title: Lieta T-60/03: Pirmās instances tiesas  2005. gada 18. oktobra  spriedums — Regione Siciliana/Komisija (Prasība par tiesību akta atcelšanu — Pieņemamība — EKL 230. panta ceturtā daļa — Fiziskās un juridiskās personas — Akti, kas tās skar tieši — Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) — Komisijas lēmums par apturēšanu un lūgumu atmaksāt finanšu atbalstu — Regulas (EEK) Nr. 4253/88 24. pants — Acīmredzama kļūda novērtējumā)

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/18

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 18. oktobra spriedums — Regione Siciliana/Komisija
   (Lieta T-60/03) (1)

   (Prasība par tiesību akta atcelšanu - Pieņemamība - EKL 230. panta ceturtā daļa - Fiziskās un juridiskās personas - Akti, kas tās skar tieši - Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) - Komisijas lēmums par apturēšanu un lūgumu atmaksāt finanšu atbalstu - Regulas (EEK) Nr. 4253/88 24. pants - Acīmredzama kļūda novērtējumā)
   (2005/C 330/44)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Regione Siciliana (pārstāvji — Dž. Ajello [G. Aiello], pēc tam — A. Čingolo [A. Cingolo], avvocati dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. de Maršs [E. de March] un L. Flinns [L. Flynn], pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2002. gada 11. decembra Lēmumu C (2002) 4905 par Itālijas Republikai piešķirtā atbalsta atcelšanu, kas tai piešķirts ar Komisijas 1987. gada 17. decembra Lēmumu C(87) 2090 026 par investīciju vides attīstības ietvaros notikušā Eiropas Reģionālās attīstības fonda atbalsta piešķišanu Itālijai (Sicīlijas reģionam), 15 miljonu eiro vai lielākā apmērā un Komisijas atbalsta ietvaros veikto avansa maksājumu atgūšana
   Rezolutīvā daļa

               1)

               iebildi par nepieņemamību noraidīt;

               2)

               prasību noraidīt kā nepamatotu;

               3)

               prasītājs atlīdzina savus tiesāšanās izdevumus un pusi no Komisijas tiesāšanās izdevumiem. Komisija sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 101, 26.04.2003.


title: Lieta T-404/09: Prasība, kas celta 2009. gada 9. oktobrī — Deutsche Bahn /ITSB (pelēkas un sarkanas krāsas kombinācija)

text:
               5.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/31

         Prasība, kas celta 2009. gada 9. oktobrī — Deutsche Bahn/ITSB (pelēkas un sarkanas krāsas kombinācija)
   (Lieta T-404/09)
   2009/C 297/47
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutsche Bahn AG, Berlīne (Vācija) (pārstāvji — U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern un B. Weichhaus, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 23. jūlija lēmumu lietā R 379/2009–1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: preču zīme, kuru veido pelēkas un sarkanas krāsas kombinācija, attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 39. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 6 733 315);

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: atbildētājs birojs, novērtējot reģistrācijai pieteikto preču zīmi, esot piemērojis kritēriju, kurš neatbilst Pirmās instances tiesas judikatūrai; it īpaši neesot ņemts vērā, ka krāsu preču zīmju attiecībā uz pakalpojumiem reģistrācijas pieteikumiem ir jāpiemēro cits kritērijs, kā reģistrācijas pieteikumiem attiecībā uz precēm.


title: Lieta C-309/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) 2007. gada 5. jūlija rīkojumu — Firma Baumann GmbH / Land Hessen

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) 2007. gada 5. jūlija rīkojumu — Firma Baumann GmbH/Land Hessen

   (Lieta C-309/07)
   (2007/C 247/03)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Hessischer Verwaltungsgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Firma Baumann GmbH

      Atbildētāja: Land Hessen

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai valsts likumdevējs, izmantojot iespējas, kas ir noteiktas Padomes 1985. gada 29. janvāra Direktīvas 85/73/EEK par svaigas gaļas un mājputnu gaļas veselības pārbaudes un kontroles finansējumu, kas grozīta ar Padomes 1996. gada 26. jūnija Direktīvu 96/43/EK, 5. panta 3. punktā un A pielikuma I nodaļas 4. punkta a) apakšpunktā par vienotās likmes nodevas pacelšanu noteiktiem uzņēmumiem un 4. punkta b) apakšpunktā par nodevas noteikšanu, kas atbilst faktiskajām izmaksām, ir strikti piesaistīts A pielikuma I nodaļas 1. un 2. punkta a) apakšpunktā paredzētajām nodevu struktūrām (lopu veids, jaunlops vai pieaudzis lops, kautsvars utt.) vai arī viņam pastāv iespēja, nosakot nodevas apmēru, diferencēt starp kaušanas vienību pārbaudi lielos uzņēmumos un citu pārbaudi un tādējādi arī šo divu grupu ietvaros regresīvi noteikt nodevas likmi saskaņā ar veikto kaušanu skaitu lopu veida ietvaros, tikai ar tādu priekšnoteikumu, ka tā atbilst faktiskajām izmaksām?

               2)

               Vai valsts likumdevējs, pamatojoties uz iepriekš minētajiem noteikumiem par kaušanu, ko veic ārpus ierastā kaušanas laika pēc īpašnieka pieprasījuma, var noteikt procentuālu piemaksu par kaušanas pārbaudi papildu ierastajā kaušanas laikā noteiktajām nodevām, ja tā atbilst faktiskajām papildus izmaksām, vai arī šīs izmaksas ir jāiekļauj vienotajās (paaugstinātajās) nodevās visiem nodevu maksātājiem?


title: Lieta C-386/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 13. augustā iesniedza Sofiyski gradski sad (Bulgārija) — Siegfried János Schneider

text:
               13.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 13. augustā iesniedza Sofiyski gradski sad (Bulgārija) — Siegfried János Schneider

   (Lieta C-386/12)
   2012/C 311/09
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Sofiyski gradski sad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Siegfried János Schneider

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 (1) 22. panta 1. punkts ir piemērojams tikai prasību tiesvedībās, kuru priekšmets ir lietu tiesības uz nekustamo īpašumu, vai šī tiesību norma ir jāpiemēro arī sevišķajā tiesāšanas kārtībā, kurā dalībvalsts pilsoņi, kurus šīs valsts tiesa saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem ir atzinusi par daļēji rīcībnespējīgiem un kuriem ir iecelts aizgādnis (arī šīs valsts pilsonis), lūdz atļauju rīkoties ar viņiem piederošu nekustamo īpašumu, kas atrodas citā dalībvalstī?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.).


title: Lieta C-244/12: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 21. marta spriedums ( Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Salzburger Flughafen GmbH/Umweltsenat (Noteiktu projektu ietekmes uz vidi novērtējums — Direktīva 85/337/EEK — 2. panta 1. punkts un 4. panta 2. punkts — II pielikumā minēti projekti — Lidostas infrastruktūras paplašināšanas darbi — Pārbaude atbilstoši limitiem vai kritērijiem — 4. panta 3. punkts — Atlases kritēriji — III pielikuma 2. punkta g) apakšpunkts — Blīvi apdzīvotas teritorijas)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/15

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 21. marta spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Salzburger Flughafen GmbH/Umweltsenat

   (Lieta C-244/12) (1)

   (Noteiktu projektu ietekmes uz vidi novērtējums - Direktīva 85/337/EEK - 2. panta 1. punkts un 4. panta 2. punkts - II pielikumā minēti projekti - Lidostas infrastruktūras paplašināšanas darbi - Pārbaude atbilstoši limitiem vai kritērijiem - 4. panta 3. punkts - Atlases kritēriji - III pielikuma 2. punkta g) apakšpunkts - Blīvi apdzīvotas teritorijas)
   2013/C 156/23
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Salzburger Flughafen GmbH

      Atbildētāja: Umweltsenat

      piedaloties:
      Landesumweltanwaltschaft Salzburg, Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgerichtshof — Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.), kas grozīta ar Padomes 1997. gada 3. marta Direktīvu 97/11/EK (OV L 73, 5. lpp.), interpretācija — Projekti, kuriem ir jāveic novērtējums — Lidostas paplašināšana — Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā šāda projekta ietekme uz vidi ir jānovērtē tikai tad, ja lidojumu skaits gadā pieaug par 20 000

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu, kas grozīta ar Padomes 1997. gada 3. marta Direktīvu 97/11/EK, 2. panta 1. punktam, kā arī 4. panta 2. punkta b) apakšpunktam un 3. punktam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram šīs direktīvas II pielikumā ietilpstošu lidostas infrastruktūras pārveidošanas projektu ietekmes uz vidi novērtējums ir jāveic tikai tad, ja šo projektu īstenošanas rezultātā ir sagaidāms reisu skaita pieaugums par vismaz 20 000 gadā;

               2)

               ja dalībvalsts atbilstoši Direktīvas 85/337, kas grozīta ar Direktīvu 97/11, 4. panta 2. punkta b) apakšpunktam, kurš attiecas uz tās II pielikumā uzskaitītajiem projektiem, paredz tādu limitu, kāds aplūkojams pamatlietā un kas neatbilst šīs direktīvas 2. panta 1. punktā un 4. panta 3. punktā izklāstītajiem pienākumiem, minētās direktīvas 2. panta 1. punktam, kā arī 4. panta 2. punkta a) apakšpunktam un 3. punktam ir tieša iedarbība, atbilstoši kurai kompetentajām valsts iestādēm ir jānodrošina, lai vispirms tiktu pārbaudīts, vai attiecīgajiem projektiem var būt būtiska ietekme uz vidi, un, ja tas apstiprinās, lai tiktu veikts šīs ietekmes novērtējums.

