title: Lieta T-184/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedums — Komisija/ Internet Commerce Network un Dane-Elec Memory (Šķīrējklauzula — Īpašas programmas ietvaros informācijas sabiedrības tehnoloģiju jomā ( Crossmarc projekts) noslēgts līgums — Līguma neizpilde — Kopienas izmaksātā avansa atmaksa — Garantija līgumā noteikto saistību izpildei pēc pirmā pieprasījuma — Pārkāpuma procedūra)

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/33

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedums — Komisija/Internet Commerce Network un Dane-Elec Memory

   (Lieta T-184/06) (1)

   (Šķīrējklauzula - Īpašas programmas ietvaros informācijas sabiedrības tehnoloģiju jomā (Crossmarc projekts) noslēgts līgums - Līguma neizpilde - Kopienas izmaksātā avansa atmaksa - Garantija līgumā noteikto saistību izpildei pēc pirmā pieprasījuma - Pārkāpuma procedūra)
   (2007/C 247/54)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākumā L. Ström van Lier, tad L. Escobar Guerrero, kam palīdz P. Elvinger, advokāts)

      Atbildētājas: Internet Commerce Network, Bagnolet (Francija) un Dane-Elec Memory, Bagnolet

   Priekšmets
   Prasība, kas pamatota ar šķīrējklauzulu, lai atbildētājām tiktu piespriests atmaksāt Komisijas izmaksāto avansa summu, kā arī nokavējuma procentus par līguma Nr. 2000-25366, kas noslēgts īpašas pētījumu, tehnoloģijas attīstības un paraugdemonstrējumu programmas ietvaros informācijas sabiedrības tehnoloģiju (IST) jomā (1998 — 2002), kā arī saistībā ar projektu “Crossmarc” (“Cross lingual Multi Agent Retail Comparison”), neizpildi
   Rezolutīvā daļa:

               1)

                  piespriest Dane Elec Memory samaksāt Eiropas Kopienu Komisijai pamatsummu EUR 55 878 apmērā, kurai pieskaitīti nokavējuma procenti:

                           —

                           ar likmi 4,75 % gadā no 2004. gada 16. marta līdz 2005. gada 31. decembrim;

                           —

                           ar likmi 5 % gadā no 2006. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim;

                           —

                           ar likmi 5,25 % gadā no 2007. gada 1. janvāra līdz parāda pilnas samaksas brīdim;

               2)

                  par pieteikumu, kas iesniegts pret Internet Commerce Network, nav jālemj;

               3)

               Dane-Elec Memory sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanas izdevumus;

               4)

               Internet Commerce Network sedz savus tiesāšanas izdevumus pati.

      (1)  OV C 212, 2.9.2006.


title: Lieta C-497/14: Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 15. aprīļa rīkojums (Tribunale ordinario di Torino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Stefano Burzio Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 50. pants — Princips ne bis in idem — Valsts tiesību akti, kuros ir paredzēts administratīvs sods un krimināltiesisks sods par nodokļu ieturējumu nepārskaitīšanu — Savienības tiesību īstenošanas neesamība — Acīmredzama kompetences neesamība

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/13

         Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 15. aprīļa rīkojums (Tribunale ordinario di Torino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Stefano Burzio

   (Lieta C-497/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 50. pants - Princips ne bis in idem - Valsts tiesību akti, kuros ir paredzēts administratīvs sods un krimināltiesisks sods par nodokļu ieturējumu nepārskaitīšanu - Savienības tiesību īstenošanas neesamība - Acīmredzama kompetences neesamība)
   (2015/C 213/20)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale ordinario di Torino

      Lietas dalībnieks kriminālprocesā pamatlietā

      Stefano Burzio

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesas kompetencē acīmredzami nav atbildēt uz jautājumu, ko Tribunale ordinario di Torino (Itālija) ir uzdevusi ar 2014. gada 27. oktobra lēmumu.

      (1)  OV C 34, 2.2.2015.


title: Lieta F-129/12: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums — CH /Parlaments (Civildienests — Akreditēti deputātu palīgi — Līguma izbeigšana pirms termiņa — Lūgums sniegt palīdzību — Psiholoģiska vardarbība)

text:
               8.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/28

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums — CH/Parlaments
   (Lieta F-129/12) (1)

   (Civildienests - Akreditēti deputātu palīgi - Līguma izbeigšana pirms termiņa - Lūgums sniegt palīdzību - Psiholoģiska vardarbība)
   2014/C 39/52
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CH (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — L. Levi, C. Bernard-Glanz un A. Tymen, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — S. Alves un E. Taneva)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu par prasītājas atlaišanu no darba un lēmumu, ar kuru ir noraidīts viņas lūgums sniegt palīdzību, atzīstot psiholoģisku vardarbību, kā arī prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Parlamenta 2012. gada 19. janvāra lēmumu par akreditētās deputāta palīdzes CH darba līguma izbeigšanu;

               2)

               atcelt Eiropas Parlamenta 2012. gada 15. marta lēmumu, ar ko noraidīts CH 2011. gada 22. decembra lūgums sniegt palīdzību;

               3)

               Eiropas Parlamentam tiek piespriests izmaksāt CH summu EUR 50 000 apmērā;

               4)

               Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina CH tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013, 73. lpp.


title: Lieta C-306/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 4. jūnijā iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) — LVP NV /Beļģijas valsts

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 4. jūnijā iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) — LVP NV/Beļģijas valsts
   (Lieta C-306/13)
   2013/C 252/30
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: LVP NV

      Atbildētāja: Beļģijas valsts

      Prejudiciālais jautājums

   Vai ar Padomes 2005. gada 29. novembra Regulu (EK) Nr. 1964/2005 par tarifu likmēm banāniem (OV L 316, 1. lpp.), ko Eiropas Savienībā piemēroja laikposmā no 2006. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 15. decembrim, ir pārkāpts GATT 1994 I pants, XIII panta 1. punkts, XIII panta 2. punkta d) apakšpunkts, XXVIII pants un/vai kāds cits piemērojams pants atsevišķi vai savstarpējā kopsakarā, paredzot banāniem (KN kods 0803 00 19) — pretēji vienošanām par banāniem, par ko ir vienojusies EK — ievedmuitu EUR 176 par tonnu, pirms PTO ietvaros par to tika panākta jauna vienošanās?


title: Lieta C-93/10: Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 27. oktobra spriedums ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Finanzamt Essen-NordOst/GFKL Financial Services AG (Sestā PVN direktīva — 2. panta 1. punkts un 4. pants — Piemērošanas joma — Jēdzieni “pakalpojumu sniegšana par atlīdzību” un “saimnieciska darbība” — Neatmaksātu parādu pārdošana — Pārdošanas cena, kas ir mazāka par šo parādu nominālvērtību — Pircēja pārņemtas šo parādu piedziņas darbības un parādnieku maksātnespējas risks)

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/12

         Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 27. oktobra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Finanzamt Essen-NordOst/GFKL Financial Services AG

   (Lieta C-93/10) (1)

   (Sestā PVN direktīva - 2. panta 1. punkts un 4. pants - Piemērošanas joma - Jēdzieni “pakalpojumu sniegšana par atlīdzību” un “saimnieciska darbība” - Neatmaksātu parādu pārdošana - Pārdošanas cena, kas ir mazāka par šo parādu nominālvērtību - Pircēja pārņemtas šo parādu piedziņas darbības un parādnieku maksātnespējas risks)
   2011/C 370/17
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Finanzamt Essen-NordOst

      Atbildētāja: GFKL Financial Services AG

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesfinanzhof — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 2. panta 1. punkta, 4. panta, 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunkta un 13. panta B daļas d) punkta 2. un 3. apakšpunkta interpretācija — Pakalpojumu sniegšanas par atlīdzību un saimnieciskās darbības jēdzieni — Faktorings — Riskantu parādu pirkšana par cenu, kas aprēķināta atkarībā no iespējamības, ka parādnieki tos nesamaksās — Cesionāra vērā ņemta parādu piedziņa un nesamaksas risks

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 2. panta 1. punkts un 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmējs, kas, uzņemoties risku, pērk neatmaksātus parādus par cenu, kas ir zemāka par to nominālvērtību, nesniedz pakalpojumu par atlīdzību minētā 2. panta 1. punkta izpratnē un neveic šīs direktīvas piemērošanas jomā esošu saimniecisku darbību, ja starpība starp šo parādu nominālvērtību un to pirkuma cenu atspoguļo šo parādu faktisko ekonomisko vērtību to cesijas brīdī.

      (1)  OV C 134, 22.05.2010.


title: Lieta T-284/17: Prasība, kas celta 2017. gada 12. maijā – Le Pen/Parlaments

text:
               17.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 231/36

         Prasība, kas celta 2017. gada 12. maijā – Le Pen/Parlaments
   (Lieta T-284/17)
   (2017/C 231/45)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marion Le Pen (Senklū, Francija) (pārstāvis – M. Ceccaldi, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2017. gada 2. marta lēmumu 2016/2295 (IMM) par pieprasījumu atcelt Marine Le Pen imunitāti;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam izmaksāt Marine Le Pen k-dzei naudas summu EUR 35 000 apmērā kā atlīdzību par nodarīto morālo kaitējumu;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam izmaksāt Marine Le Pen k-dzei EUR 5 000 kā atlīdzināmos tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Protokola Nr. 7 par Eiropas Savienības privilēģijām un imunitāti (turpmāk tekstā – “Protokols”) 8. panta pārkāpums. Šim pamatam ir četras daļas.

                           —

                           Pirmā daļa attiecas uz Protokola 8. pantā paredzētās imunitātes apjomu.

                           —

                           Otrā daļa attiecas uz Protokola 8. pantā paredzētās imunitātes priekšmetu.

                           —

                           Trešā daļa attiecas uz Parlamenta tradicionāli īstenoto Protokola 8. pantā paredzētās imunitātes aizsardzību.

                           —

                           Ceturtā daļa attiecas uz Protokola 8. pantā paredzētās Le Pen k-dzes imunitātes pārkāpumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Protokola 9. panta pārkāpums. Šim pamatam ir trīs daļas.

