title: Lieta T-526/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 25. septembra spriedumu lietā F-44/05 Strack /Komisija 2008. gada 3. decembrī iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/53

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 25. septembra spriedumu lietā F-44/05 Strack/Komisija 2008. gada 3. decembrī iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta T-526/08 P)
   (2009/C 44/93)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. Krämer un B. Eggers)

      Cits lietas dalībnieks: Guido Strack, Ķelne (Vācija)
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2008. gada 25. septembra spriedumu lietā F-44/05 Strack/Komisija;

               —

               piespriest prasītājam atlīdzināt Civildienesta tiesā, kā arī apelācijas instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzība ir par Civildienesta tiesas 2008. gada 25. septembra spriedumu lietā F-44/05 Strack/Komisija. Ar šo spriedumu tika atcelts Eiropas Kopienu Oficiālo publikāciju biroja lēmums noraidīt prasītāja kandidatūru Publiskā iepirkuma un līgumu nodaļas vadītāja amatam un Komisijai tika piespriests samaksāt EUR 2 000 atlīdzību par morālo kaitējumu.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apelācijas sūdzības pamatojumā izvirza divus pamatus.
   1.   Kopienu tiesību pārkāpums, atzīstot intereses pastāvēšanu celt prasību atcelt lēmumu
   Komisija, pirmkārt, apgalvo, ka lūgums atcelt noraidošo lēmumu tika atzīts par pieņemamu, kaut gan prasītājam nebija intereses celt prasību atcelt lēmumu par personas iecelšanu amatā, jo vienlaikus ar to tika celta prasība par zaudējumu atlīdzību. Tādējādi esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā un tā rezultātā, iespējams, varot rasties neskaidrība attiecībā uz vajadzīgo pasākumu veikšanu saskaņā ar EKL 233. pantu. Princips, saskaņā ar kuru prasības atcelt lēmumu nepieņemamība automātiski rada ar to tieši saistītas prasības par zaudējumu atlīdzību nepieņemamību, neesot piemērojams, ja nepastāv risks, ka ar prasību par zaudējumu atlīdzību tiek apieta atbilstošā pirmstiesas procedūra vai citi pieņemamības nosacījumi, tāpēc prasība par zaudējumu atlīdzību varot būt pieņemama arī tad, ja prasība atcelt lēmumu nav pieņemama sakarā ar interešu celt prasību neesamību.
   2.   Pamatojuma nesniegšana saistībā ar morālā kaitējuma sastāva interpretāciju un piemērošanu
   Otrkārt, Civildienesta tiesa esot pieļāvusi kļūdu pārsūdzētā sprieduma 219. punktā, konstatējot, ka prasītājam faktiski bija nodarīts morālais kaitējums, jo viņam tika liegtas tiesības uz viņa kandidatūras likumīgu izvērtēšanu. Šāds secinājums noteikti nozīmējot, ka tāda lēmuma nelikumība, ar kuru noraidīta kandidatūra, pati par sevi rada morālu kaitējumu. Šādā interpretācijā netiekot ņemts vērā tas, ka, lai iestātos Kopienu ārpuslīgumiskā atbildība, ir jābūt izpildītiem trim kumulatīviem nosacījumiem: pirmkārt, iestādei pārmestās rīcības nelikumībai, otrkārt, faktiski jāpastāv apgalvotajiem zaudējumiem un, treškārt, cēloņsakarībai starp šiem abiem elementiem.


title: Lieta C-426/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 1. augustā iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen u.c./Vlaams Gewest

text:
               17.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 383/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 1. augustā iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen u.c./Vlaams Gewest

   (Lieta C-426/16)
   (2016/C 383/06)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, Islamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak, Chaibi El Hassan

      Atbildētājs: Vlaams Gewest

      Persona, kas iestājusies lietā: Global Action in the Interest of Animals, VZW

      Prejudiciālais jautājums

   Vai 2009. gada 24. septembra Regulas (EK) Nr. 1099/2009 (1) par dzīvnieku aizsardzību nonāvēšanas laikā 4. panta 4. punkts, lasot to kopā ar 2. panta k) punktu, Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 9. panta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 10. panta un/vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 13. panta pārkāpuma dēļ nav spēkā, jo tajos ir paredzēts, ka dzīvnieki, uz kuriem attiecas īpašas reliģiskos rituālos noteiktas kaušanas metodes, bez apdullināšanas var tikt kauti tikai kautuvē, kas ietilpst Regulas (EK) Nr. 853/2004 (2) piemērošanas jomā, savukārt Flandrijas reģionā šādu kautuvju kapacitāte nav pietiekama, lai apmierinātu katru gadu islāma Upurēšanas svētku dēļ esošo pieprasījumu pēc bez apdullināšanas reliģiski nokautiem dzīvniekiem, un apgrūtinājumi, kas ir saistīti ar pagaidu, ņemot vērā islāma Upurēšanas svētkus, iestāžu licencēto un kontrolēto kaušanas vietu pārveidošanu par kautuvēm, kas ietilpst Regulas (EK) Nr. 853/2004 piemērošanas jomā, nešķiet lietderīgi, lai sasniegtu izvirzītos dzīvnieku aizsardzības un sabiedrības veselības mērķus, un šie apgrūtinājumi šķiet nesamērīgi ar šo mērķi?

      (1)  Padomes 2009. gada 24. septembra Regula (EK) Nr. 1099/2009 par dzīvnieku aizsardzību nonāvēšanas laikā (OV 2009, L 303, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (OV 2004, L 139, 55. lpp.).


title: Lieta C-220/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo  (Spānija)  2006. gada 15. maija  rīkojumu —  Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia  pret  Administración del Estado (Ministerio de Educación y Ciencia)

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo (Spānija) 2006. gada 15. maija rīkojumu — Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia pret Administración del Estado (Ministerio de Educación y Ciencia)

   (Lieta C-220/06)
   (2006/C 178/34)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Iesniedzējtiesa

      Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia

      Atbildētāja: Administración del Estado (Ministerio de Educación y Ciencia)

   Prejudiciālie jautājumi
   Vai EKL 43. un 49. pants kopā ar EKL 86. pantu, ja tie tiek piemēroti ar Direktīvu 1997/67/EK (1) un Direktīvu 2002/39/EK (2) noteikto pasta pakalpojumu atvēršanas konkurencei procesa ietvaros un ad hoc iedibināto publiskā iepirkuma nozarē spēkā esošo principu ietvaros, ir interpretējami tādējādi, kas nepieļauj [slēgt] līgumu, kura priekšmets ir gan rezervētu, gan nerezervētu, un tādēļ konkurencei atvērtu pasta pakalpojumu sniegšana un kas noslēgts starp valsts uzņēmumu, kura kapitāls pilnībā pieder valstij un kas turklāt ir uzņēmums, kas ir tiesīgs sniegt universālos pasta pakalpojumus, un valsts pārvaldes iestādi?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīva 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai (OV 1998 L 15, 14. lpp.)

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīva 2002/39/EK, ar ko Direktīvu 97/67/EK groza attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu turpmāko atvēršanu konkurencei (OV L 176, 21. lpp.)


title: Apvienotās lietas T–217/99, T–321/00 un T–222/01: Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. septembra spriedums — Sinaga pret Komisiju (Cukurs — Poseima programma — Regula (EEK) Nr. 1600/92 — Prognoze cukura piegāžu līdzsvarošanai Azoru salām — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Parastā sūtījuma uz pārējo Kopienas daļu definīcija — Pamatojums — Būtisku procesuālu prasību ievērošana)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/28

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. septembra spriedums — Sinaga pret Komisiju
   (Apvienotās lietas T–217/99, T–321/00 un T–222/01) (1)

   (Cukurs - Poseima programma - Regula (EEK) Nr. 1600/92 - Prognoze cukura piegāžu līdzsvarošanai Azoru salām - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Parastā sūtījuma uz pārējo Kopienas daļu definīcija - Pamatojums - Būtisku procesuālu prasību ievērošana)
   (2006/C 281/45)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sociedade de Indústrias Agrícolas Açoreanas (Sinaga) SA Ponta Delgada (Portugāle) (pārstāvis — Marques Mendes, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — lietā T–217/99 sākotnēji — A. Alves Vieira un P. Oliver, vēlāk — G. Berscheid, kuriem palīdz F. Costa Leite, advokāts, un lietās T-222/01 un T-321/00, sākotnēji — A. Alves Vieira un G. Berscheid, vēlāk — G. Berscheid, kuram palīdz sākotnēji — N. Castro Marques, advokāts, vēlāk — F. Costa Leite, advokāts)
   Priekšmets
   Atcelt, pirmkārt, pielikumu Komisijas 1999. gada 30. jūnija Regulai (EK) Nr. 1434/1999, ar ko nosaka prognozi, lai līdzsvarotu cukura piegādi Azoru salām, Madeirai un Kanāriju salām 1999./2000. tirdzniecības gadam, kura noteikta Padomes Regulā (EEK) Nr. 1600/92 un Regulā (EEK) Nr. 1601/92 (OV 1999 L 166, 58. lpp.); otrkārt, Komisijas 2000. gada 6. jūlija Regulu (EK) Nr. 1481/2000, ar ko nosaka prognozi, lai līdzsvarotu cukura piegādi Azoru salām, Madeirai un Kanāriju salām 2000./2001. gadam, kura noteikta Padomes Regulā (EEK) Nr. 1600/92 un Regulā (EEK) Nr. 1601/92 (OV 2000 L 167, 6. lpp.) un arī tās pielikumu un, treškārt, pielikumu Komisijas 2001. gada 28. jūnija Regulai (EK) Nr. 1281/2001, ar ko nosaka prognozi, lai līdzsvarotu cukura piegādi Azoru salām, Madeirai un Kanāriju salām, kura noteikta Padomes Regulā (EEK) Nr. 1600/92 un Regulā (EEK) Nr. 1601/92 laika posmā no 2001. gada 1. jūlija līdz 2001. gada 31. decembrim (OV L 176, 29.06.2001., 12. lpp.) tiktāl, ciktāl tajos ir noteikti cukura daudzumi, kādi ir vajadzīgi, lai apgādātu Azoru salas.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 333, 20.11.1999.


