastāv sajaukšanas iespēja vai vismaz asociācijas iespēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta F-136/06: Prasība, kas celta 2006. gada 30. novembrī — Reali pret Komisiju

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/38

         Prasība, kas celta 2006. gada 30. novembrī — Reali pret Komisiju
   (Lieta F-136/06)
   (2007/C 20/58)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Enzo Reali, Sofija (Bulgārija) (pārstāvis — S. A. Pappas, juriskonsults)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt institūcijas, kas pilnvarota slēgt darba līgumus, 2006. gada 30. augusta lēmumu, ar kuru atbild uz Enzo Reali2006. gada 7. jūlijā iesniegto sūdzību;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs ir līgumdarbinieks, kas klasificēts IV funkciju grupā 14. pakāpē. Viņš apgalvo, ka viņš būtu bijis jāklasificē 16. pakāpē, jo, nosakot viņa profesionālo pieredzi, Komisijai būtu bijis jāuzskata viņa grāds (Laurea in Scienze Agrarie) par bakalaura grādu kopā ar maģistra grādu (Bachelor Degree plus a Master).
   Savas prasības atbalstam prasītājs norāda, ka:

               —

               Komisija ir pārkāpusi Direktīvu 89/48/EEK (1), kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/19/EK (2), un subsidiaritātes principu, atsakoties atzīt, ka prasītāja grāds ir līdzvērtīgs “Bachelor Degree plus a Master” grādam, kaut gan valsts līmenī šo līdzvērtību jau iepriekš ir skaidri atzinusi viņa universitāte;

               —

               Komisija ir pārkāpusi nediskriminācijas principu, nepamatoti atsakoties skaitīt prasītājam piešķirto maģistra grādu par vienu profesionālās pieredzes gadu;

               —

               apstrīdētais lēmums ir nelikumīgs, jo pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, aprēķinot prasītāja profesionālo pieredzi, un nav sniegts pamatojums;

               —

               sūdzības noraidījums ir pamatots ar īstenošanas noteikumiem [3. panta 1. punkta c) apakšpunkts Vispārējos īstenošanas noteikumos par Komisijas līgumdarbinieku nodarbināšanas un izmantošanas kārtību], kas pārsniedz Komisijas pilnvaras, kuras tai deleģētās ar Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 86. panta 6. punktu.

      (1)  Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīva 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību (OV 1989 L 19, 16. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīva 2001/19/EK, ar kuru groza Padomes Direktīvu 89/48/EEK un Padomes Direktīvu 92/51/EEK par vispārēju sistēmu profesionālo kvalifikāciju atzīšanai, kā arī Padomes Direktīvu 77/452/EEK, Padomes Direktīvu 77/453/EEK, Padomes Direktīvu 78/686/EEK, Padomes Direktīvu 78/687/EEK, Padomes Direktīvu 78/1026/EEK, Padomes Direktīvu 78/1027/EEK, Padomes Direktīvu 80/154/EEK, Padomes Direktīvu 80/155/EEK, Padomes Direktīvu 85/384/EEK, Padomes Direktīvu 85/432/EEK, Padomes Direktīvu 85/433/EEK un Padomes Direktīvu 93/16/EEK attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu, zobārstu, veterinārārstu, vecmāšu, arhitektu, farmaceitu un ārstu profesijām (OV L 206, 1. lpp.).


title: Lieta C-588/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. decembrī iesniedza Curtea de Apel Cluj (Rumānija) – Sergiu Octav Constantinescu/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj

text:
               30.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/17

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. decembrī iesniedza Curtea de Apel Cluj (Rumānija) – Sergiu Octav Constantinescu/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj
      (Lieta C-588/14)
      (2015/C 107/23)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Curtea de Apel Cluj

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Sergiu Octav Constantinescu

         Atbildētāja: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  vai, ņemot vērā Likuma Nr. 9/2012 normas un šajā likumā paredzētā nodokļa mērķi, ir jāuzskata, ka LESD 110. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj Eiropas Savienības dalībvalstij ieviest nodokli par piesārņojošām emisijām, kas būtu piemērojams no citas Eiropas Savienības dalībvalsts ievesto transportlīdzekļu reģistrācijai, šo nodokli nepiemērojot reģistrācijai, kas attiecas uz to valsts transportlīdzekļu īpašuma tiesību nodošanu, par kuriem šis vai līdzīgs nodoklis jau ir samaksāts, ja šī nodokļa atlikusī vērtība, kas ir ietverta iekšējā tirgū esošā transportlīdzekļa vērtībā, ir zemāka par jauno nodokli?

                  2)

                  vai, ņemot vērā Likuma Nr. 9/2012 normas un šajā likumā paredzētā nodokļa mērķi, ir jāuzskata, ka LESD 110. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas neļauj Eiropas Savienības dalībvalstij ieviest nodokli par piesārņojošām emisijām, kas būtu piemērojams no citas Eiropas Savienības dalībvalsts ievesto transportlīdzekļu reģistrācijai, nosakot, ka par valsts transportlīdzekļiem šis nodoklis ir jāmaksā tikai tad, ja tiek nodotas īpašumtiesības uz šādu transportlīdzekli, kā rezultātā ārvalsts transportlīdzeklis nav izmantojams, nesamaksājot šo nodokli, bet valsts transportlīdzekli var izmantot neierobežotā laikā, šo nodokli nesamaksājot, līdz brīdim, kad tiek nodotas īpašumtiesības uz šo transportlīdzekli, kam seko jaunā īpašnieka reģistrācija, ja šāda tiesību nodošana ir notikusi?


title: Lieta C-553/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2010. gada 13. septembra spriedumu lietā T-452/04 Éditions Jacob /Eiropas Komisija 2010. gada 25. novembrī iesniedza Eiropas Komisija

text:
               12.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/5

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2010. gada 13. septembra spriedumu lietā T-452/04 Éditions Jacob/Eiropas Komisija 2010. gada 25. novembrī iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta C-553/10 P)
   2011/C 46/07
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Bouquet, O. Beynet un S. Noë)

      Pārējie lietas dalībnieki: Éditions Odile Jacob SAS, Wendel Investissement SA, Lagardère SCA

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 13. septembra spriedumu lietā T-452/04 Éditions Odile Jacob SAS/Komisija daļā, kurā ir atcelts Komisijas 2004. gada 30. jūlija Lēmums D(2004) 203365 par Wendel Investissement kā atsavināto aktīvu ieguvējas atzīšanu saskaņā ar Komisijas 2004. gada 7. janvāra Lēmumu 2004/422/EK, ar ko koncentrācija ir atzīta par saderīgu ar kopējo tirgu un Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (lieta COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP) (1),

               —

               attiecīgā gadījumā — pieņemt galīgo spriedumu attiecībā uz jautājumiem, kas ir šīs apelācijas sūdzības priekšmets, un noraidīt prasību atcelt tiesību aktu;

               —

               piespriest prasītājai (Éditions Jacob) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja savas apelācijas sūdzības pamatojumam izvirza trīs pamatus.
   Saistībā ar pirmo pamatu Komisija norāda, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā nav izvērtējusi sekas, ko var radīt iespējamais pilnvarotās personas neatkarības attiecībā pret Editis trūkums saistībā ar tās pienākumiem pret Wendel. Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka personas, kurai jānovērtē kandidāts, neatkarības trūkumam ir juridiskas sekas vienīgi, ja ir konstatēts, ka šī persona savā vērtējumā ir ņēmusi vērā citas intereses, nevis pienācīgas savu pienākumu izpildes intereses.
   Saistībā ar otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet Vispārējai tiesai, ka tā ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un sagrozījusi faktus, secinot, ka pilnvarotās personas ziņojumam ir bijusi noteicoša ietekme uz apstrīdēto lēmumu, lai gan patiesībā, pat ja Komisijai tas ir jāņem vērā, tai nav saistošs pilnvarotās personas atzinums un tai ir jāveic nepieciešamā izmeklēšana, lai novērtētu, vai pircējs pienācīgi atbilst atzīšanas kritērijiem.
   Saistībā ar savu trešo pamatu, kas ietver divas daļas, Komisija apgalvo, pirmkārt, ka ir kļūdaini interpretētas tiesību normas attiecībā uz prasītājas izvirzītā pirmā pamata par apstrīdētā lēmuma spēkā esamību iedarbīgumu un, otrkārt, ir pieļauts pienākuma norādīt pamatojumu šajā ziņā pārkāpums.

