title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 284, 20.11.2004..

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/55

         (2004/C 300/108)
   Tiesas pēdējā publikācija
         Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 284, 20.11.2004.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 273, 6.11.2004.

      OV C 262, 23.10.2004.

      OV C 251, 9.10.2004.

      OV C 239, 25.9.2004.

      OV C 228, 11.9.2004.

      OV C 217, 28.8.2004.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Lieta T-441/16: Prasība, kas celta 2016. gada 5. augustā – Tetra Pharm (1997)/EUIPO – Sebapharma (“SeboCalm”)

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/23

      Prasība, kas celta 2016. gada 5. augustā – Tetra Pharm (1997)/EUIPO – Sebapharma (“SeboCalm”)
      (Lieta T-441/16)
      (2016/C 364/24)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Tetra Pharm (1997) Ltd (Telaviva, Izraēla) (pārstāvis – A. Gorzkiewicz, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Sebapharma GmbH & Co. KG (Boppard, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SeboCalm” – Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 12 014 461

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 19. maija lēmums lietā R 852/2015–1

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, to aplūkojot kopsakarā ar 7. panta 2. punktu, 75. pantu un 76. panta 1. punktu, pārkāpums.


title: Lieta C-146/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. martā iesniedza Riigikohus (Igaunijas Republika) — AS Pimix (likvidācijas procesā)/ Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus un Põllumajandusministeerium

text:
               28.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 160/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. martā iesniedza Riigikohus (Igaunijas Republika) — AS Pimix (likvidācijas procesā)/Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus un Põllumajandusministeerium

   (Lieta C-146/11)
   2011/C 160/15
   Tiesvedības valoda — igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Riigikohus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: AS Pimix (likvidācijas procesā)

      Atbildētāji: Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus un Põllumajandusministeerium

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 288. pants saistībā ar Pievienošanās akta 58. pantu, ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas judikatūru (2007. gada 11. decembra spriedumu lietā C-161/06 Skoma-Lux, Krājums, I-10841. lpp., 2009. gada 4. jūnija spriedumu lietā C-560/07 Balbiino, Krājums, I-4447. lpp., un 2009. gada 29. oktobra spriedumu lietā C-140/08 Rakvere Lihakombinaat, Krājums, I-10533. lpp.), ir interpretējams tādējādi, ka indivīdam var prasīt izpildīt no Eiropas Komisijas 2003. gada 10. novembra Regulas (EK) Nr. 1972/2003 (1) izrietošo pienākumu,

                           a)

                           arī neskatoties uz to, ka minētā regula 2004. gada 1. maijā vēl nebija publicēta igauņu valodā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

                           b)

                           un attiecīgās dalībvalsts likumdevējs nebija valsts tiesību normā atkārtoti definējis regulā noteikto lauksaimniecības produktu jēdzienu, bet gan tikai atsaucies uz regulas, kas nebija pienācīgi publicēta, 4. panta 5. punktu,

                           c)

                           ja indivīds tikmēr izpildīja no šīs regulas izrietošo pienākumu (tas iesniedza deklarāciju par saviem krājumiem atbilstoši pareizajiem preču kodam) un neapstrīdēja šo pienākumu

                           d)

                           un dalībvalsts kompetentās iestādes nodevu tam noteica laikā, kad Regula Nr. 1972/2003 jau bija publicēta igauņu valodā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī?

               2)

               Vai no Pievienošanās akta 58. panta saistībā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 297. panta 1. punktu, kā arī Eiropas Komisijas 2003. gada 10. novembra Regulas (EK) Nr. 1972/2003 preambulas trešā apsvēruma var secināt, ka dalībvalsts var prasīt indivīdam maksāt nodevu par liekajiem krājumiem, ja Regula Nr. 1972/2003 2004. gada 1. maijā vēl nebija publicēta igauņu valodā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, bet vēlāk, kad dalībvalsts kompetentā iestāde piemēroja šo nodevu, jau bija publicēta igauņu valodā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī?

      (1)  Komisijas 2003. gada 10. novembra Regula (EK) Nr. 1972/2003 par pārejas posma pasākumiem, kas jānosaka attiecībā uz lauksaimniecības produktu tirdzniecību Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanās dēļ (OV L 293, 3. lpp.).


title: Lieta T-69/12: Prasība, kas celta 2012. gada 17. februārī — Zavvar /Padome

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/26

         Prasība, kas celta 2012. gada 17. februārī — Zavvar/Padome
   (Lieta T-69/12)
   2012/C 109/55
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Seyed Hadi Zavvar (Dubaja, Apvienotie Arābu Emirāti) (pārstāvji — S. Zaiwalla, P. Reddy un F. Zaiwalla, Solicitors, D. Wyatt, QC (Queen’s Counsel), un R. Blakeley, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Lēmuma 2011/783/KĀDP (1) pielikuma A tabulas 22. punktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Regulas 1245/2011 (2) pielikuma A tabulas 22. punktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atzīt Lēmuma 2010/413/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2011/783/KĀDP, 20. panta 1. punkta b) apakšpunktu par nepiemērojamu attiecībā uz prasītāju;

               —

               atzīt Regulas 961/2010, ko īsteno ar Regulu 1245/2011, 16. panta 2. punktu par nepiemērojamu attiecībā uz prasītāju, un

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā lietā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           prasītāja gadījumā nav ievēroti Lēmumā 2010/413/KĀDP un Regulā 961/2010 paredzētie iekļaušanas kritēriji.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           ierobežojošo pasākumu noteikšana prasītājam ir acīmredzams prasītāja cilvēktiesību un pamattiesību pārkāpums un ir pretrunā samērīguma principam;

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           Padome, nosakot prasītājam ierobežojošos pasākumus, ir pieļāvusi Padomes procedūras kārtības un prasītāja tiesību uz aizstāvību pārkāpumu;

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka

                           —

                           tiktāl, ciktāl tiek apmierināti norādīto banku attiecīgie pieteikumi par to attiecīgo iekļaušanu atcelšanu, ir jāatceļ arī paša prasītāja iekļaušana.

      (1)  Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmums 2011/783/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 319, 02.12.2011. 71. lpp.).

      (2)  Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas Regula (ES) Nr. 1245/2011, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 319, 02.12.2011. 11. lpp.)


title: Lieta C-350/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. jūnijā iesniedza Augstākās tiesas Senāts (Latvija) — Antonio Gramsci Shipping Corp. u.c./Aivars Lembergs

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. jūnijā iesniedza Augstākās tiesas Senāts (Latvija) — Antonio Gramsci Shipping Corp. u.c./Aivars Lembergs
   (Lieta C-350/13)
   2013/C 252/36
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

      Augstākās tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Antonio Gramsci Shipping Corp., Apollo Holdings Corp., Arctic Seal Shipping Co. Ltd, Atlantic Leader Shipping Co. Ltd, Cape Wind Trading Co.Ltd, Clipstone Navigation SA, Dawnlight Shipping Co. Ltd, Dzons Rids Shipping Co., Faroship Navigation Co. Ltd, Gaida Shipping Co., Gevostar Shipping Co. Ltd, Hose Marti Shipping Co., Imanta Shipping Co. Ltd, Kemeri Navigation Co., Klements Gotvalds Shipping Co., Latgale Shipping Co. Ltd, Limetree Shipping Co. Ltd, Majori Shipping Co. Ltd, Noella Marītime Co. Ltd, Razna Shipping Co., Sagewood Trading Inc., Samburga Shipping Co. Ltd, Saturn Trading Co., Taganroga Shipping Co., Talava Shipping Co. Ltd, Tangent Shipping Co. Ltd, Viktorio Shipping Co., Wilcox Holding Ltd, Zemgale Shipping Co. Ltd, Zoja Shipping Co. Ltd

      Atbildētājs: Aivars Lembergs

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Brisele I regulas (1) 34. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka ārvalsts tiesas nolēmuma atzīšanas procedūras ietvaros pamatlietā neiesaistītu personu tiesību aizskārums var būt par pamatu Brisele I regulas 34. panta 1. punktā paredzētās sabiedriskās kārtības klauzulas piemērošanai un ārvalsts nolēmuma atzīšanas noraidīšanai daļā, kas attiecas uz pamatlietā neiesaistītu personu?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Hartas 47. pants ir interpretējams tādējādi, ka tajā ietvertie taisnīgas tiesas principi pieļauj pagaidu aizsardzības pasākumu noteikšanas kārtībā ierobežot personas īpašuma tiesības tādā tiesvedības procesā, kurā persona nav iesaistīta par lietas dalībnieku, bet kurā paredzēts, ka ikvienam, kuru ietekmē nolēmums par pagaidu aizsardzības pasākumiem, ir tiesības jebkurā laikā vērsties tiesā, lai grozītu vai atceltu tiesas nolēmumu, un kurā nolēmuma paziņošana ieinteresētajām personām ir nodota pieteicēju ziņā?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 () par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.)


title: Lieta C-243/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 13. maijā iesniedza Philippe Adam Krikorian (Francija)

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/16

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 13. maijā iesniedza Philippe Adam Krikorian (Francija)
      (Lieta C-243/14)
      (2015/C 016/24)
      Tiesvedības valoda – franču

         Pamatlietas puses

         Grégoire Krikorian u.c.
      Jautājums ir, pirmkārt, par Padomes 2008. gada 28. novembra Pamatlēmuma 2008/913/TI par krimināltiesību izmantošanu cīņā pret noteiktiem rasisma un ksenofobijas veidiem un izpausmēm (OV L 328, 55. lpp.) spēkā esamību, un, otrkārt, par šī paša pamatlēmuma, kā arī par Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas, kas parakstīta Romā 1950. gada 4. novembrī, 6. panta 1. punkta un 13. panta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta un, visbeidzot, par LES 4. panta 3. punkta un 19. panta 1. punkta otrās daļas interpretāciju.