title: Lieta C-394/08 P: Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 3. jūnija rīkojums — Zipcar, Inc./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Vārdiska preču zīme ZIPCAR — Valsts vārdiskas preču zīmes CICAR īpašnieka iebildumi)

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/17

         Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 3. jūnija rīkojums — Zipcar, Inc./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes paraugi un modeļi)
   (Lieta C-394/08 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vārdiska preču zīme “ZIPCAR” - Valsts vārdiskas preču zīmes “CICAR” īpašnieka iebildumi)
   2009/C 220/29
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Zipcar, Inc. (pārstāvis — M. Elmslie, solicitor)

      Pretējā puse procesā: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Priekšmets

   Apelācija par Pirmās instances tiesa (astotā palāta) 2008. gada 25. jūnija spriedumu lietā T-36/07 Zipcar/ITSB, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt tiesību aktu, ko bija iesniedzis vārdiskas preču zīmes “ZIPCAR” reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 39. un 42. klasē par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2006. gada 30. novembra lēmumu R 122/2006-2, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas lēmumu, ar kuru daļēji atteikta minētās preču zīmes reģistrācija saistībā ar iebildumu, ko iesniedzis valsts vārdiskas preču zīmes “CICAR” īpašnieks attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 39. klasē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Zipcar, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 285, 8.11.2008.


title: Lieta T-588/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 13. jūnija rīkojums – GABO:mi/Komisija Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) — Dotāciju nolīgumi — Maksājumu apturēšana — Apturēšanas atcelšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/35

         Vispārējās tiesas 2016. gada 13. jūnija rīkojums – GABO:mi/Komisija
   (Lieta T-588/15) (1)

   (Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) - Dotāciju nolīgumi - Maksājumu apturēšana - Apturēšanas atcelšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2016/C 305/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Minhene, Vācija) (pārstāvji – M. Ahlhaus un C. Mayer, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – R. Lyal un M. Siekierzyńska)

      Priekšmets

   Prasība, kas celta, pamatojoties uz LESD 263. pantu un kurā lūgts atcelt, pirmkārt, Komisijas 2015. gada 29. jūlija un 19. augusta lēmumus, ar ko tiek apturēti visi maksājumi, ko prasītājas labā iespējami veiktu tās Pētniecības un inovācijas ģenerāldirektorāta (ĢD) E direktorāts “Veselība” un F direktorāts “Bioekonomika”, otrkārt, Komisijas 2015. gada 25. augusta lēmumu, ar ko projekta “Biofector” koordinatoram tiek uzdots nepārskaitīt nevienu summu prasītājai šī projekta ietvaros, treškārt, Komisijas 2015. gada 28. augusta lēmumu, ar ko tiek paturēta spēkā tās Pētniecības un inovācijas ģenerāldirektorāta E direkcijas veicamo maksājumu apturēšana, ceturtkārt, Komisijas 2015. gada 15. septembra lēmumu, ar ko projektu “The hip trial” un EU-CERT-ICD koordinatoriem tiek uzdots nepārskaitīt nevienu summu prasītājai šo projektu ietvaros, piektkārt, Komisijas 2015. gada 5. oktobra lēmumu, kas adresēts NENO projekta koordinatoram un kurā tam uzdots uzskatīt prasītājas izdevumus par neatbilstošiem un tādēļ pielāgot tai pienākošos maksājumus, sestkārt, Komisijas 2015. gada 14. oktobra lēmumu, kas adresēts Procardio projekta koordinatoram un kurā tam uzdots apturēt tās Pētniecības un inovācijas ĢD G direkcijas “Enerģētika” veicamos maksājumus prasītājai, septītkārt, Komisijas 2015. gada 23. oktobra un 6. novembra lēmumus, kas pieņemti, pildot iepriekš minēto 2015. gada 28. augusta lēmumu un adresēti projektu LENA un Re-liver koordinatoriem, un, astotkārt, Komisijas 2015. gada 11. novembra lēmumu, kas adresēts projekta ENS@T-Cancer koordinatoram un kurā tam uzdots uzskatīt prasītājas izdevumus par neatbilstošiem un tādēļ pielāgot tai pienākošos maksājumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG un Eiropas Komisija katra sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 27, 25.1.2016.


title: Lieta C-155/07: Prasība, kas celta 2007. gada 20. martā — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/8

         Prasība, kas celta 2007. gada 20. martā — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-155/07)
   (2007/C 155/13)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — R. Passos, A. Baas, D. Gauci)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Arpio Santacruz, M. Sims, D. Canga Fano)
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2006. gada 19. decembra Lēmumu 2006/1016/EK (1), ar ko Eiropas Investīciju bankai paredz Kopienas garantiju attiecībā uz zaudējumiem, ko var radīt ārpus Kopienas īstenotiem projektiem piešķirti aizdevumi un aizdevumu garantijas, EK līguma pārkāpuma dēļ;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Eiropas Parlaments prasības pamatojumam norāda tikai vienu pamatu, kas ir balstīts uz nepareizu apstrīdētā lēmuma juridiskā pamata izvēli. Tā kā minētais lēmums attiecas galvenokārt uz jaunattīstības valstīm, kas pieskaitāmas tām valstīm, kuras var vai varētu saņemt Kopienas garantētu finansējumu no Eiropas Investīciju bankas, tas bija jāpieņem, pamatojoties gan uz EKL 179. pantu, gan 181.a pantu, nevis pamatojoties tikai uz EKL 181.a pantu, kas no tā piemērošanas jomas izslēdz sadarbību ar jaunattīstības valstīm.

      (1)  OV L 414, 95. lpp.


title: Lieta C-592/11: Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 25. oktobra spriedums ( Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Anssi Ketelä (Lauksaimniecība — Regula (EK) Nr. 1698/2005 un Regula (EK) Nr. 1974/2006 — Darbības uzsākšanas atbalsts jauniem lauksaimniekiem — Piešķiršanas nosacījumi — Pirmreizēja darbības uzsākšana lauku saimniecībā saimniecības vadītāja statusā — Piemērošanas nosacījumi, ja darbība ir uzsākta, izmantojot juridisku personu)

text:
               22.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/8

         Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 25. oktobra spriedums (Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Anssi Ketelä
   (Lieta C-592/11) (1)

   (Lauksaimniecība - Regula (EK) Nr. 1698/2005 un Regula (EK) Nr. 1974/2006 - Darbības uzsākšanas atbalsts jauniem lauksaimniekiem - Piešķiršanas nosacījumi - Pirmreizēja darbības uzsākšana lauku saimniecībā saimniecības vadītāja statusā - Piemērošanas nosacījumi, ja darbība ir uzsākta, izmantojot juridisku personu)
   2012/C 399/12
   Tiesvedības valoda — somu

      Iesniedzējtiesa

   Korkein hallinto-oikeus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Anssi Ketelä

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Korkein hallinto-oikeus — Padomes 2005. gada 20. septembra Regulas (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 277, 1. lpp.) 22. panta 1. punkta a) apakšpunkta un Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulas (EK) Nr. 1974/2006, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (OV L 368, 15. lpp.), 13. panta 4. un 6. punkta interpretācija — Darbības uzsākšanas atbalsta jaunajiem lauksaimniekiem piešķiršanas nosacījumi — Lauku saimniecības dibināšana pirmo reizi kā saimniecības vadītājam — Darbības uzsākšanas atbalsts, ko piešķir fiziskai personai, pamatojoties uz ģimenes saimniecības pārņemšanu — Atbalsta izmaksas pārtraukšana, jo atbalsta saņēmējs iepriekš ir bijis sabiedrības, kas tostarp nodarbojas ar cūkkopību, mazākuma akcionārs un ģenerāldirektors

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2005. gada 20. septembra Regulas (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) 22. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā norādītā prasība, ka attiecīgai personai ir jāuzsāk darbība lauku saimniecībā pirmo reizi “kā saimniecības vadītāj[am]”, nozīmē, ka situācijā, kurā ieinteresētā persona uzsāk attiecīgo darbību, izmantojot akciju sabiedrību, tai ir jāīsteno faktiska un ilgstoša kontrole gan pār lauku saimniecību, gan pār tās pārvaldīšanu.
   Lai gan dalībvalstīm ir atļauts konkrēti precizēt nosacījumus, atbilstoši kuriem var secināt, ka atbalsta iegūšanas kandidātam ir šāds “saimniecības vadītāja” statuss, tomēr to var darīt tikai tad, ja šādi nosacījumi nepārsniedz ietvarus, kuri tiem ir jāprecizē, un tātad cenšas, ievērojot Regulas Nr. 1698/2005 mērķus, garantēt, ka minētais kandidāts īsteno faktisku un ilgstošu kontroli gan pār lauku saimniecību, gan pār tās pārvaldīšanu. Šādām prasībām atbilst tādas valsts tiesību normas kā pamatlietā, jo tās paredz, ka, ja [gados] jauns lauksaimnieks uzsāk darbību, izmantojot juridisku personu, viens no atbalsta piešķiršanas nosacījumiem ir tas, ka viņam ir lēmumu pieņemšanas tiesības šajā juridiskajā personā, kuras prasa, lai viņam būtu vairāk nekā puse no šīs juridiskās personas akcijām un lai šīs akcijas atbilstu vairāk nekā pusei balsstiesību.

