title: Lieta T-433/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 28. marta spriedums — Pometon/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Eiropas tērauda slīpgraudu tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Cenu saskaņošana visā EEZ — Laika ziņā atlikta “hibrīda” procedūra — Nevainīguma prezumpcija — Objektivitātes princips — Pamattiesību harta — Pārkāpuma pierādīšana — Vienots un turpināts pārkāpums — Konkurences ierobežojums mērķa dēļ — Pārkāpuma ilgums — Naudas sods — Pamatsummas ārkārtas pielāgošana — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīgums — Vienlīdzīga attieksme — Neierobežota kompetence)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/42

      Vispārējās tiesas 2019. gada 28. marta spriedums — Pometon/Komisija
      (Lieta T-433/16) (1)

      (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Eiropas tērauda slīpgraudu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Cenu saskaņošana visā EEZ - Laika ziņā atlikta “hibrīda” procedūra - Nevainīguma prezumpcija - Objektivitātes princips - Pamattiesību harta - Pārkāpuma pierādīšana - Vienots un turpināts pārkāpums - Konkurences ierobežojums mērķa dēļ - Pārkāpuma ilgums - Naudas sods - Pamatsummas ārkārtas pielāgošana - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme - Neierobežota kompetence)
      (2019/C 164/43)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pometon SpA (Maerne di Martellago, Itālija (pārstāvji: E. Fabrizi, V. Veneziano un A. Molinaro, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Rossi un B. Mongin)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2016. gada 25. maija Lēmumu C(2016) 3121final par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta AT.39792 — Tērauda slīpgraudi).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt Komisijas 2016. gada 25. maija Lēmuma C(2016) 3121 final par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta AT.39792 — Tērauda slīpgraudi) 2. pantu.

                  2)

                     Noteikt Pometon SpA piemēroto naudas sodu EUR 3 873 375 apmērā.

                  3)

                     Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  4)

                     Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 371, 10.10.2016.


title: Lieta T-766/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 20. marta spriedums — Hércules Club de Fútbol/Komisija (Valsts atbalsts — Atbalsts, ko Spānija piešķīrusi dažiem profesionāliem futbola klubiem — Garantija — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Priekšrocība — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/43

      Vispārējās tiesas 2019. gada 20. marta spriedums — Hércules Club de Fútbol/Komisija
      (Lieta T-766/16) (1)

      (Valsts atbalsts - Atbalsts, ko Spānija piešķīrusi dažiem profesionāliem futbola klubiem - Garantija - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Priekšrocība - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2019/C 164/44)
      Tiesvedības valoda — spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alikante, Spānija) (pārstāvji: S. Rating un Y. Martínez Mata, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Luengo, B. Stromsky un P. Němečková)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāves: sākotnēji A. Gavela Llopis un M.J. García-Valdecasas Dorrego, vēlāk M.J. García-Valdecasas Dorrego)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2017/365 (2016. gada 4. jūlijs) par valsts atbalstu SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), ko Spānija sniegusi Valencia Club de Fútbol, SAD, Hércules Club de Fútbol, SAD, un Elche Club de Fútbol, SAD (OV 2017, L 55, 12. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2017/365 (2016. gada 4. jūlijs) par valsts atbalstu SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), ko Spānija sniegusi Valencia Club de Fútbol, SAD, Hércules Club de Fútbol, SAD un Elche Club de Fútbol, SAD, ciktāl tas attiecas uz Hércules Club de Fútbol, SAD.

                  2)

                     Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Hércules Club de Fútbol tiesāšanas izdevumus.

                  3)

                     Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 6, 9.1.2017.


title: Lieta T-582/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 26. marta spriedums — Boshab u.c./Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā — Personu un vienību saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana un iebraukšanas un caurbraukšanas aizliegums — Prasītāju vārda iekļaušana sarakstā — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības tikt uzklausītam — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/43

      Vispārējās tiesas 2019. gada 26. marta spriedums — Boshab u.c./Padome
      (Lieta T-582/17) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Personu un vienību saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana un iebraukšanas un caurbraukšanas aizliegums - Prasītāju vārda iekļaušana sarakstā - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības tikt uzklausītam - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
      (2019/C 164/45)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Évariste Boshab (Kinshasa, Kongo Demokrātiskā Republika) un 7 citi prasītāji, kuru vārdi ir norādīti sprieduma pielikumā (pārstāvji: sākotnēji P. Chansay Wilmotte, A. Kalambay Ndaya un P. Okito Omole, vēlāk T. Bontinck, M. Forgeois, P. De Wolf un A. Guillerme, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: sākotnēji M. Veiga un B. Driessen, vēlāk B. Driessen un J.-P. Hix)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2017/904 (2017. gada 29. maijs), ar kuru īsteno 9. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 138 I, 1. lpp.), un Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2017/905 (2017. gada 29. maijs), ar ko īsteno Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 138 I, 6. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītājiem.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Évariste Boshab un pārējie pielikumā minētie prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 374, 6.11.2017.


title: Lieta T-725/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 26. marta spriedums — Clestra Hauserman/Parlaments (Publiski būvdarbu līgumi — Iepirkuma procedūra — Darbi saistībā ar “noņemamām sienām — durvīm” Parlamenta Konrad Adenauer ēkas Luksemburgā paplašināšanas un renovācijas projekta ietvaros — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam — Pienākums norādīt pamatojumu — Pārmērīgi zemas cenas piedāvājums — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/44

      Vispārējās tiesas 2019. gada 26. marta spriedums — Clestra Hauserman/Parlaments
      (Lieta T-725/17) (1)

      (Publiski būvdarbu līgumi - Iepirkuma procedūra - Darbi saistībā ar “noņemamām sienām - durvīm” Parlamenta Konrad Adenauer ēkas Luksemburgā paplašināšanas un renovācijas projekta ietvaros - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam - Pienākums norādīt pamatojumu - Pārmērīgi zemas cenas piedāvājums - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Ārpuslīgumiskā atbildība)
      (2019/C 164/46)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Clestra Hauserman (Illkirch Graffenstaden, Francija) (pārstāvis: J. Gehin, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: V. Naglič un B. Schäfer)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru lūgts atcelt Parlamenta 2017. gada 24. augusta lēmumu, kas pieņemts iepirkuma procedūrā INLO-D-UPIL-T-16-AO8 attiecībā uz pasūtījumu Nr. 55 “Noņemamās sienas — durvis” Parlamenta Konrad Adenauer ēkas Luksemburgā paplašināšanas un renovācijas projekta ietvaros, noraidot prasītājas piedāvājumu un piešķirot līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam, un, otrkārt, prasība, kas pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt prasītājai, iespējams, nodarīto kaitējumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Clestra Hauserman sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 13, 15.1.2018.


title: Lieta T-787/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 26. marta spriedums — Parfümerie Akzente/EUIPO (“GlamHair”) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GlamHair” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts))

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/45

      Vispārējās tiesas 2019. gada 26. marta spriedums — Parfümerie Akzente/EUIPO (“GlamHair”)
      (Lieta T-787/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GlamHair” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts))
      (2019/C 164/47)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Parfümerie Akzente GmbH (Pfedelbach, Vācija) (pārstāvji: O. Spieker, A. Schönfleisch un M. Alber, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: D. Walicka)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 25. septembra lēmumu lietā R 82/2017-2 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “GlamHair” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Parfümerie Akzente GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 32, 29.1.2018.


title: Lieta T-829/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 28. marta spriedums — Coesia/EUIPO (Riņķveida formas, kuru veido divas ieliektas līnijas sarkanā krāsā, atveidojums) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlots riņķveida formas, kuru veido divas ieliektas līnijas sarkanā krāsā, atveidojums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas (ES) 2017/1001 94. pants)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/46

      Vispārējās tiesas 2019. gada 28. marta spriedums — Coesia/EUIPO (Riņķveida formas, kuru veido divas ieliektas līnijas sarkanā krāsā, atveidojums)
      (Lieta T-829/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlots riņķveida formas, kuru veido divas ieliektas līnijas sarkanā krāsā, atveidojums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas (ES) 2017/1001 94. pants)
      (2019/C 164/48)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Coesia SpA (Boloņa, Itālija) (pārstāvis: S. Rizzo, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: L. Rampini)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 29. septembra lēmumu lietā R 1272/2017-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma, kurā attēlots riņķveida formas, kuru veido divas ieliektas līnijas sarkanā krāsā, atveidojums, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Coesia SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 63, 19.2.2018.


title: Lieta T-105/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 26. marta spriedums — Deray/EUIPO — Charles Claire (“LILI LA TIGRESSE”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “LILI LA TIGRESSE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TIGRESS” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/46

