title: Lieta C-807/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 21. decembrī iesniedza Kammergericht Berlin (Vācija) – Deutsche Wohnen SE/Staatsanwaltschaft Berlin

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/8

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 21. decembrī iesniedza Kammergericht Berlin (Vācija) – Deutsche Wohnen SE/Staatsanwaltschaft Berlin

      (Lieta C-807/21)
      (2022/C 128/11)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Kammergericht Berlin

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Deutsche Wohnen SE

         Atbildētāja: Staatsanwaltschaft Berlin

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai VDAR (1) 83. panta 4.–6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem valsts tiesībās tiek pārņemts LESD 101. un 102. pantā reglamentētais funkcionālais uzņēmuma jēdziens un funkciju veicēja princips, kas nozīmē, ka, paplašinot OWiG [Gesetz über Ordnungswidrigkeiten, Administratīvo pārkāpumu likuma] 30. panta pamatā esošo tiesību subjekta principu, naudas soda piemērošanas procedūra var tikt īstenota tieši attiecībā pret uzņēmumu un ka, lai piemērotu naudas sodu, nav jākonstatē sodāms administratīvais pārkāpums, kuru ir izdarījusi – attiecīgi, izpildot visas pārkāpuma subjektīvās un objektīvās pazīmes – fiziska un identificēta persona?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: Vai VDAR 83. panta 4.–6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ir jākonstatē, ka uzņēmums darbinieka īstenoto pārkāpumu ir izdarījis tīši (skat. [Regulas Nr. 1/2003] (2) 23. pantu), vai arī, lai piemērotu naudas sodu uzņēmumam, principā pietiek konstatēt objektīvu pienākumu neizpildi, par ko tas ir atbildīgs (“strict liability”)?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV 2016, L 119, 1. lpp.).

         (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-40/22: Prasība, kas celta 2022. gada 22. janvārī – Dado Ceramica u.c./EUIPO – Italcer (“Piastrelle”)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/26

      Prasība, kas celta 2022. gada 22. janvārī – Dado Ceramica u.c./EUIPO – Italcer (“Piastrelle”)
      (Lieta T-40/22)
      (2022/C 128/38)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Dado Ceramica Srl (San Giovanni in Persiceto, Itālija), Antica Ceramica Rubiera Srl (Rubiera, Itālija) un Star-Gres sp. z o.o. (Końskie, Polija) (pārstāvji: A. Merlini un F. Carpi, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Italcer SpA (Rubiera, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus dizainparauga īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Agrāks dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs (“Piastrelle”) – Kopienas dizainparaugs Nr. 6 581 245-0013

         Informācija par procesu EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2021. gada 10. novembra lēmums lietā R 1965/2020-3

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un apmierināt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu;

                  —

                  pakārtoti, pēc apstrīdētā lēmuma atcelšanas nodot lietu atpakaļ EUIPO Apelācijas padomei ar atbilstošiem norādījumiem par mutvārdu procesa norisi un jaunu ļoti būtisku dokumentu pieņemšanu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 5. panta pārkāpums;

                  —

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. panta pārkāpums.


title: Lieta C-823/21: Prasība, kas celta 2021. gada 22. decembrī – Komisija/Ungārija

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/9

      Prasība, kas celta 2021. gada 22. decembrī – Komisija/Ungārija
      (Lieta C-823/21)
      (2022/C 128/12)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Azéma, L. Grønfeldt, A. Tokár un J. Tomkin)

         Atbildētāja: Ungārija

         Prasītājas prasījumi

      Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt, ka – trešo valstu valstspiederīgajiem, kas atrodas Ungārijas teritorijā, t.sk. pie tās robežām, iespēju izmantot starptautiskās aizsardzības procedūru un iesniegt starptautiskās aizsardzības pieteikumu pakārtodama prasībai par to, ka viņiem ir iepriekš jāveic procedūra Ungārijas diplomātiskajā pārstāvniecībā, kas atrodas kādā trešā valsti – Ungārija nav izpildījusi pienākumus, kas noteikti Direktīvā 2013/32 (1), interpretējot to kopsakarā ar Hartas 18. pantu;

                  —

                  piespriest Ungārijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Saskaņā ar patvēruma tiesību regulējumu, kas Ungārijā ir ieviests ar 2020. gada Likumu Nr. LVIII, kurš bija pieņemts provizoriski, taču kura spēkā esamība pēc tam tika vairākkārt pagarināta, visām personām – atskaitot dažus izņēmumus –, kuras minētajā valstī vēlas iesniegt patvēruma pieteikumu, ir iepriekš jāiesniedz nodomu vēstule Ungārijas vēstniecībā Belgradā vai Kijevā, un tikai pēc tam, kad ir saņemta labvēlīga atbilde uz šo nodomu vēstuli un izsniegta ieceļošanas atļauja, rodas iespēja izmantot starptautiskās aizsardzības procedūru.
      Komisija uzskata, ka šī jaunā patvēruma procedūra nav saderīga ar Direktīvas 2013/32 par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai 6. pantu, kas interpretēts Hartas 18. panta gaismā.
      Proti, minētās direktīvas 6. pantā garantētās tiesības uz “piekļuvi procedūrai” nozīmē pirmkārt jau iespēju visiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kas atrodas dalībvalsts teritorijā, t.sk. pie tās robežām, sagatavot starptautiskās aizsardzības pieteikumu.
      Taču no piemērojamajām 2020. gada Likuma Nr. LVIII normām izriet, ka gadījumā, ja trešo valstu valstspiederīgie, kas atrodas Ungārijas teritorijā, t.sk. pie tās robežām, pauž vēlmi saņemt starptautisko aizsardzību, Ungārijas iestādes šo izpaudumu neuzskatīs par starptautiskās aizsardzības pieteikuma sagatavošanu Direktīvas 2013/32 izpratnē. Pieteikums netiks reģistrēts, un attiecīgajai personai netiks atzītas pieteikuma iesniedzējam pienākošās tiesības. Lai varētu iesniegt pieteikumu, attiecīgajai personai savukārt ir jāatstāj Ungārijas teritorija, jāatgriežas kādā trešā valstī un jānokārto iepriekšēja procedūra šajā valstī esošajā Ungārijas vēstniecībā.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/32/ES (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai (OV 2013, L 180, 60. lpp.).


title: Lieta C-515/20: Tiesas (sestā palāta) 2022. gada 3. februāra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – B AG/Finanzamt A (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 122. pants – Samazināta likme malkai izmantojamu kokmateriālu piegādei – Nošķiršana atkarībā no preču objektīvajām pazīmēm un īpašībām – Tādu kurināšanai paredzētu kokmateriālu veidi, kas kalpo vienai un tai pašai patērētāja vajadzībai un kas savstarpēji konkurē – Nodokļu neitralitātes princips)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/3

      Tiesas (sestā palāta) 2022. gada 3. februāra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – B AG/Finanzamt A

      (Lieta C-515/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 122. pants - Samazināta likme malkai izmantojamu kokmateriālu piegādei - Nošķiršana atkarībā no preču objektīvajām pazīmēm un īpašībām - Tādu kurināšanai paredzētu kokmateriālu veidi, kas kalpo vienai un tai pašai patērētāja vajadzībai un kas savstarpēji konkurē - Nodokļu neitralitātes princips)
      (2022/C 128/03)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesfinanzhof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: B AG

         Atbildētāja: Finanzamt A

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 122. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka malkai izmantojamu kokmateriālu jēdziens šī panta izpratnē apzīmē jebkādus kokmateriālus, kurus to objektīvo īpašību dēļ var izmantot vienīgi dedzināšanai.

                  2)

                  Direktīvas 2006/112 122. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts, kura, piemērojot šo pantu, ievieš samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmi malkai izmantojamu kokmateriālu piegādēm, var tās piemērošanas jomu ierobežoti attiecināt uz noteiktām malkai izmantojamu kokmateriālu piegādes kategorijām, atsaucoties uz KN, ja vien ir ievērots nodokļu neitralitātes princips.

