title: Apvienotās lietas C-724/18 un C-727/18: Tiesas (virspalāta) 2020. gada 22. septembra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18)/Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2006/123/EK – Piemērošanas joma – Mēbelētu dzīvojamo telpu atkārtota un īstermiņa izīrēšana gadījuma klientiem, kuriem tās nav pastāvīgā dzīvesvieta – Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru noteiktās pašvaldībās ir jābūt iepriekšējas atļaujas sistēmai un šīm pašvaldībām ir pienākums noteikt šajā sistēmā paredzēto atļauju piešķiršanas nosacījumus – 4. panta 6) punkts – Jēdziens “atļaujas piešķiršanas sistēma” – 9. pants – Pamatojums – Nepietiekams ilgtermiņa īrei paredzēto mājokļu piedāvājums par pieņemamām cenām – Samērīgums – 10. pants – Prasības attiecībā uz atļauju piešķiršanas nosacījumiem)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/4

      Tiesas (virspalāta) 2020. gada 22. septembra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18)/Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris

      (Apvienotās lietas C-724/18 un C-727/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2006/123/EK - Piemērošanas joma - Mēbelētu dzīvojamo telpu atkārtota un īstermiņa izīrēšana gadījuma klientiem, kuriem tās nav pastāvīgā dzīvesvieta - Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru noteiktās pašvaldībās ir jābūt iepriekšējas atļaujas sistēmai un šīm pašvaldībām ir pienākums noteikt šajā sistēmā paredzēto atļauju piešķiršanas nosacījumus - 4. panta 6) punkts - Jēdziens “atļaujas piešķiršanas sistēma” - 9. pants - Pamatojums - Nepietiekams ilgtermiņa īrei paredzēto mājokļu piedāvājums par pieņemamām cenām - Samērīgums - 10. pants - Prasības attiecībā uz atļauju piešķiršanas nosacījumiem)
      (2020/C 390/05)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour de cassation

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18)

         Atbildētāji: Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū 1. un 2. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šī direktīva ir piemērojama dalībvalsts tiesiskajam regulējumam, kurš attiecas uz darbībām, kas sastāv no mēbelētu dzīvojamo telpu atkārtotas un īstermiņa izīrēšanas par atlīdzību gan profesionālās, gan neprofesionālas darbības ietvaros gadījuma klientiem, kuriem tās nav patstāvīgā dzīvesvieta.

                  2)

                  Direktīvas 2006/123 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru ir jāsaņem iepriekšēja atļauja noteiktu dzīvojamo telpu izīrēšanas darbību veikšanai, ietilpst jēdzienā “atļauju piešķiršanas sistēma” šī panta 6. punkta izpratnē.

                  3)

                  Direktīvas 2006/123 9. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar ko tādu iemeslu dēļ, kuru mērķis ir nodrošināt pietiekamu ilgtermiņa īrei paredzētu mājokļu piedāvājumu par pieņemamām cenām, noteiktas darbības, kas sastāv no mēbelētu dzīvojamo telpu atkārtotas un īstermiņa izīrēšanas par atlīdzību gadījuma klientiem, kuriem tās nav pastāvīgā dzīvesvieta, ir pakļautas iepriekšējas atļaujas piešķiršanas sistēmai noteiktās pašvaldībās, kurās izīrējamo mājokļu situācijā ir būtiska spriedze, ir pamatots ar primāru vispārējo interešu apsvērumu, lai novērstu izīrēšanai paredzēto mājokļu trūkumu, un ir samērīgs ar izvirzīto mērķi, ciktāl šo mērķi nevar sasniegt ar mazāk ierobežojošu pasākumu, it īpaši tādēļ, ka a posteriori pārbaude būtu pārāk novēlota, lai būtu patiesi efektīva.

                  4)

                  Direktīvas 2006/123 10. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā valsts tiesiskais regulējums, ar ko ir izveidota sistēma, saskaņā ar kuru tādu noteiktu darbību veikšanai, kas sastāv no mēbelētu dzīvojamo telpu izīrēšanas par atlīdzību, ir jāsaņem iepriekšēja atļauja, kura ir balstīta uz kritērijiem saistībā ar to, ka attiecīgās telpas tiek izīrētas “atkārtoti un īstermiņā gadījuma klientiem, kuriem tās nav pastāvīgā dzīvesvieta”, un ar ko vietējām iestādēm ir piešķirtas pilnvaras atbilstoši šī tiesiskā regulējuma noteikumiem precizēt šajā sistēmā paredzēto atļauju piešķiršanas nosacījumus, ievērojot sociālās daudzveidības mērķi un ņemot vērā vietējo dzīvojamo telpu tirgu un nepieciešamību samazināt mājokļu trūkumu, vajadzības gadījumā pakļaujot šīs atļaujas kompensācijas prasībai, kas izpaužas kā telpu, kurām ir cits lietojums, vienlaicīga pārveidošana par dzīvojamām telpām, ja šie nosacījumi ir saderīgi ar šajā tiesību normā paredzētajām prasībām un ja šī prasība var tikt izpildīta ar pārskatāmiem un pieejamiem nosacījumiem.

         (1)  OV C 35, 28.1.2019.


title: Lieta C-806/18: Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret JZ (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kuri dalībvalstī uzturas nelikumīgi – Direktīva 2008/115/EK – 11. pants – Ieceļošanas aizliegums – Trešās valsts valstspiederīgais, attiecībā uz kuru ir noteikts šāds aizliegums, bet kurš nekad nav atstājis attiecīgo dalībvalsti – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts brīvības atņemšanas sods par šī valstspiederīgā uzturēšanos šajā dalībvalstī, lai gan viņam ir zināms par ieceļošanas aizliegumu, kas ir izdots attiecībā uz viņu)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/5

      Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret JZ
      (Lieta C-806/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kuri dalībvalstī uzturas nelikumīgi - Direktīva 2008/115/EK - 11. pants - Ieceļošanas aizliegums - Trešās valsts valstspiederīgais, attiecībā uz kuru ir noteikts šāds aizliegums, bet kurš nekad nav atstājis attiecīgo dalībvalsti - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts brīvības atņemšanas sods par šī valstspiederīgā uzturēšanos šajā dalībvalstī, lai gan viņam ir zināms par ieceļošanas aizliegumu, kas ir izdots attiecībā uz viņu)
      (2020/C 390/06)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hoge Raad der Nederlanden

         Pamata kriminālprocesa dalībnieks

      JZ

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/115/EK (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu un it īpaši tās 11. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka brīvības atņemšanas sods var tikt piespriests trešās valsts valstspiederīgajam, kurš nelikumīgi uzturas valstī un saistībā ar kuru šajā direktīvā noteiktā atgriešanas procedūra ir pabeigta, lai gan šī persona nav faktiski atstājusi dalībvalstu teritoriju, ja inkriminētā rīcība ir definēta kā tāda, kas attiecas uz nelikumīgu uzturēšanos, attiecīgajai personai zinot par ieceļošanas aizliegumu, kas tostarp noteikts ieinteresētās personas to iepriekšējo kriminālsodāmību vai apdraudējuma dēļ, ko tā rada sabiedriskajai kārtībai vai valsts drošībai, ar nosacījumu, ka inkriminētā rīcība nav definēta saistībā ar šī ieceļošanas aizlieguma pārkāpumu un ka šis tiesiskais regulējums ir pietiekami pieejams, precīzs un paredzams tā piemērošanā, lai novērstu jebkādu patvaļas risku, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 122, 1.4.2019.


title: Apvienotās lietas C-807/18 un C-39/19: Tiesas (virspalāta) 2020. gada 15. septembra spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Telenor Magyarország Zrt./Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Elektroniskie sakari – Regula (ES) 2015/2120 – 3. pants – Piekļuve atvērtam internetam – 3. panta 1. punkts – Tiešo lietotāju tiesības – Tiesības piekļūt lietojumprogrammām un pakalpojumiem, kā arī tās izmantot – Tiesības nodrošināt lietojumprogrammas un pakalpojumus – 3. panta 2. punkts – Tādu vienošanos un komercprakses aizliegums, kas ierobežo tiešo lietotāju tiesību īstenošanu – Jēdzieni “vienošanās”, “komercprakse”, “tiešie lietotāji” un “patērētāji” – Tiešo lietotāju tiesību īstenošanas ierobežojuma esamības novērtējums – Kārtība – 3. panta 3. punkts – Pienākums nodrošināt vienlīdzīgu un nediskriminējošu attieksmi pret datplūsmu – Iespēja īstenot saprātīgus datplūsmas pārvaldības pasākumus – Aizliegums veikt datplūsmas bloķēšanas vai palēnināšanas pasākumus – Izņēmumi – Komercprakse, saskaņā ar kuru tiek piedāvāti tarifu plāni, paredzot, ka klienti, kas tos abonē, iegādājas paketi, kura tiem dod tiesības bez ierobežojumiem izmantot noteiktu datu apjomu tādējādi, ka dažu konkrētu lietojumprogrammu un pakalpojumu, uz ko attiecas “nulles tarifs”, izmantošanā radītā datplūsma netiek ierēķināta minētajā datu apjomā, un ka, tiklīdz šis datu apjoms ir patērēts, tie var bez ierobežojumiem turpināt izmantot šīs konkrētās lietojumprogrammas un pakalpojumus, savukārt attiecībā uz pārējām lietojumprogrammām un pakalpojumiem tiek piemēroti datplūsmas bloķēšanas vai palēnināšanas pasākumi)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/6

      Tiesas (virspalāta) 2020. gada 15. septembra spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Telenor Magyarország Zrt./Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

