title: Lieta T-5/15: Prasība, kas celta 2015. gada 8. janvārī – Ice Mountain Ibiza/ITSB – Marbella Atlantic Ocean Club (“ocean beach club ibiza”)

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/47

      Prasība, kas celta 2015. gada 8. janvārī – Ice Mountain Ibiza/ITSB – Marbella Atlantic Ocean Club (“ocean beach club ibiza”)
      (Lieta T-5/15)
      (2015/C 073/58)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Spānija) (pārstāvji – J. L. Gracia Albero un F. Miazzetto, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Marbella Atlantic Ocean Club, SL (Puerto Banús, Spānija)

         Informācija par procesu ITSB

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “ocean beach club ibiza” – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 610 491

         Process ITSB: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 8. oktobra lēmums lietā R 2292/2013–1

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 8. oktobra lēmumu lietā R 2292/2013–1 tādējādi, lai tiktu noraidīti Marbella Atlantic Ocean Club, SL celtie iebildumi un tiktu piešķirta Kopienas preču zīmes Nr. 10 610 491 “ocean beach club ibiza” (kombinēta) reģistrācija attiecībā uz 41. klasi;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, tostarp visus izdevumus, kas radušies no brīža, kad tika uzsākts process ITSB Iebildumu nodaļā un Apelāciju pirmajā padomē, līdz šīs prasības celšanai.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-283/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 8. jūnijā iesniedza Bundeskommunikationssenat (Austrija) — Sky Österreich GmbH/Österreichischer Rundfunk

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 8. jūnijā iesniedza Bundeskommunikationssenat (Austrija) — Sky Österreich GmbH/Österreichischer Rundfunk

   (Lieta C-283/11)
   2011/C 269/47
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundeskommunikationssenat

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Sky Österreich GmbH

      Atbildētāja: Österreichischer Rundfunk

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 10. marta Direktīvas 2010/13/ES par to, lai koordinētu dažus dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētus noteikumus par audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu (Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīva) (1), 15. panta 6. punkts ir saderīgs ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantu, kā arī 16. pantu, vai attiecīgi ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 1. papildprotokola (ECPAK 1. papildprotokols) 1. pantu?

      (1)  OV L 95, 1. lpp.


title: Lieta T-242/13: Vispārējās tiesas 2013. gada 27. novembra rīkojums — Castell Macía /ITSB — PJ Hungary ( “PEPE CASTELL” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/34

         Vispārējās tiesas 2013. gada 27. novembra rīkojums — Castell Macía/ITSB — PJ Hungary (“PEPE CASTELL”)
   (Lieta T-242/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2014/C 45/58
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: José Castell Macía (Elche, Spānija) (pārstāvji — G. Marín Raigal, P. López Ronda, G. Macias Bonilla un H. Mosback, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) (Budapešta, Ungārija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 7. februāra lēmumu lietā R 1401/2012-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) un José Castell Macía

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītājs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta C-490/04: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federatīvā Republika (Prasība sakarā ar valsts pienākumu neizpildi — Pieņemamība — EKL 49. pants — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Darba ņēmēju norīkošana darbā — Ierobežojumi — Iemaksa valsts apmaksātu atvaļinājumu fondā — Dokumentu tulkošana — Paziņojums par darbā norīkoto darba ņēmēju darba vietu)

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/2

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-490/04) (1)

   (Prasība sakarā ar valsts pienākumu neizpildi - Pieņemamība - EKL 49. pants - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Darba ņēmēju norīkošana darbā - Ierobežojumi - Iemaksa valsts apmaksātu atvaļinājumu fondā - Dokumentu tulkošana - Paziņojums par darbā norīkoto darba ņēmēju darba vietu)
   (2007/C 235/02)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Traversa [E. Traversa], G. Brauns [G. Braun] un H. Krepels [H. Kreppel], pārstāvji)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — V. D. Plesings [W.-D. Plessing], M. Lumma [M. Lumma] un K. Šulce-Bāra [C. Schulze-Bahr], pārstāvji, kuriem palīdz T. Lībigs [T. Lübbig], Rechtsanwalt)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Francijas Republika (pārstāvji — Ž. de Bergess [G. de Bergues] un O. Kristmane [O. Christmann], pārstāvji)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 49. pants — Darba ņēmēju norīkošana darbā to pakalpojumu ietvaros, ko snieguši citas dalībvalsts teritorijā reģistrēti uzņēmumi, uz kuriem attiecas ierobežojumi, kas nav piemērojami valstī reģistrētiem uzņēmumiem — Pienākums ārvalstu uzņēmumiem veikt iemaksas valsts atvaļinājumu fondā, pat ja darba ņēmēji bauda līdzīgu aizsardzību izcelsmes valstī, un tulkot nozīmīgu skaitu ar darbu saistītus dokumentus valsts valodā — Pienākums ārvalstu pagaidu darba uzņēmumiem valsts darba inspekcijai sniegt informāciju par katru rīcībā nodoto darba ņēmēju uzņēmumā, kas tos nodarbina, pirms katru būvdarbu veikšanas
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieņemdama tādu tiesību normu kā 1996. gada 26. februāra Likuma par darba ņēmēju norīkošanu darbā (Arbeitnehmer-Entsendegesetz) 3. panta 2. punktu, saskaņā ar kuru ārvalstu pagaidu darba uzņēmumiem ir jāiesniedz informācija ne tikai par katra darba ņēmēja nodošanu tā uzņēmumā rīcībā, kas tos nodarbina Vācijā, bet arī par katru šī darba ņēmēja darba vietas maiņu, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar EKL 49. pantu;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina divas trešdaļas no tiesāšanās izdevumiem. Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina vienu trešdaļu no tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 45, 19.2.2005.


title: Lieta C-289/05: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2007. gada 8. martā ( Rovaniemen hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Länsstyrelsen i Norrbottens län/Lapin liitto (Regula (EK) Nr. 1685/2000 — Pielikums — 1. normas 1.8. punkts — Struktūrfondi — Izdevumu atbilstība — Vispārējo izdevumu ņemšana vērā)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/8

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2007. gada 8. martā (Rovaniemen hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Länsstyrelsen i Norrbottens län/Lapin liitto

   (Lieta C-289/05) (1)

   (Regula (EK) Nr. 1685/2000 - Pielikums - 1. normas 1.8. punkts - Struktūrfondi - Izdevumu atbilstība - Vispārējo izdevumu ņemšana vērā)
   (2007/C 95/13)
   Tiesvedības valoda — somu
   Iesniedzējtiesa
   Rovaniemen hallinto-oikeus
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Länsstyrelsen i Norrbottens län

      Atbildētāja: Lapin liitto

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Rovaniemen hallinto-oikeus — Komisijas 2000. gada 28. jūlija Regulas (EK) Nr. 1685/2000, ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz izdevumu kompensējamību Struktūrfondu līdzfinansētās darbībās (OV L 193, 39. lpp.), pielikuma 1. normas 1.7. punkta interpretācija — Vispārējo izdevumu ņemšana vērā
   Rezolutīvā daļa:
   1.8. punkts 1. normā pielikumā Komisijas 2000. gada 28. jūlija Regulai (EK) Nr. 1685/2000, ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz izdevumu kompensējamību Struktūrfondu līdzfinansētās darbībās, kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas 2004. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 448/2004, nav pretrunā vispārējam izdevumu aprēķinam saskaņā ar metodi, kādu izmanto struktūrfondu līdzfinansētu projektu atbilstīgo izdevumu aprēķināšanai, tikai tāpēc vien, ka šī metode balstīta it īpaši uz algu izmaksu vai darba laika procentuālu vai proporcionālu daļu.

      (1)  OV C 271, 29.10.2005.


title: Lieta C-456/15: Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 14. jūlija rīkojums (Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – BASF SE/Vācijas Federatīvā Republika Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma Eiropas Savienībā — Direktīva 2003/87/EK — 10.a panta 5. punkts — Kvotu piešķiršanas metode — Kvotu piešķiršana bez maksas — Vienota starpnozaru korekcijas koeficienta aprēķināšanas metode — Lēmums 2011/278/ES — 15. panta 3. punkts — Lēmums 2013/448/ES — 4. pants — II pielikums — Spēkā esamība

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/13

         Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 14. jūlija rīkojums (Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – BASF SE/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-456/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma Eiropas Savienībā - Direktīva 2003/87/EK - 10.a panta 5. punkts - Kvotu piešķiršanas metode - Kvotu piešķiršana bez maksas - Vienota starpnozaru korekcijas koeficienta aprēķināšanas metode - Lēmums 2011/278/ES - 15. panta 3. punkts - Lēmums 2013/448/ES - 4. pants - II pielikums - Spēkā esamība)
   (2016/C 343/20)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Berlin

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: BASF SE

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izvērtējot pirmo un otro jautājumu, nav atklāts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Komisijas 2011. gada 27. aprīļa Lēmuma 2011/278/ES, ar kuru visā Savienībā nosaka pagaidu noteikumus saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei atbilstoši 10.a pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK, 15. panta 3. punkta spēkā esamību, ciktāl saskaņā ar šo tiesību normu, aprēķinot maksimālo ikgadējo kvotu apjomu, netiek ņemtas vērā elektroenerģijas ražotāju emisijas;

               2)

               Komisijas 2013. gada 5. septembra Lēmuma 2013/448/ES par valstu īstenošanas pasākumiem attiecībā uz bezmaksas siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu pagaidu piešķiršanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 11. panta 3. punktu 4. pants un II pielikums ir spēkā neesošs;

               3)

               Lēmuma 2013/448 4. panta un II pielikuma spēkā neesamības sekas tiek ierobežotas laikā tādējādi, ka, pirmkārt, šāda atzīšana par spēkā neesošu stājas spēkā desmit mēnešus pēc 2016. gada 28. aprīļa sprieduma Borealis Polyolefine u.c. (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 un no C-391/14 līdz C-393/14, EU:C:2016:311) pasludināšanas, lai Eiropas Komisijai būtu iespēja veikt vajadzīgos pasākumus, un, otrkārt, pasākumi, kas veikti līdz šim termiņam, pamatojoties uz spēkā neesošajām tiesību normām, nevar tikt apšaubīti.

