title: Lieta T-419/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — LATGA-A /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Ģeogrāfiskā tirgus sadale — Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām — Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences — Pierādījumi — Nevainīguma prezumpcija)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/32

         Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — LATGA-A/Komisija
   (Lieta T-419/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Ģeogrāfiskā tirgus sadale - Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām - Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences - Pierādījumi - Nevainīguma prezumpcija)
   2013/C 156/55
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūra (LATGA-A) (Viļņa, Lietuva) (pārstāvis — M. Favart, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un A. Biolan)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francija) (pārstāvji — J.-F. Bellis un K. Van Hove, advokāti) un European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Šveice) (pārstāvji — D. Waelbroeck, advokāts, un D. Slater, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmumu C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmuma C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) 3. pantu, ciktāl tas attiecas uz Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūra (LATGA-A);

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 313, 6.12.2008.


title: Lieta C-315/10: Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 16. novembra rīkojums ( Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Companhia Siderúrgica Nacional, CSN Caymann Ltd/Unifer Steel SL, BNP Paribas (Suisse), Colepccl (Portugal) SA, Banco Português de Investimento SA (BPI)

text:
               19.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/13

         Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 16. novembra rīkojums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Companhia Siderúrgica Nacional, CSN Caymann Ltd/Unifer Steel SL, BNP Paribas (Suisse), Colepccl (Portugal) SA, Banco Português de Investimento SA (BPI)

   (Lieta C-315/10) (1)

   2011/C 89/27
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 260, 25.09.2010.


title: Lieta T-96/14: Prasība, kas celta 2014. gada 11. februārī – Vimeo /ITSB – PT Comunicações  ( “VIMEO” )

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/52

         Prasība, kas celta 2014. gada 11. februārī – Vimeo/ITSB – PT Comunicações (“VIMEO”)
   (Lieta T-96/14)
   2014/C 135/67
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vimeo LLC (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – A. Poulter un M. Macdonald, Solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: PT Comunicações, SA (Lisabona, Portugāle)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2013. gada 27. novembra lēmumu lietā R 1092/2013–2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “VIMEO” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 38., 41. un 42. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 843 061

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “meo”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 37., 38., 41. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts


title: Lieta T-23/14: Prasība, kas celta 2014. gada 6. janvārī – Bos  u.c./Parlaments un Padome

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/44

         Prasība, kas celta 2014. gada 6. janvārī – Bos u.c./Parlaments un Padome
   (Lieta T-23/14)
   2014/C 112/57
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Mark Bos (Ankara, Turcija), Estelle Kadouch (Jeruzaleme, Izraēla), Siegfried Krahl (Lago Sul, Brazīlija) un Eric Lunel (Dakara, Senegāla) (pārstāvis – F. Krenc, advokāts)

      Atbildētāji: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Parlaments

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               līdz ar to atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 1023/2013, ar ko groza Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, ciktāl ar to groza Civildienesta noteikumu X pielikumu (1. pants, Nr. 70);

               —

               piespriest atbildētajiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji – līgumdarbinieki un ierēdņi Eiropas Savienības delegācijās – izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 20., 21. un 31. panta 2. punkta pārkāpums, ciktāl ar Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības reformu drastiski un brutāli samazinot trešajās valstīs ierēdņu un pārējo darbinieku, kuri pilda pienākumus trešajās valstīs, tiesības uz ikgadējo atvaļinājumu. Prasītāji apgalvo, ka apstrīdētajā regulā neesot ņemta vērā minēto ierēdņu un pārējo darbinieku īpašā situācija.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 8. panta un Hartas 7. un 31. panta 2. punkta pārkāpums, ciktāl Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības reformā neesot ievērota prasītāju privātā un ģimenes dzīve, jo viņu tiesības uz ikgadējo atvaļinājumu esot samazinātas gandrīz uz pusi un ka šis samazinājums nepamatoti traucējot viņu privātajai un ģimenes dzīvei.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots samērīguma principa pārkāpums.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums, jo priekšrocības, kas ir saistītas ar pienākumu pildīšanu trešajā valstī, kas ir noteikušas prasītāju izvēli, esot pēkšņi zudušas pēc Civildienesta noteikumu X pielikuma reformas.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots Civildienesta noteikumu 10. panta, kā arī Hartas 12., 27. un 28. panta un ECPAK 11. panta pārkāpums informācijas nesniegšanas, konsultāciju un apspriešanās neesamības dēļ procesā, kura noslēgumā tika pieņemta Civildienesta noteikumu X pielikuma reforma.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots laba likumdošanas procesa principa pārkāpums un tostarp rūpības pienākuma un pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde gan adekvātas informācijas nesniegšanas un konsultāciju ar Civildienesta noteikumu komiteju un arodbiedrībām neesamības dēļ procesā, kura noslēgumā tika pieņemta Civildienesta noteikumu X pielikuma reforma, kā arī pamatojuma neesamības attiecībā uz lēmumiem par minēto pielikumu dēļ.


title: Lieta C-205/08: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 10. decembra spriedums ( Umweltsenat (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Umweltanwalt von Kärnten/Kärntner Landesregierung (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — EKL 234. pants — Valsts tiesas jēdziens — Pieņemamība — Direktīva 85/337/EEK — Ietekmes uz vidi novērtējums — Elektroenerģijas pārvades gaisvadu līniju būves — Vairāk nekā 15 km garums — Pārrobežu būves — Pārrobežu līnija — Robežvērtību pārsniedzošs kopgarums — Galvenokārt kaimiņu dalībvalsts teritorijā esoša līnija — Robežvērtību nesasniedzošs pašmāju posma garums)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/7

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 10. decembra spriedums (Umweltsenat (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Umweltanwalt von Kärnten/Kärntner Landesregierung

   (Lieta C-205/08) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - EKL 234. pants - Valsts tiesas jēdziens - Pieņemamība - Direktīva 85/337/EEK - Ietekmes uz vidi novērtējums - Elektroenerģijas pārvades gaisvadu līniju būves - Vairāk nekā 15 km garums - Pārrobežu būves - Pārrobežu līnija - Robežvērtību pārsniedzošs kopgarums - Galvenokārt kaimiņu dalībvalsts teritorijā esoša līnija - Robežvērtību nesasniedzošs pašmāju posma garums)
   2010/C 24/10
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Umweltsenat

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Umweltanwalt von Kärnten

      Atbildētāja: Kärntner Landesregierung

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Umweltsenat (Austrija) — Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.), kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes 1997. gada 3. marta Direktīvu 97/11/EK, ar kuru groza Direktīvu 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 73, 5. lpp.), kā arī ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/35/EK, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK un 96/61/EK (OV L 156, 17. lpp.), interpretācija — Ietekmes uz vidi novērtējuma procedūras veikšana attiecībā uz elektroenerģijas pārvades gaisvadu līniju būvi vairāk nekā 15 km garumā — Pārrobežu būvju gadījumā vērā ņemamais garums — Elektroenerģijas līnijas, kuras kopgarums pārsniedz robežvērtību, bet kuras valsts teritorijā esošais posms ir tikai 7,4 km garš, pārējai daļai atrodoties kaimiņu dalībvalsts teritorijā, projekts

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/35/EK, 2. panta 1. punkts un 4. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka ietekmes uz vidi novērtējuma procedūra attiecībā uz tādu minētās direktīvas I pielikuma 20. punktā paredzētu projektu kā 220 kV vai augstāka sprieguma elektroenerģijas pārvades gaisvadu līniju būve vairāk nekā 15 km garumā dalībvalsts atbildīgajām iestādēm ir jāveic pat tad, ja tas ir pārrobežu projekts un šīs dalībvalsts teritorijā esošais posms nesasniedz 15 km garumu.

      (1)  OV C 209, 15.08.2008.


title: Lieta T-554/14: Prasība, kas celta 2014. gada 25. jūlijā  – Messi Cuccittini/ITSB – J. M.-E.V. e hijos  ( “MESSI” )

text:
               29.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 339/24

         Prasība, kas celta 2014. gada 25. jūlijā – Messi Cuccittini/ITSB – J. M.-E.V. e hijos (“MESSI”)
   (Lieta T-554/14)
   2014/C 339/29
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Lionel Andrés Messi Cuccittini (Barselona, Spānija) (pārstāvji – J. L. Rivas Zurdo un M. Toro Gordillo, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: J. M.-E.V. e hijos, SRL (Granollers, Spānija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 23. aprīļa lēmumu lietā R 1553/2013–1 daļā, kurā līdz ar prasītāja apelācijas sūdzības noraidīšanu tika apstiprināts Iebildumu nodaļas lēmums, apmierināti iebildumi B 1 9 38  458 un apstiprināts Kopienas (grafiskas) preču zīmes Nr. 1 0 1 81  154“MESSI” daļējs noraidījums;

               —

               piespriest lietas dalībniekam vai dalībniekiem, kuri iebilst pret prasību, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme ar vārdisku elementu “MESSI” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 9., 14., 16., 25. un 28. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 0 1 81  154

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “MASSI” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 25. un 28. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-493/17: Prasība, kas celta 2017.gada 3. augustā – Stancu/ERCEA

text:
               25.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 318/21

         Prasība, kas celta 2017.gada 3. augustā – Stancu/ERCEA

   (Lieta T-493/17)
   (2017/C 318/28)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Magdalena Catalina Stancu (Bukareste, Rumānija) (pārstāvis – F. Elia, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra (ERCEA) (Brisele, Beļģija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               A) Pēc būtības: par spēkā neesošu/prettiesisku atzīt prasītājai nelabvēlīgo aktu, ko veido atlaišana, par kuru darbiniecei mutiski tika paziņots 2017. gada 10. janvārī, nekavējoties atjaunojot darba tiesiskās attiecības un piespriežot samaksāt visu pa šo laiku uzkrājušos atalgojumu;