      (Apvienotās lietas C-807/18 un C-39/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Elektroniskie sakari - Regula (ES) 2015/2120 - 3. pants - Piekļuve atvērtam internetam - 3. panta 1. punkts - Tiešo lietotāju tiesības - Tiesības piekļūt lietojumprogrammām un pakalpojumiem, kā arī tās izmantot - Tiesības nodrošināt lietojumprogrammas un pakalpojumus - 3. panta 2. punkts - Tādu vienošanos un komercprakses aizliegums, kas ierobežo tiešo lietotāju tiesību īstenošanu - Jēdzieni “vienošanās”, “komercprakse”, “tiešie lietotāji” un “patērētāji” - Tiešo lietotāju tiesību īstenošanas ierobežojuma esamības novērtējums - Kārtība - 3. panta 3. punkts - Pienākums nodrošināt vienlīdzīgu un nediskriminējošu attieksmi pret datplūsmu - Iespēja īstenot saprātīgus datplūsmas pārvaldības pasākumus - Aizliegums veikt datplūsmas bloķēšanas vai palēnināšanas pasākumus - Izņēmumi - Komercprakse, saskaņā ar kuru tiek piedāvāti tarifu plāni, paredzot, ka klienti, kas tos abonē, iegādājas paketi, kura tiem dod tiesības bez ierobežojumiem izmantot noteiktu datu apjomu tādējādi, ka dažu konkrētu lietojumprogrammu un pakalpojumu, uz ko attiecas “nulles tarifs”, izmantošanā radītā datplūsma netiek ierēķināta minētajā datu apjomā, un ka, tiklīdz šis datu apjoms ir patērēts, tie var bez ierobežojumiem turpināt izmantot šīs konkrētās lietojumprogrammas un pakalpojumus, savukārt attiecībā uz pārējām lietojumprogrammām un pakalpojumiem tiek piemēroti datplūsmas bloķēšanas vai palēnināšanas pasākumi)
      (2020/C 390/07)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Fővárosi Törvényszék

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Telenor Magyarország Zrt.

         Atbildētāja: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2015/2120 (2015. gada 25. novembris), ar ko nosaka pasākumus sakarā ar piekļuvi atvērtam internetam un groza Direktīvu 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem un Regulu (ES) Nr. 531/2012 par viesabonēšanu publiskajos mobilo sakaru tīklos Savienībā, 3. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tarifu plāni – ko interneta piekļuves pakalpojumu sniedzējs īsteno, noslēdzot ar tiešajiem lietotājiem vienošanās, saskaņā ar kurām tie var iegādāties paketi, kura tiem dod tiesības bez ierobežojumiem izmantot noteiktu datu apjomu tādējādi, ka dažu konkrētu lietojumprogrammu un pakalpojumu, uz ko attiecas “nulles tarifs”, izmantošanā radītā datplūsma netiek ierēķināta minētajā datu apjomā un ka, tiklīdz šis datu apjoms ir patērēts, tie var bez ierobežojumiem turpināt izmantot šīs konkrētās lietojumprogrammas un pakalpojumus, savukārt attiecībā uz pārējām pieejamajām lietojumprogrammām un pakalpojumiem tiek piemēroti datplūsmas bloķēšanas vai palēnināšanas pasākumi:

                  —

                  ir nesaderīgi ar šī panta 2. punktu, to lasot kopsakarā ar tā 1. punktu, ja šie tarifu plāni, šīs vienošanās un šie bloķēšanas vai palēnināšanas pasākumi ierobežo tiešo lietotāju tiesību īstenošanu, un

                  —

                  ir nesaderīgi ar šī panta 3. punktu, ja minētie bloķēšanas vai palēnināšanas pasākumi ir balstīti uz komerciāliem apsvērumiem.

         (1)  OV C 139, 15.4.2019.


title: Lieta C-12/19 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums – Mylène Troszczynski/Eiropas Parlaments (Apelācija – Institucionālās tiesības – Eiropas Parlamenta loceklis – Protokols par Eiropas Savienības privilēģijām un imunitāti – 8. pants – Parlamentārā imunitāte – Ar parlamentārajiem pienākumiem nesaistīta darbība – Publikācija deputāta Twitter kontā – 9. pants – Parlamentārā neaizskaramība – Piemērojamība – Lēmums par parlamentārās imunitātes atcelšanu)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/7

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 17. septembra spriedums – Mylène Troszczynski/Eiropas Parlaments
      (Lieta C-12/19 P) (1)

      (Apelācija - Institucionālās tiesības - Eiropas Parlamenta loceklis - Protokols par Eiropas Savienības privilēģijām un imunitāti - 8. pants - Parlamentārā imunitāte - Ar parlamentārajiem pienākumiem nesaistīta darbība - Publikācija deputāta Twitter kontā - 9. pants - Parlamentārā neaizskaramība - Piemērojamība - Lēmums par parlamentārās imunitātes atcelšanu)
      (2020/C 390/08)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Mylène Troszczynski (pārstāvis: F. Wagner, advokāts)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments (pārstāvji: S. Alonso de León un C. Burgos)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Mylène Troszczynski atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 82, 4.3.2019.


title: Lieta C-121/19 P: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 16. septembra spriedums – Edison SpA/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (Apelācija – Eiropas Savienības preču zīme – Grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “EDISON”, reģistrācijas pieteikums – Nicas klasifikācijas klases nosaukuma un tam pievienotajā alfabētiskajā sarakstā ietverto jēdzienu interpretācija)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/7

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 16. septembra spriedums – Edison SpA/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
      (Lieta C-121/19 P) (1)

      (Apelācija - Eiropas Savienības preču zīme - Grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “EDISON”, reģistrācijas pieteikums - Nicas klasifikācijas klases nosaukuma un tam pievienotajā alfabētiskajā sarakstā ietverto jēdzienu interpretācija)
      (2020/C 390/09)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Edison SpA (pārstāvji: F. Boscariol de Roberto un D. Martucci, avvocati)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis: J. Crespo Carrillo)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Edison SpA sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 288, 26.8.2019.


title: Lieta C-122/19 P: Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums – Hamas/Eiropas Savienības Padome, Francijas Republika, Eiropas Komisija (Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Cīņa pret terorismu – Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām – Līdzekļu iesaldēšana – Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP – 1. panta 4. un 6. punkts – Regula (EK) Nr. 2580/2001 – 2. panta 3. punkts – Organizācijas iekļaušana un atstāšana terora aktos iesaistīto personu, grupu un organizāciju sarakstā – Nosacījumi – Tiesu iestādei līdzvērtīga kompetentā iestāde – Notiesājošs nolēmums – Iesaistīšanās ar terorismu saistītās darbībās riska saglabāšanās – Lēmumu par līdzekļu iesaldēšanu faktiskais pamats – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/8

      Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums – Hamas/Eiropas Savienības Padome, Francijas Republika, Eiropas Komisija
      (Lieta C-122/19 P) (1)

      (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Cīņa pret terorismu - Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām - Līdzekļu iesaldēšana - Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP - 1. panta 4. un 6. punkts - Regula (EK) Nr. 2580/2001 - 2. panta 3. punkts - Organizācijas iekļaušana un atstāšana terora aktos iesaistīto personu, grupu un organizāciju sarakstā - Nosacījumi - Tiesu iestādei līdzvērtīga kompetentā iestāde - Notiesājošs nolēmums - Iesaistīšanās ar terorismu saistītās darbībās riska saglabāšanās - Lēmumu par līdzekļu iesaldēšanu faktiskais pamats - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
      (2020/C 390/10)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Hamas (pārstāve: L. Glock, advokāte)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: B. Driessen un K. Pavlaki), Francijas Republika, Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji F. Castillo de la Torre, A. Bouquet, J. Roberti di Sarsina, C. Zadra un A. Tizzano, vēlāk – F. Castillo de la Torre, A. Bouquet, J. Roberti di Sarsina)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Hamas sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 131, 8.4.2019.


title: Lieta C-312/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 16. septembra spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – XT/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2006/112/EK – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – 9. panta 1. punkts – 193. pants – Jēdziens “nodokļa maksātājs” – Līgums par kopīgu darbību – Partnerība – Saimnieciskas darbības piesaiste vienam no partneriem – Tā nodokļa maksātāja noteikšana, kuram ir jāmaksā nodoklis)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/8

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 16. septembra spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – XT/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      (Lieta C-312/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2006/112/EK - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - 9. panta 1. punkts - 193. pants - Jēdziens “nodokļa maksātājs” - Līgums par kopīgu darbību - Partnerība - Saimnieciskas darbības piesaiste vienam no partneriem - Tā nodokļa maksātāja noteikšana, kuram ir jāmaksā nodoklis)
      (2020/C 390/11)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: XT

         Atbildētāja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 9. panta 1. punkts un 193. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka fiziska persona, kas ar citu fizisku personu ir noslēgusi līgumu par kopīgu darbību, kurš veido partnerību, kam nav juridiskas personas statusa un ko raksturo tas, ka pirmā persona ir tiesīga rīkoties visu partneru vārdā, taču tā rīkojas viena pati un pati savā vārdā attiecībās ar trešajām personām, kad tā veic šīs partnerības saimniecisko darbību, ir jāuzskata par “nodokļu maksātāju” Direktīvas 2006/112 9. panta 1. punkta izpratnē un par tādu, kam vienai pašai ir jāmaksā PVN, kas maksājams saskaņā ar šīs direktīvas 193. pantu, atkarībā no tā, vai tā ir rīkojusies savā vai kādas citas personas labā kā komisionārs minētās direktīvas 14. panta 2. punkta c) apakšpunkta un 28. panta izpratnē.

