title: Lieta T-646/11: Prasība, kas celta 2012. gada 27. jūnijā — CD /Padome

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/21

         Prasība, kas celta 2012. gada 27. jūnijā — CD/Padome
   (Lieta T-646/11)
   2012/C 258/40
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: CD (Minska, Baltkrievija) (pārstāvis — M. Michalauskas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 10. oktobra Lēmumu 2011/666/KĀDP, ar kuru groza Padomes Lēmumu 2010/639/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret dažām Baltkrievijas amatpersonām, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 10. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1000/2011, ar ko īsteno 8.a panta 1. punktu Regulā Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 11. novembra lēmumu, ar ko atteikts svītrot prasītāju no Padomes 2010. gada 25. oktobra Lēmuma 2010/639/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret dažām Baltkrievijas amatpersonām, kas grozīts ar Padomes 2011. gada 31. janvāra Lēmumu 2011/69/KĀDP, III A pielikuma;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats ir saistīts ar pamatojuma nepietiekamību un tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, jo apstrīdēto tiesību aktu pamatojums neļāva prasītājam Vispārējā tiesā apstrīdēt to spēkā esamību un šai tiesai veikt to tiesiskuma pārbaudi.

               2)

               Otrais pamats ir saistīts ar personiskās atbildības principa pārkāpumu, jo apstrīdētajos tiesību aktos atbildība un sankcijas esot noteiktas, neraksturojot prasītāja personisko dalību faktos, kas pamato sankciju piemērošanu.

               3)

               Trešais pamats ir saistīts ar juridiska pamata neesamību, jo apstrīdētajos tiesību aktos nav pieradīts, ka pastāvētu tāda pozitīva tiesību norma, ko prasītājs būtu pārkāpis.

               4)

               Ceturtais pamats ir saistīts ar kļūdu vērtējumā, jo apstrīdētajiem tiesību aktiem nav nekāda faktiskā pamatojuma.

               5)

               Piektais pamats attiecas uz samērīguma principa neievērošanu, jo prasītāja personiskā saistība ar kolektīvo lēmumu, par kuru viņam tika noteiktas sankcijas, nav tik ievērojama kā sankcija.


title: Lieta T-618/14: Prasība, kas celta 2014. gada 18. augustā – Grupo Bimbo /ITSB (Meksikāņu taco forma)

text:
               6.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 351/25

         Prasība, kas celta 2014. gada 18. augustā – Grupo Bimbo/ITSB (Meksikāņu taco forma)
   (Lieta T-618/14)
   2014/C 351/32
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grupo Bimbo, SAB de CV (México, Meksika) (pārstāvis – N. Fernández Fernández–Pacheco, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2014. gada 3. jūnija lēmumu lietā R 2449/2013-2, jo tas neatbilstot tiesībām un esot pretrunā spēkā esošajām tiesību normām par Kopienas preču zīmi; pēc tam – sniegt nolēmumu atbilstoši šajā prasībā ietvertajiem prasījumiem attiecībā uz reģistrācijai pieteiktās trīsdimensiju preču zīmes pietiekamo raksturīgo atšķirtspēju, apmierināt šo prasību un izdot rīkojumu par Kopienas trīsdimensiju preču zīmes Nr. 1 1 7 48  050 reģistrācijas pieteikuma reģistrāciju reģistrā Starptautiskās klasifikācijas 30. klasē, jo tas atbilstot tiesībām un esot pamatots;

               —

               pēc tam, kad šī prasība ir apmierināta un minēta preču zīme ir reģistrēta – piespriest ITSB atlīdzināt šī procesa tiesāšanās izdevumus, ciktāl tas ir iebildis pret minētajiem prasījumiem, un atlīdzināt ITSB apelācijas sūdzības procesā veiktos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: trīsdimensiju preču zīme meksikāņu taco formā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 1 7 48  050

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-367/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 30. jūnija rīkojums — Tecnoprocess /Komisija (Prasība sakarā ar bezdarbību — Uzaicinājums rīkoties — Acīmredzama nepieņemamība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Cēloņsakarība — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/18

         Vispārējās tiesas 2011. gada 30. jūnija rīkojums — Tecnoprocess/Komisija
   (Lieta T-367/09) (1)

   (Prasība sakarā ar bezdarbību - Uzaicinājums rīkoties - Acīmredzama nepieņemamība - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Cēloņsakarība - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   2011/C 282/33
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tecnoprocess Srl (Roma, Itālija) (pārstāvis — A. Majoli, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Prete un A. Bordes)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, konstatēt Eiropas Komisijas un Eiropas Savienības delegācijas Nigērijā bezdarbību un, otrkārt, saņemt atlīdzību par apgalvotajiem zaudējumiem, kas radušies minētās bezdarbības dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt prasību daļēji kā nepieņemamu un daļēji kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

               2)

               Tecnoprocess Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta C-533/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) 2006. gada 28. decembra rīkojumu — 02 Holding Limited & 02 ( UK ) Limited pret Hutchinson 3G UK Limited

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) 2006. gada 28. decembra rīkojumu — 02 Holding Limited & 02 (UK) Limited pret Hutchinson 3G UK Limited

   (Lieta C-533/06)
   (2007/C 56/37)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa
   Court of Appeal
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: 02 Holding Limited & 02 (UK) Limited

      Atbildētājs: Hutchinson 3G UK Limited

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Ja uzņēmējs, reklamējot savas preces vai pakalpojumus, izmanto konkurentam piederošu reģistrētu preču zīmi, lai salīdzinātu savu reklamēto preču vai pakalpojumu īpašības (un īpaši — cenu) ar konkurenta ar šādu [preču] zīmi reklamēto preču vai pakalpoju īpašībām tādējādi, ka nenotiek sajaukšana vai citādāk netiek apdraudētas preču zīmes būtiskās funkcijas attiecībā uz tās izcelsmes norādi, vai šāda izmantošana atbilst Padomes Direktīvas 89/104/EEK (1) 5. panta [1. punkta] a) vai b) apakšpunktam?

               2)

               Ja uzņēmējs salīdzinošā reklāmā izmanto konkurenta reģistrēto preču zīmi, lai [šāda izmantošana] atbilstu Padomes Direktīvas 84/450/EEK (2), ar grozījumiem, 3.a pantam, vai šādai izmantošanai jābūt “obligātai” un ja tas tā ir, kādi ir obligātuma noteikšanas kritēriji?

               3)

               Īpaši, ja pastāv obligātuma prasība, vai šī prasība aizliedz jebkādu zīmes izmantošanu, kas nav identiska reģistrētai preču zīmei, bet ir tai ļoti līdzīga?

      (1)  OV L 40, 1. lpp.

      (2)  OV L 250, 17. lpp.


title: Lieta C-27/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. janvārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — TBG Limited/Staatssecretaris van Financiën

text:
               31.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. janvārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — TBG Limited/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-27/12)
   2012/C 98/25
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: TBG Limited

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai EKL 56. panta (tagad — LESD 63. panta) mērķiem saistītā AZT (aizjūras zeme vai teritorija) var tikt uzskatīta par trešo valsti un tādējādi vai attiecībā uz kapitāla apriti dalībvalsts un saistītās AZT starpā ir iespējams atsaukties uz EKL 56. pantu?

               2.

                           a)

                           Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai, atbildot uz jautājumu, vai EKL 56. panta 1. punkta (tagad — LESD 64. panta 1. punkta) mērķiem palielināšana ir tādā gadījumā, kad nodoklis ienākumu gūšanas vietā no dalības dividendēm, ko Nīderlandē reģistrēta meitassabiedrība izmaksā Nīderlandes Antiļu salās reģistrētai holdinga sabiedrībai, 2002. gada 1. janvārī ir palielināts salīdzinājumā ar 1993. gada likmi 7,5 vai, attiecīgi, 5 % apmērā uz 8,3 %, nozīme ir tikai Nīderlandes nodokļa ienākumu gūšanas vietā palielinājumam vai ir jāņem vērā arī, ka Nīderlandes-Antiļu salu iestādes — saistībā ar Nīderlandes nodokļa ienākumu gūšanas vietā palielinājumu — kopš 2002. gada 1. janvāra atbrīvo no nodokļa dalības dividendes, ko izmaksā Nīderlandē reģistrēta meitassabiedrība, bet šīs dividendes iepriekš tika ieskaitītas peļņā, kam piemēroja 2,3–3 % vai, attiecīgi, 5 % likmi?

                           b)

                           Vai tiktāl, ciktāl, ieviešot iepriekš 2. jautājuma a) punktā minēto atbrīvojumu no nodokļa dalībai, ir nozīme arī veiktajai nodokļa samazināšanai Nīderlandes Antiļu salās, turklāt ir jāņem vērā Nīderlandes-Antiļu salu īstenošanas noteikumi — šajā gadījumā Nīderlandes-Antiļu salu lēmumu prakse —, kas, iespējams, radīja to, ka pirms 2002. gada 1. janvāra — un arī jau 1993. gadā — faktiski maksājamais nodoklis no dividendēm, ko izmaksājusi Nīderlandē reģistrēta meitassabiedrība, bija būtiski mazāks par 8,3 %?


title: Lieta F-79/12: Prasība, kas celta 2012. gada 26. jūlijā — ZZ /Komisija

text:
               20.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/18

         Prasība, kas celta 2012. gada 26. jūlijā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-79/12)
   2012/C 319/33
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — J. Duvekot, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumus atsaukt prasītāju no tā amata pienākumiem un samazināt tā pensijas apmēru aizsāktās disciplinārās procedūras dēļ saistībā ar Civildienesta noteikumu 11. panta pārkāpumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2011. gada 29. septembra lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: lieta C-415/07: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums (Tribunale ordinario di Nocera Inferiore (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Lodato Gennaro & C. SpA/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI (Valsts atbalsts nodarbinātībai — Pamatnostādnes attiecībā uz atbalstu nodarbinātībai — Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnes — Regula (EK) Nr. 2204/2002 — Darba vietu izveidošanas jēdziens — Darba vietu skaita palielināšanas aprēķināšana)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/10

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums (Tribunale ordinario di Nocera Inferiore (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Lodato Gennaro & C. SpA/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI
   (lieta C-415/07) (1)