               —

               B) Pēc būtības: par spēkā neesošu atzīt prasītājai nelabvēlīgo aktu, ko veido 2016. gada 28. oktobra lēmums pagarināt pārbaudes laiku, atzīstot, ka no 2016. gada 1. novembra nepastāv pārbaudes laika pagarinājums;

               —

               C) Pēc būtības: par spēkā neesošu/prettiesisku atzīt administratīvās izmeklēšanas ziņojumu CMS 16/035 – Administrative inquiry report, kas pieņemts 2016. gada 7. novembrī un paziņots 2016. gada 16. novembrī, visu lietas materiālos izklāstīto iemeslu dēļ, piespriežot dzēst administratīvās izmeklēšanas ziņojumu no sistēmas Sysper un no jebkuras citas datubāzes, kas pastāv ES iestādēs;

               —

               D) Pēc būtības: par spēkā neesošu/prettiesisku atzīt prasītājai nelabvēlīgo aktu, ko veido atlaišana 2016. gada 22. decembrī un kura nosaukums ir “note to the attention of ms catalina stancu” [paziņojums Catalina Stancu k-dzei], par ko prasītāja uzzināja 2017. gada 24. janvārī, visu lietas materiālos izklāstīto iemeslu dēļ, nekavējoties atjaunojot darba tiesiskās attiecības, kā arī piespriežot samaksāt zaudējumu atlīdzību, kuru veido atalgojums, kas uzkrājies laikposmā no atlaišanas dienas līdz sprieduma pasludināšanas dienai. Pakārtoti, gadījumā, ja nenotiks prasītājas atjaunošana darbā, piespriest ERCEA atlīdzināt zaudējumus, ko veido negūtie ienākumi līdz līguma darbības beigām (2018. gada janvārim) EUR 39 000,00 apmērā;

               —

               E) Pēc būtības: katrā ziņā piespriest ERCEA samaksāt darbiniecei zaudējumu atlīdzību EUR 300 000,00 apmērā vai arī citu lielāku vai mazāku naudas summu, kas tiks uzskatīta par taisnīgu, ņemot vērā smagu prasītājas tēla un personīgās un profesionālās reputācijas aizskārumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar mutisku un nepamatotu atlaišanu ir pārkāpts Civildienesta noteikumu 25. pants, kurā ir paredzēts, ka “any decision relating to a specific individual under Staff Regulation shall at once be communicated in writing to the agent concerned. Any decision adversely affecting an agent shall state the grounds on which is based…” [par jebkuru lēmumu, kas saistīts ar konkrētu personu un kas pieņemts saskaņā ar šiem Civildienesta noteikumiem, nekavējoties rakstveidā iepazīstina attiecīgo ierēdni. Jebkurā lēmumā, kas nelabvēlīgi ietekmē ierēdni, ir jānorāda iemesli, uz kuriem pamatojoties, tas pieņemts [..]], tādējādi šajā pantā ir norādīts, ka rakstisks paziņojums darbiniecei ir veids, kādā tiek nodrošināts, ka viņa uzzina par lēmumiem, kas ir saistīti ar darba attiecībām.

               2.

               Ar pārbaudes laika pagarināšanas aktu ir pārkāpts Civildienesta noteikumu – Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 84. pants, kura 3. punktā ir paredzēts, ka izņēmuma gadījumā ir iespējama pārbaudes laika pagarināšana “[..] saskaņā ar 1. punktu [..]”, un tieši tas neattaisno pagarināšanu uz nenoteiktu un nezināmu laiku; ir pārkāpts 84. panta 2. punkts, kurā ir paredzēts, ka ziņojumu par līgumdarbinieku var sagatavot jebkurā brīdī pirms pārbaudes laika beigām, nosakot astoņu dienu termiņu komentāru iesniegšanai par atlaišanas priekšlikumu un – katrā ziņā – “[..] par to viņam paziņojot vienu mēnesi iepriekš [..]”.

               3.

               Administratīvā izmeklēšana ir prettiesiska un nelikumīga, jo ir pamatota ar darbinieces nosūtītu e-pasta vēstuli, kuras saturs, kā to ir atzinusi pretējā puse, tika grozīts, kā arī tāpēc, ka tajā ir paustas tikai subjektīvas šaubas par darbinieces iesniegto dokumentu autentiskumu, neliekot veikt nekādas tehniskas pārbaudes.

               4.

               Darba devēja 2016. gada 22. decembra vēstule ir pilnībā spēkā neesoša, jo tās mērķis ir izbeigt darba attiecības, kas vairs nepastāv tāpēc, ka tās tika izbeigtas ar mutisku atlaišanu no darba. Turklāt: A) darbinieces atlaišana pārbaudes laikā tāpēc, ka viņa nebija izturējusi pārbaudes laiku, ir prettiesiska, jo jau 2016. gada 1. novembrī pārbaudes laiks bija beidzis, B) administratīvās izmeklēšanas ziņojumā (administrative inquiry report) ietverto apgalvojumu, kas izteikti, pamatojoties uz vērtējumu par pārbaudes laika neizturēšanu, prettiesiskums un pretlikumība apstrīdēto atlaišanu parada par pilnībā un absolūti patvaļīgu un prettiesisku.


title: Lieta T-314/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 28. jūnija spriedums — Constellation Brands/ITSB ( “COOK’S” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiska preču zīme “COOK’S” — Preču zīmes reģistrācijas pagarināšanas pieteikuma neesamība — Preču zīmes izslēgšana no reģistra pēc reģistrācijas izbeigšanās — Pieteikums par restitutio in integrum — Regulas (EK) Nr. 207/2009 81. pants)

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/17

         Vispārējās tiesas 2012. gada 28. jūnija spriedums — Constellation Brands/ITSB (“COOK’S”)
   (Lieta T-314/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiska preču zīme “COOK’S” - Preču zīmes reģistrācijas pagarināšanas pieteikuma neesamība - Preču zīmes izslēgšana no reģistra pēc reģistrācijas izbeigšanās - Pieteikums par restitutio in integrum - Regulas (EK) Nr. 207/2009 81. pants)
   2012/C 243/32
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Constellation Brands, Inc. (Fairport, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — B. Brandreth, barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — D. Botis un V. Melgar)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 29. aprīļa lēmumu lietā R 1048/2009-1 daļā, kurā noraidīts prasītājas pieteikums par restitutio in integrum

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Constellation Brands, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 25.9.2010.


title: Lieta C-661/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 13. decembrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Astellas Pharma Inc. / Polpharma SA Pharmaceutical Works

text:
               28.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 13. decembrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Astellas Pharma Inc./Polpharma SA Pharmaceutical Works

   (Lieta C-661/13)
   2014/C 129/09
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Astellas Pharma Inc.

      Atbildētāja: Polpharma SA Pharmaceutical Works

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2001/83/EK (1) 10. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka no patenta aizsardzības ir izslēgtas arī tādas rīcībā nodošanas darbības, ar kurām trešā persona vienīgi komerciālos nolūkos ģenērisko zāļu ražotājam piedāvā vai piegādā ar patentu aizsargātu vielu, ar kuru ģenērisko zāļu ražotājs ir paredzējis veikt pētījumus un izpēti zāļu tirdzniecības atļaujai vai pieļaušanai Direktīvas 2001/83 10. panta 6. punkta izpratnē?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

                           a)

                           Vai trešās personas privilēģijas ir atkarīgas no tā, ka ģenērisko zāļu ražotājs, kam viela tiek piegādāta, to tik tiešām izmanto izpētei vai pētījumiem Direktīvas 2001/83/EK 10. panta 6. punkta nozīmē, uz kuriem attiecas privilēģijas? Vai izslēgšana no patenta aizsardzības ir spēkā arī tad, ja trešā persona nav zinājusi par pasūtītāja vielas izmantošanas, uz ko attiecas privilēģijas, nodomiem, un šai sakarā tā par to arī nav pārliecinājusies?
                           Vai arī privilēģiju piešķiršana trešai personai ir atkarīga tikai no tā, ka, veikdama rīcībā nodošanas darbības, tā atbilstoši apstākļiem (piemēram, pasūtījumu veikušā uzņēmuma profils, nelielais rīcībā nodotās vielas apjoms, drīzas aplūkojamās vielas patenta spēkā esamības izbeigšanās, ar pasūtītāja uzticamību saistīta pieredze) pamatoti var pieņemt, ka pasūtījumu veikušais ģenērisko zāļu uzņēmums rīcībā nodoto vielu izmantos tikai un vienīgi pētījumiem un izpētei saistībā ar piekļuvi tirgum, uz kuriem attiecas privilēģijas?

