title: Lieta C-514/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 18. decembrī ierosinājusi Armacell Enterprise GmbH par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2006. gada 10. oktobra spriedumu lietā T-172/05 Armacell Enterprise GmbH pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/17

         Apelācija, ko 2006. gada 18. decembrī ierosinājusi Armacell Enterprise GmbH par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2006. gada 10. oktobra spriedumu lietā T-172/05 Armacell Enterprise GmbH pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-514/06 P)
   (2007/C 56/30)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Armacell Enterprise GmbH (pārstāvis — O. Spuhler, Rechtsanwalt)

      Cits lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas 2006. gada 10. oktobra spriedumu lietā T-172/05;

               —

               uzdot Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies, izskatot lietu Tiesā;

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 23. februāra lēmumu lietā R 552/2004-1;

               —

               uzdot Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies, izskatot lietu Pirmās instances tiesā, kā arī tiesāšanās izdevumus procesā Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka apstrīdētais Pirmās instances tiesas spriedums ir balstīts uz nepareizu interpretāciju tiesību normās paredzētajai preču zīmju līdzības prasībai saskaņā ar Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) par Kopienas preču zīmi (turpmāk tekstā — “Regula par Kopienas preču zīmi”) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Apelācijas sūdzības iesniedzēja tāpat apgalvo — tas, ka Pirmās instances tiesa neapskatīja preču zīmju līdzības jautājumu no angliski runājošas sabiedrības viedokļa, ir būtisks procesuāls pārkāpums Regulas par Kopienas preču zīmi 63. panta 2. punkta izpratnē.

      (1)  OV L 11, 1. lpp.


title: Lieta T-157/16 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 17. novembra spriedums – Fedtke/EESK Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Apstiprinošs akts — Jauni un būtiski fakti — Pierādīšanas pienākums

text:
               9.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/36

         Vispārējās tiesas 2016. gada 17. novembra spriedums – Fedtke/EESK
   (Lieta T-157/16 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Apstiprinošs akts - Jauni un būtiski fakti - Pierādīšanas pienākums)
   (2017/C 006/45)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ingrid Fedtke (Wezembeek-Oppem, Beļģija) (pārstāvis – M.-A. Lucas, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) (pārstāvji – M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal un L. Camarena Januzec, pārstāvji, kuriem palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 5. februāra rīkojumu lietā Fedtke/EESK (F-107/15, EU:F:2016:15), kurā ir lūgts atcelt šo rīkojumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 5. februāra rīkojumu lietā Fedtke/EESK (F-107/15);

               2)

               nodot lietu citai Vispārējās tiesas palātai, nevis tai, kas ir izskatījusi šo apelācijas sūdzību;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās uzdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 191, 30.5.2016.


title: Lieta F-88/06: Civildienesta tiesas 2006. gada 21. decembra rīkojums — Pantalis pret Komisiju

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/50

         Civildienesta tiesas 2006. gada 21. decembra rīkojums — Pantalis pret Komisiju
   (Lieta F-88/06) (1)

   (2006/C 331/112)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 281, 18.11.2006., 44. lpp.


title: Lieta F-38/06: Prasība, kas celta  2006. gada 14. aprīlī  —  Irène Bianchi  pret Eiropas Izglītības fondu

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/37

         Prasība, kas celta 2006. gada 14. aprīlī — Irène Bianchi pret Eiropas Izglītības fondu
   (Lieta F-38/06)
   (2006/C 143/71)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Irène Bianchi, Turīna (Itālija) (pārstāvis — M.A. Lukas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Izglītības fonds
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Fonda direktores lēmumu nepagarināt līgumu ar prasītāju kā pagaidu darbinieci, par ko viņai tika paziņots ar 2005. gada 24. oktobra paziņojumu;

               —

               piespriest Fondam atlīdzināt prasītājai nodarītos materiālos zaudējumus un morālo kaitējumu, kā arī likumiskos procentus;

