title: Lieta F-111/12: Prasība, kas celta 2012. gada 2. oktobrī — ZZ /Komisija

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/35

         Prasība, kas celta 2012. gada 2. oktobrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-111/12)
   2012/C 379/58
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — L. Levi un A. Blot, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru tiek apstiprināts ārstu komisijas slēdziens par prasītāja invaliditātes pakāpi un viņa arodslimības izcelsmi

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 8. novembra lēmumu, ar kuru tiek apstiprināts ārstu komisijas 2011. gada 25. augusta slēdziens un kas prasītājam tika paziņots 2011. gada 28. novembrī;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt 2012. gada 22. jūnija lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja sūdzība;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam par morālo kaitējumu summu, kas ex aequo et bono un provizoriski noteikta EUR 100 000 apmērā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-5/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Højesteret (Dānija) 2008. gada 4. janvāra rīkojumu — Infopaq International A/S / Danske Dagblades Forening

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Højesteret (Dānija) 2008. gada 4. janvāra rīkojumu — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening

   (Lieta C-5/08)
   (2008/C 64/41)
   Tiesvedības valoda — dāņu
   Iesniedzējtiesa
   Højesteret
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Infopaq International A/S

      Atbildētāja: Danske Dagblades Forening (Dānijas Dienas laikrakstu izdevēju apvienība)
   Prejudiciālie jautājumi:

               i)

               Vai to, ka tiek uzglabāts un pēc tam izdrukāts raksta izvilkums no dienas laikraksta, kas sastāv no meklējama vārda un pieciem vārdiem, kuri atrodas pirms un pēc tā, var uzskatīt par reproducēšanas darbībām, kas ir aizsargātas (skat. Direktīvas (1) 2. pantu)?

               ii)

               Vai apstākļiem, kādos tiek veiktas īslaicīgas reproducēšanas darbības, ir nozīme, lai noskaidrotu, vai tās var tikt uzskatītas par “pagaidu” darbībām (skat. Direktīvas 5. panta 1. punktu)?

               iii)

               Vai īslaicīgu reproducēšanas darbību var uzskatīt par “pagaidu” darbību, ja reprodukcija tiek apstrādāta, piemēram, no attēla faila izveidojot teksta failu vai teksta failā meklējot vārdu virknes?

               iv)

               Vai īslaicīgu reproducēšanas darbību var uzskatīt par “pagaidu” darbību, ja tiek uzglabāta daļa no reprodukcijas, ko veido viens vai vairāki 11 vārdus gari teksta izvilkumi?

               v)

               Vai īslaicīgu reproducēšanas darbību var uzskatīt par “pagaidu” darbību, ja tiek izdrukāta daļa no reprodukcijas, ko veido viens vai vairāki 11 vārdus gari teksta izvilkumi?

               vi)

               Vai ir nozīme tam, kurā tehnoloģiskā procesa stadijā notiek īslaicīgās reproducēšanas darbības, lai noteiktu, vai tās veido “tehnoloģiska procesa neatņemamu un būtisku daļu” (skat. Direktīvas 5. panta 1. punktu)?

               vii)

               Vai īslaicīgas reproducēšanas darbības var būt “tehnoloģiska procesa neatņemama un būtiska daļa”, ja tās sastāv no visu laikraksta rakstu manuālas skenēšanas, kuras gaitā šie raksti no drukātas informācijas tiek pārveidoti par digitālu informāciju?

               viii)

               Vai īslaicīgas reproducēšanas darbības var būt “tehnoloģiska procesa neatņemama un būtiska daļa”, ja tās sastāv no reprodukcijas daļas, ko veido viens vai vairāki 11 vārdus gari teksta izvilkumi, izdrukāšanas?

               ix)

               Vai “likumīga izmantošana” (skat. Direktīvas 5. panta 1. punktu) iekļauj kādu izmantošanas veidu, kam nav vajadzīga autortiesību īpašnieka piekrišana?

               x)

               Vai “likumīga izmantošana” (skat. Direktīvas 5. panta 1. punktu) nozīmē arī to, ka uzņēmums skenē visus laikraksta rakstus, pēc tam iegūto reprodukciju apstrādā, uzglabā un, iespējams, izdrukā šīs reprodukcijas daļu, ko veido viens vai vairāki 11 vārdus gari teksta izvilkumi, lai tos izmantotu uzņēmuma veiktajā kopsavilkumu sagatavošanā, pat ja autortiesību īpašnieks nav devis piekrišanu šīm darbībām?

               xi)

               Kādi kritēriji ir jāizmanto, lai noskaidrotu, vai reproducēšanas darbībām ir “patstāvīga ekonomiska nozīme” (skat. Direktīvas 5. panta 1. punktu), ja ir izpildīti pārējie šajā tiesību normā paredzētie nosacījumi?

               xii)

               Vai izvērtējot, vai darbībām ir “patstāvīga ekonomiska nozīme” (skat. Direktīvas 5. panta 1. punktu), var ņemt vērā produktivitātes uzlabojumus, ko lietotājs gūst, veicot īslaicīgas reproducēšanas darbības?

               xiii)

               Vai to, ka uzņēmums bez autortiesību īpašnieka piekrišanas skenē visus laikraksta rakstus, pēc tam iegūto reprodukciju apstrādā, uzglabā un, iespējams, izdrukā šīs reprodukcijas daļu, ko veido viens vai vairāki 11 vārdus gari teksta izvilkumi, var pieskaitīt pie “dažiem īpašiem gadījumiem, kas nav pretrunā ar [laikrakstu rakstu] parasto izmantošanu,” un vai var uzskatīt, ka tas “nepamatoti neskar tiesību subjekta likumīgās intereses” (skat. 5. panta 5. punktu)?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV L 167, 10. lpp.).


title: Lieta C-541/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 17. decembrī iesniedza Giudice di pace di Varese (Itālija) — Siddiquee Mohammed Mohiuddin/Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 17. decembrī iesniedza Giudice di pace di Varese (Itālija) — Siddiquee Mohammed Mohiuddin/Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese

   (Lieta C-541/09)
   2010/C 63/49
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Giudice di pace di Varese

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Siddiquee Mohammed Mohiuddin

      Atbildētājs: Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Kopienu Regulas (EK) Nr. 882/2004 (1) 4. un 6. pants ikvienai atbildīgajai personai piešķir subjektīvas tiesības būt pakļautai tikai tādai pārtikas produktu un dzērienu kontrolei, kuru ir veicis šajā regulā noteiktajām prasībām atbilstošs personāls, kas ir aizsargājamas tiesā un izmantojamas aizstāvībai attiecībā uz dalībvalstu prasībām par soda piemērošanu?

               2)

               Noliedzošas atbildes gadījumā, vai, ņemot vērā Kopienu tiesību aktus, kas attiecas uz pārtikas produktu un dzērienu marķēšanas regulējumu, Direktīva 2000/13/EK (2) attiecas uz sanitāro jomu?

               3)

               Vai Direktīva 1976/768/EEK (3) ar vēlākiem grozījumiem vai citas attiecīgās Kopienu tiesību normas liedz dalībvalstij noteikt atšķirīgu atbildības pakāpi subjektiem, kas darbojas dažādos vienas rūpniecības nozares posmos, tādējādi atbrīvojot no atbildības pārdevēju, ņemot vērā viņa darbības specifiku?

               4)

               Noliedzošas atbildes gadījumā, vai direktīvas ar vēlākiem grozījumiem 6. pants ir interpretējams tādējādi, kas tas nosaka solidāru atbildību kosmētikas produkta ražotājam un personai, kas ir tikai pārdevējs un kas nav iesaistīts kosmētikas produkta ražošanas, iepakošanas un marķēšanas procesā?

      (1)  OV L 165, 1. lpp.

      (2)  OV L 109, 29. lpp.

      (3)  OV L 262, 169. lpp.


title: Lieta F-143/14: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 25. marta rīkojums – Singou/Padome Civildienests — Līgumdarbinieks — Sūdzības par psiholoģisku vardarbību noraidīšana — Darba līguma nepagarināšana — Sūdzības neesamība — Acīmredzama nepieņemamība

text:
               11.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/44

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 25. marta rīkojums – Singou/Padome
   (Lieta F-143/14)
   (Civildienests - Līgumdarbinieks - Sūdzības par psiholoģisku vardarbību noraidīšana - Darba līguma nepagarināšana - Sūdzības neesamība - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2015/C 155/64)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Simplice Gervais Singou (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – O. Dambel, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Priekšmets

   Prasība atcelt iecēlējinstitūcijas 2009. gada 5. marta lēmumu noraidīt prasītāja iesniegto sūdzību par psiholoģisku vardarbību un prasība atcelt iecēlējinstitūcijas 2012. gada 12. aprīļa lēmumu, ar kuru iecēlējinstitūcija atteicās pagarināt vai grozīt prasītāja kā līgumdarbinieka līgumu uz noteiktu laiku, noslēdzot līgumdarbinieka līgumu uz nenoteiktu laiku, kā arī prasība atlīdzināt zaudējumus par apgalvotajiem radītajiem zaudējumiem un nodarīto kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               prasību par juridisko palīdzību noraidīt;

               3)

               S. G. Singou sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.


title: Lieta T-258/04: Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. jūnija rīkojums — Polija/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Pārejas posma pasākumi, kas jāpieņem sakarā ar jauno dalībvalstu pievienošanos — Regula (EK) Nr. 60/2004, ar ko nosaka pārejas posma pasākumus cukura nozarē — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nokavējums — Nepieņemamība)

text:
               15.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/21

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. jūnija rīkojums — Polija/Komisija
   (Lieta T-258/04) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Pārejas posma pasākumi, kas jāpieņem sakarā ar jauno dalībvalstu pievienošanos - Regula (EK) Nr. 60/2004, ar ko nosaka pārejas posma pasākumus cukura nozarē - Termiņš prasības celšanai - Termiņa sākums - Nokavējums - Nepieņemamība)
   2009/C 193/33
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvji — sākotnēji J. Pietras un E. Ośniecka-Tamecka, pēc tam T. Nowakowski, un visbeidzot M. Dowgielewicz)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji L. Visaggio un A. Stobiecka-Kuik, pēc tam T. van Rijn, L. Visaggio un A. Stobiecka-Kuik)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju: Kipras Republika (pārstāvis — P. Kliridis)

      Priekšmets

   Komisijas 2004. gada 14. janvāra Regulas (EK) Nr. 60/2004, ar ko nosaka pārejas posma pasākumus cukura nozarē sakarā ar Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos Eiropas Savienībai (OV L 9, 8. lpp.), 5. panta, 6. panta 1.–3. punkta, 7. panta 1. punkta un 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta atcelšana.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Polijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Kipras Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 251, 9.10.2004.