      (1)  OV C 49, 18.02.2012.


title: Lieta C-509/11: Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums ( Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ierosinājusi ÖBB Personenverkehr AG (Regula (EK) Nr. 1371/2007 — Dzelzceļa pasažieru tiesības un pienākumi — 17. pants — Biļešu cenas kompensācija kavēšanās gadījumā — Izslēgšana nepārvaramas varas gadījumā — Pieļaujamība — 30. panta 1. punkta pirmā daļa — Valsts struktūras, kurai ir jānodrošina šīs regulas izpilde, pilnvaras — Iespēja dzelzceļa pārvadātājam uzlikt pienākumu grozīt kompensācijas pasažieriem nosacījumus)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/12

         Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ierosinājusi ÖBB Personenverkehr AG

   (Lieta C-509/11) (1)

   (Regula (EK) Nr. 1371/2007 - Dzelzceļa pasažieru tiesības un pienākumi - 17. pants - Biļešu cenas kompensācija kavēšanās gadījumā - Izslēgšana nepārvaramas varas gadījumā - Pieļaujamība - 30. panta 1. punkta pirmā daļa - Valsts struktūras, kurai ir jānodrošina šīs regulas izpilde, pilnvaras - Iespēja dzelzceļa pārvadātājam uzlikt pienākumu grozīt kompensācijas pasažieriem nosacījumus)
   2013/C 344/19
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      ÖBB Personenverkehr AG

      Piedaloties: Schienen-Control Kommission, Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgerichtshof — Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regulas (EK) Nr. 1371/2007 par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem (OV L 315, 14. lpp.) 17. panta un 30. panta 1. punkta pirmās daļas interpretācija — Zaudējumu atlīdzināšanas nosacījumi — Kompensācijas izslēgšanas pieļaujamība nepārvaramas varas gadījumā — Iespēja par regulas piemērošanu atbildīgajai struktūrai aizstāt līguma klauzulas, kuras neatbilst minētās regulas nosacījumiem, ar tai atbilstošām klauzulām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regulas (EK) Nr. 1371/2007 par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem 30. panta 1. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka par šīs regulas izpildi atbildīgā valsts struktūra nav tiesīga, nepastāvot valsts tiesību normai par to, dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumam, kura kompensācijas noteikumi attiecībā uz biļetes cenas kompensēšanu neatbilst minētās regulas 17. pantā paredzētajiem kritērijiem, saistošā veidā noteikt minēto noteikumu konkrēto saturu;

               2)

               Regulas Nr. 1371/2007 17. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums nav tiesīgs savos vispārējos pārvadājumu noteikumos iekļaut klauzulu, saskaņā ar kuru tas ir atbrīvots no sava pienākumu sniegt biļešu cenas kompensāciju kavēšanās dēļ, ja šo kavēšanos ir izraisījis nepārvaramas varas gadījums vai kāds no 1980. gada 9. maija Konvencijas par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem, kas grozīta ar 1999. gada 3. jūnija Viļņas protokolu, Vienoto noteikumu attiecībā uz pasažieru un bagāžas starptautisko dzelzceļa pārvadājuma līgumu 32. panta 2. punktā uzskaitītajiem cēloņiem.

      (1)  OV C 13, 14.1.2012.


title: Lieta T-351/14: Vispārējās tiesas 2017. gada 17. februāra spriedums – Construlink/EUIPO – Wit-Software (“GATEWIT”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GATEWIT” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “wit software” — Valsts agrāks sabiedrības nosaukums “Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 4. punkts

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/40

         Vispārējās tiesas 2017. gada 17. februāra spriedums – Construlink/EUIPO – Wit-Software (“GATEWIT”)
   (Lieta T-351/14) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GATEWIT” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “wit software” - Valsts agrāks sabiedrības nosaukums “Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 4. punkts)
   (2017/C 104/56)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Construlink – Tecnologias de Informação, SA (Lisabona, Portugāle) (pārstāvji – M. Lopes Rocha un A. Bertrand, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – A. Lukošiūtė un D. Hanf)

      Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA (Lisabona, Portugāle) (pārstāvji – F. Teixeira Baptista un C. Tomás Pedro, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 6. marta lēmumu lietā R 1059/2013–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel un Construlink – Tecnologias de Informação

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Construlink – Tecnologias de Informação, SA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam (EUIPO) radušos tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA radušos izdevumus procesā Apelācijas padomē.

      (1)  OV C 261, 11.8.2014.


title: Lieta C-23/09 P: Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 22. janvāra rīkojums — ecoblue AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Agrāka preču zīme “BLUE” — Vārdisks apzīmējums “Ecoblue” — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība)

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/11

         Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 22. janvāra rīkojums — ecoblue AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

   (Lieta C-23/09 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrāka preču zīme “BLUE” - Vārdisks apzīmējums “Ecoblue” - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība)
   2010/C 134/17
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: ecoblue AG (pārstāvis — C. Osterrieth, Rechtsanwalt)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 12. novembra spriedumu lietā T-281/07 ecoblue AG/ITSB, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību, ko pieteikuma par vārdiskas preču zīmes “Ecoblue” reģistrāciju attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 36. un 38. klasē, iesniedzējs bija cēlis par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 25. aprīļa lēmumu R 844/2006-1, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas lēmumu atteikt minētās preču zīmes reģistrāciju sakarā ar iebildumiem, ko cēlis Kopienas vārdiskas preču zīmes “BLUE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 36. un 38. klasē, kā arī citu Kopienas vārdisku preču zīmju, kas ietver vārdu “BLUE”, īpašnieks

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               ecoblue AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 90, 18.04.2009.


title: Lieta F-36/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. maijā — Rapone /Komisija

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/54

         Prasība, kas celta 2010. gada 27. maijā — Rapone/Komisija
   (Lieta F-36/10)
   ()
   2010/C 209/85
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chiara Rapone (Roma, Itālija) (pārstāvis — A. Rapone, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru EPSO ir atteicis reģistrēt prasītājas pieteikumu piedalīties konkursā EPSO/AD/177/10–JURISPRUDENCE.

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru atteikts reģistrēt prasītājas atkārtoti iesniegtu pieteikumu piedalīties konkursā EPSO/AD/177/10–JURISPRUDENCE, atteikumu apstiprinot ar EPSO2010. gada 12. aprīļa vēstuli;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-264/09: Prasība, kas celta 2009. gada 2. jūlijā — Tecnoprocess/Komisija un Eiropas Komisijas delegācija Marokā

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/36

         Prasība, kas celta 2009. gada 2. jūlijā — Tecnoprocess/Komisija un Eiropas Komisijas delegācija Marokā
   (Lieta T-264/09)
   2009/C 220/76
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tecnoprocess Srl, Roma (Itālija) (pārstāvis — A. Majoli, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Kopienu Komisija, Eiropas Komisijas delegācija Marokā

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka saskaņā ar EKL 235. pantu EK delegācija Rabatā un Eiropas Komisija ir pieļāvusi bezdarbību;

               —

               atzīt, ka saskaņā ar EKL 288. pantu Delegācijai un Komisijai ir ārpuslīgumiskā atbildība attiecībā uz prasītāju, un piespriest solidāri atlīdzināt tiesāšanās izdevumus EUR 1 000 000,00 (viens miljons) apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā prasītāja savas darbības veic rūpniecības tirgus dažādās nozarēs. Kopš 2002. gada Tecnoprocess tirgū veic darbības saistībā ar procedūrām, kuras Komisijas vārdā pārvalda EuropeAid sadarbības birojs un ar kurām jaunattīstības valstīm tiek piešķirti projekti ārējam atbalstam, ko finansē no ES budžeta vai Eiropas Attīstības fonda. Ar šo prasību prasītāja lūdz Pirmās instances tiesai pārskatīt atbildētāju rīcību saistībā ar šādu līgumu izpildi:

               —

               Līgums EuropeAid 1144205/D/S/MA (marché 14/2003/meda/b7 — 4100/ib/96/0587) — RISTORAZIONE;

               —

               Līgums EuropeAid 114194/D/S/MA (marché 15/2003/meda/b7 — 4100/ib/96/0587) — FREDDO;

               —

               Līgums EuropeAid 114194/D/S/MA (marché 16/2003/meda/b7 — 4100/ib/96/0587) — FREDDO; un

               —

               Līgums EuropeAid/12088/D/S/MA — Centre Assistance Technique des Industriels des Equipements pour véhicules (Cetiev) 3. un 6. daļa.

         Pirmie trīs līgumi tika noslēgti programmas MEDA 1 ietvaros un tie attiecas uz ēdnīcas un ēdināšanas pakalpojumu sniegšanai, ko Rabatā sniedz Office de la Formation professionnelle et de la Promotion du Travail (turpmāk tekstā — “OFPPT”), vajadzīgo iekārtu un piederumu piegādi.
   Veicot šo līgumu izpildi, OFPPT atteicās parakstīt preču pieņemšanas-nodošanas aktu, lai arī izmantoja attiecīgās preces, kas ir šī strīda priekšmets un kuras prasītāja pienācīgi piegādāja atbildētājai.
   Tādas pašas grūtības radās saistībā ar ceturto MEDA 2 programmas ietvaros noslēgto līgumu par īpaši specializētām ražošanas iekārtam, kuras bija paredzēts izmantot autotransporta filtru pārbaudei.
   Prasītājas skatījumā atbildētājas ir pieļāvušas bezdarbību, jo tās neatrada risinājumu, kā apmierināt prasītājas intereses saistībā ar tiem būtiskajiem pārkāpumiem, kas radās attiecīgo līgumu neizpildes rezultātā, un tādējādi bija pamats Kopienas ārpuslīgumiskai atbildībai.
   Šajā sakarā prasītāja norāda uz Finanšu regulas 56. panta, tiesiskās paļāvības principa, samērīguma principa, kā arī tiesību uz konfidencialitāti pārkāpumu.


title: Lieta C-242/10: Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 21. decembra spriedums ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ENEL Produzione SpA/Autorità per l'energia elettrica e il gas (Direktīva 2003/54/EK — Elektroenerģijas iekšējais tirgus — Elektroenerģijas sistēmas darbībai būtiskas elektroenerģijas ražošanas iekārtas — Pienākums iesniegt piedāvājumus valsts elektroenerģijas biržas tirgū, ievērojot ierobežojumus un kritērijus, ko noteicis elektroenerģijas pārvades un sadales sistēmas operators — Dispečervadības un līdzsvarošanas pakalpojums — Sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības)

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/5

         Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 21. decembra spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ENEL Produzione SpA/Autorità per l'energia elettrica e il gas

   (Lieta C-242/10) (1)

   (Direktīva 2003/54/EK - Elektroenerģijas iekšējais tirgus - Elektroenerģijas sistēmas darbībai būtiskas elektroenerģijas ražošanas iekārtas - Pienākums iesniegt piedāvājumus valsts elektroenerģijas biržas tirgū, ievērojot ierobežojumus un kritērijus, ko noteicis elektroenerģijas pārvades un sadales sistēmas operators - Dispečervadības un līdzsvarošanas pakalpojums - Sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības)
   2012/C 49/09
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: ENEL Produzione SpA