               —

               piespriest Eiropas Izglītības fondam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, kas 2002. gadā tika pieņemta darbā Fondā saskaņā ar pagaidu darbinieka līgumu, kas sākotnēji tika noslēgts uz trīs gadiem un pēc tam pagarināts līdz 2006. gada 15. aprīlim, apstrīd lēmumu nepagarināt viņas līgumu pēc šī datuma.
   Savas prasības atcelt tiesību aktu pamatojumam viņa min četrus pamatus, no kuriem pirmais ir par vispārējā tiesību principa par tiesībām uz aizstāvēšanos un Civildienesta noteikumu 26. panta pārkāpumu, jo Fonda direktorei adresētais finanšu departamenta vadītāja negatīvais vērtējums nedz tika nodots prasītājai, ne arī ievietots viņas lietā.
   Otrais pamats ir par pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu, ko rada Fonda direktora 1997. gada 26. februāra lēmums par līgumu pagarināšanu, un Civildienesta noteikumu 25. panta otrās daļas pārkāpumu, jo prasītāja netika pietiekami informēta par apstrīdētā lēmuma pamatojumu.
   Trešais pamats ir par vairākiem iepriekšminētajā 1997. gada 26. februāra lēmumā noteikto procedūru pārkāpumiem.
   Ceturtais pamats ir par acīmredzamām kļūdām vērtējumā, ko Fonda direktore ir pieļāvusi attiecībā uz prasītājas kompetences nepieciešamību saistībā ar administratīvo asistentu amatiem pēc reformas, attiecībā uz to, kā prasītāja ir pildījusi savus pienākumus, kā arī attiecībā uz dienesta interesēm.
   Savas prasības par zaudējumu atlīdzību pamatojumam prasītāja atzīmē, ka apstrīdētā lēmuma nelikumības ir daudzu pārkāpumu pamats, kas viņai ir nodarīti un var nodarīt būtisku un neatgriezenisku morālo un materiālo kaitējumu.


title: Lieta T-351/09: Prasība, kas celta 2009. gada 4. septembrī — Acetificio Marcello de Nigris/Komisija

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/36

         Prasība, kas celta 2009. gada 4. septembrī — Acetificio Marcello de Nigris/Komisija
   (Lieta T-351/09)
   2009/C 256/64
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Acetificio Marcello de Nigris Srl, Afragola (Itālija) (pārstāvji — P. Perani un P. Pozzi, avvocati)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka apzīmējuma “Aceto Balsamico di Modena” reģistrācija aizsargāto ģeogrāfisko izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu reģistrā kā aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi ir pretēja Regulas Nr. 510/2006 3. pantam, kā arī Kopienu tiesiskajā regulējumā skaidri paredzētajām procesuālajām garantijām;

               —

               atcelt 2009. gada 4. jūlijā publicēto Eiropas Kopienas Komisijas 2009. gada 3. jūlija Regulu Nr. 583/2009 par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargātu cilmes vietu nosaukumu un aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Aceto Balsamico di Modena (AĢIN))

               —

               atcelšanas rezultātā pieņemt visus aktus un pasākumus, kas vajadzīgi, lai atceltu aizsargātās ģeogrāfiskās izcelsmes apzīmējuma “Aceto Balsamico di Modena” reģistrāciju aizsargāto ģeogrāfisko izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu reģistrā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja šajā lietā, kas nodarbojas ar vīna etiķa un citu garšvielu, tostarp Modenas vīna etiķa ražošanu un pārdošanu, iebilst pret apzīmējuma “Aceto Balsamico di Modena” kā aizsargātās ģeogrāfiskās izcelsmes norādi reģistrāciju, kas paredzēta apstrīdētajā regulā.
   Savu apgalvojumu pamatojumam prasītāja norāda, ka:

               —

               pārkāpts Padomes 2006. gada 20. marta Regulas (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (1) 3. pants tiktāl, ciktāl ar Modenas vīna etiķa ražošanas attīstību saistītie vēsturiskie fakti lielā mērā norāda uz to, ka starp šiem ražojumiem un ģeogrāfisko vietu nav nekādas saiknes. Tas ir neapstrīdami, ka vairāku desmitu gadu garumā lielākā daļa Itālijā un ārpus tās pārdotā Modenas vīna etiķu tiek ražoti ārpus vēsturiskās izcelsmes teritorijas. Šajā sakarā attiecīgais apzīmējums attiecas uz tādu preci, kas tiek ražota atbilstoši noteiktām ražošanas metodēm un tai ir noteiktas raksturiezīmes, kuras tomēr nav atkarīgas no ražošanas vietas;

               —

               prasītājai nav dota iespēja iebilst pret apzīmējuma “Aceto Balsamico di Modena” reģistrāciju par aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi. Šajā sakarā tā apgalvo, ka vairāku secīgu notikumu rezultātā attiecīgo ģeogrāfisko norādi šajā gadījumā reģistrēja kā aizsargātu ģeogrāfiskas izcelsmes norādi, nedodot prasītājai iespēju iesniegt pamatotus iebildumus, pretēji procesuālajām garantijām, kas paredzētas gan Padomes 1992. gada 14. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2081/1992 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2) 7. panta 3. punktā, gan spēkā esošās Regulas Nr. 510/2006 5. panta 5. punktā.