               16.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 216/13

         EBTA Uzraudzības iestādes 2015. gada 22. decembrī iesniegtā prasība pret Norvēģijas Karalisti
   (Lieta E-35/15)
   (2016/C 216/10)
   EBTA Uzraudzības iestāde (35 rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium), ko pārstāv EBTA Uzraudzības iestādes pārstāvji Carsten Zatschler, Markus Schneider un Øyvind Bø, 2015. gada 22. decembrī iesniedza EBTA Tiesai prasību pret Norvēģijas Karalisti.
   EBTA Uzraudzības iestāde pieprasa, lai EBTA Tiesa:

               1)

               atzīst, ka Norvēģijas Karaliste nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma 56.i punktā minēto aktu (Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai) noteiktajā termiņā

                           a)

                           neizstrādājot un neīstenojot atbilstīgu atkritumu uzņemšanas un apstrādes plānu katrai ostai Norvēģijā, kā noteikts Direktīvas 2000/59/EK 5. panta 1. punktā;

                           b)

                           nenovērtējot un neapstiprinot atkritumu uzņemšanas un apstrādes plānus visām ostām Norvēģijā, neuzraugot to īstenošanu un nenodrošinot to atkārtotu apstiprināšanu vismaz reizi trijos gados, kā noteikts Direktīvas 2000/59/EK 5. panta 3. punktā; un

                           c)

                           nenodrošinot ostas atkritumu uzņemšanas iekārtu pieejamību visās ostās Norvēģijā atbilstīgi to kuģu vajadzībām, kuri parasti izmanto attiecīgo ostu, lai neradītu kuģu nevajadzīgu aizkavēšanos, kā noteikts Direktīvas 2000/59/EK 4. panta 1. punktā;

               2)

               piespriež apsūdzētajam segt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde (“EUI”) apgalvo, ka Norvēģijas Karaliste nav laikā izpildījusi galvenās saistības, lai aizsargātu jūras vidi saskaņā ar Direktīvu 2000/59/EK (turpmāk “Direktīva” jeb “Direktīva par ostas atkritumu uzņemšanas iekārtām”).

               —

               Lai samazinātu piesārņojumu, ko rada kuģu atkritumu un kravu atlieku izkraušana jūrā, Direktīvā ir noteikts, ka EEZ valstīm ir jānodrošina atbilstošu iekārtu, ar kurām var savākt kuģu atkritumus un kravu atliekas, pieejamība visās to ostās un jāizstrādā un jāīsteno atkritumu uzņemšanas un apstrādes plānus katrai ostai.

               —

               2007. gada 23. oktobrī Norvēģijas iestādes paziņoja EUI, ka Direktīva par ostas atkritumu uzņemšanas iekārtām ir transponēta valsts tiesību aktos.

               —

               Pēc EUI prasības Eiropas Jūras drošības aģentūra veica pārbaudes un 2010. gada 28. septembrī publicēja ziņojumu, kurā cita starpā iepazīstināja ar nepilnībām attiecībā uz Norvēģijas atbilstību Direktīvai.

               —

               2013. gada 10. jūlijā EUI nosūtīja argumentētu atzinumu, kurā norādīja, ka Norvēģija cita starpā nav izpildījusi savus pienākumus saskaņā ar Direktīvas 4. panta 1. punktu, 5. panta 1. punktu un 5. panta 3. punktu. Norvēģija tika aicināta veikt nepieciešamos pasākumus, lai panāktu atbilstību šā argumentētā atzinuma nosacījumiem vēlākais līdz 2013. gada 10. septembrim.

               —

               EUI norāda, ka līdz šim datumam Norvēģija nav izpildījusi savus pienākumus i) izstrādāt un īstenot atkritumu uzņemšanas un apstrādes plānu katrai ostai Norvēģijā, kā noteikts Direktīvas 5. panta 1. punktā; ii) novērtēt un apstiprināt atkritumu uzņemšanas un apstrādes plānus visām ostām Norvēģijā, uzrauga to īstenošanu un nodrošina to atkārtotu apstiprināšanu vismaz reizi trijos gados, kā noteikts Direktīvas 5. panta 3. punktā; un iii) nodrošināt ostas atkritumu uzņemšanas iekārtu pieejamību visās ostās, kas atrodas tās teritorijā, kā noteikts Direktīvas 4. panta 1. punktā.


title: Lieta T-307/12: Prasība, kas celta 2012. gada 11. jūlijā — Mayaleh /Padome

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/19

         Prasība, kas celta 2012. gada 11. jūlijā — Mayaleh/Padome
   (Lieta T-307/12)
   2012/C 273/32
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Adib Mayaleh (Damaska, Sīrija) (pārstāvis — G. Karouni, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt:

                           —

                           2012. gada 14. maija Īstenošanas lēmumu 2012/256/KĀDP, ar ko īsteno Padomes Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, ciktāl tas skar Adib Mayaleh kungu;

                           —

                           2012. gada 14. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 410/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, ciktāl tā skar Adib Mayaleh kungu;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 87. un 91. pantu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus, kuri būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kas izvirzīti lietā T-383/11 Makhlouf/Padome (1).

      (1)  OV 2011, C 282, 30. lpp.


title: Lieta C-214/05 P: Apelācija, ko 2005. gada 17. maijā ierosināja Sergio Rossi SpA par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2005. gada 1. marta spriedumu lietā T-169/03 Sergio Rossi SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/31

         Apelācija, ko 2005. gada 17. maijā ierosināja Sergio Rossi SpA par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2005. gada 1. marta spriedumu lietā T-169/03 Sergio Rossi SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)
   (Lieta C-214/05 P)
   (2005/C 182/54)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 17. maijā izskatīšanai ir iesniegta Sergio Rossi SpA, Alikante [Alicante] (Spānija), ko pārstāv A. Ruo [A. Ruo], apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2005. gada 1. marta spriedumu lietā T-169/03 Sergio Rossi SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB).
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt apstrīdēto spriedumu pilnā apmēra, pamatojoties uz Padomes Regulas Nr. 40/94 (1) 8. un 73. panta un Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. un 81. panta pārkāpumu;

               2)

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto spriedumu daļā, kas attiecas vienīgi uz preču zīmes “SISSI ROSSI” reģistrāciju attiecībā uz tādām precēm kā “āda un ādas imitācijas”;

               3)

               pakārtoti, atzīt tiesības iesniegt pierādījumus, atcelt apstrīdēto spriedumu pilnā apmērā un nosūtīt šo lietu Pirmās instances tiesai pierādījumu, kas ir atzīti par nepieņemamiem, pārbaudei, vai, alternatīvi, un ievērojot Padomes Regulas Nr. 40/94 73. pantā paredzētās tiesības tikt uzklausītam, nosūtīt šo lietu ITSB Apelāciju padomei termiņa noteikšanai, lai nodrošinātu iespēju tikt uzklausītam.

               4)

               Atbilstoši 1991. gada 2. maija Eiropas Kopienu Tiesas Reglamenta 69. panta 2. punktam piespriest atbildētājam kā lietas dalībniekam, kam spriedums ir nelabvēlīgs, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais spriedums ir nepilnīgs šādu noteikumu pārkāpuma dēļ:

               1.

               Pirmās instances tiesas Reglamenta 81. pants, ciktāl apstrīdētais spriedums nesatur motivāciju attiecībā uz prasībā izteikto galveno prasījumu.

               2.

               Pirmās instances tiesas Reglamenta 44. panta 1. daļa, ciktāl prasītājas sniegtie pierādījumi tika atzīti par nepieņemamiem, lai gan prasītāja uzskata, ka tie bija jāpieņem. Pakārtoti ir jāuzskata, ka Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 73. pants ir pārkāpts tādā ziņā, ka procesa ITSB Apelāciju padomē prasītājai nav bijusi iespēja tikt uzklausītai attiecībā uz apstrīdēto preču līdzības esamību vai neesamību;

               3.

               Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. pants, ciktāl preču zīmes “Miss Rossi” un “Sissi Rossi” ir uzskatāmas par nesavienojamām. Tādas preces kā “dāmu somas” un “dāmu kurpes”, tāpat kā pašas preču zīmes, ir jāuzskata par līdzīgām. Vienlaicīgi pastāvot preču un preču zīmju līdzībai, saskaņā ar šīm tiesību normām ir jākonstatē sajaukšanas iespēja starp pašām preču zīmēm.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, OV L 11, 1. lpp.


title: Lieta T-428/16: Prasība, kas celta 2016. gada 29. jūlijā – Martín Osete/EUIPO – Rey (“AN IDEAL LOVER”)

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/47

         Prasība, kas celta 2016. gada 29. jūlijā – Martín Osete/EUIPO – Rey (“AN IDEAL LOVER”)
   (Lieta T-428/16)
   (2016/C 343/64)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Isabel Martín Osete (Parīze, Francija) (pārstāvis – V. Wellens, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Daniella Rey (Tulūza, Francija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “AN IDEAL LOVER” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 5 261 599

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 21. aprīļa lēmums lietā R 1527/2015–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

   Regulas Nr. 207/2009 55. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-124/06: Prasība, kas celta  2006. gada 27. aprīlī  —  MIP METRO  pret ITSB

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/34

         Prasība, kas celta 2006. gada 27. aprīlī — MIP METRO pret ITSB
   (Lieta T-124/06)
   (2006/C 143/67)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MIP METRO Group Intellectual Property GmbH & Co KG, Diseldorfa (Vācija) (pārstāvis — R. Kaase, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: MetroRED Telecom Group Ltd, Hamilton (Bermuda)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2006. gada 16. februāra lēmumu, ciktāl apelācijas sūdzība tikusi noraidīta, pamatojoties uz to, ka tā neatbilst Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: MetroRED Telecom Group Ltd.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Grafiska preču zīme “MetroRED” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 38. un 42. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 2 189 512
   Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Valsts grafiska preču zīme “METRO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1.—36. klasē un 38.—42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: Iebildumus daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Apelācijas sūdzību daļēji noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo pastāv sajaukšanas iespēja, tā kā preču zīmē “MetroRED” dominē elements “Metro”, kas ir identisks pretnostatītajai preču zīmei. Saskaņā ar prasītājas viedokli, elementam “RED” nepiemīt atšķirtspēja un tāpēc patērētājs to neņems vērā.


title: lieta T-29/04: Pirmās instances tiesas  2005. gada 8. decembra  spriedums —  Castellblanch  pret ITSB (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes, kas satur vārdisku elementu  CRISTAL CASTELLBLANCH , reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme  CRISTAL  — Agrākās preču zīmes faktiska izmantošana — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 15. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 43. panta 2. un 3. punkts)

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/28

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 8. decembra spriedums — Castellblanch pret ITSB
   (lieta T-29/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes, kas satur vārdisku elementu “CRISTAL CASTELLBLANCH”, reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “CRISTAL” - Agrākās preču zīmes faktiska izmantošana - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, 15. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 43. panta 2. un 3. punkts)
   (2006/C 48/52)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Castellblanch SA, Santsadurni d'Anoja [Sant Sadurni d'Anoia] (Spānija) (pārstāvji — F. de Višers [F. de Visscher], E. Kornu [E. Cornu], E. de Grīss [É. De Gryse] un D. Moro [D. Moreau], advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — I. de Medrano Kavaljero [I. de Medrano Caballero], pārstāvis)

      otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Champagne Louis Roederer SA, Reimsa [Reims] (Francija) (pārstāvis — P. Kuzēns [P. Cousin], advokāts)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju otrās palātas 2003. gada 17. novembra lēmumu (lieta R 37/2000-2), saistībā ar iebildumu procesu starp Castellblanch, SA un Champagne Louis Roederer SA.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 71, 20.03.2004.


title: Lieta T-218/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 21. maija spriedums – Nutrexpa/ITSB – Kraft Foods Italia Intellectual Property (“Cuétara Maria ORO”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Cuétara Maria ORO” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un valsts grafiskas preču zīmes “ORO” — Daļējs reģistrācijas atteikums — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               6.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/10

         Vispārējās tiesas 2015. gada 21. maija spriedums – Nutrexpa/ITSB – Kraft Foods Italia Intellectual Property (“Cuétara Maria ORO”)
   (Lieta T-218/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Cuétara Maria ORO” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un valsts grafiskas preču zīmes “ORO” - Daļējs reģistrācijas atteikums - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 221/13)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nutrexpa, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvji – J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño un Y. Sastre Canet, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – O. Mondéjar Ortuño un V. Melgar)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Milāna, Itālija) (pārstāvji – A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli un G. Petrocchi, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2013. gada 11. februāra lēmumu lietā R 2455/2011–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl un Nutrexpa, SL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               sprieduma taisīšanas vajadzībām nodalīt lietu T-218/13 no lietas T-271/13;

               2)

               prasību noraidīt;

               3)

               Nutrexpa, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 189, 29.6.2013.


title: Lietas T-325/03 izslēgšana no reģistra

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/28

         Lietas T-325/03 (1) izslēgšana no reģistra
   (2004/C 239/64)

      (Tiesvedības valoda: vācu)

   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas otrās palātas priekšsēdētājs 2004. gada 6. maijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-325/03 E-Sim Ltd pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB).

      (1)  OV 289, 29.11.2003.


title: Lieta C-125/15 P: Tiesas priekšsēdētāja vietnieka 2015. gada 18. decembra rīkojums – Eiropas Savienības tiesa/Gascogne Sack Deutschland GmbH, Groupe Gascogne SA, ko atbalsta Eiropas Komisija

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/11

         Tiesas priekšsēdētāja vietnieka 2015. gada 18. decembra rīkojums – Eiropas Savienības tiesa/Gascogne Sack Deutschland GmbH, Groupe Gascogne SA, ko atbalsta Eiropas Komisija
   (Lieta C-125/15 P) (1)

   (2016/C 078/14)
   Tiesvedības valoda – franču
   Tiesas priekšsēdētājs vietnieks ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 155, 11.5.2015.


title: Lieta T-121/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 27. novembra rīkojums — Sellafield /Komisija

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/69

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 27. novembra rīkojums — Sellafield/Komisija
   (Lieta T-121/06) (1)

   2010/C 24/123

      Tiesvedības valoda — angļu

   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 154, 01.07.2006.


title: Tiesas spriedums ( 2013. gada 15. novembris ) lietā E-10/13 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (EEZ/EBTA valsts saistību neizpilde – Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīva 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija))

text:
               27.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 88/10

      TIESAS SPRIEDUMS

   (2013. gada 15. novembris)
   lietā E-10/13
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi
   (EEZ/EBTA valsts saistību neizpilde – Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīva 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija))
   2014/C 88/07
   Lietā E-10/13 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi attiecībā uz PRASĪBU paziņot, ka noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus, lai savos tiesību aktos pareizi īstenotu 2. panta 1. punkta a)–d) apakšpunktu un 2. panta 2. punkta a)–b) apakšpunktu aktā, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XVIII pielikuma 21.b punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīva 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija)) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu, Tiesa šādā sastāvā – priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen (tiesnesis-referents) un Páll Hreinsson – 2013. gada 15. novembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo Tiesa:

               1.

               paziņo, ka Islande, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus, lai savos tiesību aktos pareizi īstenotu 2. panta 1. punkta a)–d) apakšpunktu un 2. panta 2. punkta a)–b) apakšpunktu aktā, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XVIII pielikuma 21.b punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīva 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija)) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu;

               2.

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Apvienotās lietas C-18/10 un C-37/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 16. februāra rīkojums ( Landgericht Berlin (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Agrargenossenschaft Münchehofe e.G . (C-18/10), Landwirtschaftliches Unternehmen e.G. Sondershausen (C-37/10)/ BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/8

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 16. februāra rīkojums (Landgericht Berlin (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Agrargenossenschaft Münchehofe e.G. (C-18/10), Landwirtschaftliches Unternehmen e.G. Sondershausen (C-37/10)/BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

   (Apvienotās lietas C-18/10 un C-37/10) (1)

   2011/C 173/17
   Tiesvedības valoda — vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 80, 27.03.2010.

      OV C 100, 17.04.2010.


title: Lieta C-517/07: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 18. decembra spriedums ( High Court of Justice ( Chancery Division ) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Afton Chemical Limited / The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Direktīva 92/81/EEK — Akcīzes nodoklis par minerāleļļām — 2. panta 2. un 3. punkts, kā arī 8. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Direktīva 2003/96/EK — Energoproduktu un elektroenerģijas aplikšana ar nodokļiem — 2. panta 2., 3. punkts un 4. punkta b) apakšpunkts — Piemērošanas joma — Degvielas piedevas, kas ir minerāleļļas vai energoprodukti, taču netiek izmantotas kā degviela — Valsts nodokļu režīms)

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/20

         Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 18. decembra spriedums (High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Afton Chemical Limited/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

   (Lieta C-517/07) (1)

   (Direktīva 92/81/EEK - Akcīzes nodoklis par minerāleļļām - 2. panta 2. un 3. punkts, kā arī 8. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Direktīva 2003/96/EK - Energoproduktu un elektroenerģijas aplikšana ar nodokļiem - 2. panta 2., 3. punkts un 4. punkta b) apakšpunkts - Piemērošanas joma - Degvielas piedevas, kas ir minerāleļļas vai energoprodukti, taču netiek izmantotas kā degviela - Valsts nodokļu režīms)
   (2009/C 44/33)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (Chancery Division)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Afton Chemical Limited

      Atbildētājs: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — High Court of Justice (Chancery Division) — Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/81/EK par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis minerāleļļām (OV L 316, 12. lpp.), 2. panta 3. punkta un 8. panta 1. punkta interpretācija, Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV L 283, 51. lpp.), 2. panta 3. punkta un 4. panta b) apakšpunkta interpretācija un Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvas 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību (OV L 76, 1. lpp.) 3. panta interpretāciju — Minerāleļļas, kas tiek pievienotas degvielai citiem mērķiem, nevis attiecīgā transportlīdzekļa dzinēja darbināšanai, taču ko nav paredzēts pārdot vai izmantot kā degvielu — Vai tās apliekamas ar nodokļiem kā degviela?
   Rezolutīvā daļa
   2. panta 3. punkts un 8. panta 1. punkts Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvā 92/81/EEK par akcīzes nodokļu struktūru saskaņošanu attiecībā minerāleļļām ar grozījumiem, kas paredzēti Padomes 1994. gada 22. decembra Direktīvā 94/74/EK attiecībā uz laika periodu līdz 2003. gada 31. decembrim, un 2. panta 3. un 4. punktu Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvā 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai attiecībā uz laika periodu no 2004. gada 1. janvāra līdz 31. oktobrim, ir jāinterpretē tādējādi, ka degvielas piedevas, tādas kā pamata prāvā apskatītās, kas ir “minerāleļļas” pirmās no šīm direktīvām 2. panta 1. punkta izpratnē vai “energoprodukti” otrās no šīm direktīvām 2. panta 1. punkta izpratnē, taču nav paredzētas izmantošanai, netiek piedāvātas tirdzniecībā vai izmantotas kā degviela, ir jāpakļauj minētajās direktīvās paredzētajam nodokļu maksāšanas pienākumam.