      (1)  OV L 125, 54. lpp.


title: Lieta T-210/02: Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. septembra spriedums — British Aggregates pret Komisiju (Valsts atbalsts — Dabas resursu nodoklis par minerālajiem materiāliem Apvienotajā Karalistē — Komisijas lēmums necelt iebildumus — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Individuāli skarta persona — Selektīvs raksturs — Pienākums norādīt pamatojumu — Rūpīga un objektīva pārbaude)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/29

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. septembra spriedums — British Aggregates pret Komisiju
   (Lieta T-210/02) (1)

   (Valsts atbalsts - Dabas resursu nodoklis par minerālajiem materiāliem Apvienotajā Karalistē - Komisijas lēmums necelt iebildumus - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Individuāli skarta persona - Selektīvs raksturs - Pienākums norādīt pamatojumu - Rūpīga un objektīva pārbaude)
   (2006/C 281/48)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: British Aggregates Association, Lanarka [Lanark] (Apvienotā Karaliste), (pārstāvji — K. Paunsijs [C. Pouncey], solicitor un L. Van den Hende [L. Van den Hende], advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Flets [J. Flett] un S. Mīnija [S. Meany], pārstāvji)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — sākotnēji P. Ormonda [P. Ormond], pēc tam — T. Herisa [T. Harris] un R. Kodvela [R. Caudwell], pārstāves, kam sākotnēji palīdzēja J. Stretforda [J. Stratford] un M. Hola [M. Hall], barristers, pēc tam — M. Hola)
   Priekšmets
   Lūgums daļēji atcelt Komisijas 2002. gada 24. aprīļa Lēmumu C (2002) 1478 final saistībā ar valsts atbalsta lietu N 863/01 — Apvienotā Karaliste/Dabas resursu nodoklis par minerālajiem materiāliem.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 219, 14.09.2002.


title: Lieta C-567/13: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 12. februāra spriedums ( Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nóra Baczó , János István Vizsnyiczai / Raiffeisen Bank Zrt Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Patērētāju tiesību aizsardzība — Direktīva 93/13/EEK — 7. pants — Hipotekārā kredīta līgums — Šķīrējklauzula — Negodīgs raksturs — Patērētāja celta prasība — Valsts procesuālo tiesību norma — Tiesas, kurā celta prasība par standartlīguma atzīšanu par spēkā neesošu, kompetences izskatīt prasību atzīt šajā līgumā iekļautos noteikumus par negodīgiem neesamība

text:
               13.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/9

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 12. februāra spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai/Raiffeisen Bank Zrt

   (Lieta C-567/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - 7. pants - Hipotekārā kredīta līgums - Šķīrējklauzula - Negodīgs raksturs - Patērētāja celta prasība - Valsts procesuālo tiesību norma - Tiesas, kurā celta prasība par standartlīguma atzīšanu par spēkā neesošu, kompetences izskatīt prasību atzīt šajā līgumā iekļautos noteikumus par negodīgiem neesamība)
   (2015/C 118/11)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Törvényszék

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai

      Atbildētāja: Raiffeisen Bank Zrt

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā valsts procesuālo tiesību norma, saskaņā ar kuru rajona tiesa, kuras kompetencē ir izskatīt patērētāju prasības, kas attiecas uz standartlīgumu atzīšanu par spēkā neesošiem, nevar izskatīt minētā patērētāja prasību atzīt, ka tā paša līguma noteikumi ir negodīgi, ja vien lietas nodošana no rajona tiesas nerada tādas procesuālas neērtības, kuru dēļ patērētājiem Eiropas Savienības tiesībās piešķirto tiesību izmantošana pārmērīgi tiek apgrūtināta. Šajā ziņā nepieciešamās pārbaudes ir jāveic valsts tiesai.

      (1)  OV C 71, 8.3.2014.


title: Lieta T-125/10: Prasība, kas celta 2010. gada 18. martā — Amecke Fruchtsaft /ITSB — Uhse ( “69 Sex up” )

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/34

         Prasība, kas celta 2010. gada 18. martā — Amecke Fruchtsaft/ITSB — Uhse (“69 Sex up”)
   (Lieta T-125/10)
   2010/C 148/59
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Amecke Fruchtsaft GmbH & Co. KG (Menden, Vācija) (pārstāvji –R. Kaase un J.-C. Plate, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Beate Uhse Einzelhandels GmbH (Flensburg, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               prasību, kas ir celta par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 12. janvāra lēmumu lietā R 612/2009-1, un tās pielikumus atzīt par pieņemamiem, un

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu nesaderības ar Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu dēļ,

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Beate Uhse Einzelhandels GmbH

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “69 Sex up” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 5., 9., 29., 30., 32., 33., 38. un 41. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 5 418 108)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme “sex:h:up” Nr. 305 31 669.9 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29., 30. un 32. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus attiecībā uz visām apstrīdētajām precēm apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu atcelt un iebildumus noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp konfliktējošajām preču zīmēm esot sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-440/10: Prasība, kas celta 2010. gada 24. septembrī — Mahmoudian /Padome

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/34

         Prasība, kas celta 2010. gada 24. septembrī — Mahmoudian/Padome
   (Lieta T-440/10)
   ()
   2010/C 328/59
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fereydoun Mahmoudian (Teherāna, Irāna) (pārstāvis — A. Kronshagen, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Regulas (ES) Nr. 668/2010 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu I pielikuma A nodaļas 2. punktu, kā arī Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājs lūdz atcelt Īstenošanas Regulu (ES) Nr. 668/2010, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 (1), kā arī Padomes Lēmumu 2010/413/KĀDP (2), ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu ar mērķi ierobežot kodolattīstību, tiktāl, ciktāl prasītājs ir iekļauts fizisko un juridisko personu, vienību un organizāciju sarakstā, kuru aktīvi un ekonomiskie līdzekļi tiek iesaldēti saskaņā ar šo tiesību normu.
   Pamati un galvenie argumenti, kurus izvirza prasītājs, ir identiski vai līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-439/10 Fulmen/Padome, kas attiecās uz sabiedrību, kurā prasītājs esot ģenerāldirektors.

      (1)  Padomes 2010. gada 26. jūlija Īstenošanas Regula (ES) Nr. 668/2010, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 195, 25. lpp.).

      (2)  Padomes 2010. gada 26. jūlijs Lēmums 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 39. lpp.).


title: Lieta C-317/14: Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 5. februāra spriedums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste Valsts pienākumu neizpilde – LESD 45. pants – Regula (ES) Nr. 492/2011 – Darba ņēmēju brīva pārvietošanās – Piekļuve darbam – Pašvaldību sabiedriskie pakalpojumi – Valodu zināšanas – Pierādījumu veids

text:
               30.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/14

      Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 5. februāra spriedums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
      (Lieta C-317/14) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - LESD 45. pants - Regula (ES) Nr. 492/2011 - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Piekļuve darbam - Pašvaldību sabiedriskie pakalpojumi - Valodu zināšanas - Pierādījumu veids)
      (2015/C 107/18)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Enegren un D. Martin)

         Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji – L. Van den Broeck, J. Van Holm un M. Jacobs)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasot kandidātiem uz darbavietām pie sabiedrisko pakalpojumu sniedzējiem franču vai vācu valodas reģionos, kuriem nav prasīto diplomu vai sertifikātu, kas apliecinātu, ka viņi ir pabeiguši mācības attiecīgajā valodā, pierādīt valodu zināšanas tikai ar viena veida sertifikātu, ko ir izsniegusi tikai viena konkrēta Beļģijas iestāde pēc šīs iestādes organizēta pārbaudījuma nokārtošanas, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi LESD 45. pantā un Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 5. aprīļa Regulā (ES) Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā paredzētos pienākumus;

                  2)

                  Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Lieta T-198/07: Prasība, kas celta 2007. gada 5. jūnijā — Cementownia Warta / Eiropas Kopienu Komisija

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/39

         Prasība, kas celta 2007. gada 5. jūnijā — Cementownia “Warta”/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta T-198/07)
   (2007/C 170/74)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cementownia “Warta” (pārstāvji — P.K. Rosiak, juridiskais konsultants un F. Puel, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 26. marta lēmumu par valsts plānu par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu piešķiršanu, ko Polija iesniedza saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 26. marta Lēmumu K (2007) 1295 (galīgā red.) par valsts plānu par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu piešķiršanu, ko Polija iesniedza saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK (1) un kurā Komisija nolēma, ka noteikti valsts plāna par CO2 emisijas kvotu izmantošanu laikposmā no 2008. līdz 2012. gadam, kas Komisijai paziņots 2006. gada 30. jūnijā, aspekti neatbilst Direktīvas 2003/87/EK 9. panta 1. un 3. punktam, 10. pantam un 13. panta 2. punktam, kā arī kritērijiem, kas ietverti šās direktīvas III pielikumā. Apstrīdētajā lēmumā par 26,7 % samazināts oglekļa dioksīda emisiju līmenis laikposmam no 2008. līdz 2012. gadam, salīdzinot ar līmeni, ko piedāvājusi Polija savā valsts emisiju kvotu izmantošanas plānā, kas paziņots Komisijai.
   Prasītājas celtajā prasībā iebildumi un galvenie argumenti ir identiski tiem, uz kuriem prasītāja atsaucas lietā T-195/07.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.).


title: Lieta C-340/08: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 29. aprīļa spriedums ( House of Lords (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Queen, M u.c./Her Majesty's Treasury (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret personām un organizācijām, kas ir saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban — Naudas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Regula (EK) Nr. 881/2002 — 2. panta 2. punkts — Aizliegums padarīt pieejamus saimnieciskos resursus personu un organizāciju, kas uzskaitītas šīs regulas I pielikumā, labumam — Piemērojamība — Sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības pabalsti, kas piešķirti minētajā I pielikumā iekļautās personas laulātajam)

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/6

      Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 29. aprīļa spriedums (House of Lords (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Queen, M u.c./Her Majesty's Treasury

      (Lieta C-340/08) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret personām un organizācijām, kas ir saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban - Naudas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Regula (EK) Nr. 881/2002 - 2. panta 2. punkts - Aizliegums padarīt pieejamus saimnieciskos resursus personu un organizāciju, kas uzskaitītas šīs regulas I pielikumā, labumam - Piemērojamība - Sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības pabalsti, kas piešķirti minētajā I pielikumā iekļautās personas laulātajam)
      (2010/C 161/08)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Iesniedzējtiesa

         House of Lords

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāji: The Queen, M u.c.