         (1)  OV C 220, 1.7.2019.


title: Lieta C-363/19: Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums (Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Konsumentombudsmannen/Mezina AB (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pārtikas nodrošinājums – Uzturvērtības un veselīguma norādes uz pārtikas produktiem – Regula (EK) Nr. 1924/2006 – 5. un 6. pants – Norāžu zinātniskais pamatojums – Vispārpieņemti zinātniski pierādījumi – 10. panta 1. punkts – 28. panta 5. punkts – Pārejas noteikumi – Uzņēmēju negodīga komercprakse iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem – Direktīva 2005/29/EK – 3. panta 4. punkts – Saistība starp Direktīvas 2005/29 noteikumiem un citām Savienības normām par īpašiem negodīgas komercprakses aspektiem)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/10

      Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums (Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Konsumentombudsmannen/Mezina AB

      (Lieta C-363/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pārtikas nodrošinājums - Uzturvērtības un veselīguma norādes uz pārtikas produktiem - Regula (EK) Nr. 1924/2006 - 5. un 6. pants - Norāžu zinātniskais pamatojums - Vispārpieņemti zinātniski pierādījumi - 10. panta 1. punkts - 28. panta 5. punkts - Pārejas noteikumi - Uzņēmēju negodīga komercprakse iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem - Direktīva 2005/29/EK - 3. panta 4. punkts - Saistība starp Direktīvas 2005/29 noteikumiem un citām Savienības normām par īpašiem negodīgas komercprakses aspektiem)
      (2020/C 390/13)
      Tiesvedības valoda – zviedru

         Iesniedzējtiesa

         Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Konsumentombudsmannen

         Atbildētāja: Mezina AB

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1924/2006 (2006. gada 20. decembris) par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 107/2008 (2008. gada 15. janvāris), 5. panta 1. punkts, 6. panta 1. un 2. punkts, 10. panta 1. punkts, kā arī 28. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši šajā pēdējā minētajā tiesību normā paredzētajam pārejas režīmam pierādīšanas pienākums un pierādījumu apjoms, kas tiek prasīts saistībā ar šīs regulas 13. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajām veselīguma norādēm, ir reglamentēts minētajā regulā, kurā tiek prasīts, lai uzņēmējs, kas ir iesaistīts pārtikas apritē, būtu spējīgs savas izmantotās norādes pamatot ar vispārpieņemtiem zinātniskiem pierādījumiem. Šīm norādēm ir jābūt balstītām uz objektīvu informāciju, ko apstiprina pietiekama zinātnieku vienprātība.

                  2)

                  Regulas Nr. 1924/2006, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 107/2008, un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/29/EK (2005. gada 11. maijs), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”), normu konflikta gadījumā prevalē pirmās minētās regulas noteikumi, un tos piemēro negodīgai komercpraksei veselīguma norāžu jomā minētās regulas izpratnē.

         (1)  OV C 246, 22.7.2019.


title: Lieta C-367/19: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums (Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tax-Fin-Lex d.o.o./Ministrstvo za notranje zadeve (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Publiski pakalpojumu līgumi – Direktīva 2014/24/ES – 2. panta 1. punkta 5) apakšpunkts – Jēdziens “publisks līgums” – Jēdziens “līgums par atlīdzību” – Pretendenta piedāvājums par cenu nulle euro – Piedāvājuma noraidīšana – 69. pants – Nepamatoti lēts piedāvājums)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/11

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums (Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tax-Fin-Lex d.o.o./Ministrstvo za notranje zadeve

      (Lieta C-367/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski pakalpojumu līgumi - Direktīva 2014/24/ES - 2. panta 1. punkta 5) apakšpunkts - Jēdziens “publisks līgums” - Jēdziens “līgums par atlīdzību” - Pretendenta piedāvājums par cenu nulle euro - Piedāvājuma noraidīšana - 69. pants - Nepamatoti lēts piedāvājums)
      (2020/C 390/14)
      Tiesvedības valoda – slovēņu

         Iesniedzējtiesa

         Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Tax-Fin-Lex d.o.o.

         Atbildētāja: Ministrstvo za notranje zadeve

         Piedaloties: LEXPERA d.o.o.

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/2365 (2017. gada 18. decembris), 2. panta 1. punkta 5) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav juridiskais pamats pretendenta piedāvājuma noraidīšanai publiskā iepirkuma procedūrā tikai tādēļ, ka piedāvājumā norādītā cena ir nulle euro.

         (1)  OV C 263, 5.8.2019.


title: Lieta C-386/19 P: Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums – Hamas/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija (Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Cīņa pret terorismu – Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām – Līdzekļu iesaldēšana – Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP – 1. panta 4. un 6. punkts – Regula (EK) Nr. 2580/2001 – 2. panta 3. punkts – Organizācijas iekļaušana un atstāšana terora aktos iesaistīto personu, grupu un organizāciju sarakstā – Nosacījumi – Tiesu iestādei līdzvērtīga kompetentā iestāde – Notiesājošs nolēmums – Iesaistīšanās ar terorismu saistītās darbībās riska saglabāšanās – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/11

      Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums – Hamas/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija
      (Lieta C-386/19 P) (1)

      (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Cīņa pret terorismu - Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām - Līdzekļu iesaldēšana - Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP - 1. panta 4. un 6. punkts - Regula (EK) Nr. 2580/2001 - 2. panta 3. punkts - Organizācijas iekļaušana un atstāšana terora aktos iesaistīto personu, grupu un organizāciju sarakstā - Nosacījumi - Tiesu iestādei līdzvērtīga kompetentā iestāde - Notiesājošs nolēmums - Iesaistīšanās ar terorismu saistītās darbībās riska saglabāšanās - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
      (2020/C 390/15)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Hamas (pārstāve: L. Glock, advokāte)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: B. Driessen un S. Van Overmeire), Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji F. Castillo de la Torre, L. Baumgart, J. Roberti di Sarsina, C. Zadra un A. Tizzano, vēlāk – F. Castillo de la Torre, L. Baumgart, J. Roberti di Sarsina)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Hamas sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 220, 1.7.2019.


title: Lieta C-462/19: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 16. septembra spriedums (Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – procedūra pret Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Jēdziens “tiesa” LESD 267. panta izpratnē – Kritēriji – Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Valsts tirgu un konkurences komisija, Spānija) – Lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu nepieņemamība)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/12

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 16. septembra spriedums (Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – procedūra pret Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT)
      (Lieta C-462/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Jēdziens “tiesa” LESD 267. panta izpratnē - Kritēriji - Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Valsts tirgu un konkurences komisija, Spānija) - Lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu nepieņemamība)
      (2020/C 390/16)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējiestāde

         Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia

         Pamatlietas puses

         Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT)

         Piedaloties: Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (Asoport)

         Rezolutīvā daļa

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko ar 2019. gada 12. jūnija lēmumu ir iesniegusi Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Valsts tirgu un konkurences komisija, Spānija), ir nepieņemams.

         (1)  OV C 357, 21.10.2019.


title: Lieta C-498/19 P: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums – Rumānija/Eiropas Komisija (Apelācija – Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) – Eiropas Komisijas lēmums, ar kuru no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz izdevumus – Paziņošana adresātam – Drukas kļūda pielikumā – Lēmuma publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī – Termiņš prasības celšanai – Termiņa sākums – Nokavējums – Tiesiskās drošības princips – Sacīkstes principa ievērošana)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/13

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums – Rumānija/Eiropas Komisija
      (Lieta C-498/19 P) (1)

      (Apelācija - Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) - Eiropas Komisijas lēmums, ar kuru no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz izdevumus - Paziņošana adresātam - Drukas kļūda pielikumā - Lēmuma publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī - Termiņš prasības celšanai - Termiņa sākums - Nokavējums - Tiesiskās drošības princips - Sacīkstes principa ievērošana)
      (2020/C 390/17)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Rumānija (pārstāvji: sākotnēji – C.-R. Canţăr, E. Gane, O.-C. Ichim un M. Chicu, pēc tam – E. Gane, O.-C. Ichim un M. Chicu)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Aquilina un A. Biolan)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Rumānija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 270, 12.08.2019.


title: Lieta C-528/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 16. septembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG/Finanzamt Y (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Sestā direktīva 77/388/EEK – 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts – Priekšnodokļa atskaitīšana – Atskaitīšanas tiesību rašanās un apjoms – Pašvaldībai piederoša ceļa paplašināšana – Būvdarbu radīto izmaksu iekļaušana nodokļa maksātāja vispārējās izmaksās – Tiešas un tūlītējas saiknes ar trešās personas vai nodokļa maksātāja saimniecisko darbību esamības konstatēšana – Bezmaksas piegāde – Piegāde, kad pielīdzināta piegādei par atlīdzību – 5. panta 6. punkts)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/14

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 16. septembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG/Finanzamt Y

      (Lieta C-528/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Sestā direktīva 77/388/EEK - 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts - Priekšnodokļa atskaitīšana - Atskaitīšanas tiesību rašanās un apjoms - Pašvaldībai piederoša ceļa paplašināšana - Būvdarbu radīto izmaksu iekļaušana nodokļa maksātāja vispārējās izmaksās - Tiešas un tūlītējas saiknes ar trešās personas vai nodokļa maksātāja saimniecisko darbību esamības konstatēšana - Bezmaksas piegāde - Piegāde, kad pielīdzināta piegādei par atlīdzību - 5. panta 6. punkts)
      (2020/C 390/19)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesfinanzhof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG

         Atbildētāja: Finanzamt Y

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nodokļa maksātājam ir tiesības atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas samaksāts priekšnodoklī par pašvaldības labā veiktiem pašvaldības ceļa paplašināšanas darbiem, ja šo ceļu lieto gan šis nodokļa maksātājs savā saimnieciskajā darbībā, gan sabiedrība, ciktāl šie paplašināšanas darbi nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai ļautu minētajam nodokļa maksātājam veikt savu saimniecisko darbību, un ja to izmaksas ir iekļautas to darījumu cenā, ko šis pats nodokļa maksātājs ir veicis vēlāk.

                  2)

                  Sestās direktīvas 77/388, it īpaši tās 2. panta 1. punkts, ir jāinterpretē tādējādi, ka karjera apsaimniekošanas atļauja, ko vienpusēji piešķīrusi dalībvalsts administrācija, nav atlīdzība, ko saņem nodokļa maksātājs, kurš, nesaņemot atlīdzību naudā, ir veicis pašvaldības ceļa paplašināšanas darbus, un tādēļ šie paplašināšanas darbi nav darījums par atlīdzību šīs direktīvas izpratnē.

