               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/1

         (2007/C 129/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 117, 26.5.2007.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 96, 28.4.2007.

      OV C 95, 28.4.2007.

      OV C 82, 14.4.2007.

      OV C 69, 24.3.2007.

      OV C 56, 10.3.2007.

      OV C 42, 24.2.2007.

   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta T-379/08: Vispārējās tiesas 2012. gada 15. marta spriedums — Mustang /ITSB — Decathlon (Viļņota līnija) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes, kurā attēlota viļņota līnija, reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un starptautiskas grafiskas preču zīmes, kurās attēlota balta viļņota līnija uz melna fona — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/12

         Vispārējās tiesas 2012. gada 15. marta spriedums — Mustang/ITSB — Decathlon (Viļņota līnija)
   (Lieta T-379/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes, kurā attēlota viļņota līnija, reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un starptautiskas grafiskas preču zīmes, kurās attēlota balta viļņota līnija uz melna fona - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   2012/C 126/23
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG (Künzelsau, Vācija) (pārstāvji — A. Klett un K. Weimer, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — R. Pethke)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Decathlon SA (Villeneuve d’Ascq, Francija) (pārstāvis — P. Demoly, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 8. jūlija lēmumu lietā R 859/2007-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Decathlon SA un Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 313, 06.12.2008.


title: Lieta T-486/11: Vispārējās tiesas 2015. gada 17. decembra spriedums – Orange Polska/Komisija Konkurence — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Polijas telekomunikāciju tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 102. panta pārkāpums — Nosacījumi, ko ir noteicis vēsturiskais operators, lai sniegtu jaunajiem operatoriem maksas pieeju tīklam un pakalpojumiem vairumtirdzniecības līmenī platjoslas sakaru tīklā — Leģitīmas intereses konstatēt pārkāpumu — Naudas sodi — Pienākums norādīt pamatojumu — Pārkāpuma smagums — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Samērīgums — Neierobežota kompetence — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai

text:
               15.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 59/12

         Vispārējās tiesas 2015. gada 17. decembra spriedums – Orange Polska/Komisija
   (Lieta T-486/11) (1)

   (Konkurence - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Polijas telekomunikāciju tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 102. panta pārkāpums - Nosacījumi, ko ir noteicis vēsturiskais operators, lai sniegtu jaunajiem operatoriem maksas pieeju tīklam un pakalpojumiem vairumtirdzniecības līmenī platjoslas sakaru tīklā - Leģitīmas intereses konstatēt pārkāpumu - Naudas sodi - Pienākums norādīt pamatojumu - Pārkāpuma smagums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Samērīgums - Neierobežota kompetence - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai)
   (2016/C 059/11)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Orange Polska S.A., iepriekš Telekomunikacja Polska S. A. (Varšava, Polija) (pārstāvji – sākotnēji M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, advokāti, A. Howard, barrister, un C. Vajda, QC, vēlāk – M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, A. Howard un D. Beard, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji B. Gencarelli, K. Mojzesowicz un G. Koleva, vēlāk – K. Mojzesowicz, G. Koleva un M. Malferrari un visbeidzot – G. Koleva, M. Malferrari, É. Gippini Fournier un J. Szczodrowski, pārstāvji)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji (Varšava, Polija) (pārstāvji – sākotnēji P. Rosiak, vēlāk – K. Karasiewicz, advokāti)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: European Competitive Telecommunications Association (pārstāvji – sākotnēji P. Alexiadis un J. MacKenzie, vēlāk – M. MacKenzie, solicitors)

      Priekšmets

   Par prasību, pirmkārt, pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2011. gada 22. jūnija Lēmumu C (2011) 4378, final, par LESD 102. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/39.525 – Telekomunikacja Polska) un, otrkārt, samazināt šī lēmuma 2. pantā Komisijas uzlikto naudas sodu prasītājam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Orange Polska S.A. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji un European Competitive Telecommunications Association sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 340, 19.11.2011.


title: Lieta F-79/10: Civildienesta tiesas 2010. gada 8. decembra rīkojums — Dubus /Komisija

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/69

         Civildienesta tiesas 2010. gada 8. decembra rīkojums — Dubus/Komisija
   (Lieta F-79/10) (1)

   ()
   2011/C 30/140
   Tiesvedības valoda — franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra sakarā ar panākto izlīgumu.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010, 66. lpp.


title: Lieta F-50/08: Prasība, kas celta 2008. gada 19. maijā — Bartha /Komisija

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/73

         Prasība, kas celta 2008. gada 19. maijā — Bartha/Komisija
   (Lieta F-50/08)
   (2008/C 209/134)
   Tiesvedības valoda — ungāru
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Gábor Bartha, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — P. Homoki, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   EPSO lēmuma neiekļaut prasītāju amatu konkursa EPSO/AD/56/06 rezerves sarakstā atcelšana.
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Personāla atlases biroja atlases komisijas 2007. gada 19. novembrī pieņemto lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz amata konkursa “EPSO/AD/56/06, administratori (AD5) ar Ungārijas pilsonību” rezultātiem;

               —

               atcelt EPSO atlases komisijas 2008. gada 23. janvāra lēmumu, ar kuru ir noraidīta sūdzība par dalības konkursā rezultātiem;

               —

               atcelt EPSO atlases komisijas 2008. gada 31. marta lēmumu, ar kuru ir apstiprināta sūdzības par dalības konkursā rezultātiem noraidīšana;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt zaudējumus, ko ir radījuši atceltie lēmumi;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


               29.5.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/5

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko KM Europa Metal AG, Tréfimétaux S.A. un Europa Metalli S.p.A. iesniedza 2004. gada 1. aprīlī
   (Lieta T-127/04)
   (2004/C 146/07)
   Tiesvedības valoda: angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 1. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko cēla KM Europa Metal AG, Osnabruck (Vācija), Tréfimétaux S.A., Courbevoie Cedex (Francija) un Europa Metalli S.p.A., Florence (Itālija), kurus pārstāv M. Siragusa, A. Winckler, G. Cesare Rizza, T. Graf un M. Piergiovanni, juristi.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               būtiski samazināt sodanaudu, kas uzlikta prasītājiem ar Eiropas Kopienu Komisijas lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 16. decembrī lietā COMP/E-1/38.240;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt prasītāja juridisko pakalpojumu maksu un rēķinus, kā arī izdevumus, kas radušies prasītājiem, nodrošinot bankas garantiju KME sodanaudas maksājuma vietā līdz spriedumam.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar apstrīdēto lēmumu Komisija konstatēja, ka prasītāji, citu starpā, pārkāpa EK 81. pantu un EEZ 53. panta 1. punktu piedaloties līgumu kompleksos un saskaņotās darbībās, kuras ietekmēja EEZ tirgu rūpnieciskā vara caurulēm, kuras piegādā spoļu tinumiem. Uz šī pamata Komisija uzlika sodanaudu 18.990.000 Eiro apmērā prasītājiem, kopīgi un atsevišķi.
   Prasītāji neapstrīd lēmumā konstatēto attiecībā uz viņu EK un EEZ konkurences noteikumu pārkāpumu, bet apgalvo, ka Komisija pieļāva vairākas faktiskas un juridiskas kļūdas, aprēķinot sodanaudas apmēru. Vispirms, tie norāda, ka nosakot sodanaudas pamata summu un tās ilguma elementa aprēķinā, Komisija pārkāpa samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principus, neņemot vērā statistiski mazsvarīgo attiecīgo līgumu tirgus ietekmi un pārmaiņas karteļa darbībā.
   Prasītāji tālāk prasa, ka kontekstā ar to pārkāpuma nopietnības novērtējumu, Komisija ir uzkrītoši pārspīlējusi attiecīgo līgumu ekonomisko ietekmi, ņemot vērā pusfabrikātu (rūpnieciskās vara caurules) tirgus apjomu, nevis konversijas pakalpojumu tirgu.
   Prasītāji arī apgalvo, ka Komisija kļūdaini neņēma vērā vairākus mīkstinošus apstākļus, konkrēti, prasītāju ierobežotu attiecīgo līgumu īstenošanu, tūlītēju un brīvprātīgu pārkāpuma pārtraukšanu, rūpnieciskās cauruļu industrijas strukturālo krīzi un prasītāju sadarbību ar Komisiju. Viņi apgalvo, ka piešķirtais sodanaudas samazinājums 30 % apmērā tika balstīts uz kļūdainām faktiskām premisām un bija neatbilstošs Komisijas praksei un tiesu praksei. Turpmāk viņi norāda, ka Komisija, salīdzinot ar citu uzņēmumu, ir īstenojusi viņu nelikumīgu diskrimināciju, piemērojot zināmus mīkstinošus apstākļus tikai citam uzņēmumam un tam izrādot daudz iecietīgāku attieksmi bez objektīva pamata.


title: Lieta T-145/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 16. februāra spriedums – Rumānija/Komisija ELGF un ELFLA — Ar platību saistīti pasākumi — No finansējuma izslēgti izdevumi — Vienotas likmes finanšu korekcijas — Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pants — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīgums

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/45

         Vispārējās tiesas 2017. gada 16. februāra spriedums – Rumānija/Komisija
   (Lieta T-145/15) (1)

   (ELGF un ELFLA - Ar platību saistīti pasākumi - No finansējuma izslēgti izdevumi - Vienotas likmes finanšu korekcijas - Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pants - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīgums)
   (2017/C 104/63)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rumānija (pārstāvji – sākotnēji R.-H. Radu, V. Angelescu, R. Mangu, D. Bulancea, N. Horumbă, E. Mierlea un T. Crainic, bet vēlāk – R. Radu, V. Angelescu, R. Mangu, N. Horumbă, E. Mierlea un T. Crainic pārstāvji)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Biolan un G. von Rintelen)

      Priekšmets

   Par prasību, kas pamatota ar LESD 263. pantu, daļēji atcelt Komisijas 2015. gada 16. janvāra Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/103, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2015, L 16, 33. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               attiecībā uz Rumāniju atcelt Komisijas 2015. gada 16. janvāra Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/103, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA);