                           —

                           Pirmā daļa attiecas uz Protokola 9. panta priekšmetu.

                           —

                           Otrā daļa attiecas uz Eiropas Parlamenta pieļauto kļūdu tiesību piemērošanā par Marine Le Pen imunitātes atcelšanu.

                           —

                           Trešājā daļā tiek apgalvots, ka lēmums par imunitātes atcelšanu esot pretrunā ar Le Pen k-dzes un iestādes neatkarību.

               3.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes un labas ticības principa pārkāpums. Šim pamatam ir divas daļas.

                           —

                           Pirmā daļa attiecas uz pret Le Pen k-dzi pieļauto atšķirīgo attieksmi līdzīgās situācijās un vienlīdzīgās attieksmes principa pārkāpumu.

                           —

                           Otrajā daļā tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot acīmredzams fumus persecutionis gadījums un ar to tiek pārkāpts labas pārvaldības princips.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots tiesību uz aizstāvību pārkāpums.


title: Lieta T-513/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 23. janvāra spriedums — NCL /ITSB ( “NORWEGIAN GETAWAY” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “NORWEGIAN GETAWAY” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/19

      Vispārējās tiesas 2014. gada 23. janvāra spriedums — NCL/ITSB (“NORWEGIAN GETAWAY”)
      (Lieta T-513/12) (1)

      (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “NORWEGIAN GETAWAY” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
      (2014/C 71/32)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: NCL Corporation Ltd (Miami, Floridas Štats, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāve — N. Grüger, advokāte)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Schifko)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 12. septembra lēmumu lietā R 1014/2012-4 par vārdiska apzīmējuma “NORWEGIAN GETAWAY” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  NCL Corporation Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta F-35/12: Prasība, kas celta 2012. gada 14. martā — ZZ/BEREC

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/37

         Prasība, kas celta 2012. gada 14. martā — ZZ/BEREC

   (Lieta F-35/12)
   2012/C 138/87
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Elektronisko komunikāciju regulatoru iestāde

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt darbā pieņemšanas gaitā veiktās ārsta pārbaudes iznākumā pieņemto lēmumu piemērot prasītājam medicīnisko atrunu kopš viņa amata pienākumu pildīšanas sākuma un lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja sūdzība

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, ar kur noraidīta prasītāja sūdzība jautājumā par lēmumu piemērot viņam medicīnisko atrunu kopš viņa amata pienākumu pildīšanas sākuma;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt lēmumu piemērot prasītājam medicīnisko atrunu kopš viņa amata pienākumu pildīšanas sākuma;

               —

               piespriest BEREC atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-551/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 23. oktobrī iesniedza Općinski sud u Puli-Pola (Horvātija) – Pula Parking d.o.o./Sven Kalus Tederahn

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 23. oktobrī iesniedza Općinski sud u Puli-Pola (Horvātija) – Pula Parking d.o.o./Sven Kalus Tederahn

   (Lieta C-551/15)
   (2016/C 048/16)
   Tiesvedības valoda – horvātu

      Iesniedzējtiesa

      Općinski sud u Puli-Pola

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Pula Parking d.o.o.

      Atbildētājs: Sven Kalus Tederahn

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai šajā lietā, ņemot vērā lietas dalībnieku attiecību juridisko raksturu, ir piemērojama Regula (ES) Nr. 1215/2012 (1)?

               2)

               Vai Regula (ES) Nr. 1215/2012 attiecas arī uz Horvātijas Republikas notāru piekritību?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regula (ES) Nr. 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 351, 1. lpp.).


title: Lieta T-226/06: Prasība, kas celta 2006. gada 25. augustā — PTV pret ITSB ( MAP&GUIDE The Mapware Company )

text:
               14.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/15

         Prasība, kas celta 2006. gada 25. augustā — PTV pret ITSB (“MAP&GUIDE The Mapware Company”)
   (Lieta T-226/06)
   (2006/C 249/36)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: PTV Planung Transport Verkehr AG, Karlsrūe (Vācija) (pārstāvis — F. Nielsen, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 16. jūnija lēmumu (Apelācijas lietas numurs R 1175/2005-1)

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “MAP&GUIDE The Mapware Company” attiecībā uz 9., 16. un 42. klasē ietilpstošām precēm un pakalpojumiem

      Pārbaudītāja lēmums: pieteikumu daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: pieteiktajai preču zīmei ir atšķirtspēja Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-256/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. februāra spriedums — Mundipharma pret ITSB — Altana Pharma ( RESPICUR ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes RESPICUR reģistrācijas pieteikums — Valsts agrāka vārdiska preču zīme RESPICORT — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums — Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/33

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. februāra spriedums — Mundipharma pret ITSB — Altana Pharma (“RESPICUR”)
   (Lieta T-256/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “RESPICUR ’reģistrācijas pieteikums - Valsts agrāka vārdiska preču zīme “RESPICORT’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums - Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts)
   (2007/C 82/72)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mundipharma AG, Bāzele (Šveice) (pārstāvis — F. Nielsen, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji B. Müller, pēc tam G. Schneider)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Altana Pharma AG, Konstance (Vācija), (pārstāvis — H. Becker, avocat)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2004. gada 19. aprīļa lēmumu lietā R 1004/2002-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Mundipharma AG un Altana Pharma AG

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2004. gada 19. aprīļa lēmumu lietā R 1004/2002-2;

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina prasītājas tiesāšanās izdevumus, izņemot tos, kas radušies saistībā ar iestāšanos lietā;

               3)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar iestāšanos lietā pati;

               4)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 217, 28.8.2004.


title: Lieta C-456/10: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 26. aprīļa spriedums ( Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)/Administración del Estado (Preču brīva aprite — LESD 34. un 37. pants — Valsts tiesiskais regulējums par aizliegumu tabakas mazumtirgotājiem importēt tabakas izstrādājumus — Noteikums par tabakas izstrādājumu realizācijas monopola pastāvēšanu un darbību — Pasākums ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību — Pamatojums — Patērētāju tiesību aizsardzība)

text:
               16.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 174/6

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 26. aprīļa spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)/Administración del Estado

   (Lieta C-456/10) (1)

   (Preču brīva aprite - LESD 34. un 37. pants - Valsts tiesiskais regulējums par aizliegumu tabakas mazumtirgotājiem importēt tabakas izstrādājumus - Noteikums par tabakas izstrādājumu realizācijas monopola pastāvēšanu un darbību - Pasākums ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību - Pamatojums - Patērētāju tiesību aizsardzība)
   2012/C 174/07
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)

      Atbildētāja: Administración del Estado

      Piedaloties: Unión de Asociaciones de Estanqueros de España, Logivend SLU un Organización Nacional de Asociaciones de Estanqueros

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Supremo — LESD 34. panta interpretācija — Spānijas tabakas tirdzniecības monopols — Mazumtirgotājiem noteikts tabakas importēšanas aizliegums, kas paredzēts vairumtirgotāju labā — Samērīgums

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 34. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, ar kuru tabakas izstrādājumu un pastmarku tirdzniecības vietu īpašniekiem ir aizliegts nodarboties ar tabakas izstrādājumu importēšanu no citām dalībvalstīm.

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta T-466/17: Prasība, kas celta 2017. gada 27. jūlijā – Printeos un citi/Komisija

text:
               25.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 318/16

         Prasība, kas celta 2017. gada 27. jūlijā – Printeos un citi/Komisija
   (Lieta T-466/17)
   (2017/C 318/22)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Printeos, SA (Alkala de Enaresa, Spānija), Printeos Cartera Industrial, SL (Alkala de Enaresa), Tompla Scandinavia AB (Stokholma, Zviedrija), Tompla France (Fleury Mérogis, Francija) un Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Vācija) (pārstāvji – H. Brokelmann un P. Martínez-Lage Sobredo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 16. jūnija Lēmumu C (2017) 4112 final, ar ko groza Komisijas 2014. gada 10. decembra Lēmumu C (2014) 9295 final par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (AT.39780 – Aploksnes);

               —

               pakārtoti, īstenojot savu neierobežoto kompetenci, samazināt apstrīdētā Lēmuma 1. pantā noteiktā naudas soda apmēru, šai samazināšanai izrietot no (i) uzliktā naudas soda pamatsummas samazināšanas par 95,3671 % saskaņā ar Pamatnostādnēm naudas soda aprēķināšanai 37. punktu un (ii) uzliktā naudas soda apmēra samazināšanas, kas veikta pēc samazinājumiem par izlīgumu un iecietību, vismaz par 33 %;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar 2016. gada 13. decembra spriedumu lietā T-95/15, Printeos/Komisija Tiesa atcēla Komisijas 2014. gada 10. decembra Lēmuma C (2014) 9295 final, kas pieņemts lietā AT.39780, 2. panta 1. punkta e) apakšpunktu, ar kuru prasītājām tika uzlikts naudas sods EUR 4 729 000 apmērā.
   Apstrīdētajā lēmumā sniegta papildinformācija par Komisijas piemēroto metodoloģiju un faktiem, ko tā ņēmusi vērā, pielāgojot un nosakot 2014. gada Lēmumā minēto naudas soda pamatsummu un uzliekot to vienādā apmērā ar to, kas ir noteikta saskaņā ar 2014. gada lēmumu.
   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots tiesiskās drošības, tiesiskās paļāvības un non bis in ídem principa pārkāpums.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums groza 2014. gada Lēmumu, lai gan tas jau esot galīgs, ar vienīgo izņēmumu, proti tā 2. panta 1. punkta e) apakšpunkts, ko bija atcēlusi Tiesa, un atkārtoti uzliek to pašu naudas sodu, kas jau tika uzlikts ar 2014. gada Lēmumu un attiecīgi vēlāk Vispārējās tiesas atcelts.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums attiecībā uz naudas soda apmēra noteikšanu.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek piemēroti naudas sodu pamatsummu īpašie pielāgojumi saskaņā ar Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punktu, kas izraisa diskrimināciju par sliktu prasītājām.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots samērīguma un nediskriminācijas principa pārkāpums attiecībā uz naudas soda apmēra noteikšanu.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka pārsūdzētajā lēmumā netika ņemts vērā ne Spānijas konkurences iestādes 2013. gada 25. martā jau uzliktais naudas sods par konkurences ierobežojumu pārkāpumiem papīru aplokšņu sektorā, nedz arī tas apstāklis, ka prasītāji esot vienīgie Komisijas sodītie uzņēmumi, kurus [par to pašu pārkāpumu] sodījusi arī valsts konkurences iestāde.