      Vispārējās tiesas 2019. gada 26. marta spriedums — Deray/EUIPO — Charles Claire (“LILI LA TIGRESSE”)
      (Lieta T-105/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “LILI LA TIGRESSE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TIGRESS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2019/C 164/49)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: André Deray (Bry-sur-Marne, Francija) (pārstāvis: S. Santos Rodríguez, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: P. Sipos un D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Charles Claire LLP (Weybridge Surrey, Apvienotā Karaliste)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 13. decembra lēmumu lietā R 1244/2017-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Charles Claire un A. Deray.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     André Deray atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 134, 16.4.2018.


title: Lieta T-265/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 27. marta spriedums — Biernacka–Hoba/EUIPO — Formata Bogusław Hoba (“Formata”) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Formata” — Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “Formata” — Relatīvs spēkā neesamības pamats — Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts — Regulas (EK) Nr. 2868/95 37. noteikums (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 12. pants) — Agrākas preču zīmes atveidošanas nosacījumi — Regulas Nr. 2868/95 19. noteikums (tagad Deleģētās regulas 2018/625 7. pants) — Tiesiskā paļāvība — Pārstāvības izmaksu atlīdzināšana — Regulas 2017/1001 109. pants un Regulas Nr. 2868/95 94. noteikums (tagad Regulas 2017/1001 109. pants))

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/47

      Vispārējās tiesas 2019. gada 27. marta spriedums — Biernacka–Hoba/EUIPO — Formata Bogusław Hoba (“Formata”)
      (Lieta T-265/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Formata” - Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “Formata” - Relatīvs spēkā neesamības pamats - Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts - Regulas (EK) Nr. 2868/95 37. noteikums (tagad Deleģētās regulas (ES) 2018/625 12. pants) - Agrākas preču zīmes atveidošanas nosacījumi - Regulas Nr. 2868/95 19. noteikums (tagad Deleģētās regulas 2018/625 7. pants) - Tiesiskā paļāvība - Pārstāvības izmaksu atlīdzināšana - Regulas 2017/1001 109. pants un Regulas Nr. 2868/95 94. noteikums (tagad Regulas 2017/1001 109. pants))
      (2019/C 164/50)
      Tiesvedības valoda — poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ilona Biernacka–Hoba (Aleksandrów Łódzki, Polija) (pārstāvis: R. Rumpel, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Formata Bogusław Hoba (Aleksandrów Łódzki, Polija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 13. februāra lēmumu lietā R 2032/2017-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Biernacka–Hoba k-dzi un Formata Bogusław Hoba.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 13. februāra lēmumu lietā R 2032/2017-4, ciktāl ar to Ilona Biernacka–Hoba ir piespriests atlīdzināt izmaksas, kas radušās Formata Bogusław Hoba spēkā neesamības atzīšanas procesā un apelācijas procesā, un izmaksu summa, kas I. Biernacka–Hoba ir jāsamaksā Formata Bogusław Hoba, ir noteikta 1000 EUR apmērā, un grozīt šo lēmumu tādējādi, ka I. Biernacka–Hoba nav jāpiespriež atlīdzināt šādu summu.

                  2)

                     Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                     Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 231, 2.7.2018.


title: Lieta T-276/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 28. marta spriedums — Julius-K9/EUIPO — El Corte Inglés (“K9 UNIT”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “K9 UNIT” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “unit” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/48

      Vispārējās tiesas 2019. gada 28. marta spriedums — Julius-K9/EUIPO — El Corte Inglés (“K9 UNIT”)
      (Lieta T-276/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “K9 UNIT” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “unit” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2019/C 164/51)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Julius-K9 Zrt (Szigetszentmiklós, Ungārija) (pārstāvis: G. Jambrik, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Lukošiūtė un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija) (pārstāvis: J.L. Rivas Zurdo, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 22. februāra lēmumu lietā R 1432/2017-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Hipercor, SA un Julius-K9.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2018. gada 22. februāra lēmumu lietā R 1432/2017-2.

                  2)

                     EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Julius-K9 Zrt tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                     El Corte Inglés, SA sedz savus tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 231, 2.7.2018.


title: Lieta T-239/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 18. marta rīkojums — SKS Import Export/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Kapitāla brīva aprite — Finanšu sistēmas izmantošanas noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijai un terorisma finansēšanai nepieļaušana (AML/CFT) — Direktīva (ES) 2015/849 — Deleģētā regula (ES) Nr. 2018/212 — Tunisijas iekļaušana augsta riska trešo valstu sarakstā — Tieša skāruma neesamība — Nepieņemamība)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/49

      Vispārējās tiesas 2019. gada 18. marta rīkojums — SKS Import Export/Komisija
      (Lieta T-239/18) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Kapitāla brīva aprite - Finanšu sistēmas izmantošanas noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijai un terorisma finansēšanai nepieļaušana (AML/CFT) - Direktīva (ES) 2015/849 - Deleģētā regula (ES) Nr. 2018/212 - Tunisijas iekļaušana augsta riska trešo valstu sarakstā - Tieša skāruma neesamība - Nepieņemamība)
      (2019/C 164/52)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Société Kammama Saber (SKS) Import Export (Sousse Jawhara, Tunisija) (pārstāvis: H. Chelly, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: V. Di Bucci, A. Bouquet un T. Scharf)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 2018/212 (2017. gada 13. decembris), ar kuru Deleģēto regulu (ES) 2016/1675, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849, groza attiecībā uz Šrilankas, Trinidādas un Tobāgo un Tunisijas iekļaušanu pielikuma I punkta tabulā (OV 2018, L 41, 4. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                     Société Kammana Saber (SKS) Import Export atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 231, 2.7.2018.


title: Lieta T-410/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 15. marta rīkojums — Silgan Closures un Silgan Holdings/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Metāla iepakojumu tirgus — Lēmums uzsākt izmeklēšanu — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/50

      Vispārējās tiesas 2019. gada 15. marta rīkojums — Silgan Closures un Silgan Holdings/Komisija
      (Lieta T-410/18) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Metāla iepakojumu tirgus - Lēmums uzsākt izmeklēšanu - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
      (2019/C 164/53)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Silgan Closures GmbH (Minhene, Vācija), Silgan Holdings, Inc. (Stemforda, Konektikuta, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: H. Wollmann, D. Seeliger, R. Grafunder un V. Weiss, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Christoforou, B. Ernst, G. Meessen, C. Vollrath un L. Wildpanner)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2018) 2466final (2018. gada 19. aprīlis), atbilstoši kuram Komisija ir uzsākusi procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu lietā AT.40522 — Pandora.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Izbeigt tiesvedību saistībā ar Vācijas Federatīvās Republikas un Eiropas Savienības Padomes iesniegtajiem pieteikumiem par iestāšanos lietā.

                  3)

                     Silgan Closures GmbH un Silgan Holdings, Inc. sedz pašas savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                     Vācijas Federatīvā Republika un Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumiem par iestāšanos lietā.

         (1)  OV C 285, 13.8.2018.


title: Lieta T-503/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 19. marta rīkojums — Haba Trading/EUIPO — Vida (“vidaXL”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/50

      Vispārējās tiesas 2019. gada 19. marta rīkojums — Haba Trading/EUIPO — Vida (“vidaXL”)
      (Lieta T-503/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
      (2019/C 164/54)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Haba Trading BV (Utrecht, Nīderlande) (pārstāvji: B. Schneiders un A. Brittner, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Gája un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Vida AB (Alvesta, Zviedrija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 12. jūnija lēmumu lietā R 190/2016-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Vida AB un Haba Trading BV.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

                  2)

                     Haba Trading BV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 373, 15.10.2018.


title: Lieta T-75/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 13. marta rīkojums — Comune di Milano/Parlaments un Padome (Atteikšanās izskatīt lietu)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/51

      Vispārējās tiesas 2019. gada 13. marta rīkojums — Comune di Milano/Parlaments un Padome
      (Lieta T-75/19) (1)

      (Atteikšanās izskatīt lietu)
      (2019/C 164/55)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Comune di Milano (pārstāvji: F. Sciaudone, M. Condinanziun A. Neri, advokāti)

         Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji: L. Visaggio, I. Anagnostopoulou un A. Tamás), un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer, F. Florindo Gijón un E. Rebasti)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru lūgts atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1718 (2018. gada 14. novembris), ar ko attiecībā uz Eiropas Zāļu aģentūras mītnesvietu groza Regulu (EK) Nr. 726/2004 (OV 2018, L 291, 3. lpp.), un otrkārt, prasība atzīt lēmumu, ko Padome esot pieņēmusi 2017. gada 20. novembrī, par spēkā neesošu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Vispārējā tiesa atsakās no jurisdikcijas lietā T-75/19, lai Tiesa varētu lemt par prasību.

                  2)

                     Lēmuma pieņemšanu par Comune di Milano lūgumu izskatīt šo prasību paātrinātā tiesvedībā atlikt.