      (1)  OV C 22, 26.1.2008.


title: Lieta T-453/16: Prasība, kas celta 2016. gada 10. augustā – Ellinikos Syndemos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1/EUIPO – 520 Barcode Ellas (“520 Barcode Hellas”)

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/23

         Prasība, kas celta 2016. gada 10. augustā – Ellinikos Syndemos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1/EUIPO – 520 Barcode Ellas (“520 Barcode Hellas”)
   (Lieta T-453/16)
   (2016/C 371/25)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ellinikos Syndemos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 (Argiroupoli Attikis, Grieķija) (pārstāvis – A. Mouzaki, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: 520 Barcode Ellas – AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion (Kifisia Attikis, Grieķija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “5 201000 603856 520 Barcode Hellas” – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 881 861

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 14. jūnija lēmums lietā R 238/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta un 76. panta 1. un 2. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-45/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. janvārī — Apvienotā Karaliste/ECB

text:
               31.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/24

         Prasība, kas celta 2012. gada 27. janvārī — Apvienotā Karaliste/ECB
   (Lieta T-45/12)
   2012/C 98/40
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — K. Beal, Barrister un E. Jenkinson)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Centrālās bankas paziņojumu par standartiem, kas ir publicēts 2011. gada 18. novembrī, tiktāl, ciktāl tajā ir noteikta (infrastruktūras) atrašanās vietas politika centrālo darījuma partneru klīringa sistēmām (“CCPs”); un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nebija kompetenta vai nu vispār publicēt apstrīdēto tiesību aktu, vai arī to publicēt, neizsludinot tādu likumdošanas instrumentu kā Padomes vai pašas Eiropas Centrālās bankas (“ECB”) pieņemtu Regulu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais tiesību akts vai nu de jure, vai de facto uzliks pienākumu prasību par atrašanās vietu piemērot centrālo darījuma partneru klīringa sistēmām (“CCPs”), kuras vēlas uzņemties tādus klīringa vai naudas norēķina darījumus euro valūtā, kas pārsniedz noteiktu dienas tirdzniecības apjomu. Ar apstrīdēto tiesību aktu tiek pārkāpts LESD 48., 56. un/vai 63. pants visi kopā vai katrs atsevišķi, ciktāl:

                           —

                           ārpus eirozonas dalībvalstīs, piemēram, Apvienotajā Karalistē, izveidotajām CCPs būs jāmaina to galvenās administrācijas un kontroles atrašanās vieta uz dalībvalstīm, kas ir Eirosistēmas locekles. Tāpat tām būs jāpārreģistrējas par citas dalībvalsts tiesībās atzītām juridiskām personām;

                           —

                           gadījumā, ja šādas CCPs nemainīs savu atrašanās vietu, kā tiek prasīts, tām tiks liegta tāda piekļuve Eirosistēmas dalībvalstu finanšu tirgiem, kāda ir šo dalībvalstu teritorijās reģistrētajām CCPs, vai piekļuve tiks liegta pilnībā;

                           —

                           šādas nerezidējošās CCPs nevarēs saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem vai pavisam izmantot ECB vai Eirosistēmas valstu centrālo banku (VCBs) piedāvātās privilēģijas; un

                           —

                           rezultātā šādu CCPs iespēja piedāvāt klīringa vai naudas norēķina pakalpojumus euro valūtā Savienības klientiem būs ierobežota vai pat pilnībā liegta.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto tiesību aktu tiek pārkāpts LESD 101. un/vai 102. pants, skatot tos kopā ar LESD 106. pantu un LES 13. pantu, jo:

                           —

                           ar to faktiski tiek prasīts, ka visi klīringa darījumi euro valūtā, kas pārsniedz noteiktu līmeni, ir jāveic euro zonas dalībvalstī reģistrētai CCPs;

                           —

                           ar to euro zonas VCBs faktiski tiek mudinātas nepiegādāt euro valūtas rezerves tām CCPs, kas atrodas euro zonā neietilpstošās dalībvalstīs, ja šīs rezerves pārsniedz lēmumā noteiktos sliekšņus.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka prasība euro zonā neietilpstošās dalībvalstīs esošām CCPs reģistrēties kā citai juridiskai personai un mainīt atrašanās vietu ir uzskatāma par tiešu vai netiešu diskrimināciju pilsonības dēļ. Ar šādu prasību tiek pārkāpts arī ES vispārējais vienlīdzīgas attieksmes princips, jo dažādās valstīs izveidotām CCPs tiek piemērota dažāda attieksme bez objektīva pamatojuma.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto tiesību akti pārkāpti Vispārējās vienošanās par pakalpojumu tirdzniecību (GATS) II, XI, XVI un XVII pants visi kopā vai katrs atsevišķi.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka, neuzņemoties pienākumu pierādīt, ka šādus ierobežojumus nav iespējams pamatot ar sabiedrības interešu apsvērumiem (tādējādi uzliekot ECB pienākumu izklāstīt izņēmuma gadījumus, ja tā vēlas), Apvienotā Karaliste apgalvo, ka ikviens ECB izvirzīts sabiedrības interešu apsvērums neizpildītu samērīguma prasību, jo ir pieejami mazāk ierobežojoši līdzekļi, lai nodrošinātu to finanšu iestāžu kontroli, kas atrodas Savienībā, bet ārpus euro zonas.


title: Lieta T-663/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija rīkojums — Spa Monopole /ITSB — Royal Mediterranea ( “THAI SPA” )

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/23

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija rīkojums — Spa Monopole/ITSB — Royal Mediterranea (“THAI SPA”)
   (Lieta T-663/11) (1)

   2012/C 273/42
   Tiesvedības valoda — franču
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 65, 03.03.2012.


title: Lieta T-7/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 12. decembra spriedums — Komisija pret Parthenon (Šķīrējklauzula — Ceturtā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem — Avansā izmaksāto summu atgūšana)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/38

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 12. decembra spriedums — Komisija pret Parthenon

   (Lieta T-7/05) (1)

   (Šķīrējklauzula - Ceturtā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem - Avansā izmaksāto summu atgūšana)
   (2006/C 331/84)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Triantafyllou, pārstāvis, kam palīdz N. Korogiannakis, advokāts)

      Atbildētāja: Parthenon AE Oikodomikon — Technikon — Touristikon — Viomichanikon — Emporikon kai Exagogikon Ergasion, Aigion (Grieķija) (pārstāvis — A. Masoulas, advokāts)
   Priekšmets
   Prasība, kas celta atbilstoši EKL 238. pantam, lai atgūtu summas, kuras izmaksātas avansā atbilstoši līgumam FAIR-CT98-9544, ko Komisija lauzusi, jo atbildētāja nav izpildījusi savus līgumā paredzētos pienākumus.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atbildētājai, Parthenon AE Oikodomikon — Technikon — Touristikon — Viomichanikon — Emporikon kai Exagogikon Ergasion, piespriež samaksāt Komisijai summu EUR 154 383,53 apmērā, kam pieskaitīti procenti atbilstoši likmei, kuru Eiropas Centrālā banka ir noteikusi galvenajiem refinansēšanas darījumiem, un kam pieskaitīts pusotrs punkts par laika posmu no 2002. gada 31. jūlija līdz 31. decembrim un divi punkti par laika posmu, sākot no 2003. gada 1. janvāra līdz pilnīgai samaksai;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Komisija sedz trešdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem un atlīdzina trešdaļu no atbildētājas tiesāšanās izdevumiem, bet atbildētāja sedz divas trešdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem un atlīdzina divas trešdaļas no Komisijas tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 57, 5.3.2005.


title: Lieta T-65/11: Prasība, kas celta 2011. gada 28. janvārī — Recombined Dairy System /Komisija

text:
               2.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 28. janvārī — Recombined Dairy System/Komisija
   (Lieta T-65/11)
   2011/C 103/43
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Recombined Dairy System A/S (Horsens, Dānija) (pārstāvji: — T. K. Kristjánsson un T. Gønge, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 1. panta 2. un 4. punktu Eiropas Komisijas 2010. gada 12. novembra Lēmumā (lietā C(2010) 7692 (REC 03/08)), kura adresāts ir Dānijas nodokļu iestādes un ar kuru ir konstatēts, ka ir pamatoti vēlāk iegrāmatot Dānijas Karalistes 2008. gada 6. oktobra pieprasījumā norādīto ievedmuitas nodokli par EUR 1 406 486,06 (DKK 10 492 385,99) un ka atbrīvojums no ievedmuitas nodokļa par EUR 1 234 365,24 (DKK 9 208 364,69), kas minēts Dānijas Karalistes 2008. gada 6. oktobra pieprasījumā, nav pamatots.