                  3)

                  Nodokļu neitralitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tas, ka saskaņā ar valsts tiesībām samazināta pievienotās vērtības nodokļa likme netiek piemērota koksnes šķeldas piegādei, lai gan tā tiek piemērota citu veidu malkai izmantojamu kokmateriālu piegādei, ja vien vidusmēra patērētāja apziņā koksnes šķeldu nevar aizstāt ar šiem citiem malkai izmantojamu kokmateriālu veidiem, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 28, 25.1.2021.


title: Lieta T-536/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – LU/EIB (Civildienests – EIB personāls – Politika attiecībā uz cieņu darbā – Psiholoģiska vardarbība – Izmeklēšanas procedūra – Prasība atcelt tiesību aktu – Izmeklēšanas komitejas gala ziņojums – Sagatavojošs akts – Nepieņemamība – Lēmums noraidīt sūdzību – Nelabvēlīgs akts – Pieņemamība – Pamattiesību hartas 41. pants – Tiesības uz aizstāvību – Tiesības tikt uzklausītam – Pienākums norādīt pamatojumu – Atbildība)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/21

      Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – LU/EIB
      (Lieta T-536/20) (1)

      (Civildienests - EIB personāls - Politika attiecībā uz cieņu darbā - Psiholoģiska vardarbība - Izmeklēšanas procedūra - Prasība atcelt tiesību aktu - Izmeklēšanas komitejas gala ziņojums - Sagatavojošs akts - Nepieņemamība - Lēmums noraidīt sūdzību - Nelabvēlīgs akts - Pieņemamība - Pamattiesību hartas 41. pants - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības tikt uzklausītam - Pienākums norādīt pamatojumu - Atbildība)
      (2022/C 128/29)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: LU (pārstāvis: B. Maréchal, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji: G. Faedo un K. Carr, kuriem palīdz J. Currall un B. Wägenbaur, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar Eiropas Savienības Tiesas statūtu 50.a panta 1. punktu un kurā tiek lūgts, pirmām kārtām, būtībā atcelt gala ziņojumu, ko 2020. gada 13. maija sniegusi izmeklēšanas komiteja jautājumā par cieņas ievērošanu darbā, kā arī EIB priekšsēdētāja 2020. gada 26. maija lēmumu, ar ko noraidīta prasītāja iesniegtā sūdzība par [psiholoģisko] vardarbību, un, otrām kārtām, piespriest atlīdzināt kaitējumu, kas esot nodarīts prasītājam.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Investīciju bankas (EIB) priekšsēdētāja 2020. gada 26. maija lēmumu, ar ko noraidīta LU iesniegtā sūdzība par [psiholoģisko] vardarbību.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  EIB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 399, 23.11.2020.


title: Lieta T-27/19: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Pilatus Bank un Pilatus Holding/ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – ECB uzticētie īpašie uzraudzības uzdevumi – Lēmums par kredītiestādes darbības atļaujas anulēšanu – Apsūdzības celšana pret galveno akcionāru trešā valstī – Reputācijas kritērijs – Reputācijas uztvere tirgū – Nevainīguma prezumpcija – Samērīgums – Tiesības uz aizstāvību)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/16

      Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Pilatus Bank un Pilatus Holding/ECB
      (Lieta T-27/19) (1)

      (Ekonomikas un monetārā politika - Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība - ECB uzticētie īpašie uzraudzības uzdevumi - Lēmums par kredītiestādes darbības atļaujas anulēšanu - Apsūdzības celšana pret galveno akcionāru trešā valstī - Reputācijas kritērijs - Reputācijas uztvere tirgū - Nevainīguma prezumpcija - Samērīgums - Tiesības uz aizstāvību)
      (2022/C 128/22)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Pilatus Bank plc (Tašbiša [Ta’Xbiex], Malta), Pilatus Holding Ltd. (Tašbiša [Ta’Xbiex]) (pārstāvis: O. Behrends, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: E. Yoo, M. Puidokas un A. Karpf)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji: D. Triantafyllou, A. Nijenhuis un A. Steiblytė)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt ECB 2018. gada 2. novembra lēmumu, ar kuru anulēta Pilatus Bank piešķirtā kredītiestādes darbības atļauja.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Pilatus Bank plc un Pilatus Holding Ltd. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 72, 25.2.2019.


title: Lieta C-830/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 23. decembrī iesniedza Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Vācija) – Syngenta Agro GmbH/Agro Trade Handelsgesellschaft mbH

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 23. decembrī iesniedza Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Vācija) – Syngenta Agro GmbH/Agro Trade Handelsgesellschaft mbH

      (Lieta C-830/21)
      (2022/C 128/13)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Syngenta Agro GmbH

         Atbildētāja: Agro Trade Handelsgesellschaft mbH

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Regulas (ES) Nr. 547/2011 (1) 1. pants kopsakarā ar tās I pielikuma 1. punkta b) apakšpunktu ir jāinterpretē tādējādi, ka augu aizsardzības līdzekļa paralēla importa gadījumā, to izplatot citā dalībvalstī, uz iepakojuma ir jānorāda izcelsmes dalībvalsts, no kuras šis augu aizsardzības līdzeklis importēts, atļaujas turētāja nosaukums un adrese?

                  2)

                  Vai Regulas (ES) Nr. 547/2011 1. pants kopsakarā ar tās I pielikuma 1. punkta f) apakšpunktu ir jāinterpretē tādējādi, ka augu aizsardzības līdzekļa paralēla importa gadījumā uz iepakojuma obligāti un nemainītā veidā ir jānorāda ražotāja sākotnēji piešķirtais partijas numurs vai tomēr minētajai normai atbilstoši ir tas, ka paralēlais importētājs sākotnējo partijas numuru izdzēš un uz iepakojuma norāda savu identifikācijas numuru, ja tas veic uzskaiti, no kuras izriet, ka tā izmantotie partijas numuri atbilst paralēli importētā augu aizsardzības līdzekļa atļaujas turētāja izmantotajiem partijas numuriem?

         (1)  Komisijas Regula (ES) Nr. 547/2011 (2011. gada 8. jūnijs), ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009 attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu marķēšanas prasībām(OV 2011, L 155, 176. lpp.).


title: Lieta T-589/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 9. februāra spriedums – Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO – Inticom (“MAIMAI MADE IN ITALY”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MAIMAI MADE IN ITALY” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “YAMAMAY” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana – Jaunu pierādījumu pieņemamība – Atšķirtspējas izmaiņas)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/21

      Vispārējās tiesas 2022. gada 9. februāra spriedums – Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO – Inticom (“MAIMAI MADE IN ITALY”)
      (Lieta T-589/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MAIMAI MADE IN ITALY” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “YAMAMAY” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Jaunu pierādījumu pieņemamība - Atšķirtspējas izmaiņas)
      (2022/C 128/30)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Calzaturificio Emmegiemme Shoes Srl (Surano, Itālija) (pārstāvis: R. Fragalà, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Capostagno)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Inticom SpA (Gallarate, Itālija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 14. jūlija lēmumu lietā R 1874/2018-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Inticom un Calzaturificio Emmegiemme Shoes.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Calzaturificio Emmegiemme Shoes Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 378, 9.11.2020.


title: Lieta C-20/21: Tiesas (devītā palāta) 2022. gada 3. februāra spriedums (Landgericht Frankfurt am Main (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – JW, HD, XS/LOT Polish Airlines (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās – Regula (ES) Nr. 1215/2012 – 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums – Īpašā jurisdikcija līgumtiesību jomā – Jēdziens “attiecīgās saistības izpildes vietas tiesa” – Līgums par pakalpojumu sniegšanu – Aviopārvadājumi – Lidojums, par kuru veikta vienota rezervācija, kas apstiprināta vairākiem lidojumiem, kuros pārvadājumu veic divi dažādi gaisa pārvadātāji – Regula (EK) Nr. 261/2004 – Kopīgi noteikumi par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos – 7. pants – Tiesības uz zaudējumu atlīdzību – Kavēšanās pirmajā saistītajā lidojumā – Pret gaisa pārvadātāju, kas atbildīgs par pirmo savienoto lidojumu, tā ielidošanas vietā celta prasība par kompensāciju)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/4

      Tiesas (devītā palāta) 2022. gada 3. februāra spriedums (Landgericht Frankfurt am Main (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – JW, HD, XS/LOT Polish Airlines

      (Lieta C-20/21) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums - Īpašā jurisdikcija līgumtiesību jomā - Jēdziens “attiecīgās saistības izpildes vietas tiesa” - Līgums par pakalpojumu sniegšanu - Aviopārvadājumi - Lidojums, par kuru veikta vienota rezervācija, kas apstiprināta vairākiem lidojumiem, kuros pārvadājumu veic divi dažādi gaisa pārvadātāji - Regula (EK) Nr. 261/2004 - Kopīgi noteikumi par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos - 7. pants - Tiesības uz zaudējumu atlīdzību - Kavēšanās pirmajā saistītajā lidojumā - Pret gaisa pārvadātāju, kas atbildīgs par pirmo savienoto lidojumu, tā ielidošanas vietā celta prasība par kompensāciju)
      (2022/C 128/04)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Frankfurt am Main

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: JW, HD, XS

         Atbildētāja: LOT Polish Airlines

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda lidojuma gadījumā, par ko ir veikta vienota rezervācija, kura apstiprināta visam ceļojumam, kas sastāv no diviem vai vairākiem lidojumiem, kuros pārvadājumu veic dažādi gaisa pārvadātāji, ja vienīgais iemesls prasībai par kompensāciju, kas, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, ir celta pret gaisa pārvadātāju, kurš atbildīgs par šā pirmā lidojuma veikšanu, ir kavēšanās pirmajā posmā notikušas novēlotas izlidošanas dēļ, tā ielidošanas vieta nav kvalificējama kā “izpildes vieta” šīs normas izpratnē.