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Rumānijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 178, 1.6.2015.


title: Lieta T-216/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 28. jūnija spriedums – Telefónica/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Portugāles un Spānijas telekomunikāciju tirgi — Klauzula par konkurences aizliegumu Ibērijas tirgū, kas ietverta nolīgumā par to, ka Telefónica iegādāsies Portugal Telecom piederošās Brazīlijas mobilās telefonijas operatora Vivo kapitāldaļas — Juridiska atruna “ciktāl to pieļauj tiesību akti” — Pārkāpums mērķa dēļ — Aksesuārs ierobežojums — Prasītājas rīcības autonomija — Potenciālā konkurence — Pārkāpums seku dēļ — Naudas soda apmēra aprēķināšana — Pieteikums par liecinieku nopratināšanu

text:
               8.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/19

         Vispārējās tiesas 2016. gada 28. jūnija spriedums – Telefónica/Komisija
   (Lieta T-216/13) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Portugāles un Spānijas telekomunikāciju tirgi - Klauzula par konkurences aizliegumu Ibērijas tirgū, kas ietverta nolīgumā par to, ka Telefónica iegādāsies Portugal Telecom piederošās Brazīlijas mobilās telefonijas operatora Vivo kapitāldaļas - Juridiska atruna “ciktāl to pieļauj tiesību akti” - Pārkāpums mērķa dēļ - Aksesuārs ierobežojums - Prasītājas rīcības autonomija - Potenciālā konkurence - Pārkāpums seku dēļ - Naudas soda apmēra aprēķināšana - Pieteikums par liecinieku nopratināšanu)
   (2016/C 287/22)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Telefónica, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji – J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez un E. Peinado Iríbar, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Giolito un C. Urraca Caviedes)

      Priekšmets

   Prasība, galvenokārt, atcelt Komisijas 2013. gada 23. janvāra Lēmumu C(2013) 306 final par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu (Lieta COMP/39.839 – Telefónica/Portugal Telecom) un, pakārtoti, samazināt naudas sodu.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2013. gada 23. janvāra Lēmuma C(2013) 306 final par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu (Lieta COMP/39.839 – Telefónica/Portugal Telecom) 2. pantu atcelt daļā, kurā Telefónica, SA uzliktais naudas sods ir noteikts EUR 66 894 000 apmērā, ciktāl šī summa ir noteikta uz Eiropas Komisijas izmantotās pārdevumu vērtības pamata;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Telefónica sedz trīs ceturtdaļas savu tiesāšanās izdevumu, kā arī atlīdzina vienu ceturtdaļu Komisijas tiesāšanās izdevumu. Komisija sedz trīs ceturtdaļas savu tiesāšanās izdevumu, kā arī atlīdzina vienu ceturtdaļu Telefónica tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 156, 1.6.2013.


title: Lieta T-96/17: Vispārējās tiesas 2017. gada 5. maija rīkojums – King.com/EUIPO –TeamLava (Animētas ikonas)

text:
               10.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/37

         Vispārējās tiesas 2017. gada 5. maija rīkojums – King.com/EUIPO –TeamLava (Animētas ikonas)
   (Lieta T-96/17) (1)

   (2017/C 221/52)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 112, 10.4.2017.


title: Lieta T-547/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 8. oktobra spriedums – Rosian Express/ITSB (Rotaļu kastes forma) Kopienas preču zīme — Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Rotaļu kastes forma — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības tikt uzklausītam — Regulas Nr. 207/2009 75. pants

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/36

         Vispārējās tiesas 2015. gada 8. oktobra spriedums – Rosian Express/ITSB (Rotaļu kastes forma)
   (Lieta T-547/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Rotaļu kastes forma - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Regulas Nr. 207/2009 75. pants)
   (2015/C 398/46)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rosian Express SRL (Medias, Rumānija) (pārstāviji – E. Grecu un A. Tigau, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – V. Melgar un A. Geavela)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas piektās padomes 2013. gada 11. jūlija lēmumu lietā R 797/2013–5 saistībā ar pieteikumu trīsdimensiju apzīmējumu, ko veido rotaļu kastes forma, reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Rosian Express SRL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 367, 14.12.2013.


title: Lieta T-839/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 30. aprīļa rīkojums – Alnapharm/ITSB – Novartis (“Alrexil”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               6.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/20

         Vispārējās tiesas 2015. gada 30. aprīļa rīkojums – Alnapharm/ITSB – Novartis (“Alrexil”)
   (Lieta T-839/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 221/27)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alnapharm GmbH & Co. KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvis – H. Heldt, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – H. O’Neill)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Novartis AG (Bāzele, Šveice)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 23. oktobra lēmumu lietā R 1723–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Novartis AG un Alnapharm GmbH & Co. KG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā;

               2)

               prasītāja un otra procesa Apelācijas padomē dalībniece sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas, un katra atlīdzina pusi no atbildētāja tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 65, 23.2.2015.


title: Lieta T-328/16: Prasība, kas celta 2016. gada 23. jūnijā – Paice/EUIPO – Blackmore (“DEEP PURPLE”)

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/44

         Prasība, kas celta 2016. gada 23. jūnijā – Paice/EUIPO – Blackmore (“DEEP PURPLE”)
   (Lieta T-328/16)
   (2016/C 305/60)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ian Paice (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – M. Engelman, Barrister, un J. Stephenson, Solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Richard Hugh Blackmore (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “DEEP PURPLE” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 772 721

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. marta lēmums lietā R 736/2015-5

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu veidā, kuru Vispārējā tiesa uzskatītu par piemērotu, lai noraidītu preču zīmi pilnībā attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem, attiecībā uz kurām ticis iesniegts tās reģistrācijas pieteikums;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājam radušies saistībā ar šo prasību.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-131/11: Prasība, kas celta 2011. gada 7. martā — Ezzedine /Padome

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/20

         Prasība, kas celta 2011. gada 7. martā — Ezzedine/Padome
   (Lieta T-131/11)
   2011/C 130/39
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ibrahim Ezzedine (Treichville, Kotdivuāra) (pārstāvis — G. Collard, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu:

               —

               atzīt, ka attiecībā uz prasītāju Ibrahim EZZEDINE Padomes 2011. gada 31. janvāra Lēmums 2011/71/KĀDP, kas ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2011. gada 2. februārī, ir faktiski nepamatots;

               —

               līdz ar to

                           —

                           atcelt Padomes 2011. gada 31. janvāra Lēmumu 2011/71/KĀDP;

                           —

                           pakārtoti, likt svītrot Ibrahim EZZEDINE vārdu no minētā lēmuma pielikumā iekļautā saraksta.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumam prasītājs izvirza divus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats, kas attiecas uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu tiktāl, ciktāl pamatojums prasītāja iekļaušanai to personu un vienību sarakstā, uz kuriem attiecas ierobežojošie pasākumi, esot stereotipisks, jo neesot norādīts neviens konkrēts faktisks pierādījums, kas ļautu novērtēt minētās iekļaušanas atbilstību.

               2)

               Otrais pamats, kas attiecas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā tiktāl, ciktāl prasītājam tiek pārmests, ka viņš esot finansiāli atbalstījis nelikumīgo L. Gbagbo pārvaldes iestādi, lai gan prasītājs esot vienīgi veicis privāto uzņēmējdarbību un tādējādi, maksājot nodokļus un nodevas, vienkārši finansiāli atbalstījis Kotdivuāras Republiku, nevis konkrētu režīmu.


title: Lieta C-394/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. augustā iesniedza Asylgerichtshof (Austrija) — Shamso Abdullahi

text:
               10.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 27. augustā iesniedza Asylgerichtshof (Austrija) — Shamso Abdullahi

   (Lieta C-394/12)
   2012/C 343/10
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Asylgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Shamso Abdullahi

      Atbildētāja: Bundesasylamt

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas Nr. 343/2003 (1) 19. pants, lasot kopā ar Regulas Nr. 343/2003 18. pantu ir interpretējams tādējādi, ka ar kādas dalībvalsts piekrišanu šī valsts atbilstoši šīm normām ir tā, kas saskaņā ar Regulas Nr. 343/2003 16. panta 1. punkta ievadteikumu ir atbildīga par patvēruma pieteikuma izskatīšanu, vai nacionālajai Pārbaudes iestādei saskaņā ar Savienības tiesībām, ja tā, izskatot pārsūdzību atbilstoši Regulas Nr. 343/2003 19. panta 2. punktam — neatkarīgi no tā piekrišanas — nonāk pie secinājuma, ka atbilstoši Regulas Nr. 343/2003 III nodaļai atbildīgā būtu cita dalībvalsts (arī ja šai valstij nav ticis adresēts lūgums piešķirt patvērumu vai tā nav devusi savu piekrišanu), ir saistoši jākonstatē šīs citas dalībvalsts kompetence izskatīt pārsūdzību un pieņemt nolēmumu? Vai tiktāl pastāv katra patvēruma pieprasītāja subjektīvas tiesības uz viņa patvēruma pieprasījuma izskatīšanu konkrētā, atbilstoši šiem kritērijiem noteiktā atbildīgajā dalībvalstī?

               2)

               Vai Regulas Nr. 343/2003 10. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tā dalībvalstij, kurā ir notikusi pirmā nelikumīgā ieceļošana (“pirmā dalībvalsts”), īstenojoties turpmāk izklāstītiem faktiskajiem apstākļiem, ir jāatzīst sava kompetence izskatīt trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikumu:
               Trešās valsts pilsonis no trešās valsts nelikumīgi ieceļo attiecīgajā pirmajā dalībvalstī. Tajā viņš patvēruma pieteikumu neiesniedz. Tad viņš izceļo uz citu trešo valsti. Pēc mazāk kā trim mēnešiem viņš no trešās valsts nelikumīgi ieceļo citā ES dalībvalstī (“otrā dalībvalsts”). No šīs otrās dalībvalsts viņš tūlīt dodas tālāk uz trešo dalībvalsti un tur iesniedz savu pirmo patvēruma pieteikumu. Šajā brīdī ir pagājuši mazāk kā 12 mēneši kopš viņa pirmās nelegālās ieceļošanas pirmajā dalībvalstī.