                  3)

                     Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

         (1)  OV C 112, 25.3.2019.


title: Lieta T-1/19: Prasība, kas celta 2019. gada 7. janvārī — CJ/Eiropas Savienības Tiesa

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/52

      Prasība, kas celta 2019. gada 7. janvārī — CJ/Eiropas Savienības Tiesa
      (Lieta T-1/19)
      (2019/C 164/56)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: CJ (pārstāvis: V. Kolias, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par Līgumiem pretrunā esošu to, ka atbildētāja nav anonimizējusi procesuālos dokumentus, kuros ir minēts viņa vārds un kurus Vispārējā tiesa un bijusī Civildienesta tiesa ir publicējusi globālajā tīmeklī, un, pakārtoti, — to, ka atbildētāja šādu dokumentu versijas, kurās viņa vārds ir minēts, nav padarījusi nepieejamas globālā tīmekļa meklēšanas pakalpojumu sniedzējiem;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. pants, un it īpaši tiek argumentēts:

                              —

                              ka prasītājs ir cēlis prasības pret savu iepriekšējo darba devēju bijušajā Civildienesta tiesā un Vispārējā tiesā;

                              —

                              ka ar šīm prasībām saistītie procesuālie dokumenti ir tikuši publicēti, tajos minot prasītāja vārdu, un tie ir pieejami globālā tīmekļa meklēšanas pakalpojumu sniedzējiem, tādiem kā Google;

                              —

                              ka minētā pieejamība šādiem meklēšanas pakalpojumu sniedzējiem veicina prasītāja profilēšanu, ko varot veikt jebkurš interneta lietotājs visā pasaulē, ieskaitot pašreizējo darba devēju un iespējamos darba devējus;

                              —

                              ka šādas profilēšanas rezultātā rodas prasītāja diskriminēšanas risks;

                              —

                              ka Eiropas Savienības Tiesa ir nolēmusi pēc noklusējuma anonimizēt publicētus procesuālus dokumentus attiecībā uz visiem lūgumiem sniegt prejudiciālu nolēmumu, kuri skar fiziskās personas un ir saņemti pēc 2018. gada 1. jūlija;

                              —

                              ka publicēto procesuālo dokumentu anonomizācija attiecībā uz jebkuru citu Līgumos noteiktu prasības veidu paliek Eiropas Savienības Tiesas pilnīgā rīcības brīvībā,

                              —

                              ka attieksme pret fiziskajām personām, kas ir saistītas ar lūgumiem sniegt prejudiciālu nolēmumu, kuri Tiesā ir iesniegti pirms 2018. gada 1. jūlija, un prasītāju nav vienlīdzīga.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 8. pantu, un konkrēti tiek argumentēts:

                              —

                              ka procesuālo dokumentu publicēšanas mērķis, Tiesas vārdiem, ir “nodrošināt sabiedrības informēšanu un tiesu darba atklātību”;

                              —

                              ka šā mērķa sasniegšanai nav nepieciešams publicēt procesuālo dokumentu versijas, kurās ir minēts prasītāja vārds, vai, pakārtoti, padarīt šādas versijas pieejamas tādiem tīmekļa meklēšanas pakalpojumu sniedzējiem kā Google;

                              —

                              ka Vispārējā tiesa, neizbeidzot šādu praksi, pārkāpj Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 45/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (1) 4. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 5. panta a) punktu, un, pakārtoti, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/1725 (2) 4. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 5. panta a) punktu.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.).


title: Lieta T-136/19: Prasība, kas celta 2019. gada 1. martā — Bulgarian Energy Holding u.c./Komisija

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/53

      Prasība, kas celta 2019. gada 1. martā — Bulgarian Energy Holding u.c./Komisija
      (Lieta T-136/19)
      (2019/C 164/57)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Bulgarian Energy Holding EAD (Sofija, Bulgārija), Bulgartransgaz EAD (Sofija), Bulgargaz EAD (Sofija) (pārstāvji: K. Struckmann, advokāts, M. Powell un A. Kadri, Solicitors)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  noteikt prasības pieteikuma 3.6. punktā precizētos procesa organizatoriskos pasākumus vai pierādījumu savākšanas pasākumus, vai arī jebkādus citus pasākumus, kurus Vispārējā tiesa uzskata par nepieciešamiem;

                  —

                  pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas Lēmumu C(2018) 8806final (2018. gada 17. decembris) par LESD 102. panta piemērošanas procedūru (AT.39849 — BEH Gas);

                  —

                  samazināt piemērotā naudas soda apmēru;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājas izvirza septiņus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pārkāpusi būtiskus procedūras noteikumus, tādējādi pārkāpjot prasītāju tiesības uz aizstāvību.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā attiecībā uz konkrētā tirgus definīciju ir pieļautas kļūdas tiesību piemērošanā un faktos, kā arī nav veikta tirgus analīze un norādīts pienācīgs pamatojums.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ietvertais konstatējums, ka Bulgargaz EAD kā vienai no prasītājām vai prasītājām kopā bija dominējošs stāvoklis jaudas pakalpojumu tirgū, ir izdarīts, pieļaujot kļūdas tiesību piemērošanā un faktu novērtējumā.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, ņemot vērā apstrīdētajā lēmumā pieļautās kļūdas tiesību piemērošanā un faktu novērtējumā, lēmumā ir pārkāpti Eiropas Savienības Līgumi, jo nav juridiski pietiekami pierādīts, ka apstrīdētajā lēmumā aprakstītā rīcība ir LESD 102. panta pārkāpums.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ietvertie konstatējumi attiecībā uz apgalvotā pārkāpuma ilgumu ir izdarīti, pieļaujot kļūdas tiesību piemērošanā un faktu novērtējumā.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot lēmumu atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) (1) 7. pantam, ir pārkāpti Savienības Līgumi.

                  7.

                  Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka naudas sods būtu jāatceļ vai jāsamazina, ņemot vērā to, ka apstrīdētajā lēmumā nav ievērotas atbildētājas Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, vai arī pakārtoti, īstenojot Vispārējās tiesas neierobežoto kompetenci atbilstoši LESD 261. pantam, pamatojoties uz to, ka naudas sods katrā ziņā ir nesamērīgs attiecībā pret sankcionēto rīcību.

         (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp.).


title: Lieta T-148/19: Prasība, kas celta 2019. gada 7. martā — PKK/Padome

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/55

      Prasība, kas celta 2019. gada 7. martā — PKK/Padome
      (Lieta T-148/19)
      (2019/C 164/58)
      Tiesvedības valoda: angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Kurdistan Workers’ Party (PKK) (pārstāvji: A. van Eik un T. Buruma)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/25 (2019. gada 8. janvāris) (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju (vienlaicīgi prasītāja apstrīd to, ka Kadek un Kongra Gel ir viņas pseidonīmi);

                  —

                  pakārtoti — piemērot ne tik stingru pasākumu kā turpināta iekļaušana Eiropas Savienības teroristisko organizāciju sarakstā;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus ar procentiem.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir par to, ka Padomes lēmums 2019/25 neesot spēkā tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo prasītāju nevarēja atzīt par teroristisku organizāciju atbilstoši definīcijai Padomes 2001. gada 27. decembra Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 3. punktā. (2)

                  Atbildētāja neesot pierādījusi, ka prasītāja ir strukturēta grupa, kas rīkojas kopīgi terora aktu izdarīšanai. Turklāt vairumā pamatojuma izklāstā pieminētajos aktos nav vainojama prasītāja, tie nav ietverti ierobežojošo aktu sarakstā Padomes Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 3. punktā un/vai tie nevar būtiski kaitēt valstij. Visbeidzot, prasītājas mērķis nebija “terora akta mērķis” kā definēts Padomes Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 3. punktā. Šis mērķis it īpaši ir jāaplūko bruņota pašnoteikšanās konflikta gaismā.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz to, ka Padomes Lēmums 2019/25 neesot spēkā tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo kompetentā iestāde neesot pieņēmusi Padomes Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 4. punktā prasīto lēmumu.

                  3.

                  Trešais pamats ir par to, ka Padomes Lēmums 2019/25 neesot spēkā tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo atbildētāja neesot veikusi Padomes Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 6. punktā prasīto pienācīgo pārskatīšanu.
                  Pamatojuma izklāstā nav atspoguļojies tas, ka ir veikta pienācīga pārskatīšana gan valsts līmenī, gan pašas atbildētājas veikta. Prasītājas iesniegtā informācija nav pienācīgi ņemta vērā iepriekšējās procedūrās attiecībā uz miera procesu, cīņu pret Daesh un autokrātijas attīstību Turcijā.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Padomes Lēmums 2019/25 neesot spēkā tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo lēmums neatbilst samērīguma un subsidiaritātes prasībām.
                  Ar šo iekļaušanu sarakstā tiek nesamērīgi skarta kurdu diaspora.

                  5.

                  Piektajā pamatā tiek apgalvots, ka Padomes Lēmums 2019/25 neesot spēkā tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo tajā nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. pantam.
                  Vispārējā tiesa savā 2018. gada 15. novembra spriedumā PKK/Padome (T-316/14, EU:T:2018:788) esot nonākusi pie līdzīga secinājuma, balstoties uz tādu pašu pamatojuma izklāstu.

