title: Lieta T-15/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 30 jūnija spriedums – Skyliners/EUIPO – Sky (“SKYLINERS”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SKYLINERS” reģistrācijas pieteikums – Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SKY” – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 41. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (EK) 2017/1001 8. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 46. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Tiesības celt iebildumu)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/21

      Vispārējās tiesas 2021. gada 30 jūnija spriedums – Skyliners/EUIPO – Sky (“SKYLINERS”)
      (Lieta T-15/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SKYLINERS” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SKY” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 41. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (EK) 2017/1001 8. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 46. panta 1. punkta a) apakšpunkts) - Tiesības celt iebildumu)
      (2021/C 329/26)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Skyliners GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvji: A. Renck un C. Stöber, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Folliard-Monguiral un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Sky Ltd (Ailvorta, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: A. Zalewska, advokāts, un A.Brackenbury, solicitor)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 29. oktobra lēmumu lietā R 798/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sky un Skyliners.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 29. oktobra lēmumu lietā R 798/2018-4.

                  2)

                  EUIPO un Sky Ltd sedz savus, kā arī kopīgi atlīdzina Skyliners GmbH tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 61, 24.2.2020.


title: Lieta T-204/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Zoom/EUIPO – Facetec (“ZOOM”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Vārdiska preču zīme “ZOOM” – Agrākas Eiropas Savienības grafiska un vārdiska preču zīmes “ZOOM” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/22

      Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Zoom/EUIPO – Facetec (“ZOOM”)
      (Lieta T-204/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Vārdiska preču zīme “ZOOM” - Agrākas Eiropas Savienības grafiska un vārdiska preču zīmes “ZOOM” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2021/C 329/27)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Zoom KK (Tokija, Japāna) (pārstāvis: M. de Arpe Tejero, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: K. Zajfert, J. Crespo Carrillo un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Facetec, Inc. (Lasvegasa, Nevada, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: P. Wilhelm, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 7. februāra lēmumu lietā R 507/2019-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Zoom KK un Facetec.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Zoom KK atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta T-227/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Biovene Cosmetics/EUIPO – Eugène Perma France (“BIOVÈNE BARCELONA”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BIOVÈNE BARCELONA” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “BIORENE” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/22

      Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Biovene Cosmetics/EUIPO – Eugène Perma France (“BIOVÈNE BARCELONA”)
      (Lieta T-227/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BIOVÈNE BARCELONA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “BIORENE” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2021/C 329/28)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Biovene Cosmetics, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvis: E. Estella Garbayo, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: L. Rampini un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Eugène Perma France (Saint-Denis, Francija) (pārstāve: S. Havard Duclos, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 12. februāra lēmumu lietā R 1661/2019-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Eugène Perma France un Biovene Cosmetics.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Biovene Cosmetics, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta T-232/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Biovene Cosmetics/EUIPO – Eugène Perma France (“BIOVÈNE”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “BIOVÈNE” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “BIORENE” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/23

      Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Biovene Cosmetics/EUIPO – Eugène Perma France (“BIOVÈNE”)
      (Lieta T-232/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “BIOVÈNE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “BIORENE” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2021/C 329/29)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Biovene Cosmetics, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvis: E. Estella Garbayo, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: L. Rampini un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Eugène Perma France (Saint-Denis, Francija) (pārstāve: S. Havard Duclos, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 12. februāra lēmumu lietā R 739/2019-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Eugène Perma France un Biovene Cosmetics.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Biovene Cosmetics, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta T-267/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 7. jūlija spriedums – Arbuzov/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Līdzekļu iesaldēšana – To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā – Padomes pienākums pārbaudīt, vai trešās valsts iestādes lēmums ir ticis pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/23

      Vispārējās tiesas 2021. gada 7. jūlija spriedums – Arbuzov/Padome
      (Lieta T-267/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Līdzekļu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā - Padomes pienākums pārbaudīt, vai trešās valsts iestādes lēmums ir ticis pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
      (2021/C 329/30)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Sergej Arbuzov (Kijeva, Ukraina) (pārstāvis: V. Rytikov, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: R. Pekař un P. Mahnič)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/373 (2020. gada 5. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2020, L 71, 10. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/370 (2020. gada 5. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2020, L 71, 1. lpp.), ciktāl ar šiem aktiem prasītāja vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām ir piemērojami šie ierobežojošie pasākumi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/373 (2020. gada 5. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/370 (2020. gada 5. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, ciktāl Sergej Arbuzov vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām tiek piemēroti šie ierobežojošie pasākumi.

                  2)

                  Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 222, 6.7.2020.


title: Lieta T-268/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 7. jūlija spriedums – Pshonka/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Līdzekļu iesaldēšana – To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā – Padomes pienākums pārbaudīt, vai trešās valsts iestādes lēmums ir ticis pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/24

      Vispārējās tiesas 2021. gada 7. jūlija spriedums – Pshonka/Padome
      (Lieta T-268/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Līdzekļu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā - Padomes pienākums pārbaudīt, vai trešās valsts iestādes lēmums ir ticis pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
      (2021/C 329/31)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Artem Viktorovych Pshonka (Kramatorsk, Ukraina) (pārstāvis: M. Mleziva, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: R. Pekař un P. Mahnič)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/373 (2020. gada 5. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2020, L 71, 10. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/370 (2020. gada 5. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2020, L 71, 1. lpp.), ciktāl ar šiem aktiem prasītāja vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām ir piemērojami šie ierobežojošie pasākumi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/373 (2020. gada 5. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/370 (2020. gada 5. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, ciktāl Artem Viktorovych Pshonka vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām tiek piemēroti šie ierobežojošie pasākumi.

                  2)

                  Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 222, 6.7.2020.


title: Lieta T-269/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 7. jūlija spriedums – Pshonka/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Līdzekļu iesaldēšana – To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā – Padomes pienākums pārbaudīt, vai trešās valsts iestādes lēmums ir ticis pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/25

      Vispārējās tiesas 2021. gada 7. jūlija spriedums – Pshonka/Padome
      (Lieta T-269/20) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Līdzekļu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā - Padomes pienākums pārbaudīt, vai trešās valsts iestādes lēmums ir ticis pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
      (2021/C 329/32)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Viktor Pavlovych Pshonka (Kijeva, Ukraina) (pārstāvis: M. Mleziva, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: R. Pekař un P. Mahnič)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/373 (2020. gada 5. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2020, L 71, 10. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/370 (2020. gada 5. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2020, L 71, 1. lpp.), ciktāl ar šiem aktiem prasītāja vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām tiek piemēroti šie ierobežojošie pasākumi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/373 (2020. gada 5. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/370 (2020. gada 5. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, ciktāl Viktor Pavlovych Pshonka vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām tiek piemēroti šie ierobežojošie pasākumi.

                  2)

                  Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 222, 6.7.2020.


title: Lieta T-285/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – MCM Products/EUIPO – The Nomad Company (“NOMAD”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “NOMAD” – Absolūti atteikuma pamati – Atšķirtspēja – Aprakstoša rakstura neesamība – Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts))

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/26

      Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – MCM Products/EUIPO – The Nomad Company (“NOMAD”)
      (Lieta T-285/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “NOMAD” - Absolūti atteikuma pamati - Atšķirtspēja - Aprakstoša rakstura neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts))
      (2021/C 329/33)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: MCM Products AG (Cīrihe, Šveice) (pārstāvis: S. Eichhammer, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: M. Kondás un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: The Nomad Company BV (Zevenaar, Nīderlande) (pārstāve: S. Tigu, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 13. marta lēmumu lietā R 854/2019-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp MCM Products un The Nomad Company.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  MCM Products AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 222, 6.7.2020.


title: Lieta T-290/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Ceramica Flaminia/EUIPO – Ceramica Cielo (“goclean”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme “goclean” – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas – Regulas 2017/1001 95. panta 1. punkts – Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība – Regulas Nr. 207/2009 52. panta 2. punkts (tagad Regulas 2017/1001 59. panta 2. punkts)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/26

      Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Ceramica Flaminia/EUIPO – Ceramica Cielo (“goclean”)
      (Lieta T-290/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “goclean” - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas - Regulas 2017/1001 95. panta 1. punkts - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 52. panta 2. punkts (tagad Regulas 2017/1001 59. panta 2. punkts)
      (2021/C 329/34)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ceramica Flaminia SpA (Civita Castellana, Itālija) (pārstāvji: A. Improda un R. Arista, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Capostagno)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Ceramica Cielo SpA (Fabrica di Roma, Itālija) (pārstāvji: L. Ghedina, L. Gyulai un E. Fassina, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas celta par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 16. marta lēmumu lietā R 991/2018-2 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Ceramica Cielo un Ceramica Flaminia.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ceramica Flaminia SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 222, 6.7.2020.


title: Lieta T-362/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Acciona/EUIPO – Agencia Negociadora PB (“REACCIONA”) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “REACCIONA” – Preču zīmes faktiska izmantošana – Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Valsts tiesvedības esamība – Pamatotu neizmantošanas iemeslu neesamība)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/27

      Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Acciona/EUIPO – Agencia Negociadora PB (“REACCIONA”)
      (Lieta T-362/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “REACCIONA” - Preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts) - Valsts tiesvedības esamība - Pamatotu neizmantošanas iemeslu neesamība)
      (2021/C 329/35)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Acciona SA (Alcobendas, Spānija) (pārstāvis: J. Erdozain López, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Crespo Carrillo)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Agencia Negociadora PB SL (Las Rozas de Madrid, Spānija) (pārstāvji: I. Temiño Ceniceros un F. Ortega Sánchez, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 2. aprīļa lēmumu lietā R 652/2019-4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Agencia Negociadora PB un Acciona.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Acciona SA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Agencia Negociadora PB SL tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 255, 3.8.2020.


title: Lieta T-373/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Framery/EUIPO – Smartblock (Pārvietojamā ēka) (Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo pārvietojamo ēku – Agrāki dizainparaugi – Nodošanas atklātībā pierādījums – Regulas (EK) Nr. 6/2002 7. pants – Spēkā neesamības pamats – Individuāla rakstura neesamība – Atšķirīga kopējā iespaida neesamība – Regulas Nr. 6/2002 6. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/28

      Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedums – Framery/EUIPO – Smartblock (Pārvietojamā ēka)
      (Lieta T-373/20) (1)

      (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo pārvietojamo ēku - Agrāki dizainparaugi - Nodošanas atklātībā pierādījums - Regulas (EK) Nr. 6/2002 7. pants - Spēkā neesamības pamats - Individuāla rakstura neesamība - Atšķirīga kopējā iespaida neesamība - Regulas Nr. 6/2002 6. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2021/C 329/36)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Framery Oy (Tampere, Somija) (pārstāvji: A. Renck un C. Stöber, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Ivanauskas un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Smartblock Oy (Helsinki, Somija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2020. gada 8. aprīļa lēmumu lietā R 616/2019-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Smartblock un Framery.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Framery Oy atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 271, 17.8.2020.


title: Lieta T-464/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 7 jūlija spriedums – Eggy Food/EUIPO (“YOUR DAILY PROTEIN”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “YOUR DAILY PROTEIN” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/28

      Vispārējās tiesas 2021. gada 7 jūlija spriedums – Eggy Food/EUIPO (“YOUR DAILY PROTEIN”)
      (Lieta T-464/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “YOUR DAILY PROTEIN” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
      (2021/C 329/37)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Osnabrika, Vācija) (pārstāvis: J. Eberhardt, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: E. Markakis)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 8. maija lēmumu lietā R 2235/2019-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “YOUR DAILY PROTEIN” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Eggy Food GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 297, 7.9.2020.


title: Lieta T-531/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 30 jūnija spriedums – Wolf Oil/EUIPO – Rolf Lubricants (“ROLF”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme “ROLF” – Agrāka starptautiska preču zīme “Wolf” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/29

      Vispārējās tiesas 2021. gada 30 jūnija spriedums – Wolf Oil/EUIPO – Rolf Lubricants (“ROLF”)
      (Lieta T-531/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “ROLF” - Agrāka starptautiska preču zīme “Wolf” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam)
      (2021/C 329/39)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Wolf Oil Corporation NV (Hemiksēma, Beļģija) (pārstāvji: T. Heremans un L. Depypere, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: K. Kompari un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Rolf Lubricants GmbH (Leverkūzene, Vācija) (pārstāvji: D. Terheggen un S. Sullivan, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 4. jūnija lēmumu lietā R 1958/2019-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Wolf Oil Corporation un Rolf Lubricants.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Wolf Oil Corporation NV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 339, 12.10.2020.


title: Lieta T-311/21: Prasība, kas celta 2021. gada 1. jūnijā – SV/EIB

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/30

      Prasība, kas celta 2021. gada 1. jūnijā – SV/EIB
      (Lieta T-311/21)
      (2021/C 329/40)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: SV (pārstāvji: L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2019. gada novērtējuma ziņojumu attiecībā uz prasītāju;

                  —

                  atcelt ģenerālpadomnieka 2020. gada 26. jūnija lēmumu, ar ko personāla pārbaudes ietvaros apstiprināts 2019. gada novērtējuma ziņojums, kā arī personāla ģenerāldirektora 2021. gada 22. februāra lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja pieteikums par administratīvo pārskatīšanu;

                  —

                  piespriest atlīdzināt prasītājam nodarīto mantisko kaitējumu, kas aprakstīts prasības pieteikumā;

                  —

                  piespriest atlīdzināt prasītājam nodarīto nemantisko kaitējumu, kura apmēra novērtējums ex aequo et bono ir 5 000 EUR;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka darba novērtējums netika pārbaudīts pilnā apmērā. Tādējādi esot pārkāpti EIB Īstenošanas noteikumi (Implementing Rules).

                              —

                              Prasītājs apgalvo, ka ģenerālpadomnieks nav veicis darba novērtējuma pārbaudi pilnā apmērā, kā paredzēts EIB Īstenošanas noteikumos, bet esot veicis tikai otršķirīgu pārbaudi, proti, par to, vai novērtējuma ziņojumā ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Tāpat tiek apgalvots, ka arī personāla ģenerāldirektors nav veicis darba novērtējuma pārbaudi pilnā apmērā un ka tādējādi nav ievērotas EIB Īstenošanas noteikumu prasības.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka prettiesiski veikts absolūts prasītāja mērķu un kompetenču novērtējums. Tādējādi esot pārkāptas Snieguma pārvaldības (SP) pamatnostādnes (Performance Management Guidelines).

                              —

                              Prasītāja tiešā priekšnieka veiktais mērķu un kompetenču absolūtais novērtējums esot pretrunā SP pamatnostādnēm, jo tas esot balstīts uz relatīvu novērtējumu visas nodaļas, departamenta un direktorāta mērogā, bet nav novērtēts prasītāja sniegums absolūtā izteiksmē, un nav apliecināta kompetenču esamība. Šo kļūdaino novērtējumu pēc tam esot apstiprinājis un piemērojis ģenerālpadomnieks un personāla ģenerāldirektors, un līdz ar to arī to pieņemtie lēmumi ir prettiesiski.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un ir pārkāpts SP pamatnostādņu 3.4. punkts.

                              —

                              Tiek apgalvots, ka novērtējuma ziņojumā atbildētāja nav pienācīgi norādījusi pamatojumu, jo šajā ziņojumā neesot dokumentēta prasītāja saruna ar viņa tiešo priekšnieku, turklāt minētie iemesli neesot pietiekami, lai būtu iespējams saprast, kādēļ novērtējuma atzīmes ir zemākas par iepriekšējā gadā piemērotajām.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un ka trūkst taisnīga, objektīva un vispusīga novērtējuma par prasītāja sniegumu absolūtā izteiksmē. Tādējādi neesot ievērots labas pārvaldības pienākums un rūpības pienākums, kā arī esot pieļauts SP pamatnostādņu pārkāpums.

                              —

                              Prasītājs uzskata, ka viņa tiešā priekšnieka veiktajā novērtējumā, ko apstiprinājis ģenerālpadomnieks un personāla ģenerāldirektors, nav pienācīgi ņemti vērā visi faktori un ir pieļautas acīmredzamas kļūdas.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz vadības prasmju pārbaudi, it īpaši viņš neesot paaugstināts amatā, pārceļot D līmeņa funkcijā.