      (1)  OV C 389, 23.11.2015.


title: lieta C-448/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Cour d'appel de Paris 2005. gada 18. novembra  spriedumu lietā  Société Vestel France  pret  Administration des Douanes et Droits Indirects

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour d'appel de Paris2005. gada 18. novembra spriedumu lietā Société Vestel France pret Administration des Douanes et Droits Indirects

   (lieta C-448/05)
   (2006/C 48/32)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Cour d'appel de Paris lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 18. novembra spriedumu lietā Société Vestel France pret Administration des Douanes et Droits Indirects un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 16. decembrī.

      Cour d'appel de Paris lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   Vai Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (1) 11. pielikums ir spēkā neesošs, ciktāl tas ir pretrunā ar 24. pantu Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (2), jo saskaņā ar šo pielikumu Turcijā ražots televizors tiesvedībā minētajos apstākļos ir uzskatāms par televizoru, kura izcelsmes valsts ir Ķīna?

      (1)  Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regula (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 1. lpp.).

      (2)  OV L 302, 1. lpp.


title: Lieta T-243/11: Vispārējās tiesas 2011. gada 9. novembra rīkojums — Glaxo Group /ITSB — Farmodiética ( “ADVANCE” ) (Kopienas preču zīme — Prasītājas pārstāvība ar advokāta, kuram nav trešās personas statusa, starpniecību — Nepieņemamība)

text:
               7.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/17

         Vispārējās tiesas 2011. gada 9. novembra rīkojums — Glaxo Group/ITSB — Farmodiética (“ADVANCE”)
   (Lieta T-243/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Prasītājas pārstāvība ar advokāta, kuram nav trešās personas statusa, starpniecību - Nepieņemamība)
   2012/C 6/32
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Glaxo Group Ltd (Greenford, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — O. Benito un C. Mansell, solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Farmodiética — Cosmética, Dietética e Produtos Farmacêuticos, Lda
       (Estarda de S. Marcos, Portugāle)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 25. februāra lēmumu lietā R 665/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Farmodiética — Cosmética, Dietética e Produtos Farmacêuticos, Lda
       un Glaxo Group Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Glaxo Group Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 194, 02.07.2011.


title: Lieta T-557/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 7. jūlija spriedums — mPAY24/ITSB — Ultra ( “M PAY” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “M PAY” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un valsts vārdiskas preču zīmes “MPAY24” — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/41

         Vispārējās tiesas 2010. gada 7. jūlija spriedums — mPAY24/ITSB — Ultra (“M PAY”)
   (Lieta T-557/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “M PAY” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un valsts vārdiskas preču zīmes “MPAY24” - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   2010/C 221/66
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: mPAY24 GmbH (Vīne, Austrija) (pārstāvis — H-G. Zeiner, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Slovēnija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 30. septembra lēmumu lietā R 221/2007-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp mPAY24 GmbH un Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 30. septembra lēmumu lietā R 221/2007-1 tiktāl, ciktāl ar minēto lēmumu noraidīti mPAY24 GmbH celtie iebildumi;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 07.03.2009.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 15. jūlijā lietā 239/02 (lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Rechtbank van Koophandel te Hasselt): Douwe Egberts NV pret Westrom Pharma NV e.a. (Tiesību aktu tuvināšana — EKL 28. panta un Direktīvas 1999/4/EK un 2000/13/EK interpretācija — Direktīvas 1999/4/EK spēkā esamība — Pārtikas produktu marķēšana un reklāma — Aizliegums lietot atsauces uz veselību)

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2004. gada 15. jūlijā
   lietā 239/02 (lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Rechtbank van Koophandel te Hasselt): Douwe Egberts NV pret Westrom Pharma NV e.a. (1)

   (Tiesību aktu tuvināšana - EKL 28. panta un Direktīvas 1999/4/EK un 2000/13/EK interpretācija - Direktīvas 1999/4/EK spēkā esamība - Pārtikas produktu marķēšana un reklāma - Aizliegums lietot atsauces uz veselību)
   (2004/C 228/08)
   Tiesvedības valoda: nīderlandiešu
   Lietā 239/02 par lūgumu, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam iesniedza Rechtbank van Koophandel te Hasselt (Beļģija) nolūkā saņemt prāvā, kuru iztiesā šī tiesa, starp Douwe Egberts NV un Westrom Pharma NV, Christophe Souranis, kas darbojas ar nosaukumu “Etablissements FICS” un starp Douwe Egberts NV un FICS - World BVBA, prejudiciālu nolēmumu par to, kā interpretēt EKL 28. pantu, kā interpretēt un noteikt 1999. gada 22. februāra Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 1999/4/EK, kas attiecas uz kafijas ekstraktiem un cigoriņu ekstraktiem (OV L 66, 26. lpp), 2. panta spēkā esamību, un kā interpretēt 2000. gada 20. marta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu (OV L 109, 29. lpp) 18. pantu, Tiesa (otrā palāta palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši: J. - P. Piuissochet, J. N. Cunha Rodrigues (referents), R. Schintgen un tiesnese N. Coleric, ģenerāladvokāts L. A Geelhoed, sekretāre M. - F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 15. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               1999. gada 22. februāra Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 1999/4/EK, kas attiecas uz kafijas ekstraktiem un cigoriņu ekstraktiem 2. pants ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka šīs direktīvas pielikumā minēto produktu tirdzniecības laikā nav izlēgta citu apzīmējumu lietošana, ieskaitot komerciālus vai iedomātus nosaukumus, kas jānorāda blakus tirdzniecības apzīmējumiem.

               2)

               2000. gada 20. marta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu (OV L 109, 29. lpp) 18. panta 1. un 2. punkti jāinterpretē tādā nozīmē, ka tie iestājas pret valsts tiesību aktiem, kas šajā gadījumā aizliedz uz pārtikas produktu marķējuma un noformējuma lietot atsauces uz “novājēšanu” un “iesaka, pārbaudīts, pēc ārstu ieteikuma vai atzinuma, vai uz paziņojumiem par apstiprināšanu”.

               3)

               EKL 28. un 30. panti ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka tie iestājas pret valsts tiesību aktiem, kas aizliedz pārtikas preču, kas ievestas no citām dalībvalstīm, reklāmā lietot atsauces uz “novājēšanu” un “iesaka, pārbaudīts, pēc ārstu ieteikuma vai atzinuma, vai uz paziņojumiem par apstiprināšanu”.

      (1)  OV C 202, 24. 8. 2002.


title: Lieta T-22/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 10. novembra spriedums — Esprit International /ITSB — Marc O'Polo International (uz kabatas izvietota “e” burta attēls) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes, ko veido uz kabatas izvietota burta attēls, reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme, ko veido burta attēls — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/23

         Vispārējās tiesas 2011. gada 10. novembra spriedums — Esprit International/ITSB — Marc O'Polo International (uz kabatas izvietota “e” burta attēls)
   (Lieta T-22/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes, ko veido uz kabatas izvietota burta attēls, reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme, ko veido burta attēls - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 370/38
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Esprit International LP (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — M. Treis un E. M. Strobel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji S. Schäffner, vēlāk — G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Marc O'Polo International GmbH (Stephanskirchen, Vācija) (pārstāvji — A. Gaul, V. Spitz, T. Golda un S. Kirschstein-Freund, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 19. novembra lēmumu lietā R 1666/2008-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Marc O’Polo International GmbH un Esprit International LP

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Esprit International LP atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 100, 17.04.2010.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 14. aprīlī lietā C-243/04 P Zoé Gaki-Kakouri pret Eiropas Kopienu Tiesu (Apelācijas sūdzība — Atalgojums Tiesas locekļiem un bijušiem locekļiem — Bijušā Tiesas locekļa, kas ir miris, šķirtās sievas tiesības)

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/12

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 14. aprīlī
   lietā C-243/04 P Zoé Gaki-Kakouri pret Eiropas Kopienu Tiesu (1)

   (Apelācijas sūdzība - Atalgojums Tiesas locekļiem un bijušiem locekļiem - Bijušā Tiesas locekļa, kas ir miris, šķirtās sievas tiesības)
   (2005/C 132/22)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-243/04 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2004. gada 9. jūnijā iesniedza Žojī Gakī-Kakūris [Zoé Gaki-Kakouri] ar dzīvesvietu Atēnās (Grieķija), (advokāte — H. Tagaras [H. Tagaras]) pret Eiropas Kopienu Tiesu (pārstāvis — M. Šauss [M. Schauss]), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas] (referents), tiesneši E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], A. La Pergola [A. La Pergola], S. fon Bārs [S. von Bahr] un J. Malenovskis [J. Malenovský], ģenerāladvokāts L. A. Hēlhuds [L. A. Geelhoed], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 14. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Gakī-Kakūri kundze atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 24.07.2004.