                  3)

                  Sestās direktīvas 77/388 5. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka sabiedrībai pieejama pašvaldības ceļa paplašināšanas darbi, kurus nodokļa maksātājs bez atlīdzības ir veicis pašvaldības labā, bet ko savas saimnieciskās darbības ietvaros izmanto gan šis nodokļa maksātājs, gan sabiedrība, nav darījums, kas ir pielīdzināms preču piegādei par atlīdzību, šīs tiesību normas izpratnē.

         (1)  OV C 328, 30.9.2019.


title: Lieta C-669/19 P: Tiesas (astotā palāta) spriedums 2020. gada 16. septembrī – BP/Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra (FRA) (Apelācija – Ārpuslīgumiskā atbildība – Piekļuve dokumentiem – Personas datu aizsardzība – Iespējami prettiesiska šādu datu izpaušana – Regula (EK) Nr. 1049/2001 un Regula Nr. 45/2001 – Pamatu pieņemamība un pierādījumu piedāvājumi Eiropas Savienības Vispārējā tiesā – Tiesāšanās izdevumu sadale)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/15

      Tiesas (astotā palāta) spriedums 2020. gada 16. septembrī – BP/Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra (FRA)
      (Lieta C-669/19 P) (1)

      (Apelācija - Ārpuslīgumiskā atbildība - Piekļuve dokumentiem - Personas datu aizsardzība - Iespējami prettiesiska šādu datu izpaušana - Regula (EK) Nr. 1049/2001 un Regula Nr. 45/2001 - Pamatu pieņemamība un pierādījumu piedāvājumi Eiropas Savienības Vispārējā tiesā - Tiesāšanās izdevumu sadale)
      (2020/C 390/20)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: BP (pārstāvis: E. Lazar, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra (FRA) (pārstāvji: M. O’Flaherty, kam palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  BP sedz savus un atlīdzina Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras (FRA) tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 383, 11.11.2019.


title: Lieta C-674/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 16. septembra spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UAB “Skonis ir kvapas”/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūra un likmes – Direktīva 2011/64/ES – 2. panta 2. punkts – 5. panta 1. punkts – Jēdziens “Izstrādājumi, kuri pilnībā vai daļēji sastāv no vielām, kas nav tabaka” – Jēdziens “smēķējamā tabaka” – Ūdenspīpju tabaka)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/15

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 16. septembra spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UAB “Skonis ir kvapas”/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      (Lieta C-674/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūra un likmes - Direktīva 2011/64/ES - 2. panta 2. punkts - 5. panta 1. punkts - Jēdziens “Izstrādājumi, kuri pilnībā vai daļēji sastāv no vielām, kas nav tabaka” - Jēdziens “smēķējamā tabaka” - Ūdenspīpju tabaka)
      (2020/C 390/21)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: UAB “Skonis ir kvapas”

         Atbildētājs: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Piedaloties: Vilniaus teritorinė muitinė

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2011/64/ES (2011. gada 21. jūnijs) par akcīzes nodokļa struktūru un likmēm, ko piemēro tabakas izstrādājumiem, 2. un 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ūdenspīpju tabaka, kuras sastāvā 24 % apmērā ir tabaka, kā arī tādas citas vielas kā cukura sīrups, glicerīns, aromatizētāji un konservants, ir jākvalificē kā “izstrādājums, kurš daļēji sastāv no vielām, kas nav tabaka” un kā “smēķējamā tabaka” šīs tiesību normas izpratnē, un līdz ar to šis izstrādājums kopumā un neatkarīgi no tā, kādas vielas, kas nav tabaka, ir tā sastāvā, ir jāuzskata par smēķējamo tabaku, kurai piemēro akcīzes nodokli par tabaku.

         (1)  OV C 413, 9.12.2019.


title: Lieta C-738/19: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/B, C (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – Pielikuma 1. punkta e) apakšpunkts – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Sociālie mājokļi – Pienākums dzīvot mājoklī un apakšīres aizliegums – 3. panta 1. un 3. punkts – 4. panta 1. punkts – Līgumsoda noteikumu iespējami negodīgā rakstura novērtējums – Kritēriji)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/16

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 10. septembra spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/B, C
      (Lieta C-738/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - Pielikuma 1. punkta e) apakšpunkts - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Sociālie mājokļi - Pienākums dzīvot mājoklī un apakšīres aizliegums - 3. panta 1. un 3. punkts - 4. panta 1. punkts - Līgumsoda noteikumu iespējami negodīgā rakstura novērtējums - Kritēriji)
      (2020/C 390/22)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Rechtbank Amsterdam

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: A

         Atbildētāji: B, C

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 3. panta 1. un 3. punkts, kā arī 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, kad valsts tiesa pārbauda ar patērētāju noslēgta līguma noteikuma iespējami negodīgo raksturu šo noteikumu izpratnē, starp līguma noteikumiem, kas ietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā, ir jāņem vērā attiecīgā noteikuma mijiedarbības pakāpe ar citiem noteikumiem, jo īpaši atkarībā no to attiecīgās darbības jomas. Lai novērtētu, vai patērētājam uzliktās kompensācijas summa ir nesamērīgi liela minētās direktīvas pielikuma 1. punkta e) apakšpunkta izpratnē, liela nozīme ir jāpiešķir tiem līguma noteikumiem, kas attiecas uz vienu un to pašu pārkāpumu.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Lieta C-89/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 20. februārī iesniedza Županijski sud u Puli (Horvātija) – kriminālprocess pret GR, HS, IT un likvidējamo INTER CONSULTING d.o.o.

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/16

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 20. februārī iesniedza Županijski sud u Puli (Horvātija) – kriminālprocess pret GR, HS, IT un likvidējamo INTER CONSULTING d.o.o.

      (Lieta C-89/20)
      (2020/C 390/23)
      Tiesvedības valoda – horvātu

         Iesniedzējtiesa

         Županijski sud u Puli

         Pamatlietas puses

      GR, HS, IT un likvidējamā INTER CONSULTING d.o.o.

      Ar 2020. gada 1. oktobra rīkojumu Vispārējā tiesa (septītā palāta) nolēma, ka Županijski sud u Puli (Horvātija) iesniegtais lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir acīmredzami nepieņemams.


title: Lieta C-113/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. februārī iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) – Slovenský plynárenský priemysel, a.s./Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/17

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. februārī iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) – Slovenský plynárenský priemysel, a.s./Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

      (Lieta C-113/20)
      (2020/C 390/24)
      Tiesvedības valoda – slovāku

         Iesniedzējtiesa

         Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Slovenský plynárenský priemysel, a.s.

         Otra lietas dalībniece: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Tiesa (sestā palāta) ar 2020. gada 1. oktobra rīkojumu ir atzinusi:
      Padomes Direktīva 90/435/EEK (1) (1990. gada 23. jūlijs) par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs, nav piemērojama situācijā, kurā dalībvalsts nodokļu iestāde ir iekasējusi no nodokļu maksātāja nesamaksāto ienākuma nodokli par taksācijas gadu pirms šīs dalībvalsts iestāšanās Eiropas Savienībā, pamatojoties uz lēmumu par nodokļu apmēra precizēšanu, kurš pieņemts pēc minētās iestāšanās Savienībā.

         (1)  OV 1990, L 225, 6. lpp.


title: Lieta C-239/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 5. jūnijā Giorgio Armani SpA iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 26. marta spriedumu lietā T-653/18 Armani/EUIPO

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/17

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 5. jūnijāGiorgio Armani SpA iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 26. marta spriedumu lietā T-653/18 Armani/EUIPO

      (Lieta C-239/20 P)
      (2020/C 390/25)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Giorgio Armani SpA (pārstāvis: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, advokāts)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      Ar 2020. gada 30. septembra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-240/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 5. jūnijā Giorgio Armani SpA iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 26. marta spriedumu lietā T-654/18 Armani/EUIPO

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/18

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 5. jūnijāGiorgio Armani SpA iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 26. marta spriedumu lietā T-654/18 Armani/EUIPO

      (Lieta C-240/20 P)
      (2020/C 390/26)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Giorgio Armani SpA (pārstāvis: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, advokāts)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      Ar 2020. gada 30. septembra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-360/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. augustā iesniedza Tribunalul Argeş (Rumānija) – Ministerul Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice/NE

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/18

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. augustā iesniedza Tribunalul Argeş (Rumānija) – Ministerul Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice/NE
      (Lieta C-360/20)
      (2020/C 390/27)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunalul Argeş

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Ministerul Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice

         Atbildētājs: NE

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai jēdziens “krāpšana, kas ietekmē [Eiropas Savienības] finanšu intereses”, kas minēts Konvencijas, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu, par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā, ietver noziedzīgu nodarījumu, kas izdarīts, lai radītu iespaidu, ka tiek ievēroti Regulas (EK) Nr. 1083/2006 (1) 57. panta 1. punkta noteikumi, nolūkā novērst to, ka dalībvalsts piemēro šā panta 3. punkta noteikumus kopsakarā ar šīs regulas 98. pantā noteikto, vai tomēr ietver to tikai tad, ja tas ir izdarīts līdz projekta īstenošanas posma pabeigšanai, izslēdzot nodarījumus, kas izdarīti tā ilgtspējas nodrošināšanas posmā?

