title: Lieta C-220/10: Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 8. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/271/EEK — Piesārņojums un kaitīgas sekas — Komunālo notekūdeņu attīrīšana — 3., 5. un 6. pants — Jūtīgo zonu nenorādīšana — Stingrākas attīrīšanas nepiemērošana attiecībā uz notekūdeņu novadīšanu jūtīgajās zonās)

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/12

         Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 8. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-220/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/271/EEK - Piesārņojums un kaitīgas sekas - Komunālo notekūdeņu attīrīšana - 3., 5. un 6. pants - Jūtīgo zonu nenorādīšana - Stingrākas attīrīšanas nepiemērošana attiecībā uz notekūdeņu novadīšanu jūtīgajās zonās)
   2011/C 311/16
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Guerra e Andrade un S. Pardo Quintillán)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes un M. J. Lois)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40. lpp.) pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Portugāles Republika,

                           —

                           noteikdama par mazāk jūtīgām zonām visus Madeiras salas piekrastes ūdeņus un visus Portusantu [Porto Santo] salas piekrastes ūdeņus;

                           —

                           komunālos notekūdeņus, kas no aglomerācijām ar apdzīvotības ekvivalentu vairāk nekā 10 000, kā tas ir Funšalas [Funchal] un Kamaras de Lobušas [Câmara de Lobos] aglomerāciju gadījumā, tiek novadīti Madeiras salas piekrastes ūdeņos, pakļaudama mazāk stingrai attīrīšanai nekā noteikts Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu 4. pantā;

                           —

                           Težu [Tejo] upes estuārā esošās Kintas du Kondes [Quinta do Conde] aglomerācijai nenodrošinādama minētās direktīvas 3. pantā paredzēto komunālo notekūdeņu kanalizācijas sistēmu esamību;

                           —

                           Albufeiras/Armasaunas de Peras [Albufeira/Armação de Pêra], Bežas [Beja], Šavešas [Chaves] un Viseu [Viseu] aglomerācijai un attiecībā uz četrām aglomerācijām, kuras novada notekūdeņus Težu estuāra kreisajā krastā proti, attiecībā uz Bareiru/Moitas [Barreiro/Moita], Korroijušas/Kintas da Bombas [Corroios/Quinta da Bomba], Kintas du Kondes un Seišalas [Seixal] aglomerāciju nenodrošinādama ūdeņu attīrīšanu, kas ir stingrāka par minētās direktīvas 4. pantā noteikto,

                     nav izpildījusi Direktīvas 91/271 3., 5. un 6. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010.


title: Apvienotās lietas C-544/13 un C-545/13: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (Stockholms tingsrätt (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Abcur AB/Apoteket Farmaci AB (C-544/13), Apoteket AB un Apoteket Farmaci AB (C-545/13) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cilvēkiem paredzētas zāles — Direktīva 2001/83/EK — Piemērošanas joma — 2. panta 1. punkts un 3. panta 1. punkts un 2. punkts — Zāles, kuras ražotas rūpnieciski vai pagatavotas pēc metodes, kas iekļauj rūpniecisku procesu — Atkāpes — Zāles, kas pagatavotas aptiekā saskaņā ar recepti konkrētai slimībai — Zāles, kas pagatavotas aptiekā saskaņā ar farmakopejas receptēm un ko paredzēts nepastarpināti piegādāt pacientiem, kurus apkalpo attiecīgā aptieka — Direktīva 2005/29/EK

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/3

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (Stockholms tingsrätt (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Abcur AB/Apoteket Farmaci AB (C-544/13), Apoteket AB un Apoteket Farmaci AB (C-545/13)
   (Apvienotās lietas C-544/13 un C-545/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Cilvēkiem paredzētas zāles - Direktīva 2001/83/EK - Piemērošanas joma - 2. panta 1. punkts un 3. panta 1. punkts un 2. punkts - Zāles, kuras ražotas rūpnieciski vai pagatavotas pēc metodes, kas iekļauj rūpniecisku procesu - Atkāpes - Zāles, kas pagatavotas aptiekā saskaņā ar recepti konkrētai slimībai - Zāles, kas pagatavotas aptiekā saskaņā ar farmakopejas receptēm un ko paredzēts nepastarpināti piegādāt pacientiem, kurus apkalpo attiecīgā aptieka - Direktīva 2005/29/EK)
   (2015/C 302/03)
   Tiesvedības valoda – zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Stockholms tingsrätt

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Abcur AB

      Atbildētāja: Apoteket Farmaci AB (C-544/13), Apoteket AB un Apoteket Farmaci AB (C-545/13)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tādas cilvēkiem paredzētas zāles kā pamatlietā, kuras izsniegtas pēc receptes un kurām nav dalībvalsts kompetentās iestādes izdotas tirdzniecības atļaujas vai arī šāda atļauja nav izdota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulu (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru, ir Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/27/EK, piemērošanas jomā saskaņā ar tās 2. panta 1. punktu, ja šīs zāles ir ražotas rūpnieciski vai pagatavotas pēc metodes, kas iekļauj rūpniecisku procesu. Šīm zālēm minētās direktīvas, tās grozītajā redakcijā, 3. panta 1. punktā paredzēto atkāpi var piemērot vienīgi tad, ja tās ir pagatavotas pēc receptes, kas izrakstīta pirms zāļu pagatavošanas, kura konkrēti jāveic iepriekš identificētai slimībai. Šādām zālēm Direktīvas 2001/83, kas grozīta ar Direktīvu 2004/27, 3. panta 2. punktā paredzēto atkāpi var piemērot vienīgi tad, ja tās nepastarpināti piegādā aptieka, kas šīs zāles pagatavojusi pacientiem, kurus tā apkalpo. Iesniedzējtiesai ir jāizvērtē, vai pamatlietās šo noteikumu piemērošanas nosacījumi ir izpildīti;

               2)

               pat gadījumā, kad tādas cilvēkiem paredzētas zāles kā pamatlietā ir Direktīvas 2001/83, kas grozīta ar Direktīvu 2004/27, piemērošanas jomā, tādi šo zāļu reklamēšanas pasākumi kā pamatlietās apgalvotie var būt arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004, piemērošanas jomā, ja vien ir izpildīti šīs direktīvas piemērošanas nosacījumi.

      (1)  OV C 15, 18.1.2014.


title: Lieta C-101/08: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 15. oktobra spriedums (Cour de cassation (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Jean Petitdidier/Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) (Direktīvas 77/91/EEK, 79/279/EEK un 2004/25/EK — Vispārējs mazākuma akcionāru aizsardzības princips Kopienu tiesībās — Nepastāvēšana — Sabiedrību tiesības — Kontroles iegūšana — Obligāts piedāvājums — Ieteikums 77/534/EEK — Uzvedības kodekss)

text:
               5.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/7

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 15. oktobra spriedums (Cour de cassation (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Jean Petitdidier/Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)

   (Lieta C-101/08) (1)

   (Direktīvas 77/91/EEK, 79/279/EEK un 2004/25/EK - Vispārējs mazākuma akcionāru aizsardzības princips Kopienu tiesībās - Nepastāvēšana - Sabiedrību tiesības - Kontroles iegūšana - Obligāts piedāvājums - Ieteikums 77/534/EEK - Uzvedības kodekss)
   2009/C 297/04
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Jean Petitdidier

      Atbildētāji: Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour de cassation (Luksemburgas Lielhercogiste) — (1) 20. un 42. panta interpretācija Padomes 1976. gada 13. decembra Otrajā Sabiedrību direktīvā 77/91/EK par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko saistībā ar akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu dalībvalstis prasa no sabiedrībām [..], lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (OV 1977, L 26, 1. lpp.), (2) Komisijas 1977. gada 25. jūlija Ieteikumu, ar ko izveido Eiropas Uzvedības kodeksu par vērtspapīru darījumiem (OV L 212, 37. lpp.), interpretācija (3) Padomes 1979. gada 5. marta Direktīvas 79/279 par vērtspapīru oficiālās pieņemšanas vērtspapīru biržā nosacījumiem (OV L 66, 21. lpp.) interpretācija un (4) 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretācija Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvā 2004/25/EEK par pārņemšanas piedāvājumiem (OV L 142, 12. lpp.) — Vispārējā akcionāru vienlīdzības principa esamība Kopienu tiesībās? — Apstiprinošā gadījumā šī principa materiālā piemērošanas joma un piemērošana laikā?