                              —

                              Prasītājs apgalvo, ka viņš pilnīgi atbilst visiem paaugstināšanas amatā kritērijiem, it īpaši tādēļ, ka viņš pašreizējā amatā esot strādājis labi, viņam esot spējas un potenciāls strādāt augstākā amatā, ko vairākkārt esot apliecinājis viņa tiešais priekšnieks, un viņš esot demonstrējis motivāciju strādāt augstākā amatā, it īpaši ņemot vērā to, ka viņš pastāvīgi esot veicis pienākumus, kuri atbilst augstākam atbildības līmenim. Tiek apgalvots, ka atbildētāja savā lēmumā par prasītāja nepaaugstināšanu amatā nav norādījusi pamatojumu. Šāds pamatojums neesot izklāstīts nedz ģenerālpadomnieka lēmumā, nedz personāla ģenerāldirektora lēmumā.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas tiesības tikt uzklausītam.

                              —

                              2019. gada darba novērtējums neatspoguļo individuālo sarunu par snieguma rezultātiem un tas kļuva zināms pavisam negaidīti.


title: Lieta T-322/21: Prasība, kas celta 2021. gada 9. jūnijā – TB/ENISA

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/31

      Prasība, kas celta 2021. gada 9. jūnijā – TB/ENISA

      (Lieta T-322/21)
      (2021/C 329/41)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: TB (pārstāvji: L. Levi un N. Flandin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Kiberdrošības aģentūra (ENISA)

         Prasījumi

      Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu:

                  —

                  atcelt ENISA izpilddirektora netieši izteiktu lēmumu neizraudzīt iekšējai mobilitātei nodaļas vadītāja amatus attiecīgi Politikas birojā un Finanšu un iepirkumu nodaļā (turpmāk tekstā – “netieši izteikts lēmums”);

                              —

                              Par netieši izteiktu lēmumu liecina:

                                          —

                                          Administratīvais paziņojums Nr. 2020-11, kurā izklāstīti 2020. gada 1. septembra iekšējās mobilitātes dialogu secinājumi, kas publicēti 2020. gada 3. septembrī (turpmāk tekstā – “secinājumi”), kuros teikts, ka iekšējai mobilitātei ir izraudzīti trīs nodaļas vadītāja amati, proti, Drošas infrastruktūras un pakalpojumu nodaļā (COD1), Datu drošības un standartizācijas nodaļā (COD2) un Darbības drošības nodaļā (COD3);

                                          —

                                          2020. gada 5. augusta lēmumi, kas ENISA tīmekļvietnē publicēti attiecībā uz atklātiem konkursiem uz diviem vakantiem nodaļas vadītāja amatiem Izpilddirektora birojā un Atbalsta pakalpojumu nodaļā.

                  —

                  ciktāl nepieciešams, atcelt secinājumus un 2020. gada 5. augusta lēmumus;

                  —

                  ciktāl nepieciešams, atcelt atbildētājas 2021. gada 3. marta lēmumu, ar ko noraidīta prasītāja sūdzība par netieši izteiktu lēmumu, secinājumiem un 2020. gada 5. augusta lēmumiem;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka trūkst skaidrības un pārskatāmības, nav ievērots tiesiskās drošības princips, ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un nav ievērots valdes Lēmuma 2020/5 6. princips.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka trūkst pamatojuma.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots administratīvā paziņojuma 1. pielikums.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots valdes Lēmuma 2020/5 7. un 8. princips un labas pārvaldības princips, ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants un nav izpildīts rūpības pienākums.


title: Lieta T-340/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. jūnijā – Ryanair/Komisija

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/32

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. jūnijā – Ryanair/Komisija
      (Lieta T-340/21)
      (2021/C 329/42)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating un I. Metaxas-Maranghidis, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Juridiskais pamatojums

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt atbildētājas 2020. gada 23. decembra lēmumu par valsts atbalstu SA.59462 (2020/N) – Grieķija – Covid-19: Kaitējuma novēršana Aegean Airlines (1), un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu un pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, izvērtējot atbalsta samērīgumu ar Covid-19 krīzes radīto kaitējumu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pārkāpti LESD īpašie noteikumi, Savienības tiesību vispārēji principi, kas bijuši Savienības gaisa transporta jomas liberalizācijas pamatā kopš 80. gadu beigām (proti, nediskriminācijas, pakalpojumu sniegšanas brīvības un brīvības veikt uzņēmējdarbību principi) un Regula (EK) Nr. 1008/2008 (2).

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav uzsākusi formālo izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz nopietnajām grūtībām, un ir pārkāpusi prasītāja procesuālās tiesības.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu.

         (1)  OV 2021 C 122, 15. un 16. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1008/2008 (2008. gada 24. septembris) par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Savienībā (pārstrādātā versija) (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2008, L 293, 3.–20. lpp.).


title: Lieta T-342/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. jūnijā – Bambu Sales/EUIPO (“BAMBU”)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/33

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. jūnijā – Bambu Sales/EUIPO (“BAMBU”)
      (Lieta T-342/21)
      (2021/C 329/43)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Bambu Sales, Inc. (Sekaukusa, Ņūdžersija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: T. Stein, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “BAMBU” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 105 815

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 20. aprīļa lēmums lietā R 1702/2020-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-343/21: Prasība, kas celta 2021. gada 21. jūnijā – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (“ARUBA”)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/33

      Prasība, kas celta 2021. gada 21. jūnijā – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (“ARUBA”)
      (Lieta T-343/21)
      (2021/C 329/44)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Hewlett Packard Enterprise Development LP (Hjūstona, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: P. Roncaglia un N. Parrotta, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Aruba SpA (Bibjena, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ARUBA” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 14 421 598

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 25. marta lēmums lietā R 259/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā;

                  —

                  piespriest Aruba S.p.A. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu līdzības vērtējumu.


title: Lieta T-345/21: Prasība, kas celta 2021. gada 23. jūnijā – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (“ARUBA NETWORKS”)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/35

      Prasība, kas celta 2021. gada 23. jūnijā – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (“ARUBA NETWORKS”)
      (Lieta T-345/21)
      (2021/C 329/46)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Hewlett Packard Enterprise Development LP (Hjūstona, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: P. Roncaglia un N. Parrotta, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Aruba SpA (Bibjena, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “ARUBA NETWORKS” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 198 196

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 29. marta lēmums lietā R 1473/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā;

                  —

                  piespriest Aruba S.p.A. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu līdzības vērtējumu.


title: Lieta T-346/21: Prasība, kas celta 2021. gada 23. jūnijā – Hecht Pharma/EUIPO – Gufic Biosciences (“Gufic”)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/36

      Prasība, kas celta 2021. gada 23. jūnijā – Hecht Pharma/EUIPO – Gufic Biosciences (“Gufic”)
      (Lieta T-346/21)
      (2021/C 329/47)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Hecht Pharma GmbH (Bremefurde, Vācija) (pārstāvji: C. Sachs un J. Sachs, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Gufic Biosciences Ltd. (Mumbaja, Indija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Gufic” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 8 613 044

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 3. jūnija lēmums lietā R 2738/2019-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un atzīt Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 8 613 044 “Gufic” par atceltu arī attiecībā uz 5. klasē “Medikamenti” ietilpstošajām precēm;

                  —

                  piespriest Gufic Biosciences Ltd. atlīdzināt pirmstiesas procesa izdevumus un tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-355/21: Prasība, kas celta 2021. gada 24. jūnijā – Polo Club Düsseldorf/EUIPO – Company Bridge and Life (“POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976”)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/37

      Prasība, kas celta 2021. gada 24. jūnijā – Polo Club Düsseldorf/EUIPO – Company Bridge and Life (“POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976”)
      (Lieta T-355/21)
      (2021/C 329/49)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Polo Club Düsseldorf GmbH & Co. KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvis: C. Weil, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Company Bridge and Life, SL (Elče, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 984 671

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 26. aprīļa lēmums lietā R 1667/2020-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  grozīt apstrīdēto lēmumu un

