title: Lieta T-168/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Numbi/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu – Tiesību kļūda – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesības uz īpašumu – Samērīgums – Nevainīguma prezumpcija – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/21

      Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Numbi/Padome
      (Lieta T-168/18) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu - Tiesību kļūda - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz īpašumu - Samērīgums - Nevainīguma prezumpcija - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2020/C 103/29)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: John Numbi (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile un S. Van Overmeire)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 328, 19. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  John Numbi atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-169/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Kibelisa Ngambasai/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu – Tiesību kļūda – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Samērīgums – Reglamenta 76. panta d) punkts – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/22

      Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Kibelisa Ngambasai/Padome
      (Lieta T-169/18) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu - Tiesību kļūda - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Samērīgums - Reglamenta 76. panta d) punkts - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2020/C 103/30)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Roger Kibelisa Ngambasai (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile un S. Van Overmeire)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 328, 19. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Roger Kibelisa Ngambasai atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-171/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Boshab/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu – Tiesību kļūda – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesības uz īpašumu – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Samērīgums – Nevainīguma prezumpcija – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/23

      Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Boshab/Padome
      (Lieta T-171/18) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu - Tiesību kļūda - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz īpašumu - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Samērīgums - Nevainīguma prezumpcija - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2020/C 103/32)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Évariste Boshab (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix, S. Lejeune un H. Marcos Fraile)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 328, 19. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Évariste Boshab atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-172/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Akili Mundos/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Prasītāja vārda iekļaušanas Savienības autonomi noteikto ierobežojošo pasākumu skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana – Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Sankciju komitejas veiktā prasītāja vārda pirmreizējā iekļaušana skarto personu sarakstā – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu – Tiesību kļūda – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesības uz īpašumu – Samērīgums – Nevainīguma prezumpcija – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/24

      Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Akili Mundos/Padome
      (Lieta T-172/18) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītāja vārda iekļaušanas Savienības autonomi noteikto ierobežojošo pasākumu skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana - Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Sankciju komitejas veiktā prasītāja vārda pirmreizējā iekļaušana skarto personu sarakstā - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu - Tiesību kļūda - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz īpašumu - Samērīgums - Nevainīguma prezumpcija - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2020/C 103/33)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Muhindo Akili Mundos (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix, S. Lejeune un H. Marcos Fraile)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 328, 19. lpp.), Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2018/202 (2018. gada 9. februāris), ar ko īsteno Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2018, L 38, 19. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2018/197 (2018. gada 9. februāris), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2018, L 38, 2. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Muhindo Akili Mundos atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-173/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Ramazani Shadary/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu – Tiesību kļūda – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesības uz īpašumu – Samērīgums – Nevainīguma prezumpcija – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/25

      Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Ramazani Shadary/Padome
      (Lieta T-173/18) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu - Tiesību kļūda - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz īpašumu - Samērīgums - Nevainīguma prezumpcija - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2020/C 103/34)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix, S. Lejeune un H. Marcos Fraile)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 328, 19. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Emmanuel Ramazani Shadary atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-174/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Mutondo/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu – Tiesību kļūda – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesības uz īpašumu – Samērīgums – Nevainīguma prezumpcija – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/25

      Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Mutondo/Padome
      (Lieta T-174/18) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu - Tiesību kļūda - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz īpašumu - Samērīgums - Nevainīguma prezumpcija - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2020/C 103/35)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Kalev Mutondo (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix, S. Lejeune un H. Marcos Fraile)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 328, 19. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Kalev Mutondo atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-175/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Ruhorimbere/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu – Tiesību kļūda – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesības uz īpašumu – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Samērīgums – Nevainīguma prezumpcija – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/26

      Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Ruhorimbere/Padome
      (Lieta T-175/18) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu - Tiesību kļūda - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz īpašumu - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Samērīgums - Nevainīguma prezumpcija - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2020/C 103/36)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix, S. Lejeune un H. Marcos Fraile)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 328, 19. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Éric Ruhorimbere atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-176/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Mende Omalanga/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu – Tiesību kļūda – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesības uz īpašumu – Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību – Samērīgums – Nevainīguma prezumpcija – Iebilde par prettiesiskumu – Prasījumu grozīšana)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/27

      Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Mende Omalanga/Padome
      (Lieta T-176/18) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu - Tiesību kļūda - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz īpašumu - Tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību - Samērīgums - Nevainīguma prezumpcija - Iebilde par prettiesiskumu - Prasījumu grozīšana)
      (2020/C 103/37)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Lambert Mende Omalanga (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix, S. Lejeune un H. Marcos Fraile)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 328, 19. lpp.), Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2018/569 (2018. gada 12. aprīlis), ar ko īsteno Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2018, L 95, 21. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2018/566 (2018. gada 12. aprīlis), ar kuru īsteno 9. pantu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2018, L 95, 9. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Lambert Mende Omalanga atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-177/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Kazembe Musonda/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā – Līdzekļu iesaldēšana – Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu – Tiesību kļūda – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Samērīgums – Reglamenta 76. panta d) punkts – Iebilde par prettiesiskumu)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/27

      Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Kazembe Musonda/Padome
      (Lieta T-177/18) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītāja vārda iekļaušanas skarto personu sarakstā termiņa pagarināšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Padomes pienākums paziņot jaunatklātos apstākļus, kas attaisno ierobežojošo pasākumu pagarināšanu - Tiesību kļūda - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Samērīgums - Reglamenta 76. panta d) punkts - Iebilde par prettiesiskumu)
      (2020/C 103/38)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: J.-P. Hix, S. Lejeune un H. Marcos Fraile)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2017, L 328, 19. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītāju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Jean-Claude Kazembe Musonda atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-387/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. februāra spriedums – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (“DELTA SPORT”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “DELTA SPORT” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Spānijas vārdiska preču zīme “COLCHON DELTA” – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “DELTA” – Relatīvs atteikuma pamats – Preču līdzība – Apzīmējumu līdzība – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/28

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. februāra spriedums – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (“DELTA SPORT”)
      (Lieta T-387/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “DELTA SPORT” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Spānijas vārdiska preču zīme “COLCHON DELTA” - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “DELTA” - Relatīvs atteikuma pamats - Preču līdzība - Apzīmējumu līdzība - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 103/39)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Delta-Sport Handelskontor GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvis: M. Krogmann, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Ivanauskas un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Delta Enterprise Corp. (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāve: M. Decker, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 17. aprīļa lēmumu lietā R 1894/2017-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Delta Enterprise un Delta-Sport Handelskontor.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Delta-Sport Handelskontor GmbH atlīdzina EUIPO un Delta Enterprise Corp. ar šo tiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 285, 13.8.2018.


title: Lieta T-8/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. februāra spriedums – Repsol/EUIPO (“INVENTEMOS EL FUTURO”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “INVENTEMOS EL FUTURO” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 3. punkts)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/29

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. februāra spriedums – Repsol/EUIPO (“INVENTEMOS EL FUTURO”)
      (Lieta T-8/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “INVENTEMOS EL FUTURO” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 3. punkts)
      (2020/C 103/40)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Repsol, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji: J.-B. Devaureix un J. C. Erdozain López, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: S. Palmero Cabezas un H. O’Neill)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 23. oktobra lēmumu lietā R 1173/2018-2 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “INVENTEMOS EL FUTURO” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Repsol, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 72, 25.2.2019.


title: Lieta T-388/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 29. janvāra rīkojums – WV/EĀDD (Prasība atcelt tiesību aktu – Civildienests – Ierēdņi – Civildienesta noteikumu 24. pants – Lūgums sniegt palīdzību – Lūguma noraidīšana – Civildienesta noteikumu 90. panta 1. un 2. punkts – Nokavējums – Atvainojama maldība – Nepieņemamība)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/29