         Atbildētāja: Her Majesty's Treasury

         Priekšmets

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — House of Lords — Padomes 2002. gada 27. maija Regulas (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban, un ar kuru atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 467/2001, ar ko aizliedz eksportēt noteiktas preces un pakalpojumus uz Afganistānu, pastiprina lidojumu aizliegumu un attiecina uz Afganistānas Taliban līdzekļu un citu finanšu resursu iesaldēšanu (OV L 139, 9. lpp.), 2. panta 2. punkta interpretācija — Aizlieguma padarīt pieejamus saimnieciskos resursus personu un organizāciju, kas uzskaitītas I pielikumā, labumam piemērojamība — Sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības pabalsti, ko valsts piešķir šādas personas laulātajam

         Rezolutīvā daļa:

      2. panta 2. punkts Padomes 2002. gada 27. maija Regulā (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kuras saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban, un ar kuru atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 467/2001, ar ko aizliedz eksportēt noteiktas preces un pakalpojumus uz Afganistānu, pastiprina lidojumu aizliegumu un attiecina uz Afganistānas Taliban līdzekļu un citu finanšu resursu iesaldēšanu, un kura grozīta ar Padomes 2003. gada 27. marta Regulu (EK) Nr. 561/2003, ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas nav piemērojams sociālā nodrošinājuma vai sociālās palīdzības pabalstiem, ko valsts izmaksā personām, kuras ir laulātas ar tādām personām, kas ir iekļautas sarakstā, kuru ir sagatavojusi komiteja, kas izveidota saskaņā ar Apvienoto Nāciju Drošības padomes [Sankciju komitejas] Rezolūcijas 1267 (1999) 6. punktu, un kas ir iekļautas minētās regulas, kā tā tika grozīta, I pielikumā, pamatojoties vienīgi uz to, ka laulātā dzīvo ar attiecīgo personu un izmantos vai var izmantot daļu no pabalstu summām, lai norēķinātos par precēm vai pakalpojumiem, kurus izmantos arī šī norādītā persona vai no kuriem šī persona gūs labumu.

         (1)  OV C 260, 11.10.2008.


title: Lieta C-205/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 30. aprīlī iesniedza Judecătoria Sibiu (Rumānija) – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov/Vasile Toma, Birou Executor Judecătoresc Horațiu–Vasile Cruduleci

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 30. aprīlī iesniedza Judecătoria Sibiu (Rumānija) – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov/Vasile Toma, Birou Executor Judecătoresc Horațiu–Vasile Cruduleci

   (Lieta C-205/15)
   (2015/C 245/08)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Judecătoria Sibiu

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov

      Atbildētāji: Vasile Toma, Birou Executor Judecătoresc Horațiu–Vasile Cruduleci

      Prejudiciālais jautājums

   Vai LES 4. panta 3. punkts, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20., 21. un 47. pants var tikt interpretēti tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds tiesiskais regulējums kā [Rumānijas] Konstitūcijas 16. pants un Valdības steidzamības kārtībā pieņemtā lēmuma Nr. 80/2013 30. pants, kuros vienlīdzība likuma priekšā ir paredzēta tikai to pilsoņu, kas ir fiziskas personas, starpā, bet ne šo personu un publisko tiesību juridisku personu starpā, un turklāt publisko tiesību juridiskās personas a priori ir atbrīvotas no pienākuma maksāt kancelejas nodevas/drošības naudu, lai tās varētu vērsties tiesā, turpretim fizisku personu iespēja vērsties tiesā ir pakārtota nosacījumam par kancelejas nodevu/drošības naudas maksāšanu?


title: Lieta F-60/10: Civildienesta tiesas 2011. gada 8. februāra rīkojums — Chiavegato /Komisija

text:
               19.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/28

         Civildienesta tiesas 2011. gada 8. februāra rīkojums — Chiavegato/Komisija
   (Lieta F-60/10) (1)

   2011/C 89/54
   Tiesvedības valoda — franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra sakarā ar izlīgumu.

      (1)  OV C 260, 25.09.2010., 28. lpp.


title: Lieta C-149/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. martā iesniedza Gerechtshof ’s-Gravenhage (Nīderlande) — Leno Merken B.V./Hagelkruis Beheer B.V.

text:
               18.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. martā iesniedza Gerechtshof ’s-Gravenhage (Nīderlande) — Leno Merken B.V./Hagelkruis Beheer B.V.

   (Lieta C-149/11)
   2011/C 179/18
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof ’s-Gravenhage

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Leno Merken B.V.

      Atbildētāja: Hagelkruis Beheer B.V.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (1) 15. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai konstatētu Kopienas preču zīmes faktisku izmantošanu, pietiek ar to, ka preču zīme tiek izmantota vienā dalībvalstī tiktāl, ciktāl šī izmantošana — ja tā būtu valsts preču zīme — attiecīgajā dalībvalstī ir uzskatāma par faktisku izmantošanu (skat. Kopīgo paziņojumu Nr. 10 par Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas [EK] Nr. 40/94 (2) 15. pantu un vadlīnijas par iebildumu procesu ITSB)?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai iepriekš minētā Kopienas preču zīmes izmantošana vienā dalībvalstī nekad nevar tikt uzskatīta par faktisku izmantošanu Kopienā Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta izpratnē?

               3)

               Ja Kopienas preču zīmes izmantošana vienā dalībvalstī nekad nav uzskatāma par faktisku izmantošanu Kopienā, kādas prasības papildus citiem faktoriem, izvērtējot faktisku izmantošanu Kopienā, ir jāattiecina uz teritorijas, kurā preču zīme tiek izmantota, lielumu?

               4)

               Vai — pretēji iepriekš minētajam — regulas par Kopienas preču zīmi 15. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, izvērtējot faktisku izmantošanu Kopienā, konkrētu dalībvalstu teritorijas robežas nav jāievēro vispār (un ir jāņem vērā, piemēram, tirgus daļas [preču tirgus/ģeogrāfiskais tirgus])?

      (1)  OV L 78, 1. lpp.

      (2)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


               16.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 216/8

         EBTA Uzraudzības iestādes 2015. gada 16. decembrī iesniegtā prasība pret Islandi
   (Lieta E-30/15)
   (2016/C 216/05)
   EBTA Uzraudzības iestāde (35 rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium), ko pārstāv EBTA Uzraudzības iestādes pārstāvji Carsten Zatschler, Markus Schneider un Clémence Perrin, 2015. gada 16. decembrī iesniedza EBTA Tiesai prasību pret Islandi.
   EBTA Uzraudzības iestāde pieprasa, lai EBTA Tiesa:

               1)

               atzīst, ka Islande nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XIII nodaļas 15.q punktā minēto aktu (Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīva 2011/62/ES, ar ko Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, groza attiecībā uz to, kā novērst viltotu zāļu nokļūšanu legālas piegādes ķēdē), kas pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu, un saskaņā ar Līguma 7. pantu, nepieņemot pasākumus, kuri vajadzīgi, lai noteiktajā termiņā īstenotu minēto aktu, vai jebkurā gadījumā nedarot šo aktu zināmu EBTA Uzraudzības iestādei;

               2)

               piespriež Islandei segt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats:

               —

               Pieprasījums attiecas uz to, ka Islande līdz 2015. gada 14. martam nav ievērojusi EBTA Uzraudzības iestādes 2015. gada 14. janvāra argumentēto atzinumu par to, ka valsts nav ieviesusi savā tiesību sistēmā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīvu 2011/62/ES, ar ko Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, groza attiecībā uz to, kā novērst viltotu zāļu nokļūšanu legālas piegādes ķēdē (“akts”), kas minēta Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XIII nodaļas 15.q punktā un pielāgota minētajam Līgumam ar tā 1. protokolu.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde norāda, ka Islande, noteiktajā termiņā nepieņemot akta īstenošanai vajadzīgos pasākumus, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un EEZ līguma 7. pantu.


title: Lieta C-113/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 26. februārī iesniedza Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Günther Horváth/Vas Megyei Kormányhivatal

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/24

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 26. februārī iesniedza Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Günther Horváth/Vas Megyei Kormányhivatal

      (Lieta C-113/16)
      (2016/C 211/30)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Günther Horváth

         Atbildētājs: Vas Megyei Kormányhivatal

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, saskaņā ar kuru, lai saglabātu lauksaimniecības zemes ususfructus lietojuma tiesības un parastās lietošanas tiesības, ir jāsniedz pierādījums par tuvām radniecības saitēm ar personām, kas šādas tiesības ir piešķīrušas, un saskaņā ar kuru gadījumā, ja ususfructus lietojuma tiesību vai parastās lietošanas tiesību turētājs nevar pierādīt tuvu radniecības saišu esamību, viņa tiesības izbeidzas ex lege, neizmaksājot viņam nekādu atlīdzību, ir uzskatāms par ierobežojumu, kas nav saderīgs ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 49. un 63. pantu?