title: Lieta T-48/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 18. maija rīkojums – Out of the blue/ITSB – Mombauer (“REFLEXX”) Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               13.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/12

         Vispārējās tiesas 2015. gada 18. maija rīkojums – Out of the blue/ITSB – Mombauer (“REFLEXX”)
   (Lieta T-48/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 228/14)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Out of the blue KG (Lilienthal, Vācija) (pārstāvji – G. Hasselblatt un I. George, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji A. Poch, vēlāk – S. Hanne)

      Otrs procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Meinhard Mombauer (Ķelne, Vācija) (pārstāvis – M. Vohwinkel, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2012. gada 19. novembra lēmumu lietā R 1656/2011–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Out of the blue KG un Meinhard Mombauer

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītāja un persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī katra sedz pusi no atbildētāja tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 86, 23.3.2013.


title: Lieta C-359/09: Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 3. februāra spriedums ( Fővárosi Ítélőtábla (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Donat Cornelius Ebert/Budapesti Ügyvédi Kamara (Advokāti — Direktīva 89/48/EEK — Tādu augstākās izglītības diplomu atzīšana, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību — Direktīva 98/5/EK — Pastāvīga praktizēšana advokāta profesijā dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija — Profesionālā nosaukuma izmantošana uzņemošajā dalībvalstī — Nosacījumi — Iekļaušana uzņemošās dalībvalsts advokātu profesionālajā kolēģijā)

text:
               2.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/6

         Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 3. februāra spriedums (Fővárosi Ítélőtábla (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Donat Cornelius Ebert/Budapesti Ügyvédi Kamara

   (Lieta C-359/09) (1)

   (Advokāti - Direktīva 89/48/EEK - Tādu augstākās izglītības diplomu atzīšana, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību - Direktīva 98/5/EK - Pastāvīga praktizēšana advokāta profesijā dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija - Profesionālā nosaukuma izmantošana uzņemošajā dalībvalstī - Nosacījumi - Iekļaušana uzņemošās dalībvalsts advokātu profesionālajā kolēģijā)
   2011/C 103/08
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Ítélőtábla

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Donat Cornelius Ebert

      Atbildētājs: Budapesti Ügyvédi Kamara

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Fővárosi Ítélőtábla — Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību (OV L 19, 16. lpp.), un Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvas 98/5/EK par pasākumiem, lai atvieglotu advokāta profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija (OV L 77, 36. lpp.), interpretācija — Dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru praktizēt advokāta profesiju ar attiecīgajā valstī izmantoto profesionālo nosaukumu iespējams tikai advokātiem, kuri ir uzņemti tās advokātu kolēģijā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               ne Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvai 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīvu 2001/19/EK, ne arī Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvai 98/5/EK par pasākumiem, lai atvieglotu advokāta profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija, nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru, lai praktizētu advokāta profesijā ar uzņemošās dalībvalsts advokāta profesijas nosaukumu, ir jābūt tādas apvienības kā Advokātu kolēģija biedram;

               2)

               Direktīvas 89/48 un 98/5 viena otru papildina, paredzot dalībvalstu advokātiem divas iespējas saņemt atļauju darboties advokāta profesijā uzņemošajā dalībvalstī ar šīs valsts profesionālo nosaukumu.

      (1)  OV C 312, 19.12.2009.


title: Lieta T-174/08: Pirmās instances tiesas 2008. gada 17. decembra spriedums — Komisija/ Cooperação e Desenvolvimento Regional (Šķīrējklauzula — Līgums par finanšu atbalstu, kas noslēgts īpašas programmas ietvaros teleinformātikas piemērošanas vispārējās interesēs jomā — Encata projekts — Avansa maksājumu atmaksāšana — Kavējuma nauda — Aizmuguriska lietas izskatīšana)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/33

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 17. decembra spriedums — Komisija/Cooperação e Desenvolvimento Regional

   (Lieta T-174/08) (1)

   (Šķīrējklauzula - Līgums par finanšu atbalstu, kas noslēgts īpašas programmas ietvaros teleinformātikas piemērošanas vispārējās interesēs jomā - Encata projekts - Avansa maksājumu atmaksāšana - Kavējuma nauda - Aizmuguriska lietas izskatīšana)
   (2009/C 32/63)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — M. Alfonso)

      Atbildētājs: Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA, Setubala (Portugāle)
   Priekšmets
   Prasība atbilstoši EKL 238. pantam, lai atbildētājam piespriestu atmaksāt daļu no Eiropas Kopienas izmaksātajiem avansa maksājumiem, kā arī nokavējuma procentus, saistībā ar līgumu Nr. SU 1001 (SU) Encata.
   Rezolutīvā daļa

               1)

                  Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA atmaksā Eiropas Kopienu Komisijai summu EUR 63 349,27 apmērā, ka arī nokavējuma procentus:

                           —

                           saskaņā ar likmi 6,29 % gadā, sākot no 2001. gada 31. janvāra un līdz šā sprieduma pasludināšanas dienai;

                           —

                           saskaņā ar likmi, kas noteikta atbilstoši Īrijas tiesību aktiem, proti, šobrīd — grozītā Debtors (Ireland) Act, 1840 26. pantam, bet ne vairāk kā 6,29 % gadā, sākot ar šā sprieduma pasludināšanas dienu un līdz parāda pilnīgai samaksai;

               2)

               Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 183, 19.07.2008.


title: Lieta C-284/12: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 21. novembra spriedums ( Oberlandesgericht Koblenz (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH (Valsts atbalsts — LESD 107. un 108. pants — Priekšrocības, ko publisks uzņēmums, kurš pārvalda lidostu, ir piešķīris zemo cenu aviosabiedrībai — Lēmums uzsākt oficiālu šī pasākuma izmeklēšanas procedūru — Dalībvalstu tiesu pienākums ievērot Komisijas vērtējumu, ko tā ir veikusi šajā lēmumā saistībā ar atbalsta esamību)

text:
               8.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/5

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 21. novembra spriedums (Oberlandesgericht Koblenz (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

   (Lieta C-284/12) (1)

   (Valsts atbalsts - LESD 107. un 108. pants - Priekšrocības, ko publisks uzņēmums, kurš pārvalda lidostu, ir piešķīris zemo cenu aviosabiedrībai - Lēmums uzsākt oficiālu šī pasākuma izmeklēšanas procedūru - Dalībvalstu tiesu pienākums ievērot Komisijas vērtējumu, ko tā ir veikusi šajā lēmumā saistībā ar atbalsta esamību)
   2014/C 39/08
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Koblenz

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Deutsche Lufthansa AG

      Atbildētāja: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

      Piedaloties: Ryanair Ltd

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberlandesgericht Koblenz — LESD 107. panta 1. punkta un LESD 108. panta 3. punkta, kā arī Komisijas 2006. gada 16. novembra Direktīvas 2006/111/EK par dalībvalstu un publisku uzņēmumu finansiālo attiecību pārredzamību, kā arī par dažu uzņēmumu finanšu pārredzamību (OV L 318, 17. lpp.) 2. panta b) punkta i) apakšpunkta interpretācija — Valsts atbalsts — Priekšrocības, ko zemo cenu aviosabiedrībai piešķīris publisks uzņēmums, kurš ekspluatē lidostu — Komisijas lēmums uzsākt šā atbalsta formālu pārbaudes procedūru — Dalībvalstu tiesu iespējams pienākums ņemt vērā Komisijas vērtējumu attiecībā uz minētā atbalsta selektīvo raksturu

      Rezolutīvā daļa:

   Ja atbilstoši LESD 108. panta 3. punktam Eiropas Komisija ir uzsākusi minētā panta 2. punktā paredzēto oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz nepaziņotu pasākumu, kas tiek izpildīts, valsts tiesai, kura ir saņēmusi lūgumu likt izbeigt šī pasākuma izpildi un atgūt jau izmaksātās summas, ir pienākums veikt visus pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai izdarītu secinājumus no iespējama pienākuma apturēt minētā pasākuma izpildi neizpildes.
   Šajā nolūkā valsts tiesa var nolemt apturēt attiecīgā pasākuma izpildi un likt atgūt jau izmaksātās summas. Tā var arī nolemt izdot rīkojumu veikt pagaidu pasākumus, lai aizsargātu, pirmkārt, attiecīgo personu intereses un, otrkārt, Eiropas Komisijas lēmuma uzsākt oficiālu izmeklēšanas procedūru lietderīgo iedarbību.
   Ja valsts tiesai ir šaubas par to, vai attiecīgais pasākums veido valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, vai par lēmuma uzsākt oficiālu izmeklēšanas procedūru spēkā esamību vai interpretāciju, tā var, pirmkārt, lūgt Eiropas Komisijai sniegt paskaidrojumus un, otrkārt, var uzdot prejudiciālu jautājumu vai saskaņā ar LESD 267. panta otro un trešo daļu tai ir jāuzdod prejudiciāls jautājums Eiropas Savienības Tiesai.