                  —

                  noraidīt iebildumu.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-356/21: Prasība, kas celta 2021. gada 24. jūnijā – Future Motion/EUIPO – El Corte Inglés (“HYPERCORE”)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/38

      Prasība, kas celta 2021. gada 24. jūnijā – Future Motion/EUIPO – El Corte Inglés (“HYPERCORE”)
      (Lieta T-356/21)
      (2021/C 329/50)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Future Motion, Inc. (Santakrusa, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: F.-M. Orou, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: preču zīmes “HYPERCORE” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību Nr. 1 360 694

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 26. aprīļa lēmums lietā R 1229/2020-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus,

                  —

                  pakārtoti – ja otrā procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece iestājas lietā, piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā, kopīgi un solidāri atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-357/21: Prasība, kas celta 2021. gada 25. jūnijā – Jose A. Alfonso Arpon/EUIPO – Puma (“PLUMAflex by Roal”)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/38

      Prasība, kas celta 2021. gada 25. jūnijā – Jose A. Alfonso Arpon/EUIPO – Puma (“PLUMAflex by Roal”)
      (Lieta T-357/21)
      (2021/C 329/51)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Jose A. Alfonso Arpon SL (Arnedo, Spānija) (pārstāvis: M. Escudero Pérez, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Puma SE (Hercogenauraha, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “PLUMAflex by Roal” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 880 571

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 6. aprīļa lēmums lietā R 2991/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO, kā arī otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-370/21: Prasība, kas celta 2021. gada 30. jūnijā – Biogena/EUIPO – Alter Farmacia (“NUTRIFEN AGNUBALANCE”)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/40

      Prasība, kas celta 2021. gada 30. jūnijā – Biogena/EUIPO – Alter Farmacia (“NUTRIFEN AGNUBALANCE”)
      (Lieta T-370/21)
      (2021/C 329/53)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Biogena GmbH & Co KG (Zalcburga, Austrija) (pārstāvis: I. Schiffer, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Alter Farmacia, SA (Madride, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “NUTRIFEN AGNUBALANCE” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 430 349

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 22. aprīļa lēmums lietā R 1208/2020-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atļaut reģistrēt IR 1 430 349 attiecībā uz visām pieteiktajām precēm;

                  —

                  piespriest EUIPO un Alter Farmacia, S.A. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta pārkāpums.


title: Lieta T-374/21: Prasība, kas celta 2021. gada 2. jūlijā – documentus Deutschland/EUIPO – Reisswolf (“REISSWOLF”)

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/41

      Prasība, kas celta 2021. gada 2. jūlijā – documentus Deutschland/EUIPO – Reisswolf (“REISSWOLF”)
      (Lieta T-374/21)
      (2021/C 329/55)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: documentus Deutschland GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: D. Weller, V. Wolf un A. Wulff, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Reisswolf Akten- und Datenvernichtung GmbH & Co. KG (Hamburga)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “REISSWOLF” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 5 791 751

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 25. marta lēmums lietā R 2354/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un apstiprināt EUIPO Anulēšanas nodaļas 2019. gada 9. septembra lēmumu, kas pieņemts spēkā neesamības atzīšanas procesā (spēkā neesamība) Nr. 17 081 C attiecībā uz Eiropas Savienības preču zīmi “REISSWOLF” Nr. 5791751;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies procesā Apelācijas padomē.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 2. punkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 3. punktu, pārkāpums.


title: Lieta T-381/21: Prasība, kas celta 2021. gada 5. jūlijā – D&A Pharma/EMA

text:
               16.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/43

      Prasība, kas celta 2021. gada 5. jūlijā – D&A Pharma/EMA

      (Lieta T-381/21)
      (2021/C 329/57)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Debregeas et associés Pharma (D&A Pharma) (Parīze, Francija) (pārstāvji: N. Viguié un D. Krzisch, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt lēmumu, ar kuru Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) likvidēja Cilvēkiem paredzēto zāļu komitejas (CHMP) zinātnisko padomdevēju grupu “Psihiatrijas zinātnisko padomdevēju grupa”, kas kļuva zināms pēc 2021. gada 5. maija publiska uzaicinājuma izteikt ieinteresētību ekspertiem, kuri vēlas kļūt par EMA pastāvīgo padomdevēju grupu (SAG) locekļiem, un EMA2021. gada 5. maija paziņojuma presei;

                  —

                  piespriest EMA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja ir izvirzījusi trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots vienlīdzības principa starp tirdzniecības atļaujas pieteikuma iesniedzējiem, iestāžu viedokļu konsekvences principa un Regulas Nr. 726/2004 (1) 56. panta 2. punkta normu pārkāpums. Prasītāja piebilst, ka zinātnisko padomdevēju grupas “Psihiatrijas zinātnisko padomdevēju grupa” likvidēšana esot nelikumīga, vispārīgāk skatoties, pamatojoties uz to, ka tādējādi tirdzniecības atļaujas pieteikuma iesniedzējiem tiek atņemta garantija attiecībā uz tādā specifiskā terapeitiskajā jomā kā psihiatrija pausto viedokļu saskaņotību, bet arī tāpēc, ka tas var novest pie nesaskaņotības un nevienlīdzīgas attieksmes starp tirdzniecības atļaujas pieteikumu iesniedzējiem Regulas Nr. 726/2004 9. pantā paredzētajā pārskatīšanas procedūrā, kuru tirdzniecības atļaujas pieteikuma iesniedzējs var pieprasīt, ja sākotnējā procedūrā Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja (turpmāk tekstā – “CHMP”) ir sniegusi nelabvēlīgu atzinumu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots objektivitātes principa pārkāpums, kam ir jābūt vadošajam principam EMA tirdzniecības atļaujas pieteikuma procedūrās, un Regulas Nr. 726/2004 56. panta 2. punkta pārkāpums. Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka iepriekš minētās zinātnisko padomdevēju grupas darbības izbeigšana noteikti rada pamatotas šaubas par to, vai šī procedūra ir objektīva attiecībā uz tirdzniecības atļaujas pieteikuma iesniedzēju psihiatrisko zāļu jomā, kurš ir pieprasījis pārskatīšanas procedūru, jo ad hoc ekspertu komiteju locekļus CHMP izvēlas katrā pārskatīšanā un katram kandidātam.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek izvirzīta iebilde par Regulas Nr. 726/2004 56. panta 2. punkta prettiesiskumu gadījumā, ja Vispārējā tiesa uzskatītu, ka šis pants ļauj EMA CHMP pēc saviem ieskatiem izveidot un likvidēt zinātnisko padomdevēju grupas, jo tas būtu pretrunā vienlīdzības, objektivitātes un saskaņotības principiem.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 726/2004 (2004. gada 31. marts), ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (OV 2004, L 136, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (2021. gada 15. jūlijs) lietā E-14/20 Liti-Link AG pret LGT Bank AG (Direktīva 2004/39/EK — Direktīva 2006/73/EK – Jēdziens “būtiskākie noteikumi” – Pietiekama informācijas izpaušana klientiem – Jēdziens “kopsavilkuma veidā” – Pieņemamība) 2021/C 426/04

text:
               21.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 426/6

      TIESAS SPRIEDUMS
      (2021. gada 15. jūlijs)
      lietā E-14/20

         Liti-Link AG pret LGT Bank AG

            (Direktīva 2004/39/EK — Direktīva 2006/73/EK – Jēdziens “būtiskākie noteikumi” – Pietiekama informācijas izpaušana klientiem – Jēdziens “kopsavilkuma veidā” – Pieņemamība)

      (2021/C 426/04)
      Lietā E-14/20, Liti-Link AG pret LGT Bank AG, attiecībā uz Lihtenšteinas Firstistes Augstākās tiesas (Fürstlicher Oberster Gerichtshof) LŪGUMU Tiesai saskaņā ar Nolīguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi 34. pantu sniegt interpretāciju par Komisijas 2006. gada 10. augusta Direktīvu 2006/73/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/39/EK attiecībā uz ieguldījumu sabiedrību organizatoriskām prasībām un darbības nosacījumiem un jēdzienu definīcijām minētās direktīvas mērķiem, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Páll Hreinsson, tiesnesis-referents Per Christiansen un tiesnesis Bernd Hammermann, 2021. gada 15. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.