               3)

               Vai, neatkarīgi no atbildes uz 2. jautājumu, ja tajā minētā “pirmā dalībvalsts” ir dalībvalsts, kuras patvēruma sistēmā ir konstatēti būtiski trūkumi, kas pielīdzināmi ECT [Eiropas Cilvēktiesību Tiesa] 2011. gada 21. janvāra spriedumā lietā M.S.S., 30.696/09 aprakstītajiem, ir vajadzīgs pirmās atbildīgās dalībvalsts Regulas Nr. 343/2003 izpratnē vērtējums, neraugoties uz Tiesas 2011. gada 21. decembra spriedumu apvienotajās lietās C-411/10 un C-493/10? Vai īpaši var uzskatīt, ka uzturēšanās šādā dalībvalstī pamatā nav piemērota, lai varētu konstatēt faktus, kas pamato atbildību Regulas Nr. 343/2003 10. panta izpratnē?

      (1)  Padomes 2003. gada 18. februāra regula (EK) Nr. 343/2003, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (OV L 50, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta)  2006. gada 12. janvārī  lietā C-173/04 P Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Stāvus novietojamas augļu dzērienu un augļu sulu paku trīsdimensiju formas — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspēja)

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/5

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2006. gada 12. janvārī
   lietā C-173/04 P Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Stāvus novietojamas augļu dzērienu un augļu sulu paku trīsdimensiju formas - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspēja)
   (2006/C 60/09)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-173/04 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2004. gada 6. aprīlī
         Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG
      , Epelheima (Vācija) (pārstāvji — H. Eihmans [H. Eichmann], G. Barts [G. Barth], U. Blumenrēders [U. Blumenröder], K. Niklas-Falters [C. Niklas-Falter], M. Kinkeldijs [M. Kinkeldey], K. Brants [K. Brandt], A. Franke [A. Franke], U. Štefani [U. Stephani], B. Alekote [B. Allekotte], E. Pfrangs [E. Pfrang], K. Lohners [K. Lochner] un B. Ertle [B. Ertle], Rechtsanwälte) iesniedza pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), (pārstāvji — G. Šneiders [G. Schneider]), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Janns [P. Jann], tiesneši K. Šīmans [K. Schiemann], K. Lēnartss [K. Lenaerts], E. Juhāss [E. Juhász] un M. Ilešičs [M. Ilešič] (referents), ģenerāladvokāts D. Ruiss-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretāre K. H. Štranca [K. H. Sztranc], administratore, 2006. gada 12. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               apelāciju noraidīt;

               2)

                  Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 156, 12.6.2004.


title: Lieta T-142/11: Prasība, kas celta 2011. gada 14. martā — SIR /Padome

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/24

         Prasība, kas celta 2011. gada 14. martā — SIR/Padome
   (Lieta T-142/11)
   2011/C 130/47
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Société ivoirienne de raffinage (SIR) (Abidjan, Kotdivuāra) (pārstāvis — M. Ceccaldi, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

   Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmumu 2011/18/KĀDP un Regulu (ES) 25/2011, ar ko nosaka ierobežojošus pasākumus attiecībā uz konkrētām personām un vienībām un it īpaši attiecībā uz sabiedrību SIR;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumam prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats attiecas uz Apvienoto Nāciju Organizācijas hartas, kā arī LES 3. panta 5. un 6. punkta un 21. panta 1. punkta un LESD 7. panta pārkāpumu tiktāl, ciktāl atbildētāja, nosakot ierobežojošus pasākumus, esot pārkāpusi savas pilnvaras, jo prasītājas nosaukums neesot norādīts starp Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijā 1572 (2004) minētajām personām.

               2)

               Otrais pamats attiecas uz principa par neiejaukšanos valsts iekšējās lietās pārkāpumu, tā kā atbildētāja ir iestājusies pret Kotdivuāras Republikas Konstitucionālās padomes suverēno lēmumu, ar kuru par ievēlēto prezidentu tika pasludināts L. Gbagbo, nevis A. Quattara.

               3)

               Trešais pamats attiecas uz pārsūdzēto tiesību aktu, kuri nevarot būt saistīti ar atbildētājas kompetenci un/vai pilnvarām, iekšējo prettiesiskumu.

               4)

               Ceturtais pamats attiecas uz tiesību uz aizstāvību pārkāpumu tiktāl, ciktāl prasītāja neesot varējusi zināt par pierādījumiem pret to un līdz ar to neesot varējusi pienācīgi paust savu viedokli šajā sakarā.

               5)

               Piektais pamats attiecas uz samērīguma principa pārkāpumu, jo veikto pasākumu sekas gan prasītājai, gan Kotdivuāras iedzīvotājiem esot nesamērīgas ar izvirzīto mērķi.


title: Lieta T-348/16: Prasība, kas celta 2016. gada 27. jūlijā – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra (ERCEA)

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/39

         Prasība, kas celta 2016. gada 27. jūlijā – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra (ERCEA)
   (Lieta T-348/16)
   (2016/C 296/49)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Saloniki, Grieķija) (pārstāvis – B. Christianos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra (ERCEA)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               konstatēt, ka prasījums, ko atbildētāja ir norādījusi paziņojumā par parādu Nr. 3241606289/26/05/2016, lai no Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis atgūtu daļu no finansējuma, kas tika izmaksāts saistībā ar projektu MINATRAN, EUR 245 525,43 apmērā, ir nepamatots, un konstatēt, ka šī summa atbilst pieļaujamiem izdevumiem un

               —

               piespriest Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūrai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājs saskaņā ar LESD 272. pantu lūdz Eiropas Savienības Vispārējo tiesu konstatēt, ka ERCEA apstrīdētā summa atbilst pieļaujamajiem izdevumiem.
   Prasības pamatojumam prasītājs apgalvo, ka ERCEA apstrīdētie izdevumi un it īpaši personāla izmaksas, ceļa izdevumi un netiešie izdevumi ir pieļaujamie izdevumi. To apstiprina pierādījumi, ko prasītājs iesniedza ERCEA pārbaudes laikā un vēlāk notikušās saziņas laikā, un it īpaši iesniegto pierādījumu kompleksā pārbaude.


title: Lieta C-327/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 11. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 89/665/EEK un 92/13/EEK — Pārsūdzības procedūras publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas jomā — Efektīvas tiesību aizsardzības iespējas garantija — Minimālais laikposms, kas ir jāievēro, starp lēmuma piešķirt līguma slēgšanas tiesības paziņošanu noraidītajiem kandidātiem un pretendentiem un attiecīgā līguma parakstīšanu)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/21

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 11. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (lieta C-327/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 89/665/EEK un 92/13/EEK - Pārsūdzības procedūras publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas jomā - Efektīvas tiesību aizsardzības iespējas garantija - Minimālais laikposms, kas ir jāievēro, starp lēmuma piešķirt līguma slēgšanas tiesības paziņošanu noraidītajiem kandidātiem un pretendentiem un attiecīgā līguma parakstīšanu)
   2009/C 180/34
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Rozet, D. Kukovec un M. Konstantinidis)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un J.-Ch. Gracia)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas [pārsūdzības] procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām [piegādes un būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesības] (OV L 395, 33. lpp.), kas grozīta ar Direktīvu 92/50/EEK (OV L 209 1. lpp.), 2. panta 1. punkta pārkāpums un Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/13/EEK, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu [publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (OV L 76, 14. lpp.), 2. panta 1. punkta pārkāpums — Minimālais laikposms, kas jāievēro, starp paziņošanu kandidātiem un pretendentiem par lēmumu piešķirt iepirkuma līguma slēgšanas tiesības un attiecīgā līguma parakstīšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieņemot un paturot spēkā 1441.-1. pantu jaunajā Civilprocesa kodeksā, kas grozīts ar 2005. gada 20. oktobra dekrēta Nr. 2005-1308 par publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu, ko veic līgumslēdzēji subjekti, kuri minēti 2005. gada 6. jūnija Rīkojumā Nr. 2005-649, kas attiecas uz publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu, ko veic noteikti publisko vai privāto tiesību subjekti, uz ko neattiecas publisko iepirkumu kodekss, 4. pantā, 48-1. pantu, ciktāl šajā normā ir paredzēts 10 dienu termiņš, kura laikā attiecīgajām līgumslēdzējai iestādei vai līgumslēdzējam subjektam jāsniedz atbilde uz brīdinājumu, liedzot izmantot tiesiskās aizsardzības līdzekļus pirms līguma noslēgšanas pirms minētās atbildes un neapturot termiņu, kas ir jāievēro, starp lēmuma piešķirt līguma slēgšanas tiesības paziņošanu noraidītajiem kandidātiem un pretendentiem un attiecīgā līguma parakstīšanu, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai paredzēti ar Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvu 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas [pārsūdzības] procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām [piegādes un būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesības], kas grozīta ar Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvu 92/50/EEK, un Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvu 92/13/EEK, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu [publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija un Francijas Republikas sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 285, 8.11.2008.


title: Lieta T-189/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 3. jūnija spriedums — Frosch Touristik/ITSB — DSR touristik ( FLUGBÖRSE ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme FLUGBÖRSE — Atbilstošais datums absolūta spēkā neesamības pamata pārbaudei — Regulas (EK) Nr. 40/94 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts))

text:
               18.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 167/10

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 3. jūnija spriedums — Frosch Touristik/ITSB — DSR touristik (“FLUGBÖRSE”)
   (Lieta T-189/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “FLUGBÖRSE” - Atbilstošais datums absolūta spēkā neesamības pamata pārbaudei - Regulas (EK) Nr. 40/94 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts))
   2009/C 167/20
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Frosch Touristik GmbH, Minhene (Vācija) (pārstāvji — H. Laufs [H. Lauf] un T. Rābs [T. Raab], advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāve — B. Šmite [B. Schmidt])