      (1)  OV C 273, 8.9.2012.


title: Lieta T-378/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 31. janvāra spriedums — Spar /ITSB — Spa Group Europe ( “SPA GROUP” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “SPA GROUP” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts grafiskas preču zīmes “SPAR” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/27

         Vispārējās tiesas 2012. gada 31. janvāra spriedums — Spar/ITSB — Spa Group Europe (“SPA GROUP”)
   (Lieta T-378/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “SPA GROUP” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts grafiskas preču zīmes “SPAR” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 73/53
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spar Handelsgesellschaft mbH (Schenefeld, Vācija) (pārstāvji — R. Kaase un J.-C. Plate, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Hanne)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Spa Group Europe Ltd & Co. KG (Nirnberga, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 16. jūlija lēmumu lietā R 123/2008-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Spar Handelsgesellschaft mbH un Spa Group Europe Ltd & Co. KG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spar Handelsgesellschaft mbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 21.11.2009.


title: Lieta T-269/03: Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. jūnija spriedums — Socratec /Komisija (Konkurence — Koncentrācija — Ceļu telemātikas sistēmu tirgus — Prasītāja, kas tiesvedības laikā atzīta par bankrotējušu — Intereses celt prasību zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/40

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. jūnija spriedums — Socratec/Komisija
   (lieta T-269/03) (1)

   (Konkurence - Koncentrācija - Ceļu telemātikas sistēmu tirgus - Prasītāja, kas tiesvedības laikā atzīta par bankrotējušu - Intereses celt prasību zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2009/C 180/73
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Socratec — Satellite Navigation Consulting, Research & Technology GmbH (Ratisbonne) (pārstāvji — M. Adolf un M. Lüken, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji S. Rating, pēc tam A. Whelan un K. Mojzesowicz, beigās K. Mojzesowicz un X. Lewis)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju: Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV, Waarle (Nīderlande) (pārstāvji: G. Berrisch un D. W. Hull, solicitor)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju: Daimler AG, agrāk DaimlerChrysler AG, Štutgarte (Vācija); Daimler Financial Services AG, agrāk DaimlerChrysler Services AG, Berlīne (Vācija); Deutsche Telekom AG, Bonna (Vācija); Toll Collect GmbH, Berlīne (pārstāvji: J. Schütze un A. von Graevenitz, advokāti) un Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji: sākotnēji C.-D. Quassowski un S. Flockermann, pēc tam M. Lumma, kuriem palīdz U. Karpenstein un A. Rosenfeld, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2003. gada 30. aprīļa Lēmumu 2003/792/EK, ar kuru koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu un EEZ līgumu (Lieta COMP/M.2903 –DaimlerChrysler/Deutsche Telekom kopuzņēmums) (OV L 300, 62. lpp.).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Socratec — Satellite Navigation Consulting, Research & Technology GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas, Daimler AG, Daimler Financial Services AG, Deutsche Telekom AG un Toll Collect GmbH tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

               4)

               Vācijas Federatīvā Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 251, 18.10.2003.


title: Lieta C-419/11: Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 14. marta spriedums ( Městský soud v Praze (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Česká spořitelna, a.s./Gerald Feichter (Regula (EK) Nr. 44/2001 — Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās — 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 15. panta 1. punkts — Jēdzieni “līgumtiesību joma” un “patērētāja līgums” — Vienkāršais vekselis — Galvojums — Nodrošinājums aizdevuma līgumā)

text:
               18.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/6

         Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 14. marta spriedums (Městský soud v Praze (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Česká spořitelna, a.s./Gerald Feichter

   (Lieta C-419/11) (1)

   (Regula (EK) Nr. 44/2001 - Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās - 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 15. panta 1. punkts - Jēdzieni “līgumtiesību joma” un “patērētāja līgums” - Vienkāršais vekselis - Galvojums - Nodrošinājums aizdevuma līgumā)
   2013/C 141/08
   Tiesvedības valoda — čehu

      Iesniedzējtiesa

      Městský soud v Praze

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Česká spořitelna, a.s.

      Atbildētājs: Gerald Feichter

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Prāgas Městský soud — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.) 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 15. panta 1. punkta interpretācija — Jēdzieni “lietas, kas attiecas uz līgumiem” un “līgums, kuru noslēdzis patērētājs” — Tiesas kompetence izskatīt strīdu, kas attiecas uz tāda sabiedrības vadītāja no vekseļa izrietnoša pienākumu, kurš ir sniedzis galvojumu blanko vekselim, ko ir izsniegusi šī sabiedrība par labu bankai, lai garantētu kredīta līgumu — Pienākuma izpildes vietas noteikšana, ja vekselī sākotnēji nav norādīta samaksas vieta

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 15. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka fiziska persona, kurai ir ciešas profesionālās saiknes ar sabiedrību, tādas kā vadītāja amats vai tās kontrolpakete, nevar tikt uzskatīta par patērētāju šīs normas izpratnē gadījumā, kad tā galvo par vienkāršo vekseli, kas izsniegts, lai garantētu šīs sabiedrības saistības saskaņā ar līgumu par kredīta piešķiršanu. Tādējādi šī norma nav piemērojama, lai noteiktu tiesu, kura ir kompetenta izskatīt prasību, ar kuru vienkāršā vekseļa uzrādītājs ar juridisko adresi kādā dalībvalstī pieprasa galviniekam, kura domicils ir citā dalībvalstī, no šī vekseļa, kurš parakstīšanas brīdī bija nepilnīgi noformēts un kuru vēlāk noformēja uzrādītājs, izrietošo prasījuma tiesību izpildi;

               2)

               Regulas Nr. 44/2001 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir piemērojams, lai noteiktu tiesu, kura ir kompetenta izskatīt prasību, ar kuru vienkāršā vekseļa uzrādītājs ar juridisko adresi kādā dalībvalstī pieprasa galviniekam, kura domicils ir citā dalībvalstī, no šī vekseļa, kurš parakstīšanas brīdī bija nepilnīgi noformēts un kuru vēlāk noformēja uzrādītājs, izrietošo prasījuma tiesību izpildi.

      (1)  OV C 311, 22.10.2011.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 3. martā lietā C-32/03 (Højesteret lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) I/S Fini H pret Skatteministeriet (Sestā PVN direktīva — Nodokļa maksātāja statuss — Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Likvidācija — Tieša un tūlītēja saikne — Darījumi, kas ir saimnieciskas darbības neatņemama daļa)

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 3. martā
   lietā C-32/03 (Højesteret lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) I/S Fini H pret Skatteministeriet
       (1)

   (Sestā PVN direktīva - Nodokļa maksātāja statuss - Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu - Likvidācija - Tieša un tūlītēja saikne - Darījumi, kas ir saimnieciskas darbības neatņemama daļa)
   (2005/C 115/03)
   tiesvedības valoda — dāņu
   Lietā C-32/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Højesteret (Dānija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 22. janvārī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 28. janvārī, tiesvedībā I/S Fini H pret Skatteministeriet, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši E. Borgs-Bartets [A. Borg-Barthet], Ž.-P. Puisošē [J.-P. Puissochet], J. Malenovskis [J. Malenovský], U. Lehmuss [U. Lõhmus] (referents), ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs], sekretārs H. fon Holšteins [H. von Holstein], sekretāra palīgs, 2005. gada 3. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   4. panta 1. līdz 3. punkts Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā tika izdarīti grozījumi ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka persona, kas ir izbeigusi saimniecisko darbību, bet turpina maksāt nomas maksu un ar to telpu izmantošanu saistītās izmaksas, kuras tika izmantotas šai darbībai, jo nomas līgumā ir ietverts noteikums par tā priekšlaicīgu neizbeigšanu, ir uzskatāma par nodokļa maksātāju šā panta izpratnē un ir tiesīga atskaitīt PVN no tādējādi samaksātām summām, ja pastāv tieša un tūlītēja saikne starp veiktajiem maksājumiem un saimniecisko darbību un ja tiek konstatēts, ka nepastāv nodoms krāpt vai šīs tiesības ļaunprātīgi izmantot.

      (1)  OV C 83, 05.04.2003.


title: Lieta T-499/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta rīkojums – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (“VIEWTY SMILE”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/17

         Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta rīkojums – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (“VIEWTY SMILE”)
   (Lieta T-499/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2017/C 178/22)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LG Electronics, Inc. (Seula, Korejas Republika) (pārstāvis – M. Graf, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – L. Rampini)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – A. Wulff un U. Hildebrandt, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 11. jūnija lēmumu apvienotajās lietās R 1565/2014-2 un R 1939/2014-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Cyrus Wellness Consulting GmbH un LG Electronics, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               LG Electronics, Inc. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam (EUIPO) un Cyrus Wellness Consulting GmbH radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 354, 26.10.2015.


title: Lieta C-230/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Corte suprema di cassazione (Itālija) 2006. gada 12. janvāra rīkojumu — Militzer & Münch GmbH pret Ministero delle Finanze

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Corte suprema di cassazione (Itālija) 2006. gada 12. janvāra rīkojumu — Militzer & Münch GmbH pret Ministero delle Finanze

   (Lieta C-230/06)
   (2006/C 190/15)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Militzer & Münch GmbH

      Atbildētāja: Ministero delle Finanze

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

                           a)

                           Vai 11.a panta 1. punkts Regulā (EEK) Nr. 87/1062 (1), ko groza Regula (EEK) Nr. 93/2454 (2), ir jāinterpretē tādējādi, ka ir spēkā vienpadsmit mēnešu termiņš, kas noteikts nosūtītāja muitas iestādei, lai norādītu uz to, ka nav noslēgta procedūra attiecībā uz Kopienas tranzīta režīmā esošām precēm, ja izrādās, ka galamērķa muitas iestādes veikto procedūras noslēgšanu apstiprināja viltoti dokumenti, kuru viltojumu nevarēja viegli atklāt?

                           b)

                           Vai šīs tiesību normas interpretācijai ir jāpiemēro Tiesas pieņemtajos spriedumos lietās C-325/00 un C-222/01 apstiprinātie principi?

                           c)

                           Vai visu nelikumīga Kopienas tranzīta darījuma seku attiecināšana uz muitas brokeri apskatītajā gadījumā ir pretrunā samērīguma principam?