                  1.

                  Komisijas 2006. gada 10. augusta Direktīvas 2006/73/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/39/EK attiecībā uz ieguldījumu sabiedrību organizatoriskām prasībām un darbības nosacījumiem un jēdzienu definīcijām minētās direktīvas mērķiem, 26. panta pēdējā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka ieguldījumu sabiedrība var atklāt informāciju kopsavilkuma veidā par maksu, komisijas maksu vai nemonetāru labumu saņemšanas kārtības būtiskākajiem noteikumiem ar nosacījumu, ka ieguldījumu sabiedrība pirms ieguldījumu pakalpojuma vai papildpakalpojuma sniegšanas ir skaidri atklājusi klientam, ka šādi pamudinājumi ir maksāti vai saņemti no trešām personām; ir apņēmusies sīkāk informēt klientu pēc viņa pieprasījuma un arī pilda šīs saistības.
                  Informācijas atklāšanu saskaņā ar 26. pantu kopsavilkuma veidā var veikt vispārīgi vai iepriekš formulētos noteikumos ar nosacījumu, ka katrs individuālais klients saņem informāciju, kas saistīta ar konkrēto ieguldījumu pakalpojumu, un ka informācija sniedz klientam pietiekamu pamatu, lai pieņemtu apzinātus lēmumus par ieguldījumiem.

                  2.

                  Informācijas atklāšana saskaņā ar Direktīvas 2006/73/EK 26. panta pēdējo daļu paredz ieguldījumu sabiedrībai pienākumu pirms attiecīgā ieguldījumu pakalpojuma vai papildpakalpojuma sniegšanas skaidri norādīt visaptverošā, precīzā un saprotamā veidā, vai un kad maksa, komisijas maksa vai nemonetārs labums tiek sniegts. Vispārēja informācija, kurā ir tikai minēta iespējamība, ka ieguldījumu sabiedrība varētu saņemt maksu, komisijas maksu vai nemonetāru labumu no trešās personas, nav pietiekama minētās direktīvas 26. panta vajadzībām.

                  3.

                  Ja maksu vai komisijas maksu apmēru nevar noteikt, pareizai informācijas atklāšanai saskaņā ar Direktīvas 2006/73/EK 26. panta pirmās daļas b) punkta i) apakšpunktu ir jādod klientam iespēja aprēķināt maksu vai komisijas maksu apmēru, ko ieguldījumu sabiedrībai sniegusi trešā persona, lai klients varētu pieņemt apzinātu lēmumu par ieguldījumu.

                  4.

                  Direktīvas 2006/73/EK 26. panta pēdējā daļā paredzētie nosacījumi informācijas atklāšanai par maksām, komisijas maksām vai nemonetāriem labumiem kopsavilkuma veidā nav izpildīti, ja ieguldījumu sabiedrība apņemas atklāt klientam sīkāku informāciju tikai par divpadsmit mēnešu laikposmu pirms pieprasījuma iesniegšanas.

                  5.

                  EEZ tiesību akti neparedz EEZ tiesību normu, kas nav pareizi transponētas valsts tiesību aktos, tiešu iedarbību. Tomēr valsts tiesai ir pienākums, cik vien iespējams, nodrošināt rezultātu, ko tiecas panākt EEZ tiesību akti, interpretējot valsts tiesību aktus atbilstīgi EEZ tiesību aktiem.


title: Tiesas spriedums (2021. gada 15. jūlijs) lietā E-7/20 Kriminālprocess pret M & X AG (Direktīva 2001/83/EK – Direktīva 2011/62/ES – Zāles – Zāļu izplatīšana vairumtirdzniecībā – Starpniecības darījumi ar zālēm – Brīvība veikt uzņēmējdarbību) 2021/C 426/05

text:
               21.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 426/8

      TIESAS SPRIEDUMS
      (2021. gada 15. jūlijs)
      lietā E-7/20
      Kriminālprocess pret M & X AG

            (Direktīva 2001/83/EK – Direktīva 2011/62/ES – Zāles – Zāļu izplatīšana vairumtirdzniecībā – Starpniecības darījumi ar zālēm – Brīvība veikt uzņēmējdarbību)

      (2021/C 426/05)
      Lietā E-7/20 Kriminālprocess pret M & X AG attiecībā uz Lihtenšteinas Firstistes apelācijas tiesas (Fürstliches Obergericht) LŪGUMU Tiesai saskaņā ar Nolīguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi 34. pantu sniegt interpretāciju par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/83/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/62/ES (2011. gada 8. jūnijs), ar ko Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, groza attiecībā uz to, kā novērst viltotu zāļu nokļūšanu legālas piegādes ķēdē, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Páll Hreinsson, tiesnesis Per Christiansen un tiesnesis-referents Bernd Hammermann, 2021. gada 15. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.

                  1.

                  Par to, vai produkts atbilst zāļu definīcijai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/83/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, 1. panta 2. punktā, jālemj katrā gadījumā atsevišķi, ņemot vērā šajā tiesību normā noteiktos faktorus, piemēram, zāļu noformējumu vai farmakoloģiskas, imunoloģiskas vai metaboliskas īpašības.
                  Tāds produkts kā pamatlietā minētais, kas ir paredzēts intravenozai ievadīšanai un kas noformēts kā tāds, kas atbilst ārsta formulai un atvieglo cilvēka slimību simptomus, ir zāles 1. panta 2. punkta izpratnē.

                  2.

                  Tādos apstākļos kā pamatlietā minētie, kad zāles ir pārdotas vairumtirdzniecības un/vai mazumtirdzniecības līmenī EEZ valstīs, ir jāuzskata, ka tās ir paredzēts laist EEZ valstu tirgū Direktīvas 2001/83/EK izpratnē.

                  3.

                  Zāles tiek izgatavotas rūpnieciski vai ražotas ar metodi, kas ietver rūpniecisku procesu, ja to izgatavošana vai ražošana ietver rūpniecisku procesu, ko parasti raksturo secīgas darbības, kuras var būt mehāniskas vai ķīmiskas, lai iegūtu ievērojamu daudzumu standartizēta produkta.

                  4.

                  Uz zālēm, kuras nav izgatavotas saskaņā ar farmakopejas receptēm vai kuras nav paredzēts tieši piegādāt pacientiem, ko apkalpo attiecīgā aptieka, nevar attiecināt Direktīvas 2001/83/EK 3. panta 2. punktā paredzēto izņēmumu.

                  5.

                  Zāļu iegāde, piegāde un eksportēšana, izņemot zāļu piegādi iedzīvotājiem, ir zāļu izplatīšana vairumtirdzniecībā Direktīvas 2001/83/EK 1. panta 17. punkta izpratnē pat tad, ja vairumtirdzniecības izplatītājs nav fiziski rīkojies ar šīm zālēm.

                  6.

                  Valsts pasākums, ar kuru darbībai, kas ir “zāļu izplatīšana vairumtirdzniecībā” Direktīvas 2001/83/EK 1. panta 17. punkta izpratnē, tiek piemērota prasība saņemt atļauju saskaņā ar šīs direktīvas 77. panta 1. punktu, ir saderīgs ar EEZ tiesību aktiem.

                  7.

                  Tas, ka produkts vienā EEZ valstī nav klasificēts kā zāles, neietekmē to, vai citas EEZ valsts kompetentās iestādes var to klasificēt kā zāles saskaņā ar Direktīvu 2001/83/EK.


title: Oslo tingrett 2021. gada 1. jūlija lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā PRA Group Europe AS pret Staten v/Skatteetaten (Lieta E-3/21) 2021/C 426/06

text:
               21.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 426/9

         Oslo tingrett2021. gada 1. jūlija lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā PRA Group Europe AS pret Staten v/Skatteetaten

      (Lieta E-3/21)
      (2021/C 426/06)

         Oslo tingrett (Oslo apgabaltiesa) 2021. gada 1. jūlija vēstulē, kuru Tiesas kanceleja saņēma 2021. gada 2. jūlijā, lūdza EBTA Tiesu sniegt konsultatīvu atzinumu lietā PRA Group Europe AS pret Staten v/Skatteetaten par šādiem jautājumiem.