                  6.

                  Sestajā pamatā tiek apgalvots, ka Padomes Lēmums 2019/25 neesot spēkā tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, jo ar to esot pārkāptas prasītājas tiesības uz aizstāvību un viņas tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā.
                  It īpaši, atbildētāja esot ignorējusi 2018. gada 15. novembra spriedumu PKK/Padome (T-316/14, EU:T:2018:788) un tiesvedību, kuras rezultātā tas tika pasludināts.

         (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2019/25 (2019. gada 8. janvāris), ar ko groza un atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un atceļ Lēmumu (KĀDP) 2018/1084 (OV L 6, 9.1.2019, 6. lpp.).

         (2)  Padomes Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP (2001. gada 27. decembris) par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu (OV L 344, 28.12.2001, 93. lpp.).


title: Lieta T-163/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — Mersinis/EVTI

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/56

      Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — Mersinis/EVTI
      (Lieta T-163/19)
      (2019/C 164/59)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Michail Mersinis (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis: P. Pafitis, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI)

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt atbildētājas 2018. gada 23. maija lēmumu neizvēlēties prasītāju vecākā jurista amatam saistībā ar vakanci ESMA/2017/VAC19/AD7.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atlases komitejas sastāvs ir nelikumīgs.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka pret attiecīgajam amatam izvēlēto kandidātu esot bijusi labvēlīgāka attieksme.


title: Lieta T-164/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — AQ/eu-LISA

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/57

      Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — AQ/eu-LISA
      (Lieta T-164/19)
      (2019/C 164/60)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: AQ (pārstāvji: L. Levi un N. Flandin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Aģentūra lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (eu-LISA)

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt eu-LISA2018. gada 8. maija lēmumu, ar ko bez iepriekšēja brīdinājuma izbeigts eu-LISA un prasītājas noslēgtais darba līgums, un — nepieciešamības gadījumā — eu-LISA2018. gada 4. decembra lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas sūdzība;

                  —

                  piespriest atbildētājai izmaksāt kompensāciju par prasītājai nodarīto kaitējumu;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts procesuāls pārkāpums un nav ievērotas tiesības uz aizstāvību, it īpaši tiesības tikt uzklausītam.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 16. un 48. pants.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts rūpības pienākums.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 31. un 34. pants.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir ļaunprātīgi izmantotas pilnvaras.


title: Lieta T-166/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — Bronckers/Komisija

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/58

      Prasība, kas celta 2019. gada 14. martā — Bronckers/Komisija
      (Lieta T-166/19)
      (2019/C 164/61)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Marco Bronckers (Brisele, Beļģija) (pārstāvis: P. Kreijger, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2019. gada 10. janvāra lēmumu, ar ko, pamatojoties uz Regulu (EK) 1049/2001 (1), ir noraidīts prasītāja atkārtotais pieteikums par piekļuvi dokumentiem, kuri ir minēti atbilstoši Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Meksikas Savienotajām Valstīm par stipro alkoholisko dzērienu nosaukumu savstarpēju atzīšanu un aizsardzību izveidotās Apvienotās spirtoto dzērienu komitejas protokolā (2);

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot prasītāja tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus prasības pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas atteikumā piešķirt piekļuvi ir nepareizi piemērots Regulas (EK) 1049/2001 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta trešais ievilkums un/vai ir pārkāpts LESD 296. pants.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas atteikumā piešķirt piekļuvi ir nepareizi piemērots Regulas (EK) 1049/2001 4. panta 2. punkts un/vai ir pārkāpts LESD 296. pants, jo Komisija nav pierādījusi, ka piekļuve visiem pieprasītajiem dokumentiem kaitē Consejo Regulador del Tequila (CRT) vai tās locekļu komerciālajām interesēm.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir kļūdaini konstatējusi, ka prasītājs nav pierādījis, ka pastāv sevišķas sabiedrības intereses attiecībā uz publiskošanu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas atteikumā piešķirt daļēju piekļuvi ir nepareizi piemērots Regulas (EK) 1049/2001 4. panta 6. punkts un/vai 4. panta 7. punkts un/vai ir pārkāpts LESD 296. pants.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001 L 145, 43. lpp.).

         (2)  Skat. Padomes Lēmumu (1997. gada 27. maijs) par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Meksikas Savienotajām Valstīm par stipro alkoholisko dzērienu nosaukumu savstarpēju atzīšanu un aizsardzību (OV 1997, L 152, 15. lpp.).


title: Lieta T-175/19: Prasība, kas celta 2019. gada 18. martā — Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft/EUIPO (“eVoter”)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/59

      Prasība, kas celta 2019. gada 18. martā — Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft/EUIPO (“eVoter”)
      (Lieta T-175/19)
      (2019/C 164/62)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft eV (Minhene, Vācija) (pārstāvis: L. Genz, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
      Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “eVoter” reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 17 900 152

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 11. janvāra lēmums lietā R 1983/2018-5

         Prasītājas prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies apelācijas procesā.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                     EUIPO administratīvās prakses pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: : Prasība, kas celta 2019. gada 26. martā – Bibita Group/EUIPO – Benkomers (dzērienu pudeles)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/60

         Prasība, kas celta 2019. gada 26. martā – Bibita Group/EUIPO – Benkomers (dzērienu pudeles)

         (Lieta T-180/19)

      (2019/C 164/63)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Bibita Group SHPK (Teherāna, Albānija) (pārstāvis: C. Seyfert, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) Otra procesa EUIPO

         Apelācijas padomē dalībniece: Benkomers OOD (Sofija, Bulgārija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus dizainparauga īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs Nr. 3 797 091-0001 (dzērienu pudeles)

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2019. gada 14. janvāra lēmums lietā R 1070/2018-3

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atzīt apstrīdēto Kopienas dizainparaugu, kas reģistrēts ar Nr. 3 797 091-0001, par spēkā neesošu, balstoties uz visiem prasības pieteikumā izklāstītajiem pamatojumiem;

                  —

                  piespriest atbildētājam un īpašniekam atlīdzināt procesuālās izmaksas, kas attiecas uz procesu Apelācijas trešajā padomē, atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 190. pantam;

                  —

                  piespriest EUIPO un potenciālai otrai šī procesa dalībniecei atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. panta 1. punkta un 25. panta 1. punkta d) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-336/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 19. marta rīkojums — Eagle IP/EUIPO — Consolidated Artists (“LILLY e VIOLETTA”)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/61

      Vispārējās tiesas 2019. gada 19. marta rīkojums — Eagle IP/EUIPO — Consolidated Artists (“LILLY e VIOLETTA”)
      (Lieta T-336/18) (1)

      (2019/C 164/64)
      Tiesvedības valoda — angļu
      Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 268, 30.7.2018.


title: Lieta T-470/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 21. marta rīkojums — Telenet/Komisija

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/61

      Vispārējās tiesas 2019. gada 21. marta rīkojums — Telenet/Komisija
      (Lieta T-470/18) (1)

      (2019/C 164/65)
      Tiesvedības valoda — angļu
      Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 364, 8.10.2018.


title: Labojums paziņojumam Oficiālajā Vēstnesī par lietu T-45/19 (OV C 122, 1.4.2019.)

text:
               13.5.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/62

      Labojums paziņojumam Oficiālajā Vēstnesī par lietu T-45/19

         (
               “Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” C 122, 2019. gada 1. aprīlis
            )

      (2019/C 164/66)

         Oficiālā Vēstneša 20. lappusē publicētais paziņojums par lietu T-45/19, Acron u.c./Komisija, jālasa šādi:

               “Prasība, kas celta 2019. gada 24. janvārī – Acron u.c./Komisija

                  (Lieta T-45/19)

               (2019/C 164/66)
               Tiesvedības valoda – angļu

                  Lietas dalībnieki

                  Prasītājas: Acron PAO (Veliky Novgorod, Krievija), Dorogobuzh PAO (Dorogobuzh, Krievija), Acron Switzerland AG (Baar, Šveice) (pārstāvji: T. De Meese, J. Stuyck un A. Nys, advokāti)

                  Atbildētāja: Eiropas Komisija

                  Prasījumi

               Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                           —

                           atcelt Komisijas 2018. gada 12. novembra Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/1703; un

                           —

                           piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

                  Pamati un galvenie argumenti

               Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus.

                           1.