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisijas konstatējuma, ka vēlāka ievedmuitas nodokļa iegrāmatošana ir pamatota un ka atbrīvojums no ievedmuitas nodokļa nav pamatots, pamatojums balstās uz novērtējumu par to, vai iestādes ir pieļāvušas kļūdu atbilstoši Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1) 236. pantam, 220. panta 2. punkta b) apakšpunktam un vai pastāvēja īpaši apstākļi atbilstoši šīs regulas 239. pantam.
   Apstrīdētajā lēmumā Komisija konstatēja, ka:

               —

               iestādes nav pieļāvušas kļūdu attiecībā uz diviem preču veidiem, par kuriem prasītāja bija saņēmusi Saistošu izziņu par tarifu (SIT);

               —

               iestādes ir pieļāvušas kļūdu attiecībā uz vienu no preču veidiem, par kuru tās bija darījušas zināmu prasītajai, ka attiecībā uz šo preču veidu SIT nav nepieciešama, jo prasītājai bija SIT citam preču veidam ar identisku muitas tarifu;

               —

               iestādes nav pieļāvušas kļūdu attiecībā uz diviem citiem preču veidiem, par kuriem prasītāja nebija pieprasījusi SIT, jo šo preču muitas tarifs bija identisks tām precēm, par kurām prasītāja bija saņēmusi SIT.

         Tālāk Komisija konstatēja, ka pastāvēja īpaši apstākļi attiecībā uz abiem preču veidiem, kuriem tika piešķirta SIT, un attiecībā uz preču veidu, par kuru tika izlemts, ka tam nav nepieciešama SIT, taču ka nepastāvēja īpaši apstākļi attiecībā uz abiem pēdējiem minētajiem preču veidiem, jo prasītāja par šiem preču veidiem nebija pieprasījusi SIT.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza divus pamatus:
   1)   Pirmais pamats: iestādes ir pieļāvušas kļūdu attiecībā uz visiem pieciem preču veidiem par visu laikposmu tādēļ, ka nodokļu iestāžu veiktā preču klasifikācija SIT 3504 pozīcijā radīja prasītājai tiesisko paļāvību, ka šī klasifikācija ir pareiza.
   2)   Otrais pamats: attiecībā uz abiem preču veidiem, kuriem netika prasīts piešķirt SIT, pastāvēja īpaši apstākļi, jo tas, ka muitas iestādes pēc daudziem gadiem ar atpakaļejošu spēku (2) groza muitas tarifu interpretāciju, pārsniedz parasto ekonomisko risku.

      (1)  OV 1992 L 302, 1. lpp.

      (2)  Padomes 1987. gada 23. jūlija Regula (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV 1987 L 256, 1. lpp.).


title: Lieta T-130/06: Prasība, kas celta  2006. gada 3. maijā  —  Drax Power Ltd  u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/27

         Prasība, kas celta 2006. gada 3. maijā — Drax Power Ltd u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta T-130/06)
   (2006/C 165/54)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Drax Power Ltd, Selby (Apvienotā Karaliste), Great Yarmouth Power Ltd, Swindon (Apvienotā Karaliste), International Power Plc, Londona (Apvienotā Karaliste), Npower Copgen Ltd, Swindon (Apvienotā Karaliste), RWE Npower Plc, Swindon (Apvienotā Karaliste), ScottishPower Generation Ltd, Glasgova (Apvienotā Karaliste), Scottish and Southern Energy Plc, Perth (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — I. Glick, QC, un M. Cook, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 22. februāra Lēmumu C (2006) 426, galīgā versija, kas attiecas uz attiecas uz priekšlikumu grozīt Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes paziņoto valsts plānu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu sadalei, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   2004. gada 10. novembrī Apvienotā Karaliste paziņoja Komisijai savu nodomu grozīt pagaidu valsts plānu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu sadalei. Apvienotā Karaliste bija apstrīdējusi Komisijas lēmumu, ar ko piedāvātie grozījumi tika atzīti par nepieņemamiem, un Pirmās instances tiesa to atcēla ar spriedumu lietā T-178/05 (1).
   Pēc šī sprieduma Komisija pieņēma jaunu lēmumu, ar ko tika nolemts, ka piedāvātie grozījumi nav pieņemami. Prasītāji tagad apstrīd šo lēmumu.
   Prasītājiem tieši vai ar to meitas uzņēmumu starpniecību pieder elektroenerģijas ražošanas iekārtas, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/787/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (2). Valsts plāna emisijas kvotu sadalei piedāvāto grozījumu rezultātā tie saņemtu daudz vairāk kvotu nekā tagad.
   Savu prasījumu pamatojumam prasītāji norāda, ka apstrīdētais lēmums ir pretrunā iepriekš minētajam Pirmās instances tiesas spriedumam lietā Apvienotā Karaliste/Komisija un ka apstrīdētajā lēmumā apskatītie jautājumi ir res judicata.
   Pēc prasītāju domām, Komisija nepareizi secināja, ka 2004. gada 30. septembris — datums, kurš ir precizēts direktīvas 11. panta 1. punktā — ir galējais termiņš un ka dalībvalstīm nav tiesību piedāvāt izdarīt citus grozījumus, izņemot tos, kas noteikti Komisijas lēmumā valsts plānā kvotu sadalei pēc šī termiņa.
   Prasītāji turklāt apgalvo, ka saistībā ar tiesību uz emisijas kvotām tirdzniecības sistēmas darbību izteiktie apsvērumi ir pārspīlēti un tie nevar pamatot piedāvāto grozījumu noraidīšanu.

      (1)  Pirmās instances tiesas spriedums lietā T-178/05 Apvienotā Karaliste/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts).

      (2)  OV 2003 L 275, 32. lpp.


title: Lieta C-197/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Cour constitutionnelle (Beļģija) — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele/Gouvernement flamand

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Cour constitutionnelle (Beļģija) — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele/Gouvernement flamand

   (Lieta C-197/11)
   2011/C 211/25
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour constitutionnelle

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele

      Atbildētāja: Gouvernement flamand

      Prejudiciālais jautājums

   Vai LESD 21., 45., 49., 56. un 63. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (1), 22. un 24. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tiesiskais regulējums, kas ir noteikts ar 2009. gada 27. marta Flandrijas reģiona dekrēta par zemes un īpašuma politiku 5. Grāmatu ar nosaukumu “Dzīvot savā reģionā” [Wonen in eigen streek], saskaņā ar kuru noteiktās pašvaldībās, ko sauc par mērķa pašvaldībām, zemesgabalu un uz tiem esošu ēku īpašumtiesību nodošana ir pakļauta nosacījumam, ka to ieguvējs vai atsavinātājs pierāda pietiekamu saikni ar šo pašvaldību šī dekrēta 5.2.1.panta 2. punkta izpratnē?

      (1)  OV L 158, 77. lpp.


title: Lieta C-91/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 17. februārī iesniedza Högsta förvaltningsdomstolen (Zviedrija) — Skatteverket/PCF Clinic AB

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 17. februārī iesniedza Högsta förvaltningsdomstolen (Zviedrija) — Skatteverket/PCF Clinic AB

   (Lieta C-91/12)
   2012/C 118/31
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Högsta förvaltningsdomstolen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Skatteverket

      Atbildētāja: PCF Clinic AB

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai PVN direktīvas (1) 132. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tur minētie atbrīvojumi no nodokļa maksāšanas aptver arī tādus pakalpojumus kā šajā tiesvedībā minētos, proti,

                           a)

                           estētiskas operācijas un

                           b)

                           estētiska medicīniskā aprūpe?

               2.

               Vai vērtējums ir atkarīgs no tā, vai operācija vai aprūpe ir veikta ar mērķi izvairīties no slimības, fiziskiem defektiem vai tos ārstēt?

               3.

               Pieņemot, ka aprūpes mērķim būtu nozīme, vai tādā gadījumā var tikt ņemtas vērā pacienta domas par medicīniskās aprūpes mērķi?

               4.

               Vai vērtējuma nolūkos nozīme ir tam, ka medicīnisko aprūpi veic personas, kurām ir īpaša atļauja veikt profesionālo darbību ar veselību saistītā jomā, un šīs personas pauž savu viedokli par aprūpes mērķi?

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.)


title: Lieta T-481/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 11. aprīļa rīkojums — Département du Gers /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Vide un cilvēka veselības aizsardzība — Ģenētiski modificēti pārtikas produkti un dzīvnieku barība — Individuālas skaršanas neesamība — Nepieņemamība)

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/11

         Vispārējās tiesas 2011. gada 11. aprīļa rīkojums — Département du Gers/Komisija
   (Lieta T-481/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Vide un cilvēka veselības aizsardzība - Ģenētiski modificēti pārtikas produkti un dzīvnieku barība - Individuālas skaršanas neesamība - Nepieņemamība)
   2011/C 173/26
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Département du Gers (Francija) (pārstāvji — S. Mabile un J.-P. Mignard, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Bianchi un L. Pignataro)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 28. jūlija Lēmumu 2010/429/ES, ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu MON 88017 x MON 810 (MON-88Ø17-3 x MON-ØØ81Ø-6), sastāv vai ir ražoti no tās (OV L 201, 46. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Département du Gers sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               atstāt bez izskatīšanas Eiropas Parlamenta, Eiropas Savienības Padomes, Région Centre, Région Picardie, Département de la Haute-Garonne, Région Bretagne, Région Poitou-Charentes, Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, Région Bourgogne, Région Midi-Pyrénées, Région Auvergne, Région Pays de la Loire, Région Rhône-Alpes, Département des Côtes d’Armor, Région Île de France un Région Nord-Pas-de-Calais pieteikumus par iestāšanos lietā.