      Atbildētāja: Autorità per l'energia elettrica e il gas

      Piedaloties: Terna rete elettrica nazionale SpA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — EKL 23., 43., 49. un 56. panta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvas 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu (OV L 176, 37. lpp.) 11. panta 2. un 6. punkta un 24. panta interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru elektroenerģijas ražotājiem ir noteikts pienākums, iesniedzot elektroenerģijas piegādes piedāvājumus, ievērot elektroenerģijas pārvades un sadales sistēmas operatora noteikumus

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīva 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu, konkrēti — tās 3. panta 2. punkts un 11. panta 2. un 6. punkts, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neaizliedz tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, kurā, lai galapatērētāja interesēs pazeminātu elektroenerģijas cenu un nodrošinātu elektroenerģijas sistēmas drošību, operatoriem, kuru rīcībā ir iekārtas, ko atbilstoši valsts regulatīvās iestādes noteiktiem kritērijiem uzskata par būtiskām, lai apmierinātu elektroenerģijas pieprasījuma vajadzības dispečervadības pakalpojumiem, vai šādu iekārtu kopumi, tiek noteikts pienākums iesniegt piedāvājumus elektroenerģijas valsts tirgos atbilstoši nosacījumiem, ko iepriekš noteikusi šī iestāde, ja vien šis tiesiskais regulējums nepārsniedz tam izvirzītā mērķa sasniegšanai vajadzīgo. Tas, vai pamatlietā šis nosacījums ir izpildīts, ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010.


title: Lieta T-621/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. decembrī — SinnLeffers /Komisija

text:
               11.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/19

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. decembrī — SinnLeffers/Komisija
   (Lieta T-621/11)
   2012/C 39/36
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: SinnLeffers GmbH (Hagen, Vācija) (pārstāvji — C. Rupp un H. Wunderlich, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 26. janvāra Lēmumu C(2011) 275, galīgā redakcija, procedūrā par Vācijas valsts atbalstu C 7/2010 (iepriekš CP 250/2009 un NN 5/2010) “KStG, Sanierungsklausel”;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats: LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums pasākuma selektivitātes neesamības dēļ

                           —

                           Atbilstošās atsauces sistēmas neņemšana vērā: šai sakarā prasītāja apgalvo, ka Komisija, novērtēdama Vācijas Körperschaftssteuergesetz (KStG) (Likums par uzņēmumu ienākuma nodokli) 8c. panta 1a. punkta noteikumu par sanāciju, par izejas punktu ir izvēlējusies nepareizu atsauces sistēmu. Prasītājas skatījumā tādējādi, balstoties uz objektīvu neto principu nekā attiecīgu atsauces sistēmu, izriet, ka noteikums par sanāciju nav vis atsauces sistēmas izņēmums, bet gan drīzāk atsauces sistēmas atjaunotājs.

                           —

                           Vispārīgo noregulējumu selektivitātes neņemšana vērā: šai sakarā prasītāja norāda, ka KStG 8c. panta 1a. punkta noteikuma par sanāciju selektivitāte ir jānoraida, arī norādot uz likumā ietvertā noregulējuma vispārīgumu.

                           —

                           Neņemšana vērā pamatojuma, balstoties uz Vācijas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas būtību un iekšējo uzbūvi, dēļ: šai sakarā prasītāja norāda, ka KStG 8c. panta 1a. punkta noteikums par sanāciju esot pamatots, pastāvot norādei uz objektīvā neto principa attiecīgo atsauces sistēmu kā finanšu pietiekamības principu, kas izriet no Vācijas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas būtības un iekšējās uzbūves

               2)

               Otrais pamats: tiesību normu hierarhijā augstākstāvošo tiesību normu pārkāpums — tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

                           —

                           Šai sakarā prasītāja tostarp apgalvo, ka Komisija pirms formālās pārbaudes procedūras saistībā ar KStG 8c. panta 1a. punktā minēto noteikumu par sanāciju uzsākšanas nekur nav paudusi šaubas, ka KStG 8. panta 4. punkta trešais teikums vecajā reakcijā vai līdzīgi citu dalībvalstu tiesiskie regulējumi varētu būt valsts atbalsts. Pamatojoties uz šo Komisijas rīcību pagātnē, prasītāja pati, piemērojot uzmanīga un apdomīga uzņēmēja vislielāko rūpību, neesot bijusi spējīga iepriekš paredzēt, ka apstrīdētais lēmums būs šāds. Tādēļ prasītāja esot drīkstējusi paļauties uz jaunā KStG 8c. panta 1a. punkta noteikuma par sanāciju neapstrīdamību.


title: Lieta T-347/05: Prasība, kas celta  2005. gada 12. septembrī  — Procter & Gamble/ITSB

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/30

         Prasība, kas celta 2005. gada 12. septembrī — Procter & Gamble/ITSB
   (Lieta T-347/05)
   (2005/C 296/65)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Procter & Gamble Company, Cincinati (ASV), (pārstāvis — G. Kuipers [G. Kuipers])

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 6. jūlija lēmumu (lieta R 1182/2004-1), kas P&G tika paziņota ar 2005. gada 13. jūlija vēstuli, ciktāl ar to tiek konstatēts, ka preču zīme neatbilst nosacījumiem, kas noteikti Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Trīsdimensiju preču zīme kvadrātveida baltas tabletes formā, uz kuras ir attēlots zaļš piecu ziedlapu zieds, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē (mazgāšanas un balināšanas līdzekļi un citi mazgāšanas līdzekļi; tīrīšanas, pulēšanas, beršanas un abrazīvie līdzekļi; trauku mazgāšanas, tīrīšanas un kopšanas līdzekļi; ziepes) — reģistrācijas pieteikums Nr. 1 683 473

      Pārbaudītāja lēmums: Noraidīt reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām norādītajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelāciju

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-138/10: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. septembra spriedums ( Administrativen sad Sofia-grad , Bulgārija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — DP grup EOOD/Direktor na Agentsia Mitnitsi (Muitas savienība — Muitas deklarācija — Muitas iestādes īstenota šīs deklarācijas pieņemšana — Jau pieņemtas muitas deklarācijas atzīšana par spēkā neesošu — Sekas attiecībā uz soda sankcijām)

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/7

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. septembra spriedums (Administrativen sad Sofia-grad, Bulgārija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — “DP grup” EOOD/Direktor na Agentsia “Mitnitsi”

   (Lieta C-138/10) (1)

   (Muitas savienība - Muitas deklarācija - Muitas iestādes īstenota šīs deklarācijas pieņemšana - Jau pieņemtas muitas deklarācijas atzīšana par spēkā neesošu - Sekas attiecībā uz soda sankcijām)
   2011/C 319/10
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

   Administrativen sad Sofia-grad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: “DP grup” EOOD

      Atbildētājs: Direktor na Agentsia “Mitnitsi”

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Administrativen sad Sofia-grad — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.) 4. panta 5. punkta, 8. panta 1. punkta pirmā ievilkuma, 62., 63. un 68. panta interpretācija — Personas rakstiska muitas deklarācija, ko pieņem muitas iestāde — Šādas pieņemšanas pielīdzināšana administratīvam lēmumam, kuru var pārsūdzēt tiesā — Deklarācijas pagaidu pieņemšana līdz galīgai tajā ietverto ziņu pārbaudei, izmantojot specializētu ekspertīzi, lai apstiprinātu tarifu kodu — Muitas iestādes īstenotās kontroles šīs pārbaudes laikā noteikšana

      Rezolutīvā daļa:

   Savienības tiesības muitas jomā ir jāinterpretē tādējādi, ka deklarētājs nevar lūgt tiesai atcelt tā sagatavoto muitas deklarāciju, kad muitas iestādes to ir pieņēmušas. Savukārt Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kas grozīta ar Padomes 2006. gada 20. novembra Regulu (EK) Nr. 1791/2006, 66. pantā paredzēto apstākļu gadījumā šis deklarētājs var lūgt šīm iestādēm atzīt minēto deklarāciju par spēkā neesošu arī pēc tam, kad tās ir laidušas preces brīvā apgrozībā. Novērtēšanas beigās minētajām iestādēm, ievērojot iespējamo pārsūdzību tiesā, ir vai nu ar motivētu lēmumu jānoraida deklarētāja lūgums, vai jāveic lūgtā atzīšana par spēkā neesošu.

      (1)  OV C 148, 05.06.2010.


title: Lieta C-450/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Landessozialgericht Berlin-Brandenburg 2005. gada 11. novembra  rīkojumu lietā  Peter Wachter  pret  Deutsche Rentenversicherung Bund

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Landessozialgericht Berlin-Brandenburg2005. gada 11. novembra rīkojumu lietā Peter Wachter pret Deutsche Rentenversicherung Bund

   (Lieta C-450/05 (1))
   (2006/C 74/05)

      (tiesvedības valoda — vācu)

   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Landessozialgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 11. novembra rīkojumu lietā Peter Wachter pret Deutsche Rentenversicherung Bund un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 19. decembrī.

      Landessozialgericht Berlin-Brandenburg lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   Vai Regulas (EEK) Nr. 1408/71 (2) III pielikuma A un B daļas attiecīgi 83. punkta (3) Vācija-Austrija e) apakšpunkts un šīs regulas VI pielikuma D daļas Vācija 1. punkts ir saderīgs ar Eiropas tiesībām ar augstāku juridisku spēku, īpaši ar pārvietošanās brīvību, kas paredzēta EKL 39. pantā, kopā ar 42. pantu?

      (1)  Saistīta ar jau apvienotajām lietām C-396/05 un C-419/05, paziņojums par prejudiciālo jautājumu publicēts OV C 22, 6. lpp.

      (2)  OV L 149, 2. lpp.