      (1)  OV L 93, 31.03.2006, 12. lpp.

      (2)  OV L 208, 24.07.1992, 1. lpp.


title: Lieta C-90/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas 2008. gada 18. decembra spriedumu lietā T-85/06 General Química u.c./Komisija iesniegusi General Química, S.A., Repsol Química, S.A., Repsol YPF, S.A.

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/20

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas 2008. gada 18. decembra spriedumu lietā T-85/06 General Química u.c./Komisija iesniegusi General Química, S.A., Repsol Química, S.A., Repsol YPF, S.A.
   (Lieta C-90/09 P)
   2009/C 90/32
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: General Química, S.A., Repsol Química, S.A., Repsol YPF, S.A. (pārstāvji – J. M. Jiménez-Laiglesia Oñate un J. Jiménez-Laiglesia Oñate, advokāti)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt 2008. gada 18. decembra spriedumu lietā T-85/06 tiktāl, ciktāl tajā noraidīts atcelšanas pamats par acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pamatojuma trūkumu par apelācijas sūdzības iesniedzēju solidāro atbildību;

               —

               atcelt lēmuma 1.panta g) un h) apakšpunktu un 2. panta d) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tie ir vērsti pret Repsol YPF un Repsol Química kā par kopīgi un solidāri atbildīgām par General Química izdarīto EKL 81. panta 1. punkta pārkāpumu un pakārtoti – tiktāl, ciktāl lēmums ir vērsts pret Repsol YP, abos gadījumos atbilstošā veidā samazinot uzlikto sodu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības priekšmets ir lēmuma par uz Repsol Química un Repsol YPF attiecināto atbildību par General Química, S.A. pārmestajām darbībām atcelšanas pamata noraidījums. Spriedumā Pirmās instances tiesa kļūdaini pieņem atbildības attiecināšanas kritēriju, kam nav nekāda sakara ne ar lietas faktiem un apstākļiem, ne ar General Química izdarīto pārkāpumu. Spriedumā kļūdaini mātes sabiedrībai piedēvēta atbildība par tās meitas sabiedrību, uzskatot, ka pastāv ekonomiska vienība, pamatojoties tikai uz vienkāršu iespēju vai mātes sabiedrības spēju noteicoši ietekmēt meitas sabiedrību. Tajā arī nav izskaidrots, kāpēc tajā atzītie fakti pierāda noteicošas ietekmes pastāvēšanu, un atmesti vai sagrozīti citi lietas materiālos esošie fakti. Turklāt tajā kļūdaini piemērota judikatūrā iedibinātā prezumpcija gadījumos, kad mātes sabiedrībai pieder viss pamatkapitāls, un apvērsts pierādīšanas pienākums, neprecizējot, kādi pierādījumi jāiesniedz, lai prezumpciju atspēkotu. Spriedumā Komisijai piešķirta neierobežota prezumpcijas atspēkošanai iesniegto pierādījumu izvērtēšanas un izlemšanas brīvība. Tā rezultātā prezumpcija faktiski ir neatspēkojama. Tāpat papildus tam, ka Repsol YPF atbildība nav ne individualizēta, ne viennozīmīga, spriedumā ir pieļauta kļūda, automātiski attiecinot uz grupas priekšgalā esošo mātes sabiedrību prezumpciju, kas balstīta tikai uz spēju izrādīt noteicošu ietekmi. Atbildība ir attiecināta uz sabiedrību grupu, nevis uz uzņēmumu kā ekonomisku vienību, un šī atbildība turklāt ir neatspēkojama.


title: Lieta T-208/09: Vispārējās tiesas 2009. gada 14. decembra rīkojums — Mars /ITSB — Marc ( MARC Marlon Abela Restaurant Corporation )

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/49

         Vispārējās tiesas 2009. gada 14. decembra rīkojums — Mars/ITSB — Marc (“MARC Marlon Abela Restaurant Corporation”)
   (Lieta T-208/09) (1)

   2010/C 37/77

      Tiesvedības valoda — angļu

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 167, 18.07.2009.