title: Lieta F-142/06 R: Civildienesta tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 1. februāra rīkojums — Bligny pret Komisiju (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Pieteikums par pagaidu pasākumiem — Steidzamība — Neesamība)

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/41

         Civildienesta tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 1. februāra rīkojums — Bligny pret Komisiju
   (Lieta F-142/06 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Pieteikums par pagaidu pasākumiem - Steidzamība - Neesamība)
   (2007/C 56/78)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Francesco Bligny, Tassin-la-Demi-Lune (Francija) (pārstāvis — P. Lebel-Nourissat, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un K. Herrmann, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība, pirmkārt, atcelt atlases komisijas 2006. gada 23. novembra un 7. decembra lēmumus, kuros prasītājam atteikta dalība atklātajā konkursā EPSO/AD/06/05, un, otrkārt, kā pagaidu noregulējumu noteikt izlabot viņa rakstisko pārbaudījumu minētajā konkursā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt prasību par pagaidu noregulējumu;

               2)

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.


title: Lieta C-535/08: Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 26. marta rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Maria Catena Rita Pignataro/Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania, Ufficio Centrale Regionale per l'elezione del Presidente dell'Assemblea Regionale Siciliana c/o Corte d'Appello di Palermo, Assemblea Regionale Siciliana, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Ministero dell’Economia, Andrea Vitale, Antonino Di Guardo, Fabio M. Mancuso (Ievēlēšanas nosacījumi reģionālajās vēlēšanās — Prasība par dzīvesvietu attiecīgajā reģionā — EKL 17. un 18. pants — Pamattiesības — Saistības ar Kopienu tiesībām neesamība — Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)

text:
               18.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 167/2

         Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 26. marta rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Maria Catena Rita Pignataro/Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania, Ufficio Centrale Regionale per l'elezione del Presidente dell'Assemblea Regionale Siciliana c/o Corte d'Appello di Palermo, Assemblea Regionale Siciliana, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Ministero dell’Economia, Andrea Vitale, Antonino Di Guardo, Fabio M. Mancuso
   (Lieta C-535/08) (1)

   (Ievēlēšanas nosacījumi reģionālajās vēlēšanās - Prasība par dzīvesvietu attiecīgajā reģionā - EKL 17. un 18. pants - Pamattiesības - Saistības ar Kopienu tiesībām neesamība - Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība)
   2009/C 167/03
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maria Catena Rita Pignataro

      Atbildētāji: Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania, Ufficio Centrale Regionale per l'elezione del Presidente dell'Assemblea Regionale Siciliana c/o Corte d'Appello di Palermo, Assemblea Regionale Siciliana, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Ministero dell’Economia, Andrea Vitale, Antonino Di Guardo, Fabio M. Mancuso

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — LES 6. panta, Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas pirmā papildprotokola 3. panta, Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 4. papildprotokola 2. panta un Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām 25. panta interpretācija — EKL 17. un 18. panta interpretācija — Reģionālā tiesiskā regulējuma, ar kuru Itālijas pilsonim tiek ierobežotas kandidatūras izvirzīšanas tiesības, pamatojoties uz dzīvesvietas prasību reģionā, saderība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Ar EKL 17. un 18. pantu tiek pieļauts, ka valsts tiesiskais regulējums tādā situācijā kā pamata lietā kā vienu no nosacījumiem, lai persona varētu tikt ievēlēta reģionālajā asamblejā, paredz pienākumu dzīvot attiecīgajā reģionā savas kandidatūras izvirzīšanas laikā;

               2)

               Eiropas Kopienu Tiesas kompetencē acīmredzami nav sniegt atbildi uz pirmo Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia uzdoto jautājumu.

      (1)  OV C 32, 07.02.2009.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 8. jūlijā lietā T-289/02 Telepharmacy Solutions, Inc. pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Vārdiska preču zīme “TELEPHARMACY SOLUTIONS” — Absolūtie atteikuma pamatojumi — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Aizstāvības tiesību ievērošana)

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/20

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 8. jūlijā
   lietā T-289/02 Telepharmacy Solutions, Inc. pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Vārdiska preču zīme “TELEPHARMACY SOLUTIONS” - Absolūtie atteikuma pamatojumi - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Aizstāvības tiesību ievērošana)
   (2004/C 239/42)
   Tiesvedības valoda: angļu
   Lietā 289/02, Telepharmacy Solutions, Inc., North Billerica, Massachusetts (Amerikas Savienotās Valstis), ko pārstāv R. Davis, barrister, un M. Medyckyj, solicitor, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko pārstāv S. Bonne, pārstāve, par prasību atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2002. gada 28. jūnija lēmumu (lieta R 108/2001-4) attiecībā uz vārdiskas preču zīmes “TELEPHARMACY SOLUTIONS” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju, Pirmās instances tiesa, ceturtā palāta, (šādā sastāvā: priekšsēdētājs H. Legal, tiesnese V. Tiili un tiesnesis M. Vilaras, sekretāre B. Pastor, sekretāra palīdze) 2004. gada 8. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Piespriest prasītājam atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 305, 7. 12. 2002.


title: Lieta F-77/12: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 17. oktobra spriedums — Vasilev /Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Paziņojums par konkursu EPSO/AD/208/11 — Neiespējamība iepriekšējos pārbaudījumos izmantot klaviatūru, pie kuras kandidāts ir pieradis — Atteikums pielaist pārbaudījumiem — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/24

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 17. oktobra spriedums — Vasilev/Komisija
   (Lieta F-77/12) (1)

   (Civildienests - Atklāts konkurss - Paziņojums par konkursu EPSO/AD/208/11 - Neiespējamība iepriekšējos pārbaudījumos izmantot klaviatūru, pie kuras kandidāts ir pieradis - Atteikums pielaist pārbaudījumiem - Vienlīdzīga attieksme)
   2013/C 352/46
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Vasil Vasilev (Sandanski, Bulgārija) (pārstāvis — R. Nedin, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Baquero Cruz un D. Martin)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu prasītāju nepielaist pārbaudījumiem konkursā EPSO/AD/208/11

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Vasilev sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 319, 20.10.2012., 18. lpp.


title: Lieta T-392/12: Prasība, kas celta 2012. gada 3. septembrī — Lavazza /ITSB — Commercialunione prima ( “LAVAZZA A MODO MIO” )

text:
               27.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/29

      Prasība, kas celta 2012. gada 3. septembrī — Lavazza/ITSB — Commercialunione prima (“LAVAZZA A MODO MIO”)
      (Lieta T-392/12)
      (2012/C 331/56)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Luigi Lavazza SpA (Turīna, Itālija) (pārstāvji — A. Vanzetti, G.E. Sironi, M. Ricolfi un C.E. Mezzetti, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Commercialunione prima Srl (Bresso, Itālija)

         Prasītājas prasījumi

                  —

                  apmierināt prasību, tādējādi atceļot Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 26. jūnija lēmumu lietā R 124/2011-1 saistībā ar Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu;

                  —

                  noraidīt Commercialunione Prima Srl iebildumus par starptautiskas preču zīmes “Lavazza a modo mio” reģistrācijas Nr. W00943981 attiecināšanu uz Eiropas Savienību un līdz ar to apstiprināt šo attiecināšanu;

                  —

                  piespriest atlīdzināt Luigi Lavazza SpA. radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

         Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “LAVAZZA A MODO MIO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 11., 29., 30. un 43. klasē — starptautiskas reģistrācijas Nr. W00 943 981 attiecināšana uz Eiropas Savienību

         Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Commercialunione prima Srl

         Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiskas preču zīmes “A MODO MIO”, “PIZZA A MODO MIO” un “A MODO MIO BIRRA & MUSICA” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 42. klasē

         Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

         Apelāciju padomes lēmums: Apelāciju padome ņēma vērā atteikšanos preču zīmes “LAVAZZA A MODO MIO” reģistrācijas pieteikumu neattiecināt uz 43. klasi, un pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīja

         Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 76. panta 1. punkta otrās daļas pārkāpums


title: Lieta C-169/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 2. aprīļa VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre rīkojumu lietā Abbey National plc (kam pievienojies Inscape Investments Ltd) pret Commissioners of Customs and Excise.

text:
               29.5.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 2. aprīļa VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre rīkojumu lietā Abbey National plc (kam pievienojies Inscape Investments Ltd) pret Commissioners of Customs and Excise.
   (Lieta C-169/04)
   (2004/C 146/04)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 2. aprīļa VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre (Lielbritānija) rīkojumu lietā Abbey National plc (kam pievienojies Inscape Investments Ltd) pret Commissioners of Customs and Excise un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 5. aprīlī.
   VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               Vai atbrīvojums attiecībā uz īpašu dalībvalstu noteiktu ieguldījumu fondu vadīšanu, kas norādīts 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunktā Pievienotās vērtības nodokļu Sestajā direktīvā (1) nozīme to, ka dalībvalstīm ir pilnvaras noteikt tās darbības, kas ietver noteiktu ieguldījumu fondu “vadīšanu”, kā arī pilnvaras noteikt noteiktus ieguldījumu fondus, kuriem var piemērot atbrīvojumu?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir noliedzoša un jēdzienam “vadīšana” 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunktā Pievienotās vērtības nodokļu Sestajā direktīvā būtu piešķirama neatkarīga Kopienas tiesību nozīme, vai kontekstā ar Padomes 1985. gada 20. decembra Direktīvu 85/611/EEK ar grozījumiem par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (“PVKIU direktīva”) (2), izmaksas par depozitārija vai pilnvarotās personas trastā pakalpojumiem, ko nodrošina saskaņā ar 7. un 14. pantu PVKIU direktīvā, valsts regulējošie noteikumi un saistītie fondu noteikumi atbrīvo nodrošinājumu “noteiktu ieguldījumu fondu vadīšanai” saskaņā ar 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunktu Pievienotās vērtības nodokļu Sestajā direktīvā?