title: Lieta T-826/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 9. jūnija rīkojums – Casasnovas Bernad/Komisija

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/35

         Vispārējās tiesas 2017. gada 9. jūnija rīkojums – Casasnovas Bernad/Komisija
   (Lieta T-826/16) (1)

   (2017/C 269/48)
   Tiesvedības valoda – franču
   Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 22, 23.1.2017.


title: Lieta C-188/09: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums ( Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku/Profaktor Kulesza, Frankowski, Jóźwiak, Orłowski spółka jawna w Białymstoku , agrāk — Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — PVN — Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Tiesību uz nodokļa atskaitīšanu summas samazināšana pienākuma lietot kases aparātu neizpildes gadījumā)

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/7

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku/Profaktor Kulesza, Frankowski, Jóźwiak, Orłowski spółka jawna w Białymstoku, agrāk — Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku

   (Lieta C-188/09) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - PVN - Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu - Tiesību uz nodokļa atskaitīšanu summas samazināšana pienākuma lietot kases aparātu neizpildes gadījumā)
   2010/C 246/11
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku

      Atbildētājs: Profaktor Kulesza, Frankowski, Jóźwiak, Orłowski spółka jawna w Białymstoku, agrāk — Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Naczelny Sąd Administracyjny — Padomes 1967. gada 11. aprīļa Pirmās direktīvas 67/227/EEK par dalībvalstu tiesību aktu par apgrozījuma nodokļiem saskaņošanu (OV 71, 1301. lpp.) 2. panta pirmās un otrā daļas, kā arī Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopējā pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 2. panta, 10. panta 1. un 2. punkta, 17. panta 1. un 2. punkta, 27. panta 1. punkta un 33. panta 1. punkta interpretācija — Šo noteikumu saderīgums ar valsts tiesisko regulējumu, kurā paredzēts obligāti lietot kases aparātus, PVN maksātājiem slēdzot pārdošanas darījumus ar šī nodokļa nemaksātājiem, nosakot par šī pienākuma neizpildi sankciju, kas izpaužas kā tiesību samazināt maksājamā nodokļa summu par 30 % no nodokļa summas zaudēšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               kopējai pievienotās vērtības nodokļa sistēmai, kas definēta Padomes 1967. gada 11. aprīļa Pirmās direktīvas 67/227/EEK par dalībvalstu tiesību aktu par apgrozījuma nodokļiem saskaņošanu 2. panta 1. un 2. punktā un Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kura grozīta ar Padomes 2004. gada 20. janvāra Direktīvu 2004/7/EK, 2. pantā un 10. panta 1. un 2. punktā, kā arī 17. panta 1. un 2. punktā, nav pretrunā tas, ka dalībvalsts uz laiku ierobežo tiesību uz priekšnodokļa atskaitīšanu summu nodokļa maksātājiem, kuri nav ievērojuši formalitāti grāmatvedības uzskaitē reģistrēt savus pārdošanas darījumus, ar nosacījumu, ka ar šādi paredzēto sankciju tiek ievērots samērīguma princips;

               2)

               tādi noteikumi kā 2004. gada 11. marta Likuma par pievienotās vērtības nodokli precēm un pakalpojumiem (ustawa o podatku od towarów i usług) 111. panta 1. un 2. punktā esošie nav “īpaši atkāpes pasākumi”, kuru mērķis ir novērst dažus nodokļu nemaksāšanas vai apiešanas veidus Sestās direktīvas 77/388, kura grozīta ar Direktīvu 2004/7, 27. panta 1. punkta izpratnē;

               3)

               Sestās direktīvas 77/388, kura grozīta ar Direktīvu 2004/7, 33. pants nav šķērslis tam, lai saglabātu tādus noteikumus kā 2004. gada 11. marta Likuma par pievienotās vērtības nodokli precēm un pakalpojumiem 111. panta 1. un 2. punktā esošie.

      (1)  OV C 193, 15.08.2009.


title: Lieta T-404/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 21. septembra rīkojums — Ryanair/Komisija

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/82

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 21. septembra rīkojums — Ryanair/Komisija
   (lieta T-404/07) (1)

   2009/C 267/147

      Tiesvedības valoda — angļu

   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 8, 12.01.2008.


title: Lieta T-28/08: Prasība, kas celta 2008. gada 14. janvārī — Mars /ITSB — Ludwig Schokolade (trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo šokolādes batoniņu)

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/31

         Prasība, kas celta 2008. gada 14. janvārī — Mars/ITSB — Ludwig Schokolade (trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo šokolādes batoniņu)
   (Lieta T-28/08)
   (2008/C 92/64)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mars, Inc., McLean (Savienotās Valstis) (pārstāvji — A. Bryson, barrister, un G. Mills, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Ludwig Schokolade Gmbh & Co. KG, Bergisch Gladbach (Vācija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2007. gada 23. oktobra lēmumu;

               —

               piespriest ITSB segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo šokolādes batoniņu, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29. un 30. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 818 864

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt lūgumu atzīt preču zīmi par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu un atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 3. punkta, 51. panta 2. punkta, 73. panta un 74. panta 1. punkta pārkāpums, jo:

               —

               Apelāciju padomei būtu bijis jāatzīst, ka aplūkojamā forma būtiski atšķiras no attiecīgajā nozarē pastāvošām normām un ieražām;

               —

               Apelāciju padome pieprasīja pierādīt, ka preču zīme bija guvusi atšķirtspēju katrā attiecīgajā dalībvalstī, aplūkojot jautājumu saistībā ar katru konkrētu dalībvalsti, nevis balstoties uz to, vai tā bija guvusi atšķirtspēju Kopienas šokolādes batoniņu tirgus būtiskajā daļā;

               —

               Apelāciju padome apstrīdēto lēmumu pamatoja ar apstākļiem, kurus iepriekš nebija izvirzījuši nedz Birojs, nedz Ludwig Schokolade.


title: Lieta T-395/16: Prasība, kas celta 2016. gada 22. jūlijā – Windfinder R&L/EUIPO (“Windfinder”)

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/41

         Prasība, kas celta 2016. gada 22. jūlijā – Windfinder R&L/EUIPO (“Windfinder”)
   (Lieta T-395/16)
   (2016/C 343/55)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Windfinder R&L GmbH & Co. KG (Ķīle, Vācija) (pārstāvis – B. Schneider, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Windfinder” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 350 467

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 12. maija lēmums lietā R 1206/2015–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 13 350 467 tiktu reģistrēts šim pieteikumam atbilstošajā apjomā;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta pārkāpums.


title: Lieta C-91/10: Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 29. septembra rīkojums ( Rechtbank Breda (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — VAV-Autovermietung GmbH/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roosendaal (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — EKL 49. līdz 55. pants — Automašīnas — Tādas automašīnas izmantošana dalībvalstī, kas ir reģistrēta un iznomāta citā dalībvalstī — Šī transportlīdzekļa aplikšana ar nodokli pirmajā dalībvalstī, uzsākot tā lietošanu valsts ceļu satiksmē)

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/13

         Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 29. septembra rīkojums (Rechtbank Breda (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — VAV-Autovermietung GmbH/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roosendaal

   (Lieta C-91/10) (1)

   (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - EKL 49. līdz 55. pants - Automašīnas - Tādas automašīnas izmantošana dalībvalstī, kas ir reģistrēta un iznomāta citā dalībvalstī - Šī transportlīdzekļa aplikšana ar nodokli pirmajā dalībvalstī, uzsākot tā lietošanu valsts ceļu satiksmē)
   2011/C 30/19
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Rechtbank Breda

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: VAV-Autovermietung GmbH

      Atbildētājs: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roosendaal

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Rechtbank Breda — LESD 56.–62. panta interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar ko ir jāmaksā reģistrācijas nodoklis, uzsākot transportlīdzekļa lietošanu valsts ceļu satiksmē

      Rezolutīvā daļa:

   EKL 49.-55. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kāds ir pamata lietā un saskaņā ar kuru personai, kas dzīvo vai ir reģistrēta vienā dalībvalstī un kas šajā dalībvalstī izmanto automašīnu, kura ir reģistrēta vai iznomāta citā dalībvalstī, uzsākot šī transportlīdzekļa lietošanu valsts ceļu satiksmē, ir jāmaksā pilns nodoklis, kura saldo, kas tiek aprēķināts, ņemot vērā minētās automašīnas lietošanas šajā ceļu satiksmē ilgumu, tiek atmaksāts, neieskaitot procentus, pēc šīs izmantošanas beigām.