         (1)  OV C 98, 22.3.2021.


title: Lieta T-47/22: Prasība, kas celta 2022. gada 26. janvārī – DDR Kultur/EUIPO – Groupe Canal+ (“THE PLANET”)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/27

      Prasība, kas celta 2022. gada 26. janvārī – DDR Kultur/EUIPO – Groupe Canal+ (“THE PLANET”)
      (Lieta T-47/22)
      (2022/C 128/39)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: DDR Kultur UG (haftungsbeschränkt) (Berlīne, Vācija) (pārstāve: I. Yeboah, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Groupe Canal+ (Isī le Molino, Francija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīga strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “THE PLANET” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 096 394

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 25. novembra lēmums lietā R 2385/2020-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-694/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Canisius/EUIPO – Beiersdorf (“CCLABELLE VIENNA”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CCLABELLE VIENNA” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LABELLO” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/22

      Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Canisius/EUIPO – Beiersdorf (“CCLABELLE VIENNA”)
      (Lieta T-694/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CCLABELLE VIENNA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LABELLO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2022/C 128/31)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Maria Alexandra Canisius (Vīne, Austrija) (pārstāvis: H. Asenbauer, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: T. Frydendahl un D. Hanf)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Beiersdorf AG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: J. Fuhrmann un V. von Bomhard, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 16. septembra lēmumu lietā R 2233/2019-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Beiersdorf un M. Canisius.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Maria Alexandra Canisius atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 28, 25.1.2021.


title: Lieta C-717/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 26. novembrī iesniedza Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Polija) – Provident Polska S.A./VF

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/4

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 26. novembrī iesniedza Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Polija) – Provident Polska S.A./VF
      (Lieta C-717/21)
      (2022/C 128/05)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Provident Polska S.A.

         Atbildētājs: VF

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. pants, kurā ir paredzētas pamattiesības uz dzīvesvietas neaizskaramību, nepieļauj tādu Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (1) 3. panta 1. punkta un 4. panta 1. punkta, it īpaši ievērojamas nelīdzsvarotības jēdziena interpretāciju, kas ļauj izpildīt patēriņa kredīta līgumu, veicot atmaksu daļās, ko uzņēmējs iekasē tikai patērētāja dzīvesvietā?

         (1)  OV 1993, L 95, 29. lpp. Īpašais izdevums latviešu valodā: 15. nodaļa, Sējums 002, 288. lpp.


title: Lieta T-48/22: Prasība, kas celta 2022. gada 27. janvārī – Čehijas Republika/Komisija

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/27

      Prasība, kas celta 2022. gada 27. janvārī – Čehijas Republika/Komisija
      (Lieta T-48/22)
      (2022/C 128/40)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek, J. Vláčil, J. Očková un O. Serdula)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt par spēkā neesošu apstrīdēto lēmumu, ciktāl tajā ir izslēgti Čehijas Republikas izdevumi par kopējo summu 43 470 836,30 EUR, kā arī

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasībā prasītāja lūdz atzīt, ka ir pārkāpts Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2021/2020 (2021. gada 17. novembris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus izdevumus, kuri dalībvalstīm radušies Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) satvarā (izziņots ar dokumenta numuru C(2021) 8168), ciktāl tajā ir izslēgti izdevumi, kas radušies Čehijas Republikai, par kopējo summu 43 470 836,30 EUR.
      Prasības pamatošanas prasītāja izvirza vienu pamatu, kuram ir sešas daļas.

         Pirmkārt, esot jāatceļ finanšu korekcija, kas piemērota saistībā ar konstatējumu par tā saucamā aktīva lauksaimnieka statusa izmantošanu. Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 1306/2013 (1) 52. panta 1. punktu, jo piemēroja korekciju, lai arī Čehijas Republika nebija pārkāpusi Savienības tiesības, pārbaudot aktīva lauksaimnieka statusu. Savienības tiesībām nav pretrunā tas, ka attiecībā uz abiem Regulas Nr. 1306/2013 9. panta 2. punkta trešajā daļā paredzētajiem nosacījumiem tiek piemērots kritērijs par daļu ienākumu no lauksaimnieciskās darbības. Tāpat arī Savienības tiesībās neesot prasīts, lai, pārbaudot aktīva lauksaimnieka statusu, tiktu ņemti vērā apsvērumi saistībā ar tā sauktajiem saistītiem uzņēmumiem. Katrā ziņā Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 1306/2013 52. panta 2. punktu un samērīguma principu, jo tā piemēroja finanšu korekciju apmērā, kurā nav ņemts vērā pārmestā pārkāpuma smagums.

         Otrkārt, esot jāatceļ finanšu korekcija, kas piemērota saistībā ar konstatējumu par tā saucamajiem ilggadīgajiem zālājiem. Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 1306/2013 52. panta 1. punktu, labas pārvaldības principu, tiesiskās paļāvības principu un pienākumu norādīt pamatojumu LESD 296. panta izpratnē, jo tā piemēroja korekciju, lai arī iepriekš pati bija atzinusi, ka ilggadīgo zālāju uzskaites sistēma Čehijas Republikā atbilst Savienības tiesībām. Turklāt Komisija neesot pamatojusi šo rīcību.

         Treškārt, esot jāatceļ finanšu korekcija, kas piemērota saistībā ar konstatējumu par minimālo kontroles intensitāti. Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 1306/2013 52. panta 1. punktu, jo piemēroja korekciju, lai arī Čehijas Republika bija ievērojusi Savienības tiesībās prasīto minimālo kontroles intensitāti. Vienu no pārmestajiem pārkāpumiem Komisija neesot norādījusi sākotnējā paziņojumā saistībā ar revīziju, tādējādi pārkāpdama Regulas Nr. 908/2014 (2) 34. panta 2. punktu. Katrā ziņā Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 1306/2013 52. panta 2. punktu un samērīguma principu, jo tā piemēroja finanšu korekciju apmērā, kurā nav ņemts vērā pārmestā pārkāpuma smagums.

         Ceturtkārt, esot jāatceļ finanšu korekcija, kas piemērota saistībā ar konstatējumu par nepamatoti izmaksāto līdzekļu atgūšanu. Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 1306/2013 52. panta 1. punktu, jo tā piemēroja korekciju, lai arī norādītajās Savienības tiesību normās nav prasīts, lai sistemātisku tiktu pārbaudīta teritorijas atbilstība atbalsta saņemšanas nosacījumiem iepriekšējos gados. Katrā ziņā Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 1306/2013 52. panta 2. punktu un samērīguma principu, jo tā piemēroja finanšu korekciju apmērā, kurā nav ņemts vērā pārmestā pārkāpuma smagums.

         Piektkārt, esot jāatceļ finanšu korekcija, kas piemērota saistībā ar konstatējumu par novēlotu pieteikuma iesniegšanu. Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 1306/2013 52. panta 1. punktu, jo tā piemēroja korekciju, lai arī iespējas pievienot parakstu uz pieteikuma piecu dienu laikā izmantošana neesot uzskatāma par novēlotu pieteikuma iesniegšanu Regulas Nr. 640/2014 (3) 13. panta izpratnē.

         Sestkārt, esot jāatceļ finanšu korekcija, kas piemērota saistībā ar visiem revīzijas konstatējumiem par budžeta līniju, kura attiecas uz tā saucamo finanšu disciplīnu. Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 1306/2013 52. panta 2. punktu un samērīguma principu, jo tā nepareizi aprēķināja šo korekciju – ne tikai no pārējo prasības pamatu seku aspekta.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV 2013, L 347, 549. lpp.).

         (2)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 908/2014 (2014. gada 6. augusts), ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz maksājumu aģentūrām un citām struktūrām, finanšu pārvaldību, grāmatojumu noskaidrošanu, noteikumiem par pārbaudēm, nodrošinājumu un pārredzamību (OV 2014, L 255, 59. lpp.).

         (3)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 640/2014 (2014. gada 11. marts), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, maksājumu atteikšanas vai atsaukšanas nosacījumiem un administratīvajiem sodiem, kas piemērojami tiešo maksājumu, lauku attīstības atbalsta un savstarpējās atbilstības kontekstā (OV 2014, L 181, 48. lpp.).


title: Lieta C-5/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 3. janvārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Green Network SpA/SF, YB, Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 3. janvārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Green Network SpA/SF, YB, Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)
      (Lieta C-5/22)
      (2022/C 128/14)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītāja un apelācijas sūdzības iesniedzēja: Green Network SpA

         Atbildētāji pirmajā un apelācijas instancē: SF, YB un Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā Nr. 72 (2009. gada 13. jūlijs) (1) – it īpaši tās 37. panta 1. un 4. punktā, kas reglamentē Regulatīvo iestāžu pilnvaras, un I pielikumā – ietvertais Eiropas tiesiskais regulējums var tikt interpretēts tādējādi, ka tas ietver arī preskriptīvās pilnvaras, ko “Autorità di regolazione del mercato elettrico italiano” (ARERA) īsteno attiecībā pret sabiedrībām, kuras darbojas elektroenerģijas nozarē, un ar ko minētajām sabiedrībām tiek noteikts pienākums atmaksāt klientiem – arī bijušajiem klientiem vai maksātnespējīgiem klientiem – summu, kas atbilst atlīdzībai, ko tie samaksājuši administratīvās pārvaldības izmaksu segšanai, izpildot līguma noteikumu, par ko pati Regulatīvā iestāde ir noteikusi sodu?