      Vispārējās tiesas 2020. gada 29. janvāra rīkojums – WV/EĀDD
      (Lieta T-388/18) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Civildienests - Ierēdņi - Civildienesta noteikumu 24. pants - Lūgums sniegt palīdzību - Lūguma noraidīšana - Civildienesta noteikumu 90. panta 1. un 2. punkts - Nokavējums - Atvainojama maldība - Nepieņemamība)
      (2020/C 103/41)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: WV (pārstāvis: É. Boigelot, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (pārstāvji: S. Marquardt un R. Spac)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt, pirmkārt, EĀDD netieši izteikto lēmumu, kurš esot pieņemts 2017. gada 4. septembrī un ar kuru ticis noraidīts prasītājas lūgums sniegt palīdzību, un, otrkārt, EĀDD 2018. gada 28. marta lēmumu, ar kuru noraidīta prasītājas 2017. gada 29. novembra sūdzība par netieši izteikto lēmumu par lūguma noraidīšanu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  WV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 352, 1.10.2018.


title: Lieta T-471/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 29. janvāra rīkojums – WV/EĀDD (Prasība atcelt tiesību aktu – Civildienests – Ierēdņi – Ieturējums no atalgojuma – Neattaisnota prombūtne – Vispārējās tiesas Reglamenta 76. panta d) punkts – Formas prasību neievērošana – Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/30

      Vispārējās tiesas 2020. gada 29. janvāra rīkojums – WV/EĀDD
      (Lieta T-471/18) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Civildienests - Ierēdņi - Ieturējums no atalgojuma - Neattaisnota prombūtne - Vispārējās tiesas Reglamenta 76. panta d) punkts - Formas prasību neievērošana - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)
      (2020/C 103/42)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: WV (pārstāvis: É. Boigelot, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (pārstāvji: S. Marquardt un R. Spac)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt, pirmkārt, EĀDD 2017. gada 27. novembra lēmumu par ieturējumu no atalgojuma 72 kalendāro dienu apmērā un, otrkārt, ciktāl nepieciešams, EĀDD 2018. gada 2. maija lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas 2018. gada 3. janvāra sūdzība.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami juridiski nepamatotu.

                  2)

                  WV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 364, 8.10.2018.


title: Lieta T-6/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 31. janvāra rīkojums – Irish Wind Farmers’ Association u.c./Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu – Valsts atbalsts – Īrijas piešķirtas nodokļu priekšrocības fosilā kurināmā ražotājiem – Komisijas vēstule – Nepārsūdzams akts – Nepieņemamība)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/30

      Vispārējās tiesas 2020. gada 31. janvāra rīkojums – Irish Wind Farmers’ Association u.c./Komisija
      (Lieta T-6/19) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Īrijas piešķirtas nodokļu priekšrocības fosilā kurināmā ražotājiem - Komisijas vēstule - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
      (2020/C 103/43)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Kilkeni, Īrija), Carrons Windfarm Ltd (Šenagoldena, Īrija), Foyle Windfarm Ltd (Dublina, Īrija), Greenoge Windfarm Ltd (Bankloudi, Īrija) (pārstāves: M. Segura Catalán un M. Clayton, advokātes)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Grønfeldt, K. Herrmann un S. Noë)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2018. gada 25. oktobra vēstuli, kura attiecas uz apgalvoto valsts atbalstu, ko Īrija piešķīrusi par labu fosilā kurināmā ražotājiem.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 93, 11.3.2019.


title: Lieta T-43/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 29. janvāra rīkojums – WV/EĀDD (Prasība par zaudējumu atlīdzību – Civildienests – Ierēdņi – Nokavējums – Nepieņemamība)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/31

      Vispārējās tiesas 2020. gada 29. janvāra rīkojums – WV/EĀDD
      (Lieta T-43/19) (1)

      (Prasība par zaudējumu atlīdzību - Civildienests - Ierēdņi - Nokavējums - Nepieņemamība)
      (2020/C 103/44)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: WV (pārstāvis: É. Boigelot, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (pārstāvji: S. Marquardt un R. Spac)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt, EĀDD 2018. gada 28. marta lēmumu noraidīt prasītājas lūgumu atlīdzināt zaudējumus, kā arī, ciktāl nepieciešams, EĀDD 2018. gada 26. oktobra lēmumu, ar kuru noraidīta prasītājas 2018. gada 26. jūnija sūdzība, un, otrkārt, piespriest atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājai esot radīti EĀDD rīcības rezultātā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  WV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 103, 18.3.2019.


title: Lieta T-33/20: Prasība, kas celta 2020. gada 17. janvārī – IE/ECDC

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/32

      Prasība, kas celta 2020. gada 17. janvārī – IE/ECDC

      (Lieta T-33/20)
      (2020/C 103/45)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: IE (pārstāvji: L. Levi un A. Champetier, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC)

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt prasītāja novērtējuma ziņojumu par 2018. gadu;

                  —

                  atcelt 2019. gada 7. oktobra lēmumu, ar ko tika noraidīta prasītāja 2019. gada 6. jūnija sūdzība;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājs esot pieļāvis [Eiropas Savienības] Civildienesta noteikumu 43. panta un ECDC Īstenošanas noteikuma Nr. 20 par pagaidu darbinieku novērtēšanu 2.3. panta pārkāpumu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājs esot pieļāvis acīmredzamas kļūdas vērtējumā.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājs neesot ievērojis rūpības pienākumu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājs esot pārkāpis prasītāja tiesības tikt uzklausītam.


title: Lieta T-44/20: Prasība, kas celta 2020. gada 27. janvārī – Chanel/EUIPO – Huawei Technologies (Apļa ar divām savītām līknēm attēls)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/32

      Prasība, kas celta 2020. gada 27. janvārī – Chanel/EUIPO – Huawei Technologies (Apļa ar divām savītām līknēm attēls)
      (Lieta T-44/20)
      (2020/C 103/46)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Chanel (Neuilly-sur-Seine, Francija) (pārstāvis: J. Passa, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Ķīna)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikums (Apļa ar divām savītām līknēm attēls) – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 248 642

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 28. novembra lēmums lietā R 1041/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā ir atzīts, ka konfliktējošie apzīmējumi pozīcijā, kādā tos lūgts reģistrēt, nav līdzīgi;

                  —

                  atcelt lēmumu daļā, kurā principiāli ir atteikts veikt šo apzīmējumu salīdzināšanu situācijā, kad strīdīgais reģistrācijai pieteiktais apzīmējums ir ticis rotēts par 90 grādiem salīdzinājumā ar virzienu, kādā to tika lūgts reģistrēt;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-60/20: Prasība, kas celta 2020. gada 3. februārī – Enosi Mastichoparagogon Chiou/EUIPO (“MASTIHACARE”)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/33

      Prasība, kas celta 2020. gada 3. februārī – Enosi Mastichoparagogon Chiou/EUIPO (“MASTIHACARE”)
      (Lieta T-60/20)
      (2020/C 103/47)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Grieķija) (pārstāvis: A.-E. Malami, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Vārdiskas preču zīmes “MASTIHACARE” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – reģistrācijas pieteikums Nr. 1388895

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 25. novembra lēmums lietā R 692/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  prasību atzīt par pieņemamu;

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atļaut veikt preču zīmes “MASTIHACARE” starptautisku reģistrāciju, ko attiecina uz Eiropas Savienību – reģistrācijas pieteikums Nr. 1388895 – attiecībā uz visām precēm, kas ietilpst 3. klasē;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Vispārējās tiesas Reglamenta 190. panta 1. punkta izpratnē.