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: DSR touristik GmbH, Karlsrūe [Karlsruhe] (Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 22. marta lēmumu lietā R 1084/2004-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp DSR touristik GmbH un Frosch Touristik GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 22. marta lēmumu lietā R 1084/2004-4;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 183, 4.8.2007.


title: Lieta C-525/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 3. oktobrī iesniedza Hof van Cassatie van België (Beļģija) — Vlaams Gewest/Heidi Van Den Broeck

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 3. oktobrī iesniedza Hof van Cassatie van België (Beļģija) — Vlaams Gewest/Heidi Van Den Broeck

   (Lieta C-525/13)
   2013/C 377/12
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van Cassatie van België

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Vlaams Gewest

      Atbildētāja: Heidi Van Den Broeck

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Komisijas 2001. gada 11. decembra Regula (EK) Nr. 2419/2001 (1), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, kas izveidotas ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 3508/92, 33. panta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka atteikums attiecīgajā kalendārajā gadā piešķirt atbalstu, “uz kuru lauksaimniekam būtu bijušas tiesības saskaņā ar 31. panta 2. punktu [..] par konkrēto atbalsta shēmu”, attiecas uz atbalsta summu, kas pienākas, piemērojot Padomes 1992. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3508/92 (2), ar ko izveido integrētu administrācijas un kontroles sistēmu konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, 1. panta 1. punktā paredzēto “atbalsta sistēmu”, kādēļ ir jāatsaka ne tikai atbalsts “konkrētai kultūru grupai”, bet visa atbalsta summa, kas maksājama, piemērojot kādu no minētajām shēmām, pie kurām pieder konkrētā kultūru grupa?

      (1)  OV L 327, 11. lpp.

      (2)  OV L 355, 1. lpp.


title: Lieta T-457/09: Vispārējās tiesas 2014. gada 17. jūlija spriedums – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband /Komisija Valsts atbalsts — WestLB pārstrukturēšana — Atbalsts, kas ir paredzēts nopietnu traucējumu novēršanai kādas dalībvalsts tautsaimniecībā — EKL 87. panta 3. punkta b) apakšpunkts — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar kopējo tirgu, ja tiek ievēroti konkrēti nosacījumi — Prasība atcelt tiesību aktu — Individuāla skaršana — Interese celt prasību — Pieņemamība — Koleģialitāte — Pienākums norādīt pamatojumu — Pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai — Samērīgums — Nediskriminācijas princips — EKL 295. pants — Regulas (EK) Nr. 659/1999 7. panta 4. punkts

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/26

         Vispārējās tiesas 2014. gada 17. jūlija spriedums – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband/Komisija
   (Lieta T-457/09) (1)

   (Valsts atbalsts - WestLB pārstrukturēšana - Atbalsts, kas ir paredzēts nopietnu traucējumu novēršanai kādas dalībvalsts tautsaimniecībā - EKL 87. panta 3. punkta b) apakšpunkts - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar kopējo tirgu, ja tiek ievēroti konkrēti nosacījumi - Prasība atcelt tiesību aktu - Individuāla skaršana - Interese celt prasību - Pieņemamība - Koleģialitāte - Pienākums norādīt pamatojumu - Pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai - Samērīgums - Nediskriminācijas princips - EKL 295. pants - Regulas (EK) Nr. 659/1999 7. panta 4. punkts)
   2014/C 292/31
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Westfälisch–Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Minstere, Vācija) (pārstāvji – sākotnēji A. Rosenfeld un I. Liebach, vēlāk – A. Rosenfeld un O. Corzilius, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji L. Flynn, K. Gross un B. Martenczuk, vēlāk – L. Flynn, B. Martenczuk un T. Maxian Rusche)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 12. maija Lēmumu 2009/971/EK par valsts atbalstu C 43/08 (ex N 390/08), ko Vācija vēlas sniegt WestLB AG pārstrukturēšanai (OV L 345, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt Eiropas Komisijas lūgumu par tiesvedības izbeigšanu pirms sprieduma taisīšanas;

               2)

               prasību noraidīt;

               3)

               Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp pagaidu noregulējuma tiesvedībā.

      (1)  OV C 11, 16.1.2010.


title: Lieta C-196/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. aprīlī iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Kathrin Meyer/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 231/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. aprīlī iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Kathrin Meyer/TUIfly GmbH

   (Lieta C-196/17)
   (2017/C 231/10)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Hannover

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Kathrin Meyer

      Atbildētāja: TUIfly GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

               3)

               Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

               4)

               Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-240/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesgerichtshof (Vācija) 2007. gada 16. maija rīkojumu — Sony Music Entertainment (Germany) GmbH / Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesgerichtshof (Vācija) 2007. gada 16. maija rīkojumu — Sony Music Entertainment (Germany) GmbH/Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH

   (Lieta C-240/07)
   (2007/C 170/23)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Sony Music Entertainment (Germany) GmbH

      Atbildētājs: Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/116/EK (1) par autortiesību un dažu blakustiesību aizsardzības termiņiem (Aizsardzības termiņu direktīva) 10. panta 2. punktā minēto nosacījumu izpildes gadījumā Aizsardzības termiņu direktīvā paredzētais aizsardzības termiņš ir piemērojams arī tad, ja [attiecīgie] tiesību objekti dalībvalstī, kurā tiek prasīta aizsardzība, nekad nav bijuši aizsargāti?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

                           a)

                           Vai valsts noteikumi Aizsardzības termiņu direktīvas 10. panta 2. punkta nozīmē ir arī dalībvalstu noteikumi par tādu autortiesību subjektu aizsardzību, kuri nav Kopienas dalībvalsts pilsoņi?

                           b)

                           Vai Aizsardzības termiņu direktīvā paredzētais aizsardzības termiņš saskaņā ar Direktīvas 10. panta 2. punktu ir piemērojams tiesību objektiem, kuri Direktīvas [10.] panta 1. punktā minētajā laikā gan ir atbilduši Padomes 1992. gada 19. novembra Direktīvas 92/100/EEK (2) par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām, kas attiecas uz autortiesībām intelektuālā īpašuma jomā, prasībām, bet to subjekts nav Kopienas dalībvalsts pilsonis?

      (1)  OV L 372, 12. lpp.

      (2)  OV L 346, 61. lpp.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 201, 7.8.2004.

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/46

         (2004/C 228/110)
   Tiesas pēdējā publikācija
         Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

      OV C 201, 7.8.2004.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 190, 24.7.2004.

      OV C 179, 10.7.2004.

      OV C 168, 26.6.2004.

      OV C 156, 12.6.2004.

      OV C 146, 29.5.2004.

   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Lieta F-1/07 R: Civildienesta tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 13. marta rīkojums — Chassagne /Komisija (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamība — Neesamība)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/57

         Civildienesta tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 13. marta rīkojums —Chassagne/Komisija
   (Lieta F-1/07 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamība - Neesamība)
   (2007/C 95/114)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Olivier Chassagne, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — Y. Minatchy, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un V. Joris)
   Priekšmets
   Pieteikums par izpildes apturēšanu Eiropas Kopienu Komisijas 2006. gada 17. novembra lēmumam, ar kuru tiek apstiprināts to darbinieku saraksts, kuri ir paaugstināti A*11 pakāpē, veicot paaugstināšanu par 2006. gadu, kas tajā pašā dienā ir publicēts Oficiālajā paziņojumā Nr. 55-2006.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem atlikt.


title: Lieta C-577/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Arbeidshof te Antwerpen , Afdeling Hasselt (Beļģija) 2008. gada 29. decembra rīkojumu — Rijksdienst voor pensioenen / E. Brouwer

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Arbeidshof te Antwerpen, Afdeling Hasselt (Beļģija) 2008. gada 29. decembra rīkojumu — Rijksdienst voor pensioenen/E. Brouwer

   (Lieta C-577/08)
   (2009/C 55/25)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa

      Arbeidshof te Antwerpen, Afdeling Hasselt

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Rijksdienst voor pensioenen

      Atbildētājs: E. Brouwer

   Prejudiciālie jautājumi
   Vai Karaļa 1967. gada 21. decembra Dekrēta par darba ņēmēju izdienas pensiju un pensiju par apgādnieka zaudējumu vispārējo reglamentēšanu 25. panta īstenošanai izdotie 1969. gada 1. decembra, 1970. gada 18. jūnija, 1971. gada 8. jūnija, 1972. gada 14. septembra, 1973. gada 31. jūlija, 1974. gada 12. jūlija, 1975. gada 13. februāra, 1975. gada 28. novembra, 1976. gada 26. novembra, 1977. gada 26. septembra, 1978. gada 31. jūlija, 1979. gada 31. augusta, 1980. gada 2. decembra, 1982. gada 13. janvāra, 1983. gada 14. marta, 1984. gada 11. janvāra, 1984. gada 30. novembra, 1986. gada 24. janvāra, 1986. gada 30. decembra, 1988. gada 6. janvāra, 1988. gada 2. decembra, 1989. gada 30. novembra, 1990. gada 10. decembra, 1993. gada 1. jūnija, 1993. gada 8. decembra, 1994. gada 19. decembra un 1995. gada 10. oktobra Karaļa dekrēti, ar kuriem sievietēm, pārrobežu darba ņēmējām, tika ieviestas zemākas fiktīvās dienas algas un/vai zemākas dienas algu paušālsummas nekā vīriešiem, ir saderīgi ar Direktīvas 79/7/EEK par pakāpenisku vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā nodrošinājuma jautājumos (1) 4. panta 1. punktu?