                  2)

                  Vai Savienības tiesības – konkrēti LES 4. panta 3. punkts kopsakarā ar LESD 325. panta 1. un 2. punktu un Konvencijas, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu, par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību 1. panta 1. punkta a) apakšpunktu – var tikt interpretētas tādējādi, ka tām ir pretrunā gan tāda valsts tiesību norma, kas neļauj sodīt tiesību subjektu, kas vainojams noziedzīgā nodarījumā, kas izdarīts laikposmā pēc projekta īstenošanas posma pabeigšanas, proti, tā ilgtspējas nodrošināšanas posmā, sakarā ar saistībām, ko minētais tiesību subjekts uzņēmies ar finansējuma līgumu, gan tāda valsts tiesību normas interpretācija, saskaņā ar kuru krāpšanas, kas apdraud [Savienības] finanšu intereses, jēdziens neietver arī finansējuma saņēmēja nelikumīgu rīcību projekta ilgtspējas nodrošināšanas posmā sakarā ar saistībām, ko viņš uzņēmies ar finansējuma līgumu, neatkarīgi no līdzekļu vai summu, ko saņēmējs izmantojis projekta ilgtspējas nodrošināšanai, izcelsmes avota (saņēmēja paša resursi vai [Savienības] fondu līdzekļi)?

         (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1083/2006 (2006. gada 11. jūlijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999 (OV 2006, L 210, 25. lpp.).


title: Lieta C-365/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. augustā iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) – Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/19

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. augustā iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) – Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH

      (Lieta C-365/20)
      (2020/C 390/28)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Düsseldorf

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eurowings GmbH

         Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: GDVI Verbraucherhilfe GmbH

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai pasažiera rīcībā ir “apstiprināta rezervācija” [..] Regulas Nr. 261/2004 (1) [..], 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, ja no ceļojuma rīkotāja, ar kuru tam ir līgumattiecības, tas ir saņēmis “citu pierādījumu” Regulas Nr. 261/2004 2. panta g) punkta izpratnē, ar kuru tam tiek solīts pārvadājums konkrētā, ar izlidošanas un ielidošanas vietu, izlidošanas un ielidošanas laiku un lidojuma numuru individualizētā lidojumā, ja ceļojuma rīkotājs nav rezervējis vietu uz šo lidojumu pie attiecīgā gaisa pārvadātāja un nav saņēmis tā apstiprinājumu?

                  2)

                  Vai “iekāpšanas atteikums” Regulas Nr. 261/2004 4. panta 3. punkta un 2. panta j) punkta izpratnē ir tad, ja ceļojuma rīkotājs, ar kuru pasažieri ir noslēguši kompleksā ceļojuma līgumu, dažas dienas pirms paredzētā izlidošanas laika maina viņu rezervāciju uz citu lidojumu, ja pirms tam ceļojuma rīkotājs viņiem ar saistošu spēku ir apstiprinājis ar izlidošanas un ielidošanas vietu, izlidošanas un ielidošanas laiku un lidojuma numuru individualizētu lidojumu?

                  3)

                  Vai pastāv “pamats” atteikt iekāpšanu Regulas Nr. 261/2004 2. panta j) punkta pēdējā palīgteikuma izpratnē, ja ceļojuma rīkotājs, neapspriežoties ar aviosabiedrību un neveicot “seguma rezervāciju” pasažierim, ar saistošu spēku apstiprina konkrētu, ar datumu, lidojuma numuru un lidojuma laikiem individualizētu lidojumu, taču vēlāk – dažas dienas pirms paredzētā izlidošanas laika ceļojuma rīkotājs, arī šoreiz neapspriežoties ar aviosabiedrību – maina pasažiera rezervāciju uz citu lidojumu, un aviosabiedrība to nevar ietekmēt?

                  4)

                  Vai gaisa pārvadātāju attiecībā pret pasažieri var uzskatīt par apkalpojošo gaisa pārvadātāju Regulas Nr. 261/2004 2. panta b) punkta izpratnē, ja šim pasažierim ir līgumattiecības ar ceļojuma rīkotāju, kas tam ir apsolījis pārvadājumu konkrētā, ar izlidošanas un ielidošanas vietu, izlidošanas un ielidošanas laiku un lidojuma numuru individualizētā lidojumā, bet ceļojuma rīkotājs nav rezervējis sēdvietu šim pasažierim un tādējādi nav nodibinājis līgumattiecības ar gaisa pārvadātāju par šo lidojumu?

                  5)

                  Vai Regulas Nr. 261/2004 4. panta 3. punkts un 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā kā šajā lietā, kur pasažieris kompleksā ceļojuma ietvaros rezervē pie tūrisma operatora savienoto reisu un tā pirmais lidojums, kuru veic atbildētāja aviosabiedrība, notiek paredzētajā laikā, bet uz otro lidojumu, kuru arī veic atbildētāja aviosabiedrība, pasažieriem tiek atteikta iekāpšana saskaņā ar Regulas Nr. 261/2004 2. panta j) punktu, norādot uz tūrisma operatora neveiktu “seguma rezervāciju”, kompensācijas apmērs ir atkarīgs no visa maršruta attāluma no pirmās izlidošanas vietas līdz pēdējam galamērķim, nevis tikai no traucētā otrā lidojuma attāluma?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-370/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 7. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Pro Rauchfrei e.V./JS e.K.

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/20

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 7. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Pro Rauchfrei e.V./JS e.K.

      (Lieta C-370/20)
      (2020/C 390/29)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Pro Rauchfrei e.V.

         Atbildētājs: JS e.K.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai jēdziens “laišana tirgū” Direktīvas 2014/40/ES (1) 8. panta 3. punkta pirmā teikuma izpratnē attiecas uz tabakas izstrādājumu piedāvāšanu, izmantojot preču tirdzniecības automātus, tādā veidā, ka, lai gan uz tajā esošajām cigarešu paciņām ir izvietoti likumā noteiktie brīdinājumi, tomēr cigarešu paciņas tirdzniecības automātā sākotnēji tiek glabātas patērētājam neredzamā veidā un uz tām esošie brīdinājumi kļūst redzami tikai pēc tam, kad klients izmanto tirdzniecības automātu, kuru pirms tam ir aktivizējis kasieris, un cigarešu paciņa tādējādi vēl pirms maksājuma veikšanas tiek izsniegta uz kases lentes?

                  2)

                  Vai Direktīvas 2014/40/ES 8. panta 3. punkta pirmajā teikumā paredzētais aizliegums noslēpt brīdinājumus “izmantojot citus līdzekļus” attiecas uz gadījumu, kad, piedāvājot preces ar tirdzniecības automāta palīdzību, noslēpts tiek viss tabakas izstrādājuma iepakojums?

                  3)

                  Vai Direktīvas 2014/40/ES 8. panta 8. punktā ietvertais kritērijs “uz iepakojuma vienībām izvietotie attēli” ir izpildīts arī tad, ja attēlojums gan nav precīzs oriģinālā iepakojuma attēls, tomēr patērētājs attēlu, pamatojoties uz tā dizainu attiecībā uz kontūrām, proporcijām, krāsām un zīmolu saista ar tabakas izstrādājuma iepakojumu?

                  4)

                  Vai, neatkarīgi no izmantotā attēlojuma, tiek izpildītas Direktīvas 2014/40/ES 8. panta 8. punktā noteiktās prasības jau tad, ja patērētājam pirms pirkuma līguma slēgšanas ir iespēja apskatīt cigarešu paciņas ar noteiktajiem brīdinājumiem?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/40/ES (2014. gada 3. aprīlis) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu un ar ko atceļ Direktīvu 2001/37/EK (OV 2004, L 127, 1. lpp.)


title: Lieta C-376/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 7. augustā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 28. maija spriedumu lietā T-399/16 CK Telecoms UK Investments Ltd/Komisija

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/20

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 7. augustā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 28. maija spriedumu lietā T-399/16 CK Telecoms UK Investments Ltd/Komisija
      (Lieta C-376/20 P)
      (2020/C 390/30)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Conte, C. Urraca Caviedes, J. Szczodrowski, M. Farley)

         Pārējie lietas dalībnieki: CK Telecoms UK Investments Ltd, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, EE Ltd

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas 2020. gada 28. maija spriedumu lietā T-399/16 CK Telecoms UK Investments Ltd/Komisija;

                  —

                  nodot lietu atpakaļ pārskatīšanai Vispārējā tiesā,

                  —

                  piespriest prasītājai pirmajā instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, un

                  —

                  atlikt lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem pirmajā instancē.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pirmais apelācijas sūdzības pamats: Spriedumā esot piemērota tāda pierādīšanas prasība BŠEK pastāvēšanai (“nopietna iespējamība”), kas ir stingrāka nekā judikatūrā un ES Apvienošanās regulā (1) noteiktais kritērijs, kurš prasa Komisijai noskaidrot “visticamāko” iznākumu.
      Otrais apelācijas sūdzības pamats: Izvirzīdama prasību, ka, lai atzītu, ka pastāv BŠEK, Komisijai esot jāpierāda – ar koncentrāciju apvienotajam subjektam tiek piešķirta vara pašam definēt konkurences parametrus, Vispārējā tiesa esot piemērojusi juridisku kritēriju, kuram neesot pamatojuma ES Apvienošanās regulā, un rīkojusies pretrunā pašam 2004. gada reformas mērķim. Turklāt Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, noteikdama dubultu kritēriju, lai konstatētu BŠEK, pamatojoties uz nekoordinētu ietekmi.
      Trešais apelācijas sūdzības pamats: Izvirzīdama prasību, ka “svarīgam kompetences spēkam” (“SKS”) ietekmes uz konkurenci ziņā ir jāatšķiras no tā konkurentiem un arī ka koncentrācijas dalībniekiem ir jābūt “īpaši tuviem konkurentiem”, Vispārējā tiesa esot pārsniegusi savas pārbaudes tiesā robežas, neesot ievērojusi Pamatnostādņu nozīmi un esot sagrozījusi apstrīdētā lēmuma saturu (2); vai arī pakārtoti – esot pārkāpusi pārbaudes tiesā principu, neesot sniegusi pienācīgu pamatojumu un esot pārkāpusi ES Apvienošanās regulas 2. pantu.
      Ceturtais apelācijas sūdzības pamats: Uzskatīdama, ka paredzētais cenu pieaugums nav būtisks, un norādīdama, ka Komisijai esot bijuši jāņem vērā “standarta efektivitātes ieguvumi”, Vispārējā tiesa esot atkāpusies no ES Apvienošanās regulas, pārsniegusi savas pārbaudes tiesā robežas, neesot sniegusi pienācīgu pamatojumu un esot sagrozījusi pierādījumus.
      Piektais apelācijas sūdzības pamats: Pārbaudīdama tikai noteiktus apstrīdētajā lēmumā ietvertos konstatējumus un izvērtēdama šos konstatējumus atsevišķi, nenovērtējot visus pierādījumus kopumā, Vispārējā tiesa esot sagrozījusi apstrīdēto lēmumu, pārsniegusi savas pārbaudes tiesā robežas, pārkāpusi piemērojamos noteikumus par pierādījumiem, nepareizi piemērojusi juridiskos kritērijus un neesot sniegusi pienācīgu pamatojumu.
      Sestais apelācijas sūdzības pamats: Vispārējā tiesa esot sagrozījusi apstrīdēto lēmumu, uzskatīdama, ka tajā otrās kaitējuma teorijas ietvaros nav izvērtēta apvienotā subjekta tīkla kvalitātes pasliktināšanās. Vispārējā tiesa arī neesot izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, secinādama, ka Komisija ir pieļāvusi tiesību kļūdu, pastiprinātas pārskatāmības ietekmi uz kopējiem ieguldījumiem tīklā klasificējot kā nekoordinētu ietekmi.