               2)

               Pirmajā jautājumā minētajā gadījumā — vai ir piemērojams 11.a panta 2. punkts?

               3)

               Vai Regulas (EEK) Nr. 92/2913 (3) 215. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pirmajā jautājumā minētajā gadījumā muitas kompetence ir nosakāma saskaņā ar kritēriju, kas paredzēts šīs tiesību normas otrajā vai trešajā daļā?

      (1)  OV L 107, 1. lpp.

      (2)  OV L 253, 1. lpp.

      (3)  OV L 302, 1. lpp.


title: lieta T-429/05: Prasība, kas celta  2005. gada 7. decembrī  —  Artegodan  pret Komisiju

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/38

         Prasība, kas celta 2005. gada 7. decembrī — Artegodan pret Komisiju
   (lieta T-429/05)
   (2006/C 48/74)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Artegodan, Lüchow (Vācija) (pārstāvis — U. Doepner, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājai naudas summu EUR 1 430 821,36 apmērā un procentus pēc vienotas likmes 8 % par laiku no sprieduma pasludināšanas dienas līdz samaksas pilnā apmērā dienai;

               —

               atzīt, ka atbildētājai ir pienākums atlīdzināt prasītājai visus zaudējumus, kas pēdējai vēl radīsies nākotnē no mārketinga izdevumiem, kas ir nepieciešami, lai atkal sasniegtu tādu medikamenta Tenuate retard tirgus stāvokli, kāds tam bija pirms atbildētājas veiktās atļaujas atsaukšanas;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja prasa Komisijai atlīdzināt zaudējumus atbilstoši EKL 228. panta 2. punktam un EKL 235. pantam un lūdz konstatēt, ka atbildētājai ir pienākums atlīdzināt prasītājai visus zaudējumus, kas tai vēl radīsies nākotnē no mārketinga izdevumiem.
   Attiecībā uz prasības pamatu ir jānorāda, ka prasītājai ir atļauja, kas ir saistīta ar tiesībām uz zālēm, attiecībā uz amfepramonu saturošo preparātu Tenuate retard. 2000. gada 9. martā atbildētāja, pamatojoties uz Direktīvas 75/319/EEK (1) 15.a pantu, pieņēma lēmumu par atļaujas attiecībā uz cilvēkiem paredzētām zālēm, kas satur vielu “amfepramons”, atsaukšanu (K [2000] 453). Atbildīgā Vācijas iestāde transponēja šo lēmumu ar 2000. gada 11. aprīļa lēmumu. Ar Pirmās instances tiesas 2002. gada 26. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-74/00, T-76/00, T-83/00 — T-85/00, T-132/00, T-137/00 un T-141/00 Komisijas lēmums K (2000) 453 tika atzīts par spēkā neesošu. Pret šo spriedumu Komisijas iesniegto apelāciju Eiropas Kopienu Tiesa noraidīja ar spriedumu lietā C-39/03 P.
   Pamatojot savu prasību, prasītāja norāda, ka atbildētāja, pieņemot lēmumu K (2000) 453, ir rīkojusies prettiesiski un, līdz ar to, ir pārkāpusi dažādas prasītājas aizsardzībai noteiktas tiesību normas. Ir pārkāptas prasītājas pamattiesības uz organizētu un veicamu uzņēmējdarbību (sabiedrību tiesības un īpašuma tiesības). Ir pārkāpts arī Direktīvas 65/65/EEK (2) 11. pants. Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu un labas pārvaldības principu.
   Prasītāja apgalvo, ka sakarā ar apstrīdēto Komisijas lēmumu un tā transpozīciju tai ir radušies zaudējumi. Prasītāja uzskata, ka minētie atbildētājas pieļautie tiesību pārkāpumi rada tai pienākumu atlīdzināt zaudējumus.

      (1)  Padomes 1975. gada 20. maija Direktīva 75/319/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu noteikumu tuvināšanu, kuri attiecas uz patentētām zālēm.

      (2)  Padomes 1965. gada 26. janvāra Direktīva 65/65/EEK par to normatīvo vai administratīvo aktu noteikumu tuvināšanu, kas attiecas uz zālēm.


title: Lieta C-154/10 P: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. februāra rīkojums — Nokia Oyj /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Medion AG

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/9

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. februāra rīkojums — Nokia Oyj/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Medion AG
   (Lieta C-154/10 P) (1)

   2011/C 173/18
   Tiesvedības valoda — somu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 179, 03.07.2010.


title: Lieta T-143/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. februāra spriedums — Camurato Carfagno pret Komisiju (Civildienests — Ierēdņi — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — 2001./2002. gada vērtējums — Prasība atcelt tiesību aktu — Iebilde par prettiesiskumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/31

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. februāra spriedums — Camurato Carfagno pret Komisiju
   (Lieta T-143/04) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - 2001./2002. gada vērtējums - Prasība atcelt tiesību aktu - Iebilde par prettiesiskumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
   (2007/C 82/68)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Antonietta Camurato Carfagno, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — C. Mourato, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Joris un M. Velardo)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt 2003. gada 9. aprīļa lēmumu, ar ko tiek apstiprināts galīgais prasītājas karjeras attīstības ziņojums par laika posmu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               2003. gada 9. aprīļa lēmums, ar ko tiek apstiprināts galīgais prasītājas karjeras attīstības ziņojums par laika posmu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim, ir atcelts;

               2)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 24.7.2004.


title: Lieta T-289/05: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja  2005. gada 13. oktobra  rīkojums — Milella un Campanela/Komisija

text:
               10.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/19

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2005. gada 13. oktobra rīkojums — Milella un Campanela/Komisija
   (Lieta T-289/05)
   (2005/C 315/36)

      Tiesvedības valoda — franču

   Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.


title: Lieta T-645/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 29. septembra spriedumu lietā F-121/10 Heath/ ECB 2011. gada 9. decembrī iesniedza Michael Heath

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/14

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2011. gada 29. septembra spriedumu lietā F-121/10 Heath/ECB 2011. gada 9. decembrī iesniedza Michael Heath

   (Lieta T-645/11 P)
   2012/C 65/28
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Michael Heath (Southampton, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Centrālā banka (ECB)

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2011. gada 29. septembra spriedumu lietā F-121/10;

               —

               tā rezultātā — apmierināt prasītāja prasījumus pirmajā instancē un tādējādi

                           —

                           atzīt par spēkā neesošiem 2010. gada janvāra un nākamo mēnešu paziņojumus par algu tiktāl, ciktāl tajos ir piemērots pensijas palielinājums par 0,6 %, un piemērot palielinājumu 2,1 % apmērā, kas aprēķināts atbilstoši parastajai GSA (vispārējā algu korekcija);

                           —

                           tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt lēmumus noraidīt prasītāja iesniegtos pieteikumus par atkārtotu pārbaudi un sūdzības, kas pieņemti, attiecīgi, 2010. gada 11. maijā un 2010. gada 9. septembrī;

                           —

                           piespriest atbildētājai samaksāt starpību starp prasītājam no 2010. gada janvāra nelikumīgi piešķirto 0,6 % pensijas palielinājumu un 2,1 % palielinājumu, uz ko tam bija tiesības, tas ir, algas palielinājumu par 1,5 % mēnesī kopš 2010. gada janvāra. Šīm summām ir jāpiemēro procenti, kas aprēķināmi no to attiecīgā maksāšanas termiņa līdz faktiskajai samaksai, pamatojoties uz attiecīgajā laikposmā piemērojamo Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi galvenajiem refinansēšanas darījumiem, kam pieskaitīti divi punkti;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt EUR 5 000, lai atlīdzinātu prasītāja materiālo zaudējumu, kas izriet no viņa pirktspējas zuduma;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt EUR 5 000, kas novērtēti ex aequo un bono, lai atlīdzinātu viņam nodarīto morālo kaitējumu EUR 5 000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt visus tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt visus tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā un nelabvēlīga akta jēdziena un tiesiskās drošības principa pārkāpums.

               2)

               Ar otro un trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir izdarīts pārkāpums, pārbaudot acīmredzamu kļūdu vērtējumā, ir sagrozīti lietas materiāli un ir izdarīts pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, Nodarbināšanas kārtības III pielikuma 17. panta 7. punkta pārkāpums un noteikumu par pierādīšanas pienākumu, Civildienesta tiesai veicot aktuāra paziņojuma likumības un tā satura likumības pārbaudi, pārkāpums.

               3)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvota, ka ir sagrozīti lietas materiāli un ir izdarīts pienākuma norādīt pamatojumu un tiesību uz aizstāvību pārkāpums, jo Civildienesta tiesa nav nekādi pārbaudījusi ECB aktuāra iejaukšanās pēc 2009. gada 1. novembra, nevis līdz 2009. gada 31. oktobrim, likumību.