                           b)

                           vai trešai personai, veicot rīcībā nodošanas darbības, ir arī jāveic pasākumi saistībā ar to, lai vielu saņēmējs tik tiešām to izmanto tikai pētījumiem vai izpētei, uz kurām attiecas privilēģijas, un tie atšķiras no pasākumiem, kas viņam jāveic atkarībā no tā, vai ar patentu aizsargātā viela tiek tikai piedāvāta vai arī piegādāta?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīva 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/27/EK, ar ko groza Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 136, 34. lpp.)


title: Lieta C-435/13 P: Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 17. jūlija rīkojums – Erich Kastenholz /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Qwatchme A/S Apelācija — Regula (EK) Nr. 6/2002 — Kopienas dizainparaugi — 4.-6. pants, 25. panta 1. punkta b) un f) apakšpunkts, kā arī 52. pants — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo pulksteņa ciparnīcu — Agrāks Kopienas dizainparaugs — Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/23

         Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 17. jūlija rīkojums – Erich Kastenholz/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Qwatchme A/S

   (Lieta C-435/13 P) (1)

   (Apelācija - Regula (EK) Nr. 6/2002 - Kopienas dizainparaugi - 4.-6. pants, 25. panta 1. punkta b) un f) apakšpunkts, kā arī 52. pants - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo pulksteņa ciparnīcu - Agrāks Kopienas dizainparaugs - Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu)
   2014/C 409/33
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Erich Kastenholz (pārstāvis – L. Acker, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Walicka) un Qwatchme A/S (pārstāvis – M. Zöbisch, Rechtsanwalt)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Kastenholz k-gs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 304, 19.10.2013.


title: Lieta C-303/12: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums ( Tribunal de première instance de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Guido Imfeld, Nathalie Garcet/État belge (Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Vienlīdzīga attieksme — Ienākuma nodoklis — Tiesību akti, kas vērsti uz dubultas nodokļu uzlikšanas novēršanu — Citā dalībvalstī, kas nav dzīvesvietas valsts, gūti ienākumi — Progresīva atbrīvojuma metode dzīvesvietas valstī — Ģimenes un personīgās situācijas daļēja ņemšana vērā — Noteiktu nodokļu priekšrocību, kas saistītas ar darba ņēmēja personīgo un ģimenes situāciju, zaudēšana)

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/15

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums (Tribunal de première instance de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Guido Imfeld, Nathalie Garcet/État belge

   (Lieta C-303/12) (1)

   (Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Vienlīdzīga attieksme - Ienākuma nodoklis - Tiesību akti, kas vērsti uz dubultas nodokļu uzlikšanas novēršanu - Citā dalībvalstī, kas nav dzīvesvietas valsts, gūti ienākumi - Progresīva atbrīvojuma metode dzīvesvietas valstī - Ģimenes un personīgās situācijas daļēja ņemšana vērā - Noteiktu nodokļu priekšrocību, kas saistītas ar darba ņēmēja personīgo un ģimenes situāciju, zaudēšana)
   2014/C 52/23
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de première instance de Liège

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Guido Imfeld, Nathalie Garcet

      Atbildētāja: État belge

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal de première instance de Liège — EKL 39. panta interpretācija — Līgumā un valsts tiesību aktos ietverti noteikumi par nodokļu dubulto uzlikšanu — Ienākumi no profesionālās darbības, kas gūti un ar nodokli aplikti tikai dalībvalstī, kura nav dzīvesvietas valsts — Personīgās situācijas un ģimenes stāvokļa ienākumu gūšanas valstī daļēja ņemšana vērā — Ienākuma nodokļa aprēķināšana dzīvesvietas valstī, piemērojot atbrīvojuma no nodokļiem metodi atbilstoši progresīvajai nodokļa likmei — Ar personīgo situāciju un ģimenes stāvokli saistīto nodokļu atvieglojumu zaudēšana

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz piemērot tādu dalībvalsts nodokļu tiesisko regulējumu, kāds ir pamatlietā, kā rezultātā pārim, kas dzīvo šajā valstī un vienlaikus gūst ienākumus gan minētajā valstī, gan citā dalībvalstī, tiek liegta iespēja saņemt noteiktas nodokļu priekšrocības to aprēķināšanas noteikumu dēļ, kaut arī šim pārim uz to būtu tiesības, ja laulātais, kam ir vislielākie ienākumi, negūtu visus ienākumus citā dalībvalstī.

      (1)  OV C 287, 22.9.2012.


title: Lieta F-136/07: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 26. jūnija rīkojums — Nijs /Revīzijas palāta (Civildienests — Ierēdņi — Iepriekšēja sūdzība — Neesamība — Termiņš prasības celšanai — Nokavējums — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/62

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 26. jūnija rīkojums — Nijs/Revīzijas palāta
   (Lieta F-136/07) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Iepriekšēja sūdzība - Neesamība - Termiņš prasības celšanai - Nokavējums - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2008/C 223/117)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bart Nijs, Bereldange (Luksemburga) (pārstāvji — sākotnēji F. Rollinger, pēc tam — F. Rollinger un A. Hertzog, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Revīzijas palāta (pārstāvji — T. Kennedy, J.-M. Stenier un G. Corstens)
   Priekšmets
   Pirmkārt, iecēlējinstitūcijas 2007. gada 5. septembra lēmuma pēc disciplinārās procedūras prasītāju pazemināt AD 9 pakāpes 5. līmenī un, otrkārt, lēmumu atstādināt viņu no amata pienākumu pildīšanas, uzsākt pret viņu administratīvu izmeklēšanu un viņu nepaaugstināt AD 11 pakāpē 2007. gadā atcelšana — Prasība atlīdzināt morālo un mantisko kaitējumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

                  Nijs atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 79, 29.3.2008., 37. lpp.


title: Lieta T-471/09: Prasība, kas celta 2009. gada 27. novembrī — Oetker Nahrungsmittel /ITSB — Bonfait ( Buonfatti )

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/63

         Prasība, kas celta 2009. gada 27. novembrī — Oetker Nahrungsmittel/ITSB — Bonfait (“Buonfatti”)
   (Lieta T-471/09)
   2010/C 24/111
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG, Bielefeld (Vācija) (pārstāvis –F. Graf von Stosch, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Bonfait BV

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 2. oktobra lēmumu lietā R 340/2007-4 attiecībā uz iebildumiem Nr. B 871 121;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Buonfatti” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 30. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 939 915)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Bonfait BV

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: it īpaši Beniluks valstu vārdiska preču zīme “Bonfait” Nr. 393 133 un Kopienas grafiska preču zīme “Bonfait” Nr. 648 816 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 30. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Iebildumu nodaļas lēmumu atcelt un reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm nav sajaukšanas iespējas

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV 2009, L 78, 1. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 3. februārī lietā T-172/03 Nicole Heurtaux pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — Atteikums paaugstināt amatā — Pamatojuma nesniegšana — Sasniegumu salīdzinoša pārbaude — Prasība atcelt tiesību aktu)

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/27

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 3. februārī
   lietā T-172/03 Nicole Heurtaux pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Ierēdņi - Atteikums paaugstināt amatā - Pamatojuma nesniegšana - Sasniegumu salīdzinoša pārbaude - Prasība atcelt tiesību aktu)
   (2005/C 93/54)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā T-172/03 Nicole Heurtaux, ar dzīvesvietu Briselē (Beļģija), ko pārstāv advokāti J.-N. Louis, É. Marchal, A. Coolen un S. Orlandi, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji - J. Curall un V. Joris, kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību atcelt Komisijas 2002. gada 14. augusta lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā B2 pakāpē 2002. gada paaugstināšanas ietvaros Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētāja P. Lindh, tiesneši J. D. Cooke un D. .Šváby, sekretārs I. Natsinas, 2005. gada 3. februārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               atcelt Komisijas 2002. gada 14. augusta lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā B2 pakāpē 2002. gada paaugstināšanas ietvaros;

               2)

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 184, 02.08.2003.


title: Lieta T-860/16: Prasība, kas celta 2016. gada 6. decembrī – Wirecard/EUIPO (“mycard2go”)

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/46

         Prasība, kas celta 2016. gada 6. decembrī – Wirecard/EUIPO (“mycard2go”)
   (Lieta T-860/16)
   (2017/C 038/61)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wirecard AG (Aschheim, Vācija) (pārstāvis – A. Bayer, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “mycard2go” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 303 465

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 3. oktobra lēmums lietā R 281/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu atpakaļ atbildētājam reģistrācijas procesa attiecībā uz Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 014303465 turpināšanai;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā EUIPO radušos izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar Regulas Nr. 207/2009 7. panta 2. punktu, pārkāpums.


title: Lieta C-520/07 P: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 17. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/MTU Friedrichshafen GmbH (Apelācijas sūdzība — Pārstrukturēšanas atbalsts — Lēmums, ar kuru uzdod atgūt ar kopējo tirgu nesaderīgu atbalstu — Regulas (EK) Nr. 659/1999 13. panta 1. punkts — Solidāra atbildība)

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/14

         Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 17. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/MTU Friedrichshafen GmbH
   (lieta C-520/07 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Pārstrukturēšanas atbalsts - Lēmums, ar kuru uzdod atgūt ar kopējo tirgu nesaderīgu atbalstu - Regulas (EK) Nr. 659/1999 13. panta 1. punkts - Solidāra atbildība)
   2009/C 267/23
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Gross [K. Gross] un B. Martenčuks [B. Martenczuk])

      Pretējā puse procesā:
      MTU Friedrichshafen GmbH (pārstāvji — T. Libigs [Th. Lübbig] un M. le Bella [M. le Bell], Rechtsanwälte)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta paplašinātā sastāvā) 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-196/02 MTU Friedrichshafen/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa atcēla 3. panta 2. punktu Komisijas 2002. gada 9. aprīļa Lēmumā 2002/898/EK par Vācijas piešķirto valsts atbalstu SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH, tiktāl, ciktāl tajā paredzēts MTU Friedrichshafen GmbH pienākums solidārā kārtībā atmaksāt summu 2,71 miljonu EUR apmērā — Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999 13. panta 1. punkta —, kas ļauj Komisijai pieņemt galīgo lēmumu par atbalsta nesaderību, pamatojoties uz pieejamo informāciju, ja dalībvalsts nepilda rīkojumu sniegt informāciju, — piemērošanas nosacījumi un ierobežojumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 22, 26.01.2008.


title: Lieta T-459/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra spriedums – Larrañaga Otaño /ITSB ( “GRAPHENE” ) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “GRAPHENE” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/40

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. oktobra spriedums – Larrañaga Otaño/ITSB (“GRAPHENE”)
   (Lieta T-459/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “GRAPHENE” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   2014/C 421/55
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Joseba Larrañaga Otaño (Saint–Sébastien, Spānija) un Mikel Larrañaga Otaño (Saint–Sébastien) (pārstāvis – F. Bueno Salamero, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – Ó. Mondéjar Ortuño)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2013. gada 12. jūnija lēmumu lietā R 210/2013-2 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “GRAPHENE” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Joseba Larrañaga Otaño un Mikel Larrañaga Otaño atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 313, 26.10.2013.