      Rezolutīvā daļa:

   Kopienu tiesībās nepastāv vispārējs akcionāru vienlīdzības princips, atbilstoši kuram mazākuma akcionāri būtu aizsargāti tādējādi, ka galvenajam akcionāram būtu pienākums, iegūstot vai īstenojot kontroli pār sabiedrību, piedāvāt atpirkt no tiem to akcijas ar tādiem pašiem nosacījumiem kā tiem, par kuriem ir noslēgta vienošanās par līdzdalības šajā sabiedrībā iegūšanu, kas rada vai palielina galvenā akcionāra kontroli.

      (1)  OV C 116, 09.05.2008.


title: Lieta C-509/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 9. decembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — eDate Advertising GmbH/X

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 9. decembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — eDate Advertising GmbH/X

   (Lieta C-509/09)
   2010/C 134/23
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: eDate Advertising GmbH

      Atbildētājs: X

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai frāze “vietas […], kur kaitējums […] var notikt”, Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (turpmāk tekstā — “Regula”) (1) 5. panta 3. punktā ir interpretējama tādējādi, ka tīmekļa vietnes satura dēļ (draudoša) personisko tiesību aizskāruma gadījumā
               attiecīgā persona pret tīmekļa vietnes operatoru prasību par darbības pārtraukšanu — neatkarīgi no tā, kurā dalībvalstī tas ir reģistrēts, — var celt jebkuras dalībvalsts tiesā, kurā ir iespējams piekļūt tīmekļa vietnei,
               vai
               priekšnoteikums tam, lai jurisdikcija būtu tās dalībvalsts tiesai, kurā tīmekļa vietnes operators nav reģistrēts, ir tāds, ka papildus tehniskai iespējai piekļūt tīmekļa vietnei starp strīdīgo saturu vai tīmekļa vietni un šīs tiesas valsti ir jāpastāv īpašai saiknei (saikne ar valsti)?

               2)

               Ja šāda īpaša saikne ar valsti pastāv:

                           Kādi kritēriji nosaka šādas saiknes pastāvēšanu?

                           Vai tā ir atkarīga no tā, vai strīdīgās tīmekļa vietnes operators bija paredzējis strīdīgo tīmekļa vietni (arī) tiesas valsts tīmekļa lietotājiem, vai arī pietiek ar to, ka tīmekļa vietnē uzrādītajai informācijai, kurai ir iespējams piekļūt, ir objektīva saikne ar valsts tiesu, tādējādi, ka konkrētā gadījuma apstākļos, it īpaši strīdīgā tīmekļa vietnes satura dēļ, tiesas valstī faktiski ir varējusi rasties vai var rasties sadursme starp pretējām interesēm — prasītāja interesēm aizstāvēt savas personiskās tiesības un tīmekļa vietnes operatora interesēm veidot savu tīmekļa vietni un sniegt informāciju?

                           Vai šādas saiknes pastāvēšana ir atkarīga no tā, cik reizes strīdīgā tīmekļa vietne ir tikusi apskatīta tiesas valstī?

               3)

               Gadījumā, ja jurisdikcijas apstiprināšanai nav vajadzīga īpaša saikne ar valsti vai ja tam pietiek ar pieņēmumu, ka strīdīgajai informācijai ir objektīva saikne ar tiesas valsti tāpēc, ka konkrētā gadījuma apstākļos, it īpaši strīdīgās tīmekļa vietnes satura dēļ, tiesas valstī faktiski ir varējusi rasties vai var rasties sadursme starp pretējām interesēm, un var pieņemt, ka īpašā saikne ar valsti pastāv, nenosakot minimumu tam, cik reizes strīdīgais tīmekļa vietnes saturs ir apskatīts tiesas valstī:

                           vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīvas 2000/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (turpmāk tekstā — “Direktīva par elektronisko tirdzniecību”) 3. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi,

                           ka šiem noteikumiem ir piešķirams kolīziju normu raksturs tādā nozīmē, ka arī civiltiesību jomā tie paredz, ka valsts tiesību normu vietā ir jāpiemēro tikai izcelsmes valstī spēkā esošās tiesību normas,
                           vai

                           šie noteikumi ir uzskatāmi par materiālo tiesību korekciju, ar kuru palīdzību tiek mainīts atbilstoši valsts kolīziju normām par piemērojamām atzīto materiālo tiesību saturs un tiek piemērotas tikai izcelsmes valsts prasības?

                     Gadījumā, ja Direktīvas par elektronisko tirdzniecību 3. panta 1. un 2. punktam ir kolīzijas normu raksturs:
               vai minētie noteikumi paredz tikai to, ka ir piemērojamas tikai izcelsmes valstī spēkā esošās materiālās tiesības, vai arī to, ka tiek piemērotas tajā spēkā esošās kolīzijas normas un līdz ar to izcelsmes valsts tiesībās ir iespējama atsauce (renvoi) uz saņēmējas valsts tiesībām?

      (1)  OV L 178, 1. lpp.


title: Lieta C-467/11 P: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 5. jūlija rīkojums — Audi AG, Volkswagen AG /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Apelācijas priekšmeta zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               6.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/5

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 5. jūlija rīkojums — Audi AG, Volkswagen AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-467/11 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Apelācijas priekšmeta zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2012/C 303/09
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Audi AG, Volkswagen AG (pārstāvis — P. Kather, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2011. gada 6. jūlija spriedumu lietā T-318/09 Audi un Volkswagen/ITSB (“TDI”), ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 14. maija lēmumu (lieta R 226/2007-1) par pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “TDI” kā Kopienas preču zīmi attiecībā uz precēm, kas ietilpst 12. klasē (transportlīdzekļi un to konstrukcijas sastāvdaļas) — Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.) 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 3. punkta pārkāpums — Vārdiska apzīmējuma “TDI” atšķirtspēja

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Audi AG un Volkswagen AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 347, 26.11.2011.


title: Lieta C-340/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 29. marta spriedumu lietā T-638/15 Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO 2017. gada 7. jūnijā iesniedza Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc.

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/3

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 29. marta spriedumu lietā T-638/15 Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO2017. gada 7. jūnijā iesniedza Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc.

   (Lieta C-340/17 P)
   (2017/C 347/03)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (pārstāvji – E. Baud un P. Marchiset, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pirms lieta tiks izskatīta pēc būtības, nepastāvot EUIPO rakstiskai piekrišanai par sprieduma izpildes apturēšanu, apturēt attiecīgā sprieduma piemērošanu;

               —

               atcelt attiecīgo spriedumu, pamatojoties uz šajā apelācijas sūdzībā minētājiem pamatiem […];

               —

               atcelt EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 11. augusta lēmumu R 1323/2014-1;

               —

               pakārtoti, atcelt spriedumu un uzdot apturēt tiesvedību līdz Brexit procesa beigām vai vismaz līdz 2019. gada 31. maijam, kas atbilst Līguma 50.pantā minētajam termiņam;

               —

               piespriest Lion Laboratories un Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam segt savus, kā arī atlīdzināt ACS tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan tiesvedībā lietā T-638/15 pirmajā instancē, gan apelācijas tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Pirmais apelācijas sūdzības pamats ir par prasības pieteikumā ietverto ACS apgalvojumu sagrozīšanu, jo attiecīgā sprieduma 86. punktā ir norādīts, ka 64 ierīces tika pārdotas “attiecīgajos periodos”, lai gan attiecīgais skaitliskais rādītājs (skaitlis neapstrīdams) attiecas tikai uz pirmo periodu (no 2004. gada 5. oktobra līdz 2009. gada 4. oktobrim).

               2)

               Ar otro apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvota turklāt Lion Laboratories padomdevēja 2013. gada 21. marta vēstulē EUIPO ietvertās informācijas sagrozīšana un arī Regulas 207/2009 (1), it īpaši tās 57. panta 2. punkta, un Regulas Nr. 2868/95 (2) 22. panta 2. punkta un 40. panta 5. punkta pārkāpums. Šajā vēstulē netika minēts agrākās preču zīmes reģistrācijas numurs (Apvienotās Karalistes preču zīme Nr. 2040518), bet gan divreiz tika minēta Apvienotās Karalistes preču zīme Nr. 2371210, kas nozīmē, ka Lion Laboratories (i) neesot izpildījusi savu pienākumu sniegt pietiekamus pierādījumus par Apvienotās Karalistes preču zīmes Nr. 2040518 vai pretstatītās preču zīmes izmantošanu un/vai (ii) esot aizstājusi preču zīmi, kura bija attiecīgā procesa pamatā.