               4)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir izdarīts Nodarbināšanas kārtības 48. panta pārkāpums, kā arī apvienošanās brīvības un pamattiesību uz koplīgumu, kas ir noteiktas it īpaši Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (ECPAK) 11. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 28. pantā, pārkāpums, jo Civildienesta tiesa uzskatīja, ka “prasītājs nevar pārmest ECB, ka tā nav konsultējusies ar personāla komiteju pirms pensiju korekcijas par 2010. gadu noteikšanas”.


title: Apvienotās lietas T-463/13 un T-464/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedums – Comunidad Autónoma de Galicia un Retegal/Komisija Valsts atbalsts — Ciparformāta televīzija — Atbalsts ciparformāta televīzijas zemes apraides izvēršanai attālinātos un ne tik urbanizētos apvidos Spānijā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Uzņēmuma jēdziens — Saimnieciskā darbība — Priekšrocība — Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums — Selektīvs raksturs — LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/37

         Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedums – Comunidad Autónoma de Galicia un Retegal/Komisija
   (Apvienotās lietas T-463/13 un T-464/13) (1)

   (Valsts atbalsts - Ciparformāta televīzija - Atbalsts ciparformāta televīzijas zemes apraides izvēršanai attālinātos un ne tik urbanizētos apvidos Spānijā - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Uzņēmuma jēdziens - Saimnieciskā darbība - Priekšrocība - Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums - Selektīvs raksturs - LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 027/43)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Comunidad Autónoma de Galicia (Spānija) (pārstāvji – M. Lorenzo Outón un P. Egerique Mosquera, advokāti) (lieta T-463/13) un Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal) (Santjago de Kompostela, Spānija) (pārstāvji – F. García Martínez un B. Pérez Conde, advokāti) (lieta T-464/13)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – É. Gippini Fournier, B. Stromsky un P. Němečková)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: SES Astra (Betzdorf, Luksemburga) (pārstāvji – F. González Díaz un F. Salerno, kā arī lietā T-463/13 – V. Romero Algarra, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmumu C(2013) 3204 final par valsts atbalstu SA.28599 ((C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)), ko Spānijas Karaliste piešķīrusi ciparformāta televīzijas zemes apraides izvēršanai attālinātos un ne tik urbanizētos apvidos (izņemot Kastīlijā-Lamančā esošos) (OV L 217, 52. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               Comunidad Autónoma de Galicia (Spānija) un Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, SA (Retegal) sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas un SES Astra tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 304, 19.10.2013.


               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/1

         2009/C 113/01
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 102, 1.5.2009.

      Iepriekšējās publikācijas

      OV C 90, 18.4.2009.

      OV C 82, 4.4.2009.

      OV C 69, 21.3.2009.

      OV C 55, 7.3.2009.

      OV C 44, 21.2.2009.

      OV C 32, 7.2.2009.

   Šie teksti pieejami arī
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta C-105/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 4. martā iesniedza College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) — P.J. Vonk Noordegraaf/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               25.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 147/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 4. martā iesniedza College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) — P.J. Vonk Noordegraaf/Staatssecretaris van Economische Zaken

   (Lieta C-105/13)
   2013/C 147/20
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: P. J. Vonk Noordegraaf

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai tiek pareizi piemērota Regula (EK) Nr. 73/2009 (1), it īpaši tās 34., 36. un 137. pants, ja, izmantojot tiesības uz maksājumu, kas iegūtas no bezzemes lauksaimniecības un kuras tika piešķirtas atbilstoši viņa rīcībā esošajai platībai, lauksaimniekam netiek izmaksāta būtiska tiesību uz maksājumu daļa, lai gan viņš labticīgi atbilstīgi dalībvalsts šīs regulas 34. pantā paredzētās tiesību uz maksājumu aktivizācijas ietvaros piemērotajai, bet vēlāk Komisijas noraidītajai noteikšanas metodei ir norādījis nemainīgu tā rīcībā esošo hektāru, par kuriem ir tiesības pretendēt uz atbalstu, platību, vienīgi tā iemesla dēļ, ka pirms izmaksāšanas noteiktā platība, par kuru ir tiesības pretendēt uz atbalstu, izrādās mazāka aprēķina metodes grozījumu dēļ?

      (1)  Padomes 2009. gada 19. janvāra Regula (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 30, 16. lpp.)


title: lieta T-89/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko GAEC SALAT iesniedza 2005. gada 21. februārī

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/40

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko GAEC SALAT iesniedza 2005. gada 21. februārī
   (lieta T-89/05)
   (2005/C 106/79)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 21. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla GAEC SALAT, Kisaka (Francija), kuru pārstāv advokāts Fransuā Delpē [François Delpeuch].
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka Eiropas Komisijas atteikums lemt par GAEC SALAT2004. gada 15. oktobrī iesniegto sūdzību, kas reģistrēta 2004. gada 26. oktobrī ar [kārtas] numuru 0411325, ir nelikumīgs;

               2)

               piemērot visas no tiesībām izrietošās sekas.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā lietā prasītājs ir iesniedzis Komisijai sūdzību par grozījumu “SALERS” cilmes vietas nosaukuma specifikācijā, kas veikti ar Komisijas 2003. gada 14. maija Regulu (EK) Nr. 828/2003, ar ko groza specifikācijas sešpadsmit nosaukumiem, kuri norādīti pielikumā Regulai (EK) Nr. 1107/96 par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu reģistrāciju atbilstīgi procedūrai, kas paredzēta 17. pantā Padomes Regulā (EEK) Nr. 2081/92. Minētais cilmes vietas nosaukums jau ir reģistrēts atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1107/96.
   Pēc prasītāja domām, šis specifikāciju grozījums veido vispārējo tiesību principu, proti, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa, pārkāpumu attiecībā uz 'Salers' un 'Laguiole' sieru cilmes vietu nosaukumiem.


title: Lieta C-606/15: Prasība, kas celta 2015. gada 17. novembrī – Eiropas Komisija/Čehijas Republika

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/22

         Prasība, kas celta 2015. gada 17. novembrī – Eiropas Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-606/15)
   (2016/C 027/26)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – Z. Malůšková, J. Hottiaux)

      Atbildētāja: Čehijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               Atzīt, ka:

                           —

                           uzticot izmeklēšanas iestādei dzelzceļu sistēmas vadību, Čehijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2004/49/EK 19. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

                           —

                           negarantējot, ka izmeklēšanas iestāde uzsāk izmeklēšanu ne vēlāk kā nedēļas laikā pēc ziņojuma saņemšanas par avāriju vai starpgadījumu, Čehijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2004/49/EK 21. panta 3. punktā paredzētos pienākumus;

                           —

                           negarantējot, ka izmeklēšanas nobeiguma pārskats tiek paziņots Direktīvas 2004/49/EK 22. panta 3. punktā minētajām iesaistītajām pusēm, Čehijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2004/49/EK 23. panta 2. punktā paredzētos pienākumus;

                           —

                           negarantējot, ka izmeklēšanas iestāde sniedz drošības iestādei ieteikumus par drošību, Čehijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2004/49/EK 25. panta 2. punkta pirmajā teikumā paredzētos pienākumus;

                           —

                           neparedzot drošības iestādei pienākumu veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka ieteikumi par drošību tiek pienācīgi ņemti vērā un īstenoti, Čehijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2004/49/EK 25. panta 2. punkta otrajā teikumā paredzētos pienākumus;

                           —

                           neparedzot drošības iestādei pienākumu vismaz vienreiz gadā ziņot par pasākumiem, kuri ir veikti vai kuri tiks veikti pēc ieteikuma par drošību saņemšanas, Čehijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2004/49/EK 25. panta 3. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Čehijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam Komisija izvirza šādus pamatus:
   2015. gada 30. jūnijā, diena, kurā beidzās paziņojumā par iebildumiem noteiktais termiņš, Čehijas Republika nebija paziņojusi nekādus grozījumus, kas veikti valsts tiesību aktos, lai nodrošinātu to saderību ar Direktīvas 2004/49/EK (1) 19. panta 1. punktu, 21. panta 3. punktu, 23. panta 2. punktu un 25. panta 2. un 3. punktu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/49/EK par drošību Kopienas dzelzceļos, un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (Dzelzceļu drošības direktīva) (OV L 164, 44. lpp.).


title: Tiesas spriedums (sestā palāta) 2005. gada 21. jūlijā lietā C-449/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/51/EK — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/21

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2005. gada 21. jūlijā
   lietā C-449/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/51/EK - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 217/41)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-449/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 27. oktobrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāves — K. O'Reilija [C. O'Reilly] un A.-M. Rušo-Žuē [A.-M. Rouchaud-Joët]) pret Luksemburgas Lielhercogisti (pārstāvis — Z. Šrainers [S. Schreiner]), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs E. Borgs-Bartets [A. Borg-Barthet], tiesneši Ž.-P. Puisošē [J.-P. Puissochet] un A. O'Kīfs [A. Ó Caoimh] (referents), ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs], sekretārs R. Grass, 2005. gada 21. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2001. gada 28. jūnija Direktīvu 2001/51/EK, ar kuru papildina 26. pantu Konvencijā, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas Līgumu, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 314, 18.12.2004.


title: Jauno Tiesas locekļu zvēresta nodošana

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/1

         Jauno Tiesas locekļu zvēresta nodošana
   (2006/C 326/01)
   Pēc iecelšanas Eiropas Kopienu Tiesas tiesnešu amatā uz laika posmu no 2006. gada 7. oktobra līdz 2012. gada 6. oktobrim saskaņā ar Eiropas Kopienu dalībvalstu valdību pārstāvju 2006. gada 6. aprīļa (1) un 2006. gada 6. jūlija (2) lēmumu Ž. K. Bonišo [J. C. Bonichot], P. Linda [P. Lindh] un T. fon Danvics [T. von Danwitz] Tiesā 2006. gada 6. oktobrī nodeva zvērestu.
   Pēc iecelšanas Eiropas Kopienu Tiesas ģenerāladvokātu amatā uz laika posmu no 2006. gada 7. oktobra līdz 2012. gada 6. oktobrim saskaņā ar Eiropas Kopienu dalībvalstu valdību pārstāvju 2006. gada 6. aprīļa (1) lēmumu Ī. Bo [Y. Bot], J. Mazaks [J. Mazák] un V. Trstenjaka [V. Trstenjak] Tiesā 2006. gada 6. oktobrī nodeva zvērestu.