         Izvirzītie pamati

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Regulas 2017/2001 7. panta 2. punkta pārkāpums;

                  —

                  Regulas 2017/2001 94. panta 1. punkta pārkāpums, jo apstrīdētajā Apelācijas padomes lēmumā trūkst pamatojuma.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2001 (2017. gada 14. jūnijs) (OV 2017, L 154, 1. lpp.).


title: Lieta T-65/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Kneissl Holding/EUIPO – LS 9 (“KNEISSL”)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/34

      Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Kneissl Holding/EUIPO – LS 9 (“KNEISSL”)
      (Lieta T-65/20)
      (2020/C 103/48)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Kneissl Holding GmbH (Ebbs, Austrija) (pārstāvji: O. Nilgen un A. Kockläuner, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: LS 9 GmbH (Minhene, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “KNEISSL” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 291 377

         Process EUIPO: anulēšanas procedūra

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 8. novembra lēmums lietā R 2265/2018-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā Eiropas Savienības vārdiska preču zīme Nr. 291 377 “KNEISSL” ir atzīta par atceltu attiecībā uz precēm “sporta somas”, kas ietilpst 18. klasē, kā arī precēm “sporta apģērbi, atpūtas apģērbi, apģērbs sliktam laikam; slēpošanas kostīmi, slēpošanas bikses, slēpotāju anoraki, kombinēta apakšveļa, galvassegas”, kas ietilpst 25. klasē, un noraidīt attiecīgo pieteikumu par atcelšanu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-70/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Metamorfoza/EUIPO– Tiesios kreivės (“MUSEUM OF ILLUSIONS”)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/35

      Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Metamorfoza/EUIPO– Tiesios kreivės (“MUSEUM OF ILLUSIONS”)
      (Lieta T-70/20)
      (2020/C 103/49)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Metamorfoza d.o.o. (Zagreba, Horvātija) (pārstāvis: A. Bijelić, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Tiesios kreivės (Viļņa, Lietuva)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MUSEUM OF ILLUSIONS” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 263 336

         Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 2. decembra lēmums lietā R 663/2019-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pārskatīt lietu un atcelt apstrīdēto lēmumu.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-74/20: Prasība, kas celta 2020. gada 7. februārī – IJ/Parlaments

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/35

      Prasība, kas celta 2020. gada 7. februārī – IJ/Parlaments
      (Lieta T-74/20)
      (2020/C 103/50)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: IJ (pārstāvji: L. Levi, M. Vandenbussche un A. Champetier, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

            līdz ar to:

                  —

                  atcelt Eiropas Parlamenta 2018. gada 10. oktobra lēmumu, ciktāl ar to prasītājai ir piemērots Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 100. pantā paredzētais atrunas noteikums;

                  —

                  ciktāl nepieciešams, atcelt Eiropas Parlamenta 2019. gada 29. oktobra lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītājas 2019. gada 8. janvāra sūdzība;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (turpmāk tekstā – “PDNK”) 100. pants. Prasītāja apgalvo, ka atrunas noteikuma piemērošana viņas situācijai ir pretrunā PDNK 100. pantam, kas ir jāinterpretē šauri un atbilstoši LESD 45. pantā paredzētajam darba ņēmēju brīvas pārvietošanās principam. PDNK 100. pants ir jāinterpretē arī atbilstoši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 34. un 35. pantam un Eiropas Sociālās hartas 12. un 13. pantam. Pakārtoti, prasītāja izvirza iebildi par prettiesiskumu attiecībā uz PDNK 100. pantu, pamatojoties uz to, ka šī norma esot pretrunā LESD 45. pantam, Hartas 34. un 35. pantam un Eiropas Sociālās hartas 12. un 13. pantam.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 1.d pantā un Hartas 21. pantā aizsargātais nediskriminācijas princips. Prasītāja uzskata, ka atrunas noteikuma piemērošana attiecībā uz viņu tai uz piecus gadus ilgu laikposmu atņem noteiktus jebkāda invaliditātes pabalsta elementus un turklāt veido diskrimināciju, kura ir aizliegta Civildienesta noteikumu 1.d pantā un Hartas 21. pantā.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots rūpības pienākums. Administrācija neesot ievērojusi tai uzlikto rūpības pienākumu, kaut arī šis pienākums esot bijis stingrāks attiecīgā darbinieka veselības stāvokļa nestabilitātes dēļ.


title: Lieta T-75/20: Prasība, kas celta 2020. gada 10. februārī – Abitron Germany/EUIPO – Hetronic International (“NOVA”)

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/36

      Prasība, kas celta 2020. gada 10. februārī – Abitron Germany/EUIPO – Hetronic International (“NOVA”)
      (Lieta T-75/20)
      (2020/C 103/51)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Abitron Germany GmbH (Langquaid, Vācija) (pārstāvis: T. Matschke, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Hetronic International, Inc. (Oklahomasitija, Oklahoma, Amerikas Savienotās Valstis)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Savienības vārdiska preču zīme “NOVA” – Savienības vārdiska preču zīme Nr. 13 711 718

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 10. decembra lēmums lietā R 521/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atzīt par spēkā neesošu Savienības preču zīmi Nr. 13 711 718;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-76/20: Prasība, kas celta 2020. gada 7. februārī – Čehijas Republika/Komisija

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/37

      Prasība, kas celta 2020. gada 7. februārī – Čehijas Republika/Komisija
      (Lieta T-76/20)
      (2020/C 103/52)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Čehijas Republika (pārstāvji: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula un J. Vláčil)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2019. gada 28. novembra Īstenošanas lēmumu (ES) CCI 2014CZ06RDNP001 par tādu starpmaksājumu apturēšanu, kas ir saistīti ar Čehijas Republikas lauku attīstības programmu 2014.–2020. gadā un kas attiecas uz izdevumiem, kuri radušies laikposmos no 2018. gada 16. oktobra līdz 2018. gada 31. decembrim un no 2019. gada 1. janvāra līdz 2019. gada 31. martam (izziņots ar dokumentu C(2019) 8647 final);

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 1306/2013 (1) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1306/2013”) 41. panta 1. punkta pārkāpumu. Komisija kļūdaini uzskatot, ka subsīdijas, ar kurām ir saistīti attiecīgie izdevumi, tika piešķirtas, pārkāpjot valsts tiesību normas. Tomēr attiecīgās valsts tiesību normas neesot varējušas tikt pārkāptas, jo tās kopumā neattiecas uz tāda veida subsīdijām, uz kurām attiecas apturētie maksājumi.

                  2.