      (1)  OV C 113, 01.05.2010.


title: Lieta T-83/11 un T-84/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 13. novembra spriedums — Antrax It /ITSB — THC (Apkures radiatori) (Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēti Kopienas dizainparaugi, kas atveido apkures radiatoru termosifonus — Agrāks dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Individuāla rakstura neesamība — Atšķirīga kopējā iespaida neesamība — Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Attīstības līmeņa piesātinātība — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               22.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/19

         Vispārējās tiesas 2012. gada 13. novembra spriedums — Antrax It/ITSB — THC (Apkures radiatori)
   (Lieta T-83/11 un T-84/11) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēti Kopienas dizainparaugi, kas atveido apkures radiatoru termosifonus - Agrāks dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Individuāla rakstura neesamība - Atšķirīga kopējā iespaida neesamība - Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Attīstības līmeņa piesātinātība - Pienākums norādīt pamatojumu)
   2012/C 399/32
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Antrax It Srl (Resana, Itālija) (pārstāvis — L. Gazzola, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji G. Mannucci un A. Folliard-Monguiral, vēlāk A. Folliard-Monguiral un F. Mattina)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: The Heating Company (THC) (Dilsena, Beļģija) (pārstāvis — J. Haber, avocat)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ITSB Apelāciju trešās padomes 2010. gada 2. novembra lēmumus lietās R 1451/2009-3 un R 1452/2009-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesiem starp The Heating Company (THC) un Antrax It Srl

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju trešās padomes 2010. gada 2. novembra lēmumus lietās R 1451/2009-3 un R 1452/2009-3, ciktāl ar tiem atzīti par spēkā neesošiem dizainparaugi Nr. 000593959-0001 un Nr. 000593959-0002;

               2)

               prasības pārējā daļā noraidīt;

               3)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Antrax It Srl tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā;

               4)

               The Heating Company (THC) sedz savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā un atlīdzina Antrax It Srl izdevumus procesos Apelāciju padomē.

      (1)  OV C 113, 09.04.2011.


title: Lieta T-507/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūnija spriedums — Psytech International /ITSB — Institute for Personality & Ability Testing ( “16PF” ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “16PF” — Absolūti atteikuma pamatojumi — Atšķirtspēja — Aprakstoša rakstura neesamība — Apzīmējumu, kas kļuvuši ierasti, neesamība — Ļaunticības neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) līdz d) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) līdz d) apakšpunkts un 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/23

         Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūnija spriedums — Psytech International/ITSB — Institute for Personality & Ability Testing (“16PF”)
   (Lieta T-507/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “16PF” - Absolūti atteikuma pamatojumi - Atšķirtspēja - Aprakstoša rakstura neesamība - Apzīmējumu, kas kļuvuši ierasti, neesamība - Ļaunticības neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) līdz d) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) līdz d) apakšpunkts un 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   2011/C 211/50
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Psytech International Ltd (Pulloxhill, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — N. Phillips, solicitor, un N. Saunders, barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra lietas dalībniece procesā ITSB Apelāciju padomē, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Institute for Personality & Ability Testing, Inc. (Champaign, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — G. Hobbs, QC, un A. Chaudri, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 23. jūlija lēmumu lietā R 1012/2007-2 par spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Psytech International Ltd un Institute for Personality & Ability Testing, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Psytech International Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 24.01.2009.


title: Lieta T-851/14: Prasība, kas celta 2014. gada 26. decembrī – Slovak Telekom/Komisija

text:
               20.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 127/30

         Prasība, kas celta 2014. gada 26. decembrī – Slovak Telekom/Komisija
   (Lieta T-851/14)
   (2015/C 127/42)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Slovak Telekom a.s. (Bratislava, Slovākijas Republika) (pārstāvji – D. Geradin, advokāts, un R. O’Donoghue, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt apstrīdētā lēmuma 1. un 2. pantu, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               pakārtoti, samazināt prasītājai ar apstrīdētā lēmuma 2. pantu uzlikto naudas sodu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               ja Tiesa noraidītu prasību kā nepieņemamu vai noraidītu to pēc būtības, piespriest katram lietas dalībniekam segt savus izdevumus pašam.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar savu prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2014. gada 16. oktobra lēmumu (AT.39523 – Slovak Telekom), ar ko tika konstatēta prasītājas un tās mātesuzņēmuma ļaunprātīga rīcība Slovākijas platjoslas tirgū saskaņā ar LESD 102. pantu un EEZ līguma 54. pantu.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā un acīmredzamu kļūdu vērtējumā, konstatējot, ka prasītāja esot ļaunprātīgi atteikusies veikt piegādi.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību saistībā ar tās cenu starpības samazināšanas novērtējumu. Prasītāja norāda, ka:

                           —

                           Komisija līdz apstrīdētā lēmuma pieņemšanai neesot paudusi pamatotus iebildumus attiecībā uz prasītājas konkrētiem cenu principiem, metodoloģiju un iesniegtajiem datiem un

                           —

                           Komisija apstrīdētajā lēmumā pirmo reizi esot izvirzījusi jaunu “vairāku periodu” pieeju, lai to, kas iepriekš 2005. gadā bija pozitīva peļņa, pārvērstu par negatīvu peļņu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi faktu un/vai tiesību piemērošanas kļūdas, un/vai acīmredzamu kļūdu vērtējumā, konstatējot, ka prasītājas rīcība veidoja cenu starpības samazināšanu. Prasītāja norāda, ka:

                           —

                           Komisija neesot pareizi piemērojusi ilgtermiņa vidējo papildu izmaksu (“IVPI”) principus, metodoloģiju un datus, kā arī neesot ņēmusi vērā prasītājas IVPI efektīvās izmaksas, un

                           —

                           Komisija esot pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā un/vai acīmredzamas kļūdas vērtējumā saistībā ar tās “vairāku periodu” pieeju.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā un acīmredzamu kļūdu vērtējumā, uzskatot, ka prasītāja un Deutsche Telekom ietilpst vienā uzņēmumā un ka tās abas ir atbildīgas par apgalvoto prasītājas izdarīto pārkāpumu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā un acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā arī pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, nosakot naudas soda apmēru.


title: Lietas T-274/08 un T-275/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 22. aprīļa spriedums — Itālija/Komisija (ELGF — Dalībvalstu maksājumu aģentūru grāmatojumu noskaidrošana attiecībā uz ELGF finansētajiem izdevumiem — Summas, kuras ir jāatgūst no Itālijas Republikas sakarā ar to, ka paredzētajos termiņos nav veikta atgūšana — Finansiālo seku jēdziens — Procentu iekļaušana — Regulas (EK) Nr. 1290/2005 32. panta 5. punkts)

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/28

         Vispārējās tiesas 2010. gada 22. aprīļa spriedums — Itālija/Komisija
   (Lietas T-274/08 un T-275/08) (1)

   (ELGF - Dalībvalstu maksājumu aģentūru grāmatojumu noskaidrošana attiecībā uz ELGF finansētajiem izdevumiem - Summas, kuras ir jāatgūst no Itālijas Republikas sakarā ar to, ka paredzētajos termiņos nav veikta atgūšana - Finansiālo seku jēdziens - Procentu iekļaušana - Regulas (EK) Nr. 1290/2005 32. panta 5. punkts)
   2010/C 148/49
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Jimeno Fernández un P. Rossi)

      Priekšmets

   Lietā T-274/08 prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 30. aprīļa Lēmumu 2008/396/EK par dalībvalstu maksājumu aģentūru grāmatojumu noskaidrošanu attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) finansētiem izdevumiem 2007. finanšu gadā (OV L 139, 33. lpp.), tiktāl, ciktāl ar to ir ietverti procentu maksājumi summās, kuras ir jāatmaksā no Itālijas valsts budžeta saskaņā ar Padomes 2005. gada 21. jūnija Regulas (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 209, 1. lpp.) 32. panta 5. punktu, un lietā T-275/08 prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 30. aprīļa Lēmumu 2008/394/EK par Vācijas, Itālijas un Slovākijas atsevišķu maksājumu aģentūru grāmatojumu noskaidrošanu attiecībā uz izdevumiem, ko finansējusi Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļa, 2006. finanšu gadā (OV L 139, 22. lpp.), tiktāl, ciktāl ar to summās, kuras ir jāatmaksā no Itālijas valsts budžeta ir ietverti procentu maksājumi saskaņā ar Regulas Nr. 1290/2005 32. panta 5. punktu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietas T-274/08 un T-275/08 tiek apvienotas sprieduma taisīšanai;

               2)

               prasības noraidīt;

               3)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 223, 30.08.2008.


title: Lieta F-63/06: Prasība, kas celta  2006. gada 5. maijā  —  Luigi Mascheroni  pret Eiropas Kopienu Komisiju

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/42

         Prasība, kas celta 2006. gada 5. maijā — Luigi Mascheroni pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta F-63/06)
   (2006/C 178/79)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Mascheroni, Vergiate, Itālija (pārstāvji — A. Vianello un G. Orelli, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               konstatēt un atzīt par prasītāju augstāk stāvošas amatpersonas rīcības prettiesiskumu;

               —

               konstatēt un atzīt, ka šī rīcība rada kaitējumu, kā arī to, ka prasītājs tā rezultātā ir cietis būtisku kaitējumu;

               —

               atzīt prasītāja tiesības saņemt Kopienas palīdzību procedūrās, kuras viņš ierosinās valsts tiesā jautājumā par ciesto kaitējumu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs savas prasības atbalstam norāda, ka iecēlējinstitūcija (AIPN) uzskatīja par prasītāju augstāk stāvošas amatpersonas rīcību par nepierādītu. Iecēlējinstitūcija turklāt pārkāpa dažādus tiesību principus, piemēram, nediskriminācijas, samērīguma, varas ļaunprātīgas neizmantošanas, objektivitātes, saskaņotības, taisnīguma un loģiskuma principu.