      (1)  OV L 104, 13.04.2006., 39. lpp.

      (2)  OV L 215, 05.08.2006., 30. lpp.


title: Lieta C-80/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 22. februārī iesniedza Baranya Megyei Bíróság (Ungārija) — Mahagében Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               18.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 22. februārī iesniedza Baranya Megyei Bíróság (Ungārija) — Mahagében Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

   (Lieta C-80/11)
   2011/C 179/10
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Baranya Megyei Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Mahagében Kft.

      Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīva 2006/112 (1) ir jāinterpretē tādējādi, ka nodokļu maksātājam, kas atbilst visiem būtiskajiem PVN atskaitīšanas nosacījumiem, kas paredzēti šajā direktīvā, var tikt liegtas atskaitīšanas tiesības tiesiskajā regulējumā vai valsts praksē, ar kuru aizliedz atskaitīt PVN, kas samaksāts, iegādājoties preces, kad vienīgais pierādījums tam, ka preces tika faktiski piegādātas, ir rēķins, kas ir līdzvērtīgs oriģinālajam dokumentam, bet nodokļu maksātājam nav dokumenta no rēķina izsniedzēja, lai pierādītu, ka pēdējam minētajam bija attiecīgās preces, ko viņš varēja piegādāt, un ka viņš ir izpildījis savus deklarēšanas pienākumus? Vai saskaņā ar Direktīvas 273. pantu dalībvalsts var prasīt, lai nodrošinātu PVN precīzu iekasēšanu un izvairītos no krāpšanas, ka rēķina saņēmējam ir citi dokumenti, lai pierādītu, ka rēķina izsniedzējam bija attiecīgās preces un ka šīs preces tam tika piegādātas vai nogādātas?

               2)

               Vai valsts PVN likuma 44. panta 5. punktā paredzētais jēdziens “vajadzīgā piesardzība” ir saderīgs ar Eiropas Savienības Tiesas vairakkārt atzītajiem neitralitātes un samērīguma principiem attiecībā uz direktīvas piemērošanu, ciktāl tas paredz, kā uzskata nodokļu iestāde un atbilstoši iedibinātajai judikatūrai, ka rēķina saņēmējs pārliecinās, ka rēķina izsniedzējs ir nodokļu maksātājs, ka viņš ir iegrāmatojis attiecīgās preces, ka viņam ir pirkuma rēķins par šīm precēm un ka viņš izpilda savus PVN deklarēšanas un maksāšanas pienākumus?

               3)

               Vai Direktīvas 2006/112 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 167. un 168. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tiesisko regulējumu vai valsts praksi, kura iespēju izmantot atskaitīšanas tiesības pakārto rēķina saņēmēja sniegtam pierādījumam, ka sabiedrība rēķina izsniedzēja rīkojas likumīgi?

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: Lieta C-347/06: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 17. jūlija spriedums ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ASM Brescia SpA / Comune di Rodengo Saiano (EKL 43., 49. un 86. pants — Gāzes sadales sabiedriskā pakalpojuma koncesija — Direktīva 2003/55 — Priekšlaicīga pārtraukšana pārejas posma beigās — Tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības aizsardzības principi)

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/7

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 17. jūlija spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ASM Brescia SpA/Comune di Rodengo Saiano

   (Lieta C-347/06) (1)

   (EKL 43., 49. un 86. pants - Gāzes sadales sabiedriskā pakalpojuma koncesija - Direktīva 2003/55 - Priekšlaicīga pārtraukšana pārejas posma beigās - Tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības aizsardzības principi)
   (2008/C 223/09)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: ASM Brescia SpA

      Atbildētāja: Comune di Rodengo Saiano

   Piedaloties: Anigas — Associazione Nazionale Industriali del Gas
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — EK līguma 43., 49. un 86. panta 1. punkta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvas 2003/55/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 98/30/EK atcelšanu (OV L 176, 57. lpp.) — Automātisks pagarinājums koncesijām attiecībā uz publiskiem gāzes piegādes pakalpojumiem
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kāds ir aplūkojams pamata lietā, saskaņā ar kuru atbilstoši tajā paredzētajiem nosacījumiem tiek pagarināts pārejas posma termiņš, kura beigās priekšlaicīgi ir jāpārtrauc pamata lietā minētās dabasgāzes sadales koncesija, nav pretrunā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvai 2003/55/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 98/30/EK atcelšanu. Šādos apstākļos ir arī jāuzskata, ka šāds tiesiskais regulējums nav pretrunā arī EKL 10. pantam un samērīguma principam;

               2)

               EKL 43. un 49. pantam un 86. panta 1. punktam nav pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kāds ir aplūkojams pamata lietā, saskaņā ar kuru atbilstoši tajā paredzētajiem nosacījumiem tiek pagarināts pārejas posma termiņš, kura beigās priekšlaicīgi ir jāpārtrauc pamata lietā minētās dabasgāzes sadales koncesija, tiktāl, ciktāl šāds pagarinājums var tikt uzskatīts par nepieciešamu, lai ļautu darījumu partneriem atrisināt līguma attiecības apstākļos, kuri būtu pieņemami gan no sabiedrisko pakalpojumu prasību viedokļa, gan no ekonomiskā viedokļa.

      (1)  OV C 281, 18.11.2006.


title: Lieta T-539/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 19. novembra spriedums – North Drilling/Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršana — Līdzekļu iesaldēšana — Kļūda vērtējumā — Atcelšanas seku pielāgošana laikā

text:
               18.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/35

         Vispārējās tiesas 2015. gada 19. novembra spriedums – North Drilling/Padome
   (Lieta T-539/14) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršana - Līdzekļu iesaldēšana - Kļūda vērtējumā - Atcelšanas seku pielāgošana laikā)
   (2016/C 016/43)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: North Drilling Co. (Teherāna, Irāna) (pārstāvji – J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea un J. Iriarte Ángel, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – A. de Elera-San Miguel Hurtado un M. Bishop)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2014. gada 16. aprīļa Lēmumu 2014/222/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 119, 65. lpp.), un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 397/2014, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 119, 1. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2014. gada 16. aprīļa Lēmuma 2014/222/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, 1. pantu un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Īstenošanas regulas (ES) Nr. 397/2014, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu 1. pantu, ciktāl tie attiecas uz North Drilling Co.;

               2)

               Lēmuma 2014/222 1. panta un Īstenošanas regulas Nr. 397/2014 1. panta tiesiskās sekas saglabāt spēkā attiecībā uz North Drilling līdz Eiropas Savienības Tiesas statūtu 56. panta pirmajā daļā paredzētā apelācijas sūdzības iesniegšanas termiņa izbeigšanās datumam vai, ja šajā termiņā tiek iesniegta apelācijas sūdzība, līdz apelācijas sūdzības noraidīšanai;

               3)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Lieta T-324/13: Prasība, kas celta 2013. gada 17. jūnijā — Endoceutics /ITSB — Merck ( “FEMIVIA” )

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/32

         Prasība, kas celta 2013. gada 17. jūnijā — Endoceutics/ITSB — Merck (“FEMIVIA”)
   (Lieta T-324/13)
   2013/C 252/53
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Endoceutics, Inc. (Kvebeka, Kanāda) (pārstāvis — M. Wahlin, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Merck KGaA (Darmstadt, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 15. aprīļa lēmumu lietā R 1021/2012-4;

               —

               noraidīt otras procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces iebildumus un atļaut reģistrēt reģistrācijai pieteikto Kopienas preču zīmi, proti, preču zīmes “FEMIVIA” reģistrācijas pieteikumu Nr. 9 386 343;

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājai apelācijas tiesvedībā un procesā ITSB radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “FEMIVIA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 386 343

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiska preču zīme “FEMIBION” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē, un grafiskas melnbaltas preču zīmes “feminion” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29. un 30. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu pilnībā

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-308/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 30. maijā iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) – Kozuba Premium Selection sp. z o.o. z siedzibą w Warszawie/Dyrektorowi Izby Skarbowej w Warszawie

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/32

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 30. maijā iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) – Kozuba Premium Selection sp. z o.o. z siedzibą w Warszawie/Dyrektorowi Izby Skarbowej w Warszawie

   (Lieta C-308/16)
   (2016/C 335/43)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Kozuba Premium Selection sp. z o.o. z siedzibą w Warszawie

      Atbildētājs: Dyrektorowi Izby Skarbowej w Warszawie

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļu sistēmu (1) 135. panta 1. punkta j) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums (2004. gada 11. martaUstawa o podatku od towarów i usług [Likuma par preču un pakalpojumu nodokli] (Dz. U., Nr. 54, poz. 535, ar grozījumiem; turpmāk tekstā – “Likums par PVN”) 43. panta 1. punkta 10. apakšpunkts), atbilstoši kuram no PVN ir atbrīvota ēku, būvju vai to daļu piegāde, izņemot, ja:

               a)

               piegāde notiek pirmreizējas izmantošanas ietvaros vai pirms tās;

               b)

               no pirmreizējās izmantošanas līdz ēkas, būves vai tās daļu piegādei ir pagājuši mazāk nekā 2 gadi;
               ciktāl Likuma par PVN 2. panta 14. punktā pirmreizēja izmantošana ir definēta kā ēku, būvju vai to daļu nodošana ekspluatācijā pirmajam īpašniekam vai pirmreizējam lietotājam, veicot ar nodokli apliekamas darbības, pēc to:

                           a)

                           uzbūvēšanas vai

                           b)

                           uzlabošanas, ja uzlabošanas izdevumi tiesību normu par ienākumu nodokli izpratnē sasniedz vismaz 30 % no sākotnējās vērtības?