                  2)

                  Vai, ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 49. un 63. pantu, attiecīgās dalībvalsts pilsoņus un citu dalībvalstu pilsoņus faktiski vienādi ietekmē tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, saskaņā ar kuru, lai saglabātu lauksaimniecības zemes ususfructus lietojuma tiesības un parastās lietošanas tiesības, ir jāsniedz pierādījums par tuvām radniecības saitēm ar personām, kas šādas tiesības ir piešķīrušas, un saskaņā ar kuru gadījumā, ja ususfructus lietojuma tiesību vai parastās lietošanas tiesību turētājs nevar pierādīt tuvu radniecības saišu esamību, viņa tiesības izbeidzas ex lege, neizmaksājot viņam nekādu atlīdzību?


title: Lieta C-515/16: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 15. marta rīkojums (Cour d'appel de Versailles (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Enedis, SA/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — LESD 107. un 108. pants — Valsts atbalsts — Jēdziens “valsts intervence vai valsts līdzekļu izmantošana” — Saules elektroenerģija — Pienākums iepirkt par cenu, kas pārsniedz tirgus cenu — Pilnīga kompensācija — Iepriekšēja nepaziņošana

text:
               29.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/19

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 15. marta rīkojums (Cour d'appel de Versailles (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Enedis, SA/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

   (Lieta C-515/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - LESD 107. un 108. pants - Valsts atbalsts - Jēdziens “valsts intervence vai valsts līdzekļu izmantošana” - Saules elektroenerģija - Pienākums iepirkt par cenu, kas pārsniedz tirgus cenu - Pilnīga kompensācija - Iepriekšēja nepaziņošana)
   (2017/C 168/24)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Versailles

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Enedis, SA

      Atbildētājas apelācijas instancē: Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 107. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds mehānisms kā ar pamatlietā aplūkoto valsts tiesisko regulējumu izveidotais, kurā ir paredzēts pienākums iepirkt elektroenerģiju, kas ir saražota ar iekārtām, kurās tiek izmantota saules starojuma enerģija, par cenu, kas ir augstāka nekā tirgus cena, un kura finansēšanu nodrošina elektroenerģijas galapatērētāji, ir uzskatāms par valsts intervenci vai valsts līdzekļu izmantošanu;

               2)

               LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja Eiropas Komisijai nav iepriekš paziņots pasākums, kurš ir uzskatāms par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, valsts tiesām ir jāizdara visi secinājumi no šā prettiesiskuma, it īpaši attiecībā uz šā pasākuma īstenošanas aktu spēkā esamību.

      (1)  OV C 475, 19.12.2016.


title: Lieta T-512/13 P: Vispārējās tiesas 2014. gada 12. decembra spriedums – AN /Komisija Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Psiholoģiska vardarbība — Civildienesta noteikumu 22.a panta 3. punkts — Nolēmuma nepieņemšana — Faktu sagrozīšana

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/49

         Vispārējās tiesas 2014. gada 12. decembra spriedums – AN/Komisija
   (Lieta T-512/13 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Psiholoģiska vardarbība - Civildienesta noteikumu 22.a panta 3. punkts - Nolēmuma nepieņemšana - Faktu sagrozīšana)
   (2015/C 046/62)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: AN (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – É. Boigelot un R. Murru, avocats)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un C. Ehrbar)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 11. jūlija spriedumu lietā F-111/10 AN/Komisija (Krājums-CDL, EU:F:2013:114), ar kuru tiek lūgts atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 11. jūlija spriedumu lietā F-111/10 AN/Komisija (Krājums-CDL, EU:F:2013:114) tiktāl, ciktāl tajā nav nospriests par pamatu, kas attiecas uz izmeklēšanas ar Nr. CMS 07/041 prettiesiskumu;

               2)

               pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt;

               3)

               noraidīt AN Civildienesta tiesā celto prasību lietā F-111/10;

               4)

               AN sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina pusi no Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumiem gan tiesvedībā Civildienesta tiesā, gan šajā instancē;

               5)

               Komisija sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu gan tiesvedībā Civildienesta tiesā, gan šajā instancē.

      (1)  OV C 367, 14.12.2013.


title: Lieta C-395/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. augustā iesniedza Cour d'appel (Luksemburga) — Luksemburgas Lielhercogiste, Administration de l'enregistrement et des domaines/Edenred Luxembourg SA

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. augustā iesniedza Cour d'appel (Luksemburga) — Luksemburgas Lielhercogiste, Administration de l'enregistrement et des domaines/Edenred Luxembourg SA

   (Lieta C-395/12)
   2012/C 366/42
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Luksemburgas Lielhercogiste, Administration de l'enregistrement et des domaines

      Atbildētāja: Edenred Luxembourg SA

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Luksemburgā pusdienu talonu izsniedzēja tā tīklā iesaistītam ēdināšanas uzņēmumam sniegtie pakalpojumi pilnībā vai daļēji ir atbrīvoti no PVN, piemērojot Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK (1) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, tās redakcijā ar grozījumiem, 13. panta B daļas d) apakšpunkta 3. punkta normu, ja pusdienu taloni pilnībā nav maksājuma dokuments un šo pakalpojumu mērķis nav nodrošināt klienta uzņēmuma darbinieka ieturētās maltītes apmaksu (ibid. B daļas d) apakšpunkta 2. punkts), jo runa ir par pusdienu taloniem, ko darba devējs iepriekš izklāstītā valsts tiesiskā regulējuma ietvaros izsniedzis saviem darbiniekiem, un ir zināms, ka pievienošanās pusdienu talonu tīklam ļauj iegūt klientus, kuri aptver pusdienu talonu apkalpotāja klientu uzņēmumu darbiniekus, un ka pusdienu talonu apkalpotājs sedz pusdienu talonu apkalpošanu saistītos izdevumus?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta C-110/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Conseil d'État (Beļģija) 2009. gada 23. marta rīkojumu — Inter-Environnement Wallonie ASBL/Région wallonne

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Conseil d'État (Beļģija) 2009. gada 23. marta rīkojumu — Inter-Environnement Wallonie ASBL/Région wallonne
   (lieta C-110/09)
   2009/C 129/15
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

   Conseil d'État

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Inter-Environnement Wallonie ASBL

      Atbildētājs: Région wallonne

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai slāpekļa apsaimniekošanas programma, kas attiecas uz noteiktajām jutīgajām zonām, kuru izveidošana ir paredzēta Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti (1), 5. panta 1. punktā, ir plāns vai programma, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija Direktīvas 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu (2) 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā, kura tika izstrādāta lauksaimniecībai, mežsaimniecībai, zvejniecībai, enerģētikai, rūpniecībai, transportam, atkritumu apsaimniekošanai, ūdens resursu apsaimniekošanai, telekomunikāciju un tūrisma nozarei, pilsētas un lauku teritoriālajai plānošanai vai zemes lietošanai, un vai minētā slāpekļa apsaimniekošanas programma definē ietvaru, saskaņā ar kuru nākotnē varēs atļaut īstenot projektus, kas uzskaitīti Direktīvas 85/337/EEK (3) I un II pielikumā?

               2)

               Vai slāpekļa apsaimniekošanas programma, kas attiecas uz noteiktajām jutīgajām zonām, kuru izveidošana ir paredzēta Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, 5. panta 1. punktā, ir plāns vai programma, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija Direktīvas 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu 3. panta 2. punkta b) apakšpunktā, saistībā ar kuru, ņemot vērā, ka tai var būt ietekme uz konkrētām vietām, ir obligāti jāveic vērtējums saskaņā ar Direktīvas 92/43/EEK (4) 6. un 7. pantu, it īpaši ja attiecīgā slāpekļa apsaimniekošanas programma attiecas uz visām noteiktajām jutīgajām zonām Valonijas Reģionā?

               3)

               Vai slāpekļa apsaimniekošanas programma, kas attiecas uz noteiktajām jutīgajām zonām, kuru izveidošana ir paredzēta Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, 5. panta 1. punktā, ir plāns vai programma, kas nav tā, kas paredzēta direktīvas 3. panta 2. punktā, kura nosaka ietvaru, saskaņā ar kuru nākotnē varēs atļaut īstenot projektus, saistībā ar kuriem dalībvalstīm saskaņā ar 3. panta 4. punktu ir jānosaka, vai tiem var būt ievērojama ietekme uz vidi saskaņā ar 5. punktu?

      (1)  OV L 375, 1. lpp.

