title: Lieta T-611/21: Prasība, kas celta 2021. gada 23. septembrī – ADS L. Kowalik, B. Włodarczyk/EUIPO – ESSAtech ([Bezvadu] tālvadības pultis (piederums –))

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/34

      Prasība, kas celta 2021. gada 23. septembrī – ADS L. Kowalik, B. Włodarczyk/EUIPO – ESSAtech ([Bezvadu] tālvadības pultis (piederums –))
      (Lieta T-611/21)
      (2021/C 502/51)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: ADS L. Kowalik, B. Włodarczyk s.c. (Sosnowiec, Polija) (pārstāvis: M. Oleksyn, radca prawny)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: ESSAtech (Přistoupim, Čehijas Republika)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus dizainparauga īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs ([Bezvadu] tālvadības pultis (piederums –)) – Kopienas dizainparaugs Nr. 4 539 302–0001

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2021. gada 5. jūlija lēmums lietā R 1070/2020-3

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā EUIPO.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 8. panta 1. punkta, aplūkojot to kopsakarā ar šīs regulas 25. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums un lietā C-395/16 DOCERAM (1) nostiprinātā juridiskā noteikuma pārkāpums saistībā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkta, aplūkojot to kopsakarā ar tās 41. panta 1. punktu (labas pārvaldības principi), neievērošanu;

                  —

                  minētās regulas 63. panta 1. punkta, aplūkojot to kopsakarā ar tās 63. panta 2. punktu, pārkāpums un lietā C-395/16 DOCERAM nostiprinātā juridiskā noteikuma pārkāpums saistībā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkta, aplūkojot to kopsakarā ar tās 41. panta 1. punktu (labas pārvaldības principi), neievērošanu.

         (1)  Spriedums, 2018. gada 8. marts, DOCERAM GmbH/CeramTec GmbH (C-395/16, EU:C:2018:172).


title: Lieta T-612/21: Prasība, kas celta 2021. gada 23. septembrī – ADS L. Kowalik, B. Włodarczyk/EUIPO – ESSAtech ([Bezvadu] tālvadības pultis (piederums –))

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/34

      Prasība, kas celta 2021. gada 23. septembrī – ADS L. Kowalik, B. Włodarczyk/EUIPO – ESSAtech ([Bezvadu] tālvadības pultis (piederums –))
      (Lieta T-612/21)
      (2021/C 502/52)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: ADS L. Kowalik, B. Włodarczyk s.c. (Sosnowiec, Polija) (pārstāvis: M. Oleksyn, radca prawny)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: ESSAtech (Přistoupim, Čehijas Republika)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus dizainparauga īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs ([Bezvadu] tālvadības pultis (piederums –)) – Kopienas dizainparaugs Nr. 4 539 302–0003

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2021. gada 14. jūlija lēmums lietā R 1072/2020-3

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā EUIPO.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 8. panta 1. punkta, aplūkojot to kopsakarā ar šīs regulas 25. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums un lietā C-395/16 DOCERAM (1) nostiprinātā juridiskā noteikuma pārkāpums saistībā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkta, aplūkojot to kopsakarā ar tās 41. panta 1. punktu (labas pārvaldības principi), neievērošanu;

                  —

                  minētās regulas 63. panta 1. punkta, aplūkojot to kopsakarā ar tās 63. panta 2. punktu, pārkāpums un lietā C-395/16 DOCERAM nostiprinātā juridiskā noteikuma pārkāpums saistībā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkta, aplūkojot to kopsakarā ar tās 41. panta 1. punktu (labas pārvaldības principi), neievērošanu.

         (1)  Spriedums, 2018. gada 8. marts, DOCERAM GmbH/CeramTec GmbH (C-395/16, EU:C:2018:172).


title: Lieta T-634/21: Prasība, kas celta 2021. gada 30. septembrī – Rimini Street/EUIPO (“WE DO SUPPORT”)

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/35

      Prasība, kas celta 2021. gada 30. septembrī – Rimini Street/EUIPO (“WE DO SUPPORT”)
      (Lieta T-634/21)
      (2021/C 502/53)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Rimini Street, Inc. (Lasvegasa, Nevada, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: E. Ratjen, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “WE DO SUPPORT” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 559 178

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 3. augusta lēmums lietā R 710/2021-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta, aplūkojot to kopsakarā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 2. punktu, pārkāpums.


title: Lieta T-648/21: Prasība, kas celta 2021. gada 5. oktobrī – YD/FRA

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/36

      Prasība, kas celta 2021. gada 5. oktobrī – YD/FRA

      (Lieta T-648/21)
      (2021/C 502/54)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: YD (pārstāvji: L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt atbildētājas direktora lēmumu, ar ko ir atteikts uz viņu attiecināt izņēmumu saskaņā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (PDNK) (1) 12. panta 2. punkta a) apakšpunktu un līdz ar to ir izbeigts prasītāja līgums saskaņā ar PDNK 47. panta c) punkta ii) apakšpunktu;

                  —

                  attiecīgā gadījumā atcelt atbildētājas direktora lēmumu, ar ko ir noraidīta sūdzība saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu, kura ir vērsta pret iepriekš minēto lēmumu;

                  —

                  atlīdzināt prasītājam nodarīto morālo kaitējumu, kas ex aequo et bono ir novērtēts 50 000 EUR apmērā;

                  —

                  kā pierādījumu savākšanas pasākumu saskaņā ar Reglamenta 91. pantu uzdot atbildētājai iesniegt informāciju par jaunieceltā grāmatveža pieredzi, kas ir ierakstīta atbildētājas budžeta uzskaites dokumentos pa darbības jomām, un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi prasītāja tiesības tikt uzklausītam, jo apstrīdētais lēmums tika pieņemts, direktoram neuzklausot prasītāju, ņemot vērā atbildētājas juridiskā dienesta vadītāja negatīvo ieteikumu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi tiesiskās drošības principu. Prasītājs apstrīd, ka administratīvo piezīmi, ar kuru tika uzsākta izņēmuma atļaušanas procedūra, ir izdevis atbildētājas administrācijas vadītājs, un ka tāpēc neesot skaidrs, vai šo procedūru ir veikusi kompetenta iestāde. Turklāt neesot pierādījumu, ka atbildētājas direktors būtu apstiprinājis administratīvo piezīmi. Tāpat tiek apgalvots, ka pat [ne]esot skaidrs, vai kritērijus, pēc kuriem tika vērtētas dienesta intereses, ir pieņēmusi kompetenta iestāde vai nē.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi objektivitātes principu, jo ieteikumu par prasītāja lietu sniedza prasītāja bijušais tiešais vadītājs, kurš neesot varējis izvērtēt viņa intereses paušanu atbilstoši attiecīgajiem kritērijiem un kurš neesot bijis objektīvs.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu dienesta interešu vērtējumā un apstrīdētā lēmuma pamatojumā. Turklāt tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi labas pārvaldības pienākumu un esot nepareizi izmantojusi savas pilnvaras.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi labas pārvaldības principu, rūpības pienākumu, kā arī Hartas 41. pantu un tiesiskās drošības principu, jo prasītājam kā darbiniekam, kurš ir Apvienotās Karalistes valstspiederīgais, gandrīz divus gadus nebija skaidrs viņa tiesiskais stāvoklis atbildētājā [iestādē].

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums rada diskrimināciju prasītāja veselības stāvokļa dēļ.

         (1)  Regula Nr. 31 (EEK), 11 (EAEK), ar kuru nosaka Eiropas Ekonomikas kopienas un Eiropas Atomenerģijas kopienas Civildienesta noteikumus un pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību (OV 1962, 45, 1385. lpp.).


title: Lieta T-656/21: Prasība, kas celta 2021. gada 11. oktobrī – H/2 Credit Manager/EUIPO – Hcapital Partners SCR (“H/2 CAPITAL PARTNERS”)

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/37

      Prasība, kas celta 2021. gada 11. oktobrī – H/2 Credit Manager/EUIPO – Hcapital Partners SCR (“H/2 CAPITAL PARTNERS”)
      (Lieta T-656/21)
      (2021/C 502/55)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: H/2 Credit Manager LP (Stemforda, Konektikuta, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: S. Malynicz, Barrister-at-Law, un J. Bittner, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Hcapital Partners SCR, SA (Lisabona, Portugāle)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “H/2 CAPITAL PARTNERS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 599 374

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 16. jūlija lēmums lietā R 1954/2019-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei, ja tā iestāsies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Apelācijas padome kļūdaini esot secinājusi, ka konkrētā sabiedrības daļa ietver plašu sabiedrību;

                  —

                  Apelācijas padome neesot aplūkojusi abas preču zīmes kā attiecīgos veselumus, ņemot vērā to dominējošos un atšķirtspējīgos elementus.


title: Lieta T-664/21: Prasība, kas celta 2021. gada 15. oktobrī – YF/EFCA

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/37

      Prasība, kas celta 2021. gada 15. oktobrī – YF/EFCA

      (Lieta T-664/21)
      (2021/C 502/56)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: YF (pārstāve: M. Casado García – Hirschfeld, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūra

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasības pieteikumu par pieņemamu un pamatotu;

            līdz ar to

                  —

                  atcelt apstrīdēto 2021. gada 18. februāra lēmumu, ar kuru ir izbeigts prasītāja pagaidu darbinieka līgums uz nenoteiktu laiku, un vajadzības gadījumā – noraidošo 2021. gada 5. jūlija lēmumu;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu, kuram ir divas daļas.