                  Otrais pamats arī attiecas uz Regulas Nr. 1306/2013 41. panta 1. punkta pārkāpumu. Pat ja attiecīgās valsts tiesību normas attiektos uz šā veida subsīdiju (quod non), daļa apturēto maksājumu attiecoties uz projektiem, kuriem šīs normas nav piemērojamas rationae temporis.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV 2013, L 347, 549. lpp.).


title: Lieta T-80/20: Prasība, kas celta 2020. gada 7. februārī – IM/EIB un EIF

text:
               30.3.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/38

      Prasība, kas celta 2020. gada 7. februārī – IM/EIB un EIF
      (Lieta T-80/20)
      (2020/C 103/53)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: IM (pārstāvis: D. Giabbani, advokāts)

         Atbildētāji: Eiropas Investīciju banka un Eiropas Investīciju fonds

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  pieņemt celto prasību;

                  —

                  apmierināt celto prasību;

                  —

                  nospriest, ka IM no atlases procedūras ir izslēgts prettiesiski un pieļaujot pilnvaru nepareizu izmantošanu;

                  —

                  nospriest, ka jaunā ģenerāldirektora atlases procedūra ir jāatzīst par spēkā neesošu, un tādējādi arī 2019. gada 13. decembrī paziņotā jaunā ģenerāldirektora iecelšana arī ir jāatzīst par spēkā neesošu;

                  —

                  līdz ar to pasludināt Eiropas Investīciju fonda jaunā ģenerāldirektora iecelšanu par atceltu;

                  —

                  piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Investīciju fonda statūtu 20. pants, saskaņā ar kuru “ģenerāldirektoru ieceļ augstākais uz pieciem gadiem, un viņu var iecelt amatā atkārtoti”.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka neesot ievērota 2014. gada 5. marta vēstule par prasītāja pieņemšanu darbā un šīs vēstules pielikums, jo no šiem dokumentiem un no prasītāja amata pilnvaru pagarināšanas ilgāk par 2017. gada 15. martu izrietot piekrišana, kas viņam piešķir tiesības strādāt līdz 67 gadu vecuma sasniegšanai un pat ilgāk.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka pret prasītāju esot tikusi vērsta tieša diskriminācija viņa vecuma dēļ. Prasītājs uzskata, ka, noraidīdama viņa kandidatūru, balstoties tikai uz prasītāja vecumu, atlases komisija esot pārkāpusi nediskriminācijas principu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka neesot ievērota prasītāja konfidenciālo un personas datu aizsardzība. Prasītājs uzskata, ka, balstīdama savu lēmumu uz vēstules par prasītāja pieņemšanu darbā saturu, atlases komisija esot atzinusi, ka tā ir iepazinusies ar dokumentu, kuram šai komisijai nebija tiesību piekļūt un kurā ir atspoguļoti prasītāja personas dati.


title: Lieta C-384/18: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 27. februāra spriedums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde – LESD 49. pants – Pakalpojumi iekšējā tirgū – Direktīva 2006/123/EK – 25. panta 1. un 2. punkts – Daudznozaru darbības ierobežojumi grāmatvežiem)

text:
               27.4.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 137/10

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 27. februāra spriedums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
      (Lieta C-384/18) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - LESD 49. pants - Pakalpojumi iekšējā tirgū - Direktīva 2006/123/EK - 25. panta 1. un 2. punkts - Daudznozaru darbības ierobežojumi grāmatvežiem)
      (2020/C 137/11)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: H. Tserepa-Lacombe un L. Malferrari)

         Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji: L. Van den Broeck, M. Jacobs un C. Pochet, pārstāves, kurām palīdz C. Smits un D. Grisay, avocats, kā arī M. Vossen, G. Lievens un F. Haemers)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Beļģijas Karaliste, aizliegdama grāmatveža darbības apvienošanu ar māklera, apdrošināšanas aģenta vai nekustamā īpašuma aģenta darbību vai jebkuru ar bankām vai finanšu pakalpojumiem saistītu darbību un pieļaudama, ka Grāmatvežu un nodokļu konsultantu profesionālā institūta kolēģijas aizliedz grāmatveža darbības apvienošanu ar jebkuru amatniecības vai lauksaimniecības darbību vai komercdarbību, nav izpildījusi savus pienākumus, kuri paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū 25. pantā un LESD 49. pantā.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Beļģijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 285, 13.8.2018.


title: Lieta C-717/18: Tiesas (virspalāta) 2020. gada 3. marta spriedums (Hof van Beroep te Gent (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eiropas apcietināšanas ordera izpilde attiecībā uz X (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Pamatlēmums 2002/584/TI – Eiropas apcietināšanas orderis – 2. panta 2. punkts – Eiropas apcietināšanas ordera izpilde – Nodarījuma abpusējās sodāmības pārbaudes prasības atcelšana – Nosacījumi – Noziedzīgs nodarījums, par ko izsniegšanas dalībvalstī ir piemērojams brīvības atņemšanas sods, kura maksimālais ilgums ir vismaz trīs gadi – Izsniegšanas dalībvalsts krimināltiesību aktu grozīšana laikā no nodarījumu izdarīšanas brīža līdz Eiropas apcietināšanas ordera izsniegšanas brīdim – Likuma redakcija, kas ņemama vērā, pārbaudot, vai maksimālais sods ir vismaz trīs gadi)

text:
               27.4.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 137/18

      Tiesas (virspalāta) 2020. gada 3. marta spriedums (Hof van Beroep te Gent (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eiropas apcietināšanas ordera izpilde attiecībā uz X
      (Lieta C-717/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Pamatlēmums 2002/584/TI - Eiropas apcietināšanas orderis - 2. panta 2. punkts - Eiropas apcietināšanas ordera izpilde - Nodarījuma abpusējās sodāmības pārbaudes prasības atcelšana - Nosacījumi - Noziedzīgs nodarījums, par ko izsniegšanas dalībvalstī ir piemērojams brīvības atņemšanas sods, kura maksimālais ilgums ir vismaz trīs gadi - Izsniegšanas dalībvalsts krimināltiesību aktu grozīšana laikā no nodarījumu izdarīšanas brīža līdz Eiropas apcietināšanas ordera izsniegšanas brīdim - Likuma redakcija, kas ņemama vērā, pārbaudot, vai maksimālais sods ir vismaz trīs gadi)
      (2020/C 137/22)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hof van Beroep te Gent

         Pamatlietas puse

      X

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Pamatlēmuma 2002/584/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm 2. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, pārbaudot, vai noziedzīgais nodarījums – kā tas ir definēts izsniegšanas dalībvalsts tiesībās –, par kuru ir izsniegts Eiropas apcietināšanas orderis, izsniegšanas dalībvalstī ir sodāms ar brīvības atņemšanas sodu vai ar brīvības atņemšanu saistītu drošības līdzekli, kura maksimālais ilgums ir vismaz trīs gadi, izpildes tiesu iestādei ir jāņem vērā izsniegšanas dalībvalsts tiesības to redakcijā, kura bija piemērojama faktiskajiem apstākļiem, kas bija pamatā lietai, kurā tika izsniegts Eiropas apcietināšanas orderis.

         (1)  OV C 35, 28.1.2019.


title: Lieta C-803/18: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 27. februāra spriedums (Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AAS “Balta”/UAB “Grifs AG” (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (ES) Nr. 1215/2012 – 15. panta 5. punkts un 16. panta 5. punkts – “Lielu risku” apdrošināšana – Apdrošinājuma ņēmēja un apdrošinātāja vienošanās par jurisdikcijas noteikšanas klauzulu – Šīs klauzulas attiecināmība uz apdrošināto personu)

text:
               27.4.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 137/21

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 27. februāra spriedums (Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AAS “Balta”/UAB“Grifs AG”
      (Lieta C-803/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - 15. panta 5. punkts un 16. panta 5. punkts - “Lielu risku” apdrošināšana - Apdrošinājuma ņēmēja un apdrošinātāja vienošanās par jurisdikcijas noteikšanas klauzulu - Šīs klauzulas attiecināmība uz apdrošināto personu)
      (2020/C 137/27)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: AAS “Balta”

         Atbildētājs: UAB“Grifs AG”

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 15. panta 5. punkts un 16. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jurisdikcijas noteikšanas klauzula, kas ir paredzēta pēdējā minētajā tiesību normā norādīto “lielo risku” apdrošināšanas līgumā, kurš noslēgts starp apdrošinājuma ņēmēju un apdrošinātāju, nevar tikt attiecināta uz personu, kura ir apdrošināta saskaņā ar šo līgumu, kura profesionāli nedarbojas apdrošināšanas nozarē, kura minētajai klauzulai nav piekritusi un kura pastāvīgi dzīvo vai ir reģistrēta citā, nevis apdrošinājuma ņēmēja un apdrošinātāja dalībvalstī.