      (1)  Padomes 1978. gada 19. decembra Direktīva par pakāpenisku vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā nodrošinājuma jautājumos (OV 1979, L 6, 24. lpp.).


title: Lieta T-489/10: Prasība, kas celta 2010. gada 8. oktobrī — Islamic Republic of Iran Shipping Lines u.c./Padome

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/40

         Prasība, kas celta 2010. gada 8. oktobrī — Islamic Republic of Iran Shipping Lines u.c./Padome
   (Lieta T-489/10)
   ()
   2011/C 30/73
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teherāna, Irāna), Bushehr Shipping Co. Ltd (Valleta, Malta), Cisco Shipping Company Limited (Seula, Dienvidkoreja), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teherāna, Irāna), Irano Misr Shipping Co. (Teherāna, Irāna), Irinvestship Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste), IRISL (Malta) Ltd (Slīma, Malta), IRISL Club (Teherāna, Irāna), IRISL Europe GmbH (Hamburg) (Hamburga, Vācija), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Teherāna, Irāna), IRISL Multimodal Transport Company (Teherāna, Irāna), ISI Maritime Ltd (Malta) (Valleta, Malta), Khazer Shipping Lines (Bandar Anzali) (Gīlāna, Irāna), Leadmarine (Singapore), Marble Shipping Ltd (Malta) (Slīma, Malta), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teherāna, Irāna), Shipping Computer Services Co. (SCSCOL) (Teherāna, Irāna), Soroush Saramin Asatir (SSA) (Teherāna, Irāna), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teherāna, Irāna), Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teherāna, Irāna) (pārstāvji — F. Randolph, M. Lester, Barristers, un M. Taher, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2010. gada 26. jūlija Īstenošanas Regulu (ES) Nr. 668/2010, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (1), un Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (2) tiktāl, ciktāl šie akti attiecas uz prasītājiem;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā prasītāji, kuģniecības uzņēmumi, kas atrodas Irānā, Apvienotajā Karalistē, Maltā, Vācijā, Singapūrā un Dienvidkorejā, lūdz daļēji atcelt Padomes Īstenošanas Regulu (ES) Nr. 668/2010 un Padomes Lēmumu 2010/413/KĀDP tiktāl, ciktāl šie uzņēmumi ir iekļauti tādu fizisku un juridisku personu, vienību un struktūru sarakstā, kuru līdzekļi un saimnieciskie resursi iesaldēti saskaņā ar šiem noteikumiem.
   Prasītāji savu prasījumu pamatošanai izvirza četrus pamatus.
   Pirmkārt, prasītāji argumentē, ka apstrīdētie akti tikuši pieņemti, pārkāpjot prasītāju tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, jo tajos nav paredzēta to pierādījumu paziņošanas kārtība prasītājiem, uz kuru pamata pieņemts lēmums par viņu līdzekļu iesaldēšanu vai kas tiem sniegtu iespēju lietderīgi izteikties par šādiem pierādījumiem. Turklāt prasītāji apgalvo, ka regulā un lēmumā norādītie iemesli ietver tikai vispārīgus, nepamatotus, neskaidrus apgalvojumus par rīcību, kas attiecas tikai uz diviem prasītājiem. Attiecībā uz pārējiem prasītājiem nav sniegti nekādi citi pierādījumi vai informācija kā vien apgalvota nekonkrēta saistība ar pirmo prasītāju. Prasītāji uzskata, ka Padome nav sniegusi pietiekamu informāciju, lai tie atbildē varētu efektīvi paust savu viedokli, kas savukārt Tiesai neļauj novērtēt, vai Padomes lēmums un vērtējums ir bijis pamatots un balstīts uz pārliecinošiem pierādījumiem.
   Otrkārt, prasītāji apgalvo, ka Padome nav norādījusi pietiekamus iemeslus to iekļaušanai apstrīdētajos aktos, pārkāpdama pienākumu sniegt skaidru izklāstu par faktiskiem un konkrētiem iemesliem, kas pamato tās lēmumu, tostarp konkrētus individuālus iemeslus, kas tai likuši uzskatīt, ka prasītāji atbalstījuši kodolieroču izplatīšanu.
   Treškārt, prasītāji uzsver, ka ar apstrīdētajiem aktiem tiek radīts neattaisnots un nesamērīgs ierobežojums prasītāju tiesībām uz īpašumu un tiesībām nodarboties ar uzņēmējdarbību. Līdzekļu iesaldēšanas pasākumi būtiski un ilglaicīgi ietekmē viņu pamattiesības. Prasītāji apgalvo, ka viņu iekļaušana sarakstā nav racionāli saistīta ar apstrīdētās regulas un lēmuma mērķi, jo pret prasītājiem izvirzītie apgalvojumi nav saistīti ar kodolieroču izplatīšanu. Katrā ziņā Padome nav pierādījusi, ka pilnīga iesaldēšana ir vismazāk apgrūtinošais veids šāda mērķa sasniegšanai vai ka prasītājiem nodarītais būtiskais kaitējums ir attaisnots un samērīgs.
   Ceturtkārt, prasītāji argumentē, ka Padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, noteikdama, ka attiecībā uz prasītājiem bija izpildīti apstrīdētajā regulā un apstrīdētajā lēmumā paredzētie iekļaušanas kritēriji. Neviens no apgalvojumiem pret prasītājiem nav saistīts ar kodolieroču izplatīšanu vai ieročiem. Vienkāršs apgalvojums, ka daži no prasītājiem pieder vai tos kontrolē pirmais minētais prasītājs vai tā aģenti, nav pietiekams, lai kritēriji būtu izpildīti. Tāpēc prasītāji uzskata, ka Padome nav novērtējusi faktisko stāvokli.

      (1)  OV L 195, 25. lpp.

      (2)  OV L 195, 39. lpp.


title: Lieta C-257/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 25. maijā iesniedza Regeringsrätten (Zviedrija) — Försäkringskassan/Elisabeth Bergström

text:
               17.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 25. maijā iesniedza Regeringsrätten (Zviedrija) — Försäkringskassan/Elisabeth Bergström

   (Lieta C-257/10)
   2010/C 195/22
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Regeringsrätten

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Försäkringskassan

      Atbildētāja: Elisabeth Bergström

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar Savienības tiesībām, it īpaši saskaņā ar Nolīgumu ar Šveici par personu brīvu pārvietošanos un Regulas Nr. 1408/71 (1) 72. pantu, noteikšanas laikposms ģimenes pabalstam no ienākumiem atkarīga bērnu kopšanas pabalsta veidā var tikt pilnībā īstenots, veicot profesionālo darbību un apdrošināšanu Šveicē?

               2)

               Vai saskaņā ar Savienības tiesībām, it īpaši saskaņā ar Nolīgumu ar Šveici par personu brīvu pārvietošanos un Regulas Nr. 1408/71 3. panta 1. punktu un 72. pantu, Šveicē gūtie ienākumi ir pielīdzināmi iekšzemes ienākumiem, nosakot tiesības uz ģimenes pabalstu no ienākumiem atkarīga bērnu kopšanas pabalsta veidā?

      (1)  OV L 149, 2. lpp.


title: Lieta T-318/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 3. maija rīkojums — Consorzio del vino nobile di Montepulciano u.c./Komisija

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/19

         Vispārējās tiesas 2012. gada 3. maija rīkojums — Consorzio del vino nobile di Montepulciano u.c./Komisija
   (Lieta T-318/10) (1)

   2012/C 184/38
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 260, 25.09.2010.


title: Lieta C-417/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 23. jūlijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) — ÖBB Personenverkehr AG/Gotthard Starjakob

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 23. jūlijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) — ÖBB Personenverkehr AG/Gotthard Starjakob

   (Lieta C-417/13)
   2013/C 325/17
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Atbildētāja un kasācijas sūdzības iesniedzēja:
      ÖBB Personenverkehr AG

      Prasītājs un kasācijas tiesvedībā atbildētājs:
      Gotthard Starjakob

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai Pamattiesību hartas 21. pants, to lasot kopā ar Direktīvas 2000/78/EK (1) 7. panta 1. punktu, 16. pantu un 17. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka

                           a)

                           darba ņēmējam, kuram darba devējs, pamatojoties uz likumā regulētu vecuma dēļ diskriminējošu iepriekšējā darba stāža ieskaitīšanu, vispirms ir noteicis nepareizu termiņu, kurā notiek atalgojuma kategorijas paaugstināšana, katrā ziņā ir tiesības uz darba samaksas starpības izmaksu, par pamatu ņemot nediskriminējošu termiņu, kurā notiek atalgojuma kategorijas paaugstināšana,

                           b)

                           vai arī tādējādi, ka dalībvalstij ir iespēja, veicot nediskriminējošu iepriekšējā darba stāža ieskaitīšanu, diskrimināciju vecuma dēļ novērst arī bez finansiālas atlīdzības (nosakot jaunu termiņu, kurā notiek atalgojuma kategorijas paaugstināšana, un vienlaicīgi pagarinot laikposmu, kurā notiek atalgojuma kategorijas paaugstināšana), it īpaši, ja ar šo atalgojuma ziņā neitrālo risinājumu ir jāsaglabā darba devēja likviditāte, kā arī jāizvairās no pārmērīgiem pārrēķināšanas izdevumiem?

               2)

               Gadījumā, ja atbilde uz 1. jautājuma b) punktu ir apstiprinoša:
               Vai šādu nediskriminējošu iepriekšējā darba stāža ieskaitīšanu likumdevējs var

                           a)

                           ieviest arī ar atpakaļejošu spēku (šajā gadījumā — ar 2011. gada 27. decembrīBGBl I 2011/129 publicēto likumu ar atpakaļejošu datumu — 2004. gada 1. janvāri), vai

                           b)

                           tā ir spēkā tikai no datuma, kad pieņemti vai publicēti jaunie noteikumi par darba stāža ieskaitīšanu un atalgojuma kategorijas paaugstināšanu?