                  1.

                  Ar pirmo daļu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā.

                  2.

                  Ar otro daļu tiek apgalvots labas pārvaldības principa un samērīguma principa pārkāpums.


title: Lieta T-667/21: Prasība, kas celta 2021. gada 12. oktobrī – BAWAG PSK/ECB

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/38

      Prasība, kas celta 2021. gada 12. oktobrī – BAWAG PSK/ECB
      (Lieta T-667/21)
      (2021/C 502/57)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG (Vīne, Austrija) (pārstāvji: H. Bälz und D. Bliesener, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā Banka

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt atbildētājas 2021. gada 2. augusta lēmumu (1) un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas kompetencē neesot piemērot izņemšanas no apgrozības procentu saskaņā ar Austrijas Banku likuma (turpmāk tekstā – “BWG”) 97. panta 1. punktu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka saskaņā ar BWG 97. panta 1. punktu attiecībā uz izņemšanas no apgrozības procentu piemērošanu esot iestājies noilgums.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja neesot pārsniegusi Regulas (ES) No 575/2013 (2) 395. panta 1. punktā paredzēto lielo riska darījumu limitu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāptas prasītājas tiesības tikt uzklausītai.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot nepareizi aprēķinājusi izņemšanas no apgrozības procentu summu saskaņā ar BWG 97. panta 1. punktu.

         (1)  Nr. SSM- 2021-ATBAW-7_ESA-2018-0000126.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2013 L 176, 1-337. lpp.).


title: Lieta T-672/21: Prasība, kas celta 2021. gada 18. oktobrī – Grupa “Lew”/EUIPO – Lechwerke (“GRUPALEW.”)

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/39

      Prasība, kas celta 2021. gada 18. oktobrī – Grupa “Lew”/EUIPO – Lechwerke (“GRUPALEW.”)
      (Lieta T-672/21)
      (2021/C 502/58)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Grupa “LEW” S.A. (Čenstohova, Polija) (pārstāvis: A. Korbela, radca prawny)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Lechwerke AG (Augsburga, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes “GRUPALEW.” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 344 392

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 17. augusta lēmums lietā R 2763/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atcelt EUIPO Iebildumu nodaļas 2019. gada 25. oktobra lēmumu (pieņemts pirms apstrīdēta lēmuma);

                  —

                  likt EUIPO atkārtoti izskatīt iebildumus Nr. B 002956640, ko Lechwerke AG (Augsburga, Vācija) bija iesniegusi 2017. gada 13. septembrī.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/625 (1) 10. punkta pārkāpums.

         (1)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2018/625 (2018. gada 5. marts), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2017/1001 par Eiropas Savienības preču zīmi un atceļ Deleģēto Regulu (ES) 2017/1430 (OV 2018, L 104, 1. lpp.).


title: Lieta T-676/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. oktobrī – Target Brands/EUIPO – The Art Company B & S (“art class”)

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/39

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. oktobrī – Target Brands/EUIPO – The Art Company B & S (“art class”)
      (Lieta T-676/21)
      (2021/C 502/59)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Target Brands, Inc. (Mineapolisa, Minesota, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: R. Kunze, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: The Art Company B & S, SA (Quel, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “art class” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 888 737

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 9. augusta lēmums lietā R 1596/2019-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas padomē, kā arī Iebildumu nodaļā.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-677/21: Prasība, kas celta 2021. gada 18. oktobrī –TL/Komisija

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/40

      Prasība, kas celta 2021. gada 18. oktobrī –TL/Komisija
      (Lieta T-677/21)
      (2021/C 502/60)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: TL (pārstāves: L. Levi un N. Flandin, advokātes)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt prasītājas karjeras attīstības ziņojumu (“CDR”) par 2019. gadu;

                  —

                  pakārtoti atcelt CDR, ciktāl tajā ir ietverti apstrīdētie komentāri;

                  —

                  atcelt arī, ciktāl nepieciešams, atbildētājas 2021. gada 8. jūlija lēmumu par sūdzības, kuru prasītāja iesniedza par CDR, noraidīšanu;

                  —

                  piespriest atlīdzināt prasītājai nodarīto morālo kaitējumu; un

                  —

                  piespriest atbildētājai segt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots – tā kā 2019. gadam nebija izvirzīti mērķi, atbildētāja neesot varējusi atbilstoši un taisnīgi novērtēt prasītājas 2019. gadā paveikto darbu. Tiek norādīts, ka mērķu trūkums esot novedis pie acīmredzamām kļūdām vērtējumā, tādējādi neizpildot rūpības pienākumu un labas pārvaldības principu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi Civildienesta noteikumu 43. pantu un neesot ievērojusi vadlīnijas novērtētājiem. Tiek arī norādīts, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un esot nepareizi izmantojusi pilnvaras. Prasītāja arī piebilst, ka atbildētāja neesot ievērojusi rūpības pienākumu un labas pārvaldības pienākumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi LESD 292. panta 2. punktu, lasot to kopā ar Civildienesta noteikumu 25. panta 2. punktu un Pamattiesību hartas 41. panta 2. punktu.


title: Lieta T-678/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. oktobrī – Mendes/EUIPO – Actial Farmaceutica (“VSL3TOTAL”)

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/41

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. oktobrī – Mendes/EUIPO – Actial Farmaceutica (“VSL3TOTAL”)
      (Lieta T-678/21)
      (2021/C 502/61)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Mendes SA (Lugano, Šveice) (pārstāvis: M. Cavattoni, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Actial Farmaceutica Srl (Roma, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “VSL3TOTAL” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 11 702 172

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 17. augusta lēmums lietā R 1568/2020-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  apmierināt šo prasību;

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest otrai procesa dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta T-680/21: Prasība, kas celta 2021. gada 20. oktobrī – Funline International/EUIPO (“AMSTERDAM POPPERS”)

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/41

      Prasība, kas celta 2021. gada 20. oktobrī – Funline International/EUIPO (“AMSTERDAM POPPERS”)
      (Lieta T-680/21)
      (2021/C 502/62)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Funline International (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāve: Y. Echevarría García, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “AMSTERDAM POPPERS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 354 314

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 20. augusta lēmums lietā R 439/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atļaut pieteiktās preču zīmes reģistrāciju pilnībā;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp EUIPO notikušajā procesā radušos izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) un f) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-714/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 18. oktobra rīkojums – Smiths Group un Siti 1/Komisija

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/42

      Vispārējās tiesas 2021. gada 18. oktobra rīkojums – Smiths Group un Siti 1/Komisija
      (Lieta T-714/19) (1)

      (2021/C 502/63)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Otrās palātas priekšsēdētāja ir izdevusi rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 10, 13.1.2020.


title: Lieta T-731/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 5. oktobra rīkojums – Arris Global/Komisija

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/42

      Vispārējās tiesas 2021. gada 5. oktobra rīkojums – Arris Global/Komisija
      (Lieta T-731/19) (1)

      (2021/C 502/65)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Otrās palātas priekšsēdētāja ir izdevusi rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Lieta T-719/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 5. oktobra rīkojums – Northgate un Northgate Europe/Komisija

text:
               13.12.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 502/42

      Vispārējās tiesas 2021. gada 5. oktobra rīkojums – Northgate un Northgate Europe/Komisija
      (Lieta T-719/19) (1)

      (2021/C 502/64)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Otrās palātas priekšsēdētāja ir izdevusi rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Lieta T-782/21: Prasība, kas celta 2021. gada 18. decembrī – EAA/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/54

      Prasība, kas celta 2021. gada 18. decembrī – EAA/Komisija
      (Lieta T-782/21)
      (2022/C 73/69)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: European Aluminium Association (EAA) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: B. O’Connor un M. Hommé, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  veikt procesa organizatorisko pasākumu saistībā ar diviem lietas aspektiem;