               3)

               Tāpat, ja atbilde uz 1. jautājumu ir noliedzoša un jēdzienam “vadīšana” būtu piešķirama neatkarīga Kopienas tiesību nozīme, vai atbrīvojums attiecībā uz “noteiktu ieguldījumu fondu vadīšanu” 13. panta B daļas d) punkta 6. apakšpunktā Pievienotās vērtības nodokļu Sestajā direktīvā ir piemērojams pakalpojumiem, kurus veic vadītājs, kas ir trešā persona saistībā ar fondu administratīvo vadību?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).

      (2)  OV L 375, 3. lpp.


title: Lieta T-435/15: Prasība, kas celta 2015. gada 29. jūlijā – Kolachi Raj Industrial/Komisija

text:
               5.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/19

         Prasība, kas celta 2015. gada 29. jūlijā – Kolachi Raj Industrial/Komisija
   (Lieta T-435/15)
   (2015/C 328/20)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd (Karāči, Pakistāna) (pārstāvis – P. Bentley, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2015/776 (1), ciktāl ar to

                           —

                           i) tika noraidīts prasītājas lūgums atbrīvot no jebkādas antidempinga pasākumu attiecināšanas uz velosipēdu importu no Pakistānas;

                           —

                           ii) galīgais antidempinga maksājums, kas ar Padomes Regulu (ES) Nr. 502/2013 (2) bija noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes velosipēdu importam, tika attiecināts uz to velosipēdu importu, kurus prasītāja nosūta no Pakistānas, un

                           —

                           iii) tika uzdots iekasēt minēto maksājumu par importu, kas nosūtīts no Pakistānas un reģistrēts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 938/2014 (3) 2. pantu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu, apgalvojot, ka atbildētāja esot pārkāpusi Padomes 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.), 13. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Konkrētāk, piemērojot 13. panta 2. punkta b) apakšpunktu, atbildētāja esot pieļāvusi procesuālas kļūdas un kļūdas tiesību piemērošanā un izmantoja neloģisku argumentāciju.

      (1)  Komisijas 2015. gada 18. maija Īstenošanas regula (ES) 2015/776, ar ko galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 502/2013 noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes velosipēdu importam, attiecina uz tādu velosipēdu importu, kas nosūtīti no Kambodžas, Pakistānas un Filipīnām, neatkarīgi no tā, vai šiem velosipēdiem ir deklarēta Kambodžas, Pakistānas un Filipīnu izcelsme (OV L 122, 4. lpp.).

      (2)  Padomes 2013. gada 29. maija Regula (EK) Nr. 502/2013, ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 990/2011, ar ko pēc termiņa beigu pārskata atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 3. punktam piemēro galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes velosipēdu importam (OV L 153, 17. lpp.).

      (3)  Komisijas 2014. gada 2. septembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 938/2014, ar ko sāk izmeklēšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes velosipēdu importam ar Padomes Regulu (ES) Nr. 502/2013 noteikto antidempinga pasākumu varbūtēju apiešanu, kura notiek, importējot velosipēdus, kas nosūtīti no Kambodžas, Pakistānas un Filipīnām, neatkarīgi no tā, vai to deklarētā izcelsmes valsts ir Kambodža, Pakistāna vai Filipīnas, un ar ko nosaka šāda importa reģistrēšanu (OV L 263, 5. lpp.).


title: Lieta T-5/07: Prasība, kas celta 2007. gada 7. janvārī — Beļģija pret Komisiju

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/32

         Prasība, kas celta 2007. gada 7. janvārī — Beļģija pret Komisiju
   (Lieta T-5/07)
   (2007/C 56/63)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — L. Van den Broeck, pārstāvis, J.-P. Buyle un C. Steyaert, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               pirmkārt un galvenokārt, atcelt Komisijas 2006. gada 18. oktobra lēmumu tiktāl, ciktāl tajā tiek atzīts, ka uz “agrākiem ESF parādiem”, ko Beļģijas Karaliste, paturot visas tiesības, 2004. gada 21. decembrī nomaksājusi brīvprātīgi, neattiecas noilgums;

               —

               līdz ar to atzīt, ka uz šiem parādiem attiecas noilgums saskaņā ar Regulas Nr. 2988/95/EK 3. panta 1. punktu, un līdz ar to piespriest Eiropas Komisijai atmaksāt Beļģijas Karalistei summu EUR 631 177,60 apmērā un nokavējuma procentus, sākot no 2004. gada 21. decembra, kas tiek aprēķināti pēc ECB pamatlikmes, palielinot to par trīsarpus procentu punktiem;

               —

               pakārtoti, atcelt Komisijas 2006. gada 18. oktobra lēmumu tiktāl, ciktāl tajā tiek uzskatīts, ka strīdīgo agrāko ESF parādu nenomaksāšana rada procentus un līdz ar to piespriest Eiropas Komisijai atmaksāt prasītājai procentus, ko tā samaksājusi par strīdīgajiem parādiem, proti, summu EUR 377 724,99 apmērā un nokavējuma procentus, sākot no 2004. gada 21. decembra, kas tiek aprēķināti pēc ECB pamatlikmes, palielinot to par trīsarpus procentu punktiem;

               —

               tālāk pakārtoti, atcelt Komisijas 2006. gada 18. oktobra lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz pieprasīto procentu likmi. Tādējādi atzīt, ka procentu likme mainās atkarībā no ECB piemērotās procentu likmes galvenajām refinansēšanas darbībām, ko publicē Oficiālajā Vēstnesī, un līdz ar to piespriest Komisijai atmaksāt prasītājai par strīdīgajiem parādiem pārmaksāto procentu starpību un attiecīgos nokavējuma procentus, sākot no 2004. gada 21. decembra, kas tiek aprēķināti pēc ECB pamatlikmes, palielinot to par trīsarpus procentu punktiem;

               —

               katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2006. gada 18. oktobra vēstulē izklāstīto lēmumu atteikt atmaksāt prasītājai summu, ko tā ir pārskaitījusi kā agrāku Eiropas Sociālā fonda parādu un kura atmaksu tā pieprasa, pamatojoties uz šī parāda piedziņas noilgumu un, pakārtoti, juridiska pamata neesamību procentu maksājuma pieprasīšanai.
   No 1987. līdz 1992. gadam Komisija ar lēmumiem, kas pieņemti, pamatojoties uz Regulu Nr. 2950/83/EEK (1) un Lēmumu 83/673/EEK (2), pieprasīja Beļģijai atmaksāt summas, kas atbalsta veidā bija izmaksātas dažādām Beļģijas organizācijām (projektu veicinātāji) un ko tās nebija izmantojušas. Komisijas izdotās parāda tāmes prasītāja nosūtīja tālāk projektu veicinātājiem. Daži no tiem parādu atmaksāja tieši Komisijai, bet citi uzsāka saraksti ar Komisiju par atmaksas pieprasījumu likumību. Pēc Komisijas iniciatīvas jaunas diskusijas tika uzsāktas 2002. gadā. Bet 2004. gadā Komisija veica pasākumus, lai kompensētu maksājumus saistībā ar minētajiem agrākajiem ESF parādiem (debeta paziņojumi nosūtīti laikā no 1987. gada 15. janvāra līdz 1991. gada 31. decembrim), aprēķinot par tiem arī nokavējuma procentus, skaitot no debeta paziņojuma izdošanas datuma, ieskaitot tos prasītājas parādos pret Komisiju Eiropas Sociālā fonda vadības ietvaros. Prasītāja apstrīdēja šādu ieskaitu, kā arī Komisijas noteiktos procentus, pamatojot, ka attiecībā uz parādu ir iestājies noilgums un ka trūkst juridiska pamata nokavējuma procentu piedzīšanai. Taču, lai apturētu procentu aprēķināšanu, Beļģijas Karaliste samaksāja summu, kas bija līdzvērtīga to summu atlikumam, kas bija maksājams kā ESF parāds, par kuru nebija izdarīts ieskaits. Tajā pašā laikā Beļģijas Karaliste norādīja, ka tā neatsauc savus argumentus, kurus izvirzījusi vēstulēs, un ka tā patur tiesības pieprasīt šo summu atmaksu tiktāl, ciktāl tās argumenti tiek atzīti par pamatotiem. Komisija atbildēja ar 2005. gada 19. janvāra vēstuli, kurā tā izteica savu viedokli par prasītājas apgalvojumiem. Šī vēstule bija Beļģijas Karalistes prasības atcelt tiesību aktu priekšmets Pirmās instances tiesā. Ar 2006. gada 2. maija rīkojumu Pirmās instances tiesa šo prasību noraidīja kā nepieņemamu, pamatojot, ka attiecīgā vēstule nav atceļams tiesību akts EKL 230. panta izpratnē (3).
   2006. gada 29. jūnijā prasītāja nosūtīja Komisijai jaunu vēstuli, pieprasot atmaksāt summu, kas bija līdzvērtīga to summu atlikumam, kas bija maksājams kā ESF parāds, par kuru nebija izdarīts ieskaits, ko tā bija samaksājusi, lai apturētu procentu aprēķināšanu, un prasītāja to pamatoja ar argumentiem, kurus bija izvirzījusi iepriekš sakarā ar parāda piedziņas noilgumu un sakarā ar juridiskā pamata trūkumu procentu piedziņai. Ar 2006. gada 18. oktobra vēstuli Komisija pauda savu atteikumu atmaksāt pieprasītās summas. Tas ir apstrīdētais akts, uz kuru attiecas šī prasība.
   Savu primāri izvirzīto prasījumu atbalstam prasītāja norāda, ka vienīgais Eiropas Savienības tiesību akts, kas pilnībā attiecas uz Komisijas piedziņu, kura vērsta pret neizmantotu naudu saskaņā ar to reglamentējošiem tiesību aktiem, ir Regula Nr. 2988/95/EK (4). Prasītāja uzskata, ka šai lietai ir piemērojams regulas 3. pants, kas nosaka noilguma termiņus. Prasītāja apgalvo arī — ja Pirmās instances tiesa tomēr uzskatīs, ka prasītāja nevar pret Komisiju atsaukties uz noilguma termiņu, kas paredzēts Regulas Nr. 2988/95/EK 3. pantā, tad prasītāja var pamatoties uz tās pašas regulas 2. panta 4. punktu un piemērot Beļģijas tiesības, kas reglamentē noilguma termiņus attiecībā uz “personīgiem” prasījumiem.
   Savu pakārtoto prasījumu atbalstam, kuri attiecas uz nepiemēroto juridisko pamatu Komisijas prasībai par nokavējuma procentu piedziņu no prasītājas, Beļģijas Karaliste apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu, piemērojot 86. panta 2. punkta b) apakšpunktu Regulā Nr. 2342/2002/EK, ar ko paredz īstenošanas kārtību Finanšu regulai (5). Prasītāja apgalvo, ka pastāv īpašs tiesisks regulējums, kas paredz izņēmumus no iepriekš minētās regulas, un ka saskaņā ar šo īpašo tiesisko regulējumu Komisija var pamatoties tikai uz tiesisko regulējumu par ESF darbību, kas bija to parādu avots, kuru atmaksu pieprasa Komisija, lai noteiktu iespējamos maksājamos procentus. Šajā sakarā prasītāja apgalvo, ka Komisija var pieprasīt procentu maksājumu tikai tad, ja tas bija iepriekš paredzēts, taču saskaņā ar prasītājas teikto lietas faktu rašanās laikā tā nav bijis.
   Tālāk pakārtoti prasītāja apgalvo, ka pretēji Komisijas lēmumam procentu likme ir mainīga. Līdz ar to tā pieprasa, lai Komisijai tiktu piespriests atmaksāt prasītājai procentus, ko prasītāja ir pārmaksājusi par strīdīgo parādu.