                  1.

                  Vai pastāv ierobežojums EEZ līguma 31. panta nozīmē, to lasot kopā ar 34. pantu, ja Norvēģijas uzņēmumu grupas iemaksas palielina maksimālo atskaitījumu par procentiem un līdz ar to tiesības uz procentu atskaitīšanu no parāda saistītajām pusēm saskaņā ar noteikumu par ierobežotu procentu atskaitīšanu, kas saskaņā ar Norvēģijas nodokļu noteikumiem nav pieejama EEZ uzņēmumu veiktiem ieguldījumiem vai ieguldījumiem EEZ uzņēmumos?

                  2.

                  Vai EEZ uzņēmums, kas ietilpst grupā ar Norvēģijas uzņēmumu, ir salīdzināmā situācijā ar Norvēģijas uzņēmumu, kas ir grupā ar citu Norvēģijas uzņēmumu, un kāda nozīme salīdzināmības novērtējumā ir tam, ka EEZ uzņēmums faktiski nav veicis grupas iemaksu Norvēģijas uzņēmumā, bet drīzāk aizdevumu?

                  3.

                  Ja ierobežojums pastāv: kādi vispārējo interešu iemesli var attaisnot šādu ierobežojumu?


title: Tiesas spriedums (2021. gada 15. jūlijs) lietā E-11/20 Eyjólfur Orri Sverrisson pret Islandes valsti (Direktīva 2003/88/EK – Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība – Darba laiks – Ceļš uz vietu, kas nav darba ņēmēja noteikta vai pastāvīga darbavieta – Starptautisks ceļojums) 2021/C 426/07

text:
               21.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 426/10

      TIESAS SPRIEDUMS
      (2021. gada 15. jūlijs)
      lietā E-11/20
      Eyjólfur Orri Sverrisson pret Islandes valsti

            (Direktīva 2003/88/EK – Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība – Darba laiks – Ceļš uz vietu, kas nav darba ņēmēja noteikta vai pastāvīga darbavieta – Starptautisks ceļojums)

      (2021/C 426/07)
      Lietā E-11/20, Eyjólfur Orri Sverrisson pret Islandes valsti, attiecībā uz Reikjavikas apgabaltiesas (Héraðsdómur Reykjavíkur) LŪGUMU Tiesai saskaņā ar Nolīguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi 34. pantu sniegt interpretāciju par Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvu 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem un jo īpaši tās 2. panta 1. punktu Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Páll Hreinsson, tiesnesis Per Christiansen un tiesnesis-referents Bernd Hammermann, 2021. gada 15. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.

                  1.

                  Nepieciešamais laiks ārpus parastā darba laika, ko darba ņēmējs, piemēram, prasītājs pamatlietā, pavada ceļā uz vietu, kas nav viņa noteiktā vai pastāvīgā darbavieta, lai minētajā vietā veiktu savus darba uzdevumus vai pienākumus, kā prasījis viņa darba devējs, ir uzskatāms par “darba laiku” Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 2. panta 1. punkta nozīmē. Nav svarīgi, vai šis brauciens tiek veikts tikai EEZ teritorijā vai uz trešām valstīm vai no tām, ja darba līgums ir noslēgts saskaņā ar EEZ valsts tiesību aktiem un to reglamentē EEZ valsts tiesību akti.

                  2.

                  Brauciena laikā veiktā darba intensitāte nav jānovērtē.


title: Tiesas spriedums (2021. gada 15. jūlijs) lietā E-9/20 EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti (Darba ņēmēju brīva pārvietošanās – Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Regula (ES) Nr. 492/2011 – Apvienotas dzīvesvietas un valstspiederības prasība korporatīviem darbiniekiem – Ģenerālmenedžeris – Valdes locekļi – Konsekvence) 2021/C 426/08

text:
               21.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 426/11

      TIESAS SPRIEDUMS
      (2021. gada 15. jūlijs)
      lietā E-9/20
      EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti

            (Darba ņēmēju brīva pārvietošanās – Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Regula (ES) Nr. 492/2011 – Apvienotas dzīvesvietas un valstspiederības prasība korporatīviem darbiniekiem – Ģenerālmenedžeris – Valdes locekļi – Konsekvence)

      (2021/C 426/08)
      Lietā E-9/20, EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti, attiecībā uz PRASĪBU atzīt, ka, saglabājot spēkā dažādas valstspiederības un/vai dzīvesvietas prasības, kas noteiktas Norvēģijas uzņēmējdarbības tiesībās attiecībā uz personām, kuras ieņem noteiktus vadošos amatus sabiedrībās, kas reģistrētas un inkorporētas Norvēģijā, Norvēģijas Karaliste nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 31. un 28. pantu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 492/2011 (2011. gada 5. aprīlis) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā 1. panta 1. punktu, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Páll Hreinsson, tiesnesis Per Christiansen un tiesnesis-referents Bernd Hammermann, 2021. gada 15. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.

                  1.

                  Pasludina, ka, uzturot spēkā tādus noteikumus kā Likuma par akciju sabiedrībām 6-11. panta 1. punkts un 6-36. panta 2. punkts, Likuma par sabiedrībām ar ierobežotu atbildību 6-11. panta 1. punkts un Likuma par finanšu sabiedrībām 7-5. pants un 8-4. panta 5. punkts, Norvēģijas Karaliste nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar EEZ līguma 31. pantu.

                  2.

                  Pārējā daļā prasību noraida.

                  3.

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.


title: Lieta C-299/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 7. maijā EM iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 3. marta spriedumu lietā T-599/19 EM/Parlaments

text:
               25.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/6

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 7. maijā EM iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 3. marta spriedumu lietā T-599/19 EM/Parlaments
      (Lieta C-299/21 P)
      (2021/C 431/03)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: EM (pārstāvis: M. Casado García-Hirschfeld, advokāte)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

                  —

                  Atcelt 2021. gada 3. marta spriedumu lietā EM/Parlaments (T-599/19);

                  —

                  piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kuri ir radušies Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar pirmo Vispārējā tiesā izvirzīto pamatu prasītājs atsaucās uz Pamattiesību hartas 1. un 31. panta, kā arī Civildienesta noteikumu 12. panta un 12a. panta 3. punkta pārkāpumu, pienākuma sniegt palīdzību neizpildi un pilnvaru nepareizu izmantošanu. Par šo pirmo pamatu, kam ir trīs daļas, Vispārējā tiesa savu viedokli pauda pārsūdzētā sprieduma 42.–131. punktā.
      Ar otro Vispārējā tiesā izvirzīto pamatu prasītājs atsaucās uz labas pārvaldības principa pārkāpumu un pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses neievērošanu, kā arī uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Par šo pamatu Vispārēja tiesa savu viedokli pauda pārsūdzētā sprieduma 142.–159. punktā.
      Savas apelācijas sūdzības pamatojumam prasītājs izvirza vienu vienīgu pamatu, kurš attiecas uz faktu sagrozīšanu, acīmredzamām kļūdām vērtējumā, kas ir par iemeslu nepietiekamam un neprecīzam juridiskajam pamatojumam. Vispārējā tiesa tādējādi esot spriedusi infra petita. Apelācijas sūdzībā prasītājs apstrīd it īpaši pārsūdzētā sprieduma 51.–57., 66.–69., 100.–103., 109., 126.–131., 145. un 146., 148. un 149., 170. un 171. punktu.


title: Lieta C-338/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021.gada 31. maijā iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/S. S., N. Z. un S. S.

text:
               25.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/7

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021.gada 31. maijā iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/S. S., N. Z. un S. S.

      (Lieta C-338/21)
      (2021/C 431/04)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Raad van State

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Atbildētāji: S. S., N. Z., S. S.

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 604/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (OV 2013, L 180 (1)), 27. panta 3. punkts un 29. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, ar kuru dalībvalsts ir izvēlējusies transponēt 27. panta 3. punkta c) apakšpunktu, taču attiecībā uz pārsūtīšanas lēmuma izpildi – ir piešķīrusi apturošu iedarbību arī iebildumiem vai sūdzībai par lēmumu, kas pieņemts procedūrā par pieteikumu piešķirt uzturēšanās atļauju saistībā ar cilvēku tirdzniecību un kas nav pārsūtīšanas lēmums, bet kas pagaidām nepieļauj faktisko pārsūtīšanu?