      (1)  OV C 346, 18.12.2010.


title: Lieta T-671/11: Prasība, kas celta 2011. gada 22. decembrī — IPK International /Komisija

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/18

         Prasība, kas celta 2011. gada 22. decembrī — IPK International/Komisija
   (Lieta T-671/11)
   2012/C 65/33
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvis — C. Pitschas, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt Komisijas 2011. gada 14. oktobra Lēmumu (ENTR/R1/HHO/lsa — entr.r.1[2011]1183091) par spēkā neesošu tiktāl, ciktāl Komisija piekrīt prasītājai atlīdzināt procentus tikai EUR 158 618,27 apmērā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumā prasītāja norāda, ka atbildētāja ir pārkāpusi LESD 266. pantu, jo tā ir kļūdaini aprēķinājusi kompensācijas un nokavējuma procentus, kas maksājami atbilstoši Vispārējās tiesas 2011. gada 15. aprīļa spriedumam lietā T-297/05 IPK International/Komisija.


title: Lieta C-417/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2011. gada 8. jūnija spriedumu lietā T-86/11 Bamba /Padome 2011. gada 10. augustā iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/21

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2011. gada 8. jūnija spriedumu lietā T-86/11 Bamba/Padome 2011. gada 10. augustā iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-417/11 P)
   2011/C 311/35
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bishop, B. Driessen un E. Dumitriu-Segnana)

      Pārējie lietas dalībnieki: Nadiany Bamba un Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2011. gada 8. jūnija spriedumu lietā T-86/11 Bamba/Padome;

               —

               pieņemt galīgo nolēmumu par jautājumiem, kas ir šīs apelācijas sūdzības priekšmets, un noraidīt Nadiany Bamba k-dzes prasības pieteikumu kā nepamatotu;

               —

               piespriest Nadiany Bamba k-dzei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas Padomei radušies pirmās instances tiesvedībā un saistībā ar šo apelācijas sūdzību.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai Padome izvirza divus pamatus.
   Galvenokārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka pamatojums, kas sniegts apstrīdētajos tiesību aktos, atbilstot LESD 296. pantā izvirzītajām prasībām, un tādējādi Vispārējā tiesa, nospriezdama, ka apstrīdētajos tiesību aktos nav norādīts pietiekams pamatojums, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā. Padome apstrīdēto tiesību aktu preambulu apsvērumos faktiski esot sniegusi detalizētu aprakstu sevišķi smagajai situācijai Kotdivuārā, kas esot pamatojusi attiecībā uz atsevišķām personām un vienībām noteiktos pasākumus. Turklāt Padome esot skaidri norādījusi iemeslus, kāpēc tā ir uzskatījusi, ka attiecībā uz Nadiany Bamba k-dzi ir jāveic attiecīgie ierobežojošie pasākumi.
   Pakārtoti, Padome apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo, novērtējot pienākuma norādīt pamatojumu izpildi, neesot ievērojusi Nadiany Bamba k-dzei labi zināmo kontekstu, kurā apstrīdētie tiesību akti ir pieņemti.


title: Lieta T-115/14: Prasība, kas celta 2014. gada 17. februārī – Aceitera General Deheza /Padome

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/58

         Prasība, kas celta 2014. gada 17. februārī – Aceitera General Deheza/Padome
   (Lieta T-115/14)
   2014/C 112/75
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aceitera General Deheza SA (Heneraldēza [General Deheza], Argentīna) (pārstāvji – J.-F. Bellis un R. Luff, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV L 315, 2. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka iestādes esot pieļāvušas acīmredzamu kļūdu faktu novērtējumā, secinot, ka ir bijis sojas un sojas eļļas cenu izkropļojums, kas attaisno Antidempinga pamatregulas (1) 2. panta 5. punkta otrās daļas piemērošanu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta otrā daļa atbilstoši tam, kā šo tiesību normu šajā lietā izprot iestādes, nav piemērojama importam no PTO dalībniecēm, jo tā nav saderīga ar PTO Antidempinga nolīgumu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka kaitējuma novērtējumā neesot ņemti vērā faktori, kas pārrauj cēloņsakarību starp apgalvoto kaitējumu un it kā par dempinga cenām veikto importu, tādējādi pārkāpjot Antidempinga pamatregulas 3. panta 7. punktu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.).


title: Lieta T-416/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 8. maija spriedums — Yoshida Metal Industry /ITSB — Pi-Design u.c. (virsmas ar melnās krāsas punktiem attēls) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiska preču zīme, kuru veido virsmas ar melnās krāsas punktiem attēls — Preces forma, kas vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļa)

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/11

         Vispārējās tiesas 2012. gada 8. maija spriedums — Yoshida Metal Industry/ITSB — Pi-Design u.c. (virsmas ar melnās krāsas punktiem attēls)
   (Lieta T-416/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas grafiska preču zīme, kuru veido virsmas ar melnās krāsas punktiem attēls - Preces forma, kas vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) daļa)
   2012/C 184/19
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (Tsubame-shi, Japāna) (pārstāvji — S. Verea, K. Muraro un M. Balestriero, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Pārējās procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces: Pi-Design AG (Triengen, Šveice); Bodum France (Neuilly-sur-Seine, Francija) un Bodum Logistics A/S (Billund, Dānija) (pārstāvis — H. Pernez)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 1237/2008-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Pi-Design AG, Bodum France un Bodum Logistics A/S, no vienas puses, un Yoshida Metal Industry Co. Ltd, no otras puses

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 1237/2008-1;

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Yoshida Metal Industry Co. Ltd tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Pi-Design AG, Bodum France un Bodum Logistics A/S sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta F-35/09: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 29. jūnija spriedums — Visser-Fornt Raya /Eiropas Policijas birojs (Eiropols) (Civildienests — Eiropola personāls — Līguma nepagarināšana — Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums — Eiropola Civildienesta noteikumu 6. pants — Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/68

      Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 29. jūnija spriedums — Visser-Fornt Raya/Eiropas Policijas birojs (Eiropols)
      (Lieta F-35/09) (1)

      (Civildienests - Eiropola personāls - Līguma nepagarināšana - Uz nenoteiktu laiku noslēgts līgums - Eiropola Civildienesta noteikumu 6. pants - Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips)
      (2010/C 288/127)
      Tiesvedības valoda — holandiešu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Maria Teresa Visser-Fornt Raya (Hāga, Nīderlande) (pārstāvji — sākotnēji P. de Casparis, advokāte, vēlāk W. J. Dammingh un N. D. Dane, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Eiropols) (pārstāvji — D. Neumann un D. El Khoury, kuriem palīdz B. Wägenbaur un R. Van der Hout, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība atcelt 2008. gada 12. jūnija lēmumu, ar kuru prasītāja tiek informēta par neiespējamību viņai piedāvāt pastāvīgu amatu, kā arī 2009. gada 7. janvāra lēmumu, ar kuru noraidīta par pirmo lēmumu iesniegtā sūdzība

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt 2008. gada 12. jūnija lēmumu, ar kur Eiropas Policijas birojs (Eiropols) atteicās ar M. T. Visser-Fornt Raya noslēgt līgumu uz nenoteiktu laiku;

                  2)

                  Eiropols atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 167, 18.07.2009., 26. lpp.


title: Lieta C-226/06: Prasība, kas celta  2006. gada 17. maijā  — Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/21

         Prasība, kas celta 2006. gada 17. maijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku
   (Lieta C-226/06)
   (2006/C 165/39)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Rozet un I. Kaufmann-Bühler)

      Atbildētāja: Francijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 1989. gada 12. jūnija Direktīvas 89/391/EEK par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā (1), 2. panta, 10. panta 1. punkta un 12. panta 3. un 4. punkta prasības, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva, kā arī EKL 10. un 249. pants;

               —

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 89/391/EEK transpozīcijai bija 1992. gada 31. decembris.
   Komisija ceļ iebildumu pret Francijas Republiku par to, ka tā nav izpildījusi savus pienākumus saskaņā ar Direktīvas 89/391 2. pantu, 10. panta 1. punktu un 12. panta 3. un 4. punktu, neveicot visus pasākumus, kādi ir vajadzīgi lai veiktu transpozīciju Francijas tiesībās.

      (1)  OV L 183, 1. lpp.


title: Lieta T-262/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. aprīlī – Metrans/Komisija un INEA

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/47

         Prasība, kas celta 2017. gada 30. aprīlī – Metrans/Komisija un INEA

   (Lieta T-262/17)
   (2017/C 239/60)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieces

      Prasītāja: Metrans a.s. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvis – A. Schwarz, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               ar tūlītēju spēku atcelt ierakstu ar kodu 2015-CZ-TM-0330-M “Multimodal Container Terminal Paskov, Phase III” un ierakstu ar kodu 2015-CZ-TM-0406-W “Intermodal Terminal Melnik, Phases 2 and 3” pielikumā Komisijas 2016. gada 5. augusta īstenošanas lēmumam, ar ko izveido atlasīto piedāvājumu sarakstu Savienības finansiālā atbalsta saņemšanai Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) jomā –Transporta nozare pēc 2015. gada 5. novembra uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus, pamatojoties uz daudzgadu darbības programmu;

               —

               atcelt vai, pakārtoti, atzīt, ka dotācijas nolīgums atbilstoši Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) – Transporta nozare Nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1133813, ko noslēgusi Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA) un Advanced World Transport a.s. (AWT) (attiecībā uz akciju 2015-CZ-TM-0330-M “Multimodal Container Terminal Paskov”) nav spēkā no pieņemšanas datuma vai piespriest INEA izbeigt minēto dotācijas nolīgumu attiecībā uz Paskov;

               —

               atcelt vai, pakārtoti, atzīt, ka dotācijas nolīgums atbilstoši Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) – Transporta nozare Nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1138714, ko noslēgusi Inovācijas un tīklu izpildaģentūra un České přístavy, a.s. (Čehijas ostas) (attiecībā uz akciju 2015-CZ-TM-0406-W “Intermodal Terminal Melnik, Phases 2 and 3”) nav spēkā no pieņemšanas datuma vai piespriest INEA izbeigt minēto dotācijas nolīgumu attiecībā uz Melnik;

               —

               piespriest INEA un Komisijai solidāri un atsevišķi atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto pasākumu tiek pārkāpti ES līgumu pamatprincipi, kas attiecas uz brīvā tirgus aizsardzību un konkurenci iekšējā tirgū.