                  2)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā Nr. 72 (2009. gada 13. jūlijs) – it īpaši tās 37. panta 1. un 4. punktā, kas reglamentē Regulatīvo iestāžu pilnvaras, un I pielikumā – ietvertais Eiropas tiesiskais regulējums var tikt interpretēts tādējādi, ka saistībā ar kompensāciju un atmaksas kārtību, kas piemērojama elektroenerģijas tirgus klientiem, ja tirgus dalībnieks nesasniedz līgumā paredzētos pakalpojuma kvalitātes līmeņus, tas ietver arī tādas klientu samaksātās atlīdzības atmaksu, kas ir konkrēti regulēta kādā parakstīta un akceptēta līguma noteikumā un pilnīgi nav atkarīga no paša pakalpojuma kvalitātes, bet ir paredzēta uzņēmēja administratīvās pārvaldības izmaksu segšanai?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV 2009, L 211, 55. lpp.).


title: Lieta C-27/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. janvārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/11

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. janvārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      (Lieta C-27/22)
      (2022/C 128/15)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft

         Atbildētāja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai sodi, kas uzlikti par negodīgu komercpraksi valsts tiesību aktu, ar kuriem īsteno Direktīvu 2005/29/EK (1), izpratnē, var tikt kvalificēti kā krimināltiesiska rakstura administratīvi sodi?

                  2)

                  Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, kurā ir atļauts tiesvedībā apstiprināt un padarīt par galīgu krimināltiesiska rakstura administratīvu naudas sodu attiecībā uz juridisku personu par prettiesisku darbību, kas ir izpaudusies kā negodīga komercprakse, saistībā ar ko attiecībā uz šo personu citā dalībvalstī šajā laikā ir ticis pasludināts galīgs notiesājošs spriedums krimināllietā, ja otrais notiesājošais spriedums ir kļuvis galīgs pirms pirmā krimināltiesiskā rakstura administratīvā naudas soda pārsūdzība tiesā ir ieguvusi res judicata spēku?

                  3)

                  Vai Direktīvas 2005/29 noteikumi, ar īpašu atsauci uz 3. panta 4. punktu un 13. panta 2. punkta e) apakšpunktu, var pamatot atkāpi no “ne bis in idem” aizlieguma, kas noteikts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pantā (kurš vēlāk ar LES 6. pantu tika iekļauts Līgumā par Eiropas Savienību) un Šengenas konvencijas 54. pantā?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/29/EK (2005. gada 11. maijs), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (Negodīgas komercprakses direktīva) (OV 2005, L 149, 22. lpp.).


title: Lieta C-718/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 26. novembrī iesniedza Sąd Najwyższy (Polija) – L.G./Krajowa Rada Sądownictwa

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/5

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 26. novembrī iesniedza Sąd Najwyższy (Polija) – L.G./Krajowa Rada Sądownictwa

      (Lieta C-718/21)
      (2022/C 128/06)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Najwyższy

         Pamatlietas puses

         Sūdzības iesniedzējs: L.G.

         Otra lietas dalībniece: Krajowa Rada Sądownictwa

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Līguma par Eiropas Savienību 19. panta 1. punkta otrajai daļai ir pretrunā tāda valsts tiesību norma kā 2001. gada 27. jūlija likuma Prawo o ustroju sądów powszechnych (Likums par vispārējās jurisdikcijas tiesu organizāciju; 2020. gada Dz. U., 2072. pozīcija) 69. panta 1.b punkta pirmais teikums, saskaņā ar kuru tiesneša paziņojuma par vēlmi turpināt pildīt tiesneša amata pienākumus pēc pensionēšanās vecuma sasniegšanas iedarbīgums ir atkarīgs no citas iestādes piekrišanas?

                  2)

                  Vai Līguma par Eiropas Savienību 19. panta 1. punkta otrā daļa liedz akceptēt valsts tiesību normas interpretāciju, saskaņā ar kuru novēlots tiesneša paziņojums par vēlmi turpināt pildīt tiesneša amata pienākumus pēc pensionēšanās vecuma sasniegšanas ir neiedarbīgs neatkarīgi no termiņa nokavēšanas iemesliem un no šīs termiņa nokavēšanas nozīmes procesā, kas attiecas uz piekrišanas došanu tam, lai tiesnesis turpinātu pildīt savus amata pienākumus?


title: Lieta T-116/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Maternus/EUIPO – adp Gauselmann (“WILD”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “WILD” – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/22

      Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Maternus/EUIPO – adp Gauselmann (“WILD”)
      (Lieta T-116/21) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “WILD” - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))
      (2022/C 128/32)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Maternus GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvji: M. Zöbisch un R. Drozdz, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: R. Manea un E. Markakis)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Vācija) (pārstāve: K. Mandel, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 9. decembra lēmumu lietā R 932/2019-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp adp Gauselmann un Maternus.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Maternus GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 148, 26.4.2021.


title: Lieta C-54/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 27. janvārī Rumānija iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 10. novembra spriedumu lietā T-495/19 Rumānija/Komisija

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/12

      Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 27. janvārī Rumānija iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 10. novembra spriedumu lietā T-495/19 Rumānija/Komisija
      (Lieta C-54/22 P)
      (2022/C 128/16)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Rumānija (pārstāvji: E. Gane, L. Liţu un L.-E. Baţagoi)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Ungārija

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  apmierināt apelācijas sūdzību, atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-495/19 daļā, kas attiecas uz pamata saistībā ar Regulas Nr. 211/2011 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu analīzi, un pieņemt nolēmumu lietā T-495/19, apmierinot prasību atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2019/721
                  vai

                  —

                  apmierināt apelācijas sūdzību, atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-495/19 daļā, kas attiecas uz pamata saistībā ar Regulas Nr. 211/2011 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu analīzi, un nodot lietu T-495/19 atpakaļ Vispārējai tiesai, lai tā pieņemtu jaunu nolēmumu, apmierinot atcelšanas prasību un atceļot Komisijas Lēmumu (ES) 2019/721;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības pamatojumā Rumānija izvirza vienu pamatu, kas attiecas uz Regulas Nr. 211/2011 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 2. punktu, pārkāpumu.
      Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu un tādējādi pārkāpusi attiecīgās tiesību normas.

                  i)

                  Pirmkārt, interpretējot nosacījumus, ar kādiem Komisija varētu atteikties reģistrēt Eiropas pilsoņu iniciatīvu, it īpaši uzskatot, ka šāds atteikums varēja notikt tikai tad, ja Komisija varēja pilnībā izslēgt iespēju iesniegt priekšlikumu Savienības tiesību aktam, lai īstenotu Līgumus.
                  Šāda iniciatīva būtu acīmredzami ārpus Komisijas kompetences iesniegt tiesību akta priekšlikumu, ja pēc ierosināto pasākumu juridiskā novērtējuma in abstracto pastāvētu nopietnas šaubas, vai šādus pasākumus var veikt, pamatojoties uz Līgumiem.

                  ii)

                  Otrkārt, ar tās interpretāciju saistībā ar iespēju Komisijai reģistrēt ierosināto Eiropas pilsoņu iniciatīvu ar atrunu vai ar nosacījumu.
                  Šādā situācijā Komisijai būtu pienākums atsaukties uz visu organizatoru sniegto obligāto un fakultatīvo informāciju un tā nevarētu to pat daļēji ignorēt.


title: Lieta T-50/22: Prasība, kas celta 2022. gada 21. janvārī – AL/Padome un Komisija

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/29

      Prasība, kas celta 2022. gada 21. janvārī – AL/Padome un Komisija
      (Lieta T-50/22)
      (2022/C 128/41)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: AL (pārstāvis: R. Rata, advokāts)

         Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  daļēji atcelt apstrīdēto 2021. gada 22. oktobra lēmumu daļās, kurās netiek apmierinātas prasītāja iepriekšējās sūdzības par PMO 2021. gada 3. marta un 2021. gada 22. marta lēmumiem, un, ciktāl nepieciešams, izdot rīkojumu par secīgiem lēmumiem, nosakot konkrētu atgūstamo summu, kas ir atbilstoši jāaktualizē;

                  —

                  piespriest atbildētājām segt savus un atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus. (1)

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Pirmajā pamatā tiek apgalvots, ka esot pārkāpti Padomes 2004. gada 29. aprīļa lēmuma, ar kuru tiek pieņemti vispārējie īstenošanas noteikumi attiecībā uz personām, kas tiek pielīdzinātas apgādājamam bērnam, 4., 5., 9. un 10. pants, jo prasītāja neto ienākumi tikuši aprēķināti kopā ar citām dāvanām/maksājumiem par viņa agrāko militāro dienestu un iemaksām viņa mātes uzturēšanai no citas personas, radot pamatu kļūdainiem atskaitījumiem atbilstoši šo vispārējo īstenošanas noteikumu 5. pantam viņa mātes uzturēšanas izdevumu aprēķinos.

                  2.

                  Otrajā pamatā tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 85. pants un pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā saistībā ar pabalstu par prasītāja māti, kas ir pielīdzināta apgādājamam bērnam, jo prasītājam nav bijis nodoma tīši maldināt administrāciju par summām, kas saņemtas par viņa agrāko militāro dienestu.

                  3.

                  Trešajā pamatā tiek apgalvots, ka esot pārkāpti tiesiskās paļāvības princips un labas pārvaldības princips saistībā ar pabalstu par prasītāja māti, kas ir pielīdzināta apgādājama bērnam, jo administrācija zināja par summām, ko prasītājs saņēmis par savu agrāko militāro dienestu.

                  4.

                  Ceturtajā pamatā tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 85. pants un pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā saistībā ar pabalstu par apgādībā esošiem bērniem A un B par laika posmu no 2013. gada 1. februāra līdz 2013. gada 30. jūnijam, jo neesot pierādījumu, ka prasītājs ir zinājis par audžuģimenes statusa izbeigšanos, un tādēļ neesot prasītāja nodoma tīši maldināt administrāciju par audžuģimenes statusa izbeigšanos.