               3)

               Gadījumā, ja atbilde uz 1. jautājuma b) punktu ir apstiprinoša,
               Pamattiesību hartas 21. pants, to lasot kopā ar Direktīvas 2000/78/EK 2. panta 1. un 2. punktu, kā arī 6. panta 1. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka

                           a)

                           par netiešu diskrimināciju vecuma dēļ ir uzskatāms tāds tiesiskais regulējums, kurā attiecībā uz nodarbinātības laikposmiem karjeras sākumā ir paredzēts garāks laikposms, kurā notiek atalgojuma kategorijas paaugstināšana, un kas tāpēc sarežģī iekļaušanu augstākā atalgojuma kategorijā,

                           b)

                           un gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, tādējādi, ka, ņemot vērā nelielo darba pieredzi karjeras sākumā, šāds regulējums ir samērīgs un nepieciešams?

               4)

               Gadījumā, ja atbilde uz 1. jautājuma b) punktu ir apstiprinoša:
               Vai Direktīvas 2000/78/EK 7. panta 1. punkts un 8. panta 1. punkts, tos lasot kopā ar 6. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka agrāka, vecuma dēļ diskriminējoša regulējuma turpmāka spēkā esamība tiesību aizsardzības un tiesiskās paļāvības dēļ ir pieļaujama un pamatota jau tāpēc vien, lai ar jaunu, nediskriminējošu regulējumu darba ņēmēju viņa paša labā aizsargātu no ienākuma nodokļa negatīvajiem aspektiem (darba samaksas nodrošināšanas klauzula)?

               5)

               Gadījumā, ja atbilde uz 1. jautājuma b) punktu un 3. jautājuma b) punktu ir apstiprinoša:

                           a)

                           Vai likumdevējs ieskaitāmā iepriekšējā darba stāža noteikšanas nolūkā var paredzēt darba ņēmēja pienākumu sadarboties (sadarbības pienākums) un šā pienākuma izpildi var paredzēt kā nosacījumu pārejai uz jauno darba stāža ieskaitīšanas un atalgojuma kategorijas paaugstināšanas sistēmu?

                           b)

                           Vai darba ņēmējs, kas nesadarbojas, lai no jauna noteiktu termiņu, kurā notiek atalgojuma kategorijas paaugstināšana saskaņā ar jauno, nediskriminējošo darba stāža ieskaitīšanas un atalgojuma kategorijas amatā paaugstināšana sistēmu, un tāpēc apzināti neizmanto jauno, nediskriminējošo regulējumu un brīvprātīgi paliek agrākajā, vecuma dēļ diskriminējošajā darba stāža ieskaitīšanas un atalgojuma kategorijas paaugstināšanas sistēmā, saskaņā ar agrāko sistēmu var atsaukties uz diskrimināciju vecuma dēļ, vai tomēr palikšana agrākajā, diskriminējošajā sistēmā tikai tāpēc, lai būtu iespējams izmantot tiesības uz naudas kompensāciju, ir ļaunprātīga tiesību izmantošanu?

               6)

               Gadījumā, ja atbilde uz 1. jautājuma a) punktu vai 1. jautājuma b) punktu un 2. jautājuma b) punktu ir apstiprinoša:
               Vai Savienības tiesībās paredzētais efektivitātes princips saskaņā ar Pamattiesību hartas 47. panta pirmo daļu un LES 19. panta 1. punktu prasa, lai ar Savienības tiesībām pamatoto tiesību noilguma termiņš nesāktos, pirms ar attiecīga Eiropas Savienības Tiesas spriedumu pasludināšanu ir tikusi viennozīmīgi noskaidrota juridiskā situācija?

               7)

               Gadījumā, ja atbilde uz 1. jautājuma a) punktu vai 1. jautājuma b) punktu un 2. jautājuma b) punktu ir apstiprinoša:
               Vai Savienības tiesībās paredzētais līdzvērtības princips un valsts tiesībās paredzēta noilguma termiņa apturēšana attiecībā uz tiesību izmantošanu saskaņā ar jauno darba stāža ieskaitīšanas un atalgojuma kategorijas paaugstināšanas sistēmu (Bundesbahngesetz [Federālā Dzelzceļa likuma] 53.a panta 5. punkts) prasa, lai tiktu ņemtas vērā tādas darba samaksas atšķirības, kas izriet no agrākās vecuma dēļ diskriminējošās sistēmas?

      (1)  Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.).


title: Lieta C-513/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 13. novembrī iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) — Aslihan Nazli Ayalti /Vācijas Federatīvā Republika

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 13. novembrī iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) — Aslihan Nazli Ayalti/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-513/12)
   2013/C 63/10
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Berlin

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītāja: Aslihan Nazli Ayalti

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai 1963. gada 2. septembra Līguma par Eiropas Ekonomikas Kopienas un Turcijas asociācijas izveidi 1970. gada 23. novembra Papildu protokola attiecībā uz asociācijas pārejas posmu (“PP”) 41. panta 1. punktam un/vai EEK un Turcijas Asociācijas padomes 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 (“APL Nr. 1/80”) 13. pantam ir pretrunā pirmo reizi pēc minēto noteikumu stāšanās spēkā ieviesta valsts tiesību norma, kurā ir paredzēts, ka nosacījums Turcijas valstspiederīgā ģimenes locekļa, kurš juridisko statusu izmanto saskaņā ar APL Nr. 1/80 6. pantu, pirmreizējai ieceļošanai ir, ka ģimenes loceklis pirms ieceļošanas pierāda savu prasmi elementāri saprasties vācu valodā?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir noliedzoša, vai Padomes 2003. gada 22. septembra Direktīvas 2003/86/EK par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos (1) 7. panta 2. punkta pirmā daļa ir pretrunā 1. jautājumā minētajai valsts tiesību normai?

      (1)  OV L 251, 12. lpp.


title: Lieta T-211/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija rīkojums — Timab Industries un CFPR /Komisija

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/20

         Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija rīkojums — Timab Industries un CFPR/Komisija
   (Lieta T-211/11) (1)

   2012/C 200/42
   Tiesvedības valoda — franču
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 179, 18.06.2011.


title: Lieta T-426/08: Vispārējās tiesas 2012. gada 9. oktobra spriedums — Itālija/Komisija (ELVGF — “Garantiju” nodaļa — ELGF — Izdevumi, kas ir izslēgti no finansējuma — Augļi un dārzeņi — Cukurs — Citrusaugļu pārstrāde — Piens — Laukaugi — Finanšu korekcija pēc vienotas likmes — Samērīgums — Pienākums norādīt pamatojumu — Kļūdas vērtējumā neesamība)

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/28

         Vispārējās tiesas 2012. gada 9. oktobra spriedums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-426/08) (1)

   (ELVGF - “Garantiju” nodaļa - ELGF - Izdevumi, kas ir izslēgti no finansējuma - Augļi un dārzeņi - Cukurs - Citrusaugļu pārstrāde - Piens - Laukaugi - Finanšu korekcija pēc vienotas likmes - Samērīgums - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūdas vērtējumā neesamība)
   2012/C 366/52
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Rossi un F. Jimeno Fernández)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 8. jūlija Lēmumu 2008/582/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu un uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) (OV L 186, 39. lpp.), ciktāl ar to no Kopienu finansējuma EUR 174 704 912,66 apmērā izslēgti Itālijas Republikas veiktie izdevumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Itālijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 22.11.2008.


title: Lieta C-299/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 18. jūnijā iesniedza Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) — GREEN — SWAN PHARMACEUTICALS CR, a.s./Státní zemědělská a potravinářská inspekce

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 18. jūnijā iesniedza Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) — GREEN — SWAN PHARMACEUTICALS CR, a.s./Státní zemědělská a potravinářská inspekce

   (Lieta C-299/12)
   2012/C 273/09
   Tiesvedības valoda — čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší správní soud

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: GREEN — SWAN PHARMACEUTICALS CR, a.s.

      Atbildētāja: Státní zemědělská a potravinářská inspekce [Čehijas Lauksaimniecības un pārtikas inspekcija]

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai šāda norāde attiecībā uz veselību: “Šis produkts tāpat satur kalciju un vitamīnu D3, kas palīdz samazināt saslimšanas riska faktoru osteoporozes un kaulu lūzumu attīstībai” ir samazināta slimības riska norāde 2006. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1924/2006 (1) par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, ar grozījumiem, kas paredzēti Komisijas 2010. gada 9. februāra Regulā (ES) Nr. 116/2010 (2), 2. panta 2. punkta 6) apakšpunkta izpratnē, pat ja tajā nav tieši apgalvots, ka šī produkta patēriņš būtiski mazina minētās saslimšanas riska faktoru?

               2)

               Vai preču zīmes vai zīmolvārda jēdziens 2006. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, ar grozījumiem, kas paredzēti Komisijas 2010. gada 9. februāra Regulā (ES) Nr. 116/2010, 28. panta 2. punktā ietver arī komerciāla rakstura paziņojumus uz preces iepakojuma?

               3)

               Vai pārejas perioda norma, kas ietverta 2006. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, ar grozījumiem, kas paredzēti Komisijas 2010. gada 9. februāra Regulā (ES) Nr. 116/2010, 28. panta 2. punktā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā attiecas uz (ikvienu) pārtikas produktu, kas pastāvējis pirms 2005. gada 1. janvāra, vai arī tas attiecas uz pārtikas produktiem, uz kuriem bija izvietota preču zīme vai zīmolvārds un kuri šādā formā pastāvēja pirms minētā datuma?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (OV L 404, 9. lpp.)