               3)

               Ar trešo apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa (i) esot pārkāpusi Regulā Nr. 207/2009 ietvertā un 2003. gada 11. marta spriedumā lietā C-40/01 Ansul interpretētā jēdziena “faktiska izmantošana” tvērumu un (ii) esot piemērojusi kļūdainu metodi. Vispārējā tiesa neesot veikusi tikai pirmā perioda analīzi atsevišķi, kā arī neesot ņēmusi vērā prognozētos pārdošanas skaitliskos rādītājus, par kuriem tika panākta vienošanās ekskluzīvas licences līgumā. Turklāt, ņemot vērā ļoti zemo un laika ziņā ierobežoto izmantošanas līmeni pirmā perioda laikā, faktiskā izmantošana netika pierādīta, jo Vispārēja tiesa neesot analizējusi vairākus apstākļus, kā piemēram, i) pušu licences līgumā ietvertos plānotos pārdošanas skaitliskos rādītājus, ii) attiecīgā tirgus iezīmes (aptver 30 miljonu klientu), iii) attiecīgo preču veidu (tostarp alkometri) un iv) 2004. gadā pieteiktās Apvienotās Karalistes preču zīmes Nr. 2371210 pastāvēšanu. Vispārējā tiesa esot piešķīrusi pārmērīgu nozīmi atsevišķiem dokumentiem, tostarp tiem, kas attiecas uz pakalpojumiem, lai gan agrākā preču zīme tika pretstatīta tikai 9. klasē aptvertajām precēm.

               4)

               Ar ceturto apelācijas sūdzības pamatu tiek analizēts, ka Vispārējā tiesa esot arī pārkāpusi jēdziena “faktiska izmantošana” tvērumu, jo tā esot piemērojusi neatbilstošu kritēriju, nosakot to, vai agrākā preču zīme tika izmantota kā preču zīme. Turklāt Tiesas 2007. gada 11. septembra spriedums lietā C-17/06 Céline nevar tikt attiecināts uz gadījumiem, kad i) attiecīgajām precēm bija piestiprinātas arī citas preču zīmes, ii) minētajām precēm bija citi nosaukumi un iii) daži klienti uztvēra attiecīgo preču zīmi kā vispārēju nosaukumu. Šādi apstākļi arī liedzot klientam sasaistīt agrāko preču zīmi un apzīmējumu, kas ir lietots kā vispārējs nosaukums vai firma.

               5)

               Ar piekto apelācijas sūdzības pamatu tiek skarts sabiedriskās kārtības jautājums: Apvienotās Karalistes agrākās tiesības neļaus atzīt Eiropas Savienības preču zīmi par spēkā neesošu, ņemot vērā Brexit procesu un Apvienotās Karalistes paziņojumu atbilstoši Līguma par Eiropas Savienību 50. pantam. Šādas spēkā neesamības atzīšanas pieļaušana būtu sekmējusi izdevumu palielināšanos un radītu liekus un nesamērīgus šķēršļus preču zīmju vienotai aizsardzībai, ņemot vērā to, ka pēc 2 gadiem vai pat agrāk Apvienotā Karaliste vairs neietilps Eiropas Savienības vienotajā preču zīmju sistēmā. Tādējādi Vispārējā tiesa esot pārkāpusi 1883. gada Parīzes Konvencijā atzīto teritorialitātes principu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantu.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV 2009, L 78, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1995, L 303, 1. lpp.).


title: Lieta T-362/15: Prasība, kas celta 2015. gada 1. jūlijā –Lacamanda Group/ITSB – Woolley (“HENLEY”)

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/82

         Prasība, kas celta 2015. gada 1. jūlijā –Lacamanda Group/ITSB – Woolley (“HENLEY”)
   (Lieta T-362/15)
   (2015/C 294/99)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Lacamanda Group Ltd (Manchester, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – C. Scott, barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otrs procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieks: Nigel Woolley (Braceborough, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašnieks: otrs procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieks

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “HENLEY” – Kopienas preču zīme Nr. 4 743 563

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 24. aprīļa lēmums lietā R 2255/2012–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-479/13: Prasība, kas celta 2013. gada 3. septembrī — Marchiani /Parlaments

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/26

         Prasība, kas celta 2013. gada 3. septembrī — Marchiani/Parlaments
   (Lieta T-479/13)
   2013/C 336/56
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jean-Charles Marchiani (Toulon, Francija) (pārstāvis — C. S. Marchiani, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt ģenerālsekretāra 2013. gada 4. jūlija lēmumu;

               —

               atcelt 2013. gada 5. jūlija paziņojumu par parādu;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītājs apstrīd Eiropas Parlamenta lēmumu piedzīt no prasītāja laikā no 2001. līdz 2004. gadam par parlamentāro palīdzību saņemtās piemaksas.
   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots procesuāls pārkāpums, jo Parlamenta ģenerālsekretāra 2013. gada 4. jūlija lēmums esot pretrunā Eiropas Parlamenta prezidija 2008. gada 19. maija un 9. jūlija lēmumiem par Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma piemērošanas pasākumu, kā arī sacīkstes principam un tiesībām uz aizstāvību.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvota kļūdaina Noteikumu par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām (DIP noteikumi) piemērošana.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvota kļūda lietas materiālu novērtējumā.

               4)

               Ceturtais pamats ir saistīts ar Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra neobjektivitāti, pieņemot 2013. gada 4. jūlija lēmumu.

               5)

               Piektais un sestais pamats ir saistīti ar atgūstamo summu noilgumu.


title: Lieta C-345/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Verwaltungsgericht Schwerin (Vācija) 2008. gada 28. jūlija rīkojumu — Krzysztof Pesla / Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Verwaltungsgericht Schwerin (Vācija) 2008. gada 28. jūlija rīkojumu — Krzysztof Pesla/Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

   (Lieta C-345/08)
   (2008/C 260/15)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgericht Schwerin
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Krzysztof Pesla

      Atbildētājs: Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar EKL 39. pantu ir saderīgs tas, ka līdzvērtīguma atzīšana saskaņā ar Deutsches Richtergesetz [Vācijas Tiesnešu likums] 112.a panta 1. un 2. punktu notiek tikai tad, ja no iesniegtajiem dokumentiem var secināt, ka Eiropas Savienības pilsonim ir tādas zināšanas un prasmes, kādas tiek pārbaudītas (Vācijas jurista) obligātajā eksāmenā specialitātē atbilstoši DRiG 5. panta 1. punktam?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: Vai EKL 39. pants nosaka, ka vienīgais kritērijs Eiropā atbilstošai līdzvērtīguma pārbaudei ir tāds, vai ES pilsoņa Eiropas Savienībā iegūtais universitātes diploms kopā ar citiem viņa iesniegtajiem (intelektuālo) izglītības līmeni un ieguldījumu apliecinošiem izglītības un pieredzes pierādījumiem šeit ir salīdzināms ar Vācijas pirmo jurista valsts eksāmenu?

               3)

               Ja atbilde arī uz otro jautājumu ir noliedzoša: Vai ar EKL 39. pantu ir saderīgs tas, ka līdzvērtīguma atzīšanai saskaņā ar DRiG 112.a panta 1. un 2. punktu lai gan satura ziņā tiek balstīta uz (Vācijas jurista) pirmā valsts eksāmena saturu, tomēr, ņemot vērā jau citur sekmīgi iegūto juridisko izglītību Kopienas teritorijā, tiek izvirzītas tikai mazliet “samazinātas” prasības?


title: Lieta T-495/14: Prasība, kas celta 2014. gada 26. jūnijā  – Theodorakis un Theodoraki /Padome

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/52

         Prasība, kas celta 2014. gada 26. jūnijā – Theodorakis un Theodoraki/Padome
   (Lieta T-495/14)
   2014/C 292/64
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Georgios Theodorakis (Chania, Grieķija) un Maria Theodoraki (Chania, Grieķija) (pārstāvji – V. Christianos un S. Paliou, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājiem summu EUR 1 4 31  193,58 apmērā kā kompensāciju par zaudējumiem, kas tiem radušies atbildētājas prettiesiskās rīcības dēļ, kopā ar procentiem, sākot no dienas, kad prasītājiem tika prettiesiski atsavināti to depozīti (29.3.2013.), līdz sprieduma šajā lietā pasludināšanas dienai, kā arī nokavējuma procentus, sākot no sprieduma šajā lietā pasludināšanas līdz pilnīgai samaksai;

               —

               pakārtoti, piespriest atbildētājai samaksāt prasītājiem 4/5 no iepriekš minētās summas, t.i., summu EUR 1 1 44  954,86 apmērā kā kompensāciju par zaudējumiem, kas tiem radušies atbildētājas prettiesiskās rīcības dēļ, kopā ar procentiem, sākot no dienas, kad prasītājiem tika prettiesiski atsavināti to depozīti (29.3.2013.), līdz sprieduma šajā lietā pasludināšanas dienai, kā arī nokavējuma procentus, sākot no sprieduma šajā lietā pasludināšanas līdz pilnīgai samaksai;