      (1)  OV C 235, 4.8.2012.


title: Lieta C-442/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. oktobrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Jan Sneller/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. oktobrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Jan Sneller/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

   (Lieta C-442/12)
   2013/C 9/49
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Jan Sneller

      Atbildētāja: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar Direktīvas 87/344/EEK (1) 4. panta 1. punktu ir ļauts ka juridisko izdevumu apdrošinātājs savu polišu noteikumos paredz, ka tiesvedības vai administratīvo procesu gadījumos juridisko palīdzību principā nodrošina apdrošinātāja darbinieki, vienlaikus paredzot, ka juridiskos izdevumus par apdrošinātā brīvi izvēlēta advokāta vai citas atbilstīgi kvalificētas personas pakalpojumiem atlīdzina tikai gadījumos, ja apdrošinātājs uzskata, ka lietas izskatīšana ir jānodod pārstāvim ārpakalpojumu sniedzējam?

               2)

               Vai atbilde uz pirmo jautājumu būtu savādāka, ja attiecīgajā tiesvedības vai administratīvajā procesā juridiskā palīdzība ir obligāta prasība?

      (1)  Padomes 1987. gada 22. jūnija Direktīva 87/344/EK par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz juridisko izdevumu apdrošināšanu (OV L 185, 77. lpp.).


title: Lieta C-182/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 9. aprīlī iesniedza Cour constitutionnelle (Beļģija) — Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, La Hulpe — Notre village ASBL, Alix Walsh, André Philips, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL, Grégoire Stassin, André Gilliard, Société Wallonne des Aéroports SA (SOWAER), Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Infrabel SA, Jean-Pierre Olivier, Pierre Deneye, Paul Thiry, Antoine Boxus, Willy Roua, Gouvernement flamand, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Sartau SA, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Philippe Grisard de la Rochette, Nicole Laloux, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Serrafin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Jeanne Mariel, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l'Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Guido Durlet, Société régionale wallonne du transport SRWT, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page, Intercommunale du Brabant Wallon SCRL, Codic Belgique SA, Fédéral Express European Services Inc./Région wallonne

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 9. aprīlī iesniedza Cour constitutionnelle (Beļģija) — Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, La Hulpe — Notre village ASBL, Alix Walsh, André Philips, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL, Grégoire Stassin, André Gilliard, Société Wallonne des Aéroports SA (SOWAER), Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Infrabel SA, Jean-Pierre Olivier, Pierre Deneye, Paul Thiry, Antoine Boxus, Willy Roua, Gouvernement flamand, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Sartau SA, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Philippe Grisard de la Rochette, Nicole Laloux, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Serrafin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Jeanne Mariel, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l'Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Guido Durlet, Société régionale wallonne du transport SRWT, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page, Intercommunale du Brabant Wallon SCRL, Codic Belgique SA, Fédéral Express European Services Inc./Région wallonne

   (Lieta C-182/10)
   2010/C 179/30
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour constitutionnelle

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, La Hulpe — Notre village ASBL, Alix Walsh, André Philips, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL, Grégoire Stassin, André Gilliard, Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Jean-Pierre Olivier, Pierre Deneye, Paul Thiry, Antoine Boxus, Willy Roua, Gouvernement flamand, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Sartau SA, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Philippe Grisard de la Rochette, Nicole Laloux, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Serrafin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Jeanne Mariel, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l'Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Guido Durlet, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page

      Atbildētājs: Région wallonne

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Orhūsas konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (1) 2. panta 2. punkts un 9. panta 4. punkts ir jāinterpretē atbilstoši precizējumiem, kas ietverti šīs konvencijas piemērošanas norādījumos?

               2)

                           a)

                           Vai Orhūsas Konvencijas 2. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas izslēdz no minētās konvencijas piemērošanas jomas tādus tiesību aktus kā pilsētbūvniecības vai vides atļaujas, kas piešķirtas saskaņā ar procedūru, kas noteikta Valonijas reģiona 2008. gada 17. jūlija dekrēta par dažām atļaujām, kuru pamatā ir primāri vispārējo interešu apsvērumi, 1.–4.pantā?

                           b)

                           Vai Orhūsas konvencijas 2. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas izslēdz no minētās konvencijas piemērošanas jomas tādus tiesību aktus kā pilsētbūvniecības vai vides atļauju apstiprinājumi, kas ietverti tā paša dekrēta 5.–9. un 14.–17. pantā?

                           c)

                           Vai Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (2) 1. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas izslēdz no minētās direktīvas piemērošanas jomas tādus tiesību aktus kā pilsētbūvniecības vai vides atļaujas, kas piešķirtas saskaņā ar procedūru, kas noteikta tā paša dekrēta 1.–4. pantā?

                           d)

                           Vai Direktīvas 85/337/EEK 1. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas izslēdz no minētās direktīvas piemērošanas jomas tādus tiesību aktus kā pilsētbūvniecības vai vides atļauju apstiprinājumi, kas ietverti tā paša dekrēta 5.–9. un 14.–17. pantā?

               3)

                           a)

                           Vai Orhūsas konvencijas 3. panta 9. punkts un 9. panta 2., 3. un 4. punkts un Direktīvas 85/337/EEK 10.a pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu procedūru kā tā paša dekrēta 1.–4. pantā paredzētā procedūra, saskaņā ar kuru dekrēta izdevējs izsniedz pilsētbūvniecības un vides atļaujas, ko ir sagatavojusi administratīvā iestāde un saistībā ar kurām var celt vienīgi B.6. un B.7. punktā minētās prasības Konstitucionālajā tiesā un tiesu sistēmā ietilpstošajās tiesu iestādēs?

                           b)

                           Vai Orhūsas konvencijas 3. panta 9. punkts un 9. panta 2., 3. un 4. punkts un Direktīvas 85/337/EEK 10.a pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu tiesību aktu pieņemšanu kā apstiprināšana ar atpakaļejošu spēku, kas ietverta tā paša dekrēta 5.–9. un 14.–17. pantā, saistībā ar ko var celt vienīgi B.6. un B.7. punktā minētās prasības Konstitucionālajā tiesā un tiesu sistēmā ietilpstošajās tiesu iestādēs?

               4)

                           a)

                           Vai Orhūsas konvencijas 6. panta 9. punkts un Direktīvas 85/337/EEK 9. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu procedūru kā tā paša dekrēta 1.–4. pantā paredzētā procedūra, saskaņā ar kuru pašā dekrētā, ar ko piešķir pilsētbūvniecības vai vides atļaujas, nav jānorāda visi elementi, kas ļautu kontrolēt, vai šo atļauju pamatā ir atbilstīga iepriekšēja pārbaude, kas īstenota atbilstoši Orhūsas konvencijas un Direktīvas 85/337/EEK prasībām?

                           b)

                           Vai Orhūsas konvencijas 6. panta 9. punkts un Direktīvas 85/337/EEK 9. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu tiesību aktu pieņemšanu kā apstiprinājumi, kas ietverti tā paša dekrēta 5.–9. un 14.–17. pantā, kuros pašos nav norādīti visi elementi, kas ļautu kontrolēt, vai šo atļauju pamatā ir atbilstīga iepriekšēja pārbaude, kas īstenota atbilstoši Orhūsas konvencijas un Direktīvas 85/337/EEK prasībām?

               5)

               Vai Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (3) 6. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas atļauj likumdevējam apstiprināt tādus projektus, kas minēti tā paša dekrēta 16. un 17. pantā, lai gan saistībā ar tiem veikto ietekmes uz vidi novērtējumu Conseil d’Etat — lemjot saskaņā ar ārkārtas steidzamības procedūru un pretēji Valonijas reģiona iestādes, kas atbild par dabas vides ekoloģisko pārvaldību, viedoklim — ir atzinusi par nepilnīgu?

               6)

               Vai noliedzošas atbildes uz iepriekšējo jautājumu gadījumā Direktīvas 92/43/EEK 6. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ļauj uzskatīt par primāriem vispārējo interešu apsvērumiem tādas infrastruktūras izveidošanu, kas domāta privātas sabiedrības administratīvā centra vajadzībām un lai tur uzņemtu lielu strādājošo skaitu?

      (1)  Orhūsas konvencija tika noslēgta 1998. gada 25. jūnijā un Eiropas Kopienas vārdā tā ir apstiprināta ar Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmumu 2005/370/EK (OV L 124, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīva 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.).

      (3)  Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 63. lpp.).


title: Lieta C-81/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 17. februārī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Nannoka Vulcanus Industries BV / College van Gedeputeerde Staten van Gelderland

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 17. februārī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Nannoka Vulcanus Industries BV/College van Gedeputeerde Staten van Gelderland

   (Lieta C-81/14)
   2014/C 142/24
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Raad van State

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Nannoka Vulcanus Industries BV

      Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: College van Gedeputeerde Staten van Gelderland

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai no Padomes 1999. gada 11. marta Direktīvas 1999/13/EK (1) par gaistošu organisko savienojumu emisijas ierobežošanu no organiskiem šķīdinātājiem noteiktos darbības veidos un iekārtās II B pielikuma izriet, ka tādu iekārtu operatoram, kurās [ražojuma] cieto daļiņu saturu var uzskatīt par nemainīgu un izmantot kā atskaites lielumu emisijas samazināšanā, ja vēl tikai izstrādā aizstājējus, kas satur maz šķīdinātāja vai to nemaz nesatur, atkāpjoties no šajā pielikumā noteiktā grafika, ir jāpiešķir termiņa pagarinājums, lai īstenotu emisijas samazināšanas plānu?

         Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša:

               2)

               Vai piešķirot termiņa pagarinājumu, lai īstenotu emisijas samazināšanas plānu Direktīvas 1999/13/EK II B pielikuma izpratnē, ir nepieciešama kāda konkrēta iekārtas operatora darbība vai kompetentās iestādes atļauja?

               3)

               Uz kādu kritēriju pamata tiek noteikts Direktīvas 1999/13/EK II B pielikumā paredzētā termiņa pagarinājuma ilgums?

      (1)  OV L 85, 1. lpp.


title: Lieta F-12/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. janvārī — ZZ /Komisija

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/32

         Prasība, kas celta 2012. gada 27. janvārī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-12/12)
   2012/C 138/73
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvji — S. Rodrigues, A. Blot un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas netiešo lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītājas pieteikums saistībā ar tās klasifikāciju AD 11 pakāpē ar atpakaļejošu spēku no 2010. gada 1. janvāra, un prasība atlīdzināt iespējami nodarīto kaitējumu

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2011. gada 18. oktobra lēmumu, ar kuru ir atteikts prasītāju klasificēt AD 11 pakāpē no 2010. gada 1. janvāra;

               —

               atlīdzināt prasītājai nodarīto morālo kaitējumu, kura taisnīga kompensācija ir novērtēta EUR 22 000 apmērā;

               —

               pakārtoti, atlīdzināt prasītājai nodarīto mantisko kaitējumu EUR 11 742,48 apmērā par 2010. gadu, un par nākamo periodu līdz sprieduma pasludināšanas datumam šajā lietā atlīdzināt mainīgu naudas summu, kura ir jāaprēķina, tai pieskaitot kompensācijas un nokavējuma procentus pēc likumā noteiktās likmes; un šai pirmajai kopējai summai pieskaitot iepriekš aprēķināto summu, kuru nosaka Civildienesta tiesa, lai atlīdzinātu otro mantiskā kaitējuma daļu un kuras aptuvenais un pagaidu apmērs varētu būt apmēram EUR 120 000;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-151/07: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 4. decembra spriedums ( Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Theologos-Grigorios Chatzithanasis / Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis , OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis) (Direktīva 92/51/EEK — Diplomu atzīšana — Mācību kurss, kas apgūts brīvo mācību centrā , kurš uzņemšanas dalībvalstī nav atzīts par izglītības iestādi — Optiķis)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/2

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 4. decembra spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Theologos-Grigorios Chatzithanasis/Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis)

   (Lieta C-151/07) (1)

   (Direktīva 92/51/EEK - Diplomu atzīšana - Mācību kurss, kas apgūts “brīvo mācību centrā’, kurš uzņemšanas dalībvalstī nav atzīts par izglītības iestādi - Optiķis)
   (2009/C 19/03)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Iesniedzējtiesa
   Symvoulio tis Epikrateias
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Theologos-Grigorios Chatzithanasis

      Atbildētāji: Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis)

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Symvoulio tis Epikrateias — EKL 149. un 150. panta, kā arī Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/51/EEK par otro vispārējo sistēmu profesionālās izglītības un mācību atzīšanai, lai papildinātu Direktīvu 89/48/EEK (OV L 209, 25. lpp.), interpretācija — Profesionālās izglītības diploma, kas piešķir tiesības veikt optiķa profesiju dalībvalstī, kura izsniegusi šo diplomu, neatzīšana uzņēmējā dalībvalstī — Izglītība, kas galvenokārt ir iegūta tādā iestādē, kas tiesiski darbojas uzņēmējā dalībvalstī, bet kas saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem nav uzskatāma par izglītības iestādi
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/51/EEK par otro vispārējo sistēmu profesionālās izglītības un mācību atzīšanai, lai papildinātu Direktīvu 89/48/EEK, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīvu 2001/19/EK, 1. panta a) punkts un 3. un 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām iestādēm atbilstīgi minētās direktīvas 3. pantam un ievērojot šīs direktīvas 4. pantu, ir jāatzīst citas dalībvalsts kompetentās iestādes izsniegtais diploms, kaut arī šis diploms ir izsniegts saistībā ar tādu izglītību, kas pilnībā vai daļēji iegūta uzņēmējā dalībvalstī izvietotā iestādē, kura saskaņā ar šīs dalībvalsts tiesību aktiem nav uzskatāma par izglītības iestādi.

      (1)  OV C 117, 26.5.2007.


title: Lieta C-583/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2011. gada 6. septembra rīkojumu lietā T-18/10 Inuit Tapiriit Kanatami u.c./Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome, Nīderlandes Karaliste, Eiropas Komisija 2011. gada 23. novembrī iesniedza Inuit Tapiriit Kanatami u.c.

text:
               25.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 58/3

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2011. gada 6. septembra rīkojumu lietā T-18/10 Inuit Tapiriit Kanatami u.c./Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome, Nīderlandes Karaliste, Eiropas Komisija 2011. gada 23. novembrī iesniedza Inuit Tapiriit Kanatami u.c.
   (Lieta C-583/11 P)
   2012/C 58/03
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC), Johannes Egede un Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (pārstāvji — H. Viaene, advokāts, J. Bouckaert, advocaat)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome, Nīderlandes Karaliste un Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzēji uzskata, ka Tiesai būtu:

               —

               jāatceļ Vispārējās tiesas rīkojums, par kuru ir iesniegta apelācijas sūdzība, un jāatzīst prasība atcelt tiesību aktu par pieņemamu, ja Tiesa atzītu, ka ir visas sastāvdaļas, kas ir nepieciešamas, lai varētu izlemt par prasības atcelt apstrīdēto regulu (1) pieņemamību;

               —

               pakārtoti, jāatceļ rīkojums, par kuru ir iesniegta apelācijas sūdzība, un jānodod lieta atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai;

               —

               jāpiespriež Eiropas Parlamentam un Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus;

               —

               jāpiespriež Eiropas Komisijai un Nīderlandes Karalistei segt savus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Apelācijas sūdzībai ir trīs galvenie pamati: 1) Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, piemērojot Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā — “LESD”) 263. panta ceturto daļu, 2) Vispārējā tiesa neesot izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu un, pakārtoti, pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā — “Harta”) 47. pantu un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā — “ECPAK”) 6. un 13. pantu kā Savienības tiesību principus un 3) Vispārējā tiesa esot kļūdaini pasniegusi un izkropļojusi prasītāju pirmajā instancē iesniegtos pierādījumus.

               2)

               Ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka Vispārējās tiesas sniegtā jēdziena “normatīvs akts” interpretācija, t.i., kā tāds akts, kas ir atsevišķs un atšķirīgs no “tiesību akta”, ir kļūdaina, jo tā noliedz jebkādu raison d’être tam, ka iestādei ir jauna iespēja celt prasību saskaņā ar 263. panta ceturto daļu (apelācijas pirmā pamata pirmā daļa). Ar apelācijas pirmā pamata otro daļu apelācijas sūdzības iesniedzēji arī norāda, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nolemjot, ka tikai četrus no astoņpadsmit apelācijas sūdzības iesniedzējiem tieši ietekmē apstrīdētās regulas noteikumi. Vispārējā tiesa esot piemērojusi pārāk šauru interpretāciju tiešas ietekmes jēdzienam. Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, arī pārāk šauri interpretējot prasību, lai [tiesību akts personu] skartu individuāli.

               3)

               Ar otro apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji atgādina, ka savos apsvērumos par iebildumiem par nepieņemamību viņi bija norādījuši, ka tikai plaša LESD 263. panta ceturtās daļas interpretācija būtu atbilstoša Hartas 47. pantam un ECPAK 6. un 13. pantam. Pieņemot, ka šis pamats bija izšķirošs lietas iznākumam, Vispārējai tiesai bija tiesisks pienākums nodrošināt precīzu un skaidri saprotamu atbildi. Tomēr apelācijas sūdzības iesniedzēji norāda, ka Vispārējā tiesa atbilstoši neizskatīja šo pamatu. Šāda Vispārējās tiesas bezdarbība rada kļūdu tiesību piemērošanā, un tāpēc būtu jāatceļ rīkojums, par kuru ir iesniegta apelācijas sūdzība (apelācijas otrā pamata pirmā daļa). Pakārtoti, apelācijas sūdzības otrā pamata otrajā daļā apelācijas sūdzības iesniedzēji aicina Tiesu atcelt rīkojumu, par kuru ir iesniegta apelācijas sūdzība, pamatojoties uz to, ka ar 263. panta ceturtās daļas interpretāciju un tai sekojošo Vispārējās tiesas spriedumu, ar kuru apelācijas sūdzība tika atzīta par nepieņemamu, tiek pārkāpts Hartas 47. pants un ECPAK 6. un 13. pants kā vispārējie Savienības tiesību principi.