                  5.

                  Piektajā pamatā tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 85. pants un pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā saistībā ar pabalstu par apgādībā esošo bērnu C, (i) jo no administrācijas viedokļa ir pienācīgi pierādīts, ka prasītājs “faktiski uztur” C, un (ii) nav pierādījumu par apgalvoto prasītāja nodomu tīši maldināt administrāciju.

         (1)  Pieteikumā prasījumos ir norādīts “atbildētājs” (vienskaitlī).


title: Lieta C-720/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 26. novembrī iesniedza Sąd Najwyższy (Polija) – Rzecznik Praw Obywatelskich

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/5

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 26. novembrī iesniedza Sąd Najwyższy (Polija) – Rzecznik Praw Obywatelskich

      (Lieta C-720/21)
      (2022/C 128/07)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Najwyższy

         Pamatlietas puses

         Pārsūdzības iesniedzējs: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Pārējie lietas dalībnieki: M. M., E. M., X Bank Spółka Akcyjna

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Līguma par Eiropas Savienību 19. panta 1. punkta otrā daļa, skatot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 3. punktu un Līguma par Eiropas Savienību 2. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nosaka tāda tiesību aizsardzības līdzekļa pieļaujamību kā ārkārtas pārsūdzība, kura mērķis ir pārskatīt spēkā stājušos tiesas nolēmumu, ja ir nepieciešams “nodrošināt demokrātiskas un tiesiskas valsts principa ievērošanu, īstenojot sociālā taisnīguma principus”, kad šāda līdzekļa izmantošana ir vajadzīga, lai nodrošinātu Savienības tiesību efektivitāti?

                  2)

                  Vai Līguma par Eiropas Savienību 19. panta 1. punkta otrā daļa, skatot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 3. punktu un Līguma par Eiropas Savienību 2. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja valsts tiesību normas paredz, ka dalībvalsts konstitūcijā ietverto principu pārkāpuma gadījumā spēkā stājušos tiesas nolēmumu var grozīt vai atcelt, izmantojot tādu līdzekli kā ārkārtas pārsūdzība, šīs tiesību normas var būt pamats spēkā stājušās tiesas nolēmuma atcelšanai vai grozīšanai arī Savienības tiesību pārkāpuma gadījumā?

                  3)

                  Vai Līguma par Eiropas Savienību 19. panta 1. punkta otrā daļa, skatot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 3. punktu un Līguma par Eiropas Savienību 2. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja valsts tiesa ir pārkāpusi Savienības tiesības tādā veidā, kas ir novedis pie kļūdaina lietas atrisinājuma no Savienības tiesību skatpunkta, spēkā stājušos tiesas nolēmumu var atcelt vai grozīt, izmantojot tādu tiesību aizsardzības līdzekli kā ārkārtas pārsūdzība, attiecībā uz kuru ir paredzēts nosacījums, ka tiesību pārkāpumam ir jābūt “rupjam”?


title: Lieta T-52/22: Prasība, kas celta 2022. gada 28. janvārī – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (“TEHA”)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/30

      Prasība, kas celta 2022. gada 28. janvārī – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (“TEHA”)
      (Lieta T-52/22)
      (2022/C 128/42)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne (Šalonenšampaņa, Francija) (pārstāvis: T. de Haan, avocat)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Ambrosetti Group Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “TEHA” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 091 091

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 23. novembra lēmums lietā R 837/2021-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājas tiesību priekštecim radušies procesā EUIPO Apelācijas ceturtajā padomē.

         Izvirzītais pamats:

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 18. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-173/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Novelis Deutschland/EUIPO – CU.CO. (Grila paplāte) (Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlota grila paplāte – Agrāks valsts dizainparaugs – Spēkā neesamības pamats – Individuāla rakstura neesamība – Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/23

      Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Novelis Deutschland/EUIPO – CU.CO. (Grila paplāte)
      (Lieta T-173/21) (1)

      (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlota grila paplāte - Agrāks valsts dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Individuāla rakstura neesamība - Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants)
      (2022/C 128/33)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Novelis Deutschland GmbH (Göttingen, Vācija) (pārstāvis: U. Herberth, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: K. Markakis)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Cuki Cofresco Srl (CU.CO.) (Volpiano, Itālija) (pārstāvji: L. Saglietti un E. Bianco, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2021. gada 1. februāra lietā R 1856/2019-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Cuki Cofresco un Novelis Deutschland.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Novelis Deutschland GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 217, 7.6.2021.


title: Lieta T-60/22: Prasība, kas celta 2022. gada 28. janvārī – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (“TEHA”)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/31

      Prasība, kas celta 2022. gada 28. janvārī – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (“TEHA”)
      (Lieta T-60/22)
      (2022/C 128/43)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne (Šalonenšampaņa, Francija) (pārstāvis: T. de Haan, avocat)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Ambrosetti Group Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes “TEHA” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 404 100

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 23. novembra lēmums lietā R 839/2021-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājas tiesību priekštecim radušies procesā EUIPO Apelācijas ceturtajā padomē.

         Izvirzītais pamats:

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 18. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-317/19: Vispārējās tiesas 2022. gada 9. februāra spriedums – AMVAC Netherlands/Komisija (Augu aizsardzības līdzekļi – Darbīgā viela etoprofoss – Apstiprinājuma neatjaunošana – Regula (EK) Nr. 1107/2009 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 844/2012 – Tiesības uz aizstāvību – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesiskā drošība – Samērīgums – Piesardzības princips)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/17

      Vispārējās tiesas 2022. gada 9. februāra spriedums – AMVAC Netherlands/Komisija
      (Lieta T-317/19) (1)

      (Augu aizsardzības līdzekļi - Darbīgā viela etoprofoss - Apstiprinājuma neatjaunošana - Regula (EK) Nr. 1107/2009 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 844/2012 - Tiesības uz aizstāvību - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesiskā drošība - Samērīgums - Piesardzības princips)
      (2022/C 128/23)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: AMVAC Netherlands BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji: C. Mereu, M. Grunchard un S. Englebert, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Castilla Contreras un A. Dawes)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2019/344 (2019. gada 28. februāris), ar ko saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū neatjauno apstiprinājumu darbīgajai vielai etoprofosam un groza Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 540/2011 pielikumu (OV 2019, L 62, 7. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  AMVAC Netherlands BV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo prasību un pagaidu noregulējuma tiesvedību.

         (1)  OV C 263, 5.8.2019.


title: Lieta C-729/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 1. decembrī iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) – W. Sp. z o. o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/6

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 1. decembrī iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) – W. Sp. z o. o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi

      (Lieta C-729/21)
      (2022/C 128/08)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: W. Sp. z o. o.

         Atbildētājs: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Savienības tiesību normas par PVN piemērošanu ir jāinterpretē tādējādi, ka ir atļauts piemērot tādu valsts tiesību normu kā 2004. gada 11. martaustawa o podatku od towarów i usług [Likuma par preču un pakalpojumu nodokli] (Dz. U., 2021., 685. poz., turpmāk tekstā – “Likums par PVN”) 6. panta 1. punkts, ar ko atbrīvo no nodokļa organizētas uzņēmuma daļas piegādi, nenosakot, ka šāds atbrīvojums var tikt piemērots, ja ir izpildīts Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 19. pantā paredzētais nosacījums, t.i., tiesību pārņemšana starp pārdevēju un pircēju?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai, lai piemērotu Likuma par PVN 6. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu, visām šāda pārdevēja īpašuma organizētās daļas sastāvdaļām ir jābūt nodotām, un izmaiņas šajā ziņā (it īpaši ja nav pārņemts apdrošināšanas līgums un līgums par pārdoto aktīvu pārvaldīšanu) nozīmē, ka ir noteikusi ar nodokli apliekama preču piegāde?

         (1)  OV 2006, L 347. 1. lpp., [ar grozījumiem].


title: Lieta T-399/19: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija (Sūdzības noraidīšana) (Konkurence – Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Centrāleiropas un Austrumeiropas gāzes tirgi – Lēmums par sūdzības noraidīšanu – Savienības interešu neesamība – Valsts rīcības izņēmums – Rūpīgas izskatīšanas pienākums – Procesuālās tiesības atbilstoši Regulai (EK) Nr. 773/2004)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/18

      Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija (Sūdzības noraidīšana)
      (Lieta T-399/19) (1)

      (Konkurence - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Centrāleiropas un Austrumeiropas gāzes tirgi - Lēmums par sūdzības noraidīšanu - Savienības interešu neesamība - Valsts rīcības izņēmums - Rūpīgas izskatīšanas pienākums - Procesuālās tiesības atbilstoši Regulai (EK) Nr. 773/2004)
      (2022/C 128/24)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varšava, Polija) (pārstāvji: K. Karasiewicz, radca prawny, T. Kaźmierczak, K. Kicun un P. Moskwa, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Ernst, G. Meessen un J. Szczodrowski)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Gazprom PJSC (Maskava, Krievija), Gazprom export LLC (Sanktpēterburga, Krievija) (pārstāvji: J. Karenfort, J. Hainz, B. Evtimov, N. Tuominen, J. Heithecker, advokāti, un D. O’Keeffe, solicitor)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 3003 final (2019. gada 17. aprīlis) par sūdzības noraidīšanu (Lieta AT.40497 – Polijas gāzes cenas).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Komisijas Lēmumu C(2019) 3003 final (2019. gada 17. aprīlis) par sūdzības noraidīšanu (Lieta AT.40497 – Polijas gāzes cenas).