                  —

                  atcelt Īstenošanas lēmumu (ES) 2021/1788 (1), ar kuru Komisija aptur Īstenošanas regulas (ES) 2021/1784 (2) darbību;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, kas tai radušies šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi Regulu 2016/1036 (3) un it īpaši tās 14. panta 4. punktu. Proti, Komisija neesot izskatījusi jautājumu par kaitējumu, kā tas ir paredzēts Regulas (ES) 2016/1036 3. panta 5. punktā, bet ir tikai pārbaudījusi ierobežotu un samazinātu kaitējuma rādītāju skaitu. Turklāt Komisija neesot veikusi Savienības interešu novērtējumu. Tāpat arī Komisija neesot ņēmusi vērā Savienības dekarbonizācijas politiku un sev ir noteikusi termiņu, kas nebija noteikts tiesību aktos. Visbeidzot, Komisija esot pieļāvusi kļūdu saistībā ar juridisko kritēriju, kas ir jāpiemēro attiecībā uz kaitējuma atkārtošanās iespēju.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot ievērojusi taisnīgas procedūras un labas pārvaldības principus. It īpaši Komisijas apturēšanas izmeklēšanas vispārējā norisē esot pieļauti trūkumi un apturēšanas izmeklēšana netika sākta likumīgi vai balstoties uz faktiem. Turklāt Komisija noteica nevajadzīgus termiņus, lai ievērotu nesaprātīgu un nevajadzīgu termiņu. Tāpat arī Komisija esot rīkojusies nekonsekventi, izmantojot izpaušanas jēdzienu, kas ir piemērojams jaunai izmeklēšanai un pārskatīšanas izmeklēšanai, bet ne termiņus, kuri ir piemērojami šīm izmeklēšanām. Visbeidzot, Savienības interešu vērtējums netika atklāts lietas dalībniekiem un tie nevarēja paust savus apsvērumus par to.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi LESD 296. pantu, nenorādot atbilstošu pamatojumu. It īpaši Komisija neesot pienācīgi norādījusi, kāpēc termiņš apturēšanas izmeklēšanas pabeigšanai bija jānosaka vienlaicīgi ar antidempinga izmeklēšanas termiņu. Turklāt Komisija neesot norādījusi pietiekamu pamatojumu, kāpēc Savienības interesēs bija apturēt pasākumus.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā. It īpaši Komisija esot pieļāvusi kļūdu, pārbaudot grozītos tirgus nosacījumus, Savienības rūpniecības nozares spēju apgādāt tirgu, datus par ražošanu ārpus Savienības un piedāvājumu un pieprasījumu.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot neatbilstoši izmantojusi apturēšanas klauzulu. Komisija esot nepareizi izmantojusi savas pilnvaras, nosakot apturēšanu kā alternatīvu neveiksmīgiem pieteikumiem izslēgt produktus no produkta piemērošanas jomas.

         (1)  Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2021/1788 (2021. gada 8. oktobris), ar ko aptur galīgos antidempinga maksājumus, kuri ar Īstenošanas regulu (ES) 2021/1784 noteikti Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes plakanu alumīnija velmējumu importam (OV 2021, L 359, 105. lpp.).

         (2)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2021/1784 (2021. gada 8. oktobris), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes plakanu alumīnija velmējumu importam (OV 2021, L 359, 6. lpp.).

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV 2016, L 176, 21. lpp.).


title: Lieta T-784/21: Prasība, kas celta 2021. gada 20. decembrī – NP/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/55

      Prasība, kas celta 2021. gada 20. decembrī – NP/Komisija
      (Lieta T-784/21)
      (2022/C 73/70)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: NP (pārstāvis – C. Mourato, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas (iecēlējinstitūcijas) 2021. gada 8. februāra lēmumu, ciktāl ar to daļēji noraidīti prasītājas 2020. gada 2. oktobra pieteikumi, kuru pamatā ir psiholoģiska vardarbība, par kuru atbilstoši Civildienesta noteikumu 12.a panta 1.–3. punktam ir atbildīga Eiropas Komisija, un it īpaši tādēļ, ka: tā nav atzinusi vardarbības esamību, kas esot īstenota kopš 2014. gada, ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas apgalvoto faktu vērtējumā, nav izdarījusi atbilstošus secinājumus un nav izpildījusi pienākumu sniegt palīdzību, kā arī ir atteikusies uzsākt procedūru par prasītājas invaliditātes konstatēšanu neredzama smadzeņu bojājuma dēļ pirms procedūras par viņas atjaunošanu darbā pēc tam, kad viņa bija kļuvusi par invalīdu, kā arī atteicās veikt saprātīgus darba vietas pielāgojumus, lai viņš varētu veikt darba būtiskās funkcijas, – tādus kā nepilna darba laiks medicīnisku iemeslu dēļ, tāldarbs un kvalifikācijas celšanas apmācību atbilstoši Civildienesta noteikumu 1.d panta 4. punktam un 33. pantam, kā arī to VIII pielikuma 15. pantam un Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Lēmumam C(2004) 1318;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai samaksāt prasītājai 40 000 EUR kā šajā saistībā nodarītā morālā kaitējuma atlīdzinājumu;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai samaksāt prasītājai 106 649,02 EUR kā tāda finansiālā kaitējuma atlīdzinājumu, kas šajā saistībā nodarīts laikā līdz 2021. gada 31. decembrim, neskarot prasītājas tiesības pieprasīt pārvērtēt atlīdzinājuma apmēru attiecībā uz finansiālajiem zaudējumiem, kas būtu nodarīts laikā no 2022. gada 1. janvāra līdz pieprasītās atjaunošanas darbā datumam;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā instancē saskaņā ar Eiropas Savienības Vispārējās tiesas Reglamenta 134. pantu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz psiholoģisko vardarbību, ko vairāki Eiropas Komisijas medicīniskā dienesta darbinieki esot īstenojuši attiecībā uz prasītāju, vienlaikus pieļautiem rūpības pienākuma, kā arī nediskriminācijas un samērīguma principu pārkāpumiem saistībā ar viņa pieteikumu par atjaunošanu darbā pēc invaliditātes procedūras, kas uzsākta 2014. gada novembrī, acīmredzamām kļūdām apgalvoto faktu vērtējumā un pienākuma sniegt palīdzību neizpildi, kā arī, visbeidzot, par pienākuma uzsākt procedūru, lai konstatētu viņa invaliditāti, neizpildi, kas esot bijis jādara pirms atjaunošanas darbā procedūras.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz prasību par to zaudējumu atlīdzību, kas izriet no iepriekš minētās vardarbības.


title: Lieta T-786/21: Prasība, kas celta 2021. gada 20. decembrī – Team Beverage/EUIPO (“TEAM BUSINESS IT DATEN – PROZESSE – SYSTEME”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/56

      Prasība, kas celta 2021. gada 20. decembrī – Team Beverage/EUIPO (“TEAM BUSINESS IT DATEN – PROZESSE – SYSTEME”)
      (Lieta T-786/21)
      (2022/C 73/71)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Team Beverage AG (Brēmene, Vācija) (pārstāvji: O. Spieker, D. Mienert un J. Selbmann, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “TEAM BUSINESS IT DATEN – PROZESSE – SYSTEME” zilā un pelēkā krāsā reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 660 655

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 8. oktobra lēmums lietā R 2185/2020-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 2. punktu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 2. punktu, pārkāpums.


title: Lieta T-787/21: Prasība, kas celta 2021. gada 21. decembrī – UniSkin /EUIPO – Unicskin (“UNISKIN by Dr. Søren Frankild”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/57

      Prasība, kas celta 2021. gada 21. decembrī – UniSkin /EUIPO – Unicskin (“UNISKIN by Dr. Søren Frankild”)
      (Lieta T-787/21)
      (2022/C 73/72)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: UniSkin ApS (Silkeborga, Dānija) (pārstāvis: M. Hoffgaard Rasmussen, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Unicskin, SL (Madride, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīga strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “UNISKIN by Dr. Søren Frankild” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 153 435
      Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 20. septembra lēmums lietā R 771/2021-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un līdz ar to pilnībā noraidīt iebildumu pret attiecīgo preču zīmi.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-790/21: Prasība, kas celta 2021. gada 22. decembrī – PL/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/58

      Prasība, kas celta 2021. gada 22. decembrī – PL/Komisija
      (Lieta T-790/21)
      (2022/C 73/73)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: PL (pārstāvis – N. de Montigny, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt ģenerāldirektorāta “Cilvēkresursi un drošība”2021. gada 16. februāra lēmumu par pārcelšanu citā amatā;

                  —

                  ciktāl nepieciešams, atcelt lēmumu, ar kuru ir noraidīta viņa saskaņā ar 22.c pantu iesniegtā 2021. gada 16. septembra sūdzība;

                  —

                  atzīt un konstatēt, ka Komisija ir pieļāvusi bezdarbību, nepieņemot Vispārējās tiesas 2015. gada 15. aprīļa un 2018. gada 13. decembra spriedumu izpildes pasākumus to rezolutīvo daļu izpildei, un Komisija nav ievērojusi res judicata spēku;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt EUR 250 000 kā zaudējumu par nodarīto mantisko kaitējumu, kā arī EIR 100 000 kā atlīdzību par ciesto morālo kaitējumu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir par administratīvās iestādes, kas noraidījusi prasītāja sūdzību, kompetences neesamību.

                  2.

                  Otrais pamats ir par LESD 266. panta pārkāpumu, res judiciata spēka neievērošanu, atpakaļejoša spēka aizlieguma principa pārkāpumu un procedūras nepareizu izmantošanu, procesuālo garantiju pārkāpumu, tiesību tikt faktiski uzklausītam un atbilstoši šo tiesību mērķim pārkāpumu. Šim pamatam ir trīs daļas:

                              —

                              pirmā daļa ir par prasītāja tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, tiesību tikt uzklausītam pārkāpumu, administratīvās izmeklēšanas neesamību, sacīkstes principa un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principa pārkāpumu, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta pārkāpumu un tiesību uz labu pārvaldību pārkāpumu, kā arī par saprātīga termiņa neievērošanu;

                              —

                              otrā daļa ir par atzīšanos, ka nav ievērots procedūras mērķis un procedūra, nav ievērots rūpības pienākums un ar ziņotāja statusu saistītā drošība;

                              —

                              trešā daļa ir par principu un normu, kas saistītas ar atpakaļejoša spēka aizliegumu un tiesisko drošību, pārkāpumu, objektivitātes (objektīvās un subjektīvās) principu pārkāpumu, vēlmi pieņemt tādu pašu lēmumu ar tādu pašu tvērumu un tādu pašu pamatojumu tai vietā, lai saprātīgā termiņā un efektīvā veidā kompensētu iespējas ievērot prasītāja procesuālās tiesības zudumu.