      (3)  Redakcijā, kas bija spēkā 5.5.2005., pirms stājās spēkā Regula (EK) Nr. 647/2005.


title: Lieta C-598/13: Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 22. aprīļa rīkojums (Curtea de Apel Suceava (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani/Polixeni Guletsou Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Identisks prejudiciāls jautājums — Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — 7. panta 2. punkta c) apakšpunkts — Dalībvalstu starpā noslēgto sociālā nodrošinājuma konvenciju piemērojamība — Repatriēts bēglis no dalībvalsts — Citas dalībvalsts teritorijā nostrādātie laikposmi — Lūgums piešķirt vecuma pabalstu — Atteikums

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/10

         Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 22. aprīļa rīkojums (Curtea de Apel Suceava (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani/Polixeni Guletsou

   (Lieta C-598/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Identisks prejudiciāls jautājums - Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - 7. panta 2. punkta c) apakšpunkts - Dalībvalstu starpā noslēgto sociālā nodrošinājuma konvenciju piemērojamība - Repatriēts bēglis no dalībvalsts - Citas dalībvalsts teritorijā nostrādātie laikposmi - Lūgums piešķirt vecuma pabalstu - Atteikums)
   (2015/C 213/15)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Suceava

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Casa Judeţeană de Pensii Botoşani

      Atbildētāja: Polixeni Guletsou

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, ko groza un atjaunina ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, kas ir grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1992/2006, 7. panta 2. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka divpusējs nolīgums par vienas līgumslēdzējas valsts valstspiederīgo, kuriem bijis politisko bēgļu statuss otras līgumslēdzējas valsts teritorijā, sociālo nodrošinājumu, kas starp divām līgumslēdzējām valstīm noslēgts pirms viena no tām ir pievienojusies Eiropas Savienībai, un kas nav minēts šīs regulas III pielikumā, vairs nav piemērojams politiskajiem bēgļiem, kuri ir repatriēti uz savu izcelsmes valsti pirms divpusējā nolīguma noslēgšanas un pirms šīs regulas spēkā stāšanās.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta T-223/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 19. novembra spriedums – Ntouvas / ECDC Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — 4. panta 2. punkta trešais ievilkums — Galīgie ziņojumi par auditu, ko ECDC veicis Komisijas iekšējā audita dienests — Piekļuves atteikums — Pienākums norādīt pamatojumu — Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi — Sevišķas sabiedrības intereses

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/30

         Vispārējās tiesas 2014. gada 19. novembra spriedums – Ntouvas/ECDC

   (Lieta T-223/12) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - 4. panta 2. punkta trešais ievilkums - Galīgie ziņojumi par auditu, ko ECDC veicis Komisijas iekšējā audita dienests - Piekļuves atteikums - Pienākums norādīt pamatojumu - Pienākums veikt konkrētu un individuālu pārbaudi - Sevišķas sabiedrības intereses)
   (2015/C 007/32)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ioannis Ntouvas (Agios Stefanos, Grieķija) (pārstāvji – E. Mylonas un V. Kolias, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) (pārstāvji – sākotnēji R. Trott, vēlāk J. Mannheim un A. Daume, pārstāvji, kuriem palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ECDC 2012. gada 27. marta lēmumu (DIR-12–0636-MSrukr), ar kuru Ioannis Ntouvas atteikta piekļuve galīgajiem ziņojumiem par auditu, ko ECDC veicis Eiropas Komisijas iekšējā audita dienests

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra (ECDC) 2012. gada 27. marta lēmumu (DIR-12–0636-MSrukr), ar kuru Ioannis Ntouvas atteikta piekļuve galīgajiem ziņojumiem par auditu, ko ECDC veicis Eiropas Komisijas iekšējā audita dienests;

               2)

               ECDC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 227, 28.7.2012.


title: Lieta T-278/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 26. novembra spriedums — Apvienotā Karaliste/Komisija (ELVGF — Garantiju nodaļa — Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma — Sviests — Iegūto produktu kvantitātes kontrole — Pārbaudes uz vietas — Regulas (EK) Nr. 2571/97 23. panta 2. punkts)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/26

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 26. novembra spriedums — Apvienotā Karaliste/Komisija
   (Lieta T-278/06) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma - Sviests - Iegūto produktu kvantitātes kontrole - Pārbaudes uz vietas - Regulas (EK) Nr. 2571/97 23. panta 2. punkts)
   (2009/C 19/48)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — sākotnēji E. O'Neill, pēc tam I. Rao, kam palīdz H. Mercer, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — P. Oliver)
   Priekšmets
   Lūgums daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 27. jūlija Lēmumu 2006/554/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu (OV L 218, 12. lpp.), daļā, kurā tas izslēdz atsevišķus izdevumus, kas radušies Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei nozarē, kas saistīta ar sviesta tauku izmantošanu pārtikas pārstrādē
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 294, 2.12.2006.


title: Lieta C-440/10: Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 7. decembra rīkojums ( Curtea de Apel Bacău (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SC SEMTEX SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Lietas faktisko apstākļu apraksta neesamība — Nepieņemamība)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/18

         Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 7. decembra rīkojums (Curtea de Apel Bacău (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SC SEMTEX SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

   (Lieta C-440/10) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lietas faktisko apstākļu apraksta neesamība - Nepieņemamība)
   2011/C 63/33
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Bacău

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SC SEMTEX SRL

      Atbildētājs: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Curtea de Apel Secția Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Lietotu transportlīdzekļu, kas iepriekš bijuši reģistrēti citās dalībvalstīs, reģistrēšana — Dabas resursu nodoklis, kas tiek iekasēts, pirmoreiz reģistrējot transportlīdzekli kādā no dalībvalstīm — Valsts tiesiskā regulējuma saderība ar LESD 110. pantu — Diskriminācija, kas rodas saistībā ar lietotiem transportlīdzekļiem, kuri jau ir reģistrēti attiecīgās dalībvalsts teritorijā un kuriem nepiemēro minēto nodokli, ja tie tiek pārdoti un no jauna reģistrēti

      Rezolutīvā daļa:

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Curtea de Apel Bacău iesniedza ar 2010. gada 1. septembra lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta T-78/16: Prasība, kas celta 2016. gada 16. februārī – Sartour/Parlaments

text:
               4.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/40

         Prasība, kas celta 2016. gada 16. februārī – Sartour/Parlaments
   (Lieta T-78/16)
   (2016/C 118/47)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Sartour (Beveren, Beļģija) (pārstāvis – M. Cherchi, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

               —

               šo prasību atzīt par pieņemamu un pamatotu.

         Tādējādi:

               —

               atcelt 2015. gada 18. decembra vēstulē ietverto Parlamenta lēmumu, ar kuru tas prasītāju informēja, ka tiek noraidīts piedāvājums, ko tas bija iesniedzis atbilstoši iepirkumam Nr. 06B40/2015/M073 par koncesiju par Vidusjūras reģiona ēdināšanas nodrošināšanu Altiero Spinelli ēkā, kuru aizņem Eiropas Parlaments Briselē;

               —

               atcelt nezināma datuma Parlamenta lēmumu piešķirt koncesiju par Vidusjūras reģiona ēdināšanas nodrošināšanu Altiero Spinelli ēkā;

               —

               katrā ziņā piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts princips, kas reglamentē minimālo robežlielumu kvalitatīvās atlases kritērijus, uz kuriem ir jāatsaucas pakalpojumu sniedzējiem saistībā ar savu apgrozījumu, konkurences princips un kandidātu vienlīdzības princips.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts princips par Eiropas Savienības iestāžu tiesību aktu pamatošanu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti samērīguma, vienlīdzīgas attieksmes un publiskā iepirkuma tirgu atvērtības principi, ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes pret kandidātiem princips un nav nodrošināta brīva konkurence kandidātu starpā.


title: Lieta F-69/07: Prasība, kas celta 2007. gada 12. jūlijā — U /Komisija

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/29

         Prasība, kas celta 2007. gada 12. jūlijā — U/Komisija
   (Lieta F-69/07)
   (2007/C 235/53)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: U, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumus, ar kuriem noteikti prasītājas — līgumdarbinieces — nodarbinātības noteikumi, ciktāl tie paredz, pirmkārt, piemērot Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (turpmāk tekstā — “RAA”) 100. pantā un Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā — “Civildienesta noteikumi”) VIII pielikuma 1. pantā paredzēto atkāpi, un, otrkārt, līguma termiņu laikposmā no 2006. gada 16. septembra līdz 2009. gada 15. septembrim;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja pēc tam, kad tā bija strādājusi Komisijā no 2001. gada 1. maija līdz 2006. gada 15. septembrim kā vietējā darbiniece un palīgdarbiniece saskaņā ar 14 dažādiem darba līgumiem, kas viens pēc otra tika noslēgti uz nenoteiktu laiku, tika pieņemta darbā kā līgumdarbiniece laikposmam no 2006. gada 16. septembra līdz 2009. gada 15. septembrim. Pirms pieņemšanas darbā veiktās medicīniskās apskates laikā konstatējot, ka prasītāja bija slima, pilnvarotā iestāde noslēdza līgumus, piemērojot RAA 100. pantā un Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 1. pantā paredzēto atkāpi.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja vispirms apgalvo, ka, ierobežojot tās darba līgumdarbinieces statusā līguma ilgumu, Komisija nav ievērojusi nodarbinātības stabilitātes principu, kas izriet no vispārīgajiem tiesību principiem, kas attiecas uz darba ņēmēju aizsardzību. Ciktāl vajadzīgs, viņa atsaucas uz RAA 88. panta nelikumību.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka ar atkāpes klauzulu, kas neļauj izmantot garantijas, kuras paredzētas invaliditātes vai nāves gadījumā, tika pārkāpta RAA 100. panta piemērojamība, ciktāl administrācija viņai uzliek jaunu 5 gadu izslēgšanas periodu, kaut arī viņa ir Komisijas dienestā kopš 2001. gada 1. maija. Ciktāl vajadzīgs, viņa atsaucas uz RAA 100. panta nelikumību.


title: Lieta T-276/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 1. jūlija spriedums — Compagnie maritime belge /Komisija (Konkurence — Kolektīva dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Kuģniecības konference — Lēmums, ar ko uzliek naudas sodu, pamatojoties uz agrāku lēmumu, ko Tiesa ir daļēji atcēlusi — Regula (EEK) Nr. 2988/74 — Saprātīgs termiņš — Tiesības uz aizstāvību — Tiesiskā drošība — Res judicata spēks)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/43

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 1. jūlija spriedums — Compagnie maritime belge/Komisija
   (Lieta T-276/04) (1)

   (Konkurence - Kolektīva dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Kuģniecības konference - Lēmums, ar ko uzliek naudas sodu, pamatojoties uz agrāku lēmumu, ko Tiesa ir daļēji atcēlusi - Regula (EEK) Nr. 2988/74 - Saprātīgs termiņš - Tiesības uz aizstāvību - Tiesiskā drošība - Res judicata spēks)
   (2008/C 209/73)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Compagnie maritime belge SA, Antverpene (Beļģija) (pārstāvis — D. Waelbroeck, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji É. Gippini Fournier, P. Hellström un F. Amato, pēc tam, É. Gippini Fournier)
   Priekšmets
   Prasība par Komisijas 2004. gada 30. aprīļa Lēmuma 2005/480/EK saistībā ar procedūru atbilstoši EKL 82. pantam (Lieta COMP/D/32.448 un 32.450) (kopsavilkums OV 2005, L 171, 28. lpp.), ar ko uzliek prasītājai naudas sodu par apgalvoto kolektīvā dominējošā stāvokļa izmantošanu, ko izdarījusi kuģniecības konference Cewal, atcelšanu un, pakārtoti, par šī naudas soda samazināšanu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt.