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2005. gada 21. jūlijā lietā C-30/04 (Tribunale di Bolzano lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Ursel Koschitzki pret Istituto nazionale della previdenza sociale (INSP) (Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — Vecuma pensija — Pabalsta teorētiskās summas aprēķins — Summas, kas paredzēta valsts tiesībās noteiktā minimālā pabalsta sasniegšanai, ņemšana vērā)

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/15

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 21. jūlijā
   lietā C-30/04 (Tribunale di Bolzano lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Ursel Koschitzki pret Istituto nazionale della previdenza sociale (INSP)
       (1)

   (Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - Vecuma pensija - Pabalsta teorētiskās summas aprēķins - Summas, kas paredzēta valsts tiesībās noteiktā minimālā pabalsta sasniegšanai, ņemšana vērā)
   (2005/C 217/29)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-30/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Tribunale di Bolzano (Itālija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 9. janvārī un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 28. janvārī, tiesvedībā
         Ursel Koschitzki
       pret
         Istituto nazionale della previdenza sociale (INSP)
      , Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: ceturtās palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [K. Lenaerts], tiesneši N. Kolnerika [N. Colneric] (referente), K Šīmans. [K. Schiemann], E. Juhāss [E. Juhász] un M. Ilešičs [M. Ilešič], ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs], sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], 2005. gada 21. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma shēmu piemērošanu darba ņēmējiem un to ģimenēm, kas pārvietojas Kopienas teritorijā, Padomes 1983. gada 2. jūnija Regulas (EEK) Nr. 2001/83 grozītajā un papildinātajā redakcijā, ko groza Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 3096/95, 46. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams šādi — lai noteiktu pensijas teorētisko summu, kas kalpo par pamatu proporcionālās pensijas aprēķinam, kompetentajai iestādei nav pienākuma ņemt vērā piemaksu, kas paredzēta valsts tiesību aktos noteiktās minimālās pensijas sasniegšanai, ja sakarā ar to, ka tiek pārsniegti ienākumu limiti, kas valsts tiesību aktos noteikti attiecībā uz šādu piemaksu, apdrošinātais, kas visu savu profesionālo darbību veicis aplūkotajā dalībvalstī, nevarētu pieprasīt šādu piemaksu.

      (1)  OV C 85, 03.04.2004.


title: Lieta T-536/15: Prasība, kas celta 2015. gada 15. septembrī – CBM/ITSB – ÏD Group (“Fashion ID”)

text:
               9.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/40

         Prasība, kas celta 2015. gada 15. septembrī – CBM/ITSB – ÏD Group (“Fashion ID”)
   (Lieta T-536/15)
   (2015/C 371/41)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CBM Creative Brands Marken GmbH (Cīrihe, Šveice) (pārstāvji – U. Lüken, J. Bärenfänger, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: ÏD Group (Roubaix, Francija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Fashion ID” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 589 082

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 14. jūlija lēmums lietā R 2472/2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to ir atstāts spēkā negrozīts Iebildumu nodaļas lēmums noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 11 589 082 atteicībā uz apstrīdētajām precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16. un 41. klasē;

               —

               atcelt attiecīgo ITSB Iebildumu nodaļas 2014. gada 28. jūlija lēmumu lietā B 2 197 401, ciktāl ar to Iebildumu nodaļa apmierināja iebildumus par Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma Nr. 11 589 082 noraidīšanu;

               —

               2012. gada 7. jūnija iebildumus pret Kopienas preču zīmes reģistrāciju Nr. 11 589 082 noraidīt pilnībā;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Iebildumu nodaļa un Apelācijas padome neesot ņēmusi vērā Vispārējās tiesas un Tiesas pastāvīgo judikatūru, saskaņā ar kuru apzīmējumu visaptverošs vērtējums ir jāsalīdzina, balstoties uz Kopienas preču zīmi kopumā, nevis tikai uz atsevišķu elementu salīdzinājumu.


title: Lieta F-33/06: Civildienesta tiesas 2007. gada 12. februāra rīkojums — Campoli pret Komisiju

text:
               24.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/32

         Civildienesta tiesas 2007. gada 12. februāra rīkojums — Campoli pret Komisiju
   (Lieta F-33/06) (1)

   (2007/C 69/64)

      Tiesvedības valoda — franču

   Pirmās palātas priekšsēdētājs pēc izlīguma ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006., 52. lpp.


title: Lieta C-26/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 17. janvārī iesniedza Grondwettelijk Hof (Beļģija) — Belgische Petroleum Unie VZW u.c./ Belgische Staat

text:
               9.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 17. janvārī iesniedza Grondwettelijk Hof (Beļģija) — Belgische Petroleum Unie VZW u.c./Belgische Staat

   (Lieta C-26/11)
   2011/C 113/07
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Grondwettelijk Hof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

               Prasītājas

               :

                  Belgische Petroleum Unie VZW u.c.

               Atbildētāja

               :

                  Belgische Staat

               Personas, kas iestājušās lietā

               :

                              Belgian Bioethanol Association VZW

                              Belgian Biodiesel Board VZW

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 13. oktobra Direktīvas 98/70/EK (1), kas attiecas uz benzīna un dīzeļdegvielu kvalitāti un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/12/EEK, 3., 4. un 5. pants, kā arī attiecīgā gadījumā LES 4. panta 3. punkts un LESD 26. panta 2. punkts, 28. pants un 34.–36. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tiesību normu, saskaņā ar kuru visām reģistrētām naftas sabiedrībām, kas laiž patēriņam benzīna un/vai dīzeļa produktus, tajā pašā kalendārajā gadā ir jālaiž patēriņam kādu ilgtspējīgās biodegvielas, proti, bioetanola, daudzumu, tīrā veidā vai bio-ETBE veidā vismaz 4 % v/v apmērā no patēriņam izlaisto benzīna produktu daudzuma un FAME vismaz 4 % v/v no patēriņam izlaisto dīzeļa produktu daudzuma?

               2)

               ja atbilde uz pirmo prejudiciālo jautājumu ir noraidoša, vai 8. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/34/EK (2), ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā un noteikumus saistībā ar informācijas sabiedrības pakalpojumiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to, neskarot šīs pašas direktīvas 10. panta 1. punkta pirmo ievilkumu, nosaka, ka Komisijai ir jāpaziņo tehnisko noteikumu projekts, saskaņā ar kuru ikvienai reģistrētai naftas sabiedrībai, kas izlaiž patēriņam benzīna un/vai dīzeļa produktus, ir pienākums tajā pašā kalendārajā gadā izlaist patēriņam kādu ilgtspējīgas biodegvielas, proti, bioetanola, daudzumu tīrā veidā vai bio-EBTE veidā vismaz 4 % v/v apmērā no patēriņam izlaisto benzīna produktu daudzuma un FAME vismaz 4 % v/v apmērā no patēriņam izlaisto dīzeļa produktu daudzuma?

      (1)  OV L 350, 58. lpp.

      (2)  OV L 204, 37. lpp.


title: Lieta T-5/07: Pirmās instances tiesas 2007. gada 15. martā rīkojums — Beļģija/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Termiņš prasības celšanai — Neparedzēti apstākļi — Atvainojama maldība — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/37

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 15. martā rīkojums — Beļģija/Komisija
   (Lieta T-5/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Termiņš prasības celšanai - Neparedzēti apstākļi - Atvainojama maldība - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2007/C 96/77)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — L. Van den Broeck, kuram palīdz J.-P. Buyle un C. Steyaert, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, kas ietverts 2006. gada 18. oktobra vēstulē, ar ko prasītājai ir atteikts atmaksāt summu, ko tā ir pārskaitījusi kā Eiropas Sociālo fondu parāda pamatsummu un procentus.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 56, 10.3.2007.


title: Lieta T-433/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. jūnija spriedums — Davi /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Paaugstināšanas amatā par 2003. gadu īstenošana — Atteikums paaugstināt amatā — Paaugstināšanas amatā punktu piešķiršana — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Vienlīdzīga attieksme — Vispārīgie noteikumi par Civildienesta noteikumu 45. panta īstenošanu — Iebilde par prettiesiskumu — Tiesiskā paļāvība)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/21

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. jūnija spriedums — Davi/Komisija
   (Lieta T-433/04) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Paaugstināšanas amatā par 2003. gadu īstenošana - Atteikums paaugstināt amatā - Paaugstināšanas amatā punktu piešķiršana - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums - Vienlīdzīga attieksme - Vispārīgie noteikumi par Civildienesta noteikumu 45. panta īstenošanu - Iebilde par prettiesiskumu - Tiesiskā paļāvība)
   (2007/C 170/39)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Angela Davi, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — L. Vogel, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji J. Currall, vēlāk C. Berardis-Kayser un M. Velardo)
   Priekšmets
   No vienas puses, iecēlējinstitūcijas 2004. gada 2. jūlija lēmuma, ar ko tika noraidīta prasītājas sūdzība pret šīs pašas institūcijas lēmumu, ar kuru tika atteikta paaugstināšana amatā uz C2 pakāpi par 2003. gadu, atcelšana un, no otras puses, tiktāl, ciktāl vajadzīgs, lēmuma, kas bija šīs sūdzības priekšmets, atcelšana
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               abas lietas dalībnieces sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 6, 8.1.2005.


title: Lieta T-406/06: Prasība, kas celta 2006. gada 28. decembrī — Evropaïki Dynamiki pret Komisiju

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/38

         Prasība, kas celta 2006. gada 28. decembrī — Evropaïki Dynamiki pret Komisiju
   (Lieta T-406/06)
   (2007/C 42/66)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un N. Keramidas, juristi)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas (ĢD ENV) lēmumu noraidīt prasītājas piedāvājumu un piešķirt publiskā iepirkuma līgumu uzvarējušajam līgumslēdzējam;

               —

               uzdot Komisijai (ĢD ENV) samaksāt prasītājas tiesāšanās un citus izdevumus, kas radās saistībā ar šo prasību, pat ja šī prasība tiek noraidīta;