                  2)

                  Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Gazprom PJSC un Gazprom export LLC savus tiesāšanās izdevumus sedz pašas.

         (1)  OV C 288, 26.8.2019.


title: Lieta T-286/09 RENV: Vispārējās tiesas 2022. gada 26. janvāra spriedums – Intel Corporation/Komisija (Konkurence – Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Mikroprocesoru tirgus – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 102. panta un EEZ līguma 54. panta pārkāpums – Lojalitātes atlaides – “Klaji” ierobežojumi – Atzīšana par ļaunprātīgu rīcību – Tikpat efektīva konkurenta novērtēšana – Kopējā stratēģija – Vienots un turpināts pārkāpums)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/13

      Vispārējās tiesas 2022. gada 26. janvāra spriedums – Intel Corporation/Komisija
      (Lieta T-286/09 RENV) (1)

      (Konkurence - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Mikroprocesoru tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 102. panta un EEZ līguma 54. panta pārkāpums - Lojalitātes atlaides - “Klaji” ierobežojumi - Atzīšana par ļaunprātīgu rīcību - Tikpat efektīva konkurenta novērtēšana - Kopējā stratēģija - Vienots un turpināts pārkāpums)
      (2022/C 128/17)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Intel Corporation, Inc. (Vilmingtona, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: A. Parr, solicitor, D. Beard, QC, un J. Williams, barrister)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Christoforou, V. Di Bucci, N. Khan un M. Kellerbauer)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Association for Competitive Technology, Inc. (Vašingtona, Kolumbijas apgabals, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: J.-F. Bellis un K. Van Hove, advokāti)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) (Parīze, Francija) (pārstāvis: E. Nasry, avocate)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, galvenokārt, atcelt Komisijas 2009. gada 13. maija Lēmumu C(2009) 3726, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [LESD 102.] pantu un EEZ līguma 54. pantu (Lieta COMP/C-3/37.990 – Intel) vai, pakārtoti, atcelt vai samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas 2009. gada 13. maija Lēmuma C(2009) 3726, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [LESD 102.] pantu un EEZ līguma 54. pantu (Lieta COMP/C-3/37.990 – Intel) 1. panta a) līdz e) punktu un 2. pantu.

                  2)

                  Atcelt Lēmuma C(2009) 3726, galīgā redakcija, 3. pantu tikai tiktāl, ciktāl tas attiecas uz šī lēmuma 1. panta a) līdz e) punktu.

                  3)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  4)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar tiesvedībām Vispārējā tiesā lietās T-286/09 un T-286/09 RENV un apelācijas tiesvedību Tiesā lietā C-413/14 P, kā arī atlīdzina divas trešdaļas tiesāšanās izdevumu, kas radušies Intel Corporation, Inc. un Association for Competitive Technology, Inc. šajās pašās tiesvedībās, savukārt Intel Corporation un Association for Competitive Technology katra sedz vienu trešdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.

                  5)

                  Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) pati sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar tiesvedībām Vispārējā tiesā lietās T-286/09 un T-286/09 RENV un apelācijas tiesvedību Tiesā lietā C-413/14 P.

         (1)  OV C 220, 12.9.2009.


title: Lieta C-771/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 14. decembrī iesniedza Győri Járásbíróság (Ungārija) – JH/Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/7

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 14. decembrī iesniedza Győri Járásbíróság (Ungārija) – JH/Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

      (Lieta C-771/21)
      (2022/C 128/09)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Győri Járásbíróság

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: JH

         Atbildētāja: Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (1), 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gaisa pārvadātājam ir pienākums veikt iespējamos pasākumus, lai izvairītos no lidojuma atcelšanas, ieskaitot gadījumu, kurā iestājas ārkārtas apstākļi, kas atbrīvo no pienākuma maksāt kompensāciju?

                  2)

                  Apstiprinošas Tiesas atbildes uz pirmo jautājumu gadījumā: vai gaisa pārvadātājam saistībā ar iespējamajiem pasākumiem ir pienākums:

                              a)

                              atgriezties ar lidojuma veikšanai nozīmēto gaisa kuģi, kas vētras dēļ ir ticis novirzīts uz blakus lidostu, lai uzņemtu šī lidojuma pasažierus, cik drīz vien to ļauj apkalpes lidojuma ilgums, un attiecīgi izpildīt minēto lidojumu? Apstiprinošas atbildes gadījumā – vai tam turklāt ir pienākums to darīt pat tad, ja šī iemesla dēļ pārējo lidojumu izpildei, kuru veikšanai šis gaisa kuģis bija nozīmēts, būtu jādara pieejams cits aizstājošais gaisa kuģis un apkalpe šo lidojumu izlidošanas lidostā, kas ir šī gaisa pārvadātāja bāzes lidosta?

                              b)

                              nogādāt pasažierus pa zemes ceļu uz lidojuma veikšanai nozīmēto gaisa kuģi, kas vētras dēļ ir ticis novirzīts uz blakus lidostu, kura atrodas 140 km attālumā, un veikt lidojumu no tās?

                              c)

                              nosūtīt aizstājošo gaisa kuģi vai nogādāt pasažierus pa zemes ceļu līdz aizstājošajam gaisa kuģim, kas ir nosūtīts uz blakus lidostu, un attiecīgi veikt lidojumu?

         (1)  OV 2004, L 46, 1. lpp.


title: Lieta T-652/19: Vispārējās tiesas 2022. gada 9. februāra spriedums – Elevolution – Engenharia/Komisija (Publiskais iepirkums – Finanšu regula – Izslēgšana uz trīs gadiem no publiskā iepirkuma un EAF finansēto dotāciju piešķiršanas procedūrām – Pienākums norādīt pamatojumu – Labas pārvaldības princips – Tiesības tikt uzklausītam – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Samērīgums)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/18

      Vispārējās tiesas 2022. gada 9. februāra spriedums – Elevolution – Engenharia/Komisija
      (Lieta T-652/19) (1)

      (Publiskais iepirkums - Finanšu regula - Izslēgšana uz trīs gadiem no publiskā iepirkuma un EAF finansēto dotāciju piešķiršanas procedūrām - Pienākums norādīt pamatojumu - Labas pārvaldības princips - Tiesības tikt uzklausītam - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Samērīgums)
      (2022/C 128/25)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Elevolution – Engenharia, SA (Amadora, Portugāle) (pārstāvji: M. Marques Mendes, R. Campos, A. Dias Henriques, M. Troncoso Ferrer un C. García Fernández, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāve: I. Melo Sampaio)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2019. gada 12. jūlija lēmumu par prasītājas izslēgšanu uz trīs gadiem no dalības procedūrās iepirkuma līgumu slēgšanai un Eiropas Attīstības fonda (EAF) finansēto dotāciju piešķiršanai, kā arī par ar šo izslēgšanu saistītās informācijas publicēšanu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Elevolution – Engenharia, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas ir saistīti ar noregulējuma tiesvedību.

         (1)  OV C 399, 25.11.2019.


title: Lieta T-202/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Vita Zahnfabrik/EUIPO – VIPI Produtos Odontológicos (“VITABLOCS TriLuxe forte”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Vārdiska preču zīme “VITABLOCS TriLuxe forte” – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TRILUX” – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/24

      Vispārējās tiesas 2022. gada 2. februāra spriedums – Vita Zahnfabrik/EUIPO – VIPI Produtos Odontológicos (“VITABLOCS TriLuxe forte”)
      (Lieta T-202/21) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Vārdiska preču zīme “VITABLOCS TriLuxe forte” - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TRILUX” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2022/C 128/34)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Vita Zahnfabrik H. Rauter GmbH & Co. KG (Bad Säckingen, Vācija) (pārstāvji: A. Theis un F. Hauck, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: T. Frydendahl un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: VIPI Indústria, Comércio, Exportação E Importação De Produtos Odontológicos LTDA (Pirassununga, Brazīlija) (pārstāvis: J. Blum, solicitor)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 9. februāra lēmumu lietā R 818/2020-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp VIPI Indústria, Comércio, Exportação E Importação De Produtos Odontológicos un Vita Zahnfabrik H. Rauter.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Vita Zahnfabrik H. Rauter GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 217, 7.6.2021.


title: Lieta T-65/22: Prasība, kas celta 2022. gada 2. februārī – PS/EIB

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/31

      Prasība, kas celta 2022. gada 2. februārī – PS/EIB
      (Lieta T-65/22)
      (2022/C 128/44)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: PS (pārstāvis: S. Orlandi, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (EIB)

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2021. gada 12. jūlija lēmumu, ar ko ir noraidīts prasītāja 2021. gada 21. maija pieteikums;

                  —

                  piespriest Eiropas Investīciju bankai samaksāt prasītājam AXA apdrošināšanas polises 11. pantā paredzēto atlīdzību pastāvīgas invaliditātes dēļ atbilstoši maksimālajai likmei, kā arī administratīvo noteikumu 9.1.13. pantā paredzēto pabalstu papildus summai 24 000 EUR apmērā kā atlīdzībai par nodarīto morālo kaitējumu;

                  —

                  piespriest Eiropas Investīciju bankai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam, kas ir vērsta pret EIB 2021. gada 12. jūlija lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītāja 2021. gada 21. maijā iesniegtais pieteikums izmaksāt atlīdzību, prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats, kas attiecas uz pamattiesību uz darba ņēmēju sociālā nodrošinājuma efektivitāti Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 31. panta 1. punkta un 34. panta 1. punkta, kā arī Eiropas Sociālās hartas 12. panta izpratnē pārkāpumu.