                           —

                           Prasītāja tostarp apgalvo, ka iekšējā tirgus izveidošana un tā darbības nodrošināšana ir pamatprincipi un pienākumi, uz ko esot balstīta Savienība (LESD 26. pants). Jebkādiem pasākumiem, kas pieņemti Savienības līmenī, vienmēr esot jābūt saderīgiem ar šo definējošo principu, un jebkādi tam pretēji pasākumi esot vienmēr jānosaka samērīgi un pakārtoti.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto pasākumu tiek pārkāpts LESD 93. pants, kā arī citi LESD panti (3., 26., 93., 107., 119., 170. panta 2. punkts, 171. panta 1. punkts, 8. protokols un tā 1. pants, 27. protokols).

                           —

                           Prasītāja tostarp apgalvo, ka apstrīdētais pasākums ir atbalsts, kas neatbilstot transporta koordinēšanas vajadzībām.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto pasākumu tiek pārkāpta Regula (ES) Nr. 1316/2013 un Regula (ES) Nr. 1315/2013, kā arī papildinošie tiesību akti.

                           —

                           Prasītāja tostarp apgalvo, ka dotācijas nolīguma slēgšanas tiesību piešķiršana nav atbildusi visiem priekšnoteikumiem (pat ja tā atbildusi citiem ES tiesību aktiem), un līdz ar to dotācijas neesot bijušas piešķiramas.


title: Lieta C-37/16: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 18. janvāra spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Minister Finansów/Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Ar nodokli apliekami darījumi — Jēdziens “pakalpojumi par atlīdzību” — Maksājumi, ko autortiesību un blakustiesību kolektīvās pārvaldības organizācijām izmaksā kā taisnīgu kompensāciju — Izslēgšana

text:
               6.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 70/7

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 18. janvāra spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Minister Finansów/Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)

   (Lieta C-37/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma - Ar nodokli apliekami darījumi - Jēdziens “pakalpojumi par atlīdzību” - Maksājumi, ko autortiesību un blakustiesību kolektīvās pārvaldības organizācijām izmaksā kā taisnīgu kompensāciju - Izslēgšana)
   (2017/C 070/11)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Minister Finansów

      Atbildētāja: Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)

      Piedaloties: Prokuratura Generalna, Stowarzyszenie Zbiorowego Zarządzania Prawami Autorskimi Twórców Dzieł Naukowych i Technicznych Kopipol, Stowarzyszenie Autorów i Wydawców Copyright Polska

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2010. gada 13. jūlija Direktīvu 2010/45/ES, ir jāinterpretē tādējādi, ka reproducēšanas tiesību īpašnieki nesniedz pakalpojumus šīs direktīvas izpratnē tukšo datu nesēju un ierakstīšanas un reproducēšanas iekārtu ražotājiem un importētājiem, no kuriem autortiesību un blakustiesību īpašnieku kolektīvās pārvaldības organizācijas šo īpašnieku labā, bet uz sava vārda saņem maksājumus par šo iekārtu un datu nesēju pārdošanu.

      (1)  OV C 145, 25.4.2016.


title: Lieta T-449/10: Prasība, kas celta 2010. gada 20. septembrī — ClientEarth u.c./Komisija

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/45

         Prasība, kas celta 2010. gada 20. septembrī — ClientEarth u.c./Komisija
   (Lieta T-449/10)
   ()
   2010/C 346/90
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ClientEarth (Londona, Apvienotā Karaliste), Transport & Environment (Brisele, Beļģija), European Environmental Bureau (Brisele, Beļģija) un BirdLife International (Kembridža, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — S. Hockman, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto 2010. gada 20. jūlija lēmumu, kas ir netiešs noraidošs lēmums saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 (1) 8. panta 3. punktu, ar kuru Komisija prasītājiem liedza piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kas ietvēra informāciju par vidi;

               —

               uzdot Komisijai nekavējoties un bez rediģēšanas sniegt piekļuvi visiem prasītajiem dokumentiem, kas ir norādīti, tai izskatot 2010. gada 2. aprīļa pieteikumu un 2010. gada 8. jūnija atkārtoto pieteikumu, ja vien tos neaizsargā Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punktā paredzētais absolūtais izņēmums;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 87. pantam, ieskaitot jebkuru lietā iestājušos personu tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasības pieteikumu prasītāji atbilstoši LESD 263. pantam lūdz atcelt Komisijas netiešu lēmumu, ar kuru tiek noraidīts prasītāju pieteikums par piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kuros ir ietverta informācija par vidi attiecībā uz siltumnīcas efektu radošu gāzu emisiju, ko izraisa biodegvielas ražošana, kurus izstrādājusi Komisija vai kuri ir tās rīcībā saistībā ar Direktīvas 2009/28/EK (2) 19. panta 6. punktā paredzētā ziņojuma izstrādi.
   Savas prasības pamatojumam prasītāji izvirza šādus pamatus.
   Pirmkārt, tie apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 7. panta 3. punktu un 8. panta 2. punktu, jo tā nav sniegusi sīku pamatojumu 2010. gada 27. aprīlī un 2010. gada 29. jūnijā piešķirto pagarinājumu pieprasīšanai.
   Otrkārt, prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 7. panta 1. punktu un 8. panta 1. punktu, jo tā nav sniegusi sīku pamatojumu katra dokumenta neizsniegšanai. 2010. gada 20. jūlijā, kas ir regulā noteiktā termiņa beigu datums, Komisija atteicās izsniegt attiecīgos dokumentus un nesniedza sīku to neizsniegšanas pamatojumu, kā prasīts regulā un judikatūrā.
   Treškārt, prasītāji apgalvo, ka atbildētāja ir pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. pantu, jo tā nav veikusi konkrētu individuālu katra dokumenta satura novērtēšanu. 2010. gada 20. jūlijā, kas ir regulā noteiktā termiņa beigu datums, vai pirms tam Komisija neveica — vai arī nepaziņoja — konkrētu individuālo novērtējumu un nenoteica, vai uz dokumentiem vai kādu to daļu tādējādi attiecas izņēmums no vispārīgā noteikuma, ka visiem dokumentiem ir jābūt pieejamiem.
   Ceturtkārt, viņi apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 7. un 8. pantu un Regulas Nr. 1367/2006 (3) 6. pantu, jo tā nav izpildījusi juridiskos pienākumus divpakāpju administratīvajā procesā. Prasītāji apgalvo, ka Komisija ir atteikusies publiskot dokumentus vai atsaukties uz izņēmumiem, lai pamatotu to neizsniegšanu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku pieķluvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK (OV L 140, 16. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 6. septembra Regula (EK) Nr. 1367/2006 par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV L 264, 13. lpp.).


title: Lietas T-347/04 izslēgšana no reģistra

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/45

         Lietas T-347/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 182/83)

      (Tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 24. maijā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-347/04 Pascal Millot/Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta C-649/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 19. decembrī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Peter Valach u.c./Waldviertler Sparkasse Bank AG u.c.

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 19. decembrī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Peter Valach u.c./Waldviertler Sparkasse Bank AG u.c.
   (Lieta C-649/16)
   (2017/C 104/40)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Peter Valach, Alena Valachová, Europa SC ZV II a.s., Europa SC LV a.s., VAV Parking a.s., Europa SC BB a.s., Byty A s.r.o.

      Atbildētāji: Waldviertler Sparkasse Bank AG, Československá obchodná banka a.s., Stadt Banská Bystrica

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regulas (ES) Nr. 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1) (Briseles I-bis regula) 1. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka parādnieces kapitāla daļu īpašnieku – kā pirmā prasītāja un otrās prasītājas – un projektēšanas uzņēmumu, kuriem ir darījuma attiecības ar parādnieci, – kā 3.–7. prasītājas – prasība, kas balstīta uz zaudējumu atlīdzības prasījumu saistībā ar neatļautu darbību pret kreditoru komitejas dalībniekiem par viņu prettiesisko rīcību, balsojot par sanācijas plānu maksātnespējas procedūrā, Briseles I-bis regulas 1. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē ir saistīta ar maksātnespēju un tādēļ ir izslēgta no šīs regulas materiālās piemērošanas jomas?

      (1)  OV L 351, 1. lpp.


title: Lieta T-666/11: Prasība, kas celta 2011. gada 27. decembrī — Budziewska /ITSB — Puma AG Rudolf Dassler Sport (pumas attēls)

text:
               14.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 109/14

         Prasība, kas celta 2011. gada 27. decembrī — Budziewska/ITSB — Puma AG Rudolf Dassler Sport (pumas attēls)
   (Lieta T-666/11)
   2012/C 109/32
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Danuta Budziewska (Łódź, Polija) (pārstāvis — J. Masłowski, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Puma AG Rudolf Dassler Sport (Herzogenaurach, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju trešās padomes 2011. gada 23. septembra lēmumu lietā R 1137/2010-3, ar kuru tika noraidīta prasītājas apelācijas sūdzība par lēmumu atzīt par spēkā neesošu dizainparaugu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: ar Nr. 697016-0001 uz prasītājas vārda reģistrēts un 2007. gada 2. maijā Kopienas Preču Zīmju Biļetenā publicēts dizainparaugs (pumas attēls)

      Kopienas dizainparauga īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: dizainparauga reģistrācijas pieteikums neizpildot nedz dizainparauga definīcijas [prasības] Padomes 2001. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem (2002. gada 5. janvāra OV L 3, 1. lpp.) 3. panta a) punkta izpratnē, nedz 4. -9. panta nosacījumus; pārējie spēkā neesamības iemesli izrietot no tās pašas regulas 25. panta 1. punkta c), d), e), f) un g) apakšpunktiem

      Anulēšanas nodaļas lēmums: dizainparaugu atzīt par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 6/2002 6. panta 1. punkta pārkāpums, jo neesot atzīta prasītājas reģistrācijai pieteiktā dizainparauga savdabība


title: Lieta C-283/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 23. maijā iesniedza High Court of Justice, Family Division (England and Wales) (Apvienotā Karaliste) – M. S./P. S.

text:
               1.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 23. maijā iesniedza High Court of Justice, Family Division (England and Wales) (Apvienotā Karaliste) – M. S./P. S.