title: Lieta C-107/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 22. februārī iesniedza Tribunale di Pordenone (Itālija) – kriminālprocess pret Giorgio Fidenato

text:
               10.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 22. februārī iesniedza Tribunale di Pordenone (Itālija) – kriminālprocess pret Giorgio Fidenato

   (Lieta C-107/16)
   (2016/C 165/11)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Pordenone

      Lietas dalībnieks pamatlietā

      Giorgio Fidenato

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               vai Regulas Nr. 178/2002 (1) 54. panta izpratnē Komisijai ir pienākums, reaģējot uz dalībvalsts lūgumu, veikt ārkārtas pasākumus arī tad, ja nav smaga un acīmredzama riska cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai videi;

               2)

               vai gadījumā, kad Komisija paziņo, ka nepastāv priekšnoteikumi ārkārtas pasākuma veikšanai, dalībvalsts var rīkoties atbilstoši iepriekš minētās regulas 53. pantam;

               3)

               vai dalībvalsts var veikt ārkārtas pasākumus atbilstoši Regulas Nr. 1829/2003 (2) 34. pantam arī tad, ja nav izpildīta prasība par smagu un acīmredzamu risku, pamatojoties uz piesardzības principu, un atstāt spēkā šādus pasākumus arī pēc tam, kad Komisija, pārbaudot EFSA atzinumu, ir paziņojusi novērtējumu, ka nepastāv priekšnoteikumi ārkārtas pasākuma veikšanai.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regula (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regula (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību (OV L 268, 1. lpp.).


title: Lieta T-11/16: Prasība, kas celta 2016. gada 18. janvārī – De Masi/Komisija

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/34

         Prasība, kas celta 2016. gada 18. janvārī – De Masi/Komisija
   (Lieta T-11/16)
   (2016/C 078/47)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fabio De Masi (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – A. Fischer-Lescano)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2015. gada 9. decembra lēmumu par pieteikumu piekļūt Rīcības kodeksa grupas dokumentiem;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2015. gada 9. novembra lēmumu par ierobežotu piekļuvi Rīcības kodeksa grupas dokumentiem;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktu un segt iespējamos personu, kas iestājušās lietā prasītāja prasījumu atbalstam, tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, no kuriem divi attiecas uz atbildētājas 2015. gada 9. decembra lēmumu un divi – uz tās 2015. gada 9. novembra lēmumu.

               —

               Par atbildētājas 2015. gada 9. decembra lēmumu

                           1.

                           Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (1) 8. panta 1. punkta pārkāpums.
                           Prasītājs apgalvo, ka ar 2015. gada 9. decembra lēmumu ir pārkāptas iepriekš minētajā normā paredzētās tiesības atkārtotā pieteikuma pienācīgu izskatīšanu.

                           2.

                           Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 15. panta 3. punkts, skatot to kopā ar Regulas Nr. 1049/2001 2. panta 1. punktu.
                           Turklāt prasītājs apgalvo, ka, atsakoties viņam piešķirt pilnīgu piekļuvi dokumentiem, kurus atbildētāja ir sagatavojusi attiecībā uz Rīcības kodeksa grupu (uzņēmējdarbības nodokļi), kuru bija izveidojusi Padome, Komisija esot pārkāpusi viņa iepriekš minētajā normā paredzētās tiesības iepazīties ar šiem dokumentiem.

               —

               Par Komisijas 2015. gada 9. novembra lēmumu

                           3.

                           Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts LESD 230. panta 2. punkts, skatot to kopā ar LES 10. panta 2. punktu, un abus skatot kopā ar pienākumiem sniegt informāciju.
                           Prasītājs apgalvo, ka primārās tiesības viņam kā Eiropas Parlamenta deputātam piešķir subjektīvas tiesības pilnībā piekļūt dokumentiem, ciktāl šie dokumenti ir nepieciešami parlamentārās kontroles veikšanai.

                           4.

                           Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts iestāžu pamatnolīgums par Eiropas Parlamenta un Eiropas Komisijas attiecībām.
                           Prasītājs visbeidzot apgalvo, ka ar 2015. gada 9. novembra lēmumsu turklāt esot pārkāpts minēto iestāžu pamatnolīgums, kura piemērošanā ir jāievēro LESD 230. panta mērķis par iespējami plašāku piekļuvi dokumentiem.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Oficiālajā Vēstnesī publicētā paziņojuma lietā T-527/10 labojums ( OV C 227, 28.7.2012., 20. lpp. )

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/30

         Oficiālajā Vēstnesī publicētā paziņojuma lietā T-527/10 labojums
   (
         “Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” C 227, 2012. gada 28. jūlijs, 20. lpp.
      )
   2012/C 258/55
   Paziņojumu Oficiālajā Vēstnesī lietā T-527/10 Google/ITSB – G-mail (“GMail”) lasīt šādi:

      Vispārējās tiesas 2012. gada 6. jūnija rīkojums – Google/ITSB – G-mail (“GMail”)
      (Lieta T-527/10) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
      2012/C 258/55
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Google, Inc. (Wilmington, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – M. Kinkeldey un A. Bognár, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Botis)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: G-mail GmbH (Losandželosa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – S. Eble, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 8. septembra lēmumu lietā R 342/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Giersch Ventures LLC un Google, Inc.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

                  2)

                  prasītāja un persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī katra no tām atlīdzina pusi no atbildētāja tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 30, 29.01.2011


title: Lieta C-144/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 24. martā iesniedza Giudice di pace di Mestre (Itālija) — kriminālprocess pret Asad Abdallah

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 24. martā iesniedza Giudice di pace di Mestre (Itālija) — kriminālprocess pret Asad Abdallah

   (Lieta C-144/11)
   2011/C 152/30
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Giudice di pace di Mestre

      Lietas dalībnieks pamata procesā

   Asad Abdallah

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīva 2008/115/EK (1) nepieļauj tādu valsts tiesību normu kā 1998. gada 25. jūlija Dekrētlikuma Nr. 286 10.a pants, kurā par pārkāpumu, par kuru ir noteikts naudas sods EUR 5 000 līdz 10 000 apmērā, tiek uzskatīts tas vien, ka trešās valsts valstpiederīgais ieceļo vai uzturas valsts teritorijā, pārkāpjot imigrācijas jomā pieņemtos tiesību aktus?

               2)

               Vai Direktīvas 2008/115/EK 2. panta 2. punkta b) apakšpunktu var interpretēt tādējādi, ka minētajā direktīvā paredzēto garantiju piemērošanas jomā neietilpst izraidīšana, kura ir noteikta kā 1998. gada 25. jūlija Dekrētlikuma Nr. 286 16. panta 1. punktā paredzēts aizstājošs sods par pārkāpuma izdarīšanu, kas ir noteikts tikai par ieceļošanu vai uzturēšanos valsts teritorijā vien, kura ir paredzēta 1998. gada 25. jūlija Dekrētlikuma Nr. 286 10.a pantā?

      (1)  OV L 348, 98. lpp.


title: Lieta C-690/15: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 10. maija spriedums (Cour administrative d'appel de Douai (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Savienības ierēdnis — Civildienesta noteikumi — Obligāta dalība Eiropas Savienības iestāžu sociālā nodrošinājuma shēmā — Dalībvalstī gūti ienākumi no nekustamā īpašuma — Pienākums atbilstoši dalībvalsts tiesībām maksāt vispārēju sociālo iemaksu, sociālo iemaksu un papildiemaksas — Dalība šīs dalībvalsts sociālā nodrošinājuma pakalpojumu finansēšanā

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/9

         Tiesas (virspalāta) 2017. gada 10. maija spriedums (Cour administrative d'appel de Douai (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics

   (Lieta C-690/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības ierēdnis - Civildienesta noteikumi - Obligāta dalība Eiropas Savienības iestāžu sociālā nodrošinājuma shēmā - Dalībvalstī gūti ienākumi no nekustamā īpašuma - Pienākums atbilstoši dalībvalsts tiesībām maksāt vispārēju sociālo iemaksu, sociālo iemaksu un papildiemaksas - Dalība šīs dalībvalsts sociālā nodrošinājuma pakalpojumu finansēšanā)
   (2017/C 239/11)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour administrative d'appel de Douai

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Wenceslas de Lobkowicz

      Atbildētāja: Ministère des Finances et des Comptes publics

      Rezolutīvā daļa:

   Protokola (Nr. 7) par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā, kas pievienots LES, LESD un EAEK līguma pielikumā, 14. pants, kā arī Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu tiesību normas par Savienības iestāžu kopējo sociālā nodrošinājuma sistēmu ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, kurā paredzēts, ka par ienākumiem no nekustamā īpašuma, kurus dalībvalstī ir guvis Savienības ierēdnis, kura nodokļu rezidence ir šajā dalībvalstī, ir jāmaksā sociālās iemaksas, kas tiek izmantotas šīs pašas dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmas finansēšanai.