               —

               pakārtoti iepriekšējam, noteikt summu, kas atbildētājai jāsamaksā prasītājiem kā kompensācija par zaudējumiem, kas tiem radušies atbildētājas prettiesiskās rīcības dēļ;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājiem summu EUR 50  000 apmērā kā kompensāciju par morālo kaitējumu, kas prasītājiem radīts vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma dēļ;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājiem summu EUR 50  000 apmērā kā kompensāciju par morālo kaitējumu, kas prasītājiem radīts tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā pārkāpuma dēļ, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāji atbilstoši LESD 340. panta otrajai daļai lūdz Eiropas Savienības Vispārējai tiesai, kurai ir jurisdikcija saskaņā ar LESD 268. pantu, piespriest atlīdzināt zaudējumus, kas tiem esot radušies atbildētājas prettiesiskās rīcības dēļ.
   Prasītāji apgalvo, ka šie zaudējumi tika radīti, kad atbildētāja, pārsniedzot savas kompetences robežas un rīkojoties pretēji sekundārajiem tiesību aktiem un vispārējiem Savienības tiesību principiem, noteica un tādējādi izraisīja prasītāju bankas depozītu Cyprus Popular Bank Public Co Ltd. (Laiki Τrapeza) samazinājumu un katrā ziņā veicināja to.
   It īpaši prasītāji apgalvo, ka atbildētāja ir izdarījusi šādus pamattiesību un vispārējo Savienības tiesību principu pārkāpumus:

               —

               pirmkārt, tiesību uz īpašumu pārkāpums;

               —

               otrkārt, vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums un

               —

               treškārt, prasītāju tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā un tiesiskās noteiktības principa pārkāpums;

               —

               prasītāji apgalvo, ka ir izpildīti judikatūrā paredzētie atbildētājas ārpuslīgumiskās atbildības iestāšanās nosacījumi saistībā ar zaudējumu atlīdzību.


title: Lieta C-400/10 PPU: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 5. oktobra spriedums ( Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — J. McB./L. E. (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Laulības lietas un lietas par vecāku atbildību — 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencija par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem — Regula (EK) Nr. 2201/2003 — Bērni, kuru vecāki nav precējušies — Tēva aizgādības tiesības — Aizgādības tiesību jēdziena interpretācija — Vispārējie tiesību principi un Eiropas Savienības Pamattiesību harta)

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/10

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 5. oktobra spriedums (Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — J. McB./L. E.

   (Lieta C-400/10 PPU) (1)

   (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Laulības lietas un lietas par vecāku atbildību - 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencija par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem - Regula (EK) Nr. 2201/2003 - Bērni, kuru vecāki nav precējušies - Tēva aizgādības tiesības - “Aizgādības tiesību” jēdziena interpretācija - Vispārējie tiesību principi un Eiropas Savienības Pamattiesību harta)
   2010/C 328/15
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Supreme Court

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: J. McB.

      Atbildētāja: L. E.

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supreme Court — Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 1. lpp.) interpretācija — Bērns, kura vecāki nav precējušies — Tēva uzraudzības tiesības — Valsts tiesiskais regulējums, kurā tēvam ir paredzēts pienākums iegūt kompetentās tiesas rīkojumu, lai varētu atsaukties uz bērna uzraudzības tiesībām, kas bērna aizvešanu no viņa pastāvīgās dzīvesvietas vai neatvešanu atpakaļ padara par prettiesisku

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2003. gada 27. novembra Regula (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu ir interpretējama tādējādi, ka tā pieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kurā ir noteikts, ka priekšnoteikums, lai bērna tēvs, kas nav precējies ar šī bērna māti, iegūtu aizgādības tiesības, ir, ka tēvs ir ieguvis valsts kompetentās tiesas lēmumu, ar kuru viņam ir piešķirtas šādas aizgādības tiesības, kā rezultātā atbilstoši šīs regulas 2. panta 11. punktam tas, ka māte aizved savu bērnu vai neatdod viņu atpakaļ, var tikt atzīts par nelikumīgu rīcību.

      (1)  OV C 260, 25.09.2010.


title: Lieta T-321/06: Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Moreira da Fonseca pret ITSB — General Óptica ( GENERAL OPTICA )

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/71

         Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Moreira da Fonseca pret ITSB — General Óptica (“GENERAL OPTICA”)
   (Lieta T-321/06)
   (2006/C 326/148)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alberto Jorge Moreira da Fonseca L
      da, Santo Tirso (Portugāle) (pārstāvis — M. Oehen Mendes, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: General Óptica SA, Barselona (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 8. augusta lēmumu, kas prasītājai tika paziņots 2006. gada 27. septembrī, atcelšanas procesā Nr. 830C (Lieta Nr. R 945/2005-1) un tā rezultātā atzīt Kopienas preču zīmi Nr. 573 774“GENERAL OPTICA”, kas tika pieteikta 1997. gada 10. jūlijā un reģistrēta 1999. gada 10. septembrī, par spēkā neesošu, vai, pakārtoti, par atceltu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme “GENERAL OPTICA” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 42. klasē (Optikas pakalpojumi) — Kopienas preču zīme Nr. 573 774

      Kopienas preču zīmes īpašniece: General Óptica SA

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: valsts agrāks komercnosaukums “Generalóptica” attiecībā uz optisko ierīču, mērierīču un fotografēšanas iekārtu importu un mazumtirdzniecību

      Anulēšanas nodaļas lēmums: lūgumu atzīt par spēkā neesošu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Citu starpā pārkāpts Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. un 4. punkts, jo starp šiem apzīmējumiem pastāv sajaukšanas iespēja un prasītājas apzīmējumam ir nodrošināta valsts aizsardzība.
   Komisijas Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma pārkāpums, jo ITSB neizpildīja savu pienākumu lūgt prasītājai iesniegt pierādījumus par izvirzīto agrāko izmantošanu.


title: Lieta C-69/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 16. februārī iesniedza Rectbank van eerste aanleg te Brugge (Beļģija) — Connoisseur Belgium BVBA/Belgische Staat

text:
               14.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 16. februārī iesniedza Rectbank van eerste aanleg te Brugge (Beļģija) — Connoisseur Belgium BVBA/Belgische Staat

   (Lieta C-69/11)
   2011/C 145/11
   Tiesvedības valoda — nīderlandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rectbank van eerste aanleg te Brugge

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Connoisseur Belgium BVBA

      Atbildētāja: Beļģijas valsts

      Prejudiciālais jautājums

   Vai ar PVN kodeksa 26. pantu tiek pārkāpts Sestās direktīvas 77/388/EEK (1) 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkts, tagad — Padomes 2006. gada 28. novembra Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 73. pants — un PVN neitralitātes princips, ja šī tiesību norma ir jāinterpretē tādējādi, ka PVN ir jāmaksā par izdevumiem un summām, kas saskaņā ar līgumu var tikt iekļautas darījuma partnerim izrakstītā rēķinā, tomēr tās netiek iekļautas?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).

      (2)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-301/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 13. novembra rīkojums — Lumenis /ITSB ( FACES )

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/38

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 13. novembra rīkojums — Lumenis/ITSB (“FACES”)
   (Lieta T-301/07) (1)

   2010/C 11/71

      Tiesvedības valoda — angļu

   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 247, 20.10.2007.


title: Lieta C-524/07: Prasība, kas celta 2007. gada 26. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika

text:
               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/11

         Prasība, kas celta 2007. gada 26. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-524/07)
   (2008/C 37/14)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — B. Schima)

      Atbildētāja: Austrijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, principā nereģistrējot importētus vecākus lietotus transportlīdzekļus, kas iepriekš bijuši reģistrēti citās dalībvalstīs, bet kas neatbilst noteiktām Austrijas izplūdes gāzu un trokšņu aizsardzības tiesību normām, kaut arī uz līdzīgas uzbūves valstī jau reģistrētiem transportlīdzekļiem atkārtotas reģistrācijas gadījumā šīs prasības neattiecas, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. un 30. pants;