   (Valsts atbalsts nodarbinātībai - Pamatnostādnes attiecībā uz atbalstu nodarbinātībai - Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnes - Regula (EK) Nr. 2204/2002 - “Darba vietu izveidošanas” jēdziens - Darba vietu skaita palielināšanas aprēķināšana)
   2009/C 141/15
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Tribunale ordinario di Nocera Inferiore

      Lietas dalībnieki pamata procesā

   Prasītājs: Lodato Gennaro & C. SpA
   Atbildētāji: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale ordinario di Nocera Inferiore — Komisijas 2002. gada 12. decembra Regulas Nr. 2204/2002 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz valsts atbalstu nodarbinātībai (OV L 337, 3. lpp.) interpretācija — Nosacījumu, kas vajadzīgi, lai iegūtu valsts atbalstu, izpildes pārbaude — Darba vietu palielināšanās pārbaude — Aprēķināšanas metode

      Rezolutīvā daļa:

   pārbaudot, vai ir noticis darba vietu skaita pieaugums, Pamatnostādnes attiecībā uz atbalstu nodarbinātībai ir jāinterpretē tādējādi, ka ir jāsalīdzina vidējais gada darba vienību skaits gadā pirms jaunu darbinieku pieņemšanas darbā ar vidējo gada darba vienību skaitu gadā pēc jaunu darbinieku pieņemšanas darbā.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: Lieta C-367/06: Prasība, kas celta 2006. gada 7. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/15

         Prasība, kas celta 2006. gada 7. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti
   (Lieta C-367/06)
   (2006/C 261/26)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — N. Yerrell)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvas 2003/41/EK par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību (1), prasības, vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas tranpozīcijai beidzās 2005. gada 23. septembrī.

      (1)  OV L 235, 10. lpp.


title: Lieta C-610/15: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 14. jūnija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Stichting Brein/Ziggo BV, XS4ALL Internet BV Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums — Direktīva 2001/29/EK — Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana — 3. panta 1. punkts — Izziņošana sabiedrībai — Jēdziens — Platforma kopīgošanai tiešsaistē — Aizsargātu datņu kopīgošana bez īpašnieka atļaujas

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/8

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 14. jūnija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Stichting Brein/Ziggo BV, XS4ALL Internet BV

   (Lieta C-610/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums - Direktīva 2001/29/EK - Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana - 3. panta 1. punkts - Izziņošana sabiedrībai - Jēdziens - Platforma kopīgošanai tiešsaistē - Aizsargātu datņu kopīgošana bez īpašnieka atļaujas)
   (2017/C 277/09)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Stichting Brein

      Atbildētājas: Ziggo BV, XS4ALL Internet BV

      Rezolutīvā daļa:

   Jēdziens “izziņošana [sabiedrībai]” Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 3. panta 1. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos kā pamatlietā aplūkotie tas aptver situāciju, kurā internetā tiek nodota rīcībā un pārvaldīta kopīgošanas platforma, kas, izmantojot ar aizsargātiem darbiem saistīto metadatu indeksāciju un nodrošinot meklētājprogrammu, ļauj šīs platformas lietotājiem šos darbus sameklēt un kopīgot vienādranga (peer-to-peer) tīklā.

      (1)  OV C 48, 8.2.2016.


title: Lieta T-60/07: Prasība, kas celta 2007. gada 23. februārī — Spānija/Komisija

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 23. februārī — Spānija/Komisija
   (Lieta T-60/07)
   (2007/C 95/98)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — M. Muñoz Pérez)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 14. decembra Lēmumu 2006/932/EK, ar kuru no Kopienas finansējuma izslēgti zināmi izdevumi, ko dalībvalstis veikušas ELVGF Garantiju nodaļai, ciktāl tas attiecas uz šīs tiesvedības priekšmetu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Spānijas Karaliste pārsūdz apstrīdēto lēmumu, ciktāl tajā paredzētas finanšu korekcijas par vides aizsardzības noteikumu neievērošanu, pieņemot atpakaļ dzīvnieku barībai paredzētus augļus un dārzeņus, Valensijā 2001., 2002. un 2003. finanšu gadā attiecīgi EUR 2 858 447,88, EUR 4 357 238,89 un EUR 3 679 878,76 apmērā.
   Prasības pamatojumā prasītāja norāda, ka:

               —

               nepastāvot Komisijas apgalvotās nelikumības, jo atbilstošajos Valensijas normatīvajos aktos nav noteikta paralēla biodegradācijas sistēma;

               —

               noteiktajās finanšu korekcijās esot pārkāpts samērīguma princips, jo, pirmkārt, Komisija nav konstatējusi faktisko finansiālo risku, ko teorētiski konstatētās nelikumības varēja radīt ELVGF, un, otrkārt, Spānijas iestāžu veiktās pārbaudes dzīvnieku barības atpakaļ pieņemšanas jomā ir bijušas daudz plašākas, nekā paredzēts Kopienu tiesību aktos;

               —

               pakārtoti, piemērotajai finanšu korekcijai daļēji trūkstot pamata.


title: Lieta C-2/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 2. janvārī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) – Instituto Nacional de la Seguridad Social/Tesorería General de la Seguridad Social un Jesús Crespo Rey

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/33

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 2. janvārī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) – Instituto Nacional de la Seguridad Social/Tesorería General de la Seguridad Social un Jesús Crespo Rey

   (Lieta C-2/17)
   (2017/C 104/47)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Atbildētāji: Tesorería General de la Seguridad Social un Jesús Crespo Rey

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai no Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 883/2004 (1) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu XI pielikuma G.2. punktā minētās vārdkopas “iemaksu pamat[am] Spānijā izmanto pārskata periodiem tuvāko periodu”, ir jāizslēdz apdrošināšanas iemaksu alga, kas izriet no tādas Spānijas iekšējās tiesību normas piemērošanas, saskaņā ar kuru migrējošs darba ņēmējs, kas ir atgriezies, un kura pēdējās faktiski veiktās iemaksas Spānijā bija lielākas nekā minimālā apdrošināšanas iemaksu alga, var piekrist, ka viņam piemēro nolīgumu par iemaksu saglabāšanu vienīgi saskaņā ar minimālo iemaksu algu lai gan, ja viņš būtu bijis neemigrējošais darba ņēmējs, viņam tiktu dota iespēja piekrist šī nolīguma piemērošanai atbilstoši augstākas likmes iemaksu algām?

               2)

               Apstiprinošas atbildes gadījumā uz iepriekšējo jautājumu, vai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu XI pielikuma G.2. punktu pēdējo faktiski veikto iemaksu Spānijā vērā ņemšana, tās pienācīgi atjauninot, un laikposma, kurā iemaksas ir tikušas veiktas saskaņā ar nolīgumu par iemaksu saglabāšanu, atzīšana par neitrālu periodu vai periodu, ko neņem vērā, ir atbilstīgi līdzekļi, lai migrējošam darba ņēmējam atlīdzinātu nodarītos zaudējumus?

      (1)  OV 2004, L 166, 1. lpp.


title: Lieta F-29/10: Prasība, kas celta 2010. gada 11. maijā — Lorenzo /EESK

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/59

         Prasība, kas celta 2010. gada 11. maijā — Lorenzo/EESK
   (Lieta F-29/10)
   2010/C 179/103
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Guillermo Lorenzo (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — N. Lhoëst, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja

      Strīda priekšmets un apraksts

   Lēmuma neiekļaut prasītāju to ierēdņu vidū, kuri saskaņā ar 2009. gada paaugstināšanu amatā paaugstināti AD13 pakāpē, atcelšana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt EESK iecēlējienstitūcijas lēmumu, kas pieņemts un publicēts 2009. gada 30. jūnijā, neiekļaut prasītāja vārdu to ierēdņu sarakstā, kuri saskaņā ar 2009. gada paaugstināšanu amatā paaugstināti AD13 pakāpē;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt EESK iecēlējienstitūcijas 2010. gada 5. februāra lēmumu, ar kuru ir noraidīta sūdzība, ko iesniedza prasītājs saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-491/09: Prasība, kas celta 2009. gada 3. decembrī — Spānija/Komisija

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/44

         Prasība, kas celta 2009. gada 3. decembrī — Spānija/Komisija
   (Lieta T-491/09)
   2010/C 37/62
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — M. Muñoz Pérez)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2009. gada 24. septembra Lēmumu 2009/721/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), tiktāl, ciktāl tas attiecas uz šo tiesvedību, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda uz šādiem pamatiem:

               1.

               Regulas Nr. 1258/1999 (1) 7. panta 4. punkta un Regulas Nr. 1290/2005 (2) 31. panta 1. punkta pārkāpumu attiecībā uz olīveļļas ražošanai paredzētā atbalsta finanšu korekciju tiktāl, ciktāl šie punkti apstrīdētajā lēmumā tiek piemēroti nepamatoti, ņemot vērā teorētisko pretlikumību, uz kurām norāda Komisija, lai pamatotu noteiktās finanšu korekcijas, nepietiekamību.

               2.

               Komisijas norādīto pretlikumību attiecībā uz finanšu korekcijām saistībā ar atbalstu piemaksām par aitu un kazu audzēšanu neesamību, no kā izriet, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts Regulas Nr. 1258/1999 7. panta 4. punkts un Regulas Nr. 1290/2005 31. panta 1. punkts, tos piemērojot nepamatoti. Šajā sakarā tiek norādīts, ka atskaites periodā tika veiktas pārbaudes uz vietas atbilstoši Regulas Nr. 2419/2001 (3) 24. panta 2. punktam un ka Komisijas minētās problēmas saistībā ar saimniecību reģistriem un to, ka inspektori nav norādījuši uz neatjaunotajiem reģistriem, neietekmē to dzīvnieku skaita noteikšanu, par kuriem saimniecībai var tikt piešķirtas subsīdijas par visu atskaites periodu.

      (1)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV 160, 103. lpp.).