               2)

               Compagnie maritime belge SA sedz divas trešdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem un atlīdzina divas trešdaļas no Komisijas izdevumiem; Komisija sedz vienu trešdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem un atlīdzina vienu trešdaļu no Compagnie maritime belge tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta F-139/14: Prasība, kas celta 2014. gada 17. decembrī  – ZZ /Parlaments

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/46

         Prasība, kas celta 2014. gada 17. decembrī – ZZ/Parlaments
   (Lieta F-139/14)
   (2015/C 089/55)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – F. Moyse, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu nepārnest uz 2013. gadu prasītāja 2012. gada atvaļinājuma dienas, kas nav izmantotas slimības atvaļinājuma dēļ, un prasība atlīdzināt apgalvoto mantisko un morālo kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2014. gada 12. februāra un 2014. gada 15. septembra lēmumus un

               —

               vajadzības gadījumā 2013. gada aprīļa pensijas lapu;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt prasītāja zaudējumus, kas novērtēti EUR 26  677,56 apmērā;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: lieta T-59/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko European Dynamics S. A. iesniedza 2005. gada 2. februārī

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/30

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko European Dynamics S. A. iesniedza 2005. gada 2. februārī
   (lieta T-59/05)
   (2005/C 106/63)
   tiesvedības valoda — angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 2. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla European Dynamics S. A., Atēnas (Grieķija), kuru pārstāv advokāts N. Korogiannakis [N. Korogiannakis], jurists, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas (Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts) lēmumu, ar kuru prasītājas piedāvājums ir noraidīts un līgums piešķirts konkursa uzvarētājam;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas juridiskos un cita veida izdevumus, kas radušies saistībā ar prasības pieteikumu, pat tad, ja tas tiek noraidīts.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja iesniedza piedāvājumu saskaņā ar Komisijas izsludināto konkursu AGRI-2004-S4FA-I3-01 par Lauksaimniecības ģenerāldirektorāta finansiālās informācijas sistēmas izstrādi, uzturēšanu un atbalsta pakalpojumiem (1). Ar apstrīdēto lēmumu minētais piedāvājums tika noraidīts un līgums piešķirts citam pretendentam.
   Savas prasības atcelt minēto lēmumu atbalstam prasītāja vispirms norāda, ka Komisija, izmantojot ļoti nenoteiktus vērtēšanas kritērijus, pārkāpa Finanšu regulu (2), kā arī Direktīvas 92/50 (3) 17. panta 1. punktu. Prasītāja norāda, ka Komisija, atbildot uz prasītājas jautājumiem, nav skaidri un objektīvi izskaidrojusi, kādas ir precīzās prasības attiecībā uz pretendentiem.
   Prasītāja uzskata, ka Komisija, izvērtējot prasītājas piedāvājumu, pieļāva acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Šajā sakarā, prasītājs norāda, ka Vērtēšanas komiteja kļūdaini izvērtēja piedāvājumus, neņemot vērā to, ka pretēji prasītājai, abiem veiksmīgā konsorcija dalībniekiem bija ļoti ierobežota pieredze. Prasītāja arī apgalvo, ka tās piedāvājums bija izdevīgāks.
   Prasītāja arī norāda, ka Komisija nav izpildījusi tai saskaņā ar EKL 253. pantu uzlikto pienākumu norādīt pamatojumu un nav nodrošinājusi prasītāju ar tās lūgto informāciju attiecībā uz tās piedāvājuma noraidīšanas iemesliem. Tāpat prasītāja norāda, ka Komisija ir pārkāpusi labas pārvaldības un pienācīgas rūpības principu, ievērojami nokavējoties un nesniedzot adekvātas atbildes uz prasītājas lūgumiem sniegt informāciju pirms piedāvājumu iesniegšanas.

      (1)  OV 2004 S 59-050031

      (2)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, OV L 248, 16.09.2002., 1.lpp.

      (3)  Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīva 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai, OV L 209, 24.07.1992., 1.lpp.


title: lieta T-281/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. aprīļa spriedums — Spānija/Komisija (ELVGF — Garantiju nodaļa — Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma — Kompensācijas atbalsts banānu ražotājiem — Kvalitātes kontroles pārkāpumi — Piemērotās finanšu korekcijas veids — Samērīgums)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/38

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. aprīļa spriedums — Spānija/Komisija
   (lieta T-281/06) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma - Kompensācijas atbalsts banānu ražotājiem - Kvalitātes kontroles pārkāpumi - Piemērotās finanšu korekcijas veids - Samērīgums)
   2009/C 141/77
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji — M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — F. Jimeno Fernández)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 27. jūlija Lēmumu 2006/554/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu (OV L 218, 12. lpp.), ciktāl tajā ir paredzēta finanšu korekcija attiecībā uz Spānijas Karalistes deklarētajiem izdevumiem saistībā ar kompensācijas atbalstu banānu ražotājiem 2002. un 2003. tirdzniecības gadā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 294, 02.12.2006.


title: Lieta C-318/14: Tiesas (desmitā palāta) 2015. gada 21. maija rīkojums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Slovenská autobusová doprava Trnava a.s./Krajský úřad Olomouckého kraje Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — LESD 49. un 52. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Regula (EK) Nr. 1370/2007 — Sabiedriskais transports, izmantojot dzelzceļu un autoceļus — Transports, izmantojot autobusu sabiedriskā transporta pilsētu maršrutos — Pārvadātājs, kura juridiskā adrese ir citā dalībvalstī un kurš darbojas ar filiāles starpniecību — Pienākums saņemt speciālu atļauju — Kompetentās iestādes rīcības brīvība — Sabiedrisko pakalpojumu līgums

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/8

         Tiesas (desmitā palāta) 2015. gada 21. maija rīkojums (Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Slovenská autobusová doprava Trnava a.s./Krajský úřad Olomouckého kraje

   (Lieta C-318/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - LESD 49. un 52. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Regula (EK) Nr. 1370/2007 - Sabiedriskais transports, izmantojot dzelzceļu un autoceļus - Transports, izmantojot autobusu sabiedriskā transporta pilsētu maršrutos - Pārvadātājs, kura juridiskā adrese ir citā dalībvalstī un kurš darbojas ar filiāles starpniecību - Pienākums saņemt speciālu atļauju - Kompetentās iestādes rīcības brīvība - Sabiedrisko pakalpojumu līgums)
   (2015/C 320/11)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší správní soud

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Slovenská autobusová doprava Trnava a.s.

      Atbildētājs: Krajský úřad Olomouckého kraje

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj dalībvalsts tiesisko regulējumu, ar ko vienīgi ārvalstu pārvadātājiem, kuriem šajā dalībvalstī ir filiāle, tiek paredzēts pienākums saņemt speciālu atļauju, ko kompetentās iestādes izsniedz savas rīcības brīvības ietvaros, komercdarbībai vienīgi šīs dalībvalsts teritorijā pilsētu sabiedriskā transporta, izmantojot autoceļus, jomā.

      (1)  OV C 351, 6.10.2014.


title: Lieta C-53/16 P: Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 24. janvāra rīkojums – Carsten René Beul/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome Apelācija — Tiesas Reglamenta 181. pants — Prasība atcelt tiesību aktu — Finanšu tirgu darbība — Prasības gada pārskatu un konsolidēto finanšu pārskatu obligātās revīzijas veikšanai sabiedriskas nozīmes struktūrās — Regula (ES) Nr.°537/2014 — Noteikumi par sabiedriskas nozīmes struktūru veikto obligāto revidentu un revīzijas uzņēmumu organizāciju un atlasi — Individuāla skāruma neesamība — Acīmredzama nepieņemamība

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/23

         Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 24. janvāra rīkojums – Carsten René Beul/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-53/16 P) (1)

   (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Prasība atcelt tiesību aktu - Finanšu tirgu darbība - Prasības gada pārskatu un konsolidēto finanšu pārskatu obligātās revīzijas veikšanai sabiedriskas nozīmes struktūrās - Regula (ES) Nr.o537/2014 - Noteikumi par sabiedriskas nozīmes struktūru veikto obligāto revidentu un revīzijas uzņēmumu organizāciju un atlasi - Individuāla skāruma neesamība - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2017/C 104/34)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Carsten René Beul (pārstāvji – H.-M. Pott un T. Eckhold, Rechtsanwälte)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Parlaments (pārstāvji – D. Warin un P. Schonard), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Balta un R. Wiemann)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Carsten René Beul atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 191, 30.5.2016.


title: Lieta C-465/07: Tiesas (virspalāta) 2009. gada 17. februāra spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – M. Elgafaji, N. Elgafaji/Staatssecretaris van Justitie (Direktīva 2004/83/EK — Bēgļa statusa vai alternatīvā aizsardzības statusa piešķiršanas nosacījumu obligātie standarti — Persona, kas ir tiesīga uz alternatīvo aizsardzību — 2. panta e) punkts — Reāls risks ciest smagu kaitējumu — 15. panta c) punkts — Smagi un individuāli draudi civiliedzīvotāja dzīvībai vai veselībai plaši izplatītas vardarbības dēļ bruņotu konfliktu gadījumā — Pierādījumi)

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/4

         Tiesas (virspalāta) 2009. gada 17. februāra spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – M. Elgafaji, N. Elgafaji/Staatssecretaris van Justitie
   (Lieta C-465/07) (1)