      (1)  OV C 98, 14.3.2016.


title: Lieta F-44/12: Prasība, kas celta 2012. gada 2. aprīlī — ZZ un ZZ /Komisija

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/25

         Prasība, kas celta 2012. gada 2. aprīlī — ZZ un ZZ/Komisija
   (Lieta F-44/12)
   2012/C 184/55
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ un ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.–N. Louis, É. Marchal un S. Orlandi, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt priekšlikumu pārskaitīt pensijas tiesības, kas iegūtas pirms dienesta uzsākšanas Komisijā, pamatojoties uz aprēķinu, kurā ir ņemti vērā jaunie Vispārīgie īstenošanas noteikumi (VĪN), kuri stājās spēkā pēc tam, kad prasītāji bija iesnieguši pieteikumus par pārskaitīšanu

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt lēmumus, ar kuriem noraidītas prasītāju sūdzības, ar kurām tika lūgts piemērot VĪN un uzkrāšanas likmes, kuras bija spēkā brīdī, kad viņi iesniedza pieteikumus par pensijas tiesību pārskaitīšanu;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt lēmumus par viņu pensiju tiesību, kas iegūtas pirms dienesta uzsākšanas Komisijā, piemaksas aprēķinu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-265/06: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 10. aprīļa spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Preču brīva aprite — EKL 28. un 30. pants — EEZ līguma 11. un 13. pants — Importa kvantitatīvie ierobežojumi — Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Mehāniskie transportlīdzekļi — Krāsainu plēvju līmēšana uz logu stikliem)

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/6

         Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 10. aprīļa spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-265/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Preču brīva aprite - EKL 28. un 30. pants - EEZ līguma 11. un 13. pants - Importa kvantitatīvie ierobežojumi - Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību - Mehāniskie transportlīdzekļi - Krāsainu plēvju līmēšana uz logu stikliem)
   (2008/C 128/08)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Kaeiross [A. Caeiros], P. Gerra e Andrade [P. Guerra e Andrade] un M. Patakja [M. Patakia])

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Fernandišs [L. Fernandes], pārstāvis, un A. Duarte di Almeida [A. Duarte de Almeida], advocat)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. un 30. panta pārkāpums — Valsts tiesību akts, kurā ir paredzēts aizliegums uzlīmēt krāsainas plēves uz vieglo un kravas automobiļu logu stikliem
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Portugāles Republika, 2003. gada 11. marta Dekrēta-likuma Nr. 40/2003 2. panta 1. punktā paredzot aizliegumu uzlīmēt krāsainas plēves uz mehānisko transportlīdzekļu logu stikliem, nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar EKL 28. un 30. pantu, kā arī 1992. gada 2. maija Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 11. un 13. pantu;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 212, 2.9.2006.


title: Lieta F-26/09: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 9. marta spriedums — N /Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Pieņemamība — Psiholoģiska vardarbība — Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses — Morālais kaitējums)

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/51

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 9. marta spriedums — N/Parlaments
   (Lieta F-26/09) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Pieņemamība - Psiholoģiska vardarbība - Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses - Morālais kaitējums)
   2010/C 134/85
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: N (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — É. Boigelot, avocat)

      Atbildētājs: Parlaments (pārstāvji — K. Zejdová un R. Ignătescu)

      Priekšmets

   Piespriešana Parlamentam samaksāt prasītājam summu EUR 12 000 apmērā kā atlīdzību par kaitējumu, kas radies, pirmkārt, tāpēc, ka viņš ir bijis psiholoģiskas un profesionālas vajāšanas upuris, un, otrkārt, tāpēc, ka neatkarīga institūcija nav veikusi iekšēju administratīvo izmeklēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               piespriest Eiropas Parlamentam samaksāt N atlīdzību par kaitējumu EUR 2 000 apmērā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina trīs ceturtdaļas N tiesāšanās izdevumu;

               4)

               N sedz vienu ceturtdaļu savu tiesāšanās izdevumu pats.

      (1)  OV C 153, 04.07.2009., 51. lpp.


title: Lieta C-185/10: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 29. marta spriedums — Eiropas Komisija/Polijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/83/EK — 5. un 6. pants — Patentētas zāles — Cilvēkiem paredzētas zāles — Tirdzniecības atļauja — Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā atļauts bez iepriekšējas atļaujas laist šīs valsts tirgū zāles, kuru cena ir mazāka nekā atļautām zālēm ar līdzīgām iezīmēm)

text:
               26.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/3

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 29. marta spriedums — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-185/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/83/EK - 5. un 6. pants - Patentētas zāles - Cilvēkiem paredzētas zāles - Tirdzniecības atļauja - Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā atļauts bez iepriekšējas atļaujas laist šīs valsts tirgū zāles, kuru cena ir mazāka nekā atļautām zālēm ar līdzīgām iezīmēm)
   2012/C 151/05
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Šimerdová un K. Herrmann)

      Atbildētāja: Polijas Republika (pārstāvis — M. Szpunar)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.), 6. panta pārkāpums — Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā atļauts bez iepriekšējas atļaujas laist šīs valsts tirgū zāles, kuru cena ir mazāka nekā atļautām zālēm ar līdzīgām iezīmēm

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieņemot un paturot spēkā 2001. gada 6. septembra Zāļu likuma (Prawo farmaceutyczne) 4. pantu ar grozījumiem, kas izdarīti ar 2007. gada 30. marta likumu, ciktāl šajā pantā netiek pieprasīta tirdzniecības atļauja, lai laistu tirgū no ārvalstīm ievestas zāles, kurām ir tādas pašas aktīvās vielas, deva un forma kā zālēm, kurām Polijā ir izdota tirdzniecības atļauja, ja pirmo zāļu cena ir konkurētspējīga salīdzinājumā ar pēdējo zāļu cenām, Polijas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Regulu (EK) Nr. 1394/2007, 6. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010.


title: Lieta T-343/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 21. septembra rīkojums — Etimine un Etiproducts /EĶA (Prasība atcelt tiesību aktu — REACH — Borskābes un bezūdens dinātrija tetraborāta kvalificēšana par ļoti lielas bažas izraisošām vielām — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/22

         Vispārējās tiesas 2011. gada 21. septembra rīkojums — Etimine un Etiproducts/EĶA
   (Lieta T-343/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - REACH - Borskābes un bezūdens dinātrija tetraborāta kvalificēšana par ļoti lielas bažas izraisošām vielām - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   2011/C 340/47
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Etimine SA (Bettembourg, Luksemburga) un AB Etiproducts Oy (Espoo, Somija) (pārstāvji — C. Mereu un K. Van Maldegem, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (EĶA) (pārstāvji — M. Heikkilä un W. Broere, kuriem palīdz J. Stuyck un A. — M. Vandromme, avocats)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Oliver un E. Manhaeve, kuriem palīdz K. Sawyer, barrister)

      Priekšmets

   Prasība atcelt EĶA 2010. gada 18. jūnijā publicēto lēmumu par borskābes (EK Nr. 233-139-2) un bezūdens dinātrija tetraborāta (EK Nr. 215-540-4) kvalificēšanu par vielām, kas atbilst kritērijiem, kas paredzēti 57. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulā (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 1. lpp.), un par šo vielu iekļaušanu to vielu sarakstā, kas vēlāk iekļaujamas minētās regulas XIV pielikumā, saskaņā ar šīs regulas 59. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prastību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Etimine SA un AB Etiproducts Oy sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Ķimikāliju aģentūras (EĶA) tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 288, 23.10.2010.


title: Lieta T-31/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 19. septembra spriedums — Fraas /ITSB (Rūtiņu raksts rozā, violetā, smilškrāsā un pelēkā krāsā) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes, kas attēlo rūtiņu rakstu rozā, violetā, smilškrāsā un pelēkā krāsā, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 75. pants un 76. panta 1. punkts)

text:
               27.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/20

      Vispārējās tiesas 2012. gada 19. septembra spriedums — Fraas/ITSB (Rūtiņu raksts rozā, violetā, smilškrāsā un pelēkā krāsā)
      (Lieta T-31/11) (1)

      (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes, kas attēlo rūtiņu rakstu rozā, violetā, smilškrāsā un pelēkā krāsā, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 75. pants un 76. panta 1. punkts)
      (2012/C 331/35)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Vācija) (pārstāvji — R. Kunze un G. Würtenberger, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji B. Schmidt, vēlāk — D. Walicka)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 15. novembra lēmumu lietā R 1284/2010-4 saistībā ar pieteikumu kā Kopienas preču zīmi reģistrēt grafisku apzīmējumu, kas attēlo rūtiņu rakstu rozā, violetā, smilškrāsā un pelēkā krāsā

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  V. Fraas GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 72, 5.3.2011.


title: Lieta T-748/15: Prasība, kas celta 2015. gada 21. decembrī – Gauff/ITSB – H.P. Gauff Ingenieure (“Gauff”)

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/26

         Prasība, kas celta 2015. gada 21. decembrī – Gauff/ITSB – H.P. Gauff Ingenieure (“Gauff”)
   (Lieta T-748/15)
   (2016/C 078/36)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nirnberga, Vācija) (pārstāvis –A. Molnar, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG (Frankfurte pie Mainas, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Gauff” – Kopienas preču zīme Nr. 6 192 521

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 8. oktobra lēmums lietā R 1350/2014-1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ ITSB, lai izskatītu strīdus apsvērumus, kuri kļūdaini nav tikuši izskatīti;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp procesā Apelācijas padomē radušos izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 53., 56., 57. un 76. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 2868/95 pārkāpums;

               —

               tiesību tikt uzklausītam pārkāpums;

               —

               nepietiekams pamatojums.


title: Lieta C-210/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 3. maijā iesniedza Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Ungārijas Republika) — Márton Urbán/Vám- és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága

text:
               17.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 3. maijā iesniedza Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Ungārijas Republika) — Márton Urbán/Vám- és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága

   (Lieta C-210/10)
   2010/C 195/11
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Hajdú-Bihar Megyei Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Márton Urbán

      Atbildētāja: Vám- és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulas (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 un Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98 un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 (1), 19. panta 1. un 4. punktā noteikto samērīguma prasību ir saderīgi noteikumi par sodiem, kuros paredzēts, ka par ikvienu Padomes 1985. gada 20. decembra Regulas (EEK) Nr. 3821/85 (2) 13.–16. panta noteikumu par reģistrācijas kontrolierīču datu reģistrācijas diagrammu izmantošanu autotransportā pārkāpumu obligāti jāpiemēro naudas sods vienādā HUF 100 000 apmērā?