                  3.

                  Trešais pamats ir par Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) 22.a panta pārkāpumu, pienākuma sniegt palīdzību un rūpības pienākuma procedūrā saistībā ar pārcelšanu citā amatā neievērošanu, Civildienesta noteikumu 22.c panta pārkāpumu un aizsardzības saistībā ar whistleblowers neievērošanu, pienācīgas rūpības, neitralitātes, neatkarības, objektivitātes pienākuma neievērošanu, prasītāja tiesību uz to, ka administrācija izskata viņa lietu taisnīgi, pārkāpumu un viņa tiesiskās paļāvības pārkāpumu un procedūras nepareizu izmantošanu. Šim pamatam ir četras daļas:

                              —

                              pirmā daļa ir par Civildienesta noteikumu 22.c panta pārkāpumu, jo iecēlējinstitūcija neesot izmantojusi šajā normā paredzēto procedūru;

                              —

                              otrā daļa ir par rūpības pienākuma neizpildi;

                              —

                              trešā daļa ir par kompetentās iecēlējinstitūcijas objektivitātes, neatkarības un neitralitātes principa pārkāpumu, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa pārkāpumu;

                              —

                              ceturtā daļa ir par pierādīšanas pienākuma jomā piemērojamo normu pārkāpumu.


title: Lieta T-793/21: Prasība, kas celta 2021. gada 21. decembrī – Front Polisario/Padome

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/59

      Prasība, kas celta 2021. gada 21. decembrī – Front Polisario/Padome
      (Lieta T-793/21)
      (2022/C 73/74)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (pārstāvis – G. Devers, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt prasību par pieņemamu;

                  —

                  atcelt apstrīdēto regulu;

                  —

                  piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Lai pamatotu prasību, kas vērsta pret Padomes Regulu (ES) 2021/1750 (2021. gada 28. septembris), ar ko groza Regulu (ES) 2019/440 par zvejas iespēju iedalīšanu saskaņā ar Ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti un tā īstenošanas protokolu (OV 2021, L 349, 1. lpp.), prasītāja izvirza vienu vienīgu pamatu, ar ko tiek apgalvots, ka minētajai regulai trūkstot juridiskā pamatojuma, jo Lēmums 2019/441 (1) esot prettiesisks.

                  1.

                  Ar pirmo daļu tiek apgalvots, ka Padomei nav kompetences pieņemt Lēmumu 2019/441, jo Savienībai un Marokas Karalistei neesot kompetences noslēgt Rietumsahārai piemērojamu starptautisku nolīgumu Front Polisario pārstāvētās sahravi tautas vietā.

                  2.

                  Ar otro daļu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums izvērtēt jautājumu par pamattiesību un starptautisko humanitāro tiesību ievērošanu, jo Padome pirms Lēmuma 2019/441 pieņemšanas šo jautājumu neesot izvērtējusi.

                  3.

                  Ar trešo daļu tiek apgalvots, ka Padome nav ievērojusi savu pienākumu izpildīt Tiesas spriedumus, jo Lēmumā 2019/441 neesot ņemta vērā 2018. gada 27. februāra sprieduma Western Sahara Campaign UK (C-266/16, EU:C:2018:118) motīvu daļa.

                  4.

                  Ar ceturto daļu tiek apgalvots, ka nav ievēroti pamatprincipi un pamatvērtības, uz ko Savienība balstās, rīkodamās starptautiskajā arēnā, jo:
                  pirmkārt – pārkāpjot tautu tiesības uz to nacionālās vienotības respektēšanu – Lēmumā 2019/441 tiek noliegta sahravi tautas pastāvēšana, to apzīmējot ar terminiem “Rietumsahāras tauta” un “attiecīgie iedzīvotāji”;
                  otrkārt – pārkāpjot tautu tiesības brīvi rīkoties ar saviem dabas resursiem – ar Lēmumu 2019/441 tiek noslēgts starptautisks nolīgums, kurā bez sahravi tautas piekrišanas tiek reglamentēts, kā Savienības kuģi izmanto tās zvejas resursus;
                  treškārt, ar Lēmumu 2019/441 – Marokas Karalistes teritoriālās aneksijas politikas un šīs politikas īstenošanai nepieciešamo sistemātisko pamattiesību pārkāpumu kontekstā – ar Marokas Karalisti tiek noslēgts okupētajai Rietumsahārai piemērojams starptautisks nolīgums.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, jo Lēmums 2019/441 ir pretrunā Savienības konsekventi un atkārtoti izteiktajiem paziņojumiem, ka ir jāievēro pašnoteikšanās un līgumu relatīvās iedarbības principi.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips, jo, ņemot vērā Rietumsahāras atšķirīgo un īpašo statusu, pašnoteikšanās tiesību neaizskaramību un Rietumsahāras tautai piemītošo trešās personas statusu, Padomes ziņā nebija veikt samērīguma izsvēršanu starp apgalvotajiem ar zvejniecības nolīgumu panāktajiem “ieguvumiem” un tā ietekmi uz sahravi dabas resursiem.

                  7.

                  Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka pastāv pretruna ar kopējo zivsaimniecības politiku, jo, piemērojot ar Lēmumu 2019/441 noslēgto nolīgumu, Savienības kuģi varēs piekļūt sahravi tautas zvejas resursiem bez tās piekrišanas un par to Marokas iestādēm tiks maksāta finansiāla atlīdzība, kaut arī Rietumsahāras ūdeņi nav Marokas “ūdeņi” Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencijas 61. un 62. panta izpratnē.

                  8.

                  Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas pašnoteikšanās tiesības, jo:
                  pirmkārt, Lēmumā 2019/441 sahravi tautu apzīmējot ar jēdzienu “Rietumsahāras tauta” un “attiecīgie iedzīvotāji”, tajā tiek noliegta sahravi tautas kā pašnoteikšanās tiesību subjekta nacionālā vienotība;
                  otrkārt, pārkāpjot sahravi tautas tiesības brīvi rīkoties ar saviem dabas resursiem, ar Lēmumu 2019/441 tiek noslēgts starptautisks nolīgums, kurā bez tās piekrišanas tiek reglamentēts, kā Savienības kuģi izmanto tās zvejas resursus;
                  treškārt, pārkāpjot sahravi tautas tiesības uz tās nacionālās teritorijas nedalāmību, Lēmumā 2019/441 ir noliegts Rietumsahāras atšķirīgais un īpašais statuss un atzīta tās prettiesiskā sadalīšana, kas veikta ar Marokas izveidoto uzbērumu.

                  9.

                  Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts līgumu relatīvās iedarbības princips, jo ar Lēmumu 2019/441 tiek noliegts, ka sahravi tautai ES un Marokas attiecībās ir trešās personas statuss un tai bez tās piekrišanas ir uzliktas starptautiskas saistības attiecībā uz tās nacionālo teritoriju un dabas resursiem.

                  10.

                  Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas starptautiskās humanitārās tiesības un starptautiskās krimināltiesības, jo:
                  pirmkārt, ar Lēmumu 2019/441 tiek noslēgts Rietumsahārai piemērojams starptautisks nolīgums, lai gan Marokas okupācijas spēkiem nav jus tractatus attiecībā uz šo teritoriju un tiem ir aizliegts izmantot tās dabas resursus;
                  otrkārt, piemērojot ar Lēmumu 2019/441 noslēgto nolīgumu, Savienība subsidēs Marokas infrastruktūru okupētajā sahravi teritorijā, lai Maroka varētu tajā pastāvīgi izvietot savus civiliedzīvotājus un bruņotos spēkus;
                  treškārt, izmantojot jēdzienu “Rietumsahāras tauta” un “attiecīgie iedzīvotāji”, Lēmumā 2019/441 ir atbalstīta Marokas kolonistu nelikumīgā pārvietošana uz okupēto sahravi teritoriju.

                  11.

                  Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas Savienības saistības attiecībā uz starptautiskās atbildības tiesībām, jo, noslēdzot Rietumsahārai piemērojamu starptautisku nolīgumu ar Marokas Karalisti, Lēmumā 2019/441 ir akceptēti smagi starptautisko tiesību pārkāpumi, kurus Marokas okupācijas spēki ir izdarījuši pret sahravi tautu, un ar to tiek sniegta palīdzība un atbalsts no šiem pārkāpumiem izrietošās situācijas saglabāšanai.