         (1)  OV C 82, 4.3.2019.


title: Lieta C-836/18: Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 27. februāra spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real/RH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LESD 20. pants – Eiropas Savienības pilsonība – Savienības pilsonis, kurš nekad nav izmantojis savu pārvietošanās brīvību – Laulātā, kas ir trešās valsts valstspiederīgais, pieteikums pagaidu uzturēšanās atļaujas piešķiršanai – Atteikums – Pienākums nodrošināt laulātā vajadzības – Pietiekamu finanšu līdzekļu neesamība Savienības pilsonim – Laulāto pienākums dzīvot kopā – Valsts tiesību akti un prakse – Savienības pilsoņiem piešķirto būtisko tiesību faktiska izmantošana – Liegšana)

text:
               27.4.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 137/22

      Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 27. februāra spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real/RH
      (Lieta C-836/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 20. pants - Eiropas Savienības pilsonība - Savienības pilsonis, kurš nekad nav izmantojis savu pārvietošanās brīvību - Laulātā, kas ir trešās valsts valstspiederīgais, pieteikums pagaidu uzturēšanās atļaujas piešķiršanai - Atteikums - Pienākums nodrošināt laulātā vajadzības - Pietiekamu finanšu līdzekļu neesamība Savienības pilsonim - Laulāto pienākums dzīvot kopā - Valsts tiesību akti un prakse - Savienības pilsoņiem piešķirto būtisko tiesību faktiska izmantošana - Liegšana)
      (2020/C 137/28)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Atbildētājs: RH

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj to, ka dalībvalsts noraida pieteikumu par ģimenes atkalapvienošanos, kuru iesniedzis trešās valsts valstspiederīgais, kas ir tāda Savienības pilsoņa ģimenes loceklis, kuram ir šīs dalībvalsts pilsonība un kurš nekad nav izmantojis savu pārvietošanās brīvību, tikai tāpēc vien, ka šim Savienības pilsonim nav pietiekamu līdzekļu sev un savam laulātajam, lai nekļūtu par sociālās palīdzības sistēmas slogu, nepārbaudījusi, vai starp šo Savienības pilsoni un viņa laulāto nepastāv tāda veida atkarības attiecības, ka gadījumā, ja šim pēdējam tiek atteiktas atvasinātās uzturēšanās tiesības, šis Savienības pilsonis būtu spiests pilnībā atstāt Savienības teritoriju un tādējādi viņam tiktu liegta viņa statusa piešķirto būtisko tiesību faktiska izmantošana.

                  2)

                  LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tādas atkarības attiecības, kas pamato atvasināto uzturēšanās tiesību piešķiršanu saskaņā ar šo pantu, nepastāv tikai tādēļ vien, ka dalībvalsts valstspiederīgajam, kurš ir pilngadīgs un nekad nav izmantojis savu pārvietošanās brīvību, un viņa laulātajam, kurš ir trešās valsts valstspiederīgais, ir pienākums dzīvot kopā atbilstoši pienākumiem, kas izriet no laulības saskaņā ar tās dalībvalsts tiesībām, kuras valstspiederīgais ir Eiropas Savienības pilsonis.

         (1)  OV C 139, 15.4.2019.


title: Lieta C-79/19 P: Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 27. februāra spriedums – Lietuvas Republika/Eiropas Komisija (Apelācija – ELVGF, ELGF un ELFLA – No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi – Lietuvas Republikas izdevumi – Priekšlaicīgas pensionēšanās atbalsts – Regula (EK) Nr. 1257/1999 – 33.m panta 1. punkts – Pierādījumu sagrozīšana)

text:
               27.4.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 137/23

      Tiesas (devītā palāta) 2020. gada 27. februāra spriedums – Lietuvas Republika/Eiropas Komisija
      (Lieta C-79/19 P) (1)

      (Apelācija - ELVGF, ELGF un ELFLA - No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi - Lietuvas Republikas izdevumi - Priekšlaicīgas pensionēšanās atbalsts - Regula (EK) Nr. 1257/1999 - 33.m panta 1. punkts - Pierādījumu sagrozīšana)
      (2020/C 137/30)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Lietuvas Republika (pārstāvji: sākotnēji R. Krasuckaitė, vēlāk – K. Dieninis)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Jokubauskaitė un J. Aquilina)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Lietuvas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus

         (1)  OV C 131, 8.4.2019.


title: Lieta C-183/19 P: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 3. decembra rīkojums – Fruits de Ponent, SCCL/Eiropas Komisija (Apelācija – Kopējā lauksaimniecības politika (KLP) – Regula (ES) Nr. 1308/2013 – Mīksto augļu tirgi – 2014. ražas gadā notikušie traucējumi – Ārkārtas pasākumi ražotāju pagaidu atbalstam – Prasība par ārpuslīgumisko atbildību)

text:
               27.4.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 137/26

      Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 3. decembra rīkojums – Fruits de Ponent, SCCL/Eiropas Komisija
      (Lieta C-183/19 P) (1)

      (Apelācija - Kopējā lauksaimniecības politika (KLP) - Regula (ES) Nr. 1308/2013 - Mīksto augļu tirgi - 2014. ražas gadā notikušie traucējumi - Ārkārtas pasākumi ražotāju pagaidu atbalstam - Prasība par ārpuslīgumisko atbildību)
      (2020/C 137/34)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Fruits de Ponent, SCCL (pārstāvji: M. Roca Junyent, R. Vallina Hoset un A. Sellés Marco, abogados)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Castillo de la Torre, W. Farrell un A. Sauka)

         Rezolutīvā daļa

                  1.

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2.

                  Fruits de Ponent, SCCL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 148, 29.4.2019.


title: Lieta C-78/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 14. februārī iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) – kriminālprocess pret M.B.

text:
               27.4.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 137/39

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 14. februārī iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) – kriminālprocess pret M.B.
      (Lieta C-78/20)
      (2020/C 137/54)
      Tiesvedības valoda – slovāku

         Iesniedzējtiesa

         Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Pamata kriminālprocesa dalībnieks

      M.B.

         Generálna prokuratúra Slovenskej republiky

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai prasības, kurām saskaņā ar Pamatlēmuma 2002/584 (1) 1. panta 1. punktu un 6. panta 1. punktu ir jāatbilst Eiropas apcietināšanas orderim kā tiesas nolēmumam, ir jāattiecina arī uz papildinformāciju, kas sniegta saskaņā ar minētā pamatlēmuma 15. panta 2. punktu, ja izpildes tiesu iestādes lēmuma pieņemšanas vajadzībām tā ievērojami papildina vai maina sākotnēji izsniegtā Eiropas apcietināšanas ordera saturu?