      (2)  Komisijas 2010. gada 9. februāra Regula (ES) Nr. 116/2010 ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1924/2006 attiecībā uz uzturvērtības norāžu sarakstu (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 37, 16. lpp.)


title: Lieta T-472/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 8. septembra spriedums – Lundbeck/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Antidepresantu, kas satur aktīvo farmaceitisko sastāvdaļu citalopramu, tirgus — Konkurences ierobežojuma mērķa dēļ jēdziens — Potenciāla konkurence — Ģenēriskās zāles — No patentu pastāvēšanas izrietošas barjeras iekļūšanai tirgū — Līgumi, kurus noslēdzis patenta īpašnieks un ģenērisko zāļu uzņēmumi — LESD 101. panta 1. un 3. punkts — Kļūdas tiesību piemērošanā un kļūdas vērtējumā — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību — Tiesiskā noteiktība — Naudas sodi

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/26

         Vispārējās tiesas 2016. gada 8. septembra spriedums – Lundbeck/Komisija
   (Lieta T-472/13) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Antidepresantu, kas satur aktīvo farmaceitisko sastāvdaļu citalopramu, tirgus - Konkurences ierobežojuma mērķa dēļ jēdziens - Potenciāla konkurence - Ģenēriskās zāles - No patentu pastāvēšanas izrietošas barjeras iekļūšanai tirgū - Līgumi, kurus noslēdzis patenta īpašnieks un ģenērisko zāļu uzņēmumi - LESD 101. panta 1. un 3. punkts - Kļūdas tiesību piemērošanā un kļūdas vērtējumā - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Tiesiskā noteiktība - Naudas sodi)
   (2016/C 402/27)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: H. Lundbeck A/S (Valby, Dānija) un Lundbeck Ltd (Milton Keynes, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – R. Subiotto, QC, un T. Kuhn, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji J. Bourke, F. Castilla Contreras, B. Mongin, T. Vecchi un C. Vollrath, vēlāk F. Castilla Contreras, B. Mongin, T. Vecchi, C. Vollrath un T. Christoforou)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītāju prasījumu atbalstam: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Ženēva, Šveice) (pārstāvji – F. Carlin, barrister, un M. Healy, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmumu C(2013) 3803 final par [LESD] 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta AT/39226 – Lundbeck) un prasība samazināt naudas soda, kas prasītājām uzlikts ar šo lēmumu, summu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               H. Lundbeck A/S un Lundbeck Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Lieta F-34/15: Prasība, kas celta 2015. gada 24. februārī – ZZ/SEAE

text:
               1.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/25

         Prasība, kas celta 2015. gada 24. februārī – ZZ/SEAE

   (Lieta F-34/15)
   (2015/C 178/26)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – J.-N. Louis un N. de Montigny, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu noraidīt prasītāja pret Eiropas Ārējā darbības dienesta galveno izpilddarbinieku iesniegto sūdzību par psiholoģisko vardarbību

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Augstās pārstāves, Eiropas Komisijas vice-prezidentes, 2014. gada 14. aprīļa lēmumu noraidīt prasītāja pret Eiropas Ārējā darbības dienesta (EĀDD) galveno izpilddarbinieku iesniegto sūdzību par psiholoģisko vardarbību;

               —

               piespriest EĀDD atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-172/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. martā — Novomatic /ITSB — Simba Toys ( “AFRICAN SIMBA” )

text:
               18.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/25

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. martā — Novomatic/ITSB — Simba Toys (“AFRICAN SIMBA”)
   (Lieta T-172/13)
   2013/C 141/45
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Austrija) (pārstāvis — W. Mosing, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth-Stadeln, Vācija)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 15. janvāra lēmumu lietā 157/2012-4, preču vai apzīmējumu līdzības neesamības dēļ pilnībā noraidīt iebildumus un atzīt, ka ir jāapmierina Kopienas preču zīmes “AFRICAN SIMBA” reģistrācijas pieteikums MC 7534175 atbilstoši tam, kas norādīts minētajā pieteikumā;

               —

               piespriest ITSB un — gadījumā, ja tā iestājas lietā — iebildumu iesniedzējai segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas izdevumus, kas radušies procesā ITSB un šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “AFRICAN SIMBA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 28. un 41. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 7 534 175

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Simba Toys GmbH & Co. KG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “Simba”, kā arī starptautiska vārdiskas preču zīmes “SIMBA” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 28. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkta, tos aplūkojot kopsakarā ar Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma 2. punktu un Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums


title: Lieta C-619/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 30. septembra spriedumu lietā T-364/13 Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna/EUIPO 2015. gada 19. novembrī iesniedza Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/7

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 30. septembra spriedumu lietā T-364/13 Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna/EUIPO2015. gada 19. novembrī iesniedza Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna

   (Lieta C-619/15 P)
   (2016/C 326/11)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Eugenia Mocek, Jadwiga Wenta, KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna (pārstāvis – B. Szczepaniak, radca prawny)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
   Tiesa (astotā palāta) ar 2016. gada 21. jūnija rīkojumu ir atzinusi apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta C-86/14: Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 11. decembra rīkojums (Juzgado de lo Social no 1 de Granada (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marta León Medialdea/Ayuntamiento de Huetor Vega Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 1999/70/EK — UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku — Secīgie uz noteiktu laiku slēgtie darba līgumi publiskajā sektorā — 3. klauzulas 1. punkts — Jēdziens “noteikta laika darba ņēmējs” — 5. klauzulas 1. punkts — Pasākumi, kuru mērķis ir novērst secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu vai darba tiesisko attiecību ļaunprātīgu izmantošanu — Sankcijas — Darba tiesisko attiecību uz noteiktu laiku pārkvalificēšana uz nenoteiktu laiku noslēgtā nepastāvīgā darba līgumā — Tiesības saņemt atlīdzību

text:
               20.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 127/3

         Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 11. decembra rīkojums (Juzgado de lo Social no 1 de Granada (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marta León Medialdea/Ayuntamiento de Huetor Vega

   (Lieta C-86/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 1999/70/EK - UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku - Secīgie uz noteiktu laiku slēgtie darba līgumi publiskajā sektorā - 3. klauzulas 1. punkts - Jēdziens “noteikta laika darba ņēmējs” - 5. klauzulas 1. punkts - Pasākumi, kuru mērķis ir novērst secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu vai darba tiesisko attiecību ļaunprātīgu izmantošanu - Sankcijas - Darba tiesisko attiecību uz noteiktu laiku pārkvalificēšana uz nenoteiktu laiku noslēgtā nepastāvīgā darba līgumā - Tiesības saņemt atlīdzību)
   (2015/C 127/04)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Social no 1 de Granada

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Marta León Medialdea

      Atbildētāja: Ayuntamiento de Huetor Vega

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               2. klauzula un 3. klauzulas 1. punkts Pamatnolīgumā par darbu uz noteiktu laiku, kurš ticis noslēgts 1999. gada 18. martā un kurš ir Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds darba ņēmējs kā prasītāja pamatlietā ietilpst šī pamatnolīguma piemērošanas jomā, ciktāl šis darba ņēmējs ir bijis saistīts ar savu darba devēju ar darba līgumiem uz noteiktu laiku šo klauzulu izpratnē;

               2)

               Pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā esošais, kurā nav paredzēts neviens efektīvs līdzeklis, lai sodītu par tādu ļaunprātīgu rīcību šā pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta izpratnē, kas izriet no secīgu darba līgumu uz noteiktu laiku izmantošanas publiskajā sektorā, tādēļ ka valsts tiesību sistēmā nepastāv nekāds efektīvs līdzeklis, lai sodītu par šādu ļaunprātīgu rīcību;

               3)

               Iesniedzējtiesai ir jāizvērtē atbilstoši valsts tiesību aktiem, koplīgumiem un/vai praksei, kāda veida atlīdzība ir piešķirama tādam darba ņēmējam kā prasītāja pamatlietā, lai šī atlīdzība būtu pietiekami efektīvs sodīšanas līdzeklis par šādu ļaunprātīgu rīcību pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkta izpratnē;
               Tāpat iesniedzējtiesai ir arī vajadzības gadījumā jāsniedz, cik vien iespējams, Savienības tiesībām atbilstoša interpretācija attiecīgajām valsts tiesību normām.

      (1)  OV C 142, 12.5.2014.


title: Lieta C-386/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Stefano Liberato/Luminita Luisa Grigorescu

text:
               9.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 338/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Stefano Liberato/Luminita Luisa Grigorescu

   (Lieta C-386/17)
   (2017/C 338/03)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Stefano Liberato

      Atbildētāja: Luminita Luisa Grigorescu

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas Nr. 2201/2003 (1) 19. panta 2. un 3. punktā ietverto lis pendens noteikumu pārkāpums ietekmē tikai jurisdikcijas noteikšanu, kā rezultātā ir jāpiemēro Regulas Nr. 2201/2003 24. pants, vai, gluži pretēji, šāds pārkāpums var būt pamats, lai, pamatojoties uz procesuālās sabiedriskās kārtības apsvērumiem, dalībvalstī, kuras tiesā prasība ir celta vispirms, neatzītu spriedumu, kas taisīts dalībvalstī, kuras tiesā prasība ir celta vēlāk, ņemot vērā, ka Regulas Nr. 2201/2003 24. pantā ir atsauce tikai uz jurisdikcijas noteikšanas noteikumiem, kas izklāstīti 3.–14. pantā, nevis šīs regulas 19. pantā?

               2)

               Vai tāda Regulas Nr. 2201/2003 19. panta interpretācija, saskaņā ar kuru šis pants ir tikai jurisdikcijas noteikšanas kritērijs, ir pretrunā Savienības tiesībās paredzētajam lis pendens jēdzienam, kā arī šīs tiesību normas funkcijai un mērķim, kas ir paredzēt procesuālās sabiedriskās kārtības obligāto noteikumu kopumu, nodrošinot tādas kopējās telpas izveidi, ko raksturo uzticība un savstarpējais procesuālais taisnīgums dalībvalstu starpā un kurā var darboties spriedumu automātiska atzīšana un brīva aprite?