         (1)  Padomes Lēmums (ES) 2019/441 (2019. gada 4. marts) par to, lai noslēgtu Ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti, tā īstenošanas protokolu un nolīgumam pievienoto vēstuļu apmaiņu (OV 2019, L 77, 4. lpp.).


title: Lieta T-794/21: Prasība, kas celta 2021. gada 22. decembrī – Wenz Kunststoff/EUIPO – Mouldpro (“MOULDPRO”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/61

      Prasība, kas celta 2021. gada 22. decembrī – Wenz Kunststoff/EUIPO – Mouldpro (“MOULDPRO”)
      (Lieta T-794/21)
      (2022/C 73/75)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Wenz Kunststoff GmbH & Co. KG (Lüdenscheid, Vācija) (pārstāvji: J. Bühling un D. Graetsch, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mouldpro ApS (Ballerup, Dānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MOULDPRO” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 10 022 317

         Process EUIPO: atcelšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 8. oktobra lēmums lietā R 646/2020-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  noraidīt Mouldpro ApS2018. gada 30. janvāra pieteikumu atcelt Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 10 022 317;

            pakārtoti:

                  —

                  noraidīt atcelšanas pieteikumu, ciktāl tas attiecas uz citām precēm, nevis “šļūteņu savienojumiem no plastmasas (kas iekļauti 17. klasē)”;

            sekundāri pakārtoti:

                  —

                  nodot lietu atpakaļ EUIPO atkārtotai izskatīšanai un lēmuma pieņemšanai;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-795/21: Prasība, kas celta 2021. gada 22. decembrī – Protectoplus/EUIPO (“Li-SAFE”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/61

      Prasība, kas celta 2021. gada 22. decembrī – Protectoplus/EUIPO (“Li-SAFE”)
      (Lieta T-795/21)
      (2022/C 73/76)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Protectoplus GmbH (Rensburg, Vācija) (pārstāvis: W. Riegger, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Li-SAFE” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 288 094

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 6. oktobra lēmums lietā R 845/2021-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-797/21: Prasība, kas celta 2021. gada 23. decembrī – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (“HELIXORIGINAL”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/62

      Prasība, kas celta 2021. gada 23. decembrī – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (“HELIXORIGINAL”)
      (Lieta T-797/21)
      (2022/C 73/77)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Gustopharma Consumer Health, SL (Madride, Spānija) (pārstāvji: J. Wachinger un R. Drozdz, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Helixor Heilmittel GmbH (Rozenfelde, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīga strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “HELIXORIGINAL” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 234 824

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 18. oktobra lēmums lietā R 1644/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-798/21: Prasība, kas celta 2021. gada 23. decembrī – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (“HELIXFORTE”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/63

      Prasība, kas celta 2021. gada 23. decembrī – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (“HELIXFORTE”)
      (Lieta T-798/21)
      (2022/C 73/78)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Gustopharma Consumer Health, SL (Madride, Spānija) (pārstāvji: J. Wachinger un R. Drozdz, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Helixor Heilmittel GmbH (Rozenfelde, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīga strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “HELIXFORTE” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 234 899

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 19. oktobra lēmums lietā R 1645/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-800/21: Prasība, kas celta 2021. gada 28. decembrī – Fieldpoint (Cyprus)/EUIPO (“HYPERLIGHTOPTICS”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/63

      Prasība, kas celta 2021. gada 28. decembrī – Fieldpoint (Cyprus)/EUIPO (“HYPERLIGHTOPTICS”)
      (Lieta T-800/21)
      (2022/C 73/79)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Fieldpoint (Cyprus) LTD (Nikosija, Kipra) (pārstāvji: P. Rath un S. Gebele, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “HYPERLIGHTOPTICS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 335 960

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 6. oktobra lēmums lietā R 1166/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atzīt Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 18 335 960 “HYPERLIGHTOPTICS” reģistrācijas pieteikumu par atbilstošu reģistrācijas prasībām;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 2. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 2. punkta pārkāpums;

                  —

                  vienlīdzības principa pārkāpums.


title: Lieta T-801/21: Prasība, kas celta 2021. gada 28. decembrī – Fieldpoint (Cyprus)/EUIPO (“HYPERLIGHTEYEWEAR”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/64

      Prasība, kas celta 2021. gada 28. decembrī – Fieldpoint (Cyprus)/EUIPO (“HYPERLIGHTEYEWEAR”)
      (Lieta T-801/21)
      (2022/C 73/80)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Fieldpoint (Cyprus) LTD (Nikosija, Kipra) (pārstāvji: P. Rath un S. Gebele, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “HYPERLIGHTEYEWEAR” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 335 969

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 6. oktobra lēmums lietā R 1165/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atzīt Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 18 335 969 “HYPERLIGHTEYEWEAR” reģistrācijas pieteikumu par atbilstošu reģistrācijas prasībām;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 2. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 2. punkta pārkāpums;

                  —

                  vienlīdzības principa pārkāpums.


title: Lieta T-802/21: Prasība, kas celta 2021. gada 23. decembrī – just-organic.com/EUIPO (“JUST ORGANIC”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/65

      Prasība, kas celta 2021. gada 23. decembrī – just-organic.com/EUIPO (“JUST ORGANIC”)
      (Lieta T-802/21)
      (2022/C 73/81)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: just-organic.com GmbH (Esene, Vācija) (pārstāvis: C. Menebröcker, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “JUST ORGANIC” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 317 774

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 20. oktobra lēmums lietā R 1010/2021-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to ir noraidīts Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 18 317 774 reģistrācijas pieteikums;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-805/21: Prasība, kas celta 2021. gada 23. decembrī – NS/Parlaments

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/65

      Prasība, kas celta 2021. gada 23. decembrī – NS/Parlaments
      (Lieta T-805/21)
      (2022/C 73/82)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: NS (pārstāves: L. Levi un A. Blot, advokātes)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

                  —

                  atcelt 2021. gada 21. janvāra lēmumu par prasītājas iecelšanu citā – Prezidentūras ģenerāldirektorāta padomnieces – amatā un – vajadzības gadījumā – 2021. gada 8. marta lēmumu par nepamatotu maksājumu atgūšanu;

                  —

                  vajadzības gadījumā atcelt 2021. gada 16. septembra lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas 2021. gada 7. aprīļa sūdzība;

                  —

                  atlīdzināt prasītājai mantisko un morālo kaitējumu;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja ir izvirzījusi trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants un konkrēti nav ievērotas tiesības tikt uzklausītam un nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu.

                  2.

                  Otrais pamats ir saistīts ar acīmredzamu dienesta interešu neesamību un rūpības pienākuma neievērošanu.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz pilnvaru nepareizu izmantošanu un procedūras nepareizu izmantošanu.


title: Lieta T-806/21: Prasība, kas celta 2021. gada 27. decembrī – NT/EMA

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/66

      Prasība, kas celta 2021. gada 27. decembrī – NT/EMA

      (Lieta T-806/21)
      (2022/C 73/83)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: NT (pārstāve – N. de Montigny, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA)

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2021. gada 15. marta lēmumu;

                  —

                  vajadzības gadījumā atcelt 2021. gada 30. septembra lēmumu;

                  —

                  piespriest atbildētājai izmaksāt prasītājai atlīdzinājumu par morālo kaitējumu 2 500,00 EUR apmērā;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz lēmuma pamatojuma juridisko nepietiekamību. Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka neesot veikta konkrēta un detalizēta situācijas pārbaude un esot pieļautas pretrunas iesniegto secinājumu informācijā. Turklāt tā norāda, ka esot pārkāpts jēdziens “arodslimība” un pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz informācijas neesamību vai kļūdainu informāciju, ko sniedzis medicīnas aģentūras ārsts, kuru izvēlējusies prasītāja, un cits pieaicināts ārsts attiecībā uz kvalifikāciju par arodslimību Civildienesta noteikumu izpratnē.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz procesuālu pārkāpumu un invaliditātes komitejas secinājumu priekšlaicīgumu tādēļ, ka šajos secinājumos esot bijis jāņem vērā arī darba radītā stresa situācija un ka par to pamatā esošajiem faktiem šobrīd notiek administratīvā izmeklēšana.

                  4.

                  Ceturtais pamats attiecas uz to, ka Institūcijas, kura ir pilnvarota noslēgt darba līgumus, pirms lēmuma pieņemšanas nav ievērojusi prasītājas tiesības tikt uzklausītai un izpildījusi rūpības pienākumu, pienākumu sniegt palīdzību un labu pārvaldību.

                  5.

                  Piektais pamats attiecas uz dienesta pārkāpumu, ko esot pieļāvusi administrācija, izskatot prasītājas prasību par tai nodarītā kaitējuma atlīdzināšanu, kas ex aequo et bono novērtēts 2 500,00 EUR apmērā.


title: Lieta T-807/21: Prasība, kas celta 2021. gada 29. decembrī – QI/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/67

      Prasība, kas celta 2021. gada 29. decembrī – QI/Komisija
      (Lieta T-807/21)
      (2022/C 73/84)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: QI (pārstāve – N. de Montigny, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Ģenerāldirektora “Cilvēkresursu un drošības nodaļa” ģenerāldirektora 2021. gada 26. februāra lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas 2020. gada 25. oktobra sūdzība, kas iesniegta atbilstoši Civildienesta noteikumu 24. pantam;

                  —

                  nepieciešamības gadījumā atcelt Komisijas 2021. gada 27. septembra lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas 2021. gada 26. maija sūdzība;

                  —

                  piespriest Komisijai izmaksāt prasītājai atlīdzinājumu par tai nodarīto morālo un mantisko kaitējumu kopā ar procentiem, kas ex aequo et bono novērtēts 100 000 EUR apmērā;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt šajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz to, ka lūguma sniegt palīdzību noraidīšana ir bijusi priekšlaicīga tādā ziņā, ka tā ir notikusi, neuzsākot izmeklēšanu, nesagaidot rezultātus prasītājas pieteikumam par piekļuvi savai medicīnas lietai un tātad pārkāpjot tiesības tikt lietderīgi uzklausītai pirms lēmuma pieņemšanas.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā saistībā ar pierādījumu nepietiekamību par to, ka ir notikusi Eiropas Savienības Civildienesta noteikumiem (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) pretēja rīcība. Prasītāja apgalvo, ka patiešām ir cietusi no vardarbības, ka procesuālie termiņi esot bijuši pārāk īsi un ka ir pārkāpts Civildienesta noteikumu 59. pants, kurā neesot atļautas pārbaudes, ko šajā gadījumā esot veicis medicīniskais dienests.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta pārkāpumu, pienākuma sniegt palīdzību un rūpības pienākuma neizpildi, prasītājas tiesību uz labu pārvaldību, kā arī tiesību uz taisnīgu attieksmi pārkāpumu. Prasītāja atsaucas arī uz tās tiesiskās paļāvības pārkāpumu.