               —

               uzdot Komisijai (ĢD ENV) samaksāt prasītājas zaudējumus, kas radušies saistībā ar minēto publiskā iepirkuma procedūru, EUR 86 300 apmērā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja iesniedza piedāvājumu, atbildot uz atbildētājas izsludināto publiskā iepirkuma konkursu pakalpojumiem — tehniskās apkalpošanas un lietotāja atbalsta sniegšanu ar Direktīvu 2003/87 (1) ieviestajai reģistru sistēmai (OV 2006/S 102-108793). Prasītāja apstrīd lēmumu noraidīt tās piedāvājumu un piešķirt publisko iepirkumu citam konkursa dalībniekam.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda, ka atbildētāja ir pieļāvusi vairākas kļūdas vērtējumā un pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes un pārskatāmības principu. Turklāt prasītāja apgalvo, ka atbildētāja nav norādījusi sava lēmuma pamatojumu, nepaziņojot prasītājai konkursā uzvarējušā piedāvājuma priekšrocības salīdzinājumā ar prasītājas piedāvājumu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV 2003 L 275, 32. lpp.).


title: Lieta T-75/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 18. novembra spriedums – Nu Air Polska/Komisija Dempings — Noteiktu Ķīnas izcelsmes kompresoru imports — Daļējs atteikums atmaksāt iekasēto antidempinga maksājumu — Eksporta cenas noteikšana — Antidempinga maksājuma atskaitījumi — Atcelšanas seku pielāgošana laikā

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/42

         Vispārējās tiesas 2015. gada 18. novembra spriedums – Nu Air Polska/Komisija
   (Lieta T-75/12) (1)

   (Dempings - Noteiktu Ķīnas izcelsmes kompresoru imports - Daļējs atteikums atmaksāt iekasēto antidempinga maksājumu - Eksporta cenas noteikšana - Antidempinga maksājuma atskaitījumi - Atcelšanas seku pielāgošana laikā)
   (2016/C 048/47)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nu Air Polska sp. z o.o. (Varšava, Polija) (pārstāvji – R. MacLean, solicitor, un A. Bochon, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Stobiecka-Kuik, K. Talabér-Ritz un T. Maxian Rusche)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2011. gada 6. decembra Lēmumus K(2011) 8826 final, C(2001) 8803 final un K(2011) 8801 final par pieteikumiem atmaksāt antidempinga maksājumus, kas ir samaksāti par noteiktu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes kompresoru importu, un gadījumā, ja Vispārējā tiesa minētos lēmumus atceltu, saglabāt šo lēmumu tiesiskās sekas līdz brīdim, kad Komisija veiks vajadzīgos pasākumus gaidāmā Vispārējās tiesas sprieduma izpildei

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2011. gada 6. decembra Lēmumu K(2001) 8826 final, C(2011) 8803 final un K(2011) 8801 final par pieteikumiem atmaksāt antidempinga maksājumus, kas ir samaksāti par noteiktu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes kompresoru importu, 1. pantu, ciktāl tajā nav paredzēts atmaksāt Nu Air Polska sp. z o.o. nepamatoti iekasētos antidempinga maksājumus apmērā, kas pārsniedz šajā pantā minētās summas;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 118, 21.4.2012.


title: Lieta T-368/05: Prasība, kas celta  2005. gada 26. septembrī  — Austrija/Komisija

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/34

         Prasība, kas celta 2005. gada 26. septembrī — Austrija/Komisija
   (Lieta T-368/05)
   (2005/C 296/71)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Austrijas Republika (pārstāvis — H. Dosi [H. Dossi])

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 15. jūlija Lēmumu K(2005)2685, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, un piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               pakārtoti, atcelt Komisijas 2005. gada 15. jūlija Lēmumu K(2005)2685, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, ciktāl šis lēmums attiecas uz finanšu korekcijas aprēķināšanu, kā arī apmēru, un piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               pakārtoti, atcelt Komisijas 2005. gada 15. jūlija Lēmumu K(2005)2685, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, ciktāl šis lēmums attiecas uz akreditētās Austrijas Lauksaimniecības tirgus maksājumu aģentūras izdevumiem piemaksu par dzīvniekiem jomā Šteiermarkas [Steiermark] un Kerntenas [Kärnten] reģionos; pakāroti, atcelt minēto lēmumu attiecībā uz Šteiermarku un Kerntenu, ciktāl tas saistīts ar finanšu korekcijas aprēķināšanu, kā arī apmēru, un piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apstrīdētajā lēmumā Komisija ir izslēgusi no Kopienas finansējuma šī lēmuma pielikumā precizētos izdevumus sakarā ar to neatbilstību Kopienu tiesību normām.
   Prasītājas prasība balstās uz diviem pamatiem. Pirmkārt, tā apgalvo, ka, pieņemot lēmumu, atbildētāja ir pārkāpusi EKL un tiesību aktus par tā piemērošanu. Konkrēti, prasītāja šajā sakarā norāda, ka ir pārkāpts Regulas (EEK) Nr. 729/70 (1) 5. panta 2. punkta c) apakšpunkts, kā arī Regulas (EK) Nr. 1258/1999 (2) 7. panta 4. punkts, jo finanšu korekcija, kas Austrijas Republikai rada izdevumus, būtu pieļaujama tikai tad, ja Austrijas Republika nebūtu izpildījusi pienākumus, ko Kopienu tiesības tai uzliek attiecībā uz ELVGF izdevumu kontroli un tādējādi būtu radījusi finansiālas sekas ELVGF. Kā norāda Austrijas Republika, šie kumulatīvie nosacījumi šajā gadījumā nav jāpiemēro. Turklāt ar Apstrīdēto lēmumu Komisija nav izpildījusi pienākumu sadarboties ar dalībvalstīm, kas izriet no EKL 10. panta.
   Otrais pamats attiecas uz būtisku procesuālo normu pārkāpumu. Prasītāja apgalvo, ka Komisija Apstrīdētajā lēmumā acīmredzami nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu un lēmuma pamatā esošos argumentus ir balstījusi uz apgalvojumiem, kam trūkst faktoloģiska pamatojuma.

      (1)  Padomes 1970. gada 21. aprīļa Regula (EEK) Nr. 729/70 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu.

      (2)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu.


title: Lieta T-335/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. decembra rīkojums – BT Limited Belgian Branch/Komisija

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/35

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. decembra rīkojums – BT Limited Belgian Branch/Komisija
   (Lieta T-335/13) (1)

   (2016/C 078/48)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 245, 24.8.2013.


title: Lieta C-452/06: Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 16. oktobra spriedums ( High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Queen , kas pārstāv — Synthon BV / Licensing Authority of the Department of Health (Kopienas kodekss, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm — Tirdzniecības atļauja — Pēc būtības līdzīgas zāles — Saīsinātā procedūra — Savstarpējās atzīšanas procedūra — Atteikuma pamatojums — Dalībvalsts atbildība — Pietiekami būtisks Kopienu tiesību pārkāpums)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/4

         Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 16. oktobra spriedums (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Queen, kas pārstāv — Synthon BV/Licensing Authority of the Department of Health

   (Lieta C-452/06) (1)

   (Kopienas kodekss, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm - Tirdzniecības atļauja - Pēc būtības līdzīgas zāles - Saīsinātā procedūra - Savstarpējās atzīšanas procedūra - Atteikuma pamatojums - Dalībvalsts atbildība - Pietiekami būtisks Kopienu tiesību pārkāpums)
   (2008/C 313/05)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Synthon BV

      Atbildētāja: Licensing Authority of the Department of Health

      Piedaloties: SmithKline Beecham plc

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.), 8. panta, 10. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii daļas un 28. panta interpretācija — Saīsinātā procedūra, lai saņemtu tirdzniecības atļauju zālēm — Patentēts farmaceitiskais produkts, kas ir “pēc būtības līdzīgs” atļautam produktam — Atteikums apmierināt lūgumu sniegt tirdzniecības atļauju medikamentam, kura tirdzniecības atļauju ir izsniegusi cita dalībvalsts — Pienākums atzīt attiecīgās dalībvalsts piešķirto atļauju, bet saglabājot tiesības uzsākt procesu, ko nosaka direktīva, iespējamo sabiedrības veselības risku noteikšanai — Būtisks Kopienas tiesību pārkāpums, kas rada pienākumu atlīdzināt radīto kaitējumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, 28. pants nepieļauj, ka dalībvalsts, izskatot citas dalībvalsts atbilstoši šīs direktīvas 10. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) ievilkumā paredzētajai saīsinātajai procedūrai izsniegtas cilvēkiem paredzētu zāļu tirdzniecības atļaujas savstarpējās atzīšanas pieprasījumu, noraida šo pieprasījumu, pamatojoties uz to, ka attiecīgās zāles pēc būtības nav līdzīgas atsauces (references) zālēm;

               2)

               dalībvalsts atteikums saskaņā ar Direktīvas 2001/83 28. pantu atzīt citas dalībvalsts atbilstoši šīs direktīvas 10. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) ievilkumā paredzētajai saīsinātajai procedūrai izsniegtu cilvēkiem paredzētu zāļu tirdzniecības atļauju, pamatojoties uz to, ka attiecīgās zāles pēc būtības nav līdzīgas atsauces (references) zālēm, vai arī ietilpst tādā zāļu kategorijā, attiecībā uz kurām attiecīgās dalībvalsts vispārējā praksē netiek pieļauts, ka tās varētu atzīt par zālēm, kas pēc būtības ir līdzīgas atsauces (references) zālēm, ir pietiekami būtisks Kopienu tiesību pārkāpums, kas var radīt šīs dalībvalsts atbildību.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Tiesas Spriedums (ceturtā palāta)  2005. gada 10. novembrī  lietā C-385/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/16/EK — Eiropas dzelzceļu tīkli — Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpējā izmantojamība — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               14.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 10/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 10. novembrī
   lietā C-385/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/16/EK - Eiropas dzelzceļu tīkli - Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpējā izmantojamība - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 10/08)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā C-385/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 7. septembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — W. Wils) pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (pārstāvji — C. White), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Schiemann, tiesneši K. Lenaerts un E. Levits (referents), ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretārs R. Grass, 2005. gada 10. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 19. marta Direktīvu 2001/16/EK par Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta T-344/16: Prasība, kas celta 2016. gada 27. jūnijā – Blackmore/EUIPO – Paice (“DEEP PURPLE”)

text:
               29.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/28

         Prasība, kas celta 2016. gada 27. jūnijā – Blackmore/EUIPO – Paice (“DEEP PURPLE”)
   (Lieta T-344/16)
   (2016/C 314/39)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Richard Hugh Blackmore (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – A. Edwards-Stuart, Barrister)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otrs procesa Apelācijas padomē dalībnieks: Ian Paice (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “DEEP PURPLE” – Reģistrācijas pieteikums Nr. 11 772 721

      Process EUIPO: iebildumu process.