title: Lieta C-403/14: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 4. novembra rīkojums (Administrativen sad – Varna (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Vekos Trade”AD/Direktor na Direktsia“Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika”Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/24

      Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 4. novembra rīkojums (Administrativen sad – Varna (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Vekos Trade”AD/Direktor na Direktsia“Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika”Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      (Lieta C-403/14) (1)

      (2015/C 016/40)
      Tiesvedības valoda – bulgāru
      Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 395, 10.11.2014.


title: Lieta T-287/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 8. novembra rīkojums — Unilever España un Unilever /ITSB — Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos ( “MED FRIGO S.A.” )

text:
               7.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/24

         Vispārējās tiesas 2011. gada 8. novembra rīkojums — Unilever España un Unilever/ITSB — Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (“MED FRIGO S.A.”)
   (Lieta T-287/10) (1)

   2012/C 6/44
   Tiesvedības valoda — angļu
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 234, 28.08.2010.


title: Lieta T-397/11: Prasība, kas celta 2011. gada 26. jūlijā — Symfiliosi /FRA

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/36

         Prasība, kas celta 2011. gada 26. jūlijā — Symfiliosi/FRA
   (Lieta T-397/11)
   2011/C 282/70
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Symfiliosi (Nikozija, Kipras Republika) (pārstāvis — L. Christodoulou, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra (FRA)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2011. gada 23. maija lēmumu par pirmā pamatlīguma piešķiršanu First Elements un otrā pamatlīguma piešķiršanu Symfiliosi publiskā iepirkuma procedūrā F/SE/10/03 — 12. daļa Kipra;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūrai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatošanai prasītāja atsaucas uz vienu galveno pamatu, saskaņā ar kuru aģentūra nav pamatojusi savu lēmumu. Tālāk tā apstrīd piedāvājumu novērtēšanas būtību, apgalvojot, ka tā ir bijusi patvaļīga, nepamatota un prettiesiska.


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 28. oktobrī lietā C-4/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 98/44/EK — Izgudrojumu tiesiskā aizsardzība biotehnoloģijā — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/18

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2004. gada 28. oktobrī
   lietā C-4/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 98/44/EK - Izgudrojumu tiesiskā aizsardzība biotehnoloģijā - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 6/33)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā C-4/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 8. janvārī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāves – K. Banks un C. Schmidt) pret Austrijas Republiku (pārstāvis – H. Dossi), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: ceturtās palātas priekšsēdētāja pienākumu izpildītājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesneši K. Schiemann un M. Ilešič (referents), ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 28. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai panāktu atbilstību Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 6. jūlija Direktīvai 98/44/EK par izgudrojumu tiesisko aizsardzību biotehnoloģijā, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Austrijas Republika atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 47, 21.2.2004.


title: Lieta T-86/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 22. septembra spriedums — Evropaïki Dynamiki /Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Informātikas pakalpojumu sniegšana, kas ietver zivsaimniecības un jūras lietu ģenerāldirektorāta informācijas sistēmu uzturēšanu un attīstīšanu — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Vienlīdzīga attieksme — Pārskatāmība — Piešķiršanas kritēriji — Interešu konflikts — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/15

         Vispārējās tiesas 2011. gada 22. septembra spriedums — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-86/09) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Informātikas pakalpojumu sniegšana, kas ietver zivsaimniecības un jūras lietu ģenerāldirektorāta informācijas sistēmu uzturēšanu un attīstīšanu - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Vienlīdzīga attieksme - Pārskatāmība - Piešķiršanas kritēriji - Interešu konflikts - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   2011/C 319/28
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis, P. Katsimani un M. Dermitzakis, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — N. Bambara un E. Manhaeve, piedaloties J. Stuyck, avocat)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas 2008. gada 12. decembra lēmumu, ar kuru noraida prasītājas iesniegto piedāvājumu atklātā konkursa procedūras MARE/2008/01 ietvaros par informātikas pakalpojumu sniegšanu, kas ietver Komisijas zivsaimniecības un jūras lietu ģenerāldirektorāta informācijas sistēmu uzturēšanu un attīstīšanu (OV 2008, S 115), kā arī [prasība atcelt] lēmumu par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu citam pretendentam, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               piespriest Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 113, 16.05.2009.