               —

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Saskaņā ar EKL 28. pantu importa kvantitatīvie ierobežojumi un citi pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību dalībvalstu starpā ir aizliegti. Turklāt pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību kā kvantitatīvie ierobežojumi ir katrs dalībvalsts tiesiskais regulējums vai pasākums, kas var faktiski vai iespējami, tieši vai netieši ietekmēt tirdzniecību Kopienā.
   Saskaņā ar Austrijas Kraftfahrgesetz [Likums transportlīdzekļiem] noteikumiem principā nereģistrē importētus vecākus lietotus transportlīdzekļus, kas iepriekš bijuši reģistrēti citās dalībvalstīs, bet kas neatbilst noteiktām Austrijas izplūdes gāzu un trokšņu aizsardzības tiesību normām, kaut arī uz līdzīgas uzbūves valstī jau reģistrētiem transportlīdzekļiem atkārtotas reģistrācijas gadījumā šīs prasības neattiecas. Tādējādi Austrijas Republika neesot izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. un 30. pants.
   Valsts tiesiskais regulējums, kas transportlīdzekļiem, kas iepriekš bijuši reģistrēti citās dalībvalstīs, reģistrēšanu valstī pakļauj noteiktā trokšņu un izplūdes gāzu robežvērtībām, kas ir stingrākas par piemērojamiem atvasināto Kopienu tiesību noteikumiem, varot ierobežot tirdzniecību Kopienā. Turklāt šī tirdzniecības ierobežošana diskriminējot ārvalstu produktus, jo valsts lietotajiem transportlīdzekļiem, kuri no jauna tiek reģistrēti īpašnieka maiņas dēļ, šīm stingrākām robežvērtībām neesot jāatbilst. Austrijas noteikumi arī neparedzot, ka reģistrēti transportlīdzekļi būtu jāizņem no ceļu satiksmes, ja tiek neatbilst izplūdes gāzu un trokšņu robežvērtībām, tomēr atsevišķo importēto transportlīdzekļu gadījumā tās tiek piemērotas.
   Šajā gadījumā Līguma noteikumu par brīvu preču apriti piemērošana nav izslēgta arī ar citu specifisku tiesisko regulējumu. Pirmkārt, Direktīvas 93/59/EEK un Direktīvas 92/97/EEK, kuras paredz noteiktus emisiju standartus un trokšņu līmeņus un uz kurām attiecībā uz robežvērtību ievērošanu norāda Austrijas tiesību normas, noteikumi nav piemērojami transportlīdzekļiem, kas jau bijuši nodoti ekspluatācijā kādā no dalībvalstīm pirms direktīvā noteiktā termiņa. Otrkārt, nevar atsaukties uz EEK līguma II pielikuma 1. punktu, lai novērtētu tādus lietas apstākļus, kā transportlīdzekļu importu no citas dalībvalsts uz Austriju brīdī, kad gan Austrija, gan arī otra dalībvalsts ir pievienojusies Kopienai, un uz kuriem attiecas tikai Kopienas tiesības.
   Preču aprites Kopienā ierobežojumi var tikt pamatoti ar EKL 30. pantā skaidri norādītiem vai citiem primāriem vispārējo interešu iemesliem. Turklāt tiesiskajam regulējumam ir jābūt piemērotam, vajadzīgam un samērīgam, un ierobežojumi nedrīkst būt nedz patvaļīgas diskriminācijas līdzeklis, nedz arī slēpta tirdzniecības ierobežošana starp dalībvalstīm.
   Šajā gadījumā aplūkotajam tirdzniecības ierobežojumam šāda pamatojuma nav. Proti, neesot iespējams atsaukties uz veselības un vides aizsardzības iemesliem, lai nereģistrētu importētos transportlīdzekļus, ja līdzīgas uzbūves valstī jau reģistrētu transportlīdzekļu atkārtota reģistrācija šo iemeslu dēļ netiek atteikta. Turklāt pēc Komisijas domām pastāvot mazāk ierobežojoši pasākumi, lai nodrošinātu pāreju uz transportlīdzekļiem ar zemāku emisiju un trokšņu līmeni. Veselības un vides aizsardzības mērķu īstenošana, nelabvēlīgi ietekmējot tikai importēto transportlīdzekļu situāciju, neesot saderīga ar brīvas preču aprites principiem.


title: Lieta T-488/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 16. decembra spriedums — Francija/Komisija (ERAF — Finanšu atbalsta samazināšana — Kopienas strukturālais atbalsts Martinikas reģionā — Prasība atcelt tiesību aktu — Publiskie iepirkumi — Direktīva 93/37/EEK — “Tiešās subsīdijas” jēdziens — “Sportam, izklaidei un atpūtai domāta aprīkojuma” jēdziens — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīguma princips)

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/24

         Vispārējās tiesas 2011. gada 16. decembra spriedums — Francija/Komisija
   (Lieta T-488/10) (1)

   (ERAF - Finanšu atbalsta samazināšana - Kopienas strukturālais atbalsts Martinikas reģionā - Prasība atcelt tiesību aktu - Publiskie iepirkumi - Direktīva 93/37/EEK - “Tiešās subsīdijas” jēdziens - “Sportam, izklaidei un atpūtai domāta aprīkojuma” jēdziens - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīguma princips)
   2012/C 32/49
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji — E. Belliard, G. de Bergues un N. Rouam)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Dintilhac un A. Steiblytė)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 28. jūlija Lēmumu C(2010) 5229, ar kuru daļēji tiek atcelta Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) dalība saskaņā ar mērķa Nr. 1 vienoto programmdokumentu saistībā ar Kopienas strukturālo atbalstu Francijas Martinikas reģionā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 13, 15.01.2011.


title: Lieta T-30/17: Vispārējās tiesas priekšsēdētaja 2017. gada 6. februāra rīkojums – Bender/Parlaments

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/34

         Vispārējās tiesas priekšsēdētaja 2017. gada 6. februāra rīkojums – Bender/Parlaments
   (Lieta T-30/17)
   (2017/C 178/54)
   Tiesvedības valoda – vācu
   Vispārējās tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.


title: Lieta T-191/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. aprīlī — Roland /ITSB — Textiles Well ( “wellness inspired by nature” )

text:
               14.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/7

         Prasība, kas celta 2012. gada 30. aprīlī — Roland/ITSB — Textiles Well (“wellness inspired by nature”)
   (Lieta T-191/12)
   2012/C 209/12
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Roland SE (Essen, Vācija) (pārstāvji — O. Rauscher un C. Onken, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Textiles Well SA (Le Vigan, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 15. februāra lēmumu lietā R 2552/2010-1;

               —

               noraidīt iebildumus Nr. 1299967, un

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: starptautiska grafiska preču zīme “wellness inspired by nature” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. W00924808

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “WELL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē, reģistrācija Nr. 527630; Francijas vārdiskas preču zīmes “WELLNESS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē, reģistrācija Nr. 99804486

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus un atteikt starptautiskās reģistrācijas aizsardzību attiecībā uz visām apstrīdētajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-141/15: Prasība, kas celta 2015. gada 27. martā – Čehijas Republika/Komisija

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/37

         Prasība, kas celta 2015. gada 27. martā – Čehijas Republika/Komisija
   (Lieta T-141/15)
   (2015/C 213/62)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek un J. Očková)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2015. gada 16. janvāra Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/103, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 53), daļā, ar kuru tiek izslēgti Čehijas Republikas attiecinātie izdevumi kopējā summā EUR 2 1 23  199,04;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Padomes Regulas (EK) Nr. 479/2008 (1) 5. pants un tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principi;

                           —

                           šajā sakarā prasītāja norāda, ka apstrīdētajā lēmumā Komisija ir noteikusi finanšu korekcijas tādēļ, ka nav pieņemami tie izdevumi, kas ir radušies sakarā ar pasākumu, kurš bija apstiprināts atbilstoši Padomes Regulas Nr. 479/2008 5. pantā paredzētajai kārtībai, kas esot izraisījis šīs normas, kā arī tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principu pārkāpumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants, to aplūkojot kopā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 885/2006 (2) 11. un 16. pantu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1290/2005 31. pantu.

                           —

                           šajā ziņā prasītāja norāda, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants, to aplūkojot kopā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 885/2006 11. un 16. pantu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1290/2005 (3) 31. pantu, ņemot vērā, ka Komisija a aposteriori 2010.–2012. finanšu gadus iekļāva pārbaudēs Nr. VT/VI/2009/004/CZ un Nr. VT/VI/2009/101/CZ.

      (1)  Padomes 2008. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 479/2008 par vīna tirgus kopējo organizāciju, ar ko groza Regulas (EK) Nr. 1493/1999, (EK) Nr. 1782/2003, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 3/2008 un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2392/86 un (EK) Nr. 1493/1999 (OV L 148, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2006. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 885/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz maksājumu aģentūru un citu struktūru akreditāciju un ELGF un ELFLA grāmatojumu noskaidrošanu (OV L 171, 90. lpp.).