      (1)  Padomes 1983. gada 17. oktobra Regula (EEK) Nr. 2950/83 par Lēmuma 83/516/EEK par Eiropas Sociālā fonda uzdevumiem īstenošanu, OV L 289, 1. lpp.

      (2)  Komisijas 1983. gada 22. decembra Lēmums par Eiropas Sociāla fonda (ESF) pārvaldību, OV L 377, 1. lpp.

      (3)  Pirmās instances tiesas 2006. gada 2. maija rīkojums lietā T-134/05 Beļģijas Karaliste/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts).

      (4)  Padomes 1995. gada 18. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, OV L 312, 1. lpp.

      (5)  Komisijas 2002. gada 23. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, OV L 357, 1. lpp.


title: Lieta T-323/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston /ITSB (pudeles forma) (Kopienas preču zīme — Absolūti atteikuma pamati — Trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Pudeles forma — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/19

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston/ITSB (pudeles forma)
   (Lieta T-323/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Absolūti atteikuma pamati - Trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Pudeles forma - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 258/35
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston SAA (Lima, Peru) (pārstāvji — E. Armijo Chávarri un C. Morán Medina, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — V. Melgar)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otras padomes 2011. gada 23. marta lēmumu lietā R 2238/2010-2 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt kā Kopienas preču zīmi trīsdimensiju apzīmējumu, ko veido pudeles forma

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston SAA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 27.08.2011.


title: Tiesas spriedums (piektā palāta)  2005. gada 15. decembrī  lietā C-254/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/21/EK — Elektronisko komunikāciju tīkli un pakalpojumi — Atļauja — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/13

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 15. decembrī
   lietā C-254/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/21/EK - Elektronisko komunikāciju tīkli un pakalpojumi - Atļauja - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 36/24)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Lietā C-254/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 14. jūnijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Zavvos un M. Shotter) pret Grieķijas Republika (pārstāvji — M. Dafniou), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Makarczyk, tiesneši R. Silva de Lapuerta un P. Kūris (referents), ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretārs R. Grass, 2005. gada 15. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvu 2002/21/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva), Grieķijas republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 201, 07.08.2004.


title: Lieta T-237/08: Prasība, kas celta 2008. gada 19. jūnijā — Abadía Retuerta /ITSB ( CUVÉE PALOMAR )

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/27

         Prasība, kas celta 2008. gada 19. jūnijā — Abadía Retuerta/ITSB (“CUVÉE PALOMAR”)
   (Lieta T-237/08)
   (2008/C 272/52)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Abadía Retuerta, S. A., Sardón de Duero (Spānija) (pārstāvji — X. Fàbrega Sabaté un M. Curell Aguilà, abogados)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 2. aprīļa lēmumu R 1185/2007-1 un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrācijai pieteiktā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CUVÉE PALOMAR” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 5.501.937)

      Pārbaudītāja lēmums: noraidīt reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: konkrētais Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums nepārkāpj Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta j) apakšpunktu, jo tajā nav ietverta un tas neveido maldinošu ģeogrāfisku norādi.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.)


title: Lieta T-365/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 27. septembra rīkojums — Hidalgo /ITSB — Bodegas Hidalgo — La Gitana ( HIDALGO ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu pamatā esošas valsts preču zīmes reģistrācijas atzīšana par spēkā neesošu — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/32

         Vispārējās tiesas 2010. gada 27. septembra rīkojums — Hidalgo/ITSB — Bodegas Hidalgo — La Gitana (“HIDALGO”)
   (Lieta T-365/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu pamatā esošas valsts preču zīmes reģistrācijas atzīšana par spēkā neesošu - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2010/C 317/58
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Emilio Hidalgo SA (Jerez de la Frontera, Spānija) (pārstāvis — M. Esteve Sanz, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bodegas Hidalgo — La Gitana, SA (Sanlucar de Barrameda, Spānija) (pārstāvji — S. Rivero Galán un J.M. Sanjuán de Coca, avocats)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 11. jūnija lēmumu lietā R 1329/2007-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Emilio Hidalgo SA un Bodegas Hidalgo — La Gitana, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tiesvedību izbeigt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: Lieta T-158/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 8. maija spriedums — Dow Chemical /Padome (Dempings — Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes etanolamīnu imports — Galīgais antidempinga maksājums — Antidempinga pasākumu termiņa beigas — Pārskatīšana — Dempinga turpināšanās vai atkārtošanās iespējamība — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 2. punkts)

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/9

         Vispārējās tiesas 2012. gada 8. maija spriedums — Dow Chemical/Padome
   (Lieta T-158/10) (1)

   (Dempings - Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes etanolamīnu imports - Galīgais antidempinga maksājums - Antidempinga pasākumu termiņa beigas - Pārskatīšana - Dempinga turpināšanās vai atkārtošanās iespējamība - Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 2. punkts)
   2012/C 184/15
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Dow Chemical Company (Midlande, Mičigāna, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — sākotnēji J.-F. Bellis, R. Luff un V. Hahn, vēlāk J.-F. Bellis un R. Luff, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-P. Hix, R. Szostak un B. Driessen, kuriem palīdz G. Berrisch, advokāts, un N. Chesaites, barrister)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji H. van Vliet un M. França, vēlāk M. França un A. Stobiecka-Kuik)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Padomes 2010. gada 19. janvāra Īstenošanas regulu Nr. 54/2010, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes etanolamīnu importam (OV L 17, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2010. gada 19. janvāra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 54/2010, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes etanolamīnu importam, ciktāl tā attiecas uz The Dow Chemical Company;

               2)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus un atlīdzina The Dow Chemical Company tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 161, 19.6.2010.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 19. janvārī lietā T-387/03 Proteome Inc. pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi; ITSB) (Kopienas preču zīme — Vārdiska preču zīme “BIOKNOWLEDGE” — Absolūtie atteikuma pamatojumi — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Aprakstošs apzīmējums)

text:
               19.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/14

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 19. janvārī
   lietā T-387/03 Proteome Inc. pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi; ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Vārdiska preču zīme “BIOKNOWLEDGE” - Absolūtie atteikuma pamatojumi - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Aprakstošs apzīmējums)
   (2005/C 69/28)
   tiesvedības valoda - angļu
   Lietā T-387/03 Proteome Inc., Beverly, Massachusetts (ASV), ko pārstāv M. Edenborough, barrister, C. Jones, A. Brodie un C. Loweth, solicitors pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi; ITSB) (pārstāvji - P. Bullock un S. Laitinen) par prasības pieteikumu pret ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2003. gada 25. augusta lēmumu (lietā R 0707/2002-4) un pārbaudītāja 2002. gada 21. jūnija lēmumu par vārdiskās preču zīmes “BIOKNOWLEDGE” reģistrācijas atteikumu, Pirmās instances tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Azizi, tiesneši M. Jaeger un F. Dehousse, sekretārs H. Jung2005. gada 19. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               piespriest prasītājai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 21, 24.01.2004.


title: Lieta T-238/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 6. aprīļa spriedums – Entreprise commune Clean Sky 2/Scouring Environment Šķīrējklauzula — Vienošanās par subsīdiju piešķiršanu, kas noslēgta saistībā ar septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) — Līguma neizpilde — Avansu atmaksa — Nokavējuma procenti — Aizmuguriska lietas izskatīšana

text:
               22.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/28

         Vispārējās tiesas 2017. gada 6. aprīļa spriedums – Entreprise commune Clean Sky 2/Scouring Environment

   (Lieta T-238/16) (1)

   (Šķīrējklauzula - Vienošanās par subsīdiju piešķiršanu, kas noslēgta saistībā ar septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) - Līguma neizpilde - Avansu atmaksa - Nokavējuma procenti - Aizmuguriska lietas izskatīšana)
   (2017/C 161/39)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Entreprise commune Clean Sky 2 (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – B. Mastantuono, pārstāvis, kuram palīdz M. Velardo, advokāts)