title: Lieta F-100/15: Prasība, kas celta 2015. gada 6. jūlijā – ZZ/EIB

text:
               14.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/41

         Prasība, kas celta 2015. gada 6. jūlijā – ZZ/EIB
   (Lieta F-100/15)
   (2015/C 414/51)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – L. Isola un G. Isola, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt, pirmkārt, prasītāja novērtējuma ziņojumu par 2013. gadu un, otrkārt, EIB secīgos un ar to saistītos lēmumus, tostarp lēmumu nepaaugstināt viņu D pakāpē, kā arī prasība atlīdzināt morālo un mantisko kaitējumu, kāds, iespējams, nodarīts

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Pārsūdzību izskatīšanas komitejas lēmumu, kas datēts ar 2014. gada 8. decembri, nosūtot tai lietu pēc tam, kad noteikti kritēriji, kuri tai ir jāizpilda, pieņemot jauno lēmumu;

               —

               atcelt pamatnostādnes, ko Cilvēkresursu direkcija ir noteikusi paziņojumā “Personāla novērtēšanas pamatnostādnes 2013. gadam”, tiktāl, ciktāl tajās ir paredzēts, ka galīgais vērtējums ir jāpauž vārdiskā sintēzē, ne reizi nedefinēdama atbilstošos formulējumus;

         pakārtoti:

               —

               atcelt visu 2013. gada novērtējuma ziņojumu (daļā novērtējums tādēļ, ka tajā prasītājam nav sniegts vērtējums “izcils sniegums” vai “ļoti labs sniegums” un nav ierosināts paaugstināt viņu amatā D pakāpē, un, visbeidzot, tādēļ, ka tajā nav paredzēta viņa karjeras attīstība un nav noteikti viņa mērķi 2014. gadam);

               —

               atcelt visus saistītos, secīgos un iepriekšējos aktus, tostarp paaugstinājumus, kas ir nodoti atklātībā ar paziņojumu “Performance Evaluation exercise 2013 – List of promotions and awards”, kas tika izplatīts 2014. gada 31. martā;

               —

               konstatēt, ka pret viņu ir bijusi vērsta psiholoģiskā vardarbība;

               —

               konstatēt Eiropas Savienības atbildību par pamudināšanu uz psiholoģisko vardarbību un noteikumu par “lietas taisnīgu izskatīšanu” pārkāpumu;

               —

               piespriest atbildētājiem solidāri samaksāt taisnīgu kompensāciju par fizisko, morālo un mantisko kaitējumu, kas sīki norādīts šī prasības pieteikuma 112.–120. punktā;

               —

               piespriest atbildētājiem solidāri samaksāt nokavējuma procentus un kompensācijas procentus, un kompensēt naudas vērtības krišanos attiecībā uz atzītajām summām;

               —

               piespriest abiem atbildētājiem atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-342/11: Prasība, kas celta 2011. gada 30. jūnijā — CEEES un Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio /Komisija

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/40

         Prasība, kas celta 2011. gada 30. jūnijā — CEEES un Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio/Komisija
   (Lieta T-342/11)
   2011/C 252/90
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio (CEEES) (Spānija) un Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio (Madride, Spānija) (pārstāvji — A. Hernández Pardo, advokāts, un B. Marín Corral, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto aktu; un

               —

               iepriekš minētā rezultātā noteikt, ka Komisijai ir jāpiemēro REPSOL [naudas sods] vai periodisks soda maksājums par Regulas Nr. 1/2003 9. panta pārkāpumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir par Eiropas Komisijas 2011. gada 28. aprīlī lietā COMP/39.461/CEEES AOP-REPSOL pieņemto lēmumu par to, vai pieņemt izskatīšanai prasītāju 2007. gada 30. maijā iesniegto sūdzību. Šīs sūdzības pamatā bija trīs galvenie apgalvojumi:

               a)

                  Asociación de Operadores Petrolíferos (AOP) un tās biedru noslēgtu, konkurenci to starpā ierobežojošu horizontālu vienošanos esamība;

               b)

               LESD 101. un 102. panta pārkāpums, uzturot mazumtirdzniecības cenas;

               c)

               saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 9. pantu Komisijas 2006. gada 12. aprīlī pieņemtā Lēmuma 2006/446/EK par procesu saskaņā ar EK līguma 81. pantu (Lieta COMP/B-1/38.348 — Repsol CPP) neizpilde no REPSOL puses; kā arī šīs neizpildes sekas sankciju ziņā.