      (2)  Padomes 2005. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 209, 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 2001. gada 11. decembra Regula (EK) Nr. 2419/2001, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, kas izveidotas ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 3508/92 (OV L 327, 11. lpp.).


title: Lieta C-543/09: Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 5. maija spriedums ( Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deutsche Telekom AG/Bundesrepublik Deutschland (Elektroniskās komunikācijas — Direktīva 2002/22/EK — 25. panta 2. punkts — Direktīva 2002/58/EK — 12. pants — Telefona uzziņu dienestu un abonentu sarakstu pakalpojumu sniegšana — Uzņēmuma, kas piešķir telefona numurus, pienākums nodot citiem uzņēmumiem tā rīcībā esošus datus par trešo uzņēmumu abonentiem)

text:
               2.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/5

         Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 5. maija spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deutsche Telekom AG/Bundesrepublik Deutschland

   (Lieta C-543/09) (1)

   (Elektroniskās komunikācijas - Direktīva 2002/22/EK - 25. panta 2. punkts - Direktīva 2002/58/EK - 12. pants - Telefona uzziņu dienestu un abonentu sarakstu pakalpojumu sniegšana - Uzņēmuma, kas piešķir telefona numurus, pienākums nodot citiem uzņēmumiem tā rīcībā esošus datus par trešo uzņēmumu abonentiem)
   2011/C 194/05
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Deutsche Telekom AG

      Atbildētāja: Bundesrepublik Deutschland

      Piedaloties: GoYellow GmbH, Telix AG

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesverwaltungsgericht — Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV L 108, 51. lpp.) 25. panta 2. punkta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīvas 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) (OV L 201, 37. lpp.) 12. panta interpretācija — Abonentu sarakstu pakalpojumu sniegšana –Uzņēmuma, kas piešķir telefona numurus abonentiem, pienākuma nodot citiem uzņēmumiem visus atbilstošos datus, lai izdotu universālu abonentu sarakstu vai sniegtu universālu uzziņu pakalpojumu, apjoms — Trešo uzņēmumu abonentu dati

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) 25. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā valsts tiesiskais regulējums, kas uzņēmumiem, kuri piešķir gala lietotājiem telefona numurus, paredz pienākumu nodot uzņēmumu, kuri nodarbojas ar publiski pieejamu telefona uzziņu un abonentu sarakstu pakalpojumu sniegšanu, rīcībā ne tikai datus par viņu pašu abonentiem, bet arī to rīcībā esošos datus par trešo uzņēmumu abonentiem;

               2)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīvas 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) 12. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā valsts tiesiskais regulējums, kas nosaka pienākumu uzņēmumam, kurš izdod publiski pieejamus abonentu sarakstus, nodot tā rīcībā esošus citu telefonijas pakalpojumu sniedzēju abonentu personas datus trešajam uzņēmumam, kurš nodarbojas ar publiski pieejamu iespiestu vai elektronisku abonentu sarakstu publicēšanu vai ar šādu abonentu sarakstu padarīšanu pieejamu ar uzziņas dienestu starpniecību, neprasot jaunu abonentu piekrišanu šādai nodošanai, ja vien, pirmkārt, pēdējie pirms to datu pirmās iekļaušanas publiski pieejamā abonentu sarakstā tomēr tiek informēti par tā nolūku, kā arī to, ka šie dati var tikt paziņoti citam telefonijas pakalpojumu sniedzējam, un ja, otrkārt, tiek nodrošināts, ka šie dati pēc to tālāknodošanas netiek izmantoti citiem nolūkiem kā tie, kuriem tie tika savākti, ievērojot pirmo publicēšanu.

      (1)  OV C 80, 27.03.2010.


title: Lieta C-190/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 15. aprīlī iesniedza Juzgado de lo Social de Barcelona (Spānija) — Antonio Márquez Samohano/Universitat Pompeu Fabra

text:
               29.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 15. aprīlī iesniedza Juzgado de lo Social de Barcelona (Spānija) — Antonio Márquez Samohano/Universitat Pompeu Fabra

   (Lieta C-190/13)
   2013/C 189/08
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Social de Barcelona

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Antonio Márquez Samohano

      Atbildētāja: Universitat Pompeu Fabra

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK (1) pielikumā ietvertā Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāda valsts tiesību norma kā 2001. gada 21. decembra Konstitutīvā likuma 6/2001 par universitātēm 48. un 53. pants, kurā nav noteikts ierobežojums laikā secīgiem darba līgumiem, ja valsts tiesībās nepastāv pasākumi, kas ļautu novērst secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu attiecībā uz universitāšu pasniedzējiem?

               2)

               Vai Direktīvas 1999/70/EK pielikumā ietvertā Pamatnolīguma 3. klauzulā definētais jēdziens “pastāvīgais darba ņēmējs” ir jāinterpretē tādējādi, ka šai definīcijai ir pretrunā tāda tiesību norma kā Darba likuma piecpadsmitā papildnoteikuma 1. punkta otrā daļa, kurā paredzēts, ka viņa līgumu var izbeigt, ja līgumslēdzēja iestāde uzsāk viņa aizņemtās amata vietas aizpildīšanas procedūru?

               3)

               Ņemot vērā to, ka valsts tiesību aktos paredzētais atbilstošais pasākums, kura mērķis ir novērst un sodīt uz noteiktu laiku noslēgtu līgumu ļaunprātīgu izmantošanu privātajā sektorā, ir darba ņēmēju, kurus atzīst par pastāvīgajiem darba ņēmējiem, tiesības saņemt kompensāciju, ja līguma izbeigšanas iemesls nav saistīts ar attiecīgo personu, bet valsts sektorā nav neviena līdzvērtīga pasākuma, vai Direktīvas 1999/70/EK pielikumā ietvertā Pamatnolīguma 5. klauzulas izpratnē par atbilstošu ir uzskatāms pasākums, ar kuru pastāvīgajiem darba ņēmējiem valsts pārvaldes sektorā tiek atzītas tādas pašas tiesības saņemt likumā paredzēto kompensāciju kā pastāvīgajiem darba ņēmējiem privātajā sektorā?

      (1)  OV L 175, 43. lpp.


title: Lieta C-100/15 P: Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 14. aprīļa spriedums – Netherlands Maritime Technology Association/Eiropas Komisija, Spānijas Karaliste Apelācija – Valsts atbalsts – Dažu ar finanšu līzingu iegūtu aktīvu priekšlaicīgas amortizācijas shēma – Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība – Formālas izmeklēšanas procedūras neuzsākšana – Pārbaudes nepietiekamais un nepilnīgais raksturs – Pienākums norādīt pamatojumu – Selektivitāte

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/19

      Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 14. aprīļa spriedums – Netherlands Maritime Technology Association/Eiropas Komisija, Spānijas Karaliste
      (Lieta C-100/15 P) (1)

      (Apelācija - Valsts atbalsts - Dažu ar finanšu līzingu iegūtu aktīvu priekšlaicīgas amortizācijas shēma - Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība - Formālas izmeklēšanas procedūras neuzsākšana - Pārbaudes nepietiekamais un nepilnīgais raksturs - Pienākums norādīt pamatojumu - Selektivitāte)
      (2016/C 211/23)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Netherlands Maritime Technology Association (pārstāvji – K. Struckmann, Rechtsanwalt, G. Forwood, Barrister)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Flynn un P. Němečková), Spānijas Karaliste (pārstāvis M. A. Sampol Pucurull)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  apelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  Netherlands Maritime Technology Association sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

                  3)

                  Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 127, 20.4.2015.


title: Lieta T-184/06: Prasība, kas celta 2006. gada 14. jūlijā — Komisija pret Internet Commerce Network un Dane–Elec Memory

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/36

         Prasība, kas celta 2006. gada 14. jūlijā — Komisija pret Internet Commerce Network un Dane–Elec Memory

   (Lieta T-184/06)
   (2006/C 212/65)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — L. Ström, kam palīdz P. Elvinger, advokāts)

      Atbildētāji: Internet Commerce Network un Dane–Elec Memory

   Prasītājas prasījumi:

               —

               uzaicināt lietas dalībniekus un tos samierināt, bet pretējā gadījumā

               —

               pieņemt šo prasības pieteikumu kā atbilstoši formai un atzīt to par pamatotu, un

               —

               pamatā, izpildot garantiju pēc pirmā pieprasījuma, piespriest sabiedrībai Dane-Elec Memory samaksāt Komisijai summu EUR 55 878 apmērā, kurai pieskaitīti nokavējuma procenti;

               —

               pakārtoti, piespriest sabiedrībai ICN samaksāt Komisijas izmaksāto avansu EUR 55 878 apmērā, kam pieskaitīti nokavējuma procenti, par tās līgumsaistību neizpildi Crossemarc projekta ietvaros;

               —

               lietas dalībniekam, kura prasījumi ir noraidīti, piespriest atlīdzināt izmaksas un tiesāšanās izdevumus šajā instancē atbilstoši Pirmās instances tiesas Reglamenta 69. panta 2. punktam;

               —

               izdot rīkojumu par gaidāmā sprieduma pagaidu izpildi, neskatoties uz apelāciju un bez nodrošinājuma;

               —

               saglabāt prasītājai visas citas tiesības, pamatus un darbības, it īpaši tiesības papildināt savu pieteikumu par izmaksu.