      Atbildētāja: Scouring Environment SARL (Tauriac, Francija)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 272. pantu par to, lai Scouring Environment tiktu piespriests atmaksāt avansu, kas ir izmaksāts saistībā ar dotāciju līgumu Nr. 287071, tam pieskaitot nokavējuma procentus.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Scouring Environment SARL atmaksā Entreprise commune Clean Sky 2 summu EUR 60 000 apmērā, tai pieskaitot nokavējuma procentus ar 3,65 % likmi gadā, sākot no 2014. gada 12. septembra līdz datumam, kurā notiks pilnīga parāda apmaksa;

               2)

               Scouring Environment SARL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 18.7.2016.


title: Lieta C-385/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 24. maijā iesniegusi Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH par 2007. gada 13. augusta spriedumu lietā T-151/01, Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH /Eiropas Kopienu Komisija

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/29

         Apelācija, ko 2007. gada 24. maijā iesniegusi Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH par 2007. gada 13. augusta spriedumu lietā T-151/01, Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-385/07 P)
   (2007/C 269/51)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH (pārstāvji — W. Deselaers, E. Wagner, B. Meyring, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Kopienu Komisija, Vfw AG, Landbell AG für Rückhol — Systeme un Belland Vision GmbH

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2007. gada 24. maija spriedumu lietā T-151/01;

               —

               atcelt Komisijas 2001. gada 20. aprīļa Lēmumu 2001/463/EK procedūrā saskaņā ar EKL 82. pantu (lieta COMP D3/34493 — DSD) (1);

               —

               pakārtoti, nosūtīt atpakaļ lietu Pirmās instances tiesai, lai to izspriestu saskaņā ar Tiesas spriedumā ietverto juridisko vērtējumu;

               —

               katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja savu apelācijas sūdzību par iepriekš minēto Pirmās instances tiesas spriedumu pamato ar astoņiem pamatiem.
   Kā pirmo pamatu prasītāja norāda, ka Pirmās Instances tiesa ir pārkāpusi tai saistošo pienākumu norādīt pamatojumu un tātad ir pārkāpusi EKL 82. pantu ar pretrunīgiem secinājumiem par prasītājas rīcību, kas ir domāti kā tādi, kas pamato ļaunprātīgu izmantošanu. Pirmās instances tiesa, pirmkārt, ir pamatojusi ļaunprātīgu izmantošanu, apgalvojot, ka prasītāja pieprasa no uzņēmumiem, kuri neizmanto tās sistēmu vai kuri to izmanto tikai vienai preču zīmes pārdošanas iesaiņojumu daļai pilnu atlīdzību. Turklāt Pirmās instances tiesa atzīst, ka “iespējams” prasītāja attiecībā uz to pārdošanas iesaiņojumu, kas neietilpst tās sistēmā un piemērojot strīdīgos līguma par preču zīmes izmantošanu noteikumus, pieprasa savākšanas un reģenerācijas pakalpojuma cenas.
   Otrajā, piektajā un sestajā pamatā ir atsauce uz kļūdainu, nepietiekamu novērtējumu, kurā ir acīmredzami sagrozīti fakti un kas ir pretrunā ar lietas materiāliem un iesniegtajiem pierādījumiem par prasītājas piešķirtās licences ilgumu. Ja būtu bijis veikts pareizs faktu vērtējums, Pirmās instances tiesai būtu vajadzējis atzīt, ka prasītāja nepiešķir atsevišķu licenci, jo apstrīdētais lēmums ir jāsaprot kā secinājums tam, ka atteikums piešķirt šādu licenci ir bijis ļaunprātīgs un ka apstrīdētā sprieduma 3. pantā minētā [licences darbības] pārtraukšanas kārtība ir līdzvērtīga prasības par obligātu licenci noteikšanai. Tomēr Pirmās instances tiesa nepamatoti neievēroja nepieciešamās prasības un pamatojumu atbilstoši judikatūrai un nav ievērojusi, ka obligāta licence bija izslēgta, raugoties no preču zīmju un iesaiņojuma aspekta. Prasītāja šajā sakarā atsaucas uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu, pamatojuma principa pārkāpumu, EKL 82. panta, kā arī Padomes Regulas Nr. 17 3. panta pārkāpumu.
   Kā trešo un ceturto pamatu prasītāja norāda, ka Pirmās instances tiesa ir pārkāpusi tai saistošo pienākumu norādīt pamatojumu un tātad EKL 82. pantu ar tās nepietiekami pamatoto, kļūdaino secinājumu un falsificējot Vācijas tiesisko regulējumu par iesaiņojumiem un preču zīmēm, ka uz preču zīmi “Der Grüne Punkt” nevar attiecināt pieteikto ekskluzivitāti. Tāpat ar šo secinājumu Pirmās instances tiesa pārkāpa Kopienu tiesību principu par preču zīmēm, saskaņā ar kuru reģistrēta preču zīme piešķir tās īpašniekam ekskluzīvas tiesības, it īpaši attiecībā uz preču zīmes izmantošanu produktiem un pakalpojumiem, kas ir identiski vai līdzīgi tiem, par kuriem ir reģistrēta preču zīme.
   Ar septīto un astoto pamatu prasītāja norāda uz divām procesuālām kļūdām. Pirmās instances tiesa, pirmkārt, tika izdarījusi jaunus vai pēc savas ierosmes veiktus secinājumus, kaut arī šie secinājumi nebija ietverti apstrīdētajos lēmumos vai tos nebija izdarījuši lietas dalībnieki tiesvedības ietvaros. Turklāt Pirmās instances tiesa ir pieļāvusi procesa pārkāpumu, kas apdraud prasītājas intereses, neievērojot [Eiropas] Savienības pamatprincipu par lietas izskatīšanu saprātīgā termiņā.

      (1)  OV L 166, 1. lpp.


title: Lieta T-332/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Electrabel /Komisija (Konkurence — Koncentrācija — Lēmums, ar kuru uzliek naudas sodu par koncentrāciju — Pienākums apturēt koncentrāciju — Pienākums norādīt pamatojumu — Kļūda vērtējumā — Noilgums — Naudas soda summa)

text:
               2.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/15

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Electrabel/Komisija
   (Lieta T-332/09) (1)

   (Konkurence - Koncentrācija - Lēmums, ar kuru uzliek naudas sodu par koncentrāciju - Pienākums apturēt koncentrāciju - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūda vērtējumā - Noilgums - Naudas soda summa)
   2013/C 32/21
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Electrabel (Brisele Beļģija) (pārstāvji — M. Pittie un P. Honoré, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Bouquet un V. Di Bucci)

      Priekšmets

   Prioritāri, prasība atcelt Komisijas 2009. gada 10. jūnija Lēmumu C(2009) 4416, galīgā redakcija, ar kuru noteikts naudas sods koncentrāciju, ar kuru tiek pārkāpts Padomes Regulas (EEK) Nr. 4064/89 7. panta 1. punkts (lieta COMP/M.4994 Electrabel/Compagnie Nationale du Rhône), un, pakārtoti, prasība atcelt vai samazināt prasītājai ar šo lēmumu uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Electrabel atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta T-614/14: Prasība, kas celta 2014. gada 14. augustā  – Fútbol Club Barcelona /ITSB – Kule  ( “KULE” )

text:
               6.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 351/24

         Prasība, kas celta 2014. gada 14. augustā – Fútbol Club Barcelona/ITSB – Kule (“KULE”)
   (Lieta T-614/14)
   2014/C 351/31
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fútbol Club Barcelona (Barselona, Spānija) (pārstāvis – J. Carbonell Callicó, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Kule LLC (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 18. jūnija lēmumu lietā R 2375/2013–4.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “KULE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 14., 18. un 25. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 9 17  097

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas preču zīmes un plaši pazīstama preču zīme attiecībā uz vārdu “CULE”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus pilnībā noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 42. panta 2. un 3. punkta pārkāpums


title: Lieta T-381/03: Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra rīkojums — Izar Construcciones Navales pret Komisiju

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/43

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra rīkojums — Izar Construcciones Navales pret Komisiju
   (Lieta T-381/03) (1)

   (2006/C 281/76)

      Tiesvedības valoda — spāņu

   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 21, 24.01.2004.


title: Apvienotās lietas T-241/12 un T-210/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 7. marta rīkojums – Versalis /Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Butadiēnkaučuka un emulsijas polimerizācijā iegūta butadiēnstirolkaučuka tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Vispārējās tiesas daļēji atceltais un grozītais Komisijas lēmums — Tiesvedības atjaunošana — Jauns paziņojums par iebildumiem — Procedūras izbeigšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/37

         Vispārējās tiesas 2014. gada 7. marta rīkojums – Versalis/Komisija
   (Apvienotās lietas T-241/12 un T-210/13) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Butadiēnkaučuka un emulsijas polimerizācijā iegūta butadiēnstirolkaučuka tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Vispārējās tiesas daļēji atceltais un grozītais Komisijas lēmums - Tiesvedības atjaunošana - Jauns paziņojums par iebildumiem - Procedūras izbeigšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2014/C 135/47
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Versalis SpA (San Donato Milanese, Itālija) (pārstāvji – F. Moretti, L. Nascimbene un M. Siragusa, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – V. Bottka, G. Conte, R. Striani, un T. Vecchi)

      Priekšmets

   Lietā T-241/12 prasība atcelt Komisijas lēmumu, kas esot iekļauts 2012. gada 23. aprīļa vēstulē, ar kuru prasītājai paziņots Komisijas nodoms atsākt procedūru un pieņemt jaunu paziņojumu par iebildumiem, un lietā T-210/13 prasība atcelt Komisijas 2013. gada 26. februāra lēmumu C (2013) 1200, galīgā redakcija, un 2013. gada 27. februāra lēmumu C (2013) 1199, galīgā redakcija, ar kuriem nolemts atsākt procedūru un nosūtīt prasītājai jaunu paziņojumu par iebildumiem lietā AT. 40032 – BR/ESBR – Recidīvs pēc tam, kad Vispārējā tiesa daļēji atcēla Komisijas 2006. gada 29. novembra lēmumu C (2006) 5700, galīgā redakcija, attiecībā uz [EKL] 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanu (Lieta COMP/F/38.638 – Butadiēnkaučuks un emulsijas polimerizācijā iegūts butadiēnstirolkaučuks)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietas T-241/12 un T-210/13 apvienot rīkojuma taisīšanai;