                  4.

                  Ceturtais pamats attiecas uz tiesību tikt lietderīgi uzklausītai pārkāpumu tādēļ, ka neesot atbilstoši sacīkstes principam apspriesti elementi, ko pirms lietas izskatīšanas pabeigšanas analizējis Komisijas Izmeklēšanas un disciplinārlietu birojs (IDOC).

                  5.

                  Piektais pamats attiecas uz prasību par morālā un mantiskā kaitējuma atlīdzināšanu.


title: Lieta T-47/21: Vispārējās tiesas 2021. gada 26. novembra rīkojums – Cepewa/EUIPO – Out of the blue (“LIEBLINGSMENSCH”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/68

      Vispārējās tiesas 2021. gada 26. novembra rīkojums – Cepewa/EUIPO – Out of the blue (“LIEBLINGSMENSCH”)
      (Lieta T-47/21) (1)

      (2022/C 73/85)
      Tiesvedības valoda – vācu
      Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 88, 15.3.2021.


title: Lieta T-48/21: Vispārējās tiesas 2021. gada 26. novembra rīkojums – Cepewa/EUIPO – Out of the blue (“Lieblingsmensch”)

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/68

      Vispārējās tiesas 2021. gada 26. novembra rīkojums – Cepewa/EUIPO – Out of the blue (“Lieblingsmensch”)
      (Lieta T-48/21) (1)

      (2022/C 73/86)
      Tiesvedības valoda – vācu
      Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 88, 15.3.2021.


title: Lieta C-699/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 22. novembrī iesniedza Corte costituzionale (Itālija) – E.D.L.

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/14

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 22. novembrī iesniedza Corte costituzionale (Itālija) – E.D.L.
      (Lieta C-699/21)
      (2022/C 73/18)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Corte costituzionale

         Pamatlietas puse

      E.D.L.

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Pamatlēmuma 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi 1. panta 3. punkts (1), to lasot kopā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 3., 4. un 35. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka izpildes tiesu iestādei, ja tā uzskata, ka personas, kurai piemīt nopietnas hroniskas un potenciāli neatgriezeniskas patoloģijas, nodošana varētu pakļaut šo personu draudiem ciest nopietnu veselības kaitējumu, ir jāpieprasa no izsniegšanas tiesu iestādes informācija, kas ļauj izslēgt šī riska esamību, un tai ir jāatsaka nodošana, ja saprātīgā termiņā tā nesaņem attiecīgās garantijas?

         (1)  Padomes pamatlēmums (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV 2002, L 190, 1. lpp.).


title: Lieta C-700/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 22. novembrī iesniedza Corte costituzionale (Itālija) – O.G.

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/14

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 22. novembrī iesniedza Corte costituzionale (Itālija) – O.G.
      (Lieta C-700/21)
      (2022/C 73/19)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Corte costituzionale

         Pamatlietas puse

      O.G.

         Prejudiciālie jautājumi

                  a)

                  Vai Padomes Pamatlēmuma 2002/584/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm 4. panta 6. punkts (1), to interpretējot saskaņā ar šī pamatlēmuma 1. panta 3. punktu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. pantu, nepieļauj tādu tiesisko regulējumu kā Itālijas tiesiskais regulējums, kas – ar Eiropas apcietināšanas orderi, kas ir izsniegts brīvības atņemšanas soda vai drošības līdzekļa izpildei, saistītā procedūrā – absolūti un automātiski liedz izpildes tiesu iestādēm atteikties nodot trešo valstu valstspiederīgos, kuri dzīvo vai uzturas tās teritorijā, neatkarīgi no to saiknēm ar šo valsti?

                  b)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, pamatojoties uz kādiem kritērijiem un nosacījumiem šādas saiknes ir jāuzskata par tik būtiskām, lai tās liktu izpildes tiesu iestādei atteikt nodošanu?

         (1)  OV 2002, L 190, 1. lpp.


title: Lieta C-731/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 1. decembrī iesniedza Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luksemburga) – GV/Caisse nationale d’assurance pension

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/15

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 1. decembrī iesniedza Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luksemburga) – GV/Caisse nationale d’assurance pension

      (Lieta C-731/21)
      (2022/C 73/20)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: GV

         Atbildētāja: Caisse nationale d’assurance pension

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai Eiropas Savienības tiesībām, it īpaši Līguma par Eiropas Savienības darbību 18., 45. un 48. pantam un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 492/2011 (2011. gada 5. aprīlis) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā (1) 7. panta 2. punktam, ir pretrunā tādas dalībvalsts tiesību normas kā Luksemburgas Sociālā nodrošinājuma kodeksa 195. pants un grozītā 2004. gada 9. jūlija Likuma par tiesiskajām sekām, ko rada konkrētas partnerattiecības 3., 4. un 4-1. pants, ar ko izcelsmes dalībvalstī tiesiski noslēgtu un reģistrētu partnerattiecību pārdzīvojušajam partnerim apgādnieka zaudējuma pensija, kas pienākas tā iemesla dēļ, ka viņa partneris pirms savas nāves veica profesionālu darbību uzņemošajā dalībvalstī, tiek piešķirta ar nosacījumu, ka partnerattiecības ir tikušas reģistrētas minētās dalībvalsts reģistrā, lai pārbaudītu, vai ir izpildīti šīs dalībvalsts tiesību aktos noteiktie pamatnosacījumi partnerattiecību atzīšanai un iespējas atsaukties uz tām attiecībā pret trešām personām nodrošināšanai, savukārt, lai apgādnieka zaudējuma pensiju piešķirtu uzņemošajā dalībvalstī noslēgto partnerattiecību pārdzīvojušajam partnerim, ir jāizpilda tikai viens nosacījums, proti, partnerattiecībām ir jābūt tiesiski noslēgtām un reģistrētām?

         (1)  OV 2011, L 141, 1. lpp.


title: Lieta C-747/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 3. decembrī PAO Severstal iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 22. septembra spriedumu lietā T-753/16 Severstal/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/16

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 3. decembrīPAO Severstal iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 22. septembra spriedumu lietā T-753/16 Severstal/Komisija
      (Lieta C-747/21 P)
      (2022/C 73/21)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: PAO Severstal (pārstāvji: M. Krestiyanova un N. Tuominen, advokāti)

         Citas lietas dalībnieces: Eiropas Komisija un Eurofer, European Steel Association, ASBL

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  pieņemt galīgo spriedumu lietā, ja to ļauj tiesvedības stadija;

                  —

                  pakārtoti, nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Vispārējā tiesā;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Tiesā, kā arī Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības pamatošanai ir izvirzīti šādi pamati:

                  —

                  Pirmkārt, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, kļūdaini interpretējot Pamatregulas (1) 18. panta 1. punktu, un ir izdarījusi būtībā nepareizus faktu konstatējumus. Vispārējā tiesa, nesniedzot nekādu skaidrojumu, balstījās uz pieņēmumu, ka attiecīgā prece ir pusfabrikāts. Tomēr šis bija/ir pirmais strīdīgais jautājums starp lietas dalībniekiem. Vispārējā tiesa, nevēloties ņemt vērā šo strīdīgo jautājumu, nemaz nerunājot par tā nozīmības izvērtēšanu 18. panta 1. punkta piemērošanā, neesot sapratusi, ka, neatrisinot pirmo domstarpību starp lietas dalībniekiem, nav iespējams izdarīt secinājumus par to, vai Komisija ir vai nav pareizi piemērojusi 18. panta 1. punktu šajā lietā.

                  —

                  Otrkārt, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, interpretējot Pamatregulas 9. panta 4. punktu, un nepievēršoties būtiskajiem argumentiem vai nenorādot pamatojumu. Izmantojot Vispārējās tiesas sniegto aizsardzību, Komisija būtiski pārsniedza izmeklēšanas laika robežas, izvēloties 2008. gadu par “visnesenāko reprezentatīvo gadu”, kuru finanšu krīze nebija ietekmējusi. Tāpat apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka pārsūdzētajā spriedumā izdarītajā konstatējumā par kaitējumu ir pieļauta kļūda, jo tas nav attiecīgo faktoru – gan pozitīvo, gan negatīvo – līdzsvarojums. Šajā kontekstā apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksu samazināšana kopā ar citiem faktoriem būtu jāsaista ar situāciju Savienības ražošanas nozarē pēc 2012. gada globālās finanšu krīzes. Taču Vispārējā tiesa atteicās pat apsvērt, vai finanšu krīze arī būtu varējusi ietekmēt kaitējumu ķēdi.