         (1)  Padomes Regula (EK) (2004. gada 20. janvāris) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (EK Apvienošanās Regula) (OV 2004, L 24, 1. lpp.).

         (2)  Komisijas Lēmums C(2016) 2796 final (2016. gada 11. maijs), ar ko koncentrācija tiek atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu (Lieta COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK/Telefónica UK) (OV 2016, C 357, 15. lpp.).


title: Lieta C-414/20 PPU: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. septembrī iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret MM

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/22

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 4. septembrī iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret MM
      (Lieta C-414/20 PPU)
      (2020/C 390/31)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Spetsializiran nakazatelen sad

         Pamata kriminālprocesa dalībnieks

      MM

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai ar Pamatlēmuma 2002/584 6. panta 1. punktu ir saderīgs tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru Eiropas apcietināšanas orderi un valsts lēmumu, pamatojoties uz kuru tas ir izdots, pieņem vienīgi prokurors, un tiesa nevar ne piedalīties, ne arī veikt preventīvu vai vēlāku kontroli?
      Vai ar Pamatlēmuma 2002/584 8. panta 1. punkta c) apakšpunktu ir saderīgs Eiropas apcietināšanas orderis, kas izdots, pamatojoties uz lēmumu par pieprasītās personas saukšanu pie kriminālatbildības, lai gan šis lēmums neattiecas uz šīs personas apcietinājumu?
      Noliedzošas atbildes gadījumā: ja, lai gan tiesa nav piedalījusies ne Eiropas apcietināšanas ordera izdošanā, ne tā tiesiskuma pārbaudē, un šis orderis ir izdots, pamatojoties uz valsts lēmumu, kurā nav paredzēta apcietinājuma piemērošana pieprasītajai personai, šis Eiropas apcietināšanas orderis patiešām ir izpildīts un pieprasītā persona tiek nodota – vai pieprasītajai personai ir jāpiešķir tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tajā pašā kriminālprocesā, kurā šis Eiropas apcietināšanas orderis ir izdots? Vai tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību nozīmē, ka pieprasītajai personai ir jāatrodas situācijā, kādā tā būtu bijusi, ja pārkāpums nebūtu noticis?


title: Lieta C-416/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 7. septembrī iesniedza Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Vācija) – TR

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/22

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 7. septembrī iesniedza Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Vācija) – TR
      (Lieta C-416/20)
      (2020/C 390/32)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Pamatlietas puses

         Persona, kuras nodošana ir lūgta: TR

         Otra lietas dalībniece: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai, pieņemot lēmumus par aizmuguriski notiesātas personas izdošanu kriminālvajāšanai no kādas Eiropas Savienības dalībvalsts uz citu dalībvalsti, Direktīvas 2016/343 (1) tiesību normas, it īpaši tās 8. un 9. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka izdošanas pieļaujamība, it īpaši tā saucamajā bēgšanas gadījumā, ir atkarīga no tā, vai lūguma iesniedzēja valsts ir izpildījusi direktīvā minētos nosacījumus?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/343 (2016. gada 9. marts) par to, lai nostiprinātu konkrētus nevainīguma prezumpcijas aspektus un tiesības piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā (OV 2016, L 65, 1. lpp.).


title: Lieta C-431/20 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2020. gada 3. jūlija rīkojumu apvienotajās lietās T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, no T-458/19 līdz T-462/19, T-464/19, T-469/19 un T-477/19 Tognoli u.c./Parlaments 2020. gada 12. septembrī iesniedza Carlo Tognoli u.c.

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/23

      Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2020. gada 3. jūlija rīkojumu apvienotajās lietās T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, no T-458/19 līdz T-462/19, T-464/19, T-469/19 un T-477/19 Tognoli u.c./Parlaments 2020. gada 12. septembrī iesniedza Carlo Tognoli u.c.
      (Lieta C-431/20 P)
      (2020/C 390/33)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Carlo Tognoli, Emma Allione, Luigi Alberto Colajanni, Claudio Martelli, Luciana Sbarbati, Carla Dimatore kā Mario Rigo mantiniece, Roberto Speciale, Loris Torbesi kā Eugenio Melandri mantinieks, Luciano Pettinari, Pietro Di Prima, Carla Barbarella, Carlo Alberto Graziani, Giorgio Rossetti, Giacomo Porrazzini, Guido Podestà, Roberto Barzanti, Rita Medici, Aldo Arroni, Franco Malerba, Roberto Mezzaroma (pārstāvji: M. Merola, L. Florio, advokāti)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

                  —

                  atcelt pārsūdzēto rīkojumu un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai izlemšanai pēc būtības;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus apelācijas tiesvedībā, atliekot lemšanu par tiesāšanās izdevumu segšanu Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 256. pantu un Eiropas Savienības Tiesas statūtu 56. pantu prasītāji lūdz atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2020. gada 3. jūlijā izdoto un tajā pašā datumā pasludināto rīkojumu apvienotajās lietās T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, no T-458/19 līdz T-462/19, T-464/19, T-469/19 un T-477/19, ar kuru viņu prasības ir atzītas par acīmredzami nepieņemamām.

            Ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu
          prasītāji apgalvo, ka esot pieļauta tiesību kļūda, konstatējot, ka apstrīdētais lēmums nerada tiesiskas sekas LESD 263. panta izpratnē. Kļūda esot radusies tādēļ, ka neesot juridiska pamata šo lēmumu uzskatīt par pagaidu lēmumu, kā arī neesot ņemtas vērā tiesiskās sekas, kādas ir radušās lēmuma adresātiem. Apstrīdētais lēmums faktiski esot radījis tūlītējas tiesiskās sekas prasītājiem, būtiski ierobežojot viņu tiesības uz pensiju.

            Ar otro apelācijas sūdzības pamatu
          prasītāji uzsver, ka esot pieļauta tiesību kļūda attiecībā uz Vispārējās tiesas Reglamenta 86. pantu, to interpretējot un piemērojot neatbilstoši tā mērķim un būtībai. Šīs normas faktiskais mērķis ir novērst nevajadzīgu prasību pavairošanu. Turklāt Vispārējā tiesa, noraidīdama kā nepieņemamu gan prasību, gan grozījumu rakstu, esot pieļāvusi vēl vienu tiesību kļūdu, kā rezultātā prasītāji paradoksālā kārtā esot zaudējuši tiesības uz aizsardzību tiesā.

            Ar trešo apelācijas sūdzības pamatu
          prasītāji uzsver, ka esot pieļautas divas procesuālas kļūdas, kuru dēļ rīkojums ir atceļams, proti, esot pieļauts sacīkstes principa pārkāpums un tiesību kļūda, piemērojot Vispārējas tiesas Reglamenta 126. pantu.
      Pirmkārt, prasītājiem neesot bijusi iespēja sniegt atbildi uz Eiropas Parlamenta izvirzīto iebildi par nepieņemamību attiecībā uz iesniegto prasības grozījumu rakstu. Turklāt Vispārējās tiesas kļūdaino rīcību vēl vairāk pastiprinot tās lēmums neorganizēt ne procesuālo rakstu otrreizēju apmaiņu, ne arī tiesas sēdi mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai, tādējādi liedzot prasītājiem iespēju izteikt savu viedokli saistībā ar iebildi par nepieņemamību attiecībā uz grozījumu rakstu, pat neņemot vērā, ka viņi bija iesnieguši šādu oficiālu lūgumu.
      Papildus, Vispārējās tiesas izdarītās pretrunīgās procesuālās izvēles norādot, ka prasības nepieņemamība nav bijusi acīmredzami skaidra un nepārprotama, kā tam vajadzētu būt saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 126. pantu. Līdz ar to neesot izpildītas prasības, lai varētu piemērot minēto tiesību normu.


title: Lieta C-432/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 14. septembrī iesniedza Verwaltungsgericht Wien (Austrija) – ZK/Landeshauptmann von Wien

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/24

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 14. septembrī iesniedza Verwaltungsgericht Wien (Austrija) – ZK/Landeshauptmann von Wien

      (Lieta C-432/20)
      (2020/C 390/34)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgericht Wien

         Pamatlietas puses

         Pieteicējs: ZK

         Atbildētājs: Landeshauptmann von Wien

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 2003/109/EK (1) 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jebkura pastāvīgā iedzīvotāja – trešās valsts valstspiederīgā fiziska uzturēšanās Kopienas teritorijā divpadsmit secīgu mēnešu posmā, pat ja tā ir bijusi īsa, izslēdz šajā normā paredzēto pastāvīgā iedzīvotāja – trešās valsts valstspiederīgā tiesiskā statusa zaudēšanas iespējamību?