         (1)  Padomes Pamatlēmums 2002/584/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV 2002, L 190, 1. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā: 19. nodaļa, 6. sējums, 34. lpp.).


title: Lieta T-60/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 9. marta rīkojums – Kipra/EUIPO – Filotas Bellas & Yios (“Halloumi Vermion”) (Eiropas Savienības preču zīme – Preču zīmes, ar kuru ir pamatots pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu, atcelšana – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               8.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/13

      Vispārējās tiesas 2020. gada 9. marta rīkojums – Kipra/EUIPO – Filotas Bellas & Yios (“Halloumi Vermion”)
      (Lieta T-60/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Preču zīmes, ar kuru ir pamatots pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu, atcelšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
      (2020/C 191/17)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Kipras Republika (pārstāvji: S. Malynicz, QC, un V. Marsland, solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Gája un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia, Grieķija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 20. novembra lēmumu lietā 2296/2017-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kipras Republiku un Filotas Bellas & Yios.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

                  2)

                  Kipras Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 112, 25.3.2019.


title: Lieta C-659/18: Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 12. marta spriedums (Juzgado de Instrucción n°4 de Badalona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret VW (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Direktīva 2013/48/ES – 3. panta 2. punkts – Tiesības uz advokāta palīdzību – Apstākļi, kādos nodrošināmas tiesības uz advokāta palīdzību – Neierašanās tiesā – Atkāpes no tiesībām uz advokāta palīdzību – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/13

      Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 12. marta spriedums (Juzgado de Instrucción no4 de Badalona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret VW
      (Lieta C-659/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Direktīva 2013/48/ES - 3. panta 2. punkts - Tiesības uz advokāta palīdzību - Apstākļi, kādos nodrošināmas tiesības uz advokāta palīdzību - Neierašanās tiesā - Atkāpes no tiesībām uz advokāta palīdzību - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
      (2020/C 215/15)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Juzgado de Instrucción no4 de Badalona

         Lietas dalībnieks kriminālprocesā pamatlietā

      VW

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/48/ES (2013. gada 22. oktobris) par tiesībām uz advokāta palīdzību kriminālprocesā un Eiropas apcietināšanas ordera procesā, par tiesībām uz to, ka pēc brīvības atņemšanas informē trešo personu, un par tiesībām, kamēr atņemta brīvība, sazināties ar trešām personām un konsulārajām iestādēm, it īpaši tās 3. panta 2. punkts, kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kāds tas ir interpretēts valsts judikatūrā un kurā ir noteikts, ka gadījumā, ja aizdomās turētais vai apsūdzētais neierodas pie izmeklētājtiesneša pēc attiecīgas pavēstes saņemšanas, kriminālprocesa pirmstiesas stadijā tiesību uz advokāta palīdzību izmantošanu var atlikt līdz brīdim, kad valsts izdotais attiecīgās personas apcietināšanas orderis ir izpildīts.

         (1)  OV C 35, 28.1.2019.


title: Lieta C-769/18: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 12. marta spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle/SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums – Regula (EK) Nr. 883/2004 – 5. panta b) punkts – Vecuma pensijas likmes palielinājums – Pabalsta, kas citā dalībvalstī samaksāts bērna ar invaliditāti audzināšanai, ņemšana vērā – Faktu pielīdzināšanas princips)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/14

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 12. marta spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle/SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale

      (Lieta C-769/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums - Regula (EK) Nr. 883/2004 - 5. panta b) punkts - Vecuma pensijas likmes palielinājums - Pabalsta, kas citā dalībvalstī samaksāts bērna ar invaliditāti audzināšanai, ņemšana vērā - Faktu pielīdzināšanas princips)
      (2020/C 215/16)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour de cassation

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle

         Atbildētāji: SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regulu (EK) Nr. 988/2009, 3. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka Sozialgesetzbuch (Vācijas Sociālais kodekss) astotās grāmatas 35.a pantā paredzētais atbalsts bērnu un pusaudžu ar garīgu invaliditāti integrācijai nav pabalsts šī 3. panta izpratnē un līdz ar to neietilpst šīs regulas materiālajā piemērošanas jomā.

                  2)

                  Regulas Nr. 883/2004, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 988/2009, 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                              —

                              bērna ar invaliditāti audzināšanas pabalsts, kas paredzēts Francijas Sociālā nodrošinājuma kodeksa L. 541-1. pantā, un atbalsts bērnu un pusaudžu ar garīgu invaliditāti integrācijai saskaņā ar Vācijas Sociālā kodeksa astotās grāmatas 35.a pantu nav uzskatāmi par līdzvērtīgiem pabalstiem šī 5. panta a) punkta izpratnē;

                              —

                              minētā 5. panta b) punktā nostiprinātais faktu pielīdzināšanas princips ir piemērojams tādos apstākļos kā pamatlietā. Tādējādi Francijas kompetentajām iestādēm ir jānosaka, vai šajā gadījumā ir pierādīta vajadzīgā fakta iestāšanās šīs tiesību normas izpratnē. Šajā ziņā šīm iestādēm ir jāņem vērā līdzīgi fakti, kas ir norisinājušies Vācijā, it kā tie būtu notikuši to teritorijā.

         (1)  OV C, 54, 11.2.2019.


title: Lieta C-832/18: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 12. marta spriedums (Helsingin hovioikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A u.c./Finnair Oyj (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Aviopārvadājumi – Regula (EK) Nr. 261/2004 – 5. un 7. pants – Tiesības saņemt kompensāciju lidojuma kavēšanās vai atcelšanas gadījumā – Tiesības saņemt kompensāciju vairākkārt lidojuma kavēšanās vai atcelšanas gadījumā, kas skar ne tikai sākotnējo rezervāciju, bet arī saistībā ar maršruta maiņu veikto nākamo rezervāciju – Piemērojamība – Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma – Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” – Tā sauktā “on condition” detaļa – Lidmašīnas apkopei tipiski tehniski bojājumi)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/16

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 12. marta spriedums (Helsingin hovioikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A u.c./Finnair Oyj

      (Lieta C-832/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Aviopārvadājumi - Regula (EK) Nr. 261/2004 - 5. un 7. pants - Tiesības saņemt kompensāciju lidojuma kavēšanās vai atcelšanas gadījumā - Tiesības saņemt kompensāciju vairākkārt lidojuma kavēšanās vai atcelšanas gadījumā, kas skar ne tikai sākotnējo rezervāciju, bet arī saistībā ar maršruta maiņu veikto nākamo rezervāciju - Piemērojamība - Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma - Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” - Tā sauktā “on condition” detaļa - Lidmašīnas apkopei tipiski tehniski bojājumi)
      (2020/C 215/18)
      Tiesvedības valoda – somu

         Iesniedzējtiesa

         Helsingin hovioikeus

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: A u.c.

         Atbildētāja: Finnair Oyj

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, un it īpaši tās 7. panta 1. punkts, ir jāinterpretē tādējādi, ka aviopasažieris, kurš ir saņēmis kompensāciju lidojuma atcelšanas dēļ un ir piekritis viņam piedāvātajam lidojumam ar mainītu maršrutu, var pretendēt uz kompensācijas piešķiršanu lidojuma ar mainītu maršrutu kavēšanās dēļ, ja šī kavēšanās sasniedz tādu stundu skaitu, kas dod tiesības uz kompensāciju, un lidojumam ar mainītu maršrutu un atceltajam lidojumam ir viens un tas pats apkalpojošais gaisa pārvadātājs.

                  2)

                  Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gaisa pārvadātājs, lai atbrīvotos no sava pienākuma izmaksāt kompensāciju, nevar atsaukties uz “ārkārtējiem apstākļiem” šīs tiesību normas izpratnē, kurus ir izraisījis tā sauktās on condition detaļas – t.i., detaļas, kas tiek aizstāta tikai iepriekšējās detaļas bojājuma dēļ, – bojājums, ja tas vienmēr krājumā glabā nomaiņas detaļu, izņemot gadījumu, kurš ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, kad šāds bojājums ir notikums, kas sava rakstura vai cēloņa dēļ nav tipisks minētā gaisa pārvadātāja normālai darbībai un ir ārpus tā faktiskās kontroles, tomēr ņemot vērā, ka tad, ja šis bojājums principā ir nesaraujami saistīts ar lidaparāta darbības sistēmu, tas par šādu notikumu nav jāuzskata.