         Pamati un galvenie argumenti
   Eiropas Kopiena, ko pārstāv Eiropas Komisija, 2001. gada 28. februārī tāpat kā ar citām sabiedrībām līgumu IST-2000-25366 noslēdza arī ar sabiedrību Interne Commerce Network (INC), lai īstenotu/izpildītu projektu “Cross-lingual Multi Agent Retail Comparison — Crossemarc” pētījumu, tehnoloģijas attīstības un paraugdemonstrējumu programmas ietvaros informācijas sabiedrības tehnoloģiju nozarē (IST) 1998–2002 (1). Ar garantijas vēstuli, ko līguma IST-2000-25366 ietvaros sabiedrība Dane-Elec Memory, ICN mātes sabiedrība, parakstīja 2000. gada 1. septembrī, garantēja Komisijai līgumsaistību izpildi.
   Komisija ar projekta koordinatora NCSR“Demokritos” palīdzību šajā projektā iesaistītajiem dalībniekiem, tostarp arī sabiedrībai ICN, izmaksāja avansu. Pēc tam koordinators lūdza ICN veikt ieguldījumu atbilstoši projektā definētajiem pienākumiem. Tā kā ieguldījums netika veikta un ICN pārstāvis informēja koordinatoru par ICN finansiālām grūtībām, koordinators sazinājās ar sabiedrību Dane-Elec Memory — ICN saistību izpildes nodrošinātāju. Sabiedrības Dane-Elec Memory vadītājs informēja, ka ICN izstājas no projekta un atmaksās avansa maksājumus. Tā kā netika saņemts rakstveida apstiprinājums par šo izstāšanos no projekta un apņemšanās atmaksāt avansu, projekta koordinators, kā arī Komisija vērsās pie ICN ar lūgumu atmaksāt izmaksātās avansa summas. Tā kā uz šo lūgumu netika atbildēts, Dane-Elec Memory tika nosūtīts lūgums veikt samaksu atbilstoši finansiālai garantijai saskaņā ar tās garantijas vēstulē noteiktajām saistībām. Šī sabiedrība atteicās veikt samaksu atbilstoši minētai garantijai, pamatojot ar to, ka Komisija nav pierādījusi līgumsaistību neizpildi. Šis atteikums tika atkārtots, neskatoties uz to, ka Komisija bija pamatojusi savu lūgumu.
   Pamatojoties uz līgumā IST-2000-25366, kas noslēgts starp ICN un Komisiju, un Dane-Elec Memory par labu Komisijai izsniegtajā garantijas vēstulē ietvertajām šķīrējklauzulām, Komisija cēla šo prasību, lai, izmantojot garantiju pēc pirmā pieprasījuma, piespriestu Dane-Elec Memory samaksāt Komisijai ICN izmaksāto avansu summu, pieskaitot nokavējuma procentus. Pakārtoti, prasītāja lūdz piespriest sabiedrībai ICN atmaksāt Komisijas izmaksāto avansu, pieskaitot nokavējuma procentus, par tās līgumsaistību neizpildi “Crossemarc” projekta ietvaros.

      (1)  Uzaicinājums izteikt ieinteresētību, publicēts OV 1999, C 12, 5. lpp.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 10. martā lietā C-39/04 (Tribunal administratif de Dijon lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Laboratoires Fournier SA pret Direction des vérifications nationales et internationales (Pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumi — Nodokļu tiesību akti — Sabiedrību ienākuma nodoklis — Nodokļa atlaide par pētniecības darbu)

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/7

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 10. martā
   lietā C-39/04 (Tribunal administratif de Dijon lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Laboratoires Fournier SA pret Direction des vérifications nationales et internationales
       (1)

   (Pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumi - Nodokļu tiesību akti - Sabiedrību ienākuma nodoklis - Nodokļa atlaide par pētniecības darbu)
   (2005/C 115/14)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-39/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Tribunal administratif de Dijon (Dižonas administratīvā tiesa, Francija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 30. decembrī un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 2. februārī, tiesvedībā Laboratoires Fournier SA pret Direction des vérifications nationales et internationales, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši Ž.-P. Puisošē [J.-P. Puissochet], S. fon Bārs [S. von Bahr] (referents), J. Malenovskis [J. Malenovský] un U. Lehmuss [U. Lõhmus], ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs], sekretāre K. Štranca [K. Sztranc], administratore, 2005. gada 10. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   EKL 49. pants iestājas pret dalībvalsts tiesisko regulējumu, kas paredz nodokļa atlaides par pētniecības darbu tikai tad, ja attiecīgais pētniecības darbs ir veikts šīs dalībvalsts teritorijā.

      (1)  OV C 71, 20.03.2004.


title: lieta C-432/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Högsta domstolen 2005. gada 24. novembra  rīkojumu lietā  Unibet  ( London )  Ltd  un  Unibet  ( International ) pret  Justitiekanslern  (Zviedrija)

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Högsta domstolen2005. gada 24. novembra rīkojumu lietā Unibet (London) Ltd un Unibet (International) pret Justitiekanslern (Zviedrija)
   (lieta C-432/05)
   (2006/C 36/47)
   tiesvedības valoda — zviedru
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Högsta domstolen (Augstākā tiesa) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 24. novembra rīkojumu lietā Unibet (London) Ltd un Unibet (International) pret Justitiekanslern (Zviedrija) un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 5. decembrī.

      Högsta domstolen lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai Kopienas tiesību prasība, saskaņā ar ko valsts procesuālajām normām ir jānodrošina personai efektīva no Kopienas tiesībām izrietošo tiesību aizsardzība, ir jāinterpretē tādējādi, ka prasība atzīt, ka noteiktas valsts materiālo tiesību normas nav saderīgas ar EK līguma 49. pantu, ir pieņemama gadījumā, kad šo tiesību normu saderību ar minēto pantu būtu iespējams izvērtēt vienīgi kā prejudiciālu jautājumu, piemēram, lietā par zaudējumu atlīdzināšanu, tiesvedībā par valsts materiālo tiesību normas pārkāpumu vai realizējot tiesas kontroli?

               2.

               Vai šī efektīvas tiesību aizsardzības prasība, kas izriet no Kopienas tiesībām nozīmē, ka valsts tiesību sistēmai jānodrošina pagaidu aizsardzība, saskaņā ar kuru valsts tiesību normas, kuri personai liedz izmantot tiesības, kuras, iespējams, tai piešķir Kopienas tiesības, var netikt piemērotas attiecībā uz personu, ļaujot tai izmantot attiecīgās tiesības līdz brīdim, kad jautājumu par šo tiesību pastāvēšanu ir galīgi izlēmusi valsts tiesa?

               3.

               Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša:
               Ja pastāv šaubas par to, vai valsts tiesību normas ir saderīgas ar Kopienas tiesībām, vai tas nozīmē, ka valsts tiesai, pēc būtības izvērtējot pieteikumu par no Kopienas tiesībām izrietošo tiesību pagaidu aizsardzību, ir jāpiemēro valsts tiesību normas, kas regulē nosacījumu pagaidu aizsardzības piešķiršanai, vai arī šādā gadījumā valsts tiesai ir jāpiemēro Kopienas tiesību kritēriji par pagaidu aizsardzības piešķiršanu?

               4.

               Ja atbilde uz trešo jautājumu ir tāda, ka ir piemērojami Kopienas tiesību kritēriji, kādi ir šie kritēriji?


title: Lieta C-311/05 P: Apelācija, ko 2005. gada 8. augustā ierosināja Naipes Heraclio Fournier SA par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2005. gada 11. maija spriedumu apvienotajās lietās T-160/02 līdz T-162/02 Naipes Heraclio Fournier SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) un persona, kas iestājusies lietā — France Cartes SAS

text:
               1.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/11

         Apelācija, ko 2005. gada 8. augustā ierosināja Naipes Heraclio Fournier SA par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2005. gada 11. maija spriedumu apvienotajās lietās T-160/02 līdz T-162/02 Naipes Heraclio Fournier SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) un persona, kas iestājusies lietā — France Cartes SAS

   (Lieta C-311/05 P)
   (2005/C 243/19)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 8. augustā izskatīšanai ir iesniegta Naipes Heraclio Fournier SA, ko pārstāv Enrike Armiho Čavari [Enrique Armijo Chávarri] un Antonio Kastans Peress-Gomess [Antonio Castán Pérez-Gómez], abogados, apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2005. gada 11. maija spriedumu apvienotajās lietās T-160/02 līdz T-162/02 Naipes Heraclio Fournier SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) un persona, kas iestājusies lietā — France Cartes SAS.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi: taisīt spriedumu, ar kuru atceļ apstrīdēto spriedumu un apmierina tās prasījumus.
   Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzība par atcelšanu balstās uz trīs pamatiem.
   Pirmais pamats ir balstīts uz to, ka Apelāciju otrā padome pārkāpa tiesiskuma principu un Naipes Heraclio Fournier SA tiesības uz aizstāvību. Izvirzot šo pamatu, pirmkārt, tiek apgalvots, ka Pirmās instances tiesai savās darbībās neaprobežojās tikai ar apstrīdētā akta tiesiskuma pārbaudi, bet veica jaunu lietas pārbaudi pilnā apjomā, neatkarīgi no apstrīdēto lēmumu satura un konkrētiem prasījumiem, ko izvirzīja prasītājs un persona, kas iestājusies lietā.
   Otrais pamats ir balstīts uz to, ka Apelāciju otrā padome pārkāpa tiesiskuma principu un Regulas Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu. Izvirzot šo pamatu, pirmkārt, tiek apgalvots, ka Pirmās instances tiesa pārsniedza tās juridisko kompetenci, pašai savu argumentu pamatojumam koriģējot un labojot materiālo tiesību kļūdas, ko Apelāciju otrā padome pieļāva attiecībā uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā paredzēto aizliegumu piemērošanu attiecībā uz prasītājas grafiskajām preču zīmēm.
   Trešais pamats ir balstīts uz apstrīdētā sprieduma pamatojuma trūkumu saskaņā ar EKL 253. panta noteikumiem. Izvirzot šo pamatu, pirmkārt, tiek apgalvots, ka no apstrīdētā sprieduma skaidri un nepārprotami neizriet, ar kādu argumentāciju ir pamatots Pirmās instances tiesas uzskats, ka Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā noteiktais absolūtais reģistrācijas aizliegums attiecas uz prasītājas grafiskajām preču zīmēm.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula par Kopienas preču zīmi, OV L 11, 1994. gada 14. janvāris, 1. lpp.


title: Lieta C-531/13: Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 11. februāra spriedums ( Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marktgemeinde Straßwalchen  u.c./ Bundesminister für Wirtschaft , Familie und Jugend Vide — Direktīva 85/337/EEK — Noteiktu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējums — Projekti, kuriem novērtējums ir vai nav jāveic — Izpētes urbumi — I pielikuma 14. punkts — Jēdziens “naftas un dabasgāzes ieguve komerciāliem mērķiem”  — Pienākums veikt novērtējumu, ja tiek iegūts konkrēts dabasgāzes daudzums — II pielikuma 2. punkta d) apakšpunkts — Jēdziens “dziļurbumi”  — III pielikuma 1. punkts — Jēdziens “saistība ar citiem projektiem”

text:
               13.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/7

         Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 11. februāra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marktgemeinde Straßwalchen u.c./Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