                  2)

                  Ja Tiesas atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: kādas kvalitatīvās un/vai kvantitatīvās prasības ir izvirzāmas tam, lai apliecinātu uzturēšanos Kopienas teritorijā secīgu divpadsmit mēnešu posmā un tādējādi novērstu pastāvīgā iedzīvotāja – trešās valsts valstspiederīgā statusa zaudēšanu? Vai uzturēšanās Kopienas teritorijā secīgu divpadsmit mēnešu posmā izslēdz pastāvīgā iedzīvotāja – trešās valsts valstspiederīgā statusa zaudēšanu vienīgi tad, ja attiecīgā trešās valsts valstspiederīgā pastāvīgā dzīvesvieta vai viņa galveno interešu centrs šajā laikposmā bija Kopienas teritorijā?

                  3)

                  Vai dalībvalstu tiesību normas, kurās noteikts, ka trešās valsts valstspiederīgais var zaudēt savu pastāvīgā iedzīvotāja tiesisko statusu, ja divpadsmit secīgu mēnešu posmā viņš gan uzturējās Kopienā, tomēr viņam tur nebija nedz pastāvīgās dzīvesvietas, nedz viņa galveno interešu centra, ir saderīgas ar Direktīvas 2003/109/EK 9. panta 1. punkta c) apakšpunktu?

         (1)  Padomes Direktīva 2003/109/EK (2003. gada 25. novembris) par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji (OV 2004, L 16, 44. lpp.).


title: Lieta T-796/16: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – CEDC International/EUIPO – Underberg (Zāles stiebra pudelē forma) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Zāles stiebra pudelē forma – Agrākā valsts trīsdimensiju preču zīme – Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana – Regulas (EK) Nr. 40/94 15. panta 1. punkts un 43. panta 2. un 3. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 18. panta 1. punkts un 47. panta 2. un 3. punkts) – Izmantošanas raksturs – Izmaiņas atšķirtspējā – Izmantošana kopā ar citām preču zīmēm – Aizsardzības priekšmets – Skaidrības un precizitātes prasība – Prasība par apraksta atbilstību atveidojumam – Lēmums, kas pieņemts pēc tam, kad Vispārējā tiesa atcēla iepriekšējo lēmumu – Atsauce uz atceltā iepriekšējā lēmuma motīvu daļu – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/25

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – CEDC International/EUIPO – Underberg (Zāles stiebra pudelē forma)
      (Lieta T-796/16) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Zāles stiebra pudelē forma - Agrākā valsts trīsdimensiju preču zīme - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 40/94 15. panta 1. punkts un 43. panta 2. un 3. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 18. panta 1. punkts un 47. panta 2. un 3. punkts) - Izmantošanas raksturs - Izmaiņas atšķirtspējā - Izmantošana kopā ar citām preču zīmēm - Aizsardzības priekšmets - Skaidrības un precizitātes prasība - Prasība par apraksta atbilstību atveidojumam - Lēmums, kas pieņemts pēc tam, kad Vispārējā tiesa atcēla iepriekšējo lēmumu - Atsauce uz atceltā iepriekšējā lēmuma motīvu daļu - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2020/C 390/35)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: CEDC International sp. z o.o. (Lielpolijas Oborņiki, Polija) (pārstāvis: M. Siciarek, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Walicka un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Underberg AG (Dītlikona, Šveice) (pārstāvis: A. Renck, advokāts)

         Priekšmets

      Par prasību par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 29. augusta lēmumu lietā R 1248/2015-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp CEDC International un Underberg.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 29. augusta lēmumu lietā R 1248/2015-4, ciktāl tas attiecas uz Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 (2009. gada 26. februāris) par Eiropas Savienības preču zīmi 8. panta 3. un 4. punktā paredzētajiem iebildumu pamatiem.

                  2)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  3)

                  CEDC International sp. z o.o., EUIPO un Underberg AG katrs sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 6, 9.1.2017.


title: Lieta T-411/17: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Landesbank Baden-Württemberg/VNV (Ekonomikas un monetārā savienība – Banku savienība – Kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību vienotais noregulējuma mehānisms (VNM) – Vienotais noregulējuma fonds (VNF) – Vienotās noregulējuma valdes (VNV) lēmums attiecībā uz ex ante iemaksu aprēķinu par 2017. gadu – Prasība atcelt tiesību aktu – Tiešs un individuāls skārums – Pieņemamība – Būtiski procedūras noteikumi – Lēmuma autentiskuma pierādīšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā – Iebilde par prettiesiskumu – Sprieduma iedarbības laikā ierobežošana)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/26

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Landesbank Baden-Württemberg/VNV
      (Lieta T-411/17) (1)

      (Ekonomikas un monetārā savienība - Banku savienība - Kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību vienotais noregulējuma mehānisms (VNM) - Vienotais noregulējuma fonds (VNF) - Vienotās noregulējuma valdes (VNV) lēmums attiecībā uz ex ante iemaksu aprēķinu par 2017. gadu - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiešs un individuāls skārums - Pieņemamība - Būtiski procedūras noteikumi - Lēmuma autentiskuma pierādīšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Iebilde par prettiesiskumu - Sprieduma iedarbības laikā ierobežošana)
      (2020/C 390/36)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Landesbank Baden-Württemberg (Štutgarte, Vācija) (pārstāvji: H. Berger un K. Rübsamen, advokāti)

         Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV) (pārstāvji: A. Martin-Ehlers, S. Raes, T. Van Dyck un A. Kopp, advokāti)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija) (pārstāvji: A. Steiblytė un K.-P. Wojcik)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt VNV lēmumu, kas pieņemts 2017. gada 11. aprīļa izpildsesijā attiecībā uz ex ante iemaksas Vienotajā noregulējuma fondā aprēķinu par 2017. gadu (SRB/ES/SRF/2017/05), ciktāl tas attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Vienotās noregulējuma valdes (VNV) 2017. gada 11. aprīļa izpildsesijā pieņemto lēmumu par aprēķinu attiecībā uz ex ante iemaksām vienotajā noregulējuma fondā par 2017. gadu (SRB/ES/SRF/2017/05) atcelt, ciktāl tas attiecas uz Landesbank Baden-Württemberg.

                  2)

                  Lēmums SRB/ES/SRF/2017/05, ciktāl tas attiecas uz Landesbank Baden-Württemberg, paliek spēkā sešus mēnešus, skaitot no dienas, kad šis spriedums kļūst galīgs.

                  3)

                  VNV sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Landesbank Baden-Württemberg tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  Eiropas Komisija savus tiesāšanas izdevumus sedz pati.

         (1)  OV C 277, 21.8.2017.


title: Lieta T-420/17: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Portigon/VNV (Ekonomikas un monetārā savienība – Banku savienība – Kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību vienotais noregulējuma mehānisms (VNM) – Vienotais noregulējuma fonds (VNF) – VNV lēmums par ex ante iemaksu attiecībā uz 2017. gadu aprēķināšanu – Prasība atcelt tiesību aktu – Tiešs un individuāls skārums – Pieņemamība – Būtiski procedūras noteikumi – Lēmuma autentificēšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Sprieduma iedarbības laikā ierobežojums)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/27

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Portigon/VNV
      (Lieta T-420/17) (1)

      (Ekonomikas un monetārā savienība - Banku savienība - Kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību vienotais noregulējuma mehānisms (VNM) - Vienotais noregulējuma fonds (VNF) - VNV lēmums par ex ante iemaksu attiecībā uz 2017. gadu aprēķināšanu - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiešs un individuāls skārums - Pieņemamība - Būtiski procedūras noteikumi - Lēmuma autentificēšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Sprieduma iedarbības laikā ierobežojums)
      (2020/C 390/38)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Portigon AG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvji: D. Bliesener, V. Jungkind un F. Geber, advokāti)

         Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (pārstāvji: P. Messina un J. Kerlin, kam palīdz B. Meyring, S. Schelo un T. Klupsch, advokāti)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētāja prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Steiblytė un K.-Ph. Wojcik)

         Priekšmets

      Prasība ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar to tiek lūgts atcelt Vienotās noregulējuma valdes (VNV) 2017. gada 11. aprīļa izpildsesijā pieņemto lēmumu par ex ante iemaksām Vienotajā noregulējuma fondā par 2017. gadu (SRB/ES/SRF/2017/05), ciktāl tas attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Vienotās noregulējuma valdes (VNV) 2017. gada 11. aprīļa izpildsesijā pieņemto lēmumu par ex ante iemaksām Vienotajā noregulējuma fondā par 2017. gadu (SRB/ES/SRF/2017/05), ciktāl tas attiecas uz Portigon AG.