      (3)  Padomes 2005. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 209, 1. lpp.).


title: Lieta T-372/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 19. decembra rīkojums — Bomba Energia Getränkvertriebs /ITSB — Eckes-Granini ( Bomba ) (Kopienas preču zīme — Iebildums — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/25

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 19. decembra rīkojums — Bomba Energia Getränkvertriebs/ITSB — Eckes-Granini (“Bomba”)
   (Lieta T-372/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildums - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2009/C 55/45)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH, Rohrbach (Austrija) (pārstāvis — A. Kockläuner, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — M. Kicia)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Eckes-Granini Group GmbH, iepriekšējais nosaukums — Eckes-Granini GmbH & Co. KG, Nieder-Olm (Vācija) (pārstāvis — W. Berlit, advokāts)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2006. gada 3. oktobra lēmumu lietā R 184/2005-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Eckes-Granini GmbH & Co. KG un Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH un Eckes-Granini GmbH & Co. KG sedz savus, kā arī katra no tām atlīdzina pusi Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 42, 24.2.2007.


title: Lieta T-245/07: Prasība, kas celta 2007. gada 13. jūlijā — Virsa /Padome un Komisija

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/46

         Prasība, kas celta 2007. gada 13. jūlijā — Virsa/Padome un Komisija
   (Lieta T-245/07)
   (2007/C 211/86)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Virsa, S. Coop. L., Murcia (Spānija) (pārstāvis — Luis Ortiz Blanco, abogado)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt prasību par zaudējumu atlīdzību saskaņā ar EKL 288. pantu un piespriest Padomei un Komisijai solidāri izmaksāt prasītājai finansiālu kompensāciju par kopējo summu EUR 1 655 410,00 (viens miljons seši simti piecdesmit pieci tūkstoši četri simti desmit) apmērā;

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā tie, kas jau ir izvirzīti lietā T-217/07 Las Palmeras/Padome un Komisija.


title: Lieta T-521/15: Prasība, kas celta 2015. gada 7. septembrī – Diesel SpA/ITSB – Sprinter megacentros del deporte (Izliekta un leņķveida līnija)

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/48

         Prasība, kas celta 2015. gada 7. septembrī – Diesel SpA/ITSB – Sprinter megacentros del deporte (Izliekta un leņķveida līnija)
   (Lieta T-521/15)
   (2015/C 381/58)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Diesel SpA (Breganze, Itālija) (pārstāvis – A. Gaul, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Sprinter megacentros del deporte, SL (Elche, Spānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska preču zīme (Izliektas un leņķveida līnijas attēls) – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 404 019

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 18. jūnija lēmums lietā R 3291/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-160/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. decembra rīkojums — Estancia Piedra /ITSB — Franciscan Vineyards ( ESTANCIA PIEDRA )

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/60

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. decembra rīkojums — Estancia Piedra/ITSB — Franciscan Vineyards (“ESTANCIA PIEDRA”)
   (Lieta T-160/06) (1)

   (2008/C 51/110)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 190, 12.8.2006.


title: Lieta T-153/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. oktobra spriedums – Hamcho un Hamcho International/Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Līdzekļu iesaldēšana — Iepriekšējo aktu atcelšana ar Vispārējās tiesas lēmumu — Jauni akti, ar kuriem prasītāju vārdi ir iekļauti sarakstos — Prasība atcelt tiesību aktu — Vispārējās tiesas Reglamenta 76. panta d) punkts — Prasības pieteikuma saturs — Pieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Pierādīšanas pienākums — Tiesības uz īpašumu — Darījumdarbības brīvība

text:
               12.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/17

         Vispārējās tiesas 2016. gada 26. oktobra spriedums – Hamcho un Hamcho International/Padome
   (Lieta T-153/15) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Līdzekļu iesaldēšana - Iepriekšējo aktu atcelšana ar Vispārējās tiesas lēmumu - Jauni akti, ar kuriem prasītāju vārdi ir iekļauti sarakstos - Prasība atcelt tiesību aktu - Vispārējās tiesas Reglamenta 76. panta d) punkts - Prasības pieteikuma saturs - Pieņemamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Pierādīšanas pienākums - Tiesības uz īpašumu - Darījumdarbības brīvība)
   (2016/C 462/20)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Mohamad Hamcho (Damaska, Sīrija) un Hamcho International (Damaska) (pārstāvji – A. Boesch, D. Amaudruz un M. Ponsard, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – G. Étienne un S. Kyriakopoulou)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 263. pantam atcelt Padomes 2015. gada 26. janvāra Īstenošanas lēmumu 2015/117/KĀDP, ar kuru īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2015, L 20, 85. lpp.), un Padomes 2015. gada 26. janvāra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 2015/108, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV 2015, L 20, 2. lpp.), ciktāl prasītāju vārds un nosaukums ir tikuši ierakstīti to personu un struktūru sarakstā, uz kurām attiecas ierobežojošie pasākumi.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Mohamad Hamcho un Hamcho International sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus šajā instancē un pagaidu noregulējuma tiesvedībā

      (1)  OV C 190, 8.6.2015.


title: Lieta T-711/13: Prasība, kas celta 2013. gada 20. decembrī – Harrys Pubar /ITSB – Harry’s New York Bar  ( “HARRY’S BAR” )

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/37

         Prasība, kas celta 2013. gada 20. decembrī – Harrys Pubar/ITSB – Harry’s New York Bar (“HARRY’S BAR”)
   (Lieta T-711/13)
   2014/C 112/49
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Harrys Pubar AB (Gothenburg, Zviedrija) (pārstāvis – L.-E. Ström, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Harry’s New York Bar SA (Parīze, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 8. oktobra lēmumu apvienotajās lietās R 946/2012-1 un R 995/2012-1 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “HARRY’S BAR” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 25., 29., 30., 32., 33. un 43. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 3 378 031

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Zviedrijas preču zīmes reģistrācijas Nr. 356 009, Nr. 320 026, Nr. 315 142, Nr. 55 6513–1066 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 25. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt daļēji

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji apmierināt apelācijas sūdzību lietā R 995/2012-1 un noraidīt apelācijas sūdzību lietā R 946/2012-1

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 4. punkta pārkāpums


title: Lieta T-431/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 7. jūlija spriedums – Fruit of the Loom/EUIPO – Takko (“FRUIT”) Eiropas Savienības preču zīme — Atcelšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FRUIT” — Preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. pants un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Ārēja preču zīmes izmantošana

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/33

         Vispārējās tiesas 2016. gada 7. jūlija spriedums – Fruit of the Loom/EUIPO – Takko (“FRUIT”)
   (Lieta T-431/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FRUIT” - Preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. pants un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Ārēja preču zīmes izmantošana)
   (2016/C 305/45)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Kentucky, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – S. Malynicz, QC, un V. Marsland, solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – D. Gája)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Takko Holding GmbH (Telgte, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 12. maija lēmumu lietā R 1641/2014-2 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Takko Holding un Fruit of the Loom

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) 2015. gada 12. maija lēmumu lietā R 1641/2014-2;

               2)

               EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Fruit of the Loom, Inc. radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 320, 28.9.2015.


title: Lieta C-98/16: Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 4. maija spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Kapitāla brīva aprite — LESD 63. pants — EEZ līguma 40. pants — Mantojuma nodoklis — Legāti bezpeļņas organizācijām — Izdevīgākas likmes piemērošana organizācijām, kuras pastāv vai likumīgi izveidotas Grieķijā, kā arī līdzīgām ārvalstu organizācijām ar nosacījumu par savstarpējību — Atšķirīga attieksme — Ierobežojums — Pamatojums

text:
               3.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/14

         Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 4. maija spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-98/16) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Kapitāla brīva aprite - LESD 63. pants - EEZ līguma 40. pants - Mantojuma nodoklis - Legāti bezpeļņas organizācijām - Izdevīgākas likmes piemērošana organizācijām, kuras pastāv vai likumīgi izveidotas Grieķijā, kā arī līdzīgām ārvalstu organizācijām ar nosacījumu par savstarpējību - Atšķirīga attieksme - Ierobežojums - Pamatojums)
   (2017/C 213/15)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – W. Roels un D. Triantafyllou)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji – M. Tassopoulou un V. Karra)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieņemot un paturot spēkā tiesisko regulējumu, kurā – ar nosacījumu par savstarpējību – paredzēta izdevīgāka mantojuma nodokļa likme legātiem citās Eiropas Savienības dalībvalstis vai Eiropas Ekonomikas zonas valstīs reģistrētām bezpeļņas organizācijām, Grieķijas Republika nav izpildījusi LESD 63. pantā un 1992. gada 2. maija EEZ līguma 40. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 145, 25.4.2016.


title: Lieta T-189/07: Prasība, kas celta 2007. gada 4. jūnijā — Frosch Touristik /ITSB — DSR touristik ( FLUGBÖRSE )

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/34

         Prasība, kas celta 2007. gada 4. jūnijā — Frosch Touristik/ITSB — DSR touristik (“FLUGBÖRSE”)
   (Lieta T-189/07)
   (2007/C 183/66)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Frosch Touristik GmbH, Minhene (Vācija) (pārstāvis — H. Lauf, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: DSR touristik GmbH