      (1)  OV 2006, L 347, 1. lpp.


title: Lieta C-14/15: Prasība, kas celta 2015. gada 14. janvārī  – Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome

text:
               23.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/7

         Prasība, kas celta 2015. gada 14. janvārī – Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-14/15)
   (2015/C 096/09)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – F. Drexler, A. Caiola un M. Pencheva)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2014. gada 9. oktobra Lēmumu 2014/731/ES par to, lai Malta sāktu transportlīdzekļu reģistrācijas datu (TRD) automatizētu apmaiņu (1), Padomes 2014. gada 21. oktobra Lēmumu 2014/743/ES par to, lai Kipra sāktu transportlīdzekļu reģistrācijas datu (TRD) automatizētu apmaiņu (2), un Padomes 2014. gada 21. oktobra Lēmumu 2014/744/ES par to, lai Igaunija sāktu transportlīdzekļu reģistrācijas datu (TRD) automatizētu apmaiņu (3);

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības atcelt tiesību aktus pamatošanai Parlaments izvirza divus pamatus, kas attiecas, pirmkārt, uz Līgumu pārkāpumu, un, otrkārt, būtisku procedūras noteikumu pārkāpumu.
   Pirmkārt, Parlaments uzskata, ka Padome, pieņemot apstrīdētos lēmumus, ir izmantojusi neatbilstošu juridisko pamatu.
   Otrkārt, Parlaments pārmet Padomei, ka tā ir piemērojusi lēmumu pieņemšanas procedūru, kas nav juridiski pareiza.

      (1)  OV L 302, 56. lpp.

      (2)  OV L 308, 100. lpp.

      (3)  OV L 308, 102. lpp.


title: Lieta T-15/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 9. marta spriedums — Euro-Information /ITSB ( EURO AUTOMATIC CASH ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes EURO AUTOMATIC CASH reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamatojumi — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Aprakstošs raksturs — Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/43

         Vispārējās tiesas 2010. gada 9. marta spriedums — Euro-Information/ITSB (“EURO AUTOMATIC CASH”)
   (Lieta T-15/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “EURO AUTOMATIC CASH” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamatojumi - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Aprakstošs raksturs - Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))
   2010/C 113/69
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) (Strasbūra, Francija) (pārstāvis — A. Grolée, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis — A. Folliard–Monguiral)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 18. novembra lēmumu lietā R 70/2006-4 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “EURO AUTOMATIC CASH” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 18. novembra lēmumu lietā R 70/2006-4;

               2)

               ITSB atlīdzina četras piektdaļas no tiesāšanās izdevumiem, kas radušies lietas dalībniekiem procesā Vispārējā tiesā;

               3)

               Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) atlīdzina vienu piektdaļu no tiesāšanās izdevumiem, kas radušies lietas dalībniekiem procesā Vispārējā tiesā;

               4)

               ITSB atlīdzina nepieciešamos izdevumus, kas prasītājai radušies procesā ITSB Apelāciju padomē.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: Lieta C-552/09 P: Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 24. marta spriedums — Ferrero SpA /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — Kopienas grafiska preču zīme “TiMi KiNDERJOGHURT” — Agrāka vārdiska preču zīme “KINDER” — Spēkā neesamības atzīšanas process — 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts — Apzīmējumu līdzības vērtējums — Preču zīmju saime)

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/8

         Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 24. marta spriedums — Ferrero SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck

   (Lieta C-552/09 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - Kopienas grafiska preču zīme “TiMi KiNDERJOGHURT” - Agrāka vārdiska preču zīme “KINDER” - Spēkā neesamības atzīšanas process - 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts - Apzīmējumu līdzības vērtējums - Preču zīmju saime)
   2011/C 152/13
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ferrero SpA (pārstāvis — C. Gielen, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis) un Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2009. gada 14. oktobra spriedumu lietā T-140/08 Ferrero SpA/ITSB — Tirol Milch, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 30. janvāra lēmumu R 682/2007-2, ar kuru atcelts Anulēšanas nodaļas lēmums, ar ko atzīta par spēkā neesošu vārdiska preču zīme “TiMi KINDERJOGHURT” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē, saistībā ar prasītājas iesniegto pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Ferrero SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 27.03.2010.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 10. novembrī lietā T-396/02 August Storck KG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Trīsdimensionāla preču zīme — Konfektes forma — Absolūta atteikuma pamatojums — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Atšķirīgas īpašības, kas iegūtas izmantošanas rezultātā — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 3. punkts)

text:
               22.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/22

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 10. novembrī
   lietā T-396/02 August Storck KG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Trīsdimensionāla preču zīme - Konfektes forma - Absolūta atteikuma pamatojums - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Atšķirīgas īpašības, kas iegūtas izmantošanas rezultātā - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 3. punkts)
   (2005/C 19/47)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā T-396/02 August Storck KG, Berlīne (Vācija), ko pārstāv H. Wrage-Molkenthin, T. Reher, A. Heise un I. Rohr, avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji - B. Müller un G. Schneider) par prasību atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2002. gada 14. oktobra lēmumu (lieta R 187/2001-4), kas noraida trīsdimensiju preču zīmes, ko veido gaiši kastaņbrūnas konfektes forma, reģistrāciju, Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs H. Legal, tiesneši V. Tiili un M. Vilaras, sekretāre B. Pastor, sekretāra palīdze, 2004. gada 10. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               piespriest prasītājai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 55, 8.3.2003.


title: Lieta C-19/07: Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 17. janvāra spriedums ( Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Paul Chevassus-Marche / Groupe Danone , Société Kro beer brands SA (BKSA) , Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME) (Tiesību aktu tuvināšana — Direktīva 86/653/EEK — Pašnodarbināti tirdzniecības pārstāvji — Pārstāvja, kam uzticēts konkrēts ģeogrāfisks apgabals, tiesības uz komisijas naudu — Bez pilnvarotāja līdzdalības noslēgti darījumi)

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/11

         Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 17. janvāra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Paul Chevassus-Marche/Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME)

   (Lieta C-19/07) (1)

   (Tiesību aktu tuvināšana - Direktīva 86/653/EEK - Pašnodarbināti tirdzniecības pārstāvji - Pārstāvja, kam uzticēts konkrēts ģeogrāfisks apgabals, tiesības uz komisijas naudu - Bez pilnvarotāja līdzdalības noslēgti darījumi)
   (2008/C 64/16)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Cour de cassation
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Paul Chevassus-Marche

      Atbildētāji: Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME)

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour de cassation — Padomes 1986. gada 18. decembra Direktīvas 86/653/EEK par dalībvalstu tiesību aktu koordinēšanu attiecībā uz pašnodarbinātiem tirdzniecības pārstāvjiem (OV L 382, 17. lpp.) 7. panta 2. punkta interpretācija — Pārstāvja līguma pārtraukšana — Tirdzniecības pārstāvim, kam uzticēts konkrēts ģeogrāfisks apgabals vai personu grupa, izmaksājama komisijas nauda — Tiesību uz šo komisijas naudu esamība, ja nav tiešas vai netiešas pilnvarotāja kontroles pār darījumiem, kas noslēgti starp trešo personu un tirdzniecības pārstāvim uzticēta ģeogrāfiska apgabala klientu
   Rezolutīvā daļa
   Padomes 1986. gada 18. decembra Direktīvas 86/653/EEK par dalībvalstu tiesību aktu koordinēšanu attiecībā uz pašnodarbinātiem tirdzniecības pārstāvjiem 7. panta 2. punkta pirmais ievilkums jāinterpretē tādējādi, ka tirdzniecības pārstāvim, kam uzticēts konkrēts ģeogrāfisks apgabals, nav tiesību uz komisijas naudu par darījumiem, ko šī apgabala klienti noslēguši ar trešo personu bez tiešas vai netiešas pilnvarotāja līdzdalības.

      (1)  OV C 69, 24.3.2007.


title: Lieta C-526/03: Tiesas priekšsēdētāja  2005. gada 14. novembra  rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2005. gada 14. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-526/03) (1)

   (2006/C 143/55)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 71, 20.03.2004.


title: Lieta C-538/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 15. oktobrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Olot (Spānija) – Francesc de Bolós Pi/Urbaser, S.A.

text:
               21.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 429/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 15. oktobrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Olot (Spānija) – Francesc de Bolós Pi/Urbaser, S.A.

   (Lieta C-538/15)
   (2015/C 429/16)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia de Olot

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Francesc de Bolós Pi

      Atbildētāja: Urbaser, S.A.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar LESD 101. pantu, lasot to kopsakarā ar [EKL] 10. pantu un LES 4. panta 3. punktu, ir saderīgs tāds tiesiskais regulējums par prokuratoru amata atlīdzības tarifiem, kurā – kā 2003. gada 7. novembra Karaļa dekrētā Nr. 1373/2003 – to amata atlīdzībai nosaka tarifu jeb minimālo taksi, ko var paaugstināt vai samazināt tikai 12 % apmērā, un nedz dalībvalsts iestādes, nedz tiesas nedrīkst atkāpties no šiem minimālajiem tarifiem pat ārkārtēju apstākļu gadījumā?

               2)

               Vai tālab, lai minētās likumiskās takses piemērošanā varētu atkāpties no tajā noteiktajiem minimumiem, par ārkārtējiem apstākļiem var tikt uzskatīts tas, ka paveiktais darbs ir ļoti nesamērīgs ar apmēru, kādā šīs takses piemērošanas rezultātā saņemama amata atlīdzība?

               3)

               Vai ar LESD 56. pantu ir saderīgs Karaļa dekrēts Nr. 1373/2003?