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. marta lēmums lietā R 736/2015-5

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un apmierināt apelācijas sūdzību;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu, atzīstot par pieņemamiem 2014. gada 5. novembrī iesniegtos pierādījumus;

               —

               Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu, konstatējot, ka noteiktajā termiņā iesniegtie pierādījumi pietiekami pierādīja reputāciju;

               —

               Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu, atzīstot, ka iesniegtie pierādījumi bija pietiekami, lai konstatētu, ka iebildumu iesniedzējam bija tiesības uz daļu no nemateriālās vērtības;

               —

               Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu, akceptējot konstatējumus nolēmumā R880;

               —

               Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu, atzīstot par pieņemamiem 2015. gada 13. aprīlī iesniegtos pierādījumus;

               —

               Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu, atsakoties reģistrēt preču zīmi attiecībā uz plašāku preču un pakalpojumu gammu nekā tika pamatots ar iesniegtajiem pierādījumiem. Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu, piemērojot tiesisko regulējumu par apzīmējuma maldinošu izmantošanu, kad tā secināja, ka par šīm precēm tika iesniegta maldinoša informācija un/vai ka iebildumu iesniedzēja reputācija aptvēra arī šīs preces.


title: Lieta T-41/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. aprīļa rīkojums — Polija/Komisija

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/22

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. aprīļa rīkojums — Polija/Komisija
   (Lieta T-41/06) (1)

   (2008/C 158/37)

      Tiesvedības valoda — poļu

   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 96, 22.4.2006.


title: Lieta C-192/06: Tiesas (otrā palāta) 2007. gada 4. oktobra spriedums [ Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — Matthias Kruck / Landkreis Potsdam-Mittelmark (Lauksaimniecības struktūras — Kopienas atbalsta shēmas — Regulas (EEK) Nr. 1765/92 7. panta 6. punkts — Regulas (EEK) Nr. 3887/92 9. panta 2. punkts — Zemes atstāšana atmatā — Kompensācijas maksājumu samazinājums)

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/11

         Tiesas (otrā palāta) 2007. gada 4. oktobra spriedums [Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu] — Matthias Kruck/Landkreis Potsdam-Mittelmark

   (Lieta C-192/06) (1)

   (Lauksaimniecības struktūras - Kopienas atbalsta shēmas - Regulas (EEK) Nr. 1765/92 7. panta 6. punkts - Regulas (EEK) Nr. 3887/92 9. panta 2. punkts - Zemes atstāšana atmatā - Kompensācijas maksājumu samazinājums)
   (2007/C 297/16)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesverwaltungsgericht
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Matthias Kruck

      Atbildētājs: Landkreis Potsdam-Mittelmark

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesverwaltungsgericht — 9. panta 2.-4. punkta Komisijas 1992. gada 23. decembra Regulā (EEK) Nr. 3887/92, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās vadības un kontroles sistēmas piemērošanai noteiktām Kopienas atbalsta shēmām (OV L 391, 36. lpp.), kas grozīta ar Komisijas 1995. gada 6. jūlija Regulu (EK) Nr. 1648/95, ar ko grozīta Regula (EEK) Nr. 3887/92, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās vadības un kontroles sistēmas piemērošanai noteiktām Kopienas atbalsta shēmām (OV L 156, 27. lpp.), kā arī 7. panta 6. punkta otrā un ceturtā teikuma Padomes 1992. gada 30. jūnija Regulā (EEK) Nr. 1765/92, ar kuru izveido atbalsta sistēmu noteiktu laukaugu audzētājiem (OV L 181, 12. lpp.), kas grozīta ar Padomes 1995. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 2989/95, ar ko grozīta Regula (EEK) Nr. 1765/92, ar kuru izveido atbalsta sistēmu noteiktu laukaugu audzētājiem (OV L 312, 5. lpp.), interpretācija — Maksimālās atmatas platības noteikšana, par ko ir tiesības uz kompensāciju, ņemot par pamatu pārbaudē faktiski apstiprināto platību, nevis pamatojoties uz platību, par kuru ir iesniegts kompensācijas pieteikums
   Rezolutīvā daļa:
   Komisijas 1992. gada 23. decembra Regulas (EEK) Nr. 3887/92, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās vadības un kontroles sistēmas piemērošanai noteiktām Kopienas atbalsta shēmām, kas grozīta ar Komisijas 1995. gada 6. jūlija Regulu (EK) Nr. 1648/95, 9. pants ir interpretējams tādējādi, ka maksimālo zemes platību, attiecībā uz kuru var prasīt maksājuma kompensāciju par zemes atstāšanu atmatā saskaņā ar Padomes 1992. gada 30. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1765/92, ar kuru izveido atbalsta sistēmu noteiktu laukaugu audzētājiem, kas grozīta ar Padomes 1995. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 2989/95, 7. panta 6. punkta pirmās daļas otro un ceturto teikumu, aprēķina, ņemot par pamatu to platību, par kuru ir iesniegts pieteikums, ar nosacījumu, ka šī platība tiek faktiski izmantota laukaugu audzēšanai un tajā nav ietvertas zemes platības, kuras saskaņā ar Regulas Nr. 1765/92, kas grozīta ar Regulu Nr. 2989/95, 9. pantu ir izslēgtas no maksājumu kompensācijas saņemšanas.

      (1)  OV C 154, 1.7.2006.


title: Lieta T-248/14: Prasība, kas celta 2014. gada 14. aprīlī  – Masafi /ITSB – Hd1  ( “masafi juice” )

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/23

         Prasība, kas celta 2014. gada 14. aprīlī – Masafi/ITSB – Hd1 (“masafi juice”)
   (Lieta T-248/14)
   2014/C 235/31
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Masafi Co. LLC (Dubaija, Apvienotie Arābu Emirāti) (pārstāvis – G. Hinarejos Mulliez, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Hd1 Ltd (Huddersfield, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 10. februāra lēmumu lietā R 119/2013–4;

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei, ja tā iestāsies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska melnbalta preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “masafi”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Apvienotās Karalistes preču zīmes reģistrācija Nr. 2 5 51  560 attiecībā uz vārdu “masafi”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums


title: Lieta C-129/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vide — LESD 191. un 193. pants — Direktīva 2004/35/EK — Piemērojamība ratione materiae — Gaisa piesārņojums, nelikumīgi sadedzinot atkritumus — “Piesārņotājs maksā” princips — Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta solidāra atbildība tās zemes īpašniekam, uz kuras ir radīts piesārņojums, un piesārņotājam

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/6

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums (Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

   (Lieta C-129/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - LESD 191. un 193. pants - Direktīva 2004/35/EK - Piemērojamība ratione materiae - Gaisa piesārņojums, nelikumīgi sadedzinot atkritumus - “Piesārņotājs maksā” princips - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta solidāra atbildība tās zemes īpašniekam, uz kuras ir radīts piesārņojums, un piesārņotājam)
   (2017/C 293/08)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Túrkevei Tejtermelő Kft.

      Atbildētāja: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/35/EK par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu normas, skatītas LESD 191. un 193. panta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja pamatlietā aplūkotā situācija ietilpst Direktīvas 2004/35 piemērošanas jomā, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, tās pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir pamatlietā, kurā papildus tās zemes ekspluatētājiem, uz kuras ir radīts nelikumīgais piesārņojums, ir noteikta cita personu kategorija, kas ir solidāri atbildīga par šādu kaitējumu videi, proti, minētās zemes īpašnieki, neprasot konstatēt cēloņsakarību starp minēto īpašnieku rīcību un konstatēto piesārņojumu, ar nosacījumu, ka šis tiesiskais regulējums atbilst Savienības tiesību vispārējiem principiem, kā arī visām atbilstošajām LES un LESD un Savienības atvasināto tiesību aktu normām;

               2)

               Direktīvas 2004/35 16. pants un LESD 193. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja pamatlietā aplūkotā situācija ietilpst Direktīvas 2004/35 piemērošanas jomā, tiem nav pretējs tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir pamatlietā, kurā tās zemes īpašnieki, uz kuras ir radīts nelikumīgais piesārņojums, ir ne tikai solidāri atbildīgi kopā ar šīs zemes ekspluatētājiem par šādu kaitējumu videi, bet kompetentā valsts iestāde tiem var uzlikt arī naudas sodu ar nosacījumu, ka šāds tiesiskais regulējums ir piemērots, lai veicinātu pastiprinātas aizsardzības mērķa īstenošanu, un ka naudas soda apmēra noteikšanas noteikumi nepārsniedz to, kas ir nepieciešams šī mērķa sasniegšanai, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 211, 13.6.2016.


title: Lieta C-444/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 21. jūlijā iesniedza Cour de cassation (Francija) – Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

text:
               2.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 21. jūlijā iesniedza Cour de cassation (Francija) – Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

   (Lieta C-444/17)
   (2017/C 330/09)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Préfet des Pyrénées-Orientales

      Atbildētāji: Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai 2016. gada 9. marta Regulas (ES) Nr. 2016/399 (1) 32. pants, kurā paredzēts, ka tiklīdz iekšējā robežkontrole ir atjaunota, attiecīgās II sadaļas noteikumi par iekšējām robežām ir piemērojami mutatis mutandis, būtu jāinterpretē tādējādi, ka atjaunotā vienas dalībvalsts iekšējās robežas kontrole [oriģ. 7. lpp.] ir pielīdzināma ārējās robežas kontrolei, ja trešās valsts valstspiederīgais šķērso robežu, kuram nav ieceļošanas tiesību?