               2)

               izbeigt tiesvedību lietā par šīm prasībām;

               3)

               Versalis SpA un Eiropas Komisija sedz katra savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 227, 28.7.2012.


title: Lieta C-68/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. februārī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – IR pret JQ

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. februārī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – IR pret JQ

   (Lieta C-68/17)
   (2017/C 144/34)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesarbeitsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: IR

      Atbildētājs: JQ

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK (1), ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (Direktīva 2000/78/EK), 4. panta 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka baznīca var saistoši noteikt, ka tādai organizācijai, kāda ir atbildētāja šajā tiesvedībā, nosakot vadošos amatos strādājošiem darba ņēmējiem izvirzītās prasības par lojālu un godprātīgu izturēšanos, ir atšķirīgi jāattiecas pret darba ņēmējiem, kuri ir piederīgi šai baznīcai, un darba ņēmējiem, kuri ir piederīgi citai vai nav piederīgi nevienai baznīcai?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša:

                           a)

                           Vai valsts tiesību normas, kā, šajā gadījumā AGG [Vispārējā likuma par vienlīdzīgu attieksmi] 9. panta 2. punkts, kas nosaka, ka šāda nevienlīdzīga attieksme, kas tiek pamatota ar darba ņēmēju piederību konfesijai, ir attaisnojama ar attiecīgās baznīcas identitātes apziņu, šajā tiesvedībā nav piemērojamas?

                           b)

                           Kādus nosacījumus saskaņā ar Direktīvas 2000/78/EK 4. panta 2. punkta otro daļu ietver baznīcas vai citas tajā minētās organizācijas labā strādājošiem darba ņēmējiem izvirzāmās prasības par godprātīgu un lojālu izturēšanos organizācijas ētosa izpratnē?

      (1)  Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, OV L 303, 16. lpp.


title: Lieta C-334/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 9. jūlijā iesniedza Cour d'appel de Mons (Beļģija) – État belge/Nathalie De Fruytier

text:
               8.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/31

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 9. jūlijā iesniedza Cour d'appel de Mons (Beļģija) – État belge/Nathalie De Fruytier

   (Lieta C-334/14)
   2014/C 303/39
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Mons

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: État belge

      Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: Nathalie De Fruytier

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar Sestās PVN direktīvas (1) 13. panta A daļas 1. punkta b) un c) apakšpunktu netiek pieļauta medicīniskām analīzēm, medicīniskai aprūpei vai terapijai paredzētu paraugu un orgānu pārvadājumu, ko veic trešā persona, kas ir pašnodarbināta persona, kuras pakalpojumu apmaksu klīnikām un laboratorijām veic no sociālā nodrošinājuma līdzekļiem, atbrīvošana no PVN, tos pielīdzinot pakalpojumiem, kas ir cieši saistīti ar medicīniska rakstura pakalpojumiem, proti, tādiem, kuru mērķis ir diagnosticēt, ārstēt un iespējamā mērā izārstēt slimības vai veselības traucējumus?

               2)

               Vai medicīniskām analīzēm, medicīniskai aprūpei vai terapijai paredzētus paraugu un orgānu pārvadājumus, ko veic trešā persona, kas ir pašnodarbināta persona, kuras pakalpojumu apmaksu klīnikām un laboratorijām veic no sociālā nodrošinājuma līdzekļiem, var atbrīvot no nodokļiem saskaņā ar Sestās PVN direktīvas 13. panta A daļas 1. punkta b) un c) apakšpunktu?

               3)

               Vai Sestās direktīvas 13. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunktā paredzētais citu pienācīgā kārtā atzītu līdzīgu iestāžu jēdziens ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir ietvertas privātas sabiedrības, kuru pakalpojumi ir cilvēku analīžu paraugu pārvadājumi, bez kuriem nav iespējams īstenot slimnīcu un medicīniskās aprūpes iestāžu terapeitiskos mērķus?

      (1)  1977. gada 17. maija Sestā Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.)


title: Lieta C-607/10: Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 29. marta spriedums — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Direktīva 2008/1/EK — Piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole — Atļauju izsniegšanas nosacījumi attiecībā uz esošajām ražošanas iekārtām — Pienākums nodrošināt šādu iekārtu ekspluatāciju atbilstoši direktīvas prasībām)

text:
               26.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/8

         Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 29. marta spriedums — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste
   (Lieta C-607/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 2008/1/EK - Piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole - Atļauju izsniegšanas nosacījumi attiecībā uz esošajām ražošanas iekārtām - Pienākums nodrošināt šādu iekārtu ekspluatāciju atbilstoši direktīvas prasībām)
   2012/C 151/14
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un K. Simonsson)

      Atbildētāja: Zviedrijas Karaliste (pārstāve — A. Falk)

      Priekšmets

   Dalībvalsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Direktīvas 2008/1/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (OV L 24, 8. lpp.) 5. panta 1. punkta pārkāpums — Atļauju izsniegšanas nosacījumi attiecībā uz esošajām ražošanas iekārtām — Pienākums nodrošināt, lai minētās iekārtas tiktu ekspluatētas atbilstoši direktīvas prasībām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               neveicot vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās kompetentās iestādes, izmantojot atļaujas, kuras izsniegtas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Direktīvas 2008/1/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (konsolidēta versija) 6. un 8. pantu, vai atbilstošā veidā pārskatot nosacījumus un vajadzības gadījumā tos atjaunojot, uzrauga, lai visas esošās iekārtas tiktu ekspluatētas saskaņā ar šīs direktīvas 3., 7., 9., 10., 13. pantā un 14. panta a) un b) apakšpunktā, kā arī 15. panta 2. punktā noteiktajām prasībām, Zviedrijas Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 5. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               piespriest Zviedrijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 89, 19.03.2011.


title: Lieta C-135/06 P: Tiesas (otrā palāta) 2007. gada 18. decembra spriedums — Roderich Weißenfels /Eiropas Parlaments (Apelācija — Atalgojums — Apgādājamā bērna pabalsts — Līdzīga no citiem avotiem saņemama pabalsta summas atskaitīšana — Neierobežota kompetence — Strīdi, kas saistīti ar finansēm)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/13

         Tiesas (otrā palāta) 2007. gada 18. decembra spriedums — Roderich Weißenfels/Eiropas Parlaments
   (Lieta C-135/06 P) (1)

   (Apelācija - Atalgojums - Apgādājamā bērna pabalsts - Līdzīga no citiem avotiem saņemama pabalsta summas atskaitīšana - Neierobežota kompetence - Strīdi, kas saistīti ar finansēm)
   (2008/C 51/20)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Roderihs Veisenfelss [Roderich Weißenfels] (pārstāvis — G. Maksimini [G. Maximini], Rechtsanwalt)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Parlaments (pārstāvji — L. G. Knudsena [L. G. Knudsen] un M. Ekere [M. Ecker], kā arī U. Rēslains [U. Rösslein])
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2006. gada 25. janvāra spriedumu lietā T-33/04 Weißenfels/Parlaments, ar ko Pirmās instances tiesa noraidīja prasītāja prasību atcelt Parlamenta 2006. gada 26. jūnija lēmumu, ar kuru no viņam atbilstoši Civildienesta noteikumu 67. panta 3. punktam piešķirtā divkāršā apgādājamā bērna pabalsta atskaita līdzīga no citiem avotiem saņemama pabalsta summu — Civildienesta noteikumu 67. panta 2. punktā paredzētais noteikums pret pabalstu apvienošanu — “Līdzīga pabalsta” jēdziens
   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2006. gada 25. janvāra spriedumu lietā T-33/04 Weißenfels/Parlaments;

               2)

               atcelt Eiropas Parlamenta 2003. gada 26. jūnija un 2004. gada 28. aprīļa lēmumus;

               3)

               Eiropas Parlaments Veisenfelsam samaksā apgādājamā bērna pabalsta, kas viņam bija jāsaņem, sākot no 2003. gada 1. jūlija, parāda summu, kā arī likumiskos procentus;

               4)

               Eiropas Parlaments pats sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Veisenfelsa tiesāšanās izdevumus, ko viņš ir veicis Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā un Eiropas Kopienu Tiesā.

      (1)  OV C 108, 6.5.2006.


title: Lieta T-577/15: Prasība, kas celta 2015. gada 1. oktobrī – Uribe-Etxebarría Jiménez/ITSB – Núcleo de comunicaciones y control (“SHERPA”)

text:
               7.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 406/39

         Prasība, kas celta 2015. gada 1. oktobrī – Uribe-Etxebarría Jiménez/ITSB – Núcleo de comunicaciones y control (“SHERPA”)
   (Lieta T-577/15)
   (2015/C 406/40)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez (Erandio, Spānija) (pārstāve – M. Esteve Sanz, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Núcleo de comunicaciones y control, SL (Tres Cantos (Madride), Spānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašnieks: prasītājs

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “SHERPA” – Kopienas preču zīme Nr. 1 0 0 00  339

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 17. jūlija lēmums lietā R 1135/2014–2

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB un attiecīgā gadījumā lietas dalībniekam, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 63. panta 1. punkta, 64. panta 1. punkta un 76. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkta un Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-2/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Varhoven administrativen Sad (Bulgārija) 2009. gada 6. janvāra rīkojumu — Peter Dimitrov Kalinchev / Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Varhoven administrativen Sad (Bulgārija) 2009. gada 6. janvāra rīkojumu — Peter Dimitrov Kalinchev/Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv

   (Lieta C-2/09)
   (2009/C 55/31)
   Tiesvedības valoda — bulgāru
   Iesniedzējtiesa
   Varhoven administrativen Sad
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Peter Dimitrov Kalinchev

      Atbildētāja: Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību (1) 3. panta 3. punkts atļauj valsts tiesisko regulējumu par akcīzes nodokļa piemērošanu lietotiem automobiļiem, kas tiek ievesti attiecīgās dalībvalsts teritorijā, ja šis nodoklis nav jāmaksā kā tiešais nodoklis tādā gadījumā, ja [vēlāk] cita persona iegādājas šādu transportlīdzekli, kas jau atrodas attiecīgajā dalībvalstī un akcīzes nodoklis par to ir samaksāts, to pirmo reiz ievedot dalībvalsts teritorijā?