                  2.

                  Otrais pamats, kas attiecas uz tiesību uz labu pārvaldību, tiesību uz lietas izskatīšanu saprātīgā termiņā pārkāpumu un EIB pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses neievērošanu.


title: Lieta T-233/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 26. janvāra spriedums – Meta Cluster/EUIPO (“Clustermedizin”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Clustermedizin” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/24

      Vispārējās tiesas 2022. gada 26. janvāra spriedums – Meta Cluster/EUIPO (“Clustermedizin”)
      (Lieta T-233/21) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Clustermedizin” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
      (2022/C 128/35)
      Tiesvedības valoda: vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Meta Cluster GmbH (Pyrbaum, Vācija) (pārstāvis: H. Baumann, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Bosse un D. Hanf)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 22. februāra lēmumu lietā R 2127/2020-4 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “Clustermedizin” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Meta Cluster GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 242, 21.6.2021.


title: Lieta T-849/19: Vispārējās tiesas 2022. gada 26. janvāra spriedums – Leonardo/Frontex (Publiski pakalpojumu līgumi – Iepirkuma procedūra – Novērošanas no gaisa pakalpojumi – Atcelšanas prasība – Intereses celt prasību neesamība – Nepieņemamība – Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/19

      Vispārējās tiesas 2022. gada 26. janvāra spriedums – Leonardo/Frontex

      (Lieta T-849/19) (1)

      (Publiski pakalpojumu līgumi - Iepirkuma procedūra - Novērošanas no gaisa pakalpojumi - Atcelšanas prasība - Intereses celt prasību neesamība - Nepieņemamība - Ārpuslīgumiskā atbildība)
      (2022/C 128/26)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Leonardo SpA (Roma, Itālija) (pārstāvji: M. Esposito, F. Caccioppoli un G. Calamo, avocats)

         Atbildētāja: Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra (pārstāvji: H. Caniard, C. Georgiadis, A. Gras un S. Drew, pārstāvji, kam palīdz M. Umbach, F. Biebuyck, V. Ost un M. Clarich, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota, pirmkārt, ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt 2019. gada 18. oktobra paziņojumu par līgumu FRONTEX/OP/888/2019/JL/CG “Tālvadības gaisa kuģa sistēmas (RPAS) pārbaude jūras ilgtermiņa novērošanai no gaisa no vidēja augstuma” – labotajā redakcijā, tam pielikumā pievienotos dokumentus, Frontex publicētos jautājumus un atbildes, 2019. gada 28. oktobrīFrontex telpās organizētās informatīvās sanāksmes protokolu, lēmumu par šī līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu, kā arī jebkuru citu iepriekšēju, saistītu vai secīgu aktu un, otrkārt, par prasību, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts piespriest atlīdzināt prasītājai nodarītos zaudējumus.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Leonardo SpA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras (Frontex) tiesāšanās izdevumus, ieskaitot pagaidu noregulējuma tiesvedības izdevumus.

         (1)  OV C 54, 17.2.2020.


title: Lieta T-68/22: Prasība, kas celta 2022. gada 2. februārī – Granini France/EUIPO – Pichler (“Joro”)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/32

      Prasība, kas celta 2022. gada 2. februārī – Granini France/EUIPO – Pichler (“Joro”)
      (Lieta T-68/22)
      (2022/C 128/45)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Granini France (Mâcon, Francija) (pārstāvis: J. Wachsmuth, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Josef Pichler (St. Leonhard/Passeier, Itālija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Joro” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 136 261

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 8. novembra lēmums lietā R 2336/2020-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai tiktu atcelts Iebildumu nodaļas 2020. gada 19. novembra lēmums, ciktāl ar to ir noraidīti iebildumi attiecībā uz šādām precēm:
                  žeņšeņa liķieris; japāņu alkoholiskais dzēriens, kas aromatizēts ar japāņu plūmes ekstraktiem; sarkanā žeņšeņa liķieris; tonizējošs liķieris, kas aromatizēts ar Japānas plūmju ekstraktu [Umeshu]; alkoholiskie kokteiļu maisījumi; alkoholiskie kokteiļi, kas satur pienu; alkoholiskie kokteiļi atdzesētas želejas veidā; alkoholiskie augļu kokteiļu dzērieni; alkoholiskie dzērieni, kas satur augļus; alkoholiskie dzērieni uz tējas bāzes; lietošanai gatavi alkoholiskie kokteiļi, kas nav uz alus bāzes; iepriekš sajaukti alkoholiskie dzērieni; aperitīvi; japāņu saldo vīnogu vīni, kas satur žeņšeņa un hinīnkoka mizas ekstraktus; Korejas melno aveņu vīns [Bokbunjaju]; alkoholiskie dzērieni no augļiem; boles; alkoholiskie augļu ekstrakti,
                  un lai Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 18 136 261 tiktu noraidīts arī attiecībā uz šīm precēm;

                  —

                  pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-33/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 9. februāra spriedums – Van Walle/ECDC (Civildienests – Pagaidu darbinieki – ECDC personāls – Novērtējuma ziņojums par 2018. gadu – Vārda brīvība – Pienākums norādīt pamatojumu – Gadījums, kas prasa īpašu pamatojumu – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Rūpības pienākums – Tiesības tikt uzklausītam)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/19

      Vispārējās tiesas 2022. gada 9. februāra spriedums – Van Walle/ECDC
      (Lieta T-33/20) (1)

      (Civildienests - Pagaidu darbinieki - ECDC personāls - Novērtējuma ziņojums par 2018. gadu - Vārda brīvība - Pienākums norādīt pamatojumu - Gadījums, kas prasa īpašu pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Rūpības pienākums - Tiesības tikt uzklausītam)
      (2022/C 128/27)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Ivo Van Walle (Järfälla, Zviedrija) (pārstāvji: L. Levi un A. Champetier, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) (pārstāvji: J. Mannheim, kam palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt prasītāja novērtējuma ziņojumu par 2018. gadu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ivo Van Walle sedz savus tiesāšanās izdevumus pats, kā arī atlīdzina Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra (ECDC) tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 103, 30.3.2020.


title: Lieta T-765/14: Vispārējās tiesas 2021. gada 17. decembra rīkojums – Legakis u.c./Padome (Ārpuslīgumiskā atbildība – Ekonomikas un monetārā politika – Programma Kipras stabilitātes atbalstam – Eurogrupas 2013. gada 16. un 25. marta paziņojumi par Kipru – Eurogrupas priekšsēdētāja 2013. gada 21. marta paziņojums par Kipru – Kļūdaina atbildētāja norādīšana – Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/25

      Vispārējās tiesas 2021. gada 17. decembra rīkojums – Legakis u.c./Padome
      (Lieta T-765/14) (1)

      (Ārpuslīgumiskā atbildība - Ekonomikas un monetārā politika - Programma Kipras stabilitātes atbalstam - Eurogrupas 2013. gada 16. un 25. marta paziņojumi par Kipru - Eurogrupas priekšsēdētāja 2013. gada 21. marta paziņojums par Kipru - Kļūdaina atbildētāja norādīšana - Acīmredzama nepieņemamība)
      (2022/C 128/36)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Georgios Legakis (Palaio Faliro, Grieķija), Myrto Panagiota Legaki (Palaio Faliro), Maria Legaki (Palaio Faliro), Melina Legaki (Palaio Faliro) (pārstāvis: V. Christianos, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou, M. Balta un E. Dumitriu-Segnana)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājiem esot nodarīts Eurogrupas 2013. gada 16. un 25. marta paziņojumu un Eurogrupas priekšsēdētāja 2013. gada 21. marta paziņojuma pieņemšanas dēļ.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu.