      (2)  OV L 197, 30. lpp.

      (3)  Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīva 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.).

      (4)  Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.).


title: Lieta C-162/11: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 26. jūlija rīkojums ( Bundeskommunikationssenat (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Publikumsrat des Österreichischen Rundfunks/Österreichischer Rundfunk

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/30

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 26. jūlija rīkojums (Bundeskommunikationssenat (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Publikumsrat des Österreichischen Rundfunks/Österreichischer Rundfunk

   (Lieta C-162/11) (1)

   2011/C 311/50
   Tiesvedības valoda — vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 179, 18.06.2011.


title: Lieta T-374/06: Prasība, kas celta 2006. gada 13. decembrī — Rath pret ITSB — Grandel ( Epican )

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/26

         Prasība, kas celta 2006. gada 13. decembrī — Rath pret ITSB — Grandel (“Epican”)
   (Lieta T-374/06)
   (2007/C 42/46)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Matthias Rath, Kapstadt (Dienvidāfrika) (pārstāvis — S. Ziegler, C. Kleiner un F. Dehn, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Dr. Grandel GmbH

   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 5. oktobra lēmumu tiktāl, ciktāl ar to netiek pieņemts Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums, proti, attiecībā uz 5. klasē ietilpstošajām precēm “pārtikas piedevas, kas galvenokārt sastāv no vitamīniem, aminoskābēm, minerāliem un mikroelementiem, kas nav paredzētas medicīniskiem nolūkiem, diētiskie produkti, kas nav paredzēti medicīniskiem nolūkiem, proti, aminoskābes un mikroelementi, visi iepriekš minētie produkti nav paredzēti antiepilepsijas izmantošanai”;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Epican” attiecībā uz 5., 30. un 32. klasē ietilpstošajām precēm (reģistrācijas pieteikums Nr. 2524510)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Dr. Grandel GmbH

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “EPIGRAN”, kas sākotnēji bija reģistrēta attiecībā uz 1., 3. un 5. klasē ietilpstošajām precēm, patlaban tā vēl ir reģistrēta attiecībā uz 3. klasē ietilpstošajām precēm (Kopienas preču zīme Nr. 560292), turklāt iebildumi ir iesniegti tikai par reģistrāciju 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt, reģistrāciju daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Iebildumu nodaļas lēmumu daļēji atcelt

      Izvirzītie pamati: Ar apstrīdēto lēmumu tiekot pārkāpts Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, jo starp pretstatītajām preču zīmēm nepastāvot sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-20/15: Prasība, kas celta 2015. gada 14. janvārī  – Henkell  &  Co . Sektkellerei /ITSB – Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini  ( “PICCOLOMINI” )

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/34

         Prasība, kas celta 2015. gada 14. janvārī – Henkell & Co. Sektkellerei/ITSB – Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini (“PICCOLOMINI”)
   (Lieta T-20/15)
   (2015/C 089/41)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Henkell & Co. Sektkellerei KG (Wiesbaden, Vācija) (pārstāvis – J. Flick, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini Società Agricola (Milāna, Itālija)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgās preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “PICCOLOMINI” – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 564 573

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 31. oktobra lēmums lietā R 2265/2013–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB un trešajai lietas dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-59/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 29. janvāra spriedums – Blackrock /ITSB ( “INVESTING FOR A NEW WORLD” ) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “INVESTING FOR A NEW WORLD” reģistrācijas pieteikums — Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/23

         Vispārējās tiesas 2015. gada 29. janvāra spriedums – Blackrock/ITSB (“INVESTING FOR A NEW WORLD”)
   (Lieta T-59/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “INVESTING FOR A NEW WORLD” reģistrācijas pieteikums - Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 089/27)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Blackrock, Inc. (Wilmington, Delaware, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – S. Malynicz, barrister, K. Gilbert un M. Blair, solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – L. Rampini)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 31. oktobra lēmumu lietā R 573/2013–1 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “INVESTING FOR A NEW WORLD” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Blackrock, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 129, 28.4.2014.


title: Lieta T-174/14: Prasība, kas celta 2014. gada 20. martā – Dieckerhoff Guss /Komisija

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/47

         Prasība, kas celta 2014. gada 20. martā – Dieckerhoff Guss/Komisija
   (Lieta T-174/14)
   2014/C 142/61
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dieckerhoff Guss GmbH (Gevelsberg, Vācija) (pārstāvji – H. Höfler, C. Kahle un V. Winkler, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lietā attiecībā uz valsts atbalstu SA.33995 (2013/C) – Vācija, Atbalsts atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un samazināta EEG piemaksa energoietilpīgiem lietotājiem pieņemto atbildētājas lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu, kas paziņots kopā ar uzaicinājumu iesniegt piezīmes (OV 2014 C 37, 73. lpp.);

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja būtībā ir izvirzījusi šādus pamatus:

               1.

               Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai atbildētāja nav pietiekami pamatojusi savu lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu. Lēmumā par procedūras uzsākšanu neesot ietverts konkrēts materiāltiesisks novērtējums, kas būtu pamatots ar faktiskiem un tiesību apsvērumiem attiecībā uz visu pārkāpumu veidojošo elementu pastāvēšanu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.

               2.

               Līgumu pārkāpums

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā norāda, ka ar Komisijas lēmumu par procedūras uzsākšanu ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts. Tā šajā kontekstā apgalvo, ka Tiesa savā 2001. gada 13. marta spriedumā lietā C-379/98 PreussenElektra (Recueil, I–2099. lpp.) jau ir nospriedusi, ka ar likumu par atjaunojamās enerģijas prioritāti (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien, turpmāk tekstā – “EEG”) netiek piešķirts nekāds atbalsts. EEG būtībā esot palicis nemainīgs. It īpaši neesot mainījušies atbalsta novērtējuma pamataspekti. Tas pats attiecoties arī uz atbildētājas 2002. gada 22. maija lēmumu (OV C 164, 5. lpp.), ar kuru atbildētāja esot konstatējusi, ka EEG nav uzskatāms par atbalstu.

                           —

                           Tāpat prasītāja norāda, ka EEG maksājuma samazinājums neatbilst nosacījumiem, lai to varētu kvalificēt par atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu. Tā šajā ziņā it īpaši norāda, ka EEG maksājuma samazinājums neesot priekšrocība, ko uzņēmums nebūtu ieguvis parastajos tirgus apstākļos, ka tam nav selektīvs raksturs, ka tas nav valsts atbalsts vai no valsts līdzekļiem piešķirts atbalsts un ka tas nerada nedz konkurences izkropļojumu, nedz iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

               3.

               Saderība ar iekšējo tirgu

                           —

                           Gadījumā, ja Vispārējā tiesa atzītu, ka šajā lietā pastāv valsts atbalsts, prasītāja uzskata, ka tas būtu saderīgs ar iekšējo tirgu atbilstoši LESD 107. panta 3. punkta b) un c) apakšpunktam.


title: Lieta F-70/14 DISS: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 21. jūlija rīkojums – Simon/Komisija Civildienests – Ierēdņi – Pensijas – Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts – Saskaņā ar valsts pensiju shēmu iegūtās pensijas tiesības pirms stāšanās darbā Savienībā – Pensijas tiesību nodošana Savienības pensiju shēmā – Priekšlikums par izdienas gadu noteikšanu – Nelabvēlīga akta jēdziens – Acīmredzama nepieņemamība – Reglamenta 81. pants

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/51

      Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 21. jūlija rīkojums – Simon/Komisija
      (Lieta F-70/14 DISS) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts - Saskaņā ar valsts pensiju shēmu iegūtās pensijas tiesības pirms stāšanās darbā Savienībā - Pensijas tiesību nodošana Savienības pensiju shēmā - Priekšlikums par izdienas gadu noteikšanu - Nelabvēlīga akta jēdziens - Acīmredzama nepieņemamība - Reglamenta 81. pants)
      (2016/C 364/65)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Anne-Claire Simon (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas un J.-N. Louis, advokāti, vēlāk J.-N. Louis, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji J. Currall un G. Gattinara, vēlāk G. Gattinara, visbeidzot G. Gattinara un F. Simonetti)

         Priekšmets

      Prasība atcelt lēmumu par prasītājas pensijas tiesību nodošanu Savienības pensiju shēmā, attiecībā uz kuru tiek piemēroti jaunie 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta vispārējie īstenošanas noteikumi, un, pakārtoti, prasība piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājai zaudējumus, kuri izriet no tās pieteikumu par nodošanu pārmērīgi ilgas izskatīšanas

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

                  2)

                  Anne-Claire Simon sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 388, 3.11.2014., 28. lpp.


title: Lieta T-3/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 3. februāra spriedums — Itālijas/Komisija (Valsts atbalsts — Pagaidu aizsargpasākumu mehānisms kuģu būves nozarei — Itālijas iestāžu plānotas izmaiņas Komisijas iepriekš apstiprinātā atbalsta shēmā — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu)

text:
               19.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/15

         Vispārējās tiesas 2011. gada 3. februāra spriedums — Itālijas/Komisija
   (Lieta T-3/09) (1)