         (1)  OV C 93, 11.3.2019.


title: Lieta C-182/19: Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 26. marta spriedums (First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējais muitas tarifs – Kombinētā nomenklatūra – Tarifu klasifikācija – Pozīcijas 3005 un 3824 – Pašsildoši plāksteri un pašsildošas jostas sāpju mazināšanai – Īstenošanas regula (ES) 2016/1140 – Spēkā neesamība)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/19

      Tiesas (septītā palāta) 2020. gada 26. marta spriedums (First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      (Lieta C-182/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Pozīcijas 3005 un 3824 - Pašsildoši plāksteri un pašsildošas jostas sāpju mazināšanai - Īstenošanas regula (ES) 2016/1140 - Spēkā neesamība)
      (2020/C 215/22)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

         Atbildētāji: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Rezolutīvā daļa

      Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/1140 (2016. gada 8. jūlijs) par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā nav spēkā.

         (1)  OV C 172, 20.5.2019.


title: Lieta T-716/17: Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Germanwings/Komisija (Valsts atbalsts – Aviācijas nozare – Atbalsts, ko Itālija piešķīrusi Sardīnijas lidostām – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu – Attiecināmība uz valsti – Labuma guvēji – Priekšrocība līgumslēdzējām aviosabiedrībām – Privāta tirgus ekonomikas dalībnieka princips – Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm – Konkurences apdraudējums – Pienākums norādīt pamatojumu – Atbalsta shēma – De minimis atbalsts – Atgūšana)

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/26

      Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums – Germanwings/Komisija
      (Lieta T-716/17) (1)

      (Valsts atbalsts - Aviācijas nozare - Atbalsts, ko Itālija piešķīrusi Sardīnijas lidostām - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Attiecināmība uz valsti - Labuma guvēji - Priekšrocība līgumslēdzējām aviosabiedrībām - Privāta tirgus ekonomikas dalībnieka princips - Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm - Konkurences apdraudējums - Pienākums norādīt pamatojumu - Atbalsta shēma - De minimis atbalsts - Atgūšana)
      (2020/C 215/31)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Germanwings GmbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvis: A. Martin-Ehlers, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Maxian Rusche un S. Noë)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2017/1861 (2016. gada 29. jūlijs) par valsts atbalstu SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Itālija – Kompensācija Sardīnijas lidostām par sabiedrisko pakalpojumu saistībām (SGEI) (OV 2017, L 268, 1. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Germanwings GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 412, 4.12.2017.


title: Lieta T-234/20: Prasība, kas celta 2020. gada 29. aprīlī – HB/EIB

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/43

      Prasība, kas celta 2020. gada 29. aprīlī – HB/EIB
      (Lieta T-234/20)
      (2020/C 215/55)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: HB (pārstāvis: C. Bernard-Glanz, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt i) 2017. gada snieguma novērtējumu un ii) Pārsūdzību izskatīšanas komitejas lēmumu, ar kuru tika noraidīta prasītājas sūdzība par viņas 2017. gada snieguma novērtējumu;

                  —

                  piespriest atbildētājai izmaksāt naudas summu kā atlīdzību par zaudēto iespēju 50 000 EUR apmērā kopā ar procentiem atbilstoši likumā noteiktajai likmei no sprieduma pasludināšanas datuma līdz naudas summas pilnīgai samaksai;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Sava prasījuma atcelt snieguma novērtējumu pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts labas pārvaldības princips un tiesības uz konfidencialitāti, ciktāl, snieguma novērtējumā komentējot prasītājas apgalvoto nepiedienīgo izturēšanos pret vecāko ierēdni 2017. gada jūnijā, X esot pārkāpis labas pārvaldības principu, kā arī prasītājas tiesības uz konfidencialitāti.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un pilnvaru nepareiza izmantošana, ciktāl prasītāja apgalvo, ka X pārskata periodā ir viņu aizskāris un ka i) līdz ar to X ir trūkusi objektivitāte, lai novērtētu viņas sniegumu, un tādējādi viņa komentāros un punktu piešķīrumā ir pieļauta acīmredzama kļūda, un ii) snieguma novērtējums ir pieņemts ar nodomu kaitēt prasītājai un tādējādi ir pieļauta pilnvaru nepareiza izmantošana.

            Sava prasījuma atcelt Pārsūdzību izskatīšanas komitejas lēmumu pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauti procedūras pārkāpumi, ciktāl Pārsūdzību izskatīšanas komiteja ir pieļāvusi procedūras pārkāpumus (procedūrai neatbilstošs paziņojums par uzklausīšanu, procedūrai neatbilstoša aizmuguriska lēmuma pieņemšana), kuru neesamības gadījumā procedūras iznākums varētu būt bijis atšķirīgs.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības tikt uzklausītam, ciktāl pieļauto procedūras pārkāpumu dēļ prasītāja nav piedalījusies uzklausīšanā Pārsūdzību izskatīšanas komitejā un tātad nav tikusi uzklausīta.

            Savas prasības par zaudējumu atlīdzību pamatošanai prasītāja apgalvo, ka, noraidot viņas samierināšanas lūgumu, atbildētāja ir prettiesiski liegusi prasītājai iespēju atrisināt situāciju izlīguma ceļā un izvairīties no tiesvedības Vispārējā tiesā.


title: Lieta T-240/20: Prasība, kas celta 2020. gada 27. aprīlī – Arnaoutakis/Parlaments

text:
               29.6.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/44

      Prasība, kas celta 2020. gada 27. aprīlī – Arnaoutakis/Parlaments
      (Lieta T-240/20)
      (2020/C 215/56)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Stavros Arnaoutakis (Heraklion, Grieķija) (pārstāvji: A. Schmitt un A. Grosjean, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      atzīt un nospriest, ka:

                  —

                  šī prasība ir pieņemama;

                  —

                  nepieciešamības gadījumā šīs lietas procesa organizatorisko pasākumu vai pierādījumu savākšanas pasākumu ietvaros ir jāuzdod Eiropas Parlamentam iesniegt Eiropas Parlamenta Juridiskā dienesta sagatavotos atzinumus, kuri sniegti 2018. gada 16. jūlijā, kā arī 2018. gada 3. decembrī un neatkarīgi no precīzā datuma, bet katrā ziņā pirms 2018. gada 10. decembra, kad tika pieņemts Parlamenta Prezidija lēmums, ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus (2018/C 466/02,
                        Oficiālais Vēstnesis, 2018. gada 28. decembris, C 466/8);

                  —

                  pamatojoties uz LESD 263. pantu, ir jāatceļ pārsūdzētais individuālais lēmums, par ko prasītāju informējusi Eiropas Parlamenta Finanšu ģenerāldirektorāta nodaļa “Deputātu atalgojums un sociālās tiesības”, attiecībā uz prasītāja tiesībām uz brīvprātīgo papildpensiju, ciktāl ar šo lēmumu no 2019. gada 1. janvāra ir īstenota brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecuma palielināšana prasītājam no 63 uz 65 gadiem, kā paredzēts iepriekš minētajā Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmumā;

                  —

                  pamatojoties uz LESD 277. pantu, iepriekšminētais Parlamenta Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmums ir jāatzīst par atceltu vai nepiemērojamu, ciktāl ar to grozīts Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu 76. pants, konkrētāk, no 2019. gada 1. janvāra ir palielināts brīvprātīgās papildpensijas saņemšanas vecums;

                  —

                  Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Prezidijam nav ratione materiae kompetences.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijs, pieņemdams savu 2018. gada 10. decembra lēmumu (turpmāk tekstā – “Prezidija lēmums”), esot pārkāpis Eiropas Parlamenta deputātu nolikumu, kas pieņemts ar Eiropas Parlamenta 2005. gada 28. septembra Lēmumu 2005/684/EK, Euratom, (OV 2005, L 262, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “Nolikums”). Prezidija lēmums esot pretrunā Nolikuma 27. pantam, kurā paredzēts saglabāt “iegūtās tiesības” un “nākotnē paredzamās tiesības”.