               4)

               Ar trešo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka Vispārējā tiesa kļūdaini pasniegusi un izkropļojusi to iesniegtos pierādījumus. Patiesi, Vispārējā tiesa noraida apelācijas sūdzības iesniedzēju argumentu attiecībā uz jēdziena “normatīvs akts” interpretāciju, pamatojoties uz divām prasībām, ko apelācijas sūdzības iesniedzēji it kā bija iesnieguši, bet faktiski nebija iesnieguši. Tāpēc faktiskie secinājumi, kas ir iekļauti rīkojumā, par kuru ir iesniegta apelācijas sūdzība, ir kļūdaini un kropļo patieso Vispārējai tiesai pieejamo pierādījumu jēgu, neradot vajadzību atkārtoti izvērtēt attiecīgos faktus. Tā kā Vispārējā tiesa iesniegtos argumentus interpretēja pretēji to formulējumam, Vispārējās tiesas rīkojuma, par kuru ir iesniegta apelācijas sūdzība, secinājumi ir neatbilstoši, jo ir pieļautas dažas acīmredzamas kļūdas vērtējumā.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regula (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem (OV L 286, 36. lpp.).


title: Lieta T-222/12: Prasība, kas celta 2012. gada 24. maijā — National Trust for Scotland /ITSB — Comhairle na Eilean Siar ( “ST KILDA” )

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/24

         Prasība, kas celta 2012. gada 24. maijā — National Trust for Scotland/ITSB — Comhairle na Eilean Siar (“ST KILDA”)
   (Lieta T-222/12)
   2012/C 227/41
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: National Trust for Scotland (Edinburga, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — J. MacKenzie, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Comhairle na Eilean Siar (Isle of Lewis, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 26. marta lēmumu lietā R 310/2011-4 un noraidīt reģistrācijas pieteikumu;

               —

               piespriest ITSB un personām, kas iestājušas lietā, segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ST KILDA” attiecība uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 39., 41. un 43. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 283 871

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: pamats, kas paredzēts Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punktā, konkrētāk, Apvienotajā Karalistē aizsargāta nereģistrēta preču zīme, kā arī trešās personas apsvērumi atbilstoši Padomes Regulas Nr. 207/2009 40. pantam

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums; Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums


title: Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 28. oktobrī lietā C-16/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 89/654/EEK — Darba ņēmēju aizsardzība — Darba ņēmēju drošība un veselība darba vietās — Drošības durvis, logi un augšējais apgaismojums — Netransponēšana)

text:
               22.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/6

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2004. gada 28. oktobrī
   lietā C-16/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 89/654/EEK - Darba ņēmēju aizsardzība - Darba ņēmēju drošība un veselība darba vietās - Drošības durvis, logi un augšējais apgaismojums - Netransponēšana)
   (2005/C 19/11)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā C-16/04 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: H. Kreppel un D. Martin) pret Vācijas Federatīvo Republiku (pārstāvji: C.-D. Quassowski un M. Lumma) par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, kas iesniegta 2004. gada 20. janvārī, Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Borg Barthet (referents), tiesneši J.-P. Puissochet un J. Malenovský, ģenerāladvokāts L.A. Geelhoead, sekretārs R. Grass, 2004. gada 28. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai pilnībā izpildītu Padomes 1989. gada 30. novembra Direktīvu 89/654/EEK par minimālajām prasībām attiecībā uz drošību un veselības aizsardzību darba vietā (pirmā atsevišķā direktīva saskaņā ar Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punktu), Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā Direktīva;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 59, 6.3.2004.


title: Lieta C-525/09: Tiesas sestās palātas priekšsēdētāja 2010. gada 28. septembra rīkojums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               12.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/17

         Tiesas sestās palātas priekšsēdētāja 2010. gada 28. septembra rīkojums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-525/09) (1)

   2011/C 80/33
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 51, 27.02.2010


title: Apvienotās lietas T-162/11 un T-163/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 12. februāra rīkojums – Cofra /ITSB – O2  ( “can do” ) Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/32

         Vispārējās tiesas 2014. gada 12. februāra rīkojums – Cofra/ITSB – O2 (“can do”)
   (Apvienotās lietas T-162/11 un T-163/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2014/C 112/42
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cofra Holding AG (Zug, Šveice) (pārstāvji – sākotnēji K.-U. Jonas un J. Bogatz, vēlāk M. Viefhues, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji K. Klüpfel, vēlāk A. Schifko)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: O2 Holdings Ltd (Slough, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – M. Müller un A. Fottner, advokāti)

      Priekšmets

   Divas prasības par diviem ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 10. janvāra lēmumiem lietās R 242/2009-4 un R 246/2009-4 saistībā ar iebildumu procesu starp ALDEMAR AG un O2 Holdings Ltd un attiecīgi iebildumu procesu starp C&A Mode KG un O2 Holdings Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šīm prasībām;

               2)

               prasītāja un persona, kas iestājusies lietā, sedz savus, kā arī katra atlīdzina pusi no atbildētāja tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 139, 7.5.2011.


title: Lieta T-50/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. janvārī – Mackevision Medien Design/EUIPO (“TO CREATE REALITY”)

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/55

         Prasība, kas celta 2017. gada 30. janvārī – Mackevision Medien Design/EUIPO (“TO CREATE REALITY”)
   (Lieta T-50/17)
   (2017/C 104/76)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mackevision Medien Design GmbH Stuttgart (Štutgarte, Vācija) (pārstāvji – E. Stolz, U. Stelzenmüller un J. Weiser, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TO CREATE REALITY” – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 098 106

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 20. decembra lēmums lietā R 995/2016-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-142/08: Prasība, kas celta 2008. gada 7. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/18

         Prasība, kas celta 2008. gada 7. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-142/08)
   (2008/C 142/28)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Kaduczak un P. Dejmek)

      Atbildētāja: Polijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvu 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem (1), un jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Polijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2004/39/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2007. gada 31. janvārī.

      (1)  OV L 145, 1.–44. lpp.


title: Lieta C-378/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 7. augustā iesniedza Bundesfinanzhofs (Vācija) – Familienkasse Sachsen/Tomislaw Trapkowski

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/24

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 7. augustā iesniedza Bundesfinanzhofs (Vācija) – Familienkasse Sachsen/Tomislaw Trapkowski

      (Lieta C-378/14)
      (2014/C 395/29)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesfinanzhof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen

         Atbildētājs: Tomislaw Trapkowski

         Prejudiciālie jautājumi:

                  1)

                  Vai situācijā, kad vienā dalībvalstī (iekšzemē) dzīvojošai personai ir tiesības saņemt bērna pabalstu par bērniem, kuri dzīvo citā dalībvalstī (ārvalstīs) pie otra, šķirti dzīvojoša laulātā, ir piemērojams Regulas Nr. 987/2009 (1) 60. panta 1. punkta otrais teikums tādējādi, ka pieņēmums, atbilstoši kuram, piemērojot Regulas Nr. 883/2004 (2) 67. un 68. pantu, ir jāņem vērā visas ģimenes stāvoklis, it kā visas iesaistītās personas būtu pakļautas attiecīgās dalībvalsts tiesību normām un tur dzīvotu, it īpaši attiecībā uz personas tiesībām saņemt pabalstus, nozīmē, ka tiesības saņemt bērna pabalstu ir tikai citā dalībvalstī (ārvalstīs) dzīvojošam vecākam, jo pirmās dalībvalsts (iekšzemes) tiesību normās ir paredzēts, ka gadījumā, ja ir vairākas personas, kurām ir tiesības saņemt bērna pabalstu, tās ir tam no vecākiem, kura mājsaimniecībā bērns dzīvo?

                  2)

                  Ja atbilde uz 1) jautājumu ir apstiprinoša:
                  Vai pirmajā jautājumā raksturoto lietas faktisko apstākļu gadījumā Regulas Nr. 987/2009 60. panta 1. punkta trešais teikums ir interpretējams tādējādi, ka vienā dalībvalstī (iekšzemē) dzīvojošam vecākam saskaņā ar šīs dalībvalsts tiesību normām ir tiesības saņemt bērna pabalstu, jo citā dalībvalstī (ārvalstīs) dzīvojošais otrs no vecākiem nav iesniedzis pieteikumu piešķirt bērna pabalstu?