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt pilnībā Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 22. marta lēmumu — apelācijas lietas numurs R 1084/2004-4 — un nosūtīt lietu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam jauna lēmuma pieņemšanai;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “FLUGBÖRSE”, kas attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 16., 39. un 42. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 81 406)

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: DSR touristik GmbH

      Anulēšanas nodaļas lēmums: attiecīgās preču zīmes daļēja atzīšana par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: kļūdaina Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta, kā arī 51. panta 2. punkta piemērošana.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-570/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 25. septembra rīkojumu lietā T-320/12 Concal /Komisija 2012. gada 29. novembrī iesniedza Alexandru Octavian Concal

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/53

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 25. septembra rīkojumu lietā T-320/12 Concal/Komisija 2012. gada 29. novembrī iesniedza Alexandru Octavian Concal

   (Lieta C-570/12 P)
   2013/C 225/98
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Alexandru Octavian Concal (pārstāvis — R. Neagu, avocat)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija
   Ar 2013. gada 27. jūnija rīkojumu Tiesa (septītā palāta) nolēma, ka apelācijas sūdzība ir nepieņemama.


title: Lieta T-575/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 8. septembra spriedums — 4care /ITSB — Laboratorios Diafarm ( “Acumed” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Acumed” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “AQUAMED ACTIVE” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Preču līdzība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/37

      Vispārējās tiesas 2010. gada 8. septembra spriedums — 4care/ITSB — Laboratorios Diafarm (“Acumed”)
      (Lieta T-575/08) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Acumed” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “AQUAMED ACTIVE” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Preču līdzība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2010/C 288/70)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: 4care (Ķīle, Vācija) (pārstāvji — S. Redeker un M. Diesbach, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Laboratorios Diafarm, SA (Barberà del Vallès, Spānija) (pārstāvis — E. Sugrañes Coca, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 7. oktobra lēmumu lietā R 1636/2007-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Laboratorios Diafarm, SA un 4care AG

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  4care AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 55, 07.03.2009.


title: Lieta C-413/07: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 4. decembra rīkojums ( Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kathrin Haase , Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon , Peter Schulze , Peter Kliem , Dietmar Bössow , Helge Riedel , André Richter , Andreas Schneider / Superfast Ferries SA , Superfast OKTO Maritime Company , Baltic SF VIII LTD

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/40

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 4. decembra rīkojums (Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter, Andreas Schneider/Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company, Baltic SF VIII LTD

   (Lieta C-413/07) (1)

   (2008/C 51/74)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: Lieta T-489/13: Prasība, kas celta 2013. gada 16. septembrī — La Rioja Alta /ITSB — Aldi Einkauf ( “VIÑA ALBERDI” )

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/27

         Prasība, kas celta 2013. gada 16. septembrī — La Rioja Alta/ITSB — Aldi Einkauf (“VIÑA ALBERDI”)
   (Lieta T-489/13)
   2013/C 336/58
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: La Rioja Alta, SA (Haro, Spānija) (pārstāvis — F. Pérez Álvarez, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 9. jūlija lēmumu lietā R 1190/2011-4;

               —

               Kopienas preču zīmi Nr. 3 189 065“VIÑA ALBERDI” atzīt par spēkā esošu attiecībā uz 33. klasi Nicas starptautiskās klasifikācijas izpratnē: “Alkoholiskie dzērieni (izņemot alu), izņemot Itālijas vīnus”;

               —

               piespriest ITSB un personām, kas iestāsies lietā, atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “VIÑA ALBERDI” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30., 32. un 33. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 3 189 065

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, to aplūkojot kopsakarā ar šīs pašas regulas 53. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu, pārkāpums — Grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “VILLA ALBERTI”

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, to aplūkojot kopsakarā ar šīs pašas regulas 53. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu, pārkāpums


title: Lieta T-395/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 11. februāra spriedums – Fetim /ITSB – Solid Floor  ( “Solidfloor The professional’s choice” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Solidfloor The professional’s choice” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “SOLID floor” , agrāks sabiedrības nosaukums un agrāks domēna nosaukums “Solid Floor Ltd”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Preču un pakalpojumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               23.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/12

         Vispārējās tiesas 2015. gada 11. februāra spriedums – Fetim/ITSB – Solid Floor (“Solidfloor The professional’s choice”)
   (Lieta T-395/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Solidfloor The professional’s choice” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “SOLID floor”, agrāks sabiedrības nosaukums un agrāks domēna nosaukums “Solid Floor Ltd” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Preču un pakalpojumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 096/14)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fetim BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis – L. Bakers, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – O. Mondéjar Ortuño)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Solid Floor Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – S. Malynicz, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 15. jūnija lēmumu lietā R 884/2011–2 attiecībā uz iebildumu procesu Solid Floor Ltd un Fetim BV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Fetim BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 355, 17.11.2012.


title: Lieta C-177/14: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 9. jūlija spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – María José Regojo Dans/Consejo de Estado Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 1999/70/EK — UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku — 3. un 4. klauzula — Nediskriminācijas princips — “Iespējamais” personāls — Atteikums piešķirt trīsgadu piemaksas par darba stāžu — Objektīvi iemesli

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/9

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 9. jūlija spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – María José Regojo Dans/Consejo de Estado

   (Lieta C-177/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 1999/70/EK - UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku - 3. un 4. klauzula - Nediskriminācijas princips - “Iespējamais” personāls - Atteikums piešķirt trīsgadu piemaksas par darba stāžu - Objektīvi iemesli)
   (2015/C 294/11)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: María José Regojo Dans

      Atbildētāja: Consejo de Estado

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               jēdziens “noteikta laika darba ņēmējs”1999. gada 18. martā noslēgtā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ietverts pielikumā Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvai 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku, 3. klauzulas 1. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz tādu darba ņēmēju kā prasītāja pamatlietā;

               2)

               Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, kurā bez jebkāda objektīva pamata palīgdarbiniekiem tiek liegtas tiesības saņemt trīsgadu piemaksas par darba stāžu, kas tostarp tiek piešķirtas pastāvīgajiem ierēdņiem, ja attiecībā uz šo piemaksu saņemšanu šīs divas darba ņēmēju kategorijas ir salīdzināmā situācijā, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 253, 4.8.2014.


title: Lieta T-455/05: Pirmās instances tiesas 2008. gada 18. decembra spriedums — Componenta /Komisija (Valsts atbalsts — Metalurģijas nozare — Dalības, kas uzņēmumam pieder nekustamo īpašumu sabiedrībā, iegūšana un aizdevuma, ko šis uzņēmums bija piešķīris nekustamo īpašumu sabiedrībai, atmaksa, kā pretizpildījums par minētā uzņēmuma veiktu investīciju — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzlikts pienākums to atgūt — Privātā ieguldītāja kritērijs — Nekustamo īpašumu sabiedrības darbības vērtējums — Sabiedrībai piederošu nekustamo īpašumu vērtējums — Pienākums norādīt pamatojumu — Jautājuma izskatīšana pēc savas ierosmes)

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/42

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 18. decembra spriedums — Componenta/Komisija
   (Lieta T-455/05) (1)

   (Valsts atbalsts - Metalurģijas nozare - Dalības, kas uzņēmumam pieder nekustamo īpašumu sabiedrībā, iegūšana un aizdevuma, ko šis uzņēmums bija piešķīris nekustamo īpašumu sabiedrībai, atmaksa, kā pretizpildījums par minētā uzņēmuma veiktu investīciju - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzlikts pienākums to atgūt - Privātā ieguldītāja kritērijs - Nekustamo īpašumu sabiedrības darbības vērtējums - Sabiedrībai piederošu nekustamo īpašumu vērtējums - Pienākums norādīt pamatojumu - Jautājuma izskatīšana pēc savas ierosmes)
   (2009/C 44/71)
   Tiesvedības valoda — somu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Componenta Oyj, Helsinki (Somija) (pārstāvji — M. Savola un A. Järvinen, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Giolito un M. Huttunen)

      Persona, kas iestājusies lietā, lai atbalstītu prasītājas prasījumus: Somijas Republika (pārstāvji — sākotnēji E. Bygglin, A. Guimaraes-Purokoski un J. Heliskoski)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 20. oktobra Lēmumu 2006/900/EK par valsts atbalstu, ko Somijas Republika ir piešķīrusi uzņēmumam Componenta Oyj kā investīciju atbalstu (OV 2006, L 353, 36. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2005. gada 20. oktobra Lēmumu 2006/900/EK par valsts atbalstu, ko Somijas Republika ir piešķīrusi uzņēmumam Componenta Oyj kā investīciju atbalstu, atcelt;