                           Ar pirmo pamatu tās apgalvo, ka atbildētāja nav izpildījusi savus starptautiskos pienākumus, kā rezultātā ir ticis pārkāpts Līgums, un tā nav norādījusi pietiekamu pamatojumu, atzīstot, ka Krievijas Federācija nepildīja Pasaules Tirdzniecības organizācijas noteiktos pienākumus.
                           Prasītājas norāda, ka atbildētāja saistībā ar grozījumiem dempinga starpības aprēķināšanā attiecībā uz prasītājām nav ņēmusi vērā Krievijas Federācijas pievienošanos Pasaules Tirdzniecības organizācijai. Atbildētājai, veicot starpposma pārskatīšanu attiecībā uz amonija nitrāta importam piemērojamajiem maksājumiem, esot pienākums ņemt vērā Krievijas Federācijas saistības attiecībā uz gāzes cenu. Tā kā atbildētāja esot apgalvojusi, ka Krievijas Federācija nav pildījusi savu Pievienošanās protokolu, atbildētāja ir pārkāpusi Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību VI pantu un Pasaules Tirdzniecības organizācijas Antidempinga nolīguma II pantu. Šādi rīkodamās, tā nav izpildījusi savus starptautiskos pienākumus, kā rezultātā ir pārkāpts Līgums.

                           2.

                           Otrā pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un nav sniegusi pietiekamu pamatojumu, ka rezultātā ir tikušas pārkāptas prasītāju tiesības uz aizstāvību, jo tika atzīts, ka prasītāju norādītā apstākļu maiņa nav pastāvīga.

                                       —

                                       Prasītājas apgalvo, ka otrā pamata ietvaros ir izvirzāmi divi atsevišķi apstrīdētā lēmuma atcelšanas pamati. Abi šie pamati ir saistīti ar kļūdaino secinājumu, ka apstākļu maiņa nav pastāvīga.

                                       —

                                       Katra ziņā atbildētāja neesot izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. pantam, jo tā apstrīdēto lēmumu nav pamatojusi skaidrā un nepārprotamā veidā.

                           3.

                           Ar trešo pamatu tiek norādīts, ka atbildētāja ir pārkāpusi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 19. panta 2. punktu un 20. panta 2. punktu, kā arī prasītāju tiesības uz aizstāvību un, nesniedzot dempinga aprēķinus, nav tām nodrošinājusi tiesisko noteiktību.

                                       —

                                       Atbildētāja neesot arī prasītājām atklājusi dempinga starpības galīgo aprēķinu, lai gan šis aprēķins bija izmantots kā pamats secinājumiem par dempinga turpināšanos un pastāvēšanu, apstākļu maiņas pastāvīgumu un arī daļējas starpposma pārskatīšanas izbeigšanu. Ja atbildētāja aprēķinus būtu darījusi zināmus, tas prasītājām būtu ļāvis efektīvāk aizstāvēt savas tiesības saistībā ar dempinga aprēķinu un secinājumiem par dempingu kopumā, tostarp attiecībā uz argumentu par sākotnējā izmeklēšanā izmantoto aprēķina metodiku, kas varēja būtiski ietekmēt to tiesisko situāciju.

                                       —

                                       Prasītājas apgalvo, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas 2016/1036 19. panta 2. punktu un 20. panta 2. punktu, prasītāju tiesības uz aizstāvību un tiesiskās noteiktības principu, jo tā prasītājām nesniedza lietderīgu kopsavilkumu par izmeklēšanā savāktajiem pierādījumiem vai apsvērumus, uz kuriem tā balstīja savu priekšlikumu grozīt prasītājām piemērojamo antidempinga starpību. Prasītājas norāda, ka, atsakoties tām darīt zināmus dempinga starpības aprēķinus, atbildētāja ir pārkāpusi to tiesības uz aizstāvību un tiesiskās noteiktības principu.”


title: Lieta T-135/15: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Itālija/Komisija (ELGF — No finansējuma izslēgti izdevumi — Itālijas izdevumi — Pagaidu shēma cukura rūpniecības restrukturizācijai — Regula (EK) Nr. 320/2006 — Regula (EK) Nr. 968/2006 — Regula (EK) Nr. 1290/2005 — 24 mēnešu termiņš — “Daudzgadu pasākuma” jēdziens — Restrukturizācijas atbalsta piešķiršanas nosacījumi — “Ražošanas iekārtas” jēdziens — Silosu kvalifikācija — “Pilnīgas demontāžas” jēdziens — Dokumenta VI/5330/97 2. pielikums — Savienības tiesiskā regulējuma interpretācijas grūtības — Lojāla sadarbība — Tiesiskā paļāvība — Ne bis in idem — Kaušanas piemaksas — Informācijas un veicināšanas pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības produktiem — Novēloti maksājumi — Pierādījumi par īpašu vadības apstākļu pastāvēšanu — Vienlīdzīga attieksme — Tulkošanas kļūda vienā no Savienības regulas valodu versijām — Finanšu korekcijas attiecināmība uz dalībvalsti)

text:
               29.4.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/41

      Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Itālija/Komisija
      (Lieta T-135/15) (1)

      (ELGF - No finansējuma izslēgti izdevumi - Itālijas izdevumi - Pagaidu shēma cukura rūpniecības restrukturizācijai - Regula (EK) Nr. 320/2006 - Regula (EK) Nr. 968/2006 - Regula (EK) Nr. 1290/2005 - 24 mēnešu termiņš - “Daudzgadu pasākuma” jēdziens - Restrukturizācijas atbalsta piešķiršanas nosacījumi - “Ražošanas iekārtas” jēdziens - Silosu kvalifikācija - “Pilnīgas demontāžas” jēdziens - Dokumenta VI/5330/97 2. pielikums - Savienības tiesiskā regulējuma interpretācijas grūtības - Lojāla sadarbība - Tiesiskā paļāvība - Ne bis in idem - Kaušanas piemaksas - Informācijas un veicināšanas pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības produktiem - Novēloti maksājumi - Pierādījumi par īpašu vadības apstākļu pastāvēšanu - Vienlīdzīga attieksme - Tulkošanas kļūda vienā no Savienības regulas valodu versijām - Finanšu korekcijas attiecināmība uz dalībvalsti)
      (2019/C 148/37)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri, pārstāve, kam palīdz C. Colelli, avvocato dello Stato)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji D. Bianchi, P. Ondrůšek un I. Galindo Martín, vēlāk D. Bianchi un P. Ondrůšek)

         Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji: D. Colas un S. Horrenberger) un Ungārijas Republika (pārstāvji: M. Z. Fehér un G. Koós).

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/103 (2015. gada 16. janvāris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2015, L 16, 33. lpp.), ciktāl tas attiecas uz noteiktiem Itālijas Republikas izdevumiem.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Itālijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                     Francijas Republika un Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 155, 11.5.2015.


title: Lieta C-83/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 5. februārī iesniedza Tribunalul Olt (Rumānija) — Asociația “Forumul Judecătorilor Din România”/Inspecția Judiciară

text:
               3.6.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 187/31

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 5. februārī iesniedza Tribunalul Olt (Rumānija) — Asociația “Forumul Judecătorilor Din România”/Inspecția Judiciară
      (Lieta C-83/19)
      (2019/C 187/36)
      Tiesvedības valoda — rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunalul Olt

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Asociația “Forumul Judecătorilor Din România”

         Atbildētāja: Inspecția Judiciară

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai sadarbības un pārbaudes mehānisms (SPM), kas izveidots ar Komisijas Lēmumu 2006/928/EK (1) (2006. gada 13. decembris), ir uzskatāms par Savienības iestādes pieņemtu aktu LESD 267. panta izpratnē, kura interpretāciju var lūgt Eiropas Savienības Tiesai?

                  2)

                  Vai ar Komisijas Lēmumu 2006/928/EK (2006. gada 13. decembris) izveidotā sadarbības un pārbaudes mehānisma (SPM) saturs, būtība un darbība laikā ietilpst Līguma par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai, ko Rumānija 2005. gada 25. aprīlī parakstīja Luksemburgā, piemērošanas jomā? Vai saistībā ar minēto mehānismu sagatavotajos ziņojumos formulētās prasības Rumānijai ir saistošas?

                  3)

                  Vai Līguma par Eiropas Savienību (LES) 19. panta 1. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalstīm ir noteikts pienākums veikt pasākumus, lai nodrošinātu efektīvu tiesību aizsardzību tiesā jomās, kurās piemērojamas Savienības tiesības, proti, nodrošināt neatkarīgas disciplinārlietas garantijas Rumānijas tiesnešiem, novēršot jebkādus riskus, kas saistīti ar politisko ietekmi uz šādu procedūru norisi, kā Inspecția Judiciară (Tiesu inspekcija, Rumānija) vadības iecelšana, ko tieši veic valdība, pat uz pagaidu termiņu?

                  4)

                  Vai Līguma par Eiropas Savienību 2. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka procedūrās, kurās valdība tieši ieceļ Inspecția Judiciară (Tiesu inspekcija, Rumānija) vadību, pat uz pagaidu termiņu, dalībvalstīm ir jāievēro tiesiskuma kritēriji, kas noteikti arī ziņojumos, kuri sagatavoti saistībā ar sadarbības un pārbaudes mehānismu (SPM), kurš izveidots ar Komisijas Lēmumu 2006/928/EK (2006. gada 13. decembris) ?