                  3)

                  Ja, ņemot vērā pirmajā jautājumā raksturotos lietas faktiskos apstākļus, uz otro jautājumu jāatbild tādējādi, ka tad, ja citā ES valstī dzīvojošais vecāks neiesniedz pabalsta piešķiršanas pieteikumu, tiesības saņemt bērna pabalstu pāriet uz iekšzemē dzīvojošo vecāku,
                  pēc cik ilga laika var tikt uzskatīts, ka citās ES valstīs dzīvojošais vecāks “neizmanto” tiesības saņemt bērna pabalstu Regulas Nr. 987/2009 60. panta 1. punkta trešā teikuma izpratnē, kas nozīmē, ka šādas tiesības ir iekšzemē dzīvojošajam vecākam?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regula (EK) Nr. 987/2009, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV L 284, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV L 166, 1. lpp.).


title: Lieta T-213/12 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 4. septembra rīkojums — Elitaliana/Eulex Kosovo (Pagaidu noregulējums — Publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Piedāvājuma noraidījums — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Formas prasību neievērošana — Nepieņemamība)

text:
               20.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/10

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 4. septembra rīkojums — Elitaliana/Eulex Kosovo

   (Lieta T-213/12 R)
   (Pagaidu noregulējums - Publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Piedāvājuma noraidījums - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Formas prasību neievērošana - Nepieņemamība)
   2012/C 319/19
   Tiesvedības valoda – itāliešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Elitaliana SpA (Roma, Itālija) (pārstāvis — R. Colagrande, advokāts)

      Atbildētāja: Eulex Kosovo (Priština, Kosovas Republika) (pārstāvis — G. Brosadola Pontotti, solicitor)

      Priekšmets

   Pieteikums būtībā par Eulex Kosovo lēmuma izpildes apturēšanu, ar kuru tika noraidīts prasītāja piedāvājums uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūras “EuropeAid/131516/D/SER/XK — atbalsts helihopteru veidā Eulex misijai Kosovā (PROC/272/22)” ietvaros un šī līguma slēgšanas tiesības tika piešķirtas citam pretendentam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu;

               2)

               atlikt lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem.


title: Lieta C-150/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2014. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-47/13 Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Christin Vieweg 2014. gada 31. martā iesniedza Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH

text:
               20.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 372/2

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2014. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-47/13 Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Christin Vieweg2014. gada 31. martā iesniedza Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH

   (Lieta C-150/14 P)
   2014/C 372/02
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH (pārstāvis – S. Biagosch, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Christin Vieweg

   Eiropas Savienības Tiesa (devītā palāta) ar 2014. gada 4. septembra lēmumu noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-661/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 19. septembra spriedums ( Cour de cassation (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Martin y Paz Diffusion SA/David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV (Preču zīmes — Direktīva 89/104/EEK — 5. pants — Preču zīmes īpašnieka piekrišana, ka trešā persona izmanto preču zīmei identisku apzīmējumu — Piekrišana, kas dota kopīgai izmantošanai — Minētā īpašnieka iespēja izbeigt savas preču zīmes kopīgu izmantošanu un atsākt tās ekskluzīvu izmantošanu)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/17

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 19. septembra spriedums (Cour de cassation (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Martin y Paz Diffusion SA/David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV

   (Lieta C-661/11) (1)

   (Preču zīmes - Direktīva 89/104/EEK - 5. pants - Preču zīmes īpašnieka piekrišana, ka trešā persona izmanto preču zīmei identisku apzīmējumu - Piekrišana, kas dota kopīgai izmantošanai - Minētā īpašnieka iespēja izbeigt savas preču zīmes kopīgu izmantošanu un atsākt tās ekskluzīvu izmantošanu)
   2013/C 344/28
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Martin y Paz Diffusion SA

      Atbildētāji: David Depuydt un Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour de cassation — Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV 1989, L 40, 1. lpp.), 5. panta 1. punkta un 8. panta 1. punkta interpretācija — Reģistrētas preču zīmes īpašnieka tiesības, ja īpašnieks šo preču zīmi ilgu laikposmu ir izmantojis kopīgi ar trešo personu kā zināma veida līdzīpašumu uz daļu no minētajām precēm un ja tas šai trešajai personai ir devis neatsaucamu piekrišanu izmantot minēto preču zīmi — Valsts tiesību norma, ar ko preču zīmes īpašniekam ir aizliegts nepareizi vai ļaunprātīgi izmantot savas tiesības — Aizliegums īpašniekam preču zīmi izmantot trešajai personai nelabvēlīgā veidā — Sankcija

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, kurā grozījumi ir izdarīti ar 1992. gada 2. maija Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, 5. pants nepieļauj, ka preču zīmju īpašniekam, kas, ņemot vērā kopīgu izmantošanu ar trešo personu, bija piekritis, ka šī trešā persona izmanto tā preču zīmēm identiskus apzīmējumus attiecībā uz dažām precēm, kas ietilpst klasēs, attiecībā uz kurām šīs preču zīmes ir reģistrētas, un kas vairs tam nepiekrīt, tiek liegta jebkāda iespēja izmantot ekskluzīvās tiesības, ko tam ir piešķīrušas minētās preču zīmes, attiecībā pret minēto trešo personu un pašam īstenot šīs ekskluzīvās tiesības attiecībā uz precēm, kas ir identiskas šīs pašas trešās personas precēm.

      (1)  OV C 89, 24.3.2012.


title: Lieta T-13/09: Prasība, kas celta 2009. gada 15. janvārī — Storck /ITSB (šokolādes peles attēls)

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/47

         Prasība, kas celta 2009. gada 15. janvārī — Storck/ITSB (šokolādes peles attēls)
   (Lieta T-13/09)
   (2009/C 69/103)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: August Storck KG, Berlīne (Vācija) (pārstāvji — P. Goldenbaum, T. Melchert, I. Rohr, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 12. novembra lēmumu lietā R 185/2006-4 un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo šokolādes peli, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 490 447)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot vajadzīgā atšķirtspēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-478/09: Prasība, kas celta 2009. gada 25. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/39

         Prasība, kas celta 2009. gada 25. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-478/09)
   2010/C 24/68
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. La Pergola un M. Karanasou Apostolopoulou)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Direktīvu 2007/63/EK, ar ko Padomes Direktīvas 78/855/EEK un 82/891/EEK groza saistībā ar prasību par neatkarīga eksperta ziņojumu akciju sabiedrību apvienošanās vai sadalīšanas gadījumā (1), vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par šo aktu pieņemšanu Komisijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2007/63/EK transponēšanai beidzās 2008. gada 31. decembrī.

      (1)  OV L 300, 17.11.2007., 47. lpp.


title: Tiesas Spriedums (ceturtā palāta)  2005. gada 27. oktobrī  lietā C-165/05 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Personu brīva pārvietošanās — Darba ņēmēji — Laulātie — Prasība saņemt darba atļauju laulātajam, kurš ir trešās valsts pilsonis)

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/7

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 27. oktobrī
   lietā C-165/05 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Personu brīva pārvietošanās - Darba ņēmēji - Laulātie - Prasība saņemt darba atļauju laulātajam, kurš ir trešās valsts pilsonis)
   (2005/C 330/13)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-165/05 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2005. gada 8. aprīlī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis G. Rozet) pret Luksemburgas Lielhercogisti (pārstāvis S. Schreiner), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: J. N. Cunha Rodrigues (referents), pildot palātas priekšsēdētāja pienākumus, tiesneši K. Lenaerts un E. Levits, ģenerāladvokāte J. Kokott, sekretārs R. Grass, 2005. gada 27. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               paredzot savos tiesību aktos pienākumu saņemt darba atļauju tiem trešo valstu pilsoņiem, kas sastāv laulībā ar migrējošiem Eiropas Savienības darba ņēmējiem, un nenodrošinot savu tiesību aktu atbilstību Kopienu tiesībām, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 11. pants Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulā (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 132, 28.05.2005.


title: Lieta C-169/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales) 2006. gada 29. marta  rīkojumu —  The Queen , kas pārstāv  Northen Foods Plc pret Secretary of State for the Enviroment, Food and Rual Affairs

text:
               20.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales)2006. gada 29. marta rīkojumu — The Queen, kas pārstāv Northen Foods Plc pret Secretary of State for the Enviroment, Food and Rual Affairs

   (Lieta C-169/06)
   (2006/C 121/16)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales)

   Lietas dalībnieki pamata procesā
   Prasītājs: The Queen, kas pārstāv Northern Foods Plc pēc pēdējās lūguma
   Atbildētāji: Secretary of State for the Enviroment, Food and Rural Affairs

   Ieinteresētā puse: The Melton Mowbray Pork Pie Association

   Prejudiciālie jautājumi
   Gadījumā, ja aizsargātas ģeogrāfiskās norādes (AĢIN) reģistrācijas pieteikumā saistībā ar “Melton Mowbray Prok Pies”, kas tiek veikts saskaņā ar Padomes Regulu Nr. 2081/92/EEK par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (turpmāk tekstā — “Regula”), attiecīgais ģeogrāfiskais apgabals atbilstoši Regulas 4. panta 2. punkta c) apakšpunktam definēts kā:

      Melton Mowbray pilsēta un tās apkārtējie reģioni šādā veidā:

               —

               uz ziemeļiem pa A52, sākot no M1 un A1, ieskaitot Notingemas pilsētu;

               —

               uz austrumiem pa A1, sākot no A52 līdz A45, ieskaitot Grentamas (Grantham) un Stansfordas (Stamford) pilsētas;

               —

               uz rietumiem pa M1 no A52 un A45; un

               —

               uz dienvidiem pa A45 līdz M1 un līdz A1, ieskaitot Nortemptonas (Northampton) pilsētu

               1)

               vai Regulas 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta prasības ir ievērotas tiktāl, ciktāl to nosaka AĢIN attiecībā uz produktiem, kuru ražošana un/vai apstrāde un/vai sagatavošana nav veikta attiecīgajā ģeogrāfiskajā apgabalā, kas parādās kā AĢIN?