               4)

               Vai šis Karaļa dekrēts atbilst Direktīvas 2006/123/EK (1) 15. panta 3. punktā noteiktajiem nepieciešamības un samērīguma nosacījumiem?

               5)

               Vai Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. pants ietver tiesības efektīvi aizstāvēties pret to, ka prokuratora amata atlīdzība tiek aprēķināta nesamērīgi lielā apmērā un neatbilstoši faktiski paveiktajam darbam?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū (OV L 376, 36. lpp.).


title: Lieta C-357/14 P: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 1. oktobra spriedums – Electrabel SA un Dunamenti Erőmű Zrt/Eiropas Komisija Apelācijas sūdzība — Valsts atbalsts — Atbalsts, ko Ungārijas Republika piešķīrusi noteiktiem elektroenerģijas ražotājiem — Elektroenerģijas iepirkuma līgumi, kas noslēgti starp valsts uzņēmumu un konkrētiem elektroenerģijas ražotājiem — Lēmums, ar kuru šis atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots to atgūt — Jēdziens “lietas dalībnieks”, kas Tiesā var iesniegt apelācijas sūdzību — Ungārijas pievienošanās Eiropas Savienībai — Atbilstošais datums atbalsta pastāvēšanas novērtēšanai — “Valsts atbalsta” jēdziens — Priekšrocība — Privātā ieguldītāja kritērijs — Šāda atbalsta summas aprēķināšanas metodoloģija

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/9

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 1. oktobra spriedums – Electrabel SA un Dunamenti Erőmű Zrt/Eiropas Komisija
   (Lieta C-357/14 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Valsts atbalsts - Atbalsts, ko Ungārijas Republika piešķīrusi noteiktiem elektroenerģijas ražotājiem - Elektroenerģijas iepirkuma līgumi, kas noslēgti starp valsts uzņēmumu un konkrētiem elektroenerģijas ražotājiem - Lēmums, ar kuru šis atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots to atgūt - Jēdziens “lietas dalībnieks”, kas Tiesā var iesniegt apelācijas sūdzību - Ungārijas pievienošanās Eiropas Savienībai - Atbilstošais datums atbalsta pastāvēšanas novērtēšanai - “Valsts atbalsta” jēdziens - Priekšrocība - Privātā ieguldītāja kritērijs - Šāda atbalsta summas aprēķināšanas metodoloģija)
   (2015/C 381/10)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Electrabel SA un Dunamenti Erőmű Zrt (pārstāvji – J. Philippe, F.-H. Boret un A.-C. Guyon, avocats, P. Turner QC)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Flynn un K. Talabér-Ritz)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Dunamenti Erőmű Zrt. sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Electrabel SA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 329, 22.9.2014.


title: Lieta C-373/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. augustā iesniedza Krajský súd v Prešove (Slovākija) — G.I.C. Cash, a.s./Marián Gunčaga

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. augustā iesniedza Krajský súd v Prešove (Slovākija) — G.I.C. Cash, a.s./Marián Gunčaga

   (Lieta C-373/12)
   2012/C 355/13
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Krajský súd v Prešove

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: G.I.C. Cash, a.s.

      Atbildētājs: Marián Gunčaga

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (1) (Harta) 47. pants apvienojumā ar tās 38. pantu un Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (2) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir interpretējami tādējādi, ka gadījumā, kad tiesai, izskatot strīdu saistībā ar līgumu, kas noslēgts ar patērētāju, ir jāizvērtē, vai kāds līguma noteikums ir negodīgs, un ja kādas citas dalībvalsts tiesa analoģiskos faktiskos apstākļos jau ir nepārprotami nospriedusi, ka līguma noteikums ar līdzīgu vai identisku saturu ir atzīstams par negodīgu, patērētājam ir tiesības uz to, lai tiesa, izvērtējot, vai strīdīgais līguma noteikums ir negodīgs, ņemtu vērā šo otras dalībvalsts tiesas pasludināto nolēmumu?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai tiesa pārkāpj Hartas 47. pantā apvienojumā ar tās 38. pantu paredzētās patērētāja pamattiesības, ja tā neņem vērā otras dalībvalsts tiesas pasludināto nepārprotamo nolēmumu par līguma noteikuma ar līdzīgu vai identisku saturu negodīgo raksturu?

      (1)  OV C 364, 18.12.2000., 1. lpp.

      (2)  OV L 95, 29. lpp.


title: Lieta C-491/08: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 10. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 92/43/EEK — Dabisko dzīvotņu aizsardzība — Savvaļas fauna un flora — Kopienā nozīmīga teritorija — Aizsardzības režīms — Tūrisma komplekss “Is Arenas” )

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/7

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 10. jūnija spriedums — Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-491/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu aizsardzība - Savvaļas fauna un flora - Kopienā nozīmīga teritorija - Aizsardzības režīms - Tūrisma komplekss “Is Arenas”)
   2010/C 209/09
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — D. Recchia)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. Bruni, pārstāvis, G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.) pārkāpums — Kopienā nozīmīgas teritorijas — Teritorija “Is Arenas” — Golfa laukuma ierīkošana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               saistībā ar tūrisma un nekustamā īpašuma kompleksu “Is Arenas”, kas atstāj ietekmi uz teritoriju “Is Arenas”:

                           —

                           līdz 2006. gada 19. jūlijam — datums, kurā teritorija “Is Arenas” tika ierakstīta Kopienā nozīmīgo teritoriju sarakstā, neveicot atbilstošus aizsardzības pasākumus saskaņā ar Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvā 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību minēto aizsardzības mērķi, lai valsts līmenī aizsargātu ieteiktās Kopienā nozīmīgas teritorijas attiecīgās ekoloģiskās intereses, it īpaši neaizliedzot iejaukšanos, kura nopietni var apdraudēt teritorijas ekoloģiskās iezīmes, un

                           —

                           pēc 2006. gada 19. jūlija neveicot atbilstošus pasākumus, lai nepieļautu tādu dabisko dzīvotņu noplicināšanos, kuru dēļ tika noteikta Kopienā nozīmīga teritorija,

                     Itālijas Republika nav izpildījusi Direktīvā 92/43/EEK paredzētos pienākumus un it īpaši attiecībā uz otro iebildumu šīs direktīvas 6. panta 2. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 44, 21.02.2009.


title: Lieta C-602/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-111/14 Unitec Bio/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/31

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-111/14 Unitec Bio/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-602/16 P)
   (2017/C 030/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – H. Marcos Fraile, pārstāve, N. Tuominen, avocat)

      Pārējie lietas dalībnieki: Unitec Bio SA, Eiropas Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-111/14 Unitec Bio SA/Eiropas Savienības Padome, kas Padomei tika paziņots 2016. gada 16. septembrī;

               —

               noraidīt prasītājas pirmajā instancē celto prasību par apstrīdētās regulas atcelšanu un

               —

               piespriest prasītājai atlīdzināt Padomei gan pirmajā, gan apelācijas instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pakārtoti,

               —

               nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai izskatīšanai no jauna;

               —

               lēmumu par tiesāšanās izdevumiem, kas radušies gan pirmajā, gan apelācijas instancē, atlikt.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

                  Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot piemērojusi kļūdainu juridisko kritēriju, vērtēdama, vai Padomei bija pierādījumi, kas ļautu nolemt, ka attiecīgo Argentīnas eksportētāju uzskaitē norādītās izejvielu iekšzemes cenas ir pietiekami izkropļotas, lai tās varētu neņemt vērā un izmantotu pamatregulas (1) 2. panta 5. punkta otrajā daļā paredzēto metodi. Šādi rīkodamās, Vispārējā tiesa esot iestādei uzlikusi pārlieku smagu pierādīšanas pienākumu.

               2.

                  Otrkārt, neesot pienācīgi norādīts pamatojums Vispārējās tiesas secinājumam, ka iestāžu sniegtie pierādījumi nav pietiekami, lai pierādītu, ka DEN sistēmas dēļ galveno izejvielu cenas Argentīnā ir ievērojami izkropļotas.

               3.

                  Treškārt, pārsūdzētā sprieduma rezolutīvā daļa, kurā antidempinga maksājumi ir atcelti, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, nav samērīga ar vienīgo Vispārējās tiesas izskatīto atcelšanas pamatu un prettiesiskuma atzīšanu apvelta ar nepienācīgām tiesiskām sekām.

               4.

               Padome pierādīšot, ka pārsūdzētajā spriedumā ir vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, kas ietekmē tā spēkā esamību. Padome piebilst, ka prasītājas pirmajā pamatā norādītie fakti ir pietiekami pierādīti, lai Tiesa varētu izspriest par šo pamatu un noraidīt prasību.

               5.

               Tāpēc Padome godbijīgi lūdz atcelt pārsūdzēto spriedumu un noraidīt prasītājas pirmajā instancē celto prasību par apstrīdētās regulas atcelšanu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 51. lpp.) (“pamatregula”).


title: Lieta T-357/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 8. novembra spriedums — Chetcuti pret Komisiju (Ierēdņi — Iekšējs konkurss — Palīgdarbinieka nepielaišana pārbaudījumiem)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/56

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 8. novembra spriedums — Chetcuti pret Komisiju
   (Lieta T-357/04) (1)

   (Ierēdņi - Iekšējs konkurss - Palīgdarbinieka nepielaišana pārbaudījumiem)
   (2006/C 326/120)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marguerite Chetcuti, Zejtun (Malta) (pārstāvis — M.-A. Lucas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. Tserepa-Lacombe un M. Velardo, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atcelt atlases komisijas 2004. gada 22. jūnija lēmumu, ar ko noraidīja prasītājas kandidatūra, un turpmāk pieņemtos konkursa kārtības aktus.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 284, 20.11.2004.