               2)

               Pastāvot tādiem pašiem apstākļiem kontroles atjaunošanai pie iekšējām robežām, vai šī regula un Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīva Nr. 2008/115/EK par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi (2), ļauj situācijā, kad trešās valsts valstspiederīgais, kas šķērso robežu, kur ir atjaunota kontrole, piemērot Direktīvas 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzēto iespēju, kas sniedz dalībvalstīm iespēju turpināt piemērot savām ārējām robežām vienkāršotas valsts atgriešanas procedūras?

               3)

               Gadījumā, ja uz šo pēdējo jautājumu atbilde būtu apstiprinoša, vai Direktīvas 2. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 4. panta 4. punkta noteikumiem ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums, piemēram, code de l’entrée et du séjour des étrangers et du droit d’asile [Ārvalstnieku ieceļošanas un uzturēšanās, kā arī patvēruma tiesību kodeksa] L 621-2. pants, kas paredz brīvības atņemšanas sodu trešās valsts valstspiederīgajam, attiecībā uz kuru šajā direktīvā noteiktā atgriešanas procedūra vēl nav tikusi pabeigta?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 9. marta Regula (ES) 2016/399 par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 77, 1. lpp.).

      (2)  OV L 348, 98. lpp.


title: Lieta T-274/10: Prasība, kas celta 2010. gada 22. jūnijā — Suez Environnement un Lyonnaise des eaux France /Komisija

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/43

         Prasība, kas celta 2010. gada 22. jūnijā — Suez Environnement un Lyonnaise des eaux France/Komisija
   (Lieta T-274/10)
   ()
   2010/C 234/78
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Suez Environnement Company (Parīze, Francija) un Lyonnaise des eaux France (Parīze) (pārstāvji — P. Zelenko un O. D'Ormesson, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu par pārbaudi un/vai pārbaudes 2010. gada 6. aprīļa mandātu;

               —

               atcelt visus aktus, kuri ir pieņemti, pamatojoties uz pārbaudēm, kas ir veiktas saskaņā ar šo nelikumīgo lēmumu un mandātu;

               —

               izdot rīkojumu it īpaši atdot atpakaļ visus dokumentus, kuri tika izņemti veikto pārbaužu laikā, pretējā gadījumā nosakot, ka Vispārējā tiesa atcels Komisijas lēmumu pēc būtības, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā prasītāji lūdz atcelt Komisijas 2010. gada 23. marta Lēmumu C(2010)1984/4, ar kuru tika izdots rīkojums Suez Environnement un citiem tās pārbaudītajiem uzņēmumiem, tostarp Lyonnaise des eaux France, pakļauties pārbaudei saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1/2003 20. panta 4. punktu, kas tika izdots procedūrā par LESD 101. panta piemērošanu attiecībā uz ūdens un uzkopšanas pakalpojumu sniegšanas tirgu. (1)

   Savas prasības pamatojumam prasītāji norāda trīs pamatus, kas attiecas uz:

               —

               pamattiesību un pamatbrīvību pārkāpumu, it īpaši domicila aizsardzības pārkāpumu, jo prasītājiem netika paziņota valsts tiesas atļauja, tādējādi tiem liedzot jebkādas pamatgarantijas, piemēram, iespēju pārbaužu norises laikā vērsties tiesā un iespēju izmantot parastos tiesību aizsardzības līdzekļus šādas atļaujas pārsūdzēšanai;

               —

               samērīguma principa pārkāpumu, jo lēmuma par pārbaudi spēkā esamība nav ierobežota un tam ir ļoti plaša piemērojamība;

               —

               to, ka pārbaudes mandātā, kurš bija lēmuma par pārbaudi pielikumā, nav ietvertas neatkarības un objektivitātes pietiekamas garantijas tiktāl, ciktāl tajā ir norādīti Komisijas darbinieki, kas pārbaudīja konfidenciālo informāciju, ko prasītāja Lyonnaise des eaux France agrāk nosūtīja Komisijai koncentrācijas paziņošanas procedūras ietvaros.

      (1)  Lieta COMP/B-1/39.756


title: Oslo tingrett 2014. gada 16. jūnija lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Pharmaq AS pret Intervet International BV (Lieta E-16/14)

text:
               13.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 400/14

      Oslo tingrett2014. gada 16. jūnija lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Pharmaq AS pret Intervet International BV

   (Lieta E-16/14)
   2014/C 400/06

      Oslo tingrett (Oslo apgabaltiesa) 2014. gada 17. jūlija vēstulē, kuru Tiesas kanceleja saņēma 2014. gada 23. jūlijā, lūdza EBTA Tiesu sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Pharmaq AS pret Intervet International BV par šādiem jautājumiem:

               1.

               Attiecībā uz Papildu aizsardzības sertifikātu regulas (“PAS regulas”) 2. pantu – vai produkts ir laists tirgū EEZ kā zāles, pirms tam ir piešķirta tirdzniecības atļauja saskaņā ar administratīvo atļauju procedūru, kas paredzēta Direktīvā 81/851/EEK (vai Direktīvā 2001/82/EK), ja produkta piegāde ir notikusi saskaņā ar:

                           i)

                           “īpašiem atbrīvojumiem no apstiprināšanas”, kurus Valsts zāļu aģentūra piešķīrusi veterinārārstiem un zivju veselības biologiem saskaņā ar Norvēģijas 1999. gada 22. decembra noteikumu 3.–6. pantu vai 3.–7. pantu vai arī saskaņā ar Norvēģijas 2009. gada 18. decembra noteikumu 2.–6. pantu vai 2.–7. pantu; vai

                           ii)

                           tā dēvētajām “AR 16 licencēm”, ko Īrijas Lauksaimniecības, pārtikas lietu un jūrlietu ministrija piešķīrusi saskaņā ar Īrijas tiesību akta Nr. 144/2007 European Communities (Animal Remedies) Regulations 2007 III daļas “Īpašas atļaujas” 16. punktu?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai uz šādu produktu neattiecas PAS regulas darbības joma un vai tādējādi PAS, kas piešķirts, pamatojoties uz šādu produktu, ir derīgs?

               3.

               Attiecībā uz PAS regulas 2. panta interpretāciju – vai tirdzniecības atļauja, kas piešķirta veterinārajām zālēm saskaņā ar Direktīvas 2001/82/EK 26. panta 3. punktu, 2. panta nozīmē būtu jāuzskata par administratīvu atļauju atbilstoši Direktīvai 81/851/EEK (vai Direktīvai 2001/8/EK)?

               4.

                           a)

                           Vai īpaši atbrīvojumi no apstiprināšanas atbilstoši Norvēģijas 1999. gada zāļu noteikumu (FOR-1999-12-22-1559) 3.–6. pantam vai 3.–7. pantam vai Norvēģijas 2009. gada zāļu noteikumu (FOR-2009-12-18-1839) 2.–6. pantam vai 2.–7. pantam ir derīga atļauja laist produktu tirgū kā zāles 3. panta b) punkta nozīmē?

                           b)

                           Vai īpaši atbrīvojumi no apstiprināšanas atbilstoši Norvēģijas 1999. gada zāļu noteikumu (FOR-1999-12-22-1559) 3.–6. pantam vai 3.–7. pantam vai Norvēģijas 2009. gada zāļu noteikumu (FOR-2009-12-18-1839) 2.–6. pantam vai 2.–7. pantam ir pirmā atļauja laist produktu tirgū kā zāles Norvēģijā 3. panta d) punkta nozīmē?

               5.

               Ja zāles ir vīrusa vakcīna, vai PAS aizsardzības joma var attiekties ne tikai uz specifisko vīrusa celmu, ko satur zāles un ko aizsargā pamatpatents, bet arī uz citiem vīrusa celmiem, kurus aizsargā pamatpatents?
               Atbildot uz šo jautājumu, vai ir nozīme tam, vai:

                           a)

                           šādiem citiem celmiem ir līdzvērtīga terapeitiska iedarbība kā vīrusa celmam, ko satur zāles, vai arī terapeitiskā iedarbība nav uzreiz līdzvērtīga?

                           b)

                           zālēm uz šādu citu celmu bāzes ir jābūt piešķirtai atsevišķai tirdzniecības atļaujai, ievērojot arī prasības par drošības un iedarbības dokumentāciju?

               6.