               2)

               Apstiprinošas atbildes gadījumā, kādi kritēriji ir jāpiemēro, lai noteiktu ģeogrāfisko apgabalu, kas minēts Regulas 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā un 4. punkta 2. punkta c) apakšpunktā?


title: Lieta F-12/13: Prasība, kas celta 2013. gada 5. februārī — ZZ /Parlaments

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/40

         Prasība, kas celta 2013. gada 5. februārī — ZZ/Parlaments
   (Lieta F-12/13)
   2013/C 108/94
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvis — C. Bernard-Glanz)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra lēmumu noraidīt prasītājas iesniegto sūdzību par psiholoģisko vardarbību

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2012. gada 8. maija lēmumu, ar ko ir noraidīta sūdzība Padomdevējā komitejā par psiholoģisko vardarbību un tās novēršanu darbavietā un secināts, ka viņas bijušais nodaļas vadītājs pret viņu nav vērsis psiholoģisko vardarbību;

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta priekšsēdētaja 2012. gada 29. oktobra lēmumu noraidīt sūdzību, kura ir iesniegta 2012. gada 6. augustā saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Apvienotās lietas C-247/11 P un C-253/11 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 10. aprīļa spriedums – Areva / Alstom SA , T&D Holding , iepriekš Areva T&D Holding SA , Alstom Grid SAS , iepriekš Areva T&D SA , Alstom Grid AG , iepriekš Areva T&D AG , Eiropas Komisija Apelācija — Konkurence — Aizliegta vienošanās — Projektu, kas saistīti ar gāzes izolācijas slēgiekārtām, tirgus — Mātesuzņēmumu vainojamība meitasuzņēmumu pārkāpjošā rīcībā — Pienākums norādīt pamatojumu — Solidāra atbildība par naudas soda samaksu — Uzņēmuma jēdziens — Tā sauktā “faktiskā” solidaritāte — Tiesiskās noteiktības un sodu un sankciju individualitātes principi — Samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principi

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 10. aprīļa spriedums – Areva/Alstom SA, T&D Holding, iepriekš Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, iepriekš Areva T&D SA, Alstom Grid AG, iepriekš Areva T&D AG, Eiropas Komisija
   (Apvienotās lietas C-247/11 P un C-253/11 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegta vienošanās - Projektu, kas saistīti ar gāzes izolācijas slēgiekārtām, tirgus - Mātesuzņēmumu vainojamība meitasuzņēmumu pārkāpjošā rīcībā - Pienākums norādīt pamatojumu - Solidāra atbildība par naudas soda samaksu - Uzņēmuma jēdziens - Tā sauktā “faktiskā” solidaritāte - Tiesiskās noteiktības un sodu un sankciju individualitātes principi - Samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principi)
   2014/C 175/03
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Areva (pārstāvji – A. Schild, C. Simphal un E. Estellon, avocats) (C-247/11 P), Alstom SA, T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, Alstom Grid AG (C-253/11 P) (pārstāvji – J. Derenne, A. Müller-Rappard un M. Lagrue, avocats)

      Pārējie lietas dalībnieki: Alstom SA, T&D Holding, iepriekš Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, iepriekš Areva T&D SA, Alstom Grid AG, iepriekš Areva T&D AG (pārstāvji – J. Derenne, A. Müller-Rappard un M. Lagrue, avocats), Eiropas Komisija (pārstāvji – V. Bottka un N. von Lingen) un Areva (pārstāvji – A. Schild, C. Simphal un E. Estellon, avocats)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzības par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2011. gada 3. marta spriedumu apvienotajās lietās T-117/07 un T-121/07 Areva u.c./Komisija, ar ko Vispārējā tiesa daļēji noraidīja prasību atcelt Komisijas 2007. gada 24. janvāra Lēmumu C(2006) 6762, galīgā redakcija, par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/F/38.899) – Gāzes izolācijas slēgiekārtas – Tiesību uz aizsardzību pārkāpums – Pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde – Solidāra atbildība par naudas soda samaksu – Vainojamība pārkāpjošā rīcībā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2011. gada 3. marta sprieduma apvienotajās lietās T-117/07 un T-121/07 Areva u.c./Komisija rezolutīvās daļas 3) punkta otro ievilkumu atcelt;

               2)

               Komisijas 2007. gada 24. janvāra Lēmuma C(2006) 6762, galīgā redakcija, par [EKL 81.] panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/F/38.899 – Gāzes izolācijas slēgiekārtas) 2. panta c) punktu atcelt;

               3)

               par Lēmuma C(2006) 6762, galīgā redakcija, 1. panta b)–f) punktā konstatētajiem pārkāpumiem Alstom SA solidāri ar Alstom Grid SAS tiek noteikts naudas sods EUR 27 795 000 apmērā un Areva SA, T&D Holding SA un Alstom Grid AG solidāri ar Alstom Grid SAS tiek noteikts naudas sods EUR 20 400 000 apmērā;

               4)

               apelācijas sūdzības pārējā daļā noraidīt;

               5)

               Eiropas Komisija papildus saviem tiesāšanās izdevumiem tiesvedībā pirmajā instancē un apelācijas tiesvedībā atlīdzina vienu piektdaļu no tiesāšanās izdevumiem, kas Areva SA, Alstom SA, T&D Holding SA, Alstom Grid SAS un Alstom Grid AG radušies tiesvedībā pirmajā instancē un apelācijas tiesvedībā;

               6)

               Areva SA, Alstom SA, T&D Holding SA, Alstom Grid SAS un Alstom Grid AG sedz četras piektdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem tiesvedībā pirmajā instancē un apelācijas tiesvedībā pašas.

      (1)  OV C 211, 16.7.2011.


title: Apvienotās lietas T-246/04 un T-71/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. februāra spriedums — Wunenburger pret Komisiju (Ierēdņi — Novērtējuma ziņojumi — Novērtējums 1997/1999 un 1999/2001 gadā — Karjeras attīstības ziņojums — 2001/2002 gada vērtējums — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Tiesības uz aizstāvību)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/32

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. februāra spriedums — Wunenburger pret Komisiju
   (Apvienotās lietas T-246/04 un T-71/05) (1)

   (Ierēdņi - Novērtējuma ziņojumi - Novērtējums 1997/1999 un 1999/2001 gadā - Karjeras attīstības ziņojums - 2001/2002 gada vērtējums - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Tiesības uz aizstāvību)
   (2007/C 82/71)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jacques Wunenburger, Zagreba (Horvātija) (pārstāvis — É. Boigelot, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid, H. Krämer un C. Berardis-Kayser, pārstāvji)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasība atcelt prasītāja novērtējuma ziņojumu projektus par periodiem 1997./1999. un 1999./2001. un prasītāja karjeras attīstības ziņojumu 2001./2002. gada vērtējumu un, otrkārt, prasība par apgalvoto zaudējumu atlīdzību.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt 2003. gada 11. septembra lēmumu, ar kuru apstiprināts prasītāja karjeras attīstības ziņojums par periodu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim;

               2)

               Komisija pārskaita prasītājam summu EUR 2 500 papildus EUR 2 500, ko iecēlējinstitūcija jau pārskaitīja par kavējumu novērtējuma ziņojumu izveidē par periodiem 1997/1999 un 1999/2001, un simbolisku summu viena euro apmērā par karjeras attīstības ziņojuma novēlotu sastādīšanu par 2001/2002 gadu;

               3)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               4)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 217, 28.8.2004.


title: Lieta C-13/09: Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 26. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2006/86/EK — Izsekojamības prasības — Nopietnu blakņu un nevēlamu notikumu paziņošana — Tehniskās prasības saistībā ar cilvēku audu un šūnu kodēšanu, apstrādi, konservāciju, uzglabāšanu un izplatīšanu — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/15

         Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 26. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-13/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2006/86/EK - Izsekojamības prasības - Nopietnu blakņu un nevēlamu notikumu paziņošana - Tehniskās prasības saistībā ar cilvēku audu un šūnu kodēšanu, apstrādi, konservāciju, uzglabāšanu un izplatīšanu - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2010/C 24/24
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Cattabriga un S. Mortoni)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — G. Calmieri, pārstāvis, F. Arena, avocato dello Stato)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2006. gada 24. oktobra Direktīvas 2006/86/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/23/EK par izsekojamības prasībām, nopietnu blakņu un nevēlamu notikumu paziņošanu un noteiktām tehniskām prasībām cilvēku audu un šūnu kodēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai (OV L 294, 32. lpp.), prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2006. gada 24. oktobra Direktīvas 2006/86/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/23/EK par izsekojamības prasībām, nopietnu blakņu un nevēlamu notikumu paziņošanu un noteiktām tehniskām prasībām cilvēku audu un šūnu kodēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai, prasības, Itālijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 07.03.2009.


title: Lieta T-412/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 1. decembra rīkojums — CEA /Komisija

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/57

         Vispārējās tiesas 2010. gada 1. decembra rīkojums — CEA/Komisija
   (Lieta T-412/09) (1)

   ()
   2011/C 30/103
   Tiesvedības valoda — franču
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 312, 19.12.2009.


title: Lieta T-230/08: Prasība, kas celta 2008. gada 17. jūnijā — Asenbaum Fine Arts /ITSB ( WIENER WERKSTÄTTE )

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/48

         Prasība, kas celta 2008. gada 17. jūnijā — Asenbaum Fine Arts/ITSB (“WIENER WERKSTÄTTE”)
   (Lieta T-230/08)
   (2008/C 223/84)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Asenbaum Fine Arts Ltd, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — P. Vögel, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 10. aprīļa lēmumu (lieta R 1573/2006-4) grozīt tādējādi, ka prasītājas 2006. gada 29. novembra apelācijas sūdzība tiek pilnībā apmierināta vai, pakārtoti, attiecībā uz 6., 11. (izņemot lampas (elektriskas), apgaismes lampas, griestu lampas un stāvlampas), 14. (izņemot konfekšu traukus), 16., 20., 21. (izņemot konfekšu traukus) un 34. klasi;
               pakāroti, atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu procesa papildināšanai Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelāciju procesā radušos izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “WIENER WERKSTÄTTE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6., 11., 14., 16., 20., 21. un 34. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 133 501);