   (Valsts atbalsts - Pagaidu aizsargpasākumu mehānisms kuģu būves nozarei - Itālijas iestāžu plānotas izmaiņas Komisijas iepriekš apstiprinātā atbalsta shēmā - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu)
   2011/C 89/35
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — E. Righini, C. Urraca Caviedes un V. Di Bucci)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 21. oktobra Lēmumu 2010/38/EK par valsts atbalstu C-20/08 (ex N 62/08), kuru Itālija plāno īstenot, veicot izmaiņas shēmā N 59/04 par pagaidu aizsargpasākumu mehānismu kuģu būvei (OV 2010, L 17, 50. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 07.03.2009.


title: Lieta C-518/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. novembrī iesniedza Niedersächsisches Finanzgericht (Vācija) – Senatex GmbH / Finanzamt Hannover-Nord

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. novembrī iesniedza Niedersächsisches Finanzgericht (Vācija) – Senatex GmbH/Finanzamt Hannover-Nord

   (Lieta C-518/14)
   (2015/C 034/12)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Niedersächsisches Finanzgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Senatex GmbH

      Atbildētāja: Finanzamt Hannover-Nord

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai pirmreizējā izdotā rēķina ex nunc iedarbība, ko Tiesa konstatēja lietā “Terra Baubedarf-Handel” (2004. gada 29. aprīļa spriedums lietā C-152/02, Recueil, 5583. lpp. (1)),– šajā – gadījumā, kad tiek papildināts nepilnīgs rēķins, ar Tiesas nolēmumiem “Pannon Gép” (2010. gada 15. jūlija spriedums lietā C-368/09 (2)) un lietā “Petroma Transport” (2013. gada 8. maija spriedums lietā C-271/12 (3)) ir samazināta tiktāl, ka Tiesa šādā gadījumā galu galā gribēja pieļaut atpakaļejošu spēku?

               2)

               Kādām minimālajam prasībām ir jāatbilst koriģējamam rēķinam, kam var būt atpakaļejošs spēks? Vai sākotnējā rēķinā jau ir jānorāda nodokļu maksātāja numurs vai apgrozījuma nodokļa maksātāja identifikācijas numurs vai tas var tikt papildināts vēlāk ar tādām sekām, ka priekšnodoklis tiek ieturēts no sākotnējā rēķina?

               3)

               Vai rēķina korekcija ir laicīga, ja tā notiek tikai iepriekšējas sūdzības procedūras, kura vērsta pret finanšu iestādes lēmumu (lēmumu par korekciju), laikā?

      (1)  ECLI:EU:C:2004:268

      (2)  ECLI:EU:C:2010:441

      (3)  ECLI:EU:C:2013:297


title: Lieta T-484/10: Prasība, kas celta 2010. gada 14. oktobrī — Gas Natural Fenosa SDG /Komisija

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/50

         Prasība, kas celta 2010. gada 14. oktobrī — Gas Natural Fenosa SDG/Komisija
   (Lieta T-484/10)
   ()
   2010/C 328/79
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gas Natural Fenosa SDG, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — F. González Díaz un F. Salerno, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               saskaņā ar LESD 263. pantu atcelt Eiropas Komisijas 2010. gada 29. septembra lēmumu; un

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šajā tiesvedībā apstrīdēto lēmumu tiek atļauts Spānijas tiesiskais regulējums, kas paredzēts, lai kompensētu papildu izmaksas, kas rodas elektroenerģijas ražotājiem, kuriem saskaņā ar sabiedriskā pakalpojuma saistībām daļa no savas ražošanas jāveic, izmantojot pašmāju ogles.

      Gas Natural Fenosa uzskata, ka lēmums ir pretrunā Kopienu tiesībām, un tādēļ lūdz to atcelt, pamatojoties uz šādiem prasības pamatiem:

               1)

               Pirmkārt, lēmums esot pretrunā LESD 108. panta 2. punktam un Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (1), 4. panta 4. punktam, jo ir šaubas par strīdīgā atbalsta saderību ar kopējo tirgu.

               2)

               Otrkārt, atbalstu nevarot uzskatīt par saderīgu ar kopējo tirgu, jo ar lēmumu esot pārkāptas vairākas primāro un atvasināto tiesību normas, proti:

                           —

                           Kopienu vides tiesiskais regulējums, konkrēti — LES 4. pants un LESD 191. pants, un normas, ar kurām īsteno vides jautājumā panāktās vienošanās, it īpaši Direktīva 2003/87/EK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2009/29/EK (2), jo ar strīdīgo pasākumu tiek veicināta atmosfērā emitēto gāzu apjomu vairojošu iekārtu darbība, pārkāpts aizliegums piešķirt jaunas emisiju bezmaksas kvotas un veicinātas ogļraktuvju darbības, kas nopietni apdraud dabisko dzīvotni;

                           —

                           Līguma normas par iekšējo tirgu, konkrēti — LESD 34. un 49. pants, jo šādi tiek traucēta un apgrūtināta no citām, nevis Spānijas oglēm vai gāzes iegūtas elektroenerģijas importēšana, kā arī plāni palielināt no gāzes un/vai importētām oglēm iegūtas elektroenerģijas ražošanas jaudu;

                           —

                           LESD 101. un 102. pants saistībā ar LES 4. panta 3. punktu, jo šādi tiek atbalstītas Spānijas ogļu ražotāju pret konkurenci vērstās darbības;

                           —

                           LESD 126. panta 1. punkts, ievērojot, ka ar strīdīgo pasākumu tiks nevajadzīgi un nesamērīgi palielināti valsts izdevumi;

                           —

                           Regula Nr. 1407/2002 (3), jo šādi tiek atļauts palielināt ar agrākiem pasākumiem jau piešķirtā atbalsta apmēru un radīt konkurences kropļojumu elektroenerģijas ražošanas tirgū.

               3)

               Treškārt, ar lēmumu esot pārkāpti Otrās elektroenerģijas tirgus direktīvas (Direktīva 2003/54/EK) (4) 3. panta 2. punkts un 11. panta 4. punkts, LESD 106. panta 2. punkts, kā arī Kopienu tiesiskais regulējums par valsts atbalstu kompensācijas par sabiedrisko pakalpojumu formā un samērīguma princips, jo nav izpildīti nosacījumi, kas minētajās tiesību normās ir prasīti, lai būtu vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums apgādes drošības apsvērumu dēļ, un katrā ziņā tāpēc, ka strīdīgā pasākuma mērķus var sasniegt ar citiem mazāk apgrūtinošiem līdzekļiem.

      (1)  OV L 83, 1. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 8. nod., 1. sēj., 339. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/29/EK, ar ko Direktīvu 2003/87/EK groza, lai uzlabotu un paplašinātu Kopienas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu (OV L 140, 63. lpp.).

      (3)  Padomes 2002. gada 23. jūlija Regula (EK) Nr. 1407/2002 par valsts atbalstu ogļu rūpniecībai (OV L 205, 1. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 8. nod., 2. sēj., 170. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīva 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu (OV L 176, 37. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 12. nod., 2. sēj., 211. lpp.).


title: Lieta T-32/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. janvārī — Vardar /ITSB — Joker ( “pingulina” )

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/17

         Prasība, kas celta 2012. gada 20. janvārī — Vardar/ITSB — Joker (“pingulina”)
   (Lieta T-32/12)
   2012/C 109/38
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Muslahadin Vardar (Löhne, Vācija) (pārstāvji — I. Höfener un M. Boden, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Joker, Inc. (Allen, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 17. novembra lēmumu lietā R 475/2011-4 un grozīt to tādējādi, lai tiktu atcelti iebildumi un tiktu atļauta prasītājas preču zīmes reģistrācija, un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “pingulina” oranžā, violetā, zilā, zaļā, dzeltenā un melnā krāsā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20., 24. un 25. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8402992

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: iebildumi inter alia bija balstīti uz starptautiskas grafiskas preču zīmes “PINGU” melnā un baltā krāsā reģistrāciju Nr. 537386A attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20., 24. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā apmierināt iebildumus un noraidīt KPZ reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdījusies, secinot, ka pastāv reģistrācijai pieteiktās preču zīmes un agrāko preču zīmju sajaukšanas iespēja


title: Lieta T-483/07: Vispārējās tiesas 2012. gada 11. jūlija rīkojums — Rumānija/Komisija

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/22

         Vispārējās tiesas 2012. gada 11. jūlija rīkojums — Rumānija/Komisija
   (Lieta T-483/07) (1)

   2012/C 273/38
   Tiesvedības valoda — rumāņu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 51, 23.02.2008.


title: Paziņojums

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/19

         Paziņojums
   (2005/C 271/37)
   2005. gada 6. oktobrī Pirmās instances tiesas sekretārs Hanss Jungs [Hans Jung] beidza pildīt savus amata pienākumus un Emanuels Kulons [Emmanuel Coulon], kurš saskaņā ar EK līguma 224. panta ceturto daļu un EAEK līguma 14. panta ceturto daļu, kā arī Pirmās instances tiesas Reglamenta 20. pantu un 7. panta 3. punktu uz sešiem gadiem (līdz 2011. gada 5. oktobrim) iecelts par Pirmās instances tiesas sekretāru ar šīs tiesas 2005. gada 5. jūlija lēmumu, nodeva zvērestu un uzsāka pildīt savus amata pienākumus.