               2)

               Vai ar samērīguma principu ir saderīgi noteikumi par sodiem, kuros naudas soda apmērs netiek noteikts atbilstoši izdarītā pārkāpuma smagumam?

               3)

               Vai ar samērīguma principu ir saderīgi noteikumi par sodiem, kuros nav ļauts ņemt vērā nevienu pārkāpēja vainu mīkstinošu apstākli?

               4)

               Vai ar samērīguma principu ir saderīgi noteikumi par sodiem, kuros nav paredzēta atšķirīga attieksme atkarībā no pārkāpēja personiskajiem apstākļiem?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regula (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 un Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98 un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 (Dokuments attiecas uz EEZ) — Paziņojums (OV L 102, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 1985. gada 20. decembra Regula (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (OV L 370, 8. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā: 7. nod., 1. sēj., 227. lpp.).


title: Lieta C-407/06: Prasība, kas celta 2006. gada 3. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/27

         Prasība, kas celta 2006. gada 3. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti
   (Lieta C-407/06)
   (2006/C 281/43)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Schima un J. Hottiaux)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 16. decembra Direktīvu 2003/105/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 96/82/EK par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanu, kas saistīti ar bīstamām vielām (1), un jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2003/105/EK transponēšanai beidzās 2005. gada 30. jūnijā.

      (1)  OV L 345, 31.12.2003., 97. lpp.


title: Lieta C-358/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 27. jūnijā iesniedza Bundesgerichtshofs (Vācija) — kriminālprocess pret Markus D.

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 27. jūnijā iesniedza Bundesgerichtshofs (Vācija) — kriminālprocess pret Markus D.

   (Lieta C-358/13)
   2013/C 325/13
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieks pamata procesā

      Markus D.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK (1), kurā grozījumi izdarīti ar 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/27/EK (2), 1. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka vielas vai vielu salikumi šīs tiesību normas izpratnē, kuri tikai pārveido cilvēka fizioloģiskās funkcijas — tātad neatjauno vai neuzlabo tās — par zālēm ir jāuzskata tikai tad, ja tie dod terapeitisku labumu vai katrā ziņā izraisa labvēlīgu fizioloģisko funkciju pārveidošanu? Tātad, vai vielas vai vielu salikumi, kuri tiek lietoti vienīgi to reibumu radošās psihoaktīvās iedarbībās dēļ un turklāt katrā ziņā nelabvēlīgi ietekmē veselību, neietilpst direktīvas zāļu jēdzienā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīva 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/27/EK, ar ko groza Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 136, 34. lpp.).


title: Lieta C-107/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 25. februārī iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) — Enel Maritsa Iztok 3 /Valsts ieņēmumu aģentūras centrālās pārvaldes “Sūdzību un izpildes pārvaldības” direkcijas direktors

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 25. februārī iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) — Enel Maritsa Iztok 3/Valsts ieņēmumu aģentūras centrālās pārvaldes “Sūdzību un izpildes pārvaldības” direkcijas direktors
   (Lieta C-107/10)
   2010/C 134/30
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen sad Sofia-grad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Enel Maritsa Iztok 3

      Atbildētājs: Valsts ieņēmumu aģentūras centrālās pārvaldes “Sūdzību un izpildes pārvaldības” direkcijas direktors

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Padomes 1977. gada 17. maija Direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (1), 18. panta 4. punkta un Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (2) 183. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pamata lietas apstākļos pieļauj, ka

               1)

               pamatojoties uz likuma grozījumiem, lai apkarotu nodokļu nemaksāšanu, pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanas termiņš tiek pagarināts līdz nodokļu revīzijas lēmuma pieņemšanas dienai, jo 45 dienu laikā pēc nodokļu deklarācijas iesniegšanas ir uzsākta nodokļu revīzija par attiecīgo personu, bet par šo laiku netiek maksāti procenti par atmaksājamo summu, un vienlaicīgi ir šādi apstākļi:

                           a)

                           līdz šiem grozījumiem likumā noteiktais 45 dienu termiņš nodokļu atmaksāšanai bija beidzies un par atmaksājamo summu sākās procentu maksājums neatkarīgi no nodokļu revīzijas uzsākšanas,

                           b)

                           nodokļu revīzijā tika konstatēts, ka deklarētā atmaksājamā nodokļa summa bija pareiza,

                           c)

                           nodokļu maksātāja vienīgā likumiskā iespēja samazināt šo termiņu ir iesniegt nodrošinājumu naudas līdzekļu, valsts obligāciju vai citu beznosacījuma un neatsaucamu bankas garantiju veidā par noteiktu periodu tādā apmērā, kāda ir atmaksājamā summa;

               2)

               pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanai tiek paredzēts 45 dienu termiņš, ko skaita no šī nodokļa deklarācijas iesniegšanas dienas, kā arī likumā tiek noteikta iespēja šo termiņu apturēt un attiecīgi arī pagarināt ar šajā termiņā pieņemtu rīkojumu par nodokļu revīzijas uzsākšanu, bet taksācijas periods šī nodokļa aprēķināšanai ir viens mēnesis;

               3)

               pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšana tiek veikt ar nodokļu revīzijas lēmumu, kurā atmaksājamai summai tiek piemērots ieskaits pret tajā pašā lēmumā noteiktajiem PVN parādiem un citiem nodokļu parādiem, kā arī valsts prasījumiem par dažādiem taksācijas periodiem un šo summu procentiem, kas ir piemēroti līdz nodokļu revīzijas lēmuma pieņemšanas dienai, ja nodokļu revīzijā ir konstatēts, ka deklarētā atmaksājamā summa ir pareiza, un vienlaicīgi ir šādi apstākļi:

                           a)

                           nodokļu revīzijas procedūrā nav atļauta pagaidu nodrošinājuma iesniegšana attiecībā uz turpmākiem valsts prasījumiem, kas varētu tikt noteikti nodokļu revīzijas lēmuma pieņemšanas procedūrā,

                           b)

                           valsts tiesību aktos ieskaits pret valsts prasījumiem netiek uzskatīts kā piespiedu piedziņas vai nodrošinājuma pasākums,

                           c)

                           apstrīdēšanas termiņš, kā arī pamatsummu un procentu, kam piemērots ieskaits, brīvprātīgas samaksas termiņš nav beidzies, jo šīs summas tika noteiktas tajā pašā nodokļu revīzijas lēmumā, un daļa no tām tika apstrīdēta tiesā;

               4)

               ja ir konstatēts, ka nodokļu deklarācijā norādītā atmaksājamā nodokļu summa ir pareiza, valsts nodokļu revīzijas lēmuma pieņemšanas dienā veic ieskaitu pret šajā lēmumā noteiktajiem nodokļu parādiem par iepriekšējiem periodiem līdz deklarācijas iesniegšanas dienai, kā arī pret šo parādu procentiem, nevis nodokļu deklarācijas dienā, bet likumā noteiktajā summas atmaksāšanas periodā pati valsts nemaksā procentus un no nodokļu deklarācijas iesniegšanas dienas līdz nodokļu revīzijas lēmuma pieņemšanas dienai iekasē procentus par nodokļiem, kuriem piemērots ieskaits.

      (1)  OV L 145, 1. lpp.