   (Direktīva 2004/83/EK - Bēgļa statusa vai alternatīvā aizsardzības statusa piešķiršanas nosacījumu obligātie standarti - Persona, kas ir tiesīga uz alternatīvo aizsardzību - 2. panta e) punkts - Reāls risks ciest smagu kaitējumu - 15. panta c) punkts - Smagi un individuāli draudi civiliedzīvotāja dzīvībai vai veselībai plaši izplatītas vardarbības dēļ bruņotu konfliktu gadījumā - Pierādījumi)
   2009/C 90/06
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: M. Elgafaji, N. Elgafaji

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Justitie

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nederlandse Raad van State – Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu 2. panta e) apakšpunkta un 15. panta c) apakšpunkta interpretācija – Minimālie noteikumi par bēgļa statusa piešķiršanu – Aizsardzības līmenis, kas atbilst Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 3. panta aizsardzības līmenim, vai, ja tas neatbilst, kritēriji, kas piemērojami, lai konstatētu būtiskus un individuālus draudus apzinātas vardarbības dēļ

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu 15. panta c) punkts, skatīts kopā ar šīs pašas Direktīvas 2. panta e) punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka:

               —

               lai atzītu smagu un individuālu draudu esamību alternatīvās aizsardzības pieteikuma iesniedzēja dzīvībai vai veselībai, nav nepieciešams, lai pieteikuma iesniedzējs pierādītu, ka šie draudi ir vērsti konkrēti pret viņu sakarā ar apstākļiem, kas raksturo viņa individuālo stāvokli;

               —

               šādu draudu esamība izņēmuma kārtā var tikt uzskatīta par pierādītu, ja plaši izplatītās vardarbības, kas raksturo notiekošo bruņoto konfliktu, pakāpe – kuru novērtē kompetentās valsts iestādes, kurās ir iesniegts alternatīvās aizsardzības pieteikums, vai tās dalībvalsts tiesas, kurās izskatīšanai ir nodots lēmums, ar kuru ir noraidīts šāds pieteikums, – sasniedz tādu līmeni, ka pastāv nopietni un pamatoti iemesli uzskatīt, ka civiliedzīvotājs, ja tas atgrieztos attiecīgajā valstī vai reģionā, būtu pakļauts reālam minēto draudu riskam tāpēc vien, ka viņš atrodas šajā teritorijā.

      (1)  OV C 8, 12.01.2008.


title: Lieta T-440/12: Prasība, kas celta 2012. gada 5. oktobrī — Moreda-Riviere Trefilerías /Komisija

text:
               1.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 373/12

         Prasība, kas celta 2012. gada 5. oktobrī — Moreda-Riviere Trefilerías/Komisija
   (Lieta T-440/12)
   2012/C 373/19
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Spānija) (pārstāvji — F. González Díaz, advokāts, un P. Herrero Prieto, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               saskaņā ar LESD 264. pantu atcelt Eiropas Komisijas 2012. gada 25. jūlija lēmumu lietā COMP/38.344 — priekšspriegojuma tērauds;

               —

               saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas Statūtu 24. pantu un Vispārējās tiesas Reglamenta 64. panta 3. punkta d) apakšpunktu lūgt Komisijai iesniegt dokumentus, aprēķinus un citu informāciju par faktiskajiem un/vai tiesiskajiem apstākļiem, pamatojoties uz kuriem, tā ir apmierinājusi Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin iesniegtos pieteikumus par nespēju samaksāt un/vai piekritusi samazināt ArcelorMittal maksājamo naudas sodu;

               —

               katrā ziņā piespriest Eiropas Komisijai segt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-438/12 Global Steel Wire/Komisija jau izvirzītie.


title: Lieta C-431/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van beroep te Brussel (Beļģija) 2009. gada 2. novembra rīkojumu — N.V. Airfield , B.V. Canal Digitaal/C.V.B.A. Belgische Vereniging van Auteurs , Componisten en Uitgevers ( Sabam )

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van beroep te Brussel (Beļģija) 2009. gada 2. novembra rīkojumu — N.V. Airfield, B.V. Canal Digitaal/C.V.B.A. Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (Sabam)
   (Lieta C-431/09)
   2010/C 24/43
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: N.V. Airfield, B.V. Canal Digitaal

      Atbildētāja: C.V.B.A. Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (Sabam)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar Direktīvu 93/83 (1) ir pretrunā, ja digitālās satelīttelevīzijas pakalpojumu piedāvātājam tiek uzlikts pienākums saņemt tiesīgo personu piekrišanu gadījumā, ja raidsabiedrība savus programmu nesēju signālus caur stacionāro savienojumu vai caur kodētu satelīta signālu pārraida no tās neatkarīgam satelīttelevīzijas pakalpojumu sniedzējam, kurš šos signālus uzdod saistītai sabiedrībai kodēt un pārraidīt uz satelītu, un pēc tam šie signāli ar raidsabiedrības piekrišanu kā televīzijas kanālu paketes sastāvdaļa tiek pārraidīti satelīttelevīzijas pakalpojumu sniedzēja abonentiem, kuri programmas var skatīties vienlaicīgi un negrozītā veidā, izmantojot satelīttelevīzijas pakalpojumu sniedzēja piešķirtu dekodēšanas karti vai Smartcard?

               2)

               Vai ar Direktīvu 93/83 ir pretrunā, ja digitālās satelīttelevīzijas pakalpojumu piedāvātājam tiek uzlikts pienākums saņemt tiesīgo personu piekrišanu gadījumā, ja raidsabiedrība savus programmu nesēju signālus atbilstoši neatkarīga satelīttelevīzijas pakalpojumu sniedzēja norādījumiem pārraida uz satelītu un pēc tam šie signāli ar raidsabiedrības piekrišanu kā televīzijas kanālu paketes sastāvdaļa tiek pārraidīti satelīttelevīzijas pakalpojumu sniedzēja abonentiem, kuri programmas var skatīties vienlaicīgi un negrozītā veidā, izmantojot satelīttelevīzijas pakalpojumu sniedzēja piešķirtu dekodēšanas karti vai Smartcard?

      (1)  Padomes 1993. gada 27. septembra Direktīva 93/83/EEK par dažu noteikumu saskaņošanu attiecībā uz autortiesībām un blakustiesībām, kas piemērojamas satelītu apraidei un kabeļu retranslācijai (OV L 248, 15. lpp.).


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2005. gada 24. februārī lietā C-327/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/43/EK — Netranspozīcija noteiktajā termiņā)

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 24. februārī
   lietā C-327/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2000/43/EK - Netranspozīcija noteiktajā termiņā)
   (2005/C 93/05)
   tiesvedības valoda - somu
   Lietā C-327/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 27. jūlijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji D. Martin un M. Huttunrn) pret Somijas Republiku (pārstāve T. Pynnä), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta, tiesneši J. Markarczyk un J. Klučka (referents), ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2005. gada 24. februārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot attiecībā uz Ālandu salu reģionu normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvu 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības, Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 239, 25.09.2004.


title: Lieta C-56/08: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums (Tallinna Halduskohus (Igaunijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pärlitigu OÜ/Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Apakšpozīcija KN 05119110 — Apakšpozīcija KN 03032200 — Saimniecībās audzētu Atlantijas lašu saldēti mugurkauli — Regula (EK) Nr. 85/2006 — Antidempinga maksājumi)

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/8

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums (Tallinna Halduskohus (Igaunijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pärlitigu OÜ/Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   (Lieta C-56/08) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Apakšpozīcija KN 05119110 - Apakšpozīcija KN 03032200 - Saimniecībās audzētu Atlantijas lašu saldēti mugurkauli - Regula (EK) Nr. 85/2006 - Antidempinga maksājumi)
   2009/C 220/12
   Tiesvedības valoda — igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Tallinna Halduskohus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Pärlitigu OÜ

      Atbildētājs: Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tallinna Halduskohus — Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.) I pielikuma redakcijā, kas piemērojama faktiem pamata prāvā, interpretācija — Padomes 2006. gada 17. janvāra Regulas (EK) Nr. 85/2006 par galīgā antidempinga maksājuma uzlikšanu un uzliktā pagaidu maksājuma galīgu iekasēšanu par saimniecībās audzētu Norvēģijas izcelsmes lašu importu (OV L 15, 1. lpp.) 1. panta 5. punkta spēkā esamība — Klasificēšana pozīcijā 0303220015 (saldētie saimniecībās audzētie laši, citi) vai 0511911000 (zivju atkritumi), lai iekasētu antidempinga maksājumus — Saimniecībās audzētu Atlantijas lašu saldēti mugurkauli, kas iegūti pēc zivju filejas atdalīšanas

      Rezolutīvā daļa:

   Kombinētā nomenklatūra, kas ir ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā ir izdarīti grozījumi ar Komisijas 2005. gada 27. oktobra Regulu (EK) Nr. 1719/2005, ir jāinterpretē tādējādi, ka saimniecībās audzētu Atlantijas lašu (Salmo salar) saldēti mugurkauli, kas iegūti pēc zivju filejas atdalīšanas, ir jāklasificē ar kodu KN 0303 22 00 ar nosacījumu, ka muitošanas brīdī šī prece ir derīga cilvēku pārtikai, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 92, 12.04.2008.


title: lieta T-54/05: Prasība pret Eiropas Savienības Padome, ko Anke Kröppelin iesniedza 2005. gada 28. janvarī

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/29

         Prasība pret Eiropas Savienības Padome, ko Anke Kröppelin iesniedza 2005. gada 28. janvarī
   (lieta T-54/05)
   (2005/C 193/48)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 28. janvarī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Anke Krepelina [Anke Kröppelin], ar dzīvesvietu Briselē (Beļģija), kuru pārstāv Sebastians Orlandi [Sébastien Orlandi], Ksavjē Martēns [Xavier Martin], Alberts Kūlens [Albert Coolen], Etienne Marchal [Etjēns Maršals] un Žans-Noels Luī [Jean-Noël Louis], avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt Padomes lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītājas lūgums atcelt Padomes lēmumu prasītājai nepiešķirt ekspatriācijas pabalstu un no tā izrietošās tiesības;

               2)

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati, uz kuriem atsaucas prasītāja, ir identiski tiem, uz kuriem šī pati prasītāja atsaucas lietā T-408/04 (1).