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktā preču zīme nav nedz aprakstoša, nedz arī tai nav pietiekamas atšķirtspējas.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-253/05: Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 15. jūnijā

text:
               17.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 229/4

         Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 15. jūnijā
   (Lieta C-253/05)
   (2005/C 229/09)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 15. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Minas Konstantinidis [Minas Konstantinidis] un Pīters van Nufels [Pieter Van Nuffel].
   Prasītāja prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, piemērodama Convenant Verpakkingen III, [tādējādi] liekot šķēršļus dzērienu iepakojuma no citām dalībvalstīm, kas atbilst būtiskajām šajā direktīvā noteiktajām prasībām, ievešanai Nīderlandes tirgū, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi savus pienākumus, kas tai uzlikti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 20. decembra Direktīvas 94/62/EK (1) par iepakojumu un izlietoto iepakojumu 18. pantu;

               —

               piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Nīderlandes tiesību normas satur skaidru šķērsli alus, atspirdzinošo dzērienu un ūdens vienreizējā vai stikla iepakojuma, kas jau ir laists tirgū citā dalībvalstī, brīvai kustībai Kopienas iekšienē. Komisija uzskata, ka šāds šķērslis tirdzniecībai neatbilst Direktīvas 94/62 18. pantam, kas nosaka, ka “[d]alībvalstis nedrīkst kavēt šīs direktīvas prasībām atbilstoša iepakojuma laišanu tirgū to teritorijā”.
   Iepakojums, kas jau ir laists tirgū citā dalībvalstī, tiek uzskatīts par Direktīvas prasībām atbilstošu; tādēļ tā pārdošana iekšējā tirgū nedrīkst tikt traucēta.

      (1)  OV L 365, 10. lpp.


title: Lieta C-385/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Conseil d'Etat (Francija)  2005. gada 19. oktobra  lēmumu lietā Confédération Générale du Travail, Confédération Française Démocratique du Travail (CFDT), Confédération Française de l'Encadrement C.G.C. (C.F.E.-C.G.C.), Confédération Française des Travailleurs Chrétiens (C.F.T.C.) un Confédération Générale du Travail — Force Ouvrière pret Premier ministre un Ministre de l'Emploi, de la Cohésion sociale et du Logement

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Conseil d'Etat (Francija) 2005. gada 19. oktobra lēmumu lietā Confédération Générale du Travail, Confédération Française Démocratique du Travail (CFDT), Confédération Française de l'Encadrement C.G.C. (C.F.E.-C.G.C.), Confédération Française des Travailleurs Chrétiens (C.F.T.C.) un Confédération Générale du Travail — Force Ouvrière pret Premier ministre un Ministre de l'Emploi, de la Cohésion sociale et du Logement
   (Lieta C-385/05)
   (2005/C 330/20)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Conseil d'Etat (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 19. oktobra lēmumu lietā lietā Confédération Générale du Travail, Confédération Française Démocratique du Travail (CFDT), Confédération Française de l'Encadrement C.G.C. (C.F.E.-C.G.C.), Confédération Française des Travailleurs Chrétiens (C.F.T.C.) un Confédération Générale du Travail — Force Ouvrière pret Premier ministre un Ministre de l'Emploi, de la Cohésion sociale et du Logement un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 24. oktobrī.

      Conseil d'Etat (Francija) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai, ņemot vērā 2002. gada 11. marta Direktīvas 2002/14/EK (1) mērķi, kas saskaņā ar tās 1. panta 1. punktu ir tādas vispārējas sistēmas izveidošana, ar ko nosaka minimālās prasības attiecībā uz darbinieku tiesībām uz informēšanu un uzklausīšanu Kopienas uzņēmumos vai iestādēs, var uzskatīt, ka, uzticot dalībvalstīm noteikt metodi, kā aprēķināmi nodarbināto darbinieku sliekšņi, kā to paredz minētā direktīva, dalībvalstīm tiek atļauts arī atšķirīgi novērtēt noteiktas darbinieku kategorijas, piemērojot šos sliekšņus?

               2.

               Cik lielā mērā 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/59/EK (2) var interpretēt tādējādi, ka tā pieļauj noteikumus par to, ka noteikti uzņēmumi, kas parasti nodarbina vairāk kā 20 darbiniekus, kaut vai īslaicīgi ir atbrīvoti no pienākuma izveidot darbinieku pārstāvju struktūrvienību tā iemesla dēļ, ka noteikumi par nodarbināto skaita aprēķināšanu izslēdz noteiktu kategoriju darbinieku ņemšanu vērā saistībā ar noteikumu piemērošanu par darbinieku pārstāvjiem?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīva 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā – Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas kopīga deklarācija par darbinieku pārstāvību (OV L 80, 29. lpp.).

      (2)  Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīva 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu (OV L 225, 16. lpp.).


title: Lieta T-478/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — ATB Norte /ITSB — Bricocenter Italia ( BRICO CENTER )

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/66

         Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — ATB Norte/ITSB — Bricocenter Italia (“BRICO CENTER”)
   (Lieta T-478/09)
   2010/C 24/117
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ATB Norte, SL, Burgos (Spānija) (pārstāvji — P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver un G. Marín Raigal, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bricocenter Italia Srl, Rozzano Milanofiori (Milano) (Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 24. septembra lēmumu lietā R 1009/2008-4;

               —

               piespriest atbildētājam (ITSB) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Bricocenter Srl

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “BRICOCENTER” (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 934 501), attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (Nr. 3 262 623) un “ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (Nr. 989 046), attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 37. un 39. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un pilnībā noraidīt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza interpretācija un piemērošana


title: Lieta C-309/14: Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 2. septembra spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA)/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — To trešo valstu pilsoņu statuss, kas ir pastāvīgie iedzīvotāji — Direktīva 2003/109/EK — Valsts tiesiskais regulējums — Uzturēšanās atļaujas izsniegšana un atjaunošana — Nosacījums — Obligāta finanšu iemaksa — Summa, kas ir astoņas reizes lielāka nekā tā, kura ir jāmaksā par valsts personas apliecības iegūšanu — Direktīvas 2003/109/EK principu apdraudējums

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/8

         Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 2. septembra spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA)/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze

   (Lieta C-309/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - To trešo valstu pilsoņu statuss, kas ir pastāvīgie iedzīvotāji - Direktīva 2003/109/EK - Valsts tiesiskais regulējums - Uzturēšanās atļaujas izsniegšana un atjaunošana - Nosacījums - Obligāta finanšu iemaksa - Summa, kas ir astoņas reizes lielāka nekā tā, kura ir jāmaksā par valsts personas apliecības iegūšanu - Direktīvas 2003/109/EK principu apdraudējums)
   (2015/C 354/09)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL) un Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA)

      Atbildētājas: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno un Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2003. gada 25. novembra Direktīva 2003/109/EK par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 11. maija Direktīvu 2011/51/ES, nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir aplūkots pamatlietā un kurš paredz, ka trešās valsts pilsoņi, kas lūdz viņiem izsniegt vai atjaunot uzturēšanās atļauju attiecīgajā dalībvalstī, maksā nodevu, kuras apmērs svārstās no EUR 80 līdz EUR 200, ciktāl šī nodeva ir nesamērīga, ņemot vērā šīs direktīvas mērķi, un var radīt šķērsli ar šo direktīvu piešķirto tiesību īstenošanai.

      (1)  OV C 339, 29.9.2014.


title: Lieta C-363/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 10. septembra spriedums – Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās — Eiropols — To trešo valstu un organizāciju saraksts, ar kurām Eiropols slēdz nolīgumus — Juridiskā pamata noteikšana — Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā piemērojamais tiesiskais regulējums — Pārejas noteikumi — Atvasināts juridiskais pamats — Leģislatīvo aktu un īstenošanas pasākumu nošķiršana — Apspriešanās ar Parlamentu — Dalībvalsts vai Komisijas ierosinājums

text:
               3.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 363/16

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 10. septembra spriedums – Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-363/14) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Eiropols - To trešo valstu un organizāciju saraksts, ar kurām Eiropols slēdz nolīgumus - Juridiskā pamata noteikšana - Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā piemērojamais tiesiskais regulējums - Pārejas noteikumi - Atvasināts juridiskais pamats - Leģislatīvo aktu un īstenošanas pasākumu nošķiršana - Apspriešanās ar Parlamentu - Dalībvalsts vai Komisijas ierosinājums)
   (2015/C 363/19)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – F. Drexler, A. Caiola un M. Pencheva)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – E. Sitbon, K. Pleśniak un K. Michoel)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek, J. Vláčil un J. Škeřík), Ungārija (pārstāvji – M. Z. Fehér, G. Szima un M. Bóra)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Čehijas Republika un Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 329, 22.9.2014.


title: Lieta T-360/10: Prasība, kas celta 2010. gada 26. augustā — Tecnimed /ITSB — Ecobrands ( “ZAPPER-CLICK” )

text:
               19.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/24

         Prasība, kas celta 2010. gada 26. augustā — Tecnimed/ITSB — Ecobrands (“ZAPPER-CLICK”)
   (Lieta T-360/10)
   2011/C 55/45
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tecnimed Srl (Vedano Olona, Itālija) (pārstāvji — M. Franzosi un V. Piccarreta, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Ecobrands Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 14. jūnija lēmumu lietā R 1795/2008-4;