                              —

                              Otrkārt, ar Prezidija lēmumu tiekot noteikts nodoklis, proti, ieviesta speciāla nodeva 5 % apmērā no pensijas nominālvērtības, lai gan nodokļa uzlikšana neietilpst LESD 223. panta 2. punktā minētajās Prezidija pilnvarās.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts būtisks procedūras noteikumu pārkāpums.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidijam tiek pārmests, ka tas, pieņemot savu lēmumu, nav ievērojis LESD 223. pantā izklāstītos noteikumus.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot norādīts pietiekams pamatojums, un tādējādi neesot izpildīts LESD 296. panta otrajā daļā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktā noteiktais pienākums norādīt pamatojumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kā arī tiesiskās paļāvības princips.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērotas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kas izriet gan no vispārējiem tiesību principiem, gan no Nolikuma, kurā expressis verbis ir noteikts, ka tās saglabājamas “pilnā apjomā” (27. pants).

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās paļāvības princips.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots samērīguma princips, vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                              —

                              Pirmkārt, prasītāja tiesību aizskārumi esot nesamērīgi attiecībā pret mērķiem, kas sasniedzami ar Prezidija lēmumu.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmums esot jāatzīst par nepiemērojamu, jo tajā neesot ievērots vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots tiesiskās drošības princips un ka trūkstot pārejas pasākumu.

                              —

                              Pirmkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tam prettiesiski piešķirts atpakaļejošs spēks.

                              —

                              Otrkārt, Prezidija lēmumā neesot ievērots tiesiskās drošības princips, jo tajā nav paredzēti pārejas pasākumi.


title: Apvienotās lietas C-370/17 un C-37/18: Tiesas (virspalāta) 2020. gada 2. aprīļa spriedums (Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l'aéronautique civile (CRPNPAC)/Vueling Airlines SA (C-370/17), Vueling Airlines SA/Jean-Luc Poignant (C-37/18) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Migrējoši darba ņēmēji – Sociālais nodrošinājums – Regula (EEK) Nr. 1408/71 – Piemērojamie tiesību akti – 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Norīkotie darba ņēmēji – 14. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punkts – Persona, kas parasti algotu darbu veic divu vai vairāku dalībvalstu teritorijā un kas ir nodarbināta tāda uzņēmuma filiālē vai pastāvīgajā pārstāvniecībā, kura neatrodas tajā dalībvalstī, kur ir tā juridiskā adrese – Regula (EEK) Nr. 574/72 – 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts – 12.a panta 1.a punkts – Apliecība E 101 – Saistošs spēks – Krāpnieciski iegūta vai izmantota apliecība – Uzņemošās dalībvalsts tiesas kompetence konstatēt krāpšanu un anulēt apliecību – Regulas Nr. 1408/71 84.a panta 3. punkts – Kompetento iestāžu sadarbība – Nolēmuma krimināllietā res judicata spēks tiesvedībā civillietā – Savienības tiesību pārākums)

text:
               6.7.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/2

      Tiesas (virspalāta) 2020. gada 2. aprīļa spriedums (Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l'aéronautique civile (CRPNPAC)/Vueling Airlines SA (C-370/17), Vueling Airlines SA/Jean-Luc Poignant (C-37/18)
      (Apvienotās lietas C-370/17 un C-37/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Migrējoši darba ņēmēji - Sociālais nodrošinājums - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - Piemērojamie tiesību akti - 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Norīkotie darba ņēmēji - 14. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punkts - Persona, kas parasti algotu darbu veic divu vai vairāku dalībvalstu teritorijā un kas ir nodarbināta tāda uzņēmuma filiālē vai pastāvīgajā pārstāvniecībā, kura neatrodas tajā dalībvalstī, kur ir tā juridiskā adrese - Regula (EEK) Nr. 574/72 - 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts - 12.a panta 1.a punkts - Apliecība E 101 - Saistošs spēks - Krāpnieciski iegūta vai izmantota apliecība - Uzņemošās dalībvalsts tiesas kompetence konstatēt krāpšanu un anulēt apliecību - Regulas Nr. 1408/71 84.a panta 3. punkts - Kompetento iestāžu sadarbība - Nolēmuma krimināllietā res judicata spēks tiesvedībā civillietā - Savienības tiesību pārākums)
      (2020/C 222/02)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l'aéronautique civile (CRPNPAC) (C-370/17), Vueling Airlines SA (C-37/18)

         Atbildētāja: Vueling Airlines SA (C-370/17, Jean-Luc Poignant (C-37/18)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  11. panta 1. punkta a) apakšpunkts Padomes Regulā (EEK) Nr. 574/72 (1972. gada 21. marts), ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kura grozīta un atjaunināta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 118/97 (1996. gada 2. decembris), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 647/2005 (2005. gada 13. aprīlis), ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesas, kas izskata pret darba devēju uzsāktu tiesvedību par faktiem, kuri varētu atklāt, ka krāpnieciskā ceļā ir tikušas iegūtas vai izmantotas apliecības E 101, kas par šajā dalībvalstī strādājošiem darba ņēmējiem ir izsniegtas atbilstoši 14. panta 1. punkta a) apakšpunktam Padomes Regulā (EEK) Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 631/2004 (2004. gada 31. marts), var konstatēt krāpšanu un anulēt šīs apliecības tikai tad, kad tās pārliecinājušās:

                              —

                              pirmkārt, ka nekavējoties ir tikusi uzsākta šīs regulas 84.a panta 3. punktā paredzētā procedūra un izdošanas dalībvalsts kompetentajai iestādei ir bijusi iespēja pārskatīt minēto apliecību izdošanas pamatotību, ņemot vērā uzņemošās dalībvalsts kompetentās iestādes iesniegto konkrēto informāciju, kura ir pamats uzskatīt, ka minētās apliecības ir iegūtas vai izmantotas krāpnieciskā veidā, un

                              —

                              otrkārt, ka izdošanas dalībvalsts kompetentā iestāde šādu pārskatīšanu nav veikusi un saprātīgā termiņā nav paudusi savu nostāju par šo informāciju, attiecīgā gadījumā minētās apliecības atceļot vai atsaucot.

                  2)

                  11. panta 1. punkts Regulā Nr. 574/72, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97, kura grozīta ar Regulu Nr. 647/2005, un Savienības tiesību pārākuma princips ir interpretējami tādējādi, ka gadījumā, kad darba devējs uzņemošajā dalībvalstī, neievērojot minētās tiesības, ir notiesāts, pamatojoties uz galīgu konstatējumu par krāpšanu, ar tiem netiek pieļauts, ka šīs dalībvalsts civillietu tiesa, kurai ir saistošs valsts tiesību princips par nolēmuma krimināllietā res judicata spēku tiesvedībā civillietā, tikai minētā notiesāšanas fakta dēļ šim darba devējam piespriež atlīdzināt zaudējumus darba ņēmējiem vai šīs pašas valsts pensiju iestādei, kas ir šīs krāpšanas upuri.

         (1)  OV C 283, 28.8.2017.

         OV C 112, 26.3.2018.