                  —

                  Treškārt, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, kļūdaini interpretējot Pamatregulas 2. panta 9. punktu, un neizvērtējot visus argumentus, no kuriem dažus tā pat izvirzīja pati. Vispārējā tiesa ir ignorējusi savu judikatūru, prettiesiski konstatējot, ka 2. panta 9. punktā minēto koriģēšanu pēc analoģijas varētu izmantot arī kaitējuma starpības aprēķināšanā. Apelācijas sūdzības iesniedzējas CIF eksporta cenas korekcija attiecībā uz pārdošanas, vispārējām un administratīvajām izmaksām un peļņu kaitējuma starpības [aprēķināšanas] nolūkos ir neadekvāta, nepamatota un ir acīmredzama kļūda vērtējumā, jo vienīgā attiecīgā eksporta cena ir faktiskā atvērtā tirgus (CIF) cena ar piegādi līdz Savienības robežai importa Savienības tirgū gadījumā un konkurējoša Savienības ražošanas nozares atvērtā tirgus cena. Apstiprinājums apelācijas sūdzības iesniedzējas viedoklim ir atrodams Vispārējās tiesas spriedumā T-383/17, Hansol Paper/Komisija (2) (196.–204. punkts).

         (1)  Komisijas Regula (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris), par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 51. lpp., labojums OV 2010, L 7, 22. lpp.).

         (2)  Vispārējās tiesas spriedums, 2020. gada 2. aprīlis (lieta T-383/17, Hansol Paper/Komisija, EU:T:2020:139).


title: Lieta C-748/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 3. decembrī Novolipetsk Steel PAO iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 22. septembra spriedumu lietā T-752/16 NLMK/Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/17

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 3. decembrīNovolipetsk Steel PAO iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 22. septembra spriedumu lietā T-752/16 NLMK/Komisija
      (Lieta C-748/21 P)
      (2022/C 73/22)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Novolipetsk Steel PAO (pārstāvji: M. Krestiyanova un N. Tuominen, advokāti)

         Citas lietas dalībnieces: Eiropas Komisija un Eurofer, European Steel Association, ASBL

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  pieņemt galīgo spriedumu lietā, ja to ļauj tiesvedības stadija;

                  —

                  pakārtoti, nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Vispārējā tiesā;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Tiesā, kā arī Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības pamatošanai ir izvirzīti šādi pamati:

                  —

                  Pirmkārt, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, kļūdaini interpretējot Pamatregulas (1) 18. panta 1. punktu, ir izdarījusi būtībā nepareizus faktu konstatējumus un sagrozījusi pierādījumus. Vispārējā tiesa ir balstījusies uz pieņēmumu, ka attiecīgā prece ir pusfabrikāts, un nav norādījusi pamatojumu, kāpēc tā vienkārši pārņēma Komisijas viedokli šajā jautājumā. Tomēr šis ir pirmais strīdīgais jautājums starp lietas dalībniekiem, un tas būtiski ietekmē veidu, kādā ir jāpiemēro Pamatregulas 18. panta 1. punkts. Vispārējā tiesa, nevēloties ņemt vērā šo strīdīgo jautājumu, nemaz nerunājot par tā nozīmības izvērtēšanu 18. panta 1. punkta piemērošanā, nav sapratusi, ka, neatrisinot šo pirmo domstarpību starp lietas dalībniekiem, nav iespējams izdarīt secinājumus par to, vai Komisija ir vai nav pareizi piemērojusi 18. panta 1. punktu šajā lietā.

                  —

                  Otrkārt, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, interpretējot Pamatregulas 9. panta 4. punktu un nepievēršoties būtiskajiem argumentiem vai nenorādot pamatojumu. Izmantojot Vispārējās tiesas sniegto aizsardzību, Komisija būtiski pārsniedza izmeklēšanas laika vai attiecīgā perioda robežas, izvēloties 2008. gadu par “visnesenāko reprezentatīvo gadu” pēc finanšu krīzes. Tāpat apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka pārsūdzētajā spriedumā izdarītajā konstatējumā par kaitējumu ir pieļauta kļūda, jo tas nav attiecīgo faktoru – gan pozitīvo, gan negatīvo – līdzsvarojums. Šajā kontekstā apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksu samazināšana kopā ar citiem faktoriem būtu jāsaista ar situāciju Savienības ražošanas nozarē pēc 2012. gada globālās finanšu krīzes. Taču Vispārējā tiesa atteicās pat apsvērt, vai finanšu krīze arī būtu varējusi ietekmēt kaitējumu ķēdi.

                  —

                  Treškārt, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, kļūdaini interpretējot Pamatregulas 2. panta 9. punktu un neizvērtējot visus argumentus, no kuriem dažus tā pat izvirzīja pati. Vispārējā tiesa ir ignorējusi savu judikatūru, pretrunā tiesību aktiem konstatējot, ka 2. panta 9. punktā minēto koriģēšanu pēc analoģijas varētu izmantot arī kaitējuma starpības aprēķināšanā. Apelācijas sūdzības iesniedzējas CIF eksporta cenas korekcija attiecībā uz pārdošanas, vispārējām un administratīvajām izmaksām un peļņu kaitējuma starpības [aprēķināšanas] nolūkos ir neadekvāta, nepamatota un ir acīmredzama kļūda vērtējumā, jo vienīgā attiecīgā eksporta cena ir faktiskā atvērtā tirgus (CIF) cena ar piegādi līdz Savienības robežai importa Savienības tirgū gadījumā un konkurējoša Savienības ražošanas nozares atvērtā tirgus cena. Apstiprinājums apelācijas sūdzības iesniedzējas viedoklim ir atrodams Vispārējās tiesas spriedumā Hansol Paper/Komisija, T-383/17 (2) (196.–204. punkts).

         (1)  Komisijas Regula (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris), par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 51. lpp., labojums – OV 2010, L 7, 22. lpp.).

         (2)  Vispārējās tiesas spriedums, 2020. gada 2. aprīlis (lieta T-383/17, Hansol Paper/Komisija, EU:T:2020:139).


title: Lieta C-755/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 8. decembrī Marián Kočner iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2021. gada 29. septembra spriedumu lietā T-528/20 Kočner/Eiropols

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/18

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 8. decembrīMarián Kočner iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2021. gada 29. septembra spriedumu lietā T-528/20 Kočner/Eiropols
      (Lieta C-755/21 P)
      (2022/C 73/23)
      Tiesvedības valoda – slovāku

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Marián Kočner (pārstāvji: M. Mandzák un M. Para, advokāti)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Aģentūra tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropols), Spānijas Karaliste

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

                  —

                  pilnībā atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  nodot lietu Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai;

                  —

                  uzdot Vispārējai tiesai lemt par tiesāšanās izdevumu atlīdzināšanu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs atsaucas uz diviem kaitējumu izraisošiem notikumiem. Apelācijas sūdzībai kopā ir seši pamati. Vispārējā tiesa esot kļūdaini izvērtējusi lietu no juridiskā viedokļa un kļūdaini piemērojusi materiālās tiesības, it īpaši saistībā ar atbildētājas un dalībvalsts solidāro atbildību par kaitējumu, tā esot kļūdaini interpretējusi valsts tiesības, kļūdaini konstatējusi cēloņsakarības neesamību starp atbildētājas rīcību un kaitējumu izraisījušo notikumu, kā arī nepietiekami pamatojusi pārsūdzēto spriedumu un sagrozījusi pierādījumus.


title: Lieta C-763/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 10. decembrī TUIfly GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2021. gada 29. septembra spriedumu lietā T-447/18 TUIfly GmbH/Eiropas Komisija

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/18

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 10. decembrīTUIfly GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2021. gada 29. septembra spriedumu lietā T-447/18 TUIfly GmbH/Eiropas Komisija
      (Lieta C-763/21 P)
      (2022/C 73/24)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: TUIfly GmbH (pārstāvji: L. Giesberts un D. J. Westarp, advokāti)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  pilnā apmēra atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2021. gada 29. septembra spriedumu lietā T-447/18 un atbildētājas apelācijas tiesvedībā Lēmuma (ES) 2018/628 (2016. gada 11. novembris) par valsts atbalstu SA.24221 (2011/C) (ex 2011/NN), ko Austrija piešķīrusi Klāgenfurtes lidostai, Ryanair un citām aviokompānijām, kuras izmanto lidostu (OV 2018, L 107, 1. lpp.), 7. un 8. pantu, kā arī 9., 10. un 11. pantu, ciktāl tie attiecas uz 7. un 8. pantu;