         (1)  Komisijas Lēmums (2006. gada 13. decembris), ar ko izveido mehānismu, lai nodrošinātu sadarbību un pārliecinātos par Rumānijā sasniegto, novēršot noteiktus trūkumus tādās jomās kā tiesu sistēmas reforma un cīņa pret korupciju (OV 2006, L 354, 56. lpp.).


title: Lieta C-138/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 20. februārī iesniedza Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) — DY

text:
               3.6.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 187/33

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 20. februārī iesniedza Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) — DY
      (Lieta C-138/19)
      (2019/C 187/38)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: DY

         Atbildētāja: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Persona, kas piedalās lietā: Finanzpolizei

         Prejudiciālie jautājumi

                  1.

                  Vai LESD 56. pants, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/71/EK (1996. gada 16. decembris) par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā (1) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/67/ES (2014. gada 15. maijs) par to, kā izpildīt Direktīvu 96/71/EK (2), ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesību normu, kurā par formālu pienākumu neizpildi saistībā ar pārrobežu darba ņēmēju izmantošanu, piemēram, par darba samaksas dokumentu pieejamības nenodrošināšanu vai paziņojumu neiesniegšanu Zentrale Koordinationsstelle (paziņojumi ZKO) ir paredzēti ļoti lieli naudas sodi, it īpaši lieli minimālie sodi, kurus kumulatīvi nosaka par katru iesaistīto darba ņēmēju?

                  2.

                  Ja atbilde jau uz pirmo jautājumu nav apstiprinoša:
                  Vai LESD 56. pants, kā arī Direktīva 96/71/EK un Direktīva 2014/67/ES ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neļauj noteikt kumulatīvus naudas sodus par formālu pienākumu neizpildi saistībā ar pārrobežu darba ņēmēju izmantošanu, neparedzot absolūtu maksimālo soda mēra robežu?

                  3.

                  Vai LESD 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka, priekšlaicīgi izbeidzot un/vai pārtraucot pagaidu darbību uzņēmējvalstī, paziņošana ZKO par izmaiņām ir obligāta?

                  4.

                  Ja atbilde uz trešo jautājumu ir noliedzoša:
                  Vai LESD 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir valsts tiesiskais regulējums, kurā paziņojumam par izmaiņām nav paredzēts samērīgs termiņš?

                  5.

                  Vai LESD 56. pants un Direktīvas 2014/67/ES 9. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka, pat iesniedzot pienācīgus un atbilstošus dokumentus samērīgā termiņā vēlāk, prasība par dokumentu nodrošināšanu nav izpildīta?

                  6.

                  Vai LESD 56. pants un Direktīvas 2014/67/ES 9. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka ārvalstu pakalpojuma sniedzējam ir jāiesniedz tādi dokumenti, kuri nav norādīti Direktīvas 2014/67/ES 9. pantā un kuri nav nedz svarīgi, nedz lietderīgi, un valsts tiesību aktos nav konkrēti definēti, kā, piemēram, algu reģistri, algas konta kartes, algu saraksti, nodokļu ieturēšanas apliecības, reģistrēšanās un reģistrācijas atsaukšana, veselības apdrošināšana, pārskatu sniegšanas un aprēķināto piemaksu saraksti, dokumenti par darba algas klasifikāciju, diplomi?

         (1)  OV 1997, L 18, 1. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/67/ES (2014. gada 15. maijs) par to, kā izpildīt Direktīvu 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2012 par administratīvo sadarbību, izmantojot Iekšējā tirgus informācijas sistēmu (OV 2014, L 159, 11. lpp.).


title: Lieta T-558/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedums — Lupu/EUIPO — Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (“Djili DS”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Djili DS” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “DJILI” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts)

text:
               24.6.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/34

      Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedums — Lupu/EUIPO — Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (“Djili DS”)
      (Lieta T-558/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Djili DS” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “DJILI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts)
      (2019/C 213/35)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Victor Lupu (Bukareste, Rumānija) (pārstāvis: P. Acsinte, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Gája un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Dulovo, Bulgārija) (pārstāvis: C.-R. Romițan, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 5. jūnija lēmumu lietā R 2391/2017-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp V. Lupu un Djili Soy Dzhihangir Ibryam.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Victor Lupu atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 408, 12.11.2018.


title: Lieta C-224/18: Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 2. maija spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Budimex S.A./Minister Finansów (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma — Direktīva 2006/112/EK — 66. pants — Nodokļa iekasējamības gadījums un nodokļa iekasējamība — Brīdis, kad ir veikta pakalpojumu sniegšana — Būvniecības un montāžas darbi — Pakalpojumu sniegšanas līgumā paredzētā darbu pieņemšanas brīža ņemšana vērā)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/7

      Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 2. maija spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Budimex S.A./Minister Finansów
      (Lieta C-224/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 66. pants - Nodokļa iekasējamības gadījums un nodokļa iekasējamība - Brīdis, kad ir veikta pakalpojumu sniegšana - Būvniecības un montāžas darbi - Pakalpojumu sniegšanas līgumā paredzētā darbu pieņemšanas brīža ņemšana vērā)
      (2019/C 220/09)
      Tiesvedības valoda — poļu

         Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Budimex S.A.

         Atbildētājs: Minister Finansów

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes Direktīvu 2010/45/ES (2010. gada 13. jūlijs), 66. panta pirmās daļas c) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts, ka gadījumā, ja saistībā ar sniegtajiem pakalpojumiem nav izsniegts rēķins vai tas ir izsniegts novēloti, par brīdi, kad šie pakalpojumi ir sniegti, tiek uzskatīta šo pakalpojumu formāla pieņemšana, ja, kā tas ir pamatlietā, dalībvalsts paredz, ka nodoklis kļūst iekasējams, beidzoties termiņam, kura ritējums sākas dienā, kad pakalpojumi ir sniegti, ciktāl, pirmkārt, par saņemšanas formalitāti puses ir vienojušās līgumā, atbilstoši kuram tos saista līgumiski noteikumi, kas atbilst faktiskai ekonomiskai un komerciālai situācijai jomā, kurā tiek sniegti pakalpojumi, un, otrkārt, šī formalitāte atbilst pakalpojuma faktiskai pabeigšanai un ar to galīgi tiek noteikta maksājamās atlīdzības summa; tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 231, 2.7.2018.


title: Lieta T-553/15: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — Export Development Bank of Iran/Padome (Ārpuslīgumiskā atbildība — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu — Līdzekļu iesaldēšana — To zaudējumu atlīdzība, kuri prasītājai esot radušies pēc tās nosaukuma iekļaušanas un saglabāšanas to personu un vienību sarakstā, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Vispārējās tiesas kompetence — Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/31

      Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — Export Development Bank of Iran/Padome
      (Lieta T-553/15) (1)

      (Ārpuslīgumiskā atbildība - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu - Līdzekļu iesaldēšana - To zaudējumu atlīdzība, kuri prasītājai esot radušies pēc tās nosaukuma iekļaušanas un saglabāšanas to personu un vienību sarakstā, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Vispārējās tiesas kompetence - Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums)
      (2019/C 220/39)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Export Development Bank of Iran (Teherāna, Irāna) (pārstāvis: J.-M. Thouvenin, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: V. Piessevaux un M. Bishop)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Aresu un R. Tricot)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar kuru tiek lūgts atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājai esot radušies, pret to nosakot ierobežojošus pasākumus.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Export Development Bank of Iran sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                     Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 398, 30.11.2015.


title: Lietas T-516/16 un T-536/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedums — Alvarez y Bejarano u.c./Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Līgumdarbinieki — Civildienesta noteikumu reforma — Nelabvēlīgāks režīms saistībā ar vienotas likmes pabalstu ceļa izdevumiem un ikgadējā atvaļinājuma palielināšanu par papildu atvaļinājuma dienām ceļā pavadītā laika dēļ — Saikne starp šo labumu piešķiršanu un ārvalstnieka statusu vai ekspatriētas personas statusu — Ikgadējo ceļa izdevumu un ceļā pavadītā laika atlīdzinājuma atcelšana)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/31

      Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedums — Alvarez y Bejarano u.c./Komisija
      (Lietas T-516/16 un T-536/16) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Līgumdarbinieki - Civildienesta noteikumu reforma - Nelabvēlīgāks režīms saistībā ar vienotas likmes pabalstu ceļa izdevumiem un ikgadējā atvaļinājuma palielināšanu par papildu atvaļinājuma dienām ceļā pavadītā laika dēļ - Saikne starp šo labumu piešķiršanu un ārvalstnieka statusu vai ekspatriētas personas statusu - Ikgadējo ceļa izdevumu un ceļā pavadītā laika atlīdzinājuma atcelšana)
      (2019/C 220/40)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Maria Alvarez y Bejarano (Namūra, Beļģija) un 11 citi prasītāji, kuru vārdi ir minēti sprieduma pielikumā (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji J. Currall un G. Gattinara, pēc tam G. Gattinara un F. Simonetti)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji: E. Taneva un M. Ecker), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: sākotnēji M. Bauer un M. Veiga, pēc tam M. Bauer un R. Meyer)

         Priekšmets

      Prasības, kas ir pamatotas ar LESD 270. pantu un ar kurām tiek lūgts atcelt lēmumus no 2014. gada 1. janvāra prasītājiem vairs neatlīdzināt ceļā pavadīto laiku un ikgadējos ceļa izdevumus, lai viņi varētu saglabāt saikni ar savu izcelsmes vietu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Lietas T-516/16 un T-536/16 apvienot sprieduma taisīšanai.