title: Lieta C-388/09: Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 30. jūnija spriedums ( Bundessozialgericht Kassel (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Joao Filipe da Silva Martins/Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālais nodrošinājums — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — 15., 27. un 28. pants — EKL 39. un 42. pants — Bijušais pārrobežu darba ņēmējs — Profesionālā darbība, kas veikta izcelsmes dalībvalstī un kādā citā dalībvalstī — Pensija izcelsmes dalībvalstī — Pensija, kuru izmaksā divas dalībvalstis — Atšķirīga sociālā nodrošinājuma sistēma, ar kuru tiek segts aprūpes risks — Esamība citā bijušajā nodarbinātības dalībvalstī — Brīvprātīga tālākapdrošināšana šajā sistēmā — Tiesību uz aprūpes pabalstu saglabāšana pēc atgriešanās izcelsmes dalībvalstī)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/4

         Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 30. jūnija spriedums (Bundessozialgericht Kassel (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Joao Filipe da Silva Martins/Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

   (Lieta C-388/09) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālais nodrošinājums - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - 15., 27. un 28. pants - EKL 39. un 42. pants - Bijušais pārrobežu darba ņēmējs - Profesionālā darbība, kas veikta izcelsmes dalībvalstī un kādā citā dalībvalstī - Pensija izcelsmes dalībvalstī - Pensija, kuru izmaksā divas dalībvalstis - Atšķirīga sociālā nodrošinājuma sistēma, ar kuru tiek segts aprūpes risks - Esamība citā bijušajā nodarbinātības dalībvalstī - Brīvprātīga tālākapdrošināšana šajā sistēmā - Tiesību uz aprūpes pabalstu saglabāšana pēc atgriešanās izcelsmes dalībvalstī)
   2011/C 252/05
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundessozialgericht Kassel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Joao Filipe da Silva Martins

      Atbildētāja: Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundessozialgericht — Kopienu tiesiskā regulējuma attiecībā uz pārrobežu darba ņēmēju brīvu pārvietošanos un sociālo nodrošinājumu, it īpaši EKL 39. un 42. panta, kā arī Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp.), 27. un 28. panta interpretācija — Bijušais darba ņēmējs, kurš saņem pensiju gan no bijušās nodarbinātības valsts, gan arī no savas dzīvesvietas valsts, un bijušajā nodarbinātības valstī tam ir tiesības saņemt aprūpes pabalstu (“Pflegegeld”), kāda nav viņa izcelsmes valsts sociālā nodrošinājuma sistēmā — Tiesību uz šo pabalstu saglabāšana pēc atgriešanās izcelsmes valstī

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunota ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 5. jūnija Regulu (EK) Nr. 1386/2001, 15. un 27. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā, ja persona, kura atrodas pamata lietā aplūkotajā situācijā, saņemot vecuma pensiju no vecuma apdrošināšanas kasēm gan viņas izcelsmes dalībvalstī, gan dalībvalstī, kurā viņa ir pavadījusi lielāko savu profesionālās dzīves daļu, un pārceļoties no šīs pēdējās minētās dalībvalsts uz savu izcelsmes dalībvalsti, tādēļ, ka viņa dalībvalstī, kurā ir pavadījusi lielāko savu profesionālās dzīves daļu, piedalās aprūpes apdrošināšanas brīvprātīgās tālākapdrošināšanas autonomajā sistēmā, var turpināt saņemt šai dalībai atbilstošu naudas pabalstu, īpaši gadījumā, ja dzīvesvietas dalībvalstī nav pabalstu, kuri būtu paredzēti aprūpes īpašajam riskam, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
   Ja atšķirībā no šīs hipotēzes ar aprūpes risku saistītie pabalsti naudā ir paredzēti dzīvesvietas dalībvalsts tiesiskajā regulējumā, bet mazākā apmērā nekā ar šo risku saistīti pabalsti citā dalībvalstī, kurai ir jāizmaksā pensija, Regulas Nr. 1408/71 redakcijā, kas grozīta un atjaunota ar Regulu Nr. 118/97, kura grozīta ar Regulu Nr. 1386/2001, 27. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šādai personai ir tiesības uz pabalstu piemaksu, kas ir līdzvērtīga starpībai starp šiem abiem apmēriem, kuru sedz šīs pēdējās dalībvalsts kompetentā iestāde.

      (1)  OV C 312, 19.12.2009.


title: Lieta F-10/10: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 31. marta rīkojums — Hecq /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Medicīnisko izdevumu segšana 100 % apmērā — Netiešs lēmums par noraidīšanu — Lēmuma atzīt slimību par arodslimību neesamība — Administrācijas kompetence — Lēmums par sūdzības noraidīšanu — Skaidri neapstiprinošs lēmums — Sūdzības neesamība — Nepieņemamība)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/52

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 31. marta rīkojums — Hecq/Komisija
   (Lieta F-10/10) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Sociālais nodrošinājums - Medicīnisko izdevumu segšana 100 % apmērā - Netiešs lēmums par noraidīšanu - Lēmuma atzīt slimību par arodslimību neesamība - Administrācijas kompetence - Lēmums par sūdzības noraidīšanu - Skaidri neapstiprinošs lēmums - Sūdzības neesamība - Nepieņemamība)
   2011/C 252/112
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: André Hecq (Chaumont–Gistoux, Beļģija) (pārstāvis — L. Vogel, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin, kam palīdz J.-L. Fagnart, avocat)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru noraidīts lūgums 100 % apmērā atlīdzināt dažādus medicīniskos izdevumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt daļēji kā acīmredzami nepamatotu un daļēji kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               A. Hecq sedz visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 100, 17.04.2010., 70. lpp.


title: Lieta T-369/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 29. marta spriedums — You-Q /ITSB — Apple Corps ( “BEATLE” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienu grafiskas preču zīmes “BEATLE” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “BEATLES” un “THE BEATLES” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts — Reputācija — Netaisnīgi gūts labums no agrāku preču zīmju atšķirtspējas vai reputācijas)

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/16

         Vispārējās tiesas 2012. gada 29. marta spriedums — You-Q/ITSB — Apple Corps (“BEATLE”)
   (Lieta T-369/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienu grafiskas preču zīmes “BEATLE” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “BEATLES” un “THE BEATLES” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts - Reputācija - Netaisnīgi gūts labums no agrāku preču zīmju atšķirtspējas vai reputācijas)
   2012/C 138/30
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: You-Q BV, iepriekšējais nosaukums — Handicare Holding BV (Helmond, Nīderlande) (pārstāvis — G. van Roeyen)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Apple Corps Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — A. Terry, solicitor, un F. Clark, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2010. gada 31. maija lēmumu lietā R 1276/2009-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Apple Corps Ltd un Movingpeople.net International BV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               You-Q BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Lieta F-49/15: Prasība, kas celta 2015. gada 27. martā – ZZ/Komisija

text:
               8.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/36

         Prasība, kas celta 2015. gada 27. martā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-49/15)
   (2015/C 190/43)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar ko prasītājam piemēro disciplinārsodu, viņu pārklasificējot AST 5 pakāpē, lai gan prasītājs bija iecelts AD 5 pakāpē, tādēļ, ka viņš esot it kā sniedzis melīgus paziņojumus, lai iegūtu pārcelšanās pabalstu, kā arī pārcelšanās izdevumu atlīdzināšanu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-324/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 8. jūnijā iesniedza Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 – Santa Cruz de Tenerife (Spānija) – Dragados S.A./Cabildo Insular de Tenerife

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 8. jūnijā iesniedza Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 – Santa Cruz de Tenerife (Spānija) – Dragados S.A./Cabildo Insular de Tenerife

   (Lieta C-324/16)
   (2016/C 305/22)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 – Santa Cruz de Tenerife

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Dragados S.A.

      Atbildētāja: Cabildo Insular de Tenerife

      Prejudiciālie jautājumi

   Ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Direktīvas 2011/7/ES (1) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos 4. panta 1. punktā, 6. pantā, 7. panta 2. un 3. punktā noteikto:

               1)

               Vai direktīvas 2011/7 7. panta 2. punkts ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalsts nedrīkst izvirzīt atteikšanos no nokavējuma procentiem kā nosacījumu pamatparāda atgūšanai?

               2)

               Vai direktīvas 2011/7 7. panta 3. punkts ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalsts nedrīkst izvirzīt atteikšanos no atgūšanas izmaksām kā nosacījumu pamatparāda atgūšanai?
               Ja atbilde uz abiem jautājumiem ir apstiprinoša,

               3)

               vai līgumslēdzēja iestāde parādniece var atsaukties uz pušu gribas autonomijas principu, lai izvairītos no pienākuma samaksāt nokavējuma procentus un atgūšanas izmaksas?