               —

               apstiprināt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Anulēšanas nodaļas 2010. gada 28. oktobra lēmumu un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “ZAPPER-CLICK” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 9. un 10. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 3870284

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: Itālijas vārdiskas preču zīmes “CLICK” reģistrācija Nr. 747249 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē; Itālijas vārdiskas preču zīmes “MOUSTI CLICK” reģistrācija Nr. 927574 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē; Itālijas vārdiskas preču zīmes “ECO-CLICK” reģistrācija Nr. 801404 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē; Itālijas vārdiskas preču zīmes “ZANZA-CLICK” reģistrācija Nr. 801405 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē; starptautiskā vārdiskas preču zīmes “MOUSTI CLICK” reģistrācija Nr. 825425 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē; Apvienotajā Karalistē aizsargātā nereģistrēta vārdiska preču zīme “CLICK”; Apvienotajā Karalistē aizsargātā nereģistrēta vārdiska preču zīme “ZANZA CLICK”

      Anulēšanas nodaļas lēmums: Kopienas preču zīmi atzīt par daļēji spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: Anulēšanas nodaļas lēmumu atcelt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums un nepareiza interpretācija, jo Apelāciju padome esot kļūdaini izslēgusi “ļaunprātību”; Komisijas Regulas (EK) Nr. 2868/95 38. noteikuma 2. punkta, 39. noteikuma 2. un 3. punkta un 96. noteikuma 2. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini saistījusi prasības pamata nepieņemamību ar apgalvoto dokumentu tulkojuma neesamību un neesot uzskatījusi, ka prasītāja ir iesniegusi tulkojumu; Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana, jo Apelāciju padome esot nepareizi izmantojusi savas pilnvaras; Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 3. punkta pārkāpums un nepareiza interpretācija, jo Apelāciju padome esot kļūdaini secinājusi, ka ir jāizslēdz piesavināšanās, jo attiecīgās preču zīmes nav identiskas; Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 8. panta 4. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini izslēgusi maldinošu izmantošanu (passing off) un kļūdaini norādījusi, ka lietas materiālos nav pierādījumu par to, kādā veidā prece tiek uzrādīta tirgū


title: Lieta C-24/11: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 12. novembra spriedumu lietā T-113/08 Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija 2011. gada 17. janvārī iesniedza Spānijas Karaliste

text:
               26.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/6

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 12. novembra spriedumu lietā T-113/08 Spānijas Karaliste/Eiropas Komisija 2011. gada 17. janvārī iesniedza Spānijas Karaliste
   (Lieta C-24/11)
   2011/C 95/10
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — M. Muñoz Pérez)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               apmierināt apelācijas sūdzību un atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 12. novembra spriedumu lietā T-113/08 Spānija/Komisija;

               —

               pilnībā atcelt finanšu korekcijas attiecībā uz atbalstu olīveļļas ražošanai, kas noteiktas Komisijas 2007. gada 20. decembra Lēmumā 2008/68/EK (1), vai — pakārtoti — atcelt finanšu korekcijas olīveļļas ražošanas nozarē attiecībā uz izdevumiem, par kuriem avansa maksājumi tika veikti pirms 2002. gada 24. novembra, vai — pakārtoti — atcelt finanšu korekcijas olīveļļas ražošanas nozarē attiecībā uz izdevumiem, par kuriem avansa maksājumi tika veikti pirms 2000. gada 15. jūlija.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Iekšēja pretruna Vispārējās tiesas argumentācijā un Regulas Nr. 1663/95 (2) 8. panta pārkāpums, jo tika akceptēts, ka Komisija finanšu korekciju pamato ar nelikumībām, kas nav precizētas vēstulē AGR 16844, kurā tika paziņoti izmeklēšanas HO/2002/91/ES rezultāti.

               2)

               Tiesas Statūtu 36. un 53. panta pārkāpums sprieduma nepietiekama pamatojuma dēļ, jo tajā vispār nav minēts un līdz ar to nav izskatīts būtisks arguments, kuru Spānijas Karaliste izvirzīja tiesas sēdē, par dies ad quem attiecībā uz Regulas Nr. 729/70 (3) 5. panta 2. punkta c) apakšpunktā un Regulas Nr. 1258/1999 (4) 7. pantā paredzēto divdesmit četru mēnešu termiņu noteikšanu.

               3)

               Regulas Nr. 729/70 5. panta 2. punkta c) apakšpunktā un Regulas Nr. 1258/1999 7. pantā paredzētā divdesmit četru mēnešu termiņa neievērošana:

                           —

                           pirmkārt, tāpēc, ka šis termiņš tika aprēķināts kopš vēstules AGR 16844 dienas, lai gan tajā netika precizēti visi finanšu korekcijas pamatā esošie iemesli;

                           —

                           otrkārt, tāpēc, ka Vispārējā tiesa apstiprināja, ka sākuma datums minētā divdesmit četru mēnešu termiņa aprēķināšanai ir saldo maksājuma, nevis avansa maksājuma diena, pamatodamās uz Tiesas spriedumu (5), kurš nav piemērojams olīveļļas ražošanas nozarei.

      (1)  Lēmums, a ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu (OV L 18, 12. lpp.)

      (2)  Komisijas 1995. gada 7. jūlija Regula, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EEK) Nr. 729/70 attiecībā uz ELVGF Garantiju nodaļas grāmatojumu noskaidrošanas procedūru (OV L 158, 6. lpp.).

      (3)  Padomes 1970. gada Regula par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 94, 13. lpp.).

      (4)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 160, 103. lpp.).

      (5)  2003. gada 19. jūnija spriedums lietā C-329/00 Spānija/Komisija, Recueil, I-6103. lpp.


title: Lieta C-70/09: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 15. jūlija spriedums ( Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Alexander Hengartner, Rudolf Gasser/Landesregierung Vorarlberg (Nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos — Medību iecirkņa iznomāšana — Reģionālais nodoklis — “Saimnieciskās darbības” jēdziens — Vienlīdzīgas attieksmes princips)

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/5

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 15. jūlija spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Alexander Hengartner, Rudolf Gasser/Landesregierung Vorarlberg

   (Lieta C-70/09) (1)

   (Nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos - Medību iecirkņa iznomāšana - Reģionālais nodoklis - “Saimnieciskās darbības” jēdziens - Vienlīdzīgas attieksmes princips)
   2010/C 246/08
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Alexander Hengartner un Rudolf Gasser

      Atbildētāja: Landesregierung Vorarlberg

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — EKL 43. panta interpretācija — Saimnieciskās darbības jēdziens — Medības, kam ir sporta raksturs un nav peļņas gūšanas mērķa — Medību produkcijas pārdošana, lai daļēji segtu ar medībām saistītos izdevumus — Labuma neesamība

      Rezolutīvā daļa:

   Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, kas parakstīts Luksemburgā 1999. gada 21. jūnijā, noteikumi pieļauj, ka kādas līgumslēdzējas puses pilsonim otras līgumslēdzējas puses teritorijā kā pakalpojumu saņēmējam tiek piemērots režīms, kas atšķiras no tā, kas paredzēts personām, kuru galvenā dzīvesvieta ir minētajā teritorijā, Savienības pilsoņiem, kā arī personām, kuras tām ir pielīdzinātas saskaņā ar Savienības tiesībām, ņemot vērā tā nodokļa iekasēšanu, kas jāmaksā par pakalpojumu sniegšanu, piemēram, par medību tiesību nodošanu.

      (1)  OV C 102, 01.05.2009.


title: Lieta C-522/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) 2008. gada 28. novembra rīkojumu — Telekomunikacja Polska S.A., Warschau / Urząd Komunikacji ElektronicznejI prezidents

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) 2008. gada 28. novembra rīkojumu — Telekomunikacja Polska S.A., Warschau/Urząd Komunikacji ElektronicznejI prezidents

   (Lieta C-522/08)
   (2009/C 69/32)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Iesniedzējtiesa
   Naczelny Sąd Administracyjny
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Telekomunikacja Polska S.A.

      Atbildētājs: Präsident des Urząd Komunikacji Elektronicznej

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Kopienu tiesības pieļauj dalībvalstīm aizliegt visiem uzņēmumiem, kas sniedz telekomunikāciju pakalpojumus, noteikt, ka līgumu slēgšana par pakalpojumu sniegšanu ir atkarīga no cita pakalpojuma pirkšanas [(pakalpojumu) saistītā pārdošana); it īpaši: vai šāds [pirkuma] pienākums nepārsniedz to, kas ir nepieciešams telekomunikāciju direktīvu paketē paredzēto mērķu sasniegšanai (Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar to saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (1), Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (2), Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (3), kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (4))?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai, ņemot vērā Kopienu tiesības, valsts regulējošā iestāde ir atbildīga par aizlieguma ievērošanas pārraudzību, kas paredzēts 2004. gada 16. jūlija Telekomunikāciju likuma (Prawo telekomunikacyjne) 57. panta 1. punkta 1. apakšpunktā (Dz. U. 2004, Nr. 171, 1800. pozīcija ar grozījumiem)?

      (1)  OV L 108, 24.4.2002, 7.-20. lpp.

      (2)  OV L 108, 24.4.2002, 21.-32. lpp.

      (3)  OV L 108, 24.4.2002, 33.-50. lpp.

      (4)  OV L 108, 24.4.2002, 51.-77. lpp.