         (1)  31. lpp.


title: Lieta C-416/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 7. jūlijā iesniedza Bayerisches Oberstes Landesgericht (Vācija) – Landkreis A.-F./J. Sch. Omnibusunternehmen un K. Reisen GmbH

text:
               25.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/7

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 7. jūlijā iesniedza Bayerisches Oberstes Landesgericht (Vācija) – Landkreis A.-F./J. Sch. Omnibusunternehmen un K. Reisen GmbH

      (Lieta C-416/21)
      (2021/C 431/05)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bayerisches Oberstes Landesgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Landkreis A.-F.

         Atbildētāji:J. Sch. Omnibusunternehmen, K. Reisen GmbH

         Piedaloties: E. GmbH & Co. KG

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 2014/24/ES (1) 57. panta 4. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka līgumslēdzējas iestādes rīcībā ir jābūt pietiekami pārliecinošām norādēm, lai konstatētu ekonomikas dalībnieku LESD 101. panta pārkāpumu?

                  2)

                  Vai Direktīvas 2014/24/ES 57. panta 4. punkts kā izsmeļošs tiesiskais regulējums attiecībā uz fakultatīviem izslēgšanas iemesliem ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka vienlīdzīgas attieksmes princips (šīs direktīvas 18. panta 1. punkts), ja netiek iesniegti nedz patstāvīgi, nedz neatkarīgi piedāvājumi, nevar liegt līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu?

                  3)

                  Vai Direktīvas 2014/24/ES 18. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauta līguma slēgšanas tiesību piešķiršana uzņēmumiem, kas veido vienu ekonomisku vienību, un kuri katrs atsevišķi ir iesnieguši piedāvājumu?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.)


title: Lieta C-447/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 20. jūlijā Petrus Kerstens iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2021. gada 17. maija rīkojumu lietā T-672/20 Kerstens/Komisija

text:
               25.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/8

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 20. jūlijāPetrus Kerstens iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2021. gada 17. maija rīkojumu lietā T-672/20 Kerstens/Komisija
      (Lieta C-447/21 P)
      (2021/C 431/06)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Petrus Kerstens (pārstāvis: C. Mourato, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Prasījumi

                  —

                  Atcelt Vispārējās tiesas 2021. gada 17. maija rīkojumu lietā T-672/20 Kerstens/Komisija;

                  —

                  atzīt attiecīgo prasību par pieņemamu;

                  —

                  ņemot vērā to, ka tiesvedības stadija neļauj izspriest lietu pēc būtības, nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai izspriešanai pēc būtības;

                  —

                  atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Četri apelācijas sūdzības pamati attiecas uz prasītāja pirmajā instancē celtās prasības pieņemamību.
      Ar pirmo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka, atzīstot par nepieņemamu prasību atcelt 2020. gada 20. un 31. janvāra lēmumus, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi noteikumus par pierādīšanas pienākumu, kā arī Civildienesta noteikumu 91. panta 3. punktu, un sagrozījusi faktus un pierādījumus.
      Ar otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka Vispārējā tiesa pārsūdzēto rīkojumu nav pietiekami pamatojusi.
      Ar trešo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir būtiski pārkāpusi tiesiskās drošības principu saistībā ar apstrīdētā akta paziņošanas datuma noteikšanu.
      Ar ceturto un pēdējo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes pret ierēdņiem principu saistībā ar viņiem adresēto aktu, kas var būt pamats tiesvedībai, paziņošanas datuma noteikšanu.


title: Lieta C-487/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 9. augustā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – F.F.

text:
               25.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/8

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 9. augustā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – F.F.
      (Lieta C-487/21)
      (2021/C 431/07)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesverwaltungsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: F.F.

         Citas lietas dalībnieces: Österreichische Datenschutzbehörde, CRIF GmbH

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai jēdziens “kopija”, kas ir ietverts Regulas (ES) 2016/679 (1) (turpmāk tekstā – “VDAR”) 15. panta 3. punktā, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek apzīmēta (elektronisku) datu fotokopija vai attiecīgi faksimils vai elektroniska kopija, vai arī atbilstoši vārdnīcās vācu, franču un angļu valodās ietvertajai jēdziena izpratnei ar to ir jāsaprot arī “Abschrift”, un “double” (“duplicata”) vai “transcript”?

                  2)

                  Vai VDAR 15. panta 3. punkta pirmais teikums, saskaņā ar kuru “pārzinis nodrošina apstrādē esošo personas datu kopiju”, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver vispārējas datu subjekta tiesības uz – arī – veselu tādu dokumentu kopiju izsniegšanu, kuros tiek apstrādāti datu subjekta personas dati, vai attiecīgi datubāzes izvilkuma kopijas izsniegšanu, ja tajā tiek apstrādāti personas dati, vai arī atbilstoši minētajam datu subjektam ir tiesības uz oriģinālam atbilstošu saskaņā ar VDAR 15. panta 1. punktu izsniedzamu personas datu reprodukciju?

                  3)

                  Gadījumā, ja uz otro jautājumu tiek atbildēts tādējādi, ka datu subjektam ir tikai tiesības uz oriģinālam atbilstošu saskaņā ar VDAR 15. panta 1. punktu izsniedzamu personas datu reprodukciju, vai VDAR 15. panta 3. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka, ņemot vērā apstrādāto datu raksturu (piemēram, attiecībā uz 63. apsvērumā minētajām diagnozēm, analīžu rezultātiem, vērtējumiem vai arī dokumentiem saistībā ar pārbaudi Eiropas Savienības Tiesas 2017. gada 20. decembra sprieduma Nowak (2) izpratnē) un VDAR 12. panta 1. punktā ietverto pārredzamības prasību, konkrētā gadījumā tik un tā ir jānodrošina datu subjektam piekļuve teksta daļām vai visiem dokumentiem?

                  4)

                  Vai jēdziens “informācija”, kas saskaņā ar VDAR 15. panta 3. punkta trešo teikumu datu subjektam, ja tas pieprasījumu iesniedz elektroniskā formā, ir jāsniedz “plaši izmantotā elektroniskā formātā”, “ja vien datu subjekts nepieprasa citādi”, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas tikai uz VDAR 15. panta 3. punkta pirmajā teikumā minētajiem “apstrādē esošajiem personas datiem”?

                              a)

                              Ja atbilde uz ceturto jautājumu ir noliedzoša: vai jēdziens “informācija”, kas saskaņā ar VDAR 15. panta 3. punkta trešo teikumu datu subjektam, ja tas pieprasījumu iesniedz elektroniskā formā, ir jāsniedz “plaši izmantotā elektroniskā formātā”, “ja vien datu subjekts nepieprasa citādi”, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas arī uz informāciju atbilstoši VDAR 15. panta 1. punkta a)–h) apakšpunktam?

                              b)

                              Ja arī atbilde uz 4.a) jautājumu ir noliedzoša: vai jēdziens “informācija”, kas saskaņā ar VDAR 15. panta 3. punkta trešo teikumu datu subjektam, ja tas pieprasījumu iesniedz elektroniskā formā, ir jāsniedz “plaši izmantotā elektroniskā formātā”, “ja vien datu subjekts nepieprasa citādi”, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas ne tikai uz “apstrādē esošajiem personas datiem” un VDAR 15. panta 1. punkta a)–h) apakšpunktā minēto informāciju, bet arī, piemēram, uz tiem piederīgajiem metadatiem?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula; OV 2016, L 119, 1. lpp.).