                  2)

                  VNV sedz savus un atlīdzina Portigon tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 277, 21.8.2017.


title: Lieta T-565/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 9. septembra spriedums – P. Krücken Organic/Komisija (Institucionālās tiesības – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Savienības ārpuslīgumiskās atbildības iestāšanās nosacījumi – No trešām valstīm ievestu bioloģisko produktu importa režīms – Privāta kontroles organizācija – Pienācīgas uzraudzības jēdziens Regulas (EK) Nr. 834/2007 33. panta 3. punkta izpratnē – Regula (EK) Nr. 1235/2008 – Vainojamība rīcībā)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/28

      Vispārējās tiesas 2020. gada 9. septembra spriedums – P. Krücken Organic/Komisija
      (Lieta T-565/18) (1)

      (Institucionālās tiesības - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Savienības ārpuslīgumiskās atbildības iestāšanās nosacījumi - No trešām valstīm ievestu bioloģisko produktu importa režīms - Privāta kontroles organizācija - Pienācīgas uzraudzības jēdziens Regulas (EK) Nr. 834/2007 33. panta 3. punkta izpratnē - Regula (EK) Nr. 1235/2008 - Vainojamība rīcībā)
      (2020/C 390/39)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: P. Krücken Organic GmbH (Manheima, Vācija) (pārstāvis: H. Schmidt, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Eggers, B. Hofstötter un A. Dawes)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājai esot nodarīts, pirmkārt, tādēļ, ka Komisija neesot ievērojusi no Padomes Regulas (EK) Nr. 834/2007 (2007. gada 28. jūnijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu (OV 2007, L 189, 1. lpp.) 33. panta 3. punkta izrietošos pienākumus, un, otrkārt, vairāku Ecocert SA īstenotu, bet, kā apgalvots, Komisijai piedēvējamu darbību rezultātā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  P. Krücken Organic GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 427, 26.11.2018.


title: Lieta T-596/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – ZL/EUIPO (Civildienests – Pieņemšana darbā – Paziņojums par konkursu – Lēmums neiekļaut prasītāja vārdu rezerves sarakstā – Pienākums norādīt pamatojumu – Noraidījums pieteikumam piekļūt priekšatlases testos uzdotajiem jautājumiem ar vairākiem atbilžu variantiem – Atlases komisijas sēžu aizklātība)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/29

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – ZL/EUIPO

      (Lieta T-596/18) (1)

      (Civildienests - Pieņemšana darbā - Paziņojums par konkursu - Lēmums neiekļaut prasītāja vārdu rezerves sarakstā - Pienākums norādīt pamatojumu - Noraidījums pieteikumam piekļūt priekšatlases testos uzdotajiem jautājumiem ar vairākiem atbilžu variantiem - Atlases komisijas sēžu aizklātība)
      (2020/C 390/40)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: ZL (pārstāvis: H. Tettenborn, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Lukošiūtė un K. Tóth, pārstāvji, kuriem palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt, pirmkārt, atlases komisijas 2018. gada 7. marta lēmumu atklātā konkursā EUIPO/AD/01/17 – Administratori (AD 6) intelektuālā īpašuma jomā, ar kuru tika noraidīts prasītājas pieteikums pārskatīt šīs pašas atlases komisijas 2017. gada 1. decembra lēmumu, ar kuru viņas vārds netika iekļauts izraudzīto kandidātu rezerves sarakstā, nolūkā pieņemt darbā administratorus EUIPO un, otrkārt, EUIPO2018. gada 27. jūnija lēmumu, ar kuru noraidītas viņas sūdzības.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  ZL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 445, 10.12.2018.


title: Lieta T-291/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Pshonka/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Līdzekļu iesaldēšana – To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā – Padomes pienākums pārliecināties, ka trešās valsts lēmums ir pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/29

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Pshonka/Padome
      (Lieta T-291/19) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Līdzekļu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā - Padomes pienākums pārliecināties, ka trešās valsts lēmums ir pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
      (2020/C 390/41)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Viktor Pavlovych Pshonka (Kijeva, Ukraina) (pārstāvis: M. Mleziva, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: R. Pekař un V. Piessevaux)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/354 (2019. gada 4. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2019, L 64, 7. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/352 (2019. gada 4. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2019, L 64, 1. lpp.), ciktāl ar šiem tiesību aktiem prasītāja vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, uz kurām attiecas šie ierobežojošie pasākumi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2014/354 (2019. gada 4. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/352 (2019. gada 4. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, ciktāl Viktor Pavlovych Pshonka vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, uz kurām attiecas šie ierobežojošie pasākumi.

                  2)

                  Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 246, 22.7.2019.


title: Lieta T-292/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Pshonka/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Līdzekļu iesaldēšana – To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā – Padomes pienākums pārliecināties, ka trešās valsts lēmums ir pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/30

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Pshonka/Padome
      (Lieta T-292/19) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Līdzekļu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā - Padomes pienākums pārliecināties, ka trešās valsts lēmums ir pieņemts, ievērojot tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
      (2020/C 390/42)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Artem Viktorovych Pshonka (Kramatorska, Ukraina) (pārstāvis: M. Mleziva, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: R. Pekař un V. Piessevaux)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/354 (2019. gada 4. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2019, L 64, 7. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/352 (2019. gada 4. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2019, L 64, 1. lpp.), ciktāl ar šiem tiesību aktiem prasītāja vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, uz kurām attiecas šie ierobežojošie pasākumi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2014/354 (2019. gada 4. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/352 (2019. gada 4. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, ciktāl Artem Viktorovych Pshonka vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kam piemēro šos ierobežojošus pasākumus.

                  2)

                  Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 246, 22.7.2019.


title: Lieta T-338/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – UE/Komisija (Civildienests – Pagaidu darbinieki – Veselības problēmas, kas esot saistītas ar darba apstākļiem – Pieteikums atzīt slimības arodizcelsmi – Civildienesta noteikumu 73. pants – Tiesības tikt uzklausītam – Pamattiesību hartas 41. pants – Pienākums uzklausīt ieinteresēto personu pirms sākotnējā lēmuma pieņemšanas)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/31

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – UE/Komisija
      (Lieta T-338/19) (1)

      (Civildienests - Pagaidu darbinieki - Veselības problēmas, kas esot saistītas ar darba apstākļiem - Pieteikums atzīt slimības arodizcelsmi - Civildienesta noteikumu 73. pants - Tiesības tikt uzklausītam - Pamattiesību hartas 41. pants - Pienākums uzklausīt ieinteresēto personu pirms sākotnējā lēmuma pieņemšanas)
      (2020/C 390/43)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: UE (pārstāvji: S. Rodrigues un A. Champetier, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Bohr un L. Vernier)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Atalgojuma un individuālo tiesību biroja (PMO) 2018. gada 1. augusta lēmumu, ar kuru prasītājas pieteikums atzīt arodslimību atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta 73. pantam tika noraidīts kā nepieņemams.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Komisijas Atalgojuma un individuālo tiesību biroja (PMO) 2018. gada 1. augusta lēmumu, ar kuru UE pieteikums atzīt slimības arodizcelsmi atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 73. pantam tika noraidīts kā nepieņemams.

                  2)

                  Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 263, 5.8.2019.


title: Lieta T-370/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Spānija/Komisija (Ārējās attiecības – Tehniskā sadarbība – Elektroniskie sakari – Regula (ES) 2018/1971 – Eiropas Elektronisko sakaru regulatoru iestāde – Regulas 2018/1971 35. panta 2. punkts – Trešo valstu regulatīvo iestāžu dalība šajā iestādē – Kosovas nacionālās regulatīvās iestādes dalība – Trešās valsts jēdziens – Tiesību kļūda)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/31

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Spānija/Komisija
      (Lieta T-370/19) (1)

      (Ārējās attiecības - Tehniskā sadarbība - Elektroniskie sakari - Regula (ES) 2018/1971 - Eiropas Elektronisko sakaru regulatoru iestāde - Regulas 2018/1971 35. panta 2. punkts - Trešo valstu regulatīvo iestāžu dalība šajā iestādē - Kosovas nacionālās regulatīvās iestādes dalība - Trešās valsts jēdziens - Tiesību kļūda)
      (2020/C 390/44)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāve: S. Centeno Huerta)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer un T. Ramopoulos)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu (2019. gada 18. marts) par Kosovas nacionālās regulatīvās iestādes dalību Eiropas Elektronisko komunikāciju [sakaru] regulatoru iestādē (OV 2019, C 115, 26. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 263, 5.8.2019.


title: Lieta T-522/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Aldi/EUIPO (“BBQ BARBECUE SEASON”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BBQ BARBECUE SEASON” reģistrācijas pieteikums – Absolūti atteikuma pamati – Aprakstošs raksturs – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts – Atšķirtspējas neesamība – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/32

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Aldi/EUIPO (“BBQ BARBECUE SEASON”)
      (Lieta T-522/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BBQ BARBECUE SEASON” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Atšķirtspējas neesamība - Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 390/46)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Vācija) (pārstāvji: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen un M. Minkner, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Hanne)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 27. maija lēmumu lietā R 1359/2018-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “BBQ BARBECUE SEASON” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Aldi GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 305, 9.9.2019.


title: Lieta T-549/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Komisija (Cilvēkiem paredzētas zāles – Zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai – Zāļu “Trecondi – treosulfāns” tirdzniecības atļaujas pieteikums – Lēmums svītrot zāles no zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai reģistra – Regulas (EK) Nr. 141/2000 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Jēdziens “apmierinoša metode” – Regulas Nr. 141/2000 5. panta 12. punkta b) apakšpunkts – Tiesību kļūda)

text:
               16.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 390/33

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Komisija
      (Lieta T-549/19) (1)

      (Cilvēkiem paredzētas zāles - Zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai - Zāļu “Trecondi – treosulfāns” tirdzniecības atļaujas pieteikums - Lēmums svītrot zāles no zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai reģistra - Regulas (EK) Nr. 141/2000 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Jēdziens “apmierinoša metode” - Regulas Nr. 141/2000 5. panta 12. punkta b) apakšpunkts - Tiesību kļūda)
      (2020/C 390/47)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mbH (Vēdele, Vācija) (pārstāvis: P. von Czettritz, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B.-R. Killmann un A. Sipos)

         Priekšmets

      Par prasību, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu C(2019) 4858 final (2019. gada 20. jūnijs), ar ko piešķir tirdzniecības atļauju cilvēkiem paredzētām zālēm “Trecondi – treosulfāns”.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmuma C(2019) 4858 final (2019. gada 20. jūnijs), ar ko piešķir tirdzniecības atļauju cilvēkiem paredzētām zālēm “Trecondi – treosulfāns”, 5. pantu.

                  2)

                  Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas ir saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

         (1)  OV C 337, 7.10.2019.