   (Lieta C-283/16)
   (2016/C 279/27)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: M. S.

      Atbildētājs: P. S.

      Prejudiciālie jautājumi

               i)

               Ja uzturēšanas līdzekļu kreditors vēlas, lai kādā dalībvalstī tiktu izpildīts citā dalībvalstī izdots rīkojums, vai Regulas (ES) Nr. 4/2009 (1) (Uzturēšanas saistību regula) IV nodaļā viņam ir piešķirtas tiesības pieteikumu par izpildi tiešā veidā iesniegt saņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei?

               ii)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša, vai Uzturēšanas saistību regulas IV nodaļa ir jāinterpretē tādējādi, ka jebkurai dalībvalstij ir pienākums nodrošināt tādu kārtību vai mehānismu, kas ļautu atzīt šādas tiesības?

      (1)  Padomes 2008. gada 18. decembra Regula (ES) Nr. 4/2009 par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi un sadarbību uzturēšanas saistību lietās (OV L 7, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 27. janvārī lietā C-15/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 75/439/EEK — Atkritumeļļu apglabāšana — Prioritāte atkritumeļļu pārstrādei, tās reģenerējot)

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 27. janvārī
   lietā C-15/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 75/439/EEK - Atkritumeļļu apglabāšana - Prioritāte atkritumeļļu pārstrādei, tās reģenerējot)
   (2005/C 82/03)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā C-15/03 par prasību sakarä ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 14. janvārī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – J. Grunwald un M. Konstantinidis) pret Austrijas Republiku (pārstāvji – E. Riedl, M. Hauer un E. Wolfslehner), ko atbalsta Somijas Republika (pārstāve – T. Pynnä) un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis – K. Manji, kam palīdz M. Demetriou), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesnese R. Silva de Lapuerta (referente), tiesneši C. Gulmann, G. Arestis un J. Klučka, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretāre K. Sztranc, administratore, 2005. gada 27. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               neveicot vajadzīgos pasākumus, lai par prioritāru kļūtu atkritumeļļu pārstrāde, tās reģenerējot, ja to atļauj tehniskie, ekonomiskie un organizatoriskie ierobežojumi, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 3. panta 1. punkts Padomes 1975. gada 16. jūnija Direktīvā 75/439/EEK par atkritumeļļu apglabāšanu, ko groza Padomes 1986. gada 22. decembra Direktīva 87/101/EEK;

               2)

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt izdevumus;

               3)

               Somijas Republika un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus izdevumus pašas.

      (1)  OV C 55, 08.03.2003.


title: Lieta F-80/13: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 11. decembra spriedums – CZ / AEMF Civildienests — Pieņemšana darbā — Pagaidu darbinieki — Pārbaudes laika pagarināšana — Atlaišana pārbaudes laika beigās

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/47

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 11. decembra spriedums – CZ/AEMF

   (Lieta F-80/13) (1)

   (Civildienests - Pieņemšana darbā - Pagaidu darbinieki - Pārbaudes laika pagarināšana - Atlaišana pārbaudes laika beigās)
   (2015/C 034/55)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: CZ (pārstāvji – O. Kress un S. Bassis, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (AEMF) (pārstāvji – R. Vasileva, piedaloties D. Waelbroeck un A. Duron, avocats)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt lēmumu pagarināt prasītāja pārbaudes laiku un vēlāk pieņemto lēmumu par viņa atlaišanu un, otrkārt, prasība atlīdzināt, iespējams, radušos zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde sedz savus, kā arī atlīdzina CZ tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013., 51. lpp.


title: Lieta T-176/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. jūnija rīkojums – Georgsmarienhütte/Komisija Valsts atbalsts — Vācijas veiktie pasākumi no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un energoietilpīgu uzņēmumu atbalstam — Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru — Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieteikums par prasījumu pielāgošanu — Jaunu apstākļu neesamība — Nepieņemamība

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/53

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. jūnija rīkojums – Georgsmarienhütte/Komisija
   (Lieta T-176/14) (1)

   (Valsts atbalsts - Vācijas veiktie pasākumi no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un energoietilpīgu uzņēmumu atbalstam - Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru - Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieteikums par prasījumu pielāgošanu - Jaunu apstākļu neesamība - Nepieņemamība)
   (2015/C 294/64)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Georgsmarienhütte GmbH (Georgsmarienhütte, Vācija) (pārstāvji – H. Höfler, C. Kahle un V. Winkler, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un R. Sauer, kam palīdz C. Renner, advokāts)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: EBTA Uzraudzības iestāde (pārstāvji – sākotnēji X. Lewis, M. Schneider un C. Howdle, pēc tam X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali un C. Perrin)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 18. decembra Lēmumu C(2013) 4424 final uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru saistībā ar Vācijas Federatīvās Republikas īstenotajiem pasākumiem no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un lielo elektroenerģijas patērētāju atbalstam [valsts atbalsts SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tiesvedību lietā izbeigt;

               2)

               pieteikumu par šajā prasībā izvirzīto prasījumu pielāgošanu tā, lai tie attiektos uz Komisijas 2014. gada 25. novembra Lēmumu C(2014) 8786 final par valsts atbalstu SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN), ko Vācijas Federatīvā Republika īstenojusi no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un lielo elektroenerģijas patērētāju atbalstam, noraidīt kā nepieņemamu;

               3)

               nav jālemj par pieteikumiem iestāties lietā, ko iesnieguši Flachglas Torgau GmbH un Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG un Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH un Ineos Vinyls Deutschland GmbH, kā arī Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG un Wacker Chemie AG;

               4)

               Georgsmarienhütte GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp tiesāšanās izdevumus saistībā ar pagaidu noregulējuma tiesvedību;

               5)

               EBTA Uzraudzības iestāde sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 142, 12.5.2014.


title: Lieta T-129/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko iesniedza Develey Holding GmbH & Co Beteiligungs KG 2004. gada 1. aprīlī

text:
               26.6.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/6

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko iesniedza Develey Holding GmbH & Co Beteiligungs KG 2004. gada 1. aprīlī
   (Lieta T-129/04)
   (2004/C 168/11)
   Tiesvedības valoda: vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004.gada 1. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko cēla Develey Holding GmbH & Co Beteiligungs KG ar sēdekli Unterhaching (Vācijā), kuru pārstāv advokāti H. P. Kunc- Hallstein un R. Kunz- Hallstein.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja otrās Apelācijas padomes (preču zīmes un modeļi) 2004. gada 20. janvāra lēmumu;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesvedības izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Reģistrēšanai pieteiktā Kopienas preču zīme:

               Trīsdimensionāla plastmasas pudeles formas preču zīme – pieteikuma Nr. 2579381

               Preces vai pakalpojumi:

               29., 30. un 32. klases preces (cita starpā tomātu koncentrāts, piens un piena produkti, majonēzes, kečups, augļu dzērieni)

               Apelācijas padomē apstrīdētais lēmums:

               pārbaudītāja atteikums reģistrēt

               Iebildumu nodaļas lēmums:

               prasības noraidīšana

               Izvirzītie pamati:

               EK Regulas Nr. 40/94 (1) 74. panta 1. daļas un 45. panta pārkāpums, EK Regulas Nr. 40/94 73. panta pārkāpums sakarā ar to, ka atbildētāja pārvalde paskaidro, ka tai nav saistoša iepriekš veiktā reģistrācija citās dalībvalstīs, un EK Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. daļas pārkāpums.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1.lpp.)


title: Lieta C-229/09: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 11. novembra spriedums ( Bundespatentgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hogan Lovells International LLP/Bayer CropScience AG (Patentu tiesības — Augu aizsardzības līdzekļi — Regula (EK) Nr. 1610/96 — Direktīva 91/414/EEK — Papildu aizsardzības sertifikāts augu aizsardzības līdzekļiem — Sertifikāta piešķiršana līdzeklim, attiecībā uz kuru izsniegta pagaidu tirdzniecības atļauja)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/10

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 11. novembra spriedums (Bundespatentgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hogan Lovells International LLP/Bayer CropScience AG

   (Lieta C-229/09) (1)

   (Patentu tiesības - Augu aizsardzības līdzekļi - Regula (EK) Nr. 1610/96 - Direktīva 91/414/EEK - Papildu aizsardzības sertifikāts augu aizsardzības līdzekļiem - Sertifikāta piešķiršana līdzeklim, attiecībā uz kuru izsniegta pagaidu tirdzniecības atļauja)
   2011/C 13/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundespatentgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Hogan Lovells International LLP

      Atbildētājs: Bayer CropScience AG

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundespatentgericht — Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 23. jūlija Regulas (EK) Nr. 1610/96 par papildu aizsardzības sertifikāta ieviešanu attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem (OV L 198, 30. lpp.) 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija — Nosacījumi papildu aizsardzības sertifikāta saņemšanai — Iespēja minēto sertifikātu saņemt, pamatojoties uz pagaidu tirdzniecības atļauju, kas izdota saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 1. punktu — Aktīvā viela jodsulfurons

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 23. jūlija Regulas (EK) Nr. 1610/96 par papildu aizsardzības sertifikāta ieviešanu attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka ar to nav aizliegts izsniegt papildu aizsardzības sertifikātu augu aizsardzības līdzeklim, attiecībā uz kuru tikusi saņemta tirdzniecības atļauja, pārbaudot spēkā esamību saskaņā ar Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvas 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 23. februāra Regulu (EK) Nr. 396/2005, 8. panta 1. punktu.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009.