         (2)  C-434/16, EU:C:2017:994.


title: Lieta C-494/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 11. augustā iesniedza High Court (Īrija) – Eircom Limited/Commission for Communications Regulation

text:
               25.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/9

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 11. augustā iesniedza High Court (Īrija) – Eircom Limited/Commission for Communications Regulation

      (Lieta C-494/21)
      (2021/C 431/08)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         High Court

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Eircom Limited

         Atbildētāja: Commission for Communications Regulation

         Ieinteresētās personas: Vodafone Ireland Limited, Three Ireland (Hutchinson) Limited, Three Ireland Services (Hutchinson) Limited

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai apstākļos, kad:

                  1)

                  telekomunikāciju tirgus ir liberalizēts un ir vairāki tirgū darbojošies telekomunikāciju pakalpojumu sniedzēji;

                  2)

                  valsts regulatīvā iestāde (turpmāk tekstā – “VRI”) ir izvēlējusies vienu pakalpojumu sniedzēju (“universālā pakalpojuma sniedzēs” vai “UPS”), lai izpildītu universālā pakalpojuma saistības (turpmāk tekstā – “UP saistības”);

                  3)

                  VRI ir noteikusi, ka eksistē pozitīvas neto izmaksas, kas saistītas ar UP saistību (turpmāk tekstā – “UP saistību neto izmaksas”); un

                  4)

                  VRI ir noteikusi, ka UP saistību neto izmaksas ir materiālas salīdzinājumā ar administratīvajām izmaksām, kas saistītas ar UP saistību neto izmaksu sadales mehānisma ieviešanu tirgus dalībnieku vidū;

            ja VRI ir nepieciešams, atbilstoši saviem pienākumiem saskaņā ar Universālā pakalpojuma direktīvu 2002/22 (1), izvērtēt, vai UP saistību neto izmaksas nav pārmērīgas attiecībā uz UPS spēju tās segt, ņemot vērā visu UPS īpašību kopumu, tostarp tā aprīkojuma līmeni, saimniecisko un finansiālo stāvokli, kā arī tirgus daļu (kā minēts sprieduma Base 42. punktā), vai saskaņā ar direktīvām ir pieļaujams, ka VRI veic šo novērtējumu, ņemot vērā tikai UPS īpašību kopumu/stāvokli, vai arī tai ir jānovērtē UPS īpašību kopums/stāvoklis attiecībā pret tā konkurentiem attiecīgajā tirgū?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/22/EK (2002. gada 7. marts) par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV 2002, L 108, 51. lpp.).


title: Lieta C-506/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 18. augustā iesniedza Landgericht Erfurt (Vācija) – UM/Daimler AG

text:
               25.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 18. augustā iesniedza Landgericht Erfurt (Vācija) – UM/Daimler AG

      (Lieta C-506/21)
      (2021/C 431/09)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Erfurt

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: UM

         Atbildētāja: Daimler AG

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 2007/46/EK (1) 18. panta 1. punkta, 26. panta 1. punkta un 46. panta – kopsakarā ar Regulas (EK) Nr. 715/2007 (2) 4., 5. un 13. pantu – nolūks un mērķis ir arī aizsargāt mehānisko transportlīdzekļu individuālo pircēju intereses un viņu īpašumu? Vai tostarp ir arī transportlīdzekļa individuāla pircēja intereses neiegādāties transportlīdzekli, kas neatbilst Savienības tiesību aktu prasībām, it īpaši tādu transportlīdzekli, kurš aprīkots ar neatļautu pārveidošanas ierīci Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 2. punkta izpratnē?

                  2)

                  Vai Savienības tiesības, it īpaši efektivitātes princips un Eiropas pamattiesības, kā arī dabas inherentās tiesības un principi, paredz to, ka transportlīdzekļa pircēja pret transportlīdzekļa ražotāju var celt civiltiesisku prasību atlīdzināt kaitējumu, kas viņai neuzmanības dēļ vai ar nodomu nodarīts ar jebkādu rīcību, par kuru vainojama transportlīdzekļa ražotāja, laižot tirgū transportlīdzekli, kas aprīkots ar neatļautu pārveidošanas ierīci Regulas (EK) Nr. 715/2007 5. panta 2. punkta izpratnē?

                  3)

                  Vai Savienības tiesībām, it īpaši LESD 267. pantam – kopsakarā ar LES 19. panta 1. punktu un Hartas 47. pantu pretrunā ir tādas Vācijas tiesību normas kā, piemēram, ZPO 348. panta 3. punkts un ar to saistītā judikatūra, ciktāl tās apgrūtina, aizkavē vai apdraud iespēju vērsties Eiropas Savienības Tiesā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu? Vai tas attiecas arī uz tādām Vācijas tiesību normām attiecībā uz interešu konflikta novēršanu kā, piemēram, ZPO 42. pants?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/46/EK (2007. gada 5. septembris), ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (“pamatdirektīva”) (OV 2007, L 263, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 715/2007 (2007. gada 20. jūnijs) par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (OV 2007, L 171, 1. lpp.).


title: Lieta C-507/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 18. augustā Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2021. gada 9. jūnija spriedumu lietā T-781/16, Puma u.c./Eiropas Komisija

text:
               25.10.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/11

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 18. augustāPuma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2021. gada 9. jūnija spriedumu lietā T-781/16, Puma u.c./Eiropas Komisija
      (Lieta C-507/21 P)
      (2021/C 431/10)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG (pārstāvji: E. Vermulst un J. Cornelis, advokāti)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2016/1395 (1) (2016. gada 18. augusts), Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2016/1647 (2) (2016. gada 13. septembris) un Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2016/1731 (3) (2016. gada 28. septembris) un

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus, kas radušies saistībā ar šo apelācijas sūdzību, kā arī tiesvedībā Vispārējā tiesā lietā T-781/16,

            vai pakārtoti,

                  —

                  nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā un

                  —

                  atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem tiesvedībā Vispārējā tiesā un apelācijas instancē pieņemšanu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzējas izvirza trīs pamatus.
      Pirmkārt, pārsūdzētajā spriedumā neesot ņemta vērā apelācijas sūdzības iesniedzēju pirmā pamata būtība, tādējādi pārkāpjot pienākumu norādīt pamatojumu.
      Otrkārt, pārsūdzētajā spriedumā, pārbaudot trešā pamata daļu, kurā apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvoja, ka apstrīdētās regulas pārkāpj samērīguma principu, esot ticis piemērots kļūdains juridiskais kritērijs.
      Treškārt, saistībā ar prasītāju ceturtā pamata daļu pārsūdzētajā spriedumā esot kļūdaini interpretēta Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/223 (4) (2016. gada 17. februāris), ar ko paredz procedūru tādu konkrētu tirgus ekonomikas režīma un individuālā režīma pieprasījumu novērtējumam, ko iesnieguši ražotāji eksportētāji no Ķīnas un Vjetnamas, un īsteno Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-659/13 un C-34/14, un neesot ievērots tiesību princips, saskaņā ar kuru neviens nedrīkst izmantot savas prettiesiskās rīcības priekšrocības.

         (1)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/1395 (2016. gada 18. augusts), ar kuru atkārtoti uzliek galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, ko piemēro tādu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes apavu importam, kuriem ir ādas virsa un kurus ražo Buckinghan Shoe Mfg Co. Ltd, Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd, Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd, Wei Hao Shoe Co. Ltd, Wei Hua Shoe Co. Ltd, Win Profile Industries Ltd, un īsteno Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-659/13 un C-34/14 (OV 2016, L 225, 52. lpp.).

         (2)  Komisijas Īstenošanas Regula (ES) 2016/1647 (2016. gada 13. septembris), ar kuru atkārtoti uzliek galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas uzlikts tādu konkrētu apavu ar ādas virsu importam, kuru izcelsme ir Vjetnamā un kurus ražo Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co. Ltd, Lac Ty Co. Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co. Ltd, Freetrend Industrial Ltd. un tā saistītais uzņēmums Freetrend Industrial A (Vietnam) Co. Ltd., Fulgent Sun Footwear Co. Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co. Ltd, Golden Top Company Co. Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co. Ltd, un īsteno Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-659/13 un C-34/14 (OV 2016, L 245, 16. lpp.).

         (3)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/1731 (2016. gada 28. septembris), ar kuru atkārtoti uzliek galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas uzlikts tādu konkrētu apavu ar ādas virsu importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā un Vjetnamā un kurus ražo General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co. Ltd un Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd, un īsteno Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-659/13 un C-34/14 (OV 2016, L 262, 4. lpp.).

         (4)  OV 2016, L 41, 3. lpp.