               2)

               Kādā nozīmē, aplūkojot sīkāk EKL 90. panta 1. punktu, ir jāsaprot vārdi “līdzīgi vietējie ražojumi”?

                           a)

                           vai tie ir ražojumi, kuru izcelsme ir dalībvalstī, kas nosaka noteiktus iekšējos nodokļus, vai

                           b)

                           tādi ražojumi, kas jau atrodas šīs dalībvalsts teritorijā, neatkarīgi no to izcelsmes?

               3)

               Ņemot vērā atbildes uz abiem iepriekšējiem jautājumiem: vai EKL 25. pants un 90. panta 1. punkts ir jāsaprot kā aizliegums paredzēt atšķirīgus noteikumus attiecībā uz akcīzes nodokļa par automobiļiem iekasēšanu, ko Bulgārijas Republika ir paredzējusi ar ZADS 30. un 40. pantu atkarībā no transportlīdzekļu ražošanas gada un kilometrāžas?

      (1)  OV L 76, 1. lpp.


title: Lieta T-339/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 8. marta spriedums — France Télécom /Komisija (Konkurence — Lēmums, ar kuru nosaka pārbaudi — Lojāla sadarbība ar valsts tiesām — Regulas (EK) Nr. 1/2003 20. panta 4. punkts — Komisijas paziņojums par sadarbību konkurences iestāžu tīklā — Pamatojums — Samērīgums)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/38

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 8. marta spriedums — France Télécom/Komisija
   (Lieta T-339/04) (1)

   (Konkurence - Lēmums, ar kuru nosaka pārbaudi - Lojāla sadarbība ar valsts tiesām - Regulas (EK) Nr. 1/2003 20. panta 4. punkts - Komisijas paziņojums par sadarbību konkurences iestāžu tīklā - Pamatojums - Samērīgums)
   (2007/C 95/76)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: France Télécom SA, iepriekš Wanadoo SA, Parīze (Francija) (pārstāvji — H. Calvet un M.-C. Rameau, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — É. Gippini Fournier un O. Beynet)
   Priekšmets
   Komisijas 2004. gada 18. maija lēmuma lietā COMP/C-1/38.916, ar kuru France Télécom SA, kā arī visiem uzņēmumiem, kurus tā tieši vai netieši kontrolē, tostarp Wanadoo SA un visiem uzņēmumiem, kurus tieši vai netieši kontrolē Wanadoo SA, uzdod pakļauties pārbaudei saskaņā ar 20. panta 4. punktu Padomes 2002. gada 16. decembra Regulā (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [EKL] 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.), atcelšana.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               noraidīt prasību;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta T-742/14: Prasība, kas celta 2014. gada 3. novembrī  – Alpha Calcit /ITSB – Materis Paints Italia  ( “CALCILITE” )

text:
               22.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/29

         Prasība, kas celta 2014. gada 3. novembrī – Alpha Calcit/ITSB – Materis Paints Italia (“CALCILITE”)
   (Lieta T-742/14)
   (2014/C 462/42)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvis – F. Hauck, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Materis Paints Italia SpA (Novate Milanese, Itālija)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgās preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme “CALCILITE” – Kopienas preču zīme Nr. 5 0 74  745

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 4. septembra lēmums lietā R 753/2013–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu attiecībā uz šādām precēm: krāsas, lakas, politūra, pretrūsas līdzekļi, koka pretnodiluma līdzekļi, krāsas, kodinātāji, dabiskie sveķi (2. klase), reģipsis (19. klase);

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-138/05: Tiesas (otrā palāta) 2006. gada 14. septembra spriedums ( College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie pret Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Atļauja laist tirgū augu aizsardzības līdzekļus un biocīdos produktus — Direktīva 91/414/EEK — 8. pants — Direktīva 98/8/EK — 16. pants — Dalībvalstu pilnvaras pārejas periodā)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/13

         Tiesas (otrā palāta) 2006. gada 14. septembra spriedums (College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie pret Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

   (Lieta C-138/05) (1)

   (Atļauja laist tirgū augu aizsardzības līdzekļus un biocīdos produktus - Direktīva 91/414/EEK - 8. pants - Direktīva 98/8/EK - 16. pants - Dalībvalstu pilnvaras pārejas periodā)
   (2006/C 281/21)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Lietas dalībnieki pamata prāvā

      Prasītāja: Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie

      Atbildētāja: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

   Persona, kas iestājusies lietā: LTO Nederland
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — College van Beroep voor het bedrijfsleven –4. panta, 8. panta 2. un 3. punkta un 23. panta interpretācija Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvā 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV L 230, 1. lpp.) — 16. panta interpretācija Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvā 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (OV L 123, 1. lpp.) — Iepriekšēja atļauja laist tirgū — Beidzies transponēšanas termiņš — Piemērošana valsts tiesā — Atļauja laist tirgū produktus, kas jau ir pieejami tirgū divus gadus pēc Direktīvas izziņošanas — Produktu pārskatīšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               16. panta 1. punktam Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra direktīvā 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū ir tāda pati nozīme kā 8. panta 2. punktam Padomes 1991. gada 15. jūlija direktīvā 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū;

               2)

               Direktīvas 91/414 8. panta 2. punkts nerada pienākumu “atturēties no jebkādas darbības”. EKL 10. panta otrā daļa un EKL 249. panta trešā daļa, kā arī Direktīva 91/414 tomēr paredz, ka pārejas periodhttp://ogma.curia.eu.int:8080/cGTi/html/CelexUrl.html?command=DocNumber&lg=lv&source=Celex&numdoc=31991L0414&html=1a laikā, kas noteikts šīs direktīvas 8. panta 2. punktā, dalībvalstīm jāizvairās pieņemt tiesību normas, kas varētu būtiski apdraudēt minētajā direktīvā paredzētā rezultāta sasniegšanu. Precīzāk — minētā pārejas perioda laikā dalībvalstis nevar grozīt piemērojamo tiesisko regulējumu tā, ka augu aizsardzības līdzekli, kas ietilpst šīs normas piemērošanas jomā, tās var likumīgi atļaut laist tirgū, pienācīgi neņemot vērā sekas, kādas šis produkts var izraisīt cilvēku vai dzīvnieku veselībai un videi. Turklāt lēmums, kas attiecas uz atļauju, ir jāpieņem, tikai pamatojoties uz informāciju, kurā ietvertas ziņas, kas nepieciešamas, lai faktiski novērtētu minētās sekas;

               3)

               Direktīvas 91/414 8. panta 2. punkts ir jāinterpretē tā, ka, ja dalībvalsts atļauj valsts teritorijā laist tirgū augu aizsardzības līdzekļus, kas satur I pielikumā neiekļautas aktīvās vielas un kas jau ir pieejami tirgū divus gadus pēc minētās direktīvas izziņošanas, tai nav jāievēro šīs direktīvas 4. pants vai 8. panta 3. punkts;

               4)

               iesniedzējtiesai ir jāvērtē, vai novērtējums, kas izdarīts 1962. gada likuma par pesticīdiem (Bestrijdingsmiddelenwet), kas ir grozīts ar 2003. gada 6. februāra likumu, 16.aa panta piemērošanas gadījumā, atbilst visām pārskatīšanas pazīmēm Direktīvas 91/414 8. panta 3. punkta nozīmē un it īpaši tām, kas ir precizētas šī sprieduma 53. un 54. punktā;

               5)

               Direktīvas 91/414 8. panta 3. punkts ir jāinterpretē tā, ka tas attiecas vienīgi uz informācijas sniegšanu pirms pārskatīšanas.

      (1)  OV C 143, 11.06.2005.


title: Lieta C-413/08 P: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 17. jūnija spriedums — Lafarge SA /Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome (Apelācija — Aizliegta vienošanās — Ģipša plāksnes — Pierādījumu sagrozīšana — Pierādīšanas pienākums — Pamatojuma nenorādīšana — Regula Nr. 17 — 15. panta 2. punkts — Sods — Recidīvs — Stadija, kurā ņem vērā naudas soda preventīvo iedarbību)

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/5

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 17. jūnija spriedums — Lafarge SA/Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-413/08 P) (1)

   (Apelācija - Aizliegta vienošanās - Ģipša plāksnes - Pierādījumu sagrozīšana - Pierādīšanas pienākums - Pamatojuma nenorādīšana - Regula Nr. 17 - 15. panta 2. punkts - Sods - Recidīvs - Stadija, kurā ņem vērā naudas soda preventīvo iedarbību)
   2010/C 221/07
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Lafarge SA (pārstāvji — A. Winckler, F. Brunet, E. Paroche, H. Kanellopoulos un C. Medina, avocats)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un N. von Lingen), Eiropas Savienības Padome

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2008. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-54/03 Lafarge/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību nolūkā atcelt Komisijas 2002. gada 27. novembra Lēmumu, ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzējai ir uzlikts naudas sods pamatojoties uz EK līguma 81. pantu — Aizliegtā vienošanās, kas attiecas uz cenu noteikšanu ģipša plākšņu nozarē — Pienākuma norādīt pamatoju un tiesiskā regulējuma saistībā ar pierādīšanas pienākumu pārkāpums — Vienlīdzīgas attieksmes un samērīguma principu pārkāpums attiecībā uz naudas soda apmēra aprēķinu — Recidīva jēdziens

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Lafarge SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 327, 20.12.2008.