               Ja PAS ir piešķirts ar tādu produkta definīciju, kura nav stingri attiecināma tikai uz specifisko vīrusa celmu, ko ir atļauts laist tirgū kā zāles:

                           a)

                           vai šāds PAS ir derīgs; vai arī

                           b)

                           PAS ir derīgs, taču aizsardzības joma atbilstoši 4. pantam attiecas tikai uz specifisko vīrusa celmu, ko ir atļauts laist tirgū kā zāles?


title: Lieta C-112/05: Tiesas (virspalāta) 2007. gada 23. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federālā Republika ( Valsts pienākumu neizpilde — EKL 56. pants — Likuma noteikumi par akciju sabiedrību Volkswagen)

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/5

         Tiesas (virspalāta) 2007. gada 23. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federālā Republika
   (Lieta C-112/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 56. pants - Likuma noteikumi par akciju sabiedrību Volkswagen)
   (2007/C 315/08)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Benyon un G. Braun)

      Atbildētāj): Vācijas Federālā Republika (pārstāvji — M. Lumma, A. Dittrich un H. Wissel, advokāts)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. un 56. pants — Volkswagenwerk GmbH privatizācijas nosacījumi — Īpaši tiesību piešķiršana noteiktiem akcionāriem — Obligāta valsts iestāžu pārstāvniecība sabiedrības valdē neatkarīgi no tām piederošo akciju skaita
   Rezolutīvā daļa

               1)

               Uzturot spēkā 1960. gada 21. jūlija Likuma par sabiedrības ar ierobežotu atbildību Volkswagenwerk kapitāla daļu privatizāciju (Gesetz über die Überführung der Anteilsrechte an der Volkswagenwerk Gesellschaft mit beschränkter Haftung in private Hand) 4. panta 1. punktu, kā arī 2. panta 1. punktu saistībā ar 4. panta 3. punktu redakcijā, kas piemērojama šai tiesvedībai, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 56. panta 1. punkts;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 143, 11.6.2005.


title: Lieta C-547/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 9. septembra spriedumu lietā T-319/05 Šveices Konfederācija/Eiropas Komisija 2010. gada 23. novembrī iesniedza Eiropas Komisija (pārējie lietas dalībnieki — Vācijas Federatīvā Republika un Landkreis Waldshut )

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/26

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 9. septembra spriedumu lietā T-319/05 Šveices Konfederācija/Eiropas Komisija 2010. gada 23. novembrī iesniedza Eiropas Komisija (pārējie lietas dalībnieki — Vācijas Federatīvā Republika un Landkreis Waldshut)
   (Lieta C-547/10 P)
   ()
   2011/C 30/43
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Šveices Konfederācija (pārstāvis — S. Hirsbrunner, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika un Landkreis Waldshut

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 9. septembra spriedumu lietā T-319/05 saskaņā ar Statūtu 61. pantu;

               —

               ja Tiesa uzskatīs, ka lietā var taisīt spriedumu, tad atcelt Eiropas Komisijas 2003. gada 5. decembra Lēmumu 2004/12/EK un piespriest Eiropas Komisijai saskaņā ar Tiesas Reglamenta 122. panta 1. daļu segt visus tiesāšanās izdevumus, kā arī tos, kas radušies pirmajā instancē;

               —

               ja Tiesa uzskatīs, ka lietā nevar taisīt spriedumu, tad nodot lietu otrreizējai izskatīšanai attiecīgajā tiesā un atstāt lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem apelācijas instancē Vispārējās tiesas ziņā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzība ir vērsta pret Vispārējās tiesas 2010. gada 9. septembra spriedumu lietā T-319/05 (turpmāk tekstā — “pārsūdzētais spriedums”). Ar pārsūdzēto spriedumu tika noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzējas prasība atcelt Komisijas 2003. gada 5. decembra Lēmumu 2004/12/EK (turpmāk tekstā — “pārsūdzētais lēmums”) par 2003. gada 15. janvāra 213. īstenošanas regulu Vācijas tiesiskajam regulējumam gaisa satiksmes jomā, izveidojot lidmašīnu izlidošanas un nolaišanās kārtību Cīrihes lidostā (turpmāk tekstā — “213. īstenošanas regula”), kas grozīta ar 2003. gada 1. aprīļa pirmo regulu par grozījumiem 213. īstenošanas regulā (turpmāk tekstā — “apskatāmie Vācijas pasākumi”).
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza šādus pamatus:

               1)

               Vispārējā tiesa esot kļūdaini interpretējusi un piemērojusi Regulas Nr. 2408/92 9. panta 1. punktu, visaptveroši saprotot tās piemērošanas jomu tikai kā aizliegumus īstenot satiksmes tiesības. Turklāt Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja saskaņā ar Nolīguma 1. panta 2. punktu nevar iebilst pret šādu Regulas Nr. 2408/92 9. panta 1. punkta interpretāciju, pat ja tāda būtu iespējama ES kontekstā.

               2)

               Vispārējā tiesa esot kļūdaini interpretējusi un piemērojusi pamatošanas pienākumu LESD 296. panta (iepriekšējā redakcijā — EKL 253. pants) izpratnē, jo tā neesot apšaubījusi, ka Komisija ir izslēgusi Regulas Nr. 2408/92 9. panta 1. punkta piemērošanu bez pamatojuma. Vispārējā tiesa turklāt nepamatoti pieņemot, ka tiesvedībā neesot vēlāka pamatu aizstāšana, ja Komisija pārsūdzētajā lēmumā ietverto pamatojumu tiesvedībā aizstāj ar pilnīgi jaunu “skaidrojumu”.

               3)

               Neņemdama vērā lidostas izmantotāja un apkārtnes iedzīvotāju tiesības, Vispārējā tiesa kļūdaini esot interpretējusi un piemērojusi Regulas Nr. 2408/92 8. panta 3. punktu.

               4)

               Vispārējā tiesa esot kļūdaini interpretējusi un piemērojusi diskriminācijas aizliegumu. Tā kļūdaini no pamatojuma esot izslēgusi lidostas izmantotāja un apkārtnes Šveices iedzīvotāju tiesības. Tā pretēji prasībā ietvertajiem prasījumiem esot atteikusies izvērtēt, vai pasākumi ir bijuši vajadzīgi. Tā nepietiekami šauri esot piemērojusi prasību par attaisnojumu objektīvu iemeslu dēļ. Interese piešķirt priekšrocību tūrisma zonai nav aizsargājama, jo saimnieciskās intereses nevarot būt objektīvs attaisnojošs apstāklis.

               5)

               Vispārējās tiesas veiktajā samērīguma pārbaudē esot sastopamas būtiskas juridiskas kļūdas. Vispārējā tiesa esot sagrozījusi pierādījumus. Tā nepilnīgi esot noskaidrojusi faktus. Nepareizi izprazdama savas pārbaudes pilnvaras, tā Komisijas konstatētos faktus esot aizstājusi ar saviem konstatējumiem. Tā, neņemdama vērā tiesības tikt uzklausītam, ir vadījusies no pieņēmumiem par faktiem, saistībā ar kuriem apelācijas sūdzības iesniedzēja neesot tikusi uzklausīta.

               6)

               Mazāk radikālu ierobežojumu pārbaudē Vispārējā tiesa neesot ievērojusi noteikumus par pierādīšanas pienākuma sadali un citiem principiem.

               7)

               Izklāstītā par trokšņa kontingentu kā alternatīvu Vispārējās tiesas argumenti esot bijuši acīmredzami pretrunīgi.


title: Lieta C-584/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. novembrī iesniedza Cour d'appel de Versailles (Francija) – Green Yellow Hyères Sup SNC/Enedis, SA

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. novembrī iesniedza Cour d'appel de Versailles (Francija) – Green Yellow Hyères Sup SNC/Enedis, SA

   (Lieta C-584/16)
   (2017/C 038/14)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Versailles

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Green Yellow Hyères Sup SNC

      Atbildētāja: Enedis, SA

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 107. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds mehānisms, ar kuru ir noteikts pienākums iepirkt elektroenerģiju, kas ir saražota ar iekārtām, kurās tiek izmantota saules starojuma enerģija, par cenu, kas ir augstāka nekā tirgus cena, un kura finansēšanu nodrošina elektroenerģijas galapatērētāji, kāds izriet no ministra 2006. gada 10. jūlija rīkojuma (JORF, Nr. 171, 2006. gada 26. jūlijs, 11133. lpp.) un ministra 2010. gada 12. janvāra rīkojuma (JORF, Nr. 0011, 2010. gada 14. janvāris, 727. lpp.), kuros ir noteikti šīs elektroenerģijas iepirkšanas nosacījumi, aplūkojot tos kopsakarā ar 2000. gada 10. februāra Likumu Nr. 2000–108 par elektroenerģijas publisko pakalpojumu modernizāciju un attīstību, 2000. gada 6. decembra Dekrētu Nr. 2000–1196 un 2001. gada 10. maija Dekrētu Nr. 2001–410, ir uzskatāmi par valsts atbalstu?

               2)

               Ja atbilde ir apstiprinoša, vai LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka iepriekšēja nepaziņošana Eiropas Komisijai par šo mehānismu ietekmē iepriekš minēto rīkojumu, ar kuriem tiek īstenots strīdīgais atbalsta pasākums, spēkā esamību?


title: lieta T-352/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH iesniedza 2004. gada 24. augustā

text:
               22.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/26

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH iesniedza 2004. gada 24. augustā
   (lieta T-352/04)
   (2005/C 19/56)
   valoda, kurā sagatavots prasības pieteikums - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 24. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH, Bitburga (Vācija), kuru pārstāv Michaela Huth-Dierig, advokāte.
   Anheuser-Busch, Inc., St. Louis (Amerikas Savienotās Valstis) arī ir puse procesā Apelāciju padomē.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               Atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) otrās Apelāciju padomes 2004. gada 22. jūnija lēmumu apelācijas procesā R 451/2002-2;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

               Anheuser-Busch, Inc.

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               grafiska preču zīme “Anheuser Busch Bud” attiecībā uz 16., 25. un 32. klasē ietilpstošajām precēm (cita starpā papīrs, apģērba gabali, alus, gaišais alus, porteris, iesala alkoholiskie un bezalkoholiskie dzērieni) – pieteikums Nr. 398 967

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Prasītāja

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               vācu vārdiskas un grafiskas preču zīmes “Bit”, “BIT” un “Bitte ein Bit” attiecībā uz 16., 18., 20., 21., 24., 25., 28., 32., 34. un 42. klasēs ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem (cita starpā alus un bezalkoholiskie dzērieni)

               Iebildumu nodaļas lēmums:

               iebildumus noraidīt

               Apelāciju padomes lēmums:

               prasītājas apelāciju noraidīt

               Izvirzītie pamati:

               starp preču zīmēm pastāv būtiska skaņas līdzība;
               Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts tika neprecīzi piemērots;
               pēc prioritātes agrākajām preču zīmēm “BIT” ir paplašinātā aizsardzība saskaņā ar minētās Regulas 8. panta 5. punktu