   (Lieta C-531/13) (1)

   (Vide - Direktīva 85/337/EEK - Noteiktu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējums - Projekti, kuriem novērtējums ir vai nav jāveic - Izpētes urbumi - I pielikuma 14. punkts - Jēdziens “naftas un dabasgāzes ieguve komerciāliem mērķiem” - Pienākums veikt novērtējumu, ja tiek iegūts konkrēts dabasgāzes daudzums - II pielikuma 2. punkta d) apakšpunkts - Jēdziens “dziļurbumi” - III pielikuma 1. punkts - Jēdziens “saistība ar citiem projektiem”)
   (2015/C 118/09)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Marktgemeinde Straßwalchen, Heinrich Kornhuber, Helga Kornhuber, Karoline Pöckl, Heinze Kornhuber, Marianne Kornhuber, Wolfgang Kornhuber, Andrea Kornhuber, Alois Herzog, Elfriede Herzog, Katrin Herzog, Stefan Asen, Helmut Zopf, Ingrid Zopf, Silvia Zopf, Daniel Zopf, Maria Zopf, Anton Zopf sen., Paula Loibichler, Theresa Baumann, Josep Schindlauer, Christine Schindlauer, Barbara Schindlauer, Bernhard Schindlauer, Alois Mayrhofer, Daniel Mayrhofer, Georg Rindberger, Maria Rindlberger, Georg Rindlberger sen., Max Herzog, Romana Herzog, Michael Herzog, Markus Herzog, Marianne Herzog, Max Herzog sen., Helmut Lettner, Maria Lettner, Anita Lettner, Alois Lettner sen., Christian Lettner, Sandra Lettner, Anton Nagelseder, Amalie Nagelseder, Josef Nagelseder, Gabriele Schachinger, Thomas Schachinger, Andreas Schinagl, Michaela Schinagl, Lukas Schinagl, Michael Schinagl, Maria Schinagl, Josef Schinagl, Johannn Mayr, Christine Mayr, Martin Mayr, Christian Mayr, Johann Mayr sen., Gerhard Herzog, Anton Mayrhofer, Siegfried Zieher

      Atbildētāja: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      piedaloties: Rohöl-Aufsuchungs AG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvu 2009/31/EK, I pielikuma 14. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs normas piemērošanas joma neattiecas uz tādu izpētes urbumu kā pamatlietā, kurā dabasgāzes un naftas eksperimentāla ieguve ir paredzēta, lai noteiktu iegulas komerciālo izmantojamību;

               2)

               Direktīvas 85/337, kas grozīta ar Direktīvu 2009/31, 4. panta 2. punkts, to lasot kopā ar minētās direktīvas II pielikuma 2. punkta d) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka pienākums veikt ietekmes uz vidi novērtējumu tādam dziļurbumam, kāds pamatlietā ir izpētes urbums, var izrietēt no šīs normas. Tāpēc valsts kompetentajām iestādēm ir īpaši jāpārbauda, vai, ņemot vērā minētās Direktīvas 85/337, kas grozīta ar Direktīvu 2009/31, III pielikumā paredzētos kritērijus, ir jāveic ietekmes uz vidi novērtējums. Šajā saistībā ir tostarp jāpārbauda, vai izpētes urbumu ietekme uz vidi citu projektu ietekmes dēļ nevarētu būt nozīmīgāka nekā šo projektu neesamības gadījumā. Šī izvērtēšana nevar būt atkarīga no pašvaldības robežām.

      (1)  OV C 15, 18.1.2014.


title: Lieta T-163/15: Vispārējās tiesas 2015. gada 24. novembra rīkojums – Delta Group agroalimentare/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Itālijas mājputnu gaļas tirgus — Ārkārtas atbalsta pasākumi, kuru mērķis ir atrisināt konkrētas mājputnu gaļas nozares problēmas Itālijā — Kompensācijas par mājputnu gaļas eksportu uz dažām Āfrikas valstīm — Prasītājas iesniegtā pieteikuma veikt ārkārtas pasākumus noraidījums — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/57

         Vispārējās tiesas 2015. gada 24. novembra rīkojums – Delta Group agroalimentare/Komisija
   (Lieta T-163/15) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Itālijas mājputnu gaļas tirgus - Ārkārtas atbalsta pasākumi, kuru mērķis ir atrisināt konkrētas mājputnu gaļas nozares problēmas Itālijā - Kompensācijas par mājputnu gaļas eksportu uz dažām Āfrikas valstīm - Prasītājas iesniegtā pieteikuma veikt ārkārtas pasākumus noraidījums - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
   (2016/C 027/74)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Itālija) (pārstāvis – V. Migliorini, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Schima un D. Nardi)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2015. gada 9. februāra vēstuli [ats.: Ares (2015) 528512], kas nosūtīta, atbildot uz prasītājas pieteikumu veikt ārkārtas pasākumus mājputnu gaļas tirgus atbalstam, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV L 347, 671. lpp.), 219. panta 1. punktu vai 221. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Delta Group agroalimentare Srl sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 178, 1.6.2015.


title: Lieta T-195/11: Prasība, kas celta 2011. gada 4. aprīlī — Cahier u.c./Padome un Komisija

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/14

         Prasība, kas celta 2011. gada 4. aprīlī — Cahier u.c./Padome un Komisija
   (Lieta T-195/11)
   2011/C 173/30
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Jean-Marie Cahier (Montchaude, Francija), Robert Aubineau (Cierzac, Francija), Laurent Bigot (Saint Palais sur Mer, Francija), Pascal Bourdeau (Saintes Lheurine, Francija), Jacques Brard-Blanchard (Boutiers Saint Trojan, Francija), Olivier Charruaud (St Martial de Mirambeau, Francija), Daniel Chauvet (Saint Georges Antignac, Francija), Régis Chauvet (Marignac, Francija), Fabrice Compagnon (Avy, Francija), Francis Crepeau (Jarnac Champagne, Francija), Bernard Deborde (Arthenac, Francija), Chantal Goulard (Arthenac), Jean Pierre Gourdet (Moings, Francija), Bernard Goursaud (Brie sous Matha, Francija), Jean Gravouil (Saint Hilaire de Villefranche, Francija), Guy Herbelot (Echebrune, Francija), Rodrigue Herbelot (Echebrune), Sophie Landrit (Ozillac, Francija), Michel Mallet (Vanzac, Francija), Alain Marchadier (Villars en Pons, Francija), Michel Merlet (Jarnac Champagne), René Phelipon (Cierzac), Claude Potut (Avy), Philippe Pruleau (Saint Bonnet sur Gironde, Francija), Béatrice Rousseau (Gensac La Pallue, Francija), Jean-Christophe Rousseau (Segonzac, Francija), Françoise Rousseau (Burie, Francija), Pascale Rulleaud-Beaufour (Arthenac) un Alain Phelipon (Saintes, Francija) (pārstāvis — C.-E. Gudin, avocat)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               pilnībā atlīdzināt zaudējumus, kas radušies piespriestā naudas soda dēļ, proti, šādas summas:

                           —

                           EUR 53 600 — Jean-Marie Cahier;

                           —

                           EUR 105 100 — Robert Aubineau;

                           —

                           EUR 240 500 — Laurent Bigot;

                           —

                           EUR 111 100 — Pascal Bourdeau;

                           —

                           EUR 12 800 — Jacques Brard-Blanchard;

                           —

                           EUR 37 600 — Olivier Charruaud;

                           —

                           EUR 122 100 — Daniel Chauvet;

                           —

                           EUR 40 500 — Régis Chauvet;

                           —

                           EUR 97 100 — Fabrice Compagnon;

                           —

                           EUR 105 600 — Francis Crepeau;

                           —

                           EUR 1 081 500 — Bernard Deborde;

                           —

                           EUR 64 800 — Chantal Goulard;

                           —

                           EUR 94 400 — Jean Pierre Gourdet;

                           —

                           EUR 43 000 — Bernard Goursaud;

                           —

                           EUR 82 100 — Jean Gravouil;

                           —

                           EUR 20 500 — Guy Herbelot;

                           —

                           EUR 65 100 — Rodrigue Herbelot;

                           —

                           EUR 53 000 — Sophie Landrit;

                           —

                           EUR 39 500 — Michel Mallet;

                           —

                           EUR 332 500 — Alain Marchadier;

                           —

                           EUR 458 500 — Michel Merlet;

                           —

                           EUR 23 000 — René Phelipon;

                           —

                           EUR 85 100 — Claude Potut;

                           —

                           EUR 3 500 — Philippe Pruleau;

                           —

                           EUR 34 500 — Béatrice Rousseau;

                           —

                           EUR 38 070 — Jean-Christophe Rousseau;

                           —

                           EUR 24 300 — Françoise Rousseau;

                           —

                           EUR 486 500 — Pascale Rulleaud-Beaufour;

                           —

                           EUR 10 500 — Alain Phelipon;

               —

               noteikt konkrētu summu morālā kaitējuma atlīdzināšanai EUR 100 000 apmērā katram no 29 prasītājiem;

               —

               piespriest Padomei un Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus un izmaksas:

                           —

                           par Vispārējā tiesā ierosināto tiesvedību;

                           —

                           kā arī par visām tiesvedībām, kas ierosinātas visās valsts tiesās.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumā prasītāji apgalvo, ka ir iestājusies Eiropas Savienības ārpuslīgumiskā atbildība būtiska LESD 40. panta 2. punkta pārkāpuma dēļ, jo Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju (1), tādā redakcijā, kā tā ir ieviesta ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1623/2000 (2) un paturēta spēkā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 479/2008 (3), 28. pants ietverot aizliegumu tāda vīna ražotājiem, kas saražots no diviem mērķiem paredzētām vīnogu šķirnēm, pašiem veikt tāda vīna ar izcelsmes norādi daudzuma destilēšanu spirtā, kas pārsniedz parasti saražoto daudzumu.
   Valsts iestādes esot regulāri veikušas izmeklēšanu pret prasītājiem un viņus atzinušas par vainīgiem par to, ka viņi nav piegādājuši valsts obligātajai alkohola destilēšanai, ko veic licencēti destilētāji, saražoto daudzumu, kas pārsniedz parasti saražoto daudzumu un kas nav eksportēts ka vīns uz trešām valstīm.
   Prasītāji arī norāda, ka runa ir par tādu pilnīgi skaidru un noteiktu aktu pārkāpumu, attiecībā uz kuriem Savienības iestādēm nebija rīcības brīvības. Viņi apgalvo, ka ir pārkāpti nediskriminācijas, tiesiskās drošības, samērīguma, estoppel principi, nav ievērota nevainīguma prezumpcija krāpšanas gadījumā, pārkāpts labas pārvaldības princips, nav izpildīts rūpības pienākums, pārkāptas tiesības uz īpašumu un negodīgi aizskartas tiesības veikt ražošanu un pārdot rūpniecības preces, un tirgus stabilizēšanas mērķiem un nolūkā nodrošināt noteiktus ienākumus ražotājiem nelikumīgi paplašināta regulas piemērošana gadījumos, kad šie ražotāji nav iesnieguši finansēšanas pieteikumus.