                  2)

                  Georgios Legakis, Myrto Panagiota Legaki, Maria Legaki un Melina Legaki atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 34, 2.2.2015.


title: Lieta T-868/16: Vispārējās tiesas 2022. gada 9. februāra spriedums – QI u.c./Komisija un ECB (Ārpuslīgumiskā atbildība – Ekonomikas un monetārā politika – Grieķijas valsts parāda restrukturizācija – Nolīgums par vērtspapīru apmaiņu tikai Eurosistēmas centrālo banku labā – Privātā sektora iesaiste – Kolektīvās rīcības klauzulas – Privātie kreditori – Publiskā sektora kreditori – Vainojamība – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums – LESD 63. panta 1. punkts – LESD 120. līdz 127. pants un 352. panta 1. punkts – Tiesības uz īpašumu – Vienlīdzīga attieksme)

text:
               21.3.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/14

      Vispārējās tiesas 2022. gada 9. februāra spriedums – QI u.c./Komisija un ECB
      (Lieta T-868/16) (1)

      (Ārpuslīgumiskā atbildība - Ekonomikas un monetārā politika - Grieķijas valsts parāda restrukturizācija - Nolīgums par vērtspapīru apmaiņu tikai Eurosistēmas centrālo banku labā - Privātā sektora iesaiste - Kolektīvās rīcības klauzulas - Privātie kreditori - Publiskā sektora kreditori - Vainojamība - Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums - LESD 63. panta 1. punkts - LESD 120. līdz 127. pants un 352. panta 1. punkts - Tiesības uz īpašumu - Vienlīdzīga attieksme)
      (2022/C 128/18)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: QI un 15 citi prasītāji, kuru vārdi/nosaukumi ir minēti spieduma pielikumā (pārstāvis: S. Pappas, advokāts)

         Atbildētājas: Eiropas Komisija (pārstāvji: J.-P. Keppenne, L. Flynn un T. Maxian Rusche), Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: K. Laurinavičius un M. Szablewska, pārstāvji, kuriem palīdz H.-G. Kamann, advokāts)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētāju prasījumu atbalstam: Eiropadome, Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: K. Michoel, E. Chatziioakeimidou un J. Bauerschmidt)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kurš – 2012. gadā notikušās Grieķijas valsts parāda restrukturizācijas ietvaros īstenotās obligātās valsts parāda vērtspapīru apmaiņas rezultātā saistībā ar privāto ieguldītāju iesaisti, piemērojot kolektīvās rīcības klauzulas – prasītājiem esot nodarīts sakarā ar rīcību un darbībām, ko veikušas tostarp Eiropadome, Padome, Komisija un ECB.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  QI un pārējie prasītāji, kuru vārdi/nosaukumi ir norādīti pielikumā, sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropadome un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 30, 30.1.2017.


title: Lieta C-771/19: Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 24. marta spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E./Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Iepirkums ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarēs – Direktīva 92/13/EEK – Pārbaudes procedūras – Pirmslīguma posms – Piedāvājumu vērtēšana – Tehniskā piedāvājuma noraidīšana un konkurenta piedāvājuma pielaišana – Šī akta piemērošanas apturēšana – Noraidītā pretendenta leģitīmā interese apstrīdēt izraudzītā pretendenta piedāvājuma likumību)

text:
               17.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/2

      Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 24. marta spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E./Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E.
      (Lieta C-771/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Iepirkums ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarēs - Direktīva 92/13/EEK - Pārbaudes procedūras - Pirmslīguma posms - Piedāvājumu vērtēšana - Tehniskā piedāvājuma noraidīšana un konkurenta piedāvājuma pielaišana - Šī akta piemērošanas apturēšana - Noraidītā pretendenta leģitīmā interese apstrīdēt izraudzītā pretendenta piedāvājuma likumību)
      (2021/C 189/02)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Iesniedzējtiesa

         Symvoulio tis Epikrateias

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E.

         Atbildētāji: Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E..

         Piedaloties: SALFO kai Synergates Anonymi Etairia Meletitikon Ypiresion Technikon Ergon – Grafeio Doxiadi Shymvouloi gia Anaptyxi kai Oikistiki AE – TPF Getinsa Euroestudios SL, SALFO kai Synergates Anonymi Etairia Meletitikon Ypiresion Technikon Ergon, Grafeio Doxiadi Shymvouloi gia Anaptyxi kai Oikistiki AE, TPF Getinsa Euroestudios SL

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 92/13/EEK (1992. gada 25. februāris), ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/23/ES (2014. gada 26. februāris), 1. panta 1. un 3. punkts, 2. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts, kā arī 2.a panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pretendents, kurš ir izslēgts no publiskā iepirkuma procedūras pirms šī līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas posma un kura lūgums apturēt tā lēmuma piemērošanu, ar ko viņš tika izslēgts no šīs procedūras, ir ticis noraidīts, var savā vienlaicīgi iesniegtajā lūgumā apturēt tā lēmuma piemērošanu, ar kuru ir pielaists cita pretendenta piedāvājums, izvirzīt visus pamatus, kas ir saistīti ar Savienības tiesību publiskā iepirkuma jomā vai valsts tiesību normu, ar kurām šīs tiesības ir transponētas, pārkāpumiem, tostarp pamatus, kam nav saistības ar pārkāpumiem, kuru dēļ viņa piedāvājums tika izslēgts. Šo iespēju neietekmē apstāklis, ka administratīvā pirmstiesas pārsūdzība neatkarīgā valsts iestādē, kas saskaņā ar valsts tiesībām šim pretendentam iepriekš bija jāiesniedz par lēmumu par viņa izslēgšanu, ir tikusi noraidīta, ja šis noraidošais lēmums nav ieguvis res judicata spēku.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Apvienotās lietas C-870/19 un C-871/19: Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 24. marta spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/MI (C-870/19), TB (C-871/19) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Autotransporta reģistrācijas kontrolierīces – Regula (EEK) Nr. 3821/85 – 15. panta 7. punkts – Regula (EK) Nr. 561/2006 – Kontroles procedūra – Administratīvais sods – Tahogrāfa reģistrācijas diagrammu neuzrādīšana attiecībā uz kārtējo dienu un iepriekšējām 28 dienām – Vienots pārkāpums vai vairāki pārkāpumi)

text:
               17.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/3

      Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 24. marta spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/MI (C-870/19), TB (C-871/19)
      (Apvienotās lietas C-870/19 un C-871/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Autotransporta reģistrācijas kontrolierīces - Regula (EEK) Nr. 3821/85 - 15. panta 7. punkts - Regula (EK) Nr. 561/2006 - Kontroles procedūra - Administratīvais sods - Tahogrāfa reģistrācijas diagrammu neuzrādīšana attiecībā uz kārtējo dienu un iepriekšējām 28 dienām - Vienots pārkāpums vai vairāki pārkāpumi)
      (2021/C 189/03)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Corte suprema di cassazione

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze

         Atbildētāji: MI (C-870/19), TB (C-871/19)

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Regulas (EEK) Nr. 3821/85 (1985. gada 20. decembris) par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulu (EK) Nr. 561/2006, 15. panta 7. punkts un Regulas Nr. 561/2006 19. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja transportlīdzekļa, uz kuru attiecas pārbaude, vadītājs pārbaudes gadījumā neuzrāda reģistrācijas diagrammas attiecībā uz vairākām darbības dienām laikposmā, kas aptver pārbaudes dienu un iepriekšējās 28 dienas, pārbaudes veikšanas vietas dalībvalsts kompetentās iestādes drīkst konstatēt tikai vienu vienotu attiecīgā vadītāja izdarītu pārkāpumu un viņam par to piemērot tikai vienu sodu.

         (1)  OV C 54, 17.2.2020.


title: Lieta C-950/19: Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 24. marta spriedums (Helsingin hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tiesvedība, ko uzsākusi A (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sabiedrību tiesības – Direktīva 2006/43/EK – Gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas – 22.a panta 1. punkta a) apakšpunkts – Obligātā revidenta pieņemšana darbā revidētajā struktūrā – Nogaidīšanas periods – Aizliegums ieņemt svarīgu vadības amatu revidētajā struktūrā – Pārkāpums – Pārkāpuma smagums un ilgums – Izteiciens “ieņemt amatu” – Tvērums – Darba līguma slēgšana ar revidēto struktūru – Obligāto revidentu neatkarība – Ārējais aspekts)

text:
               17.5.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/4

      Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 24. marta spriedums (Helsingin hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tiesvedība, ko uzsākusi A
      (Lieta C-950/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sabiedrību tiesības - Direktīva 2006/43/EK - Gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas - 22.a panta 1. punkta a) apakšpunkts - Obligātā revidenta pieņemšana darbā revidētajā struktūrā - Nogaidīšanas periods - Aizliegums ieņemt svarīgu vadības amatu revidētajā struktūrā - Pārkāpums - Pārkāpuma smagums un ilgums - Izteiciens “ieņemt amatu” - Tvērums - Darba līguma slēgšana ar revidēto struktūru - Obligāto revidentu neatkarība - Ārējais aspekts)
      (2021/C 189/04)
      Tiesvedības valoda – somu

         Iesniedzējtiesa

         Helsingin hallinto-oikeus

         Pamatlietas puses

      A

         Piedaloties: Patentti- ja rekisterihallituksen tilintarkastuslautakunta

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/43/EK (2006. gada 17. maijs), ar ko paredz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas, groza Padomes Direktīvu 78/660/EEK un Padomes Direktīvu 83/349/EEK un atceļ Padomes Direktīvu 84/253/EEK, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīvu 2014/56/ES, 22.a panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka obligātais revidents, tāds kā galvenais revīzijas partneris, kuru revīzijas uzņēmums ir norīkojis obligātās revīzijas veikšanai, šīs tiesību normas izpratnē ir uzskatāms par tādu, kas ieņem svarīgu vadības amatu revidētajā struktūrā, sākot no brīža, kad viņš ar šo pēdējo minēto struktūru noslēdz darba līgumu attiecībā uz šo amatu, pat ja viņš faktiski vēl nav sācis pildīt savus pienākumus šajā amatā.

         (1)  OV C 77, 9.3.2020.