      (1)  OV L 48, 23.2.2011, 1. lpp.


title: Lieta T-541/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 27. novembra rīkojums — ADEDY u.c./Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Lēmumi, kas adresēti dalībvalstij, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/45

         Vispārējās tiesas 2012. gada 27. novembra rīkojums — ADEDY u.c./Padome
   (Lieta T-541/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Lēmumi, kas adresēti dalībvalstij, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   2013/C 26/88
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY) (Atēnas, Grieķija) Spyridon Papaspyros (Aēnas); un I1ias I1iopoulos (Atēnas) (pārstāvji — M.-M. Tsipra, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — T. Middleton, A. de Gregorio Merino, un E. Chatziioakeimidou)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Smulders, J.-P. Keppenne un M. Konstantinidis)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, Padomes 2010. gada 10. maija Lēmumu Nr. 2010/320/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (OV L 145, 6. lpp.; labojumi- OV 2011, L 209, 63. lpp.), un, otrkārt, Padomes 2010. gada 7. septembra Lēmumu Nr. 2010/486/ES, ar ko groza Lēmumu Nr. 2010/320 (OV L 241, 12. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY), Spyridon Papaspyros un Ilias Iliopoulos sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 30, 29.01.2011.


title: Lieta T-424/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 30. jūnija spriedums – Jinan Meide Casting/Padome Dempings — Ķīnas izcelsmes kaļamā čuguna vītņotu cauruļu savienotājelementu imports — Galīgais antidempinga maksājums — Normālās vērtības aprēķinu konfidencialitāte — Savlaicīgi sniegta informācija — Termiņš lēmuma par uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusu pieņemšanai — Tiesības uz aizstāvību — Vienlīdzīga attieksme — Atpakaļejoša spēka aizlieguma princips — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 7. – 11. punkts, 3. panta 1. – 3. punkts, 6. panta 7. punkts, 19. panta 1. un 5. punkts un 20. panta 2. un 4. punkts

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/25

         Vispārējās tiesas 2016. gada 30. jūnija spriedums – Jinan Meide Casting/Padome
   (Lieta T-424/13) (1)

   (Dempings - Ķīnas izcelsmes kaļamā čuguna vītņotu cauruļu savienotājelementu imports - Galīgais antidempinga maksājums - Normālās vērtības aprēķinu konfidencialitāte - Savlaicīgi sniegta informācija - Termiņš lēmuma par uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusu pieņemšanai - Tiesības uz aizstāvību - Vienlīdzīga attieksme - Atpakaļejoša spēka aizlieguma princips - Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 7. – 11. punkts, 3. panta 1. – 3. punkts, 6. panta 7. punkts, 19. panta 1. un 5. punkts un 20. panta 2. un 4. punkts)
   (2016/C 305/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, Ķīna) (pārstāvji – R. Antonini un E. Monard, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Boelaert un B. Driessen, pārstāvji, kuriem palīdz S. Gubel, advokāts, un B. O’Connor, solicitor)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – J.-F. Brakeland un M. França)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2013. gada 13. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 430/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Ķīnas Tautas Republikas un Taizemes izcelsmes kaļamā čuguna vītņotu cauruļu savienotājelementu importam, un izbeidz procedūru attiecībā uz Indonēziju (OV L 129, 1. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2013. gada 13. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 430/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Ķīnas Tautas Republikas un Taizemes izcelsmes kaļamā čuguna vītņotu cauruļu savienotājelementu importam, un izbeidz procedūru attiecībā uz Indonēziju, ciktāl tā attiecas uz Jinan Meide Casting Co. Ltd;

               2)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina Jinan Meide Casting Co. tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 325 du 9.11.2013.


title: Lieta C-522/09: Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 14. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Rumānija (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 79/409/EEK — Savvaļas putnu aizsardzība — Īpaši aizsargājamās teritorijas — Nepietiekama skaita un lieluma teritoriju izveidošana — Kļūdas pirmstiesas procedūrā — Prasības nepieņemamība)

text:
               18.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/5

         Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 14. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Rumānija
   (Lieta C-522/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 79/409/EEK - Savvaļas putnu aizsardzība - Īpaši aizsargājamās teritorijas - Nepietiekama skaita un lieluma teritoriju izveidošana - Kļūdas pirmstiesas procedūrā - Prasības nepieņemamība)
   2011/C 179/06
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Recchia un L. Bouyon)

      Atbildētāja: Rumānija (pārstāvji — A. Popescu, L.-E. Batagoi, M.-L. Colonescu, A.-R. Arșinel un J.S. Smaranda)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (OV L 103, 1. lpp.) 4. panta 1. un 2. punkta pārkāpums — Nepietiekama skaita un lieluma teritoriju atzīšana par īpaši aizsargājamām teritorijām, daļēji neievērojot teritorijas, kas norādītas IBA sarakstā — Grozījumi bez zinātniska pamatojuma

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 51, 27.02.2010.


title: Lieta C-399/14: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 14. janvāra spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Grüne Liga Sachsen e.V. u.c./Freistaat Sachsen Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 92/43/EEK — 6. panta 2. – 4. punkts — Teritorijas iekļaušana Kopienas nozīmes teritoriju sarakstā pēc projekta atļaušanas, bet pirms tā īstenošanas — Projekta izvērtēšana pēc teritorijas iekļaušanas minētajā sarakstā — Šīs izvērtēšanas prasības — Projekta pabeigšanas sekas attiecībā uz alternatīvu izvēli

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/10

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 14. janvāra spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Grüne Liga Sachsen e.V. u.c./Freistaat Sachsen

   (Lieta C-399/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 92/43/EEK - 6. panta 2. – 4. punkts - Teritorijas iekļaušana Kopienas nozīmes teritoriju sarakstā pēc projekta atļaušanas, bet pirms tā īstenošanas - Projekta izvērtēšana pēc teritorijas iekļaušanas minētajā sarakstā - Šīs izvērtēšanas prasības - Projekta pabeigšanas sekas attiecībā uz alternatīvu izvēli)
   (2016/C 098/12)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Grüne Liga Sachsen e.V. u.c.

      Atbildētāja: Freistaat Sachsen
   piedaloties: Landeshauptstadt Dresden, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 6. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka kompetentajām iestādēm plāns vai projekts, kas nav tieši saistīts ar konkrēto teritoriju vai nav vajadzīgs tās apsaimniekošanai un kas tika atļauts pēc pētījuma, kurš neatbilst šīs direktīvas 6. panta 3. punkta prasībām, pirms attiecīgās teritorijas iekļaušanas Kopienas nozīmes teritoriju sarakstā, ir jāizvērtē a posteriori saistībā ar tā ietekmi uz šo teritoriju, ja šī novērtējums ir vienīgais attiecīgais pasākums, lai novērstu, ka minētā plāna vai projekta īstenošana rada noplicināšanos vai traucējumus, kas var būt nozīmīgi attiecībā uz šīs direktīvas mērķiem. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai šie nosacījumi ir izpildīti;

               2)

               Direktīvas 92/43 6. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja tādos apstākļos kā pamatlietā izrādās, ka ir nepieciešams tāda plāna vai projekta, kura īstenošana tika uzsākta pēc šīs teritorijas iekļaušanas Kopienas nozīmes teritoriju sarakstā, ietekmes uz attiecīgo teritoriju novērtējums a posteriori, šis novērtējums ir jāveic saskaņā ar šīs direktīvas 6. panta 3. punkta prasībām. Šādā novērtējumā ir jāņem vērā visi elementi, kas pastāvēja teritorijas iekļaušanas sarakstā dienā, kā arī jebkāda ietekme, kas uz šo teritoriju radusies vai varētu rasties pēc šī plāna vai projekta daļējas vai pilnīgas īstenošanas pēc šīs dienas;

               3)

               Direktīva 92/43 ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja tiek veikts jauns ietekmes uz attiecīgo teritoriju novērtējums, lai novērstu konstatētās kļūdas attiecībā uz sākotnējo novērtējumu, kas tika veikts pirms šīs teritorijas iekļaušanas Kopienas nozīmes teritoriju sarakstā, vai attiecībā uz novērtējumu a posteriori saskaņā ar Direktīvas 92/43 6. panta 2. punktu, lai gan plāns vai projekts jau bija īstenots, pārbaudes, kas tiek veikta šī novērtējums ietvaros, prasības nevar tikt mainītas tādēļ, ka šī plāna vai projekta apstiprināšanas lēmums bija tieši izpildāms, pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu bija noraidīts un šis noraidīšanas lēmums vairs nebija pārsūdzams. Turklāt minētajā novērtējumā ir jāņem vērā noplicināšanās vai traucējumu riski, kas varētu būt nozīmīgi minētā 6. panta 2. punkta izpratnē un kas, iespējams, ir radušies attiecīgā plāna vai projekta īstenošanas dēļ.
               Direktīvas 92/43 6. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pārbaudes, kas veikta alternatīvu risinājumu novērtēšanas kontekstā, prasības nevar tikt mainītās tādēļ, ka plāns vai projekts jau ir ticis īstenots.

      (1)  OV C 448, 15.12.2014.