               2)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Componenta tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 48, 25.2.2006.


title: Lieta T-71/08: Prasība, kas celta 2008. gada 13. februārī — Promat /ITSB — Prosima Comercial ( PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A. )

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/42

         Prasība, kas celta 2008. gada 13. februārī — Promat/ITSB — Prosima Comercial (“PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A.”)
   (Lieta T-71/08)
   (2008/C 92/84)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Promat GmbH, Ratingena (Vācija) (pārstāve — S. Beckmann, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Prosima Comercial, SA, Barselona (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja 2007. gada 27. novembra lēmumu lietā R 574/2007-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Prosima Comercial, SA;

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A.” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 6., 7., 11., 16., 17., 20., 22., 35.-39., 41. un 42. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 2 423 176);

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja;

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “Promina” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē (Vācijas preču zīme Nr. 847 011);

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo atbildētājs Birojs kļūdaini ir uzskatījis, ka preces līdzīgas.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Labojums Oficiālajā Vēstnesī publicētajā paziņojumā lietā T-200/06

text:
               14.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/20

         Labojums “Oficiālajā Vēstnesī” publicētajā paziņojumā lietā T-200/06
   (2006/C 249/41)
   Pirmās instances tiesas reglamenta 24. panta 6. punktā paredzētais paziņojums “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī” lietā T-200/06 IBERDROLA/Eiropas Kopienu Komisija ir publicēts divas reizes pēc kārtas attiecīgi 2006. gada 16. septembrī (OV C 224, 49. lpp.) un 2006. gada 30. septembrī (OV C 237, 9. lpp.).
   Ievērojot Pirmās instances tiesas reglamenta 116. panta 6. punkta noteikumus, tiek precizēts, ka, aprēķinot Reglamenta 115. panta 1. punktā paredzēto termiņu, ir jāņem vērā tikai attiecīgā paziņojuma otrā publikācija “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”.


title: lieta C-236/05: Prasība pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 30. maijā

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/17

         Prasība pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 30. maijā
   (lieta C-236/05)
   (2005/C 193/27)
   tiesvedības valoda — angļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 30. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Kārena Benksa [Karen Banks], pārstāve, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, ar ievērojamu nokavējumu paziņojot datus, kas jādara zināmi saskaņā ar 19.i panta pirmo un otro ievilkumu Padomes 1993. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2847/93, ar kuru izveido kontroles sistēmu, kas piemērojama kopējai zivsaimniecības politikai (1), Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šie noteikumi;

               2)

               piespriest Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Atbilstoši Regulas Nr. 2847/93 19.i pantam dalībvalstīm noteiktā termiņā elektroniski Komisijai jādara zināmi konkrēti dati. Komisijai šiem datiem jābūt pieejamiem, lai pārvaldītu un attīstītu kopējo zivsaimniecības politiku, ciktāl tā saistīta ar dzīvo ūdeņu resursu saglabāšanu, pārvaldību un izmantošanu.
   Apvienotā Karaliste 19.i pantā paredzētos datus attiecībā uz 1999., 2000., 2001., 2002. un 2003. gadu darīja zināmus ar ievērojamu nokavējumu. 2004. gadam noteiktie termiņi netika ievēroti un vēl joprojām nav saņemti dati attiecībā uz 2005. gadu. Līdz ar to Komisija apgalvo, ka Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētais Regulas Nr. 2847/93 noteikums.

      (1)  OV L 261, 20.10.1993., 1. lpp.


title: Tiesnešu darbība palātās

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/1

         Tiesnešu darbība palātās
   (2006/C 326/04)
   2006. gada 11. un 13. oktobra sanāksmē Tiesa nolēma, ka tiesnešu darbība palātās būs šāda:
   Pirmā palāta
   priekšsēdētājs P. Janns,
   tiesneši R. Šintgens, A. Ticano [A. Tizzano], E. Borgs Bartets [A. Borg Barthet], M. Ilešičs [M. Ilešič] un E. Levits
   Otrā palāta
   priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss,
   tiesneši P. Kūris, K. Šīmans [K. Schiemann], J. Makarčiks [J. Makarczyk], L. Bejs Larsens [L. Bay Larsen] un Ž. K. Bonišo
   Trešā palāta
   priekšsēdētājs A. Ross,
   tiesneši J. Klučka, H. N. Kunja Rodrigess [J. N. Cunha Rodrigues], U. Lehmuss [U. Lõhmus], A. O'Kīfs [A. Ó Caoimh] un P. Linda
   Ceturtā palāta
   priekšsēdētājs Lēnartss,
   tiesneši E. Juhāss, R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], Dž. Arestis [G. Arestis], J. Malenovskis [J. Malenovský] un T. fon Danvics
   Piektā palāta
   priekšsēdētājs R. Šintgens,
   tiesneši A. Ticano, E. Borgs Bartets, M. Ilešičs un E. Levits
   Sestā palāta
   priekšsēdētājs P. Kūris,
   tiesneši K. Šīmans, J. Makarčiks, L. Bejs Larsens un Ž. K. Bonišo
   Septītā palāta
   priekšsēdētājs J. Klučka,
   tiesneši H. N. Kunja Rodrigess, U. Lehmuss, A. O'Kīfs un P. Linda
   Astotā palāta
   priekšsēdētājs E. Juhāss,
   tiesneši R. Silva de Lapuerta, Dž. Arestis, J. Malenovskis un T. fon Danvics


title: Reassur Aktiengesellschaft 2010. gada 15. jūnija prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi (Lieta E-6/10)

text:
               2.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/19

      Reassur Aktiengesellschaft2010. gada 15. jūnija prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Lieta E-6/10)
   2010/C 237/03

      Reassur Aktiengesellschaft, Aeulestrasse 5, 9490 Vaduz, LIECHTENSTEIN, ko pārstāvēja Ulrich Soltész un Philipp Melcher, pilnvarotie pārstāvji, 2010. gada 15. jūnijā iesniedza EBTA Tiesā prasību pret EBTA Uzraudzības iestādi.

      Reassur Aktiengesellschaft pieprasa EBTA Tiesai:

               1)

               pilnībā atcelt EBTA Uzraudzības iestādes 2010. gada 24. marta Lēmumu Nr. 97/10/COL par kaptīvo apdrošināšanas sabiedrību aplikšanu ar nodokļiem saskaņā ar Lihtenšteinas nodokļu likumu;

               2)

               atcelt 3. pantu EBTA Uzraudzības iestādes 2010. gada 24. marta Lēmumā Nr. 97/10/COL par kaptīvo apdrošināšanas sabiedrību aplikšanu ar nodokļiem saskaņā ar Lihtenšteinas nodokļu likumu vismaz tiktāl, ciktāl ar lēmumu paredz līdzekļu atgūšanu par laikposmu pirms 2009. gada 31. marta;
               kā arī

               3)

               piespriest EBTA Uzraudzības iestādei segt tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats

               —

               Prasības iesniedzējs ir Schindler grupas kaptīvais pārapdrošinātājs, kurš nodarbojas vienīgi ar noteiktu veidu risku pārapdrošināšanu Schindler grupas sabiedrībās.

               —

               Prasības iesniedzējs apgalvo, ka, ņemot vērā, ka kaptīvās (pār)apdrošināšanas sabiedrības apdrošina pret riskiem, kurus apdrošināšanas komercsabiedrības parasti nepiedāvā segt, un kaptīvo (pār)apdrošināšanas sabiedrību darbība ietver tikai grupas iekšējo risku segšanu, šīs sabiedrības nedarbojas tirgū, kur tām ir jākonkurē ar citiem tirgus dalībniekiem. Tāpēc šīs sabiedrības nav iesaistītas saimnieciskā darbībā un nav kvalificējamas kā uzņēmumi. Tādējādi aplikšana ar nodokļiem saskaņā ar Lihtenšteinas nodokļu likuma par kaptīvo (pār)apdrošināšanas sabiedrību aplikšanu ar nodokļiem noteikumiem nevarēja traucēt konkurenci vai EEZ iekšējo tirdzniecību. Apstrīdētie nodokļu noteikumi nav selektīvi un tāpēc nav uzskatāmi par valsts atbalstu.

               —

               Turklāt prasības iesniedzējs apgalvo, ka EBTA Uzraudzības iestāde:

                           —

                           nepareizi izvēlējās procedūru, kas jāpiemēro “nelikumīgam atbalstam”, un pieņēma nepareizu lēmumu par līdzekļu atgūšanu,

                           —

                           pārkāpa tiesiskās paļāvības principu, pieprasot līdzekļu atgūšanu par laikposmu no 2001. gada 6. novembra līdz vismaz 2009. gada 31. martam.