      (1)  OV L 179, 1. lpp.

      (2)  Komisijas 2000. gada 25. jūlija Regula (EK) Nr. 1623/2000, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju ieviešanai attiecībā uz tirgus mehānismiem (OV L 194, 45. lpp.).

      (3)  Padomes 2008. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 479/2008 par vīna tirgus kopējo organizāciju, ar ko groza Regulas (EK) Nr. 1493/1999, (EK) Nr. 1782/2003, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 3/2008 un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2392/86 un (EK) Nr. 1493/1999 (OV L 148, 1. lpp.).


title: Apvienotās lietas T-362/02, T-363/02,T-364/02, T-365/02 un T-366/02: Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. jūnija rīkojums — Muswellbrook pret ITSB — Nike ( NIKE )

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/31

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. jūnija rīkojums — Muswellbrook pret ITSB — Nike (NIKE)
   (Apvienotās lietas T-362/02, T-363/02,T-364/02, T-365/02 un T-366/02) (1)

   (2006/C 190/56)

      Tiesvedības valoda — spāņu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt apvienotās lietas no reģistra.

      (1)  OV C 44, 22.02.2003.


title: Lieta T-59/12: Prasība, kas celta 2012. gada 10. februārī — Planet /Komisija

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/26

         Prasība, kas celta 2012. gada 10. februārī — Planet/Komisija
   (Lieta T-59/12)
   2012/C 118/45
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Planet A.E. Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — V. Christianos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka Komisijas nokavējums, veicot finansējuma pēdējās daļas maksājumu, kas prasītājai bija jāizmaksā atbilstoši līgumam attiecībā uz projektu “Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)” par summu EUR 20 665,17 apmērā, ir uzskatāms par tās līgumisko pienākumu pārkāpumu, un piespriest Komisijai izmaksāt prasītājai summu EUR 20 665,17 apmērā saistībā ar izdevumiem, kas prasītājai bija radušies Laboranova projekta ceturtajā atsauces periodā, kopā ar procentiem, sākot no 2011. gada 12. oktobra;

               —

               atzīt, ka prasītājai nav jāatmaksā Komisijai avansa maksājums EUR 39 657,30 apmērā par Laboranova projekta P4 periodu;

               —

               piespriest Komisijai izmaksāt prasītājai summu EUR 30 000,00 apmērā kā kompensāciju par prasītājas profesionālajai reputācijai nodarīto kaitējumu, kas radies, Komisijai pārkāpjot dienesta noslēpumu, kopā ar kompensācijas procentiem, sākot no 2011. gada 6. oktobra līdz sprieduma šajā lietā pasludināšanai, un kavējuma naudu, sākot no sprieduma šajā lietā pasludināšanas līdz pilnīgas samaksas veikšanai, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāja ir izvirzījusi divas prasības.
   Pirmkārt, prasību par Komisijas atbildību saistībā ar līgumu Nr. 035262 projekta “Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)” izpildei atbilstoši LESD 272. pantam. It īpaši prasītāja apgalvo, ka, kaut arī tā pilnībā un pienācīgi bija izpildījusi savus līgumiskos pienākumus, Komisija, bez jebkāda pamata un pārkāpjot iepriekš minētā līguma noteikumus un labas ticības principu, atteicās atzīt prasītājas izdevumus, kurus tā bija attiecinājusi uz P4 periodu, un apturēja tai izmaksājamo summu izmaksu. Līdz ar to prasītāja apgalvo, ka Komisijai ir jāsamaksā tai summa EUR 20 665,17 apmērā kopā ar procentiem, kas paredzēti līguma II pielikuma II.28 klauzulas 7. punktā, sākot no 2011. gada 12. oktobra, un ka Komisija nav tiesīga prasīt Planet atmaksāt saņemto avansa maksājumu par P4 periodu EUR 39 657,30 apmērā.
   Otrkārt, prasība par Komisijas ārpuslīgumisko atbildību atbilstoši LESD 340. panta otrajai daļai. It īpaši prasītāja apgalvo, ka, informējot projekta koordinatoru par finanšu revīziju attiecībā uz prasītāju, Komisija acīmredzami ir pārkāpusi dienesta noslēpuma aizsardzību reglamentējošos noteikumus un tādējādi ir nodarījusi kaitējumu prasītājas profesionālajai reputācijai. Līdz ar to prasītāja lūdz atlīdzināt tai nodarīto morālo kaitējumu kopā ar procentu maksājumu (kompensācijas procentiem par laiku no iepriekš minētās prettiesiskās paziņošanas līdz sprieduma šajā lietā pasludināšanai un līdz pilnīgai attiecīgās kompensācijas samaksai), neskarot tās tiesības prasīt kompensāciju par iespējamajiem materiālajiem zaudējumiem, kas nodarīti šīs Komisijas prettiesiskās rīcības dēļ.


title: Lieta T-11/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. janvārī – Internet Consulting/ITSB – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (“SUEDTIROL”)

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/50

      Prasība, kas celta 2015. gada 9. janvārī – Internet Consulting/ITSB – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (“SUEDTIROL”)
      (Lieta T-11/15)
      (2015/C 073/61)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Internet Consulting GmbH (Brunico, Itālija) (pārstāvji – L. Miori un A. Bertella, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Provincia Autonoma di Bolzano–Alto Adige (Bolzano, Itālija)

         Informācija par procesu ITSB

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiska preču zīme “SUEDTIROL” – Kopienas preču zīme Nr. 2 826 931

         Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: ITSB paplašinātās Apelāciju padomes 2014. gada 10. oktobra lēmums lietā R 574/2013-G

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  pilnībā atcelt apstrīdēto ITSB paplašinātās Apelāciju padomes 2014. gada 10. oktobra lēmumu, kas paziņots 2014. gada 13. novembrī, vai vismaz grozīt to un katrā ziņā noraidīt Provincia Autonoma di Bolzano pieteikumu par Kopienas preču zīmes “Suedtirol” spēkā neesamības atzīšanu;

                  —

                  ja prasījumi tiek apmierināti, atlīdzināt tai procesā ITSB un šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Regulas (EK) Nr. 207/200 5. un 56. panta pārkāpums un/vai nepareiza piemērošana;

                  —

                  Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta, kā arī 12. un 52. panta pārkāpums un/vai nepareiza piemērošana.


title: Lieta T-429/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 14. marta rīkojums — Campailla /Komisija (Prasība par zaudējumu atlīdzību — Noilguma termiņš — Tiesas Statūtu 46. pants — Nepieņemamība)

text:
               7.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 139/17

         Vispārējās tiesas 2011. gada 14. marta rīkojums — Campailla/Komisija
   (Lieta T-429/09) (1)

   (Prasība par zaudējumu atlīdzību - Noilguma termiņš - Tiesas Statūtu 46. pants - Nepieņemamība)
   2011/C 139/33
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Massimo Campailla (Boulogne-sur-Mer, Francija) (pārstāvji — sākotnēji P. Goergen, pēc tam G. Reuter un C. Verbruggen, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Bordes un T. Scharf)

      Priekšmets

   Prasība par zaudējumu atlīdzību, kuras mērķis ir panākt, ka tiek atlīdzināti zaudējumi, kas esot radušies Komisijas atteikuma iesaistīties strīdā starp prasītāju un Kamerūnas valsti rezultātā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Massimo Campailla sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 161, 19.6.2010.


title: Lieta C-401/06: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2007. gada 6. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federatīvā Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Sestā PVN direktīva — Pakalpojumu sniegšana — Testamenta izpildītājs — Pakalpojuma sniegšanas vieta — 9. panta 1. punkta un 2. punkta e) apakšpunkts)

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/10

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2007. gada 6. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-401/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Sestā PVN direktīva - Pakalpojumu sniegšana - Testamenta izpildītājs - Pakalpojuma sniegšanas vieta - 9. panta 1. punkta un 2. punkta e) apakšpunkts)
   (2008/C 22/18)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Triandafilu [D. Triantafyllou])

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvis — M. Lumma [M. Lumma])
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 9. panta 2. punkta e) apakšpunkta pārkāpums — Pakalpojumi, ko testamenta izpildītāji snieguši pakalpojumu saņēmējiem, kuri reģistrēti ārpus Kopienas, vai nodokļu maksātājiem, kas reģistrēti Kopienā, bet ne tajā valstī, kurā ir reģistrēts pakalpojuma sniedzējs — Pakalpojumu sniegšanas vieta — Testamenta izpildītāja darbības kvalifikācija.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies Vācijas Federatīvajai Republikai.