      (2)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-27/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. janvārī — Stella Kunststofftechnik /ITSB — Stella Pack ( Stella )

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/28

         Prasība, kas celta 2009. gada 19. janvārī — Stella Kunststofftechnik/ITSB — Stella Pack (“Stella”)
   (Lieta T-27/09)
   (2009/C 82/50)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Stella Kunststofftechnik GmbH, Eltville (Vācija) (pārstāve — M. Beckensträter, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Stella Pack Sp. z o. o., Lubartow (Polijas Republika)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 13. novembra lēmumu, kas paziņots 2008. gada 19. novembrī un konstatēt, ka 2006. gada 22. decembra pieteikums par atcelšanu bija jānoraida kā nepieņemams;

               —

               pakārtoti, atceļot 2008. gada 13. novembra lēmumu, tostarp Anulēšanas nodaļas 2008. gada 27. februāra lēmumu, atlikt lēmuma par 2006. gada 22. decembra pieteikumu par atcelšanu pieņemšanu līdz brīdim, kad tiek pieņemts galīgais lēmums iebildumu procesā B 863 177;

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp pamata procesā radušos izdevumus, kā arī atbildētājam radušos izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, attiecībā uz kuru ir iesniegts pieteikums par atcelšanu: vārdiska preču zīme “Stella” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6., 8., 16., 20. un 21. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 15 479);

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja;

      Lietas dalībniece, kas lūdz atcelt Kopienas preču zīmi: Stella Pack Sp. z o. o.;

      Anulēšanas nodaļas lēmums: atcelt attiecīgo preču zīmi attiecībā uz noteiktām precēm, kas ietilpst 6., 8., 16. un 20. klasē;

      Apelāciju padomes lēmums: prasītājas apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: neesot ņemti vērā noteikti Regulā (EK) Nr. 40/94 (1) un Regulā (EK) Nr. 2868/95 (2) paredzēti pieņemamības nosacījumi, kas atcelšanas procesā ir jāņem vērā pēc paša iniciatīvas.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 1. lpp.).


title: Lieta C-331/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 13. jūnijā iesniedza Rechtbank Den Haag, tiesas sēdes vieta – Midelburga (Nīderlande) – K./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 13. jūnijā iesniedza Rechtbank Den Haag, tiesas sēdes vieta – Midelburga (Nīderlande) – K./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

   (Lieta C-331/16)
   (2016/C 326/20)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Den Haag, tiesas sēdes vieta – Midelburga

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: K.

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai atbilstoši Direktīvas 2004/38/EK (1) 27. panta 2. punktam ir atļauts atzīt par nevēlamu personu tādu Savienības pilsoni, par kuru – kā šajā lietā – ar galīgu nolēmumu ir konstatēts, ka viņam ir piemērojams Konvencijas par bēgļa statusu 1. panta F daļas a) un b) punkts, jo, ņemot vērā šajā konvencijas normā minēto noziedzīgo nodarījumu īpašo smagumu, ir jāpieņem, ka draudi kādai sabiedrības pamatinteresei pēc būtības ir ilgstoši [attiecīgajā brīdī] esoši?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, kā saistībā ar plānotu atzīšanu par nevēlamu personu ir jāizvērtē, vai iepriekš minētā Savienības pilsoņa rīcība, ja attiecībā uz viņu ir atzīta Konvencijas par bēgļa statusu 1. panta F daļas a) un b) punkta piemērojamība, ir uzskatāma par faktiskiem, attiecīgajā brīdī esošiem un nopietniem draudiem kādai sabiedrības pamatinteresei? Kāda nozīme šādā gadījumā ir tam, ka 1. panta F daļā minētās darbības – kā šajā lietā – ir veiktas pirms ilga laika – šajā lietā laikā no 1992. līdz 1994. gadam?

               3)

               Kāda nozīme, novērtējot jautājumu, vai par nevēlamu personu var atzīt Savienības pilsoni, attiecībā uz kuru – kā šajā lietā – ir atzīta Konvencijas par bēgļa statusu 1. panta F daļas a) un b) punkta piemērojamība, ir samērīguma principam? Vai šādā gadījumā – vai neatkarīgi no tā – ir jāizmanto Direktīvas 2004/38 28. panta 1. punktā minētie faktori? Vai šādā gadījumā – vai neatkarīgi no tā – ir jāņem vērā arī šīs direktīvas 28. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētais desmit gadu uzturēšanās laiks uzņemošajā dalībvalstī? Vai Norādījumu, kā labāk transponēt un piemērot Direktīvu 2004/38 (COM(2009) 313), 3.3. punktā minētie faktori ir jāizmanto neierobežoti?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2004, L 158, 77. lpp.).


title: Lieta T-1/12: Prasība, kas celta 2012. gada 2. janvārī — Francija/Komisija

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/20

         Prasība, kas celta 2012. gada 2. janvārī — Francija/Komisija
   (Lieta T-1/12)
   2012/C 80/35
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji — E. Belliard, G. de Bergues un J. Gstalter)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2011. gada 24. oktobra Lēmumu C(2011) 7808, galīgā redakcija, ar kuru Komisija par nesaderīgu ar iekšējo tirgu ir atzinusi pārstrukturēšanas atbalstu, ko Francijas iestādes ir paredzējušas piešķirt SeaFrance SA kapitāla palielināšanas veidā un ar aizdevumiem, ko SNCF piešķir SeaFrance.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota valsts atbalsta jēdziena LESD 107. panta izpratnē neievērošana, jo Komisija ir uzskatījusi, ka SNCF plānoto divu aizdevumu pārdomātā struktūra ir jāvērtē kopā ar glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu. Šim pamatam ir divas daļas, kuru pamatā ir šādi fakti:

                           —

                           pirmkārt, Komisija ir kļūdīgi interpretējusi Vispārējās tiesas 1998. gada 15. septembra spriedumu lietā T-11/95 BP Chemicals/Komisija (Recueil, II-3235. lpp.), un

                           —

                           otrkārt un pakārtoti, Komisija ir šo Vispārējās tiesas spriedumu kļūdīgi piemērojusi.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvota valsts atbalsta jēdziena LESD 107. panta izpratnē neievērošana, jo Komisija ir lieki uzskatījusi, ka Francijas iestādes nav pierādījušas, ka, vērtējot atsevišķi, SNCF plānotie divi aizdevumi esot piešķirti pēc tirgus likmes. Šim pamatam ir divas daļas, kuru pamatā ir šādi fakti:

                           —

                           pirmkārt, Komisija attiecīgajiem aizdevumiem esot kļūdīgi atteikusies piemērot Komisijas 2008. gada 19. janvāra Paziņojumu par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodes pārskatīšanu (1) un

                           —

                           otrkārt, Komisija esot kļūdīgi uzskatījusi, ka attiecīgo aizdevumu likmēm jābūt aptuveni 14 %, lai šie aizdevumi atbilstu tirgum.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvotas tiesiskas un faktiskas kļūdas, jo Komisija ir uzskatījusi, ka pārstrukturēšanas atbalsts nav saderīgs ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, interpretējot to kontekstā ar pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka tiek pārkāpts LESD 345. pants, kurā ir noteikts, ka Līgumi nekādi neietekmē īpašumtiesību sistēmu dalībvalstīs.

      (1)  OV C 14, 6. lpp.


title: Lieta T-82/11: Prasība, kas celta 2011. gada 14. februārī — Formica /ITSB — Silicalia ( “CompacTop” )

text:
               9.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/16

         Prasība, kas celta 2011. gada 14. februārī — Formica/ITSB — Silicalia (“CompacTop”)
   (Lieta T-82/11)
   2011/C 113/32
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Formica, SA (Galdakao, Spānija) (pārstāvis — A. Gómez López, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Silicalia, SL (Valensija, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 9. decembra lēmums lietā R 1083/2010-1 neatbilst Regulai (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi;

               —

               atļaut kombinētās Kopienas preču zīmes “CompacTop” Nr. 6 524 243 reģistrāciju attiecībā uz 20. klasi un

               —

               piespriest atbildētājam un, attiecīgā gadījumā, personai, kas iestāsies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “CompacTop” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Silicalia, SL

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas un valsts grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “COMPACquartz”, “COMPACMARMOL&QUARTZ” un “COMPAC MARMOL&QUARTZ”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 19., 27., 35., 37. un 39. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāvot nedz konfliktējošo preču zīmju līdzība, nedz to sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-180/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. jūnija rīkojums – L’Oréal/EUIPO – Guinot (“MASTER SHAPE”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASTER SHAPE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “MASTERS COLORS PARIS” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība — Reglamenta 126. pants

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/18

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. jūnija rīkojums – L’Oréal/EUIPO – Guinot (“MASTER SHAPE”)
   (Lieta T-180/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASTER SHAPE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “MASTERS COLORS PARIS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība - Reglamenta 126. pants)
   (2017/C 269/25)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: L’Oréal (Parīze, Francija) (pārstāvji – T. de Haan un P. Péters, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – D. Hanf)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Guinot (Parīze) (pārstāvis – A. Sion, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 23. februāra lēmumu lietā R 2907/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Guinot un L’Oréal

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               L’Oréal atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 222, 20.6.2016.


title: Lieta C-481/07 P: Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums — SELEX Sistemi Integrati SpA/Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība — Komisijas lēmums, ar ko noraidīta pret Eurocontrol vērsta sūdzība — Reāls un droši zināms kaitējums)

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/5

         Tiesas (sestā palāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums — SELEX Sistemi Integrati SpA/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-481/07 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība - Komisijas lēmums, ar ko noraidīta pret Eurocontrol vērsta sūdzība - Reāls un droši zināms kaitējums)
   2009/C 220/07
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: SELEX Sistemi Integrati SpA (pārstāvji — F. Sciaudone, R. Sciandone un A. Neri, advokāti)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci un F. Amato)

      Priekšmets

   Apelācija, kas ir ierosināta par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 29. augusta rīkojumu lietā T-186/05 SELEX Sistemi Integrati SpA/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami nepamatotu prasību atlīdzināt zaudējumus, kurus, iespējams, prasītāja ir cietusi Komisijas 2004. gada 12. februāra lēmuma dēļ, noraidot prasītājas sūdzību par to, ka, iespējams, Eurocontrol ir pārkāpusi EK līguma noteikumus konkurences jomā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               SELEX Sistemi Integrati SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 37, 09.02.2008.