      (1)  OV C 300, 4.12.2004., 50 .lpp.


title: Lieta C-507/15: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 16. februāra spriedums (Rechtbank van Koophandel te Gent (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd/Petersime NV Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pašnodarbināti tirdzniecības pārstāvji — Direktīva 86/653/EEK — Dalībvalstu tiesību aktu saskaņošana — Transponēšanas likums Beļģijā — Tirdzniecības pārstāvības līgums — Beļģijā reģistrēts pilnvarotājs un Turcijā reģistrēts pārstāvis — Klauzula par Beļģijas tiesību aktu izvēli — Nepiemērojami tiesību akti — EEK un Turcijas Asociācijas līgums — Saderība

text:
               10.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/8

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 16. februāra spriedums (Rechtbank van Koophandel te Gent (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd/Petersime NV

   (Lieta C-507/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pašnodarbināti tirdzniecības pārstāvji - Direktīva 86/653/EEK - Dalībvalstu tiesību aktu saskaņošana - Transponēšanas likums Beļģijā - Tirdzniecības pārstāvības līgums - Beļģijā reģistrēts pilnvarotājs un Turcijā reģistrēts pārstāvis - Klauzula par Beļģijas tiesību aktu izvēli - Nepiemērojami tiesību akti - EEK un Turcijas Asociācijas līgums - Saderība)
   (2017/C 112/12)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van Koophandel te Gent

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Agro Foreign Trade & Agency Ltd

      Atbildētāja: Petersime NV

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1986. gada 18. decembra Direktīva 86/653/EEK par dalībvalstu tiesību aktu koordinēšanu attiecībā uz pašnodarbinātiem tirdzniecības pārstāvjiem un Līgums par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju, ko 1963. gada 12. septembrī Ankarā parakstīja Turcijas Republika, no vienas puses, un EEK dalībvalstis un Kopiena, no otras puses, un kas Kopienas vārdā ir noslēgts, apstiprināts un ratificēts ar Padomes 1963. gada 23. decembra Lēmumu 64/732/EEK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj valsts tiesisko regulējumu, ar ko transponē šo direktīvu attiecīgās dalībvalsts tiesībās un kas no savas piemērošanas jomas izslēdz tirdzniecības pārstāvības līgumu, saskaņā ar kuru tirdzniecības pārstāvis ir reģistrēts Turcijā, kur tas veic no šā līguma izrietošās darbības, un pilnvarotājs ir reģistrēts minētajā dalībvalstī, tādēļ šādos apstākļos tirdzniecības pārstāvis nevar atsaukties uz tiesībām, kuras šī direktīva garantē tirdzniecības pārstāvjiem pēc šāda tirdzniecības pārstāvības līguma izbeigšanas.

      (1)  OV C 414, 14.12.2015.


title: Lieta T-204/07: Prasība, kas celta 2007. gada 4. jūnijā — Itālija/Komisija

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/40

         Prasība, kas celta 2007. gada 4. jūnijā — Itālija/Komisija
   (Lieta T-204/07)
   (2007/C 170/77)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas — Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2007. gada 26. marta paziņojumu Nr. 03059 par POR Sardīnijā 2000-2006 (Nr. CCI 1999 IT 16 1PO 010) — Komisijas maksājumi citā apmērā, nekā tika prasīts;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas — Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts — Programmas un projekti Kiprā, Grieķijā, Ungārijā, Itālijā, Maltā un Nīderlandē — 2007. gada 14. maija paziņojumu Nr. 04718 par POR Sardīnijā 2000-2006 (Nr. CCI 1999 IT 16 1PO 010) — Komisijas maksājumi citā apmērā, nekā tika prasīts;

               —

               kā arī atzīt par spēkā neesošu saistītos aktus un iepriekš pieņemtos aktus, sekojoši piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā tie, kuri norādīti lietā T-345/04 Itālijas Republika/Komisija (1).

      (1)  OV C 262, 23.10.2004., 55. lpp.


title: Lieta T-11/09: Prasība, kas celta 2009. gada 14. janvarī — Özdemir /ITSB — Aktieselskabet af  21. november 2001 ( James Jones )

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/47

         Prasība, kas celta 2009. gada 14. janvarī — Özdemir/ITSB — Aktieselskabet af 21. november 2001 (“James Jones”)
   (Lieta T-11/09)
   (2009/C 55/85)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rahmi Özdemir, Dreieich (Vācija) (pārstāvji — M. Heinrich, I. Hoes, C. Schröder, K. von Werder un J. Wittenberg, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Aktieselskabet af 21. november 2001, Brande (Dānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 3. novembra spriedumu lietā R 858/2007-2;

               —

               noraidīt procesa Apelāciju padomē otras dalībnieces 2005. gada 25. janvāra iebildumus pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 493 137; un

               —

               piespriest otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies sakarā ar iebildumu procesu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “James Jones” attiecība uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 1 107 747 vārdiskai preču zīmei “Jack & Jones” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 18. un 25. klasē; Apvienotās Karalistes preču zīmes reģistrācija Nr. 2 063 437 vārdiskai preču zīmei “Jack Jones” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; Beniluksa preču zīmes reģistrācija Nr. 474 622 vārdiskai preču zīmei “Jack Jones” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; Dānijas preču zīmes reģistrācija Nr. VR 1990 06569 vārdiskai preču zīmei “Jack & Jones” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecība uz visām apstrīdētajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini novērtējusi, ka pastāvēja attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja; Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padomei neesot iesniegti pierādījumi par Apvienotās karalistes preču zīmes reģistrācijas Nr. 2 063 437 izmantošanu.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 14. aprīlī lietā C-157/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 68/360/EEK, Direktīva 73/148/EEK, Direktīva 90/365/EEK un Direktīva 64/221/EEK — Uzturēšanās tiesības — Uzturēšanās atļauja — Trešās valsts pilsonis, Kopienas pilsoņa ģimenes loceklis — Uzturēšanās atļaujas izsniegšanas termiņš)

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/6

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 14. aprīlī
   lietā C-157/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 68/360/EEK, Direktīva 73/148/EEK, Direktīva 90/365/EEK un Direktīva 64/221/EEK - Uzturēšanās tiesības - Uzturēšanās atļauja - Trešās valsts pilsonis, Kopienas pilsoņa ģimenes loceklis - Uzturēšanās atļaujas izsniegšanas termiņš)
   (2005/C 132/11)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Lietā C-157/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 7. aprīlī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. O'Reilija [C. O'Reilly] un L. Eskobars Gerero [L. Escobar Guerrero]) pret Spānijas Karalisti (pārstāve — N. Diasa Abada [N. Díaz Abad]), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši K. Gulmans [C. Gulmann], J. Makarčiks [J. Makarczyk] (referents), P. Kūris [P. Kūris] un J. Klučka [J. Klučka], ģenerāladvokāte K. Štiksa-Hakla [C. Stix-Hackl], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 14. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

                           —

                           pareizi netransponējot valsts tiesiskajā kārtībā Padomes 1968. gada 15. oktobra Direktīvu 68/360/EEK par ierobežojumu atcelšanu attiecībā uz dalībvalstu darba ņēmēju un viņu ģimeņu pārvietošanos un uzturēšanos Kopienā, Padomes 1973. gada 21. maija Direktīvu 73/148/EEK par dalībvalstu pilsoņu pārvietošanās un uzturēšanās Kopienā ierobežojumu atcelšanu saistībā ar uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanu un Padomes 1990. gada 28. jūnija Direktīvu 90/365/EEK par tādu darbinieku un pašnodarbinātu personu uzturēšanās tiesībām, kas pārtraukušas profesionālo darbību, un jo īpaši uzliekot par pienākumu trešās valsts pilsoņiem, kas ir ģimenes locekļi Kopienas pilsonim, kurš īsteno brīvas pārvietošanās tiesības, iepriekš saņemt uzturēšanās vīzu, lai tiem izsniegtu uzturēšanās atļauju, un

                           —

                           neizsniedzot uzturēšanās atļauju cik drīz vien iespējams un ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc minētās atļaujas pieprasīšanas dienas, tādējādi pārkāpjot Padomes 1964. gada 25. februāra Direktīvas 64/221/EEK par īpašu pasākumu saskaņošanu attiecībā uz ārvalstnieku pārvietošanos un uzturēšanos, kas ir attaisnojami ar sabiedrisko kārtību, valsts drošību un veselības aizsardzību, noteikumus,

                     Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs Direktīvas;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 135, 07.06.2003.


title: Lieta F-82/11: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 1. oktobra spriedums — Loukakis u.c./Parlaments (Civildienests — Parlamenta personāla komiteja — Vēlēšanas — Nelikumības vēlēšanu procesā)

text:
               11.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/28

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 1. oktobra spriedums — Loukakis u.c./Parlaments
   (Lieta F-82/11) (1)

   (Civildienests - Parlamenta personāla komiteja - Vēlēšanas - Nelikumības vēlēšanu procesā)
   2014/C 9/44
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Nicolaos Loukakis u.c. (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — M.-A. Lucas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — S. Seyr un M. Ecker, pārstāvji, kuriem sākotnēji palīdzēja D. Waelbroeck, advokāts, vēlāk — A. Duron, advokāts)

      Personas, kas iestājušās lietā: Solidarité pour les agents et fonctionnaires européens, Syndicat général du personnel des organismes européens, Fédération de la fonction publique européenne un Pluralist (pārstāvis — J. Choucroun, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atzīt, ka Parlamenta personāla komitejas vēlēšanas un Eiropas Parlamenta atturēšanās no darbībām, kas būtu vērstas pret dažādām nelikumībām, kas ietekmējušas vēlēšanu procesu, ir prettiesiskas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Parlamenta 2011. gada 20. maija lēmumu, kas pieņemts klusējot, nevērsties pret nelikumībām, kas ietekmējušas personāla komitejas 2010. gada novembra vēlēšanas;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus pats un atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājiem;

               4)

               Arodbiedrības Solidarité pour les agents et fonctionnaires européens, Syndicat général du personnel des organismes européens, Fédération de la fonction publique européenne, no vienas puses, un arodbiedrība Pluralist, no otras puses, sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 340, 19.11.2011., 41. lpp.