      (1)  OV C 294, 2.12.2006.


title: Lieta T-470/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 22. oktobra spriedums – Hewlett Packard Development Company/ITSB (“ELITEPAD”) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “ELITEPAD” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               7.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 406/30

         Vispārējās tiesas 2015. gada 22. oktobra spriedums – Hewlett Packard Development Company/ITSB (“ELITEPAD”)
   (Lieta T-470/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “ELITEPAD” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2015/C 406/30)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hewlett Packard Development Company LP (Hjūstona, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – T. Raab un H. Lauf, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – O. Mondéjar Ortuño)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 27. marta lēmumu lietā R 884/2013–2 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “ELITEPAD” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Hewlett Packard Development Company LP atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 292, 1.9.2014.


title: Lieta T-476/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — ATB Norte /ITSB — Bricocenter Italia ( BRICO CENTER )

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/65

         Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — ATB Norte/ITSB — Bricocenter Italia (“BRICO CENTER”)
   (Lieta T-476/09)
   2010/C 24/115
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ATB Norte, SL, Burgos (Spānija) (pārstāvji — P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver un G. Marín Raigal, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bricocenter Italia Srl, Rozzano Milanofiori (Milano) (Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 24. septembra lēmumu lietā R 1006/2008-4;

               —

               piespriest atbildētājam (ITSB) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Bricocenter Italia Srl

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “BRICOCENTER” (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 934 212), attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (Nr. 3 262 623) un “ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (Nr. 989 046), attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 37. un 39. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un pilnībā noraidīt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza interpretācija un piemērošana


title: Lieta C-346/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 4. jūlijā iesniedza Tribunal administratif de Montreuil (Francija) — SICAV GA Fund B/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/35

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 4. jūlijā iesniedza Tribunal administratif de Montreuil (Francija) — SICAV GA Fund B/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

   (Lieta C-346/11)
   2011/C 269/72
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal administratif de Montreuil

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: SICAV GA Fund B

      Atbildētājs: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai papildus pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu (PVKIU) stāvoklim ir jāņem vērā arī sertifikātu turētāju stāvoklis?

               2)

               Šādā gadījumā — kādi ir nosacījumi strīdīgā ieturējuma ienākumu gūšanas vietā uzskatīšanai par saderīgu ar kapitāla brīvas aprites principu?


title: Lieta T-326/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 20. aprīļa rīkojums – Dima/EUIPO (No diviem vaļējiem kubiem veidotas tvertnes forma) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — No diviem vaļējiem kubiem veidotas tvertnes forma — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/21

         Vispārējās tiesas 2016. gada 20. aprīļa rīkojums – Dima/EUIPO (No diviem vaļējiem kubiem veidotas tvertnes forma)
   (Lieta T-326/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - No diviem vaļējiem kubiem veidotas tvertnes forma - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2016/C 222/25)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dima Verwaltungs GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvis – T. Kerkhoff, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji – sākotnēji A. Graul un A. Schifko, vēlāk – A. Graul un M. Fischer)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 20. aprīļa lēmumu lietā R 2567/2014–5 attiecībā uz pieteikumu par trīsdimensiju apzīmējuma – no diviem vaļējiem kubiem veidotas tvertnes formas – kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Dima Verwaltungs GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 328, 5.10.2015.


title: Lieta T-429/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. jūlija spriedums — Trubowest Handel un Makarov /Padome un Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Antidempinga nodevas — Antidempinga regula (EK) Nr. 2320/97 — Advokāta izmaksas valsts līmenī — Nepieņemamība — Materiāli zaudējumi un morāls kaitējums — Cēloņsakarība)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/43

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. jūlija spriedums — Trubowest Handel un Makarov/Padome un Komisija
   (Lieta T-429/04) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Antidempinga nodevas - Antidempinga regula (EK) Nr. 2320/97 - Advokāta izmaksas valsts līmenī - Nepieņemamība - Materiāli zaudējumi un morāls kaitējums - Cēloņsakarība)
   (2008/C 209/74)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Trubowest Handel GmbH, Ķelne (Vācija), un Viktor Makarov, Ķelne (pārstāvji — K. Adamantopoulos un E. Petritsi, avocats)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-P. Hix, pārstāvis, kam palīdz G. Berrisch, avocat) un Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — N. Khan un T. Scharf)
   Priekšmets
   Prasība saskaņā ar EKL 288. pantu par zaudējumu atlīdzību, kas, iespējams, nodarīti prasītājiem, pieņemot Padomes 1997. gada 17. novembra Regulu Nr. 2320/97/EK, ar ko ievieš galīgos antidempinga maksājumus atsevišķu dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, kuru izcelsme ir Ungārijā, Polijā, Krievijā, Čehijas Republikā, Rumānijā un Slovākijas Republikā, ar ko atceļ Regulu Nr. 1189/93/EEK un pārtrauc procedūru attiecībā uz tādu importu, kura izcelsme ir Horvātijas Republikā (OV L 322, 1. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Trubowest Handel GmbH un Victor Makarov sedz ne tikai savus tiesāšanās izdevumus, bet atlīdzina arī Padomes un Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 31, 5.2.2005.


title: Lieta T-618/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 24. aprīļa rīkojums – Dreimane/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus — Civildienests — Ierēdņi — Pensijas — Valstī iegūto pensijas tiesību nodošana — Pensijas izdienas gadu aprēķināšana — Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts — Termiņš — Acīmredzama nepieņemamība

text:
               26.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/19

         Vispārējās tiesas 2017. gada 24. aprīļa rīkojums – Dreimane/Komisija
   (Lieta T-618/16) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus - Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Valstī iegūto pensijas tiesību nodošana - Pensijas izdienas gadu aprēķināšana - Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts - Termiņš - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2017/C 202/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sandra Dreimane (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis – J. Ābiks, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Gattinara un L. Radu Bouyon)

      Priekšmets

   Prasība saskaņa ar LESD 270. panta 1. punktu, ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas lēmumu par Eiropas Savienības iestāžu pensiju shēmā vērā ņemamo izdienas gadu aprēķinu pēc iesniegtā pieteikuma par prasītājas iegūto pensijas tiesību pirms viņas darba uzsākšanas Savienības labā nodošanu, un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus, kuri prasītājai esot radušies tāpēc, ka Komisija šo tiesību nodošanas pieteikumu nav izskatījusi saprātīgā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               nav jālemj par Eiropas Savienības Padomes pieteikumu par iestāšanos lietā;

               3)

               Sandra Dreimane sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 371, 10.10.2016. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar Nr. F-48/16 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 1.09.2016).


title: Lieta T-490/07: Prasība, kas celta 2007. gada 21. decembrī — Notarel /ITSB — SAT.1 SatellitenFernsehen ( R.U.N. )

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/45

         Prasība, kas celta 2007. gada 21. decembrī — Notarel/ITSB — SAT.1 SatellitenFernsehen (“R.U.N.”)
   (Lieta T-490/07)
   (2008/C 64/75)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Notartel SpA — societa' informatica del Notariato, Roma (Itālija) (pārstāvji — M. Bosshard, avvocato, M. Balestriero, avvocato)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: SAT.1. SatellitenFernsehen GmbH, Berlīne (Vācija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               galvenokārt, atcelt daļā ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 22. oktobra lēmumu lietā R 1267/2006-4 tiktāl, ciktāl ar to atbalsta iebildumu;

               —

               pakārtoti, atcelt daļā ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 22. oktobra lēmumu lietā R 1267/2006-4 tiktāl, ciktāl ar to atbalsta iebildumu attiecībā uz 38. klasē reģistrācijai pieteikto preču zīmi;

               —

               jebkurā gadījumā noraidīt visus nākotnē iespējamus pretējus pieteikumus vai prasības, tādējādi apstiprinot lēmumu, ko lietas dalībnieki šajā lietā neapstrīd;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “R.U.N.” (Kopienas preču zīmes pieteikums Nr. 1.069.863 attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 38. un 42. klasē attiecībā uz šo lietu)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: SAT.1. SatellitenFernsehen GmbH

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts un Kopienas vārdiska preču zīme “ran” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 35., 38., 41. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Apelācijas daļēja apmierināšana attiecībā uz noteiktiem pakalpojumiem, kas ietilpst 38. un 42. klasē

      Izvirzītie pamati: Apstrīdētajā lēmumā acīmredzot ir loģiska pretruna: Apelāciju padome ir darījusi zināmus vairākus pareizus tiesību principus, kurus tā ir kvalificējusi par saistošiem, novērtējot līdzību starp apzīmējumiem un precēm/pakalpojumiem, lai pārliecinātos, vai pastāv atteikuma pamatojums, ko paredz Regulas par Kopienas preču zīmi 73. panta 1. punkts, tomēr tā šī konkretā jautājuma novērtēšanā ir piemērojusi atšķirīgus kritērijus. Šādas loģikas pretrunas rezultātā rodas vai nu tiesību kļūda saistībā ar atšķirīgu principu piemērošanu salīdzinājumā ar (pareiziem) tiesību principiem, kas tika norādīti lēmuma tiesību premisā, vai arī pretrunīgs un nepietiekošs pamatojums.


title: Lieta C-30/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Linköpings tingsrätt (Zviedrija) 2010. gada 19. janvāra rīkojumu — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Linköpings tingsrätt (Zviedrija) 2010. gada 19. janvāra rīkojumu — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

   (Lieta C-30/10)
   2010/C 100/26
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Linköpings tingsrätt

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Lotta Andersson

      Atbildētājs: Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

      Prejudiciālais jautājums

   Vai valsts tiesību norma, kura liedz darbiniekam prioritāras tiesības, pamatojoties uz to, ka viņš pats vai kopā ar viņa tuviem radiniekiem mazāk nekā sešus mēnešus pirms pieteikuma par maksātnespējas atzīšanu iesniegšanas, bijis darba devēja uzņēmuma vai komercdarbības būtiskas daļas īpašnieks un viņam ir bijusi ievērojama ietekme uz tā darbībām, atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvas 2002/74/EK (1), ar ko groza Padomes Direktīvu 80/987/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (2), 10. panta c) apakšpunktam?

      (1)  OV L 270, 10. lpp.