      (1)  Padomes 2003. gada 27. novembra Regula (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 1. lpp.).


title: Lieta T-396/15: Prasība, kas celta 2015. gada 22. jūlijā – Herm. Sprenger/ITSB – web2get (Elastīga kāpšļa forma)

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/67

         Prasība, kas celta 2015. gada 22. jūlijā – Herm. Sprenger/ITSB – web2get (Elastīga kāpšļa forma)
   (Lieta T-396/15)
   (2015/C 302/84)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Vācija) (pārstāvis – V. Schiller, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: web2get GmbH & Co. KG (Dülmen, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas trīsdimensiju preču zīme (Elastīga kāpšļa forma) – Kopienas preču zīme Nr. 1 599 620

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 22. aprīļa lēmums lietā R 520/2015–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un atzīt to par spēkā neesošu;

               —

               noraidīt web2get GmbH & Co. KG pieteikumu par prasītājas Kopienas preču zīmes Nr. 1 599 620 spēkā neesamības atzīšanu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta kopsakarā ar 7. panta 1. punktu pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 2. punkta kopsakarā ar 7. panta 3. punktu pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) un ii) punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 77. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-158/07: Tiesas (virspalāta) 2008. gada 18. novembra spriedums ( Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jacqueline Förster / Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep (Personu brīva pārvietošanās — Vienas dalībvalsts pilsonis students, kas ieradies citā dalībvalstī, lai tur mācītos — Studentu iztikas stipendija — Eiropas Savienības pilsonība — EKL 12. pants — Tiesiskā drošība)

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/4

         Tiesas (virspalāta) 2008. gada 18. novembra spriedums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jacqueline Förster/Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep

   (Lieta C-158/07) (1)

   (Personu brīva pārvietošanās - Vienas dalībvalsts pilsonis students, kas ieradies citā dalībvalstī, lai tur mācītos - Studentu iztikas stipendija - Eiropas Savienības pilsonība - EKL 12. pants - Tiesiskā drošība)
   (2009/C 6/06)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Centrale Raad van Beroep
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Jacqueline Förster

      Atbildētāja: Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Centrale Raad van Beroep — EKL 12. panta un Komisijas 1970. gada 29. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1251/70 par darba ņēmēju tiesībām palikt kādā dalībvalstī pēc tam, kad darba attiecības šajā valstī beigušās (OV L 142, 24. lpp.), 7. panta, kā arī Padomes 1993. gada 29. oktobra Direktīvas 93/96/EEK par studentu uzturēšanās tiesībām (OV L 317, 59. lpp.) 3. panta interpretācija — Vienas dalībvalsts pilsonis students, kas ieradies citā dalībvalstī, lai tur mācītos, un vienlaikus šajā dalībvalstī ir strādājis algotu darbu, bet vēlāk profesionālo darbību ir pārtraucis
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               students, kas atrodas tādā situācijā kā prasītāja pamata lietā, nevar pamatoties uz Komisijas 1970. gada 29. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1251/70 par darba ņēmēju tiesībām palikt kādā dalībvalstī pēc tam, kad darba attiecības šajā valstī beigušās, 7. pantu, lai saņemtu iztikas stipendiju;

               2)

               students, kas ir kādas dalībvalsts pilsonis, kas dodas uz citu dalībvalsti, lai tur studētu, var pamatoties uz EKL 12. panta pirmo daļu, lai saņemtu iztikas stipendiju, ja viņš uzņemošajā dalībvalstī ir uzturējies zināmu periodu. EKL 12. panta pirmā daļa neliedz citu dalībvalstu pilsoņiem piemērot nosacījumu, ka viņiem iepriekš dalībvalstī ir jāuzturas pieci gadi;

               3)

               tādos apstākļos kā pamata prāvā Kopienu tiesības, it īpaši tiesiskās drošības princips, neliedz piemērot uzturēšanās nosacījumu, kas citu dalībvalstu studentu tiesības saņemt iztikas stipendiju padara atkarīgas no uzturēšanās periodu pabeigšanas pirms šī nosacījuma ieviešanas.

      (1)  OV C 117, 26.5.2007.


title: Lieta C-23/12: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 17. janvāra spriedums (Augstākās tiesas Senāta (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ierosināja Mohamad Zakaria (Regula (EK) Nr. 562/2006 — Kopienas Kodekss par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) — Tiesību uz cilvēka cieņas ievērošanu iespējams pārkāpums — Efektīva tiesību aizsardzība tiesā — Tiesības vērsties tiesā)

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/6

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 17. janvāra spriedums (Augstākās tiesas Senāta (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ierosināja Mohamad Zakaria

   (Lieta C-23/12) (1)

   (Regula (EK) Nr. 562/2006 - Kopienas Kodekss par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) - Tiesību uz cilvēka cieņas ievērošanu iespējams pārkāpums - Efektīva tiesību aizsardzība tiesā - Tiesības vērsties tiesā)
   2013/C 63/09
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākās tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

   Tiesvedība, ko ierosināja Mohamad Zakaria

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augstākās Tiesas Senāts — Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulas (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 105, 1. lpp), 13. panta 3. punkta interpretācija — Trešo valstu valstspiederīgo tiesības celt prasību par ieceļošanas atteikumu — Prasība, kas vērsta, lai tiktu konstatēta rīcība, ar kuru ir pieļauti procesuāli pārkāpumi, izsniedzot robežas šķērsošanas atļauju — Ar šādiem pārkāpumiem izraisītā morālā kaitējuma atlīdzināšana

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulas (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), 13. panta 3. punktā ir noteikts dalībvalstīm pienākums paredzēt pārsūdzības iespēju vienīgi saistībā ar ieceļošanas atteikumiem to teritorijā.

      (1)  OV C 80, 17.03.2012.


title: lieta T-135/04: Pirmās instances tiesas  2005. gada 24. novembra  spriedums —  GfK  pret ITSB (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes  Online bus  reģistrācijas pieteikums — Agrāka grafiskā preču zīme, kas satur vārdisku elementu  BUS , kā arī attēlu, kas sastāv no trim savītiem trijstūriem — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 43. panta 2. un 3. punkts — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               28.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/12

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 24. novembra spriedums — GfK pret ITSB
   (lieta T-135/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Online bus” reģistrācijas pieteikums - Agrāka grafiskā preču zīme, kas satur vārdisku elementu “BUS”, kā arī attēlu, kas sastāv no trim savītiem trijstūriem - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 43. panta 2. un 3. punkts - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2006/C 22/24)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GfK AG, Niremberga [Nuremberg] (Vācija), (pārstāvji — U. Brikmans [U. Brückmann] un R. Lange [R. Lange], advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), (pārstāvis — T. Lorenco Eihenbergs [T. Lorenzo Eichenberg].)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: BUS — Betreuungs- und Unternehmensberatungs GmbH, Minhene (Vācija).
   Priekšmets
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju pirmās palātas 2004. gada 4. februāra lēmumu (lieta R 327/2003-1) attiecībā uz iebildumu, kuru iesniedza īpašnieks Vācijas grafiskai preču zīmei, kas ietver vārdisku elementu “BUS”, kā arī trīs savītus trijstūrus, pret Kopienas vārdiskas preču zīmes “Online Bus” reģistrāciju attiecībā uz pakalpojumiem, kuri ietilpst 35. klasē.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 24.7.2004.


title: Lieta T-259/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 16. decembra spriedums — Komisija/ Arci Nuova associazione comitato di Cagliari un Gessa (Šķīrējklauzula — Nolīgums, kas noslēgts nevalstisko organizāciju 2003. gadā realizēto projektu par debatēm par Eiropu atbalstam ietvaros — Pret asociācijas direktoru vērsta prasība — Kompetences neesamība — Nolīguma neizpilde — Avansu atmaksa)

text:
               5.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/13

         Vispārējās tiesas 2010. gada 16. decembra spriedums — Komisija/Arci Nuova associazione comitato di Cagliari un Gessa

   (Lieta T-259/09) (1)

   (Šķīrējklauzula - Nolīgums, kas noslēgts nevalstisko organizāciju 2003. gadā realizēto projektu par debatēm par Eiropu atbalstam ietvaros - Pret asociācijas direktoru vērsta prasība - Kompetences neesamība - Nolīguma neizpilde - Avansu atmaksa)
   2011/C 38/22
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A.-M. Rouchaud-Joët un N. Bambara, pārstāvji, kuriem palīdz M. Moretto, advokāts)

      Atbildētāji: Arci Nuova associazione comitato di Cagliari (Cagliari, Itālija) (pārstāvji — sākotnēji S. Diana, pēc tam P. Aureli, advokāti) un Alberto Gessa (Cagliari, Itālija)

      Priekšmets

   Saskaņā ar LES 238. pantu celta prasība, kas pamatota ar šķīrējklauzulu, piespriest Arci Nuova associazione comitato di Cagliari un Gessa solidāri atmaksāt Komisijas nolīguma 2003-1550/001-001 ietvaros pārskaitīto avansu kopā ar nokavējuma procentiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību atcelt daļā, kurā tā vērsta pret Alberto Gessa kungu;

               2)

               Arci Nuova associazione comitato di Cagliari piespriest primāri atmaksāt Eiropas Komisijai EUR 15 675 kopā ar nokavējuma procentiem pēc likmes 7,32 %, par laiku no 2007. gada 20. maija līdz pilnīgai parāda atmaksai;

               3)

               Arci Nuova associazione comitato di Cagliari atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009.


title: Lieta F-69/06: Prasība, kas celta 2006. gada 23. jūnijā — Andersson u.c. pret Komisiju

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/35

         Prasība, kas celta 2006. gada 23. jūnijā — Andersson u.c. pret Komisiju
   (Lieta F-69/06)
   (2006/C 190/66)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Tommy Andersson, Brisele (Beļģija) u.c. (pārstāvji — A. Coolen, J.–N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt individuālos lēmumus par prasītāju lūgumu noraidīšanu, ar ko iecēlējinstitūcijai tika lūgts pieņemt pārejas pasākumus, lai 2005. un turpmākajos amatā paaugstināšanas gados garantētu vienlīdzīgu attieksmi un viņu iegūtās tiesības;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītāji atsaucas uz tādiem pašiem pamatiem, kādi ir norādīti lietā F–47/06 (1).

      (1)  ES OV C 154, 01.07.2006., 25. lpp.


title: Lieta T-140/05: Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/62

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-140/05) (1)

   (2008/C 301/107)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 132, 28.5.2005.