                  —

                  piespriest atbildētājai apelācijas tiesvedībā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza divus pamatus.
      Pirmkārt, Vispārējā tiesa pārsūdzētajā spriedumā esot nepareizi interpretējusi LESD 107. panta 1. punktu un tādējādi esot pārkāpusi Savienības tiesību normas. Saistībā ar LESD 107. panta 1. punktu Vispārējā tiesa, piemērojot tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, esot pārkāpusi Savienības tiesību interpretācijas pieļaujamās robežas.
      Vispārējā tiesa – atbalstot Komisijas nostāju – esot izdarījusi nepareizu pieņēmumu, ka apelācijas sūdzības iesniedzējai ir tikusi piešķirta priekšrocība. Šajā ziņā Vispārējā tiesa, piemērojot tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, esot juridiski kļūdaini izmantojusi virkni nepieļaujamu apsvērumu. Vispirms, Vispārējā tiesa LESD 107. panta 1. punktu esot interpretējusi nevis stingri objektīvi, bet gan subjektīvi. Šajā ziņā Vispārējā tiesa (atbalstot Komisijas nostāju) esot balstījusies uz to, ka dalībvalsts pirms nolīgumu noslēgšanas neesot sagatavojusi darījumdarbības plānus. Taču tolaik tas nebūtu atbildis judikatūrai un administratīvajai praksei; līdz ar to Vispārējā tiesa neesot ievērojusi tiesiskās paļāvības, respektīvi, atpakaļejoša spēka aizlieguma principu.
      Turklāt Vispārējā tiesa rentabilitātes analīzi esot balstījusi tikai uz īstermiņa rentabilitātes apsvērumiem, kaut arī saskaņā ar Savienības tiesu judikatūru tas esot pēc būtības nepareizi un neesot atbildis attiecīgajā laikā pastāvošajai administratīvajai praksei. Šajā saistībā Vispārējā tiesa nepieļaujamā veidā ar atpakaļejošu spēku nolīgumiem esot piemērojusi tikai pēc tirgvedības nolīgumu noslēgšanas pieņemtās Komisijas Pamatnostādnes aviācijas jomā. Turklāt pati piemērošana esot notikusi kļūdaini Papildus tam Vispārējā tiesa savus konstatējumus esot balstījusi uz tādam apgalvotām īpatnībām zemo cenu aviopārvadātāju nozarē, kuras attiecīgajā brīdī neesot pastāvējušas.
      Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka, pareizi – proti, bez minētajiem pārkāpumiem – ņemot vērā ilgtermiņa rentabilitātes apsvērumus, esot bijusi jānoliedz atbalsta esamība LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
      Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet Vispārējai tiesai, ka tā – atbalsta iespējamā attaisnojuma līmenī – ir nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu un sapinusies acīmredzamās pretrunās.
      Vispirms, Vispārējās tiesas izvēlētais pārbaudes etalons (balstīšanās tikai uz atsevišķu apelācijas sūdzības iesniedzējas apkalpoto lidojumu savienojumu rentabilitāti) esot bijis pēc būtības nepareizs, jo tajā neesot ņemts vērā no likuma sistēmas obligāti izrietošais nošķīrums starp tiesiskā sastāva un attaisnojuma līmeni. Šis etalons (it īpaši attiecība uz 2003. gada tirgvedības nolīgumu) nekādi neesot atbildis konkrētajā brīdī nozīmīgajai attiecīgi administratīvajai vai tiesvedības praksei Turklāt Vispārējā tiesa – atšķirībā no lidostai piešķirtā atbalsta līmeņa – apelācijas sūdzības iesniedzējas līmenī prettiesiski nemaz neesot ņēmusi vērā Karintijas [Kärnten] reģiona vajadzības satiksmes jomā. Šajā ziņā lidostai un apelācijas sūdzības iesniedzējai piešķirtā atbalsta radniecīguma, respektīvi, interešu identiskuma dēļ esot pieļauta nenovēršama pretruna vērtējumā. Vispārējā tiesa neesot ievērojusi no LESD 107. panta 3. punkta izrietošos fundamentālos vērtējumus un tādējādi esot pārkāpusi šo normu.
      Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka, pareizi piemērojot LESD 107. panta 3. punktu, esot bijis jāatzīst, ka atbalsts ir attaisnots.


title: Lieta C-780/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 15. decembrī Oriol Junqueras i Vies iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2021. gada 5. oktobra rīkojumu lietā T-613/20 Junqueras i Vies/Parlaments

text:
               14.2.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/20

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 15. decembrīOriol Junqueras i Vies iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2021. gada 5. oktobra rīkojumu lietā T-613/20 Junqueras i Vies/Parlaments
      (Lieta C-780/21 P)
      (2022/C 73/25)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Oriol Junqueras i Vies (pārstāvis: Marsal i Ferret, abogado)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Eiropas Savienības Tiesai ir šādi:

         pirmkārt: – atcelt un atsaukt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas sestās palātas 2021. gada 5. oktobra rīkojumu lietā T-613/20;

         otrkārt: – atzīt šā lietas dalībnieka celto prasību par pilnībā pieņemamu;

         treškārt: – atgriezt šo lietu agrākā tiesvedības stadijā, lai pēc prasības atzīšanas par pieņemamu Eiropas Savienības Vispārējās tiesas sestā palāta turpinātu tās izskatīšanu;

         ceturtkārt: – piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saistībā ar iebildes par nepieņemamību procedūru un šo apelācijas tiesvedību.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības pamatošanai tiek izvirzīti 5 pamati ar juridisko pamatojumu:

         Pirmkārt: Rīkojumā neesot ievērotas no efektīvas tiesību aizsardzības tiesā (Hartas 47. pants un ECPAK 6. un 13. pants) izrietošās prasības, jo līdz ar lēmumu par prasības nepieņemamību (un lēmumiem par lietu neapvienošanu un tiesvedības neapturēšanu) tiekot atņemta lietderīgā iedarbība gan spriedumam, ko Tiesa taisīs lietā C-115/21 [P], gan spriedumam, ko iespējami taisīs pati Vispārējā tiesa lietā T-24/20 (1) gadījumā, ja lieta tiks tai nodota atpakaļ. Tā tas ir tāpēc, ka Vispārējā tiesa juridiski kļūdaini interpretē arī no lietās T-24/20 un C-115/21 [P] pieņemamajiem nolēmumiem izrietošās tiesiskās sekas. Vispārējā tiesa uzskatot, ka, lai atjaunotu O. Junqueras mandātu, ir vajadzīgs jauns Spānijas Karalistes iekšējo iestāžu lēmums, kaut arī O. Junqueras mandāts tiktu saglabāts, ja viņa prasījumi tiktu apmierināti tiesas nolēmumos.

         Otrkārt: Pārsūdzētajā rīkojumā esot juridiski kļūdaini interpretēti no judikatūras izrietošie nosacījumi, kādos var uzskatīt, ka apstrīdētais akts skar tieši, un tāpēc esot juridiski kļūdaini secināts, ka prasītājam nav LESD 263. panta ceturtajā daļā paredzētā locus standi. Ar rīkojumu esot atņemta lietderīgā iedarbība lietās C-115/21 [P] un T-24/20 pieņemamajiem tiesu nolēmumiem un neesot konstatēts, ka gadījumā, ja šis akts nebūtu ticis pieņemts, O. Junqueras mandāts būtu vakants un nebūtu šķēršļu viņa mandāta un tiesību atjaunošanai.

         Treškārt: Rīkojumā esot pārkāptas tiesībās uz vienlīdzību (Hartas 20. pants) un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā (Hartas 47. pants). Tajā esot kļūdaini interpretēts, ka jautājums par minēto tiesību pārkāpumu ir aktuāls tikai lietas izskatīšanā pēc būtības, lai arī, ja attieksme pret O. Junqueras būtu bijusi tāda pati kā pret [Eiropas Parlamenta locekli], kuram ir adresēts apstrīdētais akts (Tiesas 2019. gada 19. decembra sprieduma lietā C-502/19 (2) un Spānijas Karalistes paziņojumiem pretējā [Eiropas Parlamenta] lēmuma tiesisko seku tieša piemērošana), apstrīdētais akts nebūtu pieņemts, jo O. Junqueras mandāts būtu saglabājies. Tiesību uz vienlīdzību un uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā pārkāpums liecina par O. Junqueras tiešu skārumu, kura rezultātā viņam rodoties locus standi saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu.

         Ceturtkārt: Rīkojumā esot juridiski kļūdaini interpretētas Hartas tiesiskās sekas. Rīkojumā netiekot atzīts, ka no apstākļa, ka apstrīdētā akta rezultātā tiek tieši aizskartas Hartā nostiprinātās tiesības, izriet locus standi saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu, un neesot atzīts, ka šajā lietā Savienības tiesību tiesiskās kontroles kompetences nemainās, jo nevar prasīt, lai aktu, ar kuru par vakantu tiek pasludināts mandāts, kuru O. Junqueras vēlas atjaunot, viņš apstrīdētu valsts tiesās; un tāpēc rīkojums esot juridiski kļūdains.

         Piektkārt: Rīkojumā esot juridiski kļūdaini piemēroti Eiropas Savienības tiesību efektivitātes un pārākuma principi. Rīkojums esot juridiski kļūdains, jo tajā nav konstatēts, ka apstrīdētais akts ir lēmums, ar kuru tiek neatlaidīgi īstenota vēlme nenodrošināt nekādu lietderīgo iedarbību Tiesas 2019. gada 19. decembra spriedumam lietā C-502/19, un ar to tiekot pārkāptas arī Hartas 47. pantā nostiprinātās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā aspektā, kas ir saistīts ar tiesībām uz to, ka spriedumi tiek pienācīgi izpildīti, un līdz ar to O. Junqueras ir locus standi saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu.

         (1)  Rīkojums, 2020. gada 15. decembris, Junqueras i Vies/Parlaments (T-24/20, EU:T:2020:601).

         (2)  Spriedums, 2019. gada 19. decembris, Junqueras Vies (C-502/19, EU:C:2019:1115)