      (2)  OV L 283, 23. lpp.


title: Lieta T-195/06: Vispārējās tiesas 2011. gada 16. jūnija spriedums — Solvay Solexis /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Ūdeņraža pārskābe un nātrija perborāts — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Pārkāpuma ilgums — Jēdzieni “nolīgums” un “saskaņotas darbības” — Piekļuve lietas materiāliem — Naudas sodi — Vienlīdzīga attieksme — Paziņojums par sadarbību — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               30.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 226/22

         Vispārējās tiesas 2011. gada 16. jūnija spriedums — Solvay Solexis/Komisija
   (Lieta T-195/06) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Ūdeņraža pārskābe un nātrija perborāts - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Pārkāpuma ilgums - Jēdzieni “nolīgums” un “saskaņotas darbības” - Piekļuve lietas materiāliem - Naudas sodi - Vienlīdzīga attieksme - Paziņojums par sadarbību - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2011/C 226/42
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Solvay Solexis SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvji — T. Salonico un G. L. Zampa, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji V. Di Bucci un F. Amato, vēlāk — V. Di Bucci un V. Bottka)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 3. maija Lēmumu C(2006) 1766, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (lieta COMP/F/38.620 — Ūdeņraža pārskābe un nātrija perborāts), un, otrkārt, prasība samazināt prasītājai noteiktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Solvay Solexis SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 212, 02.09.2006.


title: Lieta C-425/05: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 8. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/53

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 8. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju
   (Lieta C-425/05) (1)

   (2006/C 326/109)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 48, 25.02.2006.


title: Lieta F-97/08: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums — Füller-Tomlinson /Parlaments (Civildienests — Bijušais pagaidu darbinieks — Arodslimība — Fiziskās un garīgās integritātes aizskārums — Slimības atzīšanai par arodslimību paredzētās procedūras ilgums)

text:
               9.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/32

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums — Füller-Tomlinson/Parlaments
   (Lieta F-97/08) (1)

   (Civildienests - Bijušais pagaidu darbinieks - Arodslimība - Fiziskās un garīgās integritātes aizskārums - Slimības atzīšanai par arodslimību paredzētās procedūras ilgums)
   2010/C 274/48
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Paulette Füller-Tomlinson (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — L. Levi, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — K. Zejdová un S. Seyr)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru prasītājas paliekošas daļējas invaliditātes uz arodslimību attiecināmā daļa noteikta 20 % apmērā, kā arī pakārtoti piespriest atbildētājam samaksāt summu prasītājai nodarītā morālā kaitējuma atlīdzībai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Füller-Tomlinson atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 44, 21.02.2009., 76. lpp.


title: Lieta T-617/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. decembrī — Meyr-Melnhof Karton /ITSB — Stora Enso ( “SILVAWHITE” )

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/37

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. decembrī — Meyr-Melnhof Karton/ITSB — Stora Enso (“SILVAWHITE”)
   (Lieta T-617/11)
   2012/C 32/73
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Meyr-Melnhof Karton AG (Vīne, Austrija) (pārstāvji — P. Baronikians un N. Wittich, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Stora Enso Oyj (Helsinki, Somija)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 21. septembra lēmumu lietā R 2139/2010-2;

               —

               noraidīt iebildumus, kas iesniegti pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 8197469;

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt prasītājas izdevumus, kas radušies procesā ITSB un Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SILVAWHITE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8197469

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Somijas preču zīmes reģistrācija Nr. 231953 vārdam “SILVAPRESS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē; starptautiska preču zīmes reģistrācija Nr. 872793 vārdam “SILVAPRESS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus pilnībā apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini nospriedusi, ka pastāvēja agrākās preču zīmes un reģistrācijai pieteiktās Kopienas preču zīmes sajaukšanas iespēja.


title: Lieta C-412/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 10. jūlijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Vācijas Federatīvā Republika/Touring Tours un Travel GmbH

text:
               2.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 10. jūlijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Vācijas Federatīvā Republika/Touring Tours un Travel GmbH

   (Lieta C-412/17)
   (2017/C 330/08)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Atbildētāja un Revision [kasācijas] sūdzības iesniedzēja: Vācijas Federatīvā Republika

      Prasītāja un atbildētāja Revision sūdzības tiesvedībā: Touring Tours un Travel GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 67. panta 2. punktam, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 9. marta Regulas (ES) 2016/399 par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (1), 22. un 23. pantam ir pretrunā dalībvalsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram autobusa pārvadājumu uzņēmumiem maršrutu satiksmē, šķērsojot Šengenas iekšējo robežu, gala rezultātā ir noteikts pienākums pārbaudīt savu pasažieru robežšķērsošanas dokumentus pirms iekšējās robežas šķērsošanas, lai novērstu ārvalstnieku bez pases un uzturēšanās atļaujas pārvadājumus Vācijas Federatīvās Republikas teritorijā?
               It īpaši:

                           a)

                           Vai tāds vispārējs likumā paredzēts vai konkrētiem pārvadātājiem adresēts administratīvs pienākums nepārvadāt valsts teritorijā ārvalstniekus bez nepieciešamās pases vai uzturēšanās atļaujas, kas var tikt izpildīts, tikai pārvadātājiem pārbaudot visu pasažieru robežšķērsošanas dokumentus pirms iekšējās robežas šķērsošanas, ir personu pārbaude pie iekšējām robežām Šengenas Robežu kodeksa 22. panta izpratnē, precīzāk, vai tas ir līdzvērtīgs šādai pārbaudei?

                           b)

                           Vai 1. punktā minēto pienākumu noteikšana ir jāvērtē, ņemot vērā Šengenas Robežu kodeksa 23. panta a) punktu, lai gan pārvadātāji neīsteno “policijas pilnvaras” šīs tiesību normas izpratnē un, valstij nosakot pienākumu veikt pārbaudes, tiem arī formāli netiek piešķirtas tiesības īstenot valsts varas pilnvaras?

                           c)

                           Ja uz 1.b) jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, vai no pārvadātājiem pieprasītās pārbaudes, ņemot vērā Šengenas Robežu kodeksa 23. panta a) punkta otrajā teikumā paredzētos kritērijus, ir uzskatāmas par nepieļaujamu pasākumu, kas iedarbības ziņā ir līdzvērtīgs robežpārbaudēm?

                           d)

                           Vai 1. punktā minēto pienākumu noteikšana, ciktāl tie attiecas uz autobusa pārvadājumu uzņēmumiem maršrutu satiksmē, ir jāvērtē, ņemot vērā Šengenas Robežu kodeksa 23. panta b) punktu, atbilstoši kuram robežkontroles neesamība pie iekšējām robežām neietekmē pārvadātāju pilnvaras veikt personu drošības pārbaudes ostās un lidostās? Vai no minētā izriet pārbaužu nepieļaujamība pirmā jautājuma izpratnē arī ārpus ostām un lidostām, ja tās nav drošības pārbaudes un ja tās neveic arī personām, kas ceļo pa dalībvalsts teritoriju?

               2)

               Vai atbilstoši Šengenas Robežu kodeksa 22. un 23. pantam ir pieļaujamas valsts tiesību normas, saskaņā ar kurām pienākuma izpildīšanas nolūkā attiecībā uz autobusa pārvadājumu uzņēmumu var tikt pieņemts lēmums par aizliegumu un izteikts brīdinājums par soda maksājuma piemērošanu, ja pārbaužu neveikšanas dēļ Vācijas Federatīvās Republikas teritorijā ir tikuši pārvadāti arī ārvalstnieki bez pases un uzturēšanās atļaujas?

      (1)  OV L 77, 1. lpp.


title: Lieta T-137/08: Prasība, kas celta 2008. gada 9. aprīlī — BCS /ITSB — Deere (Zaļas un dzeltenas krāsas kombinācija)

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/33

         Prasība, kas celta 2008. gada 9. aprīlī — BCS/ITSB — Deere (Zaļas un dzeltenas krāsas kombinācija)
   (Lieta T-137/08)
   (2008/C 142/60)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BCS SpA, Milāna (Itālija) (pārstāvji — M. Franzosi, V. Jandoli, F. Santonocito, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Deere& Company, Moline (Amerikas Savienotās Valstis)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2008. gada 16. janvāra lēmumu lietā R 0222/2007-2; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme, kas sastāv no zaļas un dzeltenas krāsas kombinācijas attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 7. un 12. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 63 289

      Kopienas preču zīmes īpašniece: Deere& Company

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par preču zīmes atzīšanu par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkta un 52. panta 1. punkta c) apakšpunkta kopsakarā ar 8. panta 4. punktu un 73. 1. punktu pārkāpums, jo

               —

               Apelāciju padomei 7. panta 3. punktu vajadzētu interpretēt ļoti šauri un, attiecīgi, tai būtu bijis jāizvirza otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei stingrs pierādīšanas pienākums;

               —

               Apelāciju padome nav atzinusi prasītājas agrāko de factopreču zīmi un

               —

               Apelāciju padome savā lēmumā izmantojusi pretrunīgu pamatojumu.


title: Lieta C-210/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. aprīlī iesniedza High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) — Glaxosmithline Biologicals SA , Glaxosmithkline Biologicals , Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG / Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

text:
               29.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. aprīlī iesniedza High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) — Glaxosmithline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

   (Lieta C-210/13)
   2013/C 189/15
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (Chancery Division)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Glaxosmithline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG

      Atbildētājs: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai adjuvants, kam pašam nav terapeitiskās iedarbības, bet kas paaugstina antigēna terapeitisko iedarbību kombinācijā ar šo antigēnu vakcīnā, ir “aktīvā viela” Regulas (EK) Nr. 469/2009 (1) 1. panta b) punkta nozīmē?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai šādi adjuvanti kombinācijā ar antigēnu tomēr var tikt uzskatīti par “aktīvo vielu kombināciju” Regulas (EK) Nr. 469/2009 1. panta b) punkta nozīmē?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Regula (EK) Nr. 469/2009 par papildu aizsardzības sertifikātu zālēm (OV L 152, 1. lpp.).


title: Lieta T-239/99: Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Alofs pret Komisiju

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/30

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Alofs pret Komisiju
   (Lieta T-239/99) (1)

   (2006/C 261/58)

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 6, 08.01.2000.


title: Lieta T-302/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 1. oktobra rīkojums — Motorpress /ITSB — Sony Computer Entertainment Europe ( BUZZ ! )

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/65

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 1. oktobra rīkojums — Motorpress/ITSB — Sony Computer Entertainment Europe (“BUZZ !”)
   (Lieta T-302/07) (1)

   (2008/C 301/124)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 235, 6.10.2007.