                  2)

                     Prasības noraidīt.

                  3)

                     Maria Alvarez y Bejarano un pārējie Eiropas Komisijas ierēdņi un darbinieki, kuru vārdi ir pielikumā, atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                     Eiropas Savienības Padome un Eiropas Parlaments katrs sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 421, 24.11.2014. (lieta sākotnēji bija reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-85/14 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 2016. gada 1. septembrī).


title: Lietas T-523/16 un T-542/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedums — Ardalic u.c./Padome (Civildienests — Ierēdņi — Līgumdarbinieki — Civildienesta noteikumu reforma — Nelabvēlīgāks režīms saistībā ar vienotas likmes pabalstu ceļa izdevumiem un ikgadējā atvaļinājuma palielināšanu par papildu atvaļinājuma dienām ceļā pavadītā laika dēļ — Saikne starp šo labumu piešķiršanu un ārvalstnieka statusu vai ekspatriētas personas statusu — Ikgadējo ceļa izdevumu un ceļā pavadītā laika atlīdzinājuma atcelšana)

text:
               1.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/32

      Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedums — Ardalic u.c./Padome
      (Lietas T-523/16 un T-542/16) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Līgumdarbinieki - Civildienesta noteikumu reforma - Nelabvēlīgāks režīms saistībā ar vienotas likmes pabalstu ceļa izdevumiem un ikgadējā atvaļinājuma palielināšanu par papildu atvaļinājuma dienām ceļā pavadītā laika dēļ - Saikne starp šo labumu piešķiršanu un ārvalstnieka statusu vai ekspatriētas personas statusu - Ikgadējo ceļa izdevumu un ceļā pavadītā laika atlīdzinājuma atcelšana)
      (2019/C 220/41)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Jakov Ardalic (Brisele, Beļģija) un 11 citi prasītāji, kuru vārdi ir minēti sprieduma pielikumā (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: sākotnēji M. Bauer un M. Veiga, pēc tam M. Bauer un R. Meyer)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji: E. Taneva un M. Ecker)

         Priekšmets

      Prasības, kas ir pamatotas ar LESD 270. pantu un ar kurām tiek lūgts atcelt lēmumus no 2014. gada 1. janvāra prasītājiem vairs neatlīdzināt ceļā pavadīto laiku un ikgadējos ceļa izdevumus, lai viņi varētu saglabāt saikni ar savu izcelsmes vietu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Lietas T-523/16 un T-542/16 apvienot sprieduma taisīšanai.

                  2)

                     Prasības noraidīt.

                  3)

                     Jakov Ardalic un pārējie Eiropas Savienības Padomes ierēdņi un darbinieki, kuru vārdi ir pielikumā, atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                     Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 448, 15.11.2014. (lieta sākotnēji bija reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-100/14 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 2016. gada 1. septembrī).


title: Lieta C-566/17: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 8. maija spriedums (Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach/Szef Krajowej Administracji Skarbowej (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma — Direktīva 2006/112/EK — 168. panta a) punkts — Priekšnodokļa atskaitīšana — PVN neitralitātes princips — Nodokļa maksātājs, kas vienlaikus veic saimniecisku darbību un darbību, kurai nav saimnieciska rakstura — Preces un pakalpojumi, kas iegādāti, lai tos izmantotu gan ar PVN apliekamiem darījumiem, gan ar PVN neapliekamiem darījumiem — Sadales kritēriju neesamība valsts tiesiskajā regulējumā — Princips, saskaņā ar kuru nodokļus var noteikt tikai ar likumu)

text:
               8.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 230/6

      Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 8. maija spriedums (Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach/Szef Krajowej Administracji Skarbowej
      (Lieta C-566/17) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 168. panta a) punkts - Priekšnodokļa atskaitīšana - PVN neitralitātes princips - Nodokļa maksātājs, kas vienlaikus veic saimniecisku darbību un darbību, kurai nav saimnieciska rakstura - Preces un pakalpojumi, kas iegādāti, lai tos izmantotu gan ar PVN apliekamiem darījumiem, gan ar PVN neapliekamiem darījumiem - Sadales kritēriju neesamība valsts tiesiskajā regulējumā - Princips, saskaņā ar kuru nodokļus var noteikt tikai ar likumu)
      (2019/C 230/07)
      Tiesvedības valoda — poļu

         Iesniedzējtiesa

         Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach

         Atbildētājs: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 168. panta a) punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj valsts praksi, saskaņā ar kuru nodokļa maksātājam ir tiesības pilnā apjomā atskaitīt pievienotās vērtības nodokļa (PVN) priekšnodokli, kas samaksāts saistībā ar tādu preču un pakalpojumu iegādi, kuri tiek izmantoti gan nodokļa maksātāja saimnieciskajai darbībai, gan darbībai, kurai nav saimnieciska rakstura, tāpēc, ka piemērojamajā nodokļu tiesiskajā regulējumā nav paredzētas specifiskas normas par sadalīšanas kritērijiem un metodēm, kas ļautu nodokļa maksātājam noteikt šī PVN priekšnodokļa daļu, kura būtu uzskatāma par saistītu attiecīgi ar tā saimniecisko darbību un darbību, kurai nav saimnieciska rakstura.

         (1)  OV C 13, 15.1.2018.


title: Lieta T-324/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — VI.TO./EUIPO — Bottega (Zelta pudeles forma) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīme — Zelta pudeles forma — Absolūti atteikuma pamati — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Atšķirtspēja — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta i)-iii) punkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta i)-iii) punkts))

text:
               8.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 230/41

      Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — VI.TO./EUIPO — Bottega (Zelta pudeles forma)
      (Lieta T-324/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīme - Zelta pudeles forma - Absolūti atteikuma pamati - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Atšķirtspēja - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta i)-iii) punkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta i)-iii) punkts))
      (2019/C 230/51)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Itālija) (pārstāvis: L. Giove, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: S. Scardocchia un A. Folliard-Monguiral)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Sandro Bottega (Colle Umberto, Itālija) (pārstāvis: R. Galli, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 14. marta lēmumu lietā R 1036/2017-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp VI.TO. un S. Bottega.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 259, 23.7.2018.


               11.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/7

      Eustagderes filkes 2019. gada 28. martā iesniegtā prasība pret Konkurrenten.no AS

      (Lieta E-1/17 COSTS 2)
      (2019/C 233/06)
      Prasību pret Konkurrenten.no AS EBTA Tiesai 2019. gada 28. martā iesniedza Eustagderes filke, ko pārstāvēja Bjørnar Alterskjær un Amie Eliassen no Kluge Advokatfirma AS, Bryggegata 6, Postboks 1548 Vika, 0117, Oslo, Norvēģija.
      Prasītāja lūdz Tiesu izdot šādu rīkojumu:

                  1.

                  Visa Konkurrenten.no AS sedzamo izmaksu kopsumma, kas uzņēmumam jāmaksā Eustagderes filkei, ir 403 430,92 NOK, ko konvertē euro pēc Eiropas Centrālās bankas oficiālā maiņas kursa dienā, kad tiek rīkojums tiek paziņots.

                  2.

                  Par šo summu maksājamos nokavējuma procentus aprēķina par laiku no dienas, kurā pasludināts šis rīkojums, līdz samaksas dienai; piemērojamo procentu likmi aprēķina, balstoties uz procentu likmi, ko Eiropas Centrālā banka piemēro savām galvenajām refinansēšanas operācijām un kas ir spēkā tā mēneša pirmajā kalendārajā dienā, kurā ir veicams maksājums, pieskaitot tai trīsarpus procentpunktus.

         Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats

                  —

                     Konkurrenten.no AS2017. gada 11. janvārī EBTA Tiesai iesniedza prasību pret EBTA Uzraudzības iestādes 2015. gada 7. maija Lēmumu Nr. 179/15/COL. Prasītāja lūdza atļauju iestāties lietā E-1/17 Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi, un šis lūgums tika apmierināts ar priekšsēdētāja 2017. gada 12. jūlija rīkojumu.

                  —

                  EBTA Tiesas Reglamenta 70. panta 1. punkts paredz:

                        “Ja pastāv domstarpības par atlīdzināmajiem tiesāšanās izdevumiem, Tiesa pēc attiecīgā lietas dalībnieka pieteikuma un pēc pretējā lietas dalībnieka uzklausīšanas izdod rīkojumu.”

                  —

                  Ar Tiesas rīkojumu lietā E-1/17 EBTA Tiesa uzdeva Konkurrenten.no AS atlīdzināt prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-770/18 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 9. oktobra spriedumu lietā T-634/17 Pint/Komisija 2018. gada 8. decembrī iesniedza Anikó Pint

text:
               15.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/3

      Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 9. oktobra spriedumu lietā T-634/17 Pint/Komisija 2018. gada 8. decembrī iesniedza Anikó Pint
      (Lieta C-770/18 P)
      (2019/C 238/04)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Anikó Pint (pārstāvis: D. Lázár, advokāts)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Ungārija
      Eiropas Savienības Tiesa (desmitā palāta) ar 2019. gada 21. maija rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību kā acīmredzami nepamatotu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.


title: Lieta T-631/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Remag Metallhandel un Jaschinsky/Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Antidempings — OLAF neatlaidīga prasība dalībvalstīm atgūt antidempinga maksājumus par visiem no Taivānas importētajiem silīcija metāliem, nepierādot, ka minētā silīcija metāla izcelsmes vieta būtu Ķīna — Regula (EK) Nr. 398/2004 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 467/2010 — Cēloņsakarība)

text:
               15.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/15

      Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Remag Metallhandel un Jaschinsky/Komisija
      (Lieta T-631/16) (1)

      (Ārpuslīgumiskā atbildība - Antidempings - OLAF neatlaidīga prasība dalībvalstīm atgūt antidempinga maksājumus par visiem no Taivānas importētajiem silīcija metāliem, nepierādot, ka minētā silīcija metāla izcelsmes vieta būtu Ķīna - Regula (EK) Nr. 398/2004 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 467/2010 - Cēloņsakarība)
      (2019/C 238/18)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Remag Metallhandel GmbH (Steyr, Austrija) un Werner Jaschinsky (St. Ulrich bei Steyr, Austrija) (pārstāvis: M. Lux, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Caeiros un A. Lewis)

         Priekšmets

      Prasība, kura pamatota ar LESD 268. pantu un ar kuru tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājiem esot nodarīts ar to, ka Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) ir lūdzis dalībvalstu muitas iestādēm atgūt antidempinga maksājumus par silīcija kravām, kas no Taivānas eksportētas uz Eiropas Savienību.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Remag Metallhandel GmbH un Werner Jaschinsky atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 392, 24.10.2016.


title: Lieta T-837/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Negru/EUIPO — Sky (“SkyPrivate”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “SkyPrivate” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “SKY” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               15.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/15

      Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Negru/EUIPO — Sky (“SkyPrivate”)
      (Lieta T-837/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “SkyPrivate” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “SKY” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2019/C 238/19)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Alexandru Negru (Iași, Rumānija) (pārstāvji: sākotnēji I.-M. Iliescu, vēlāk T. Protopopescu, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Ivanauskas un H. O’Neill)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Sky Ltd, iepriekš — Sky plc (Isleworth, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: K. Saliger, solicitor, un P. Roberts, QC)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 12. oktobra lēmumu lietā R 349/2017-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sky un A. Negru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Alexandru Negru atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas Sky Ltd radušies procesā Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas padomē.

         (1)  OV C 72, 26.2.2018.


title: Lieta T-312/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Dentsply De Trey/EUIPO — IDS (“AQUAPRINT”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “AQUAPRINT” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “AQUACEM” un agrākas valsts nereģistrētas preču zīmes “AQUACEM” un “AQUASIL” — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Apzīmējuma, kas nav tikai vietēja mēroga, izmantošana komercdarbībā — Regulas 2017/1001 8. panta 4. punkts — Prasība sakarā ar apzīmējuma maldinošu izmantošanu (“action for passing off”) — Maldinoša atveidojuma neesamība)

text:
               15.7.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/16

      Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Dentsply De Trey/EUIPO — IDS (“AQUAPRINT”)
      (Lieta T-312/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “AQUAPRINT” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “AQUACEM” un agrākas valsts nereģistrētas preču zīmes “AQUACEM” un “AQUASIL” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Apzīmējuma, kas nav tikai vietēja mēroga, izmantošana komercdarbībā - Regulas 2017/1001 8. panta 4. punkts - Prasība sakarā ar apzīmējuma maldinošu izmantošanu (“action for passing off”) - Maldinoša atveidojuma neesamība)
      (2019/C 238/20)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Dentsply De Trey GmbH (Konstanca, Vācija) (pārstāvis: S. Clark, solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: G. Sakalaite-Orlovskiene, J. Ivanauskas un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: IDS SpA (Savone, Itālijā) (pārstāvji: M. Andreolini un F. Andreolini, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 26. februāra lēmumu lietā R 1438/2017-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Dentsply De Trey un IDS.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                     Prasību noraidīt.

                  2)

                     Dentsply De Trey GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 240, 9.7.2018.


title: Lieta C-420/18: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 13. jūnija spriedums (Gerechtshof 's-Hertogenbosch (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — IO/Inspecteur van de rijksbelastingdienst (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 10. pants — Nodokļa maksātājs — Saimnieciska darbība, kas tiek veikta “patstāvīgi” — Jēdziens — Fonda uzraudzības padomes locekļa darbība)

text:
               5.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 263/19

      Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 13. jūnija spriedums (Gerechtshof 's-Hertogenbosch (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — IO/Inspecteur van de rijksbelastingdienst
      (Lieta C-420/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 9. un 10. pants - Nodokļa maksātājs - Saimnieciska darbība, kas tiek veikta “patstāvīgi” - Jēdziens - Fonda uzraudzības padomes locekļa darbība)
      (2019/C 263/23)
      Tiesvedības valoda — holandiešu

         Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof 's-Hertogenbosch

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: IO

         Atbildētājs: Inspecteur van de rijksbelastingdienst

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 9. un 10. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka saimniecisko darbību patstāvīgi neveic tāds fonda uzraudzības padomes loceklis, kāds ir prasītājs pamatlietā, kas, lai gan viņu nesaista nekāda hierarhiskas padotības saikne ar šā fonda vadības struktūru, kā arī viņš nav saistīts ar šādu saikni ar šā fonda uzraudzības padomi šīs padomes locekļa darbības veikšanā, nerīkojas savā vārdā vai interesēs, par to pats neuzņemoties atbildību, bet gan rīkojas šīs pašas padomes interesēs, tai uzņemoties atbildību, un viņš arī neuzņemas ekonomisko risku, kas izriet no viņa darbības, jo saņem fiksētu atalgojumu, kas nav atkarīgs no viņa dalības sanāksmēs vai faktiski nostrādāto stundu skaita.

         (1)  OV C 319, 10.9.2018.


title: Lieta C-505/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 13. jūnija spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Copebi SCA/Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Valsts atbalsts — Lēmums 2009/402/EK — Francijas Republikas īstenotie ārkārtas rīcības plāni augļu un dārzeņu nozarē — Atbalsta nelikumīguma konstatācija — Rīkojums par atgūšanu — Lēmuma piemērošanas joma — Lauksaimniecības ekonomikas komitejas)

text:
               5.8.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 263/20

      Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 13. jūnija spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Copebi SCA/Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
      (Lieta C-505/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - Lēmums 2009/402/EK - Francijas Republikas īstenotie ārkārtas rīcības plāni augļu un dārzeņu nozarē - Atbalsta nelikumīguma konstatācija - Rīkojums par atgūšanu - Lēmuma piemērošanas joma - Lauksaimniecības ekonomikas komitejas)
      (2019/C 263/25)
      Tiesvedības valoda — franču

         Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Copebi SCA

         Atbildētāja: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

         Piedaloties: Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

         Rezolutīvā daļa

      Komisijas Lēmums 2009/402/EK (2009. gada 28. janvāris) par “ārkārtas rīcības plāniem” augļu un dārzeņu nozarē, kurus īstenojusi Francija, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz atbalstu, ko Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulture [Valsts augļu, dārzeņu un augkopības starpnozaru birojs] (Oniflhor) izmaksāja comité économique bigarreau industrie [Bigarreau šķirnes ķiršu rūpnieciskās pārstrādes ekonomikas lietu komitejai] (CEBI) un ko bigarreau šķirnes ķiršu audzētājiem rūpnieciskai pārstrādei piešķīra ražotāju grupas, kas ir šīs komitejas biedres, pat ja, pirmkārt, šī komiteja nav viena no astoņām šajā lēmumā minētajām lauksaimniecības ekonomikas komitejām un, otrkārt, šis atbalsts, atšķirībā no minētajā lēmumā aprakstītā finansēšanas mehānisma, tika finansēts tikai ar Oniflhor subsīdijām, nevis arī ar ražotāju brīvprātīgām iemaksām.

         (1)  OV C 364, 8.10.2018.