         Apstrīdētajā lēmumā Komisija uzskata, ka nav pietiekama pamata, lai attiecībā uz REPSOL veiktu kādu no pasākumiem, kas Regulā (EK) Nr. 1/2003 paredzēti gadījumos, ja puses nepilda savas saistības.
   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas (EK) Nr. 1/2003 9. panta pārkāpums saistībā ar Kopienu tiesību tiešās iedarbības principa neievērošanu.

                           —

                           Proti, šajā ziņā tiek apgalvots, ka, ievērojot valsts konkurences iestādes konstatēto, Komisija nevarot neatzīt, ka REPSOL, noteikdama tirdzniecības cenas, nepilda savu apņemšanos šādi nerīkoties. Ar valsts konkurences iestādes pierādītajiem faktiem attiecībā uz LESD 101. panta pārkāpumu, patiesībā esot bijis jāpietiek, lai Komisija varētu uzskatīt par pilnīgi pierādītu, ka REPSOL nepilda saistības; un

                           —

                           Komisijas nerīkošanās apstākļos, kad netiek pildīts lēmums par saistību uzņemšanos, ievērojot tai šajā ziņā esošo rīcības brīvību, pašā būtībā apdraudot saistību kā soda piemērošanas procedūru rīkošanai alternatīva risinājuma pieņemamības pamatā esošos mehānismus un Komisijas rīcības brīvību pārvēršot patvaļas iespējā, kas var radīt klaju tiesisko neaizsargātību.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta c) apakšpunkta un 24. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.

                           —

                           Prasītājas uzskata, ka tāda Regulas (EK) Nr. 1/2003 9. panta pārkāpuma gadījumā kā šajā lietā izdarītais Komisijai bija jāpiemēro iepriekš minētajās tiesību normās paredzētais naudas sods un periodiskais soda maksājums.


title: Lieta C-67/12: Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 16. janvāra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/91/EK — Ēku energoefektivitāte — 3., 7. un 8. pants — Nepilnīga transponēšana)

text:
               22.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 85/2

         Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 16. janvāra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-67/12) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/91/EK - Ēku energoefektivitāte - 3., 7. un 8. pants - Nepilnīga transponēšana)
   2014/C 85/03
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — K. Herrmann un I. Galindo Martin)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji — A. Rubio González un S. Centeno Huerta)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Visu tādu pasākumu neveikšana vai nepaziņošana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīvas 2002/91/EK par ēku energoefektivitāti (OV 2003, L 1, 65. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 12. nod., 2. sēj., 168. lpp.) 3., 7. un 8. pantu, tos lasot saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 19. maija Direktīvas 2010/31/ES par ēku energoefektivitāti (OV L 153, 13. lpp.) 29. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīvas 2002/91/EK par ēku energoefektivitāti 3., 7. un 8. panta prasības, Spānijas Karaliste nav izpildījusi šajās normās paredzētos pienākumus;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 118, 21.4.2012.


title: Lieta C-597/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 9. oktobra spriedumu lietā T-366/11 Bial-Portela &Ca, SA /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 19. decembrī iesniedza Isdin, SA

text:
               23.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 9. oktobra spriedumu lietā T-366/11 Bial-Portela &Ca, SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 19. decembrī iesniedza Isdin, SA

   (Lieta C-597/12 P)
   2013/C 86/12
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Isdin, SA (pārstāvji — H. L. Mosback, advokāts, G. Marín Raigal, P. López Ronda, G. Macias Bonilla, abogados)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Bial-Portela & Ca, SA

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atstāt spēkā ITSB Apelāciju pirmās padomes 2001. gada 6. aprīļa lēmumu, noraidot iebildumus pilnībā;

               —

               piespriest Bial-Portela & Ca, SA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot sagrozījusi pierādījumus, jo tā pārsūdzētā sprieduma 34. punktā nosprieda, ka “ITSB Apelāciju padome ir nepareizi secinājusi, ka apzīmējumi nav fonētiski līdzīgi”. Tomēr Apelāciju padome, pretēji tam, ko norāda Vispārējā tiesa, neesot kļūdījusies, konstatējot, ka starp apzīmējumiem nav fonētiskas līdzības, bet tā vietā tā pareizi izvērtēja apzīmējumu fonētisko līdzību un secināja, ka, neskatoties uz apzīmējumu fonētisko līdzību, kopējais apzīmējumu skanējums ir atšķirīgs. Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka iepriekš minētais Apelāciju padomes secinājums, kuru Vispārējā tiesa esot sagrozījusi, ir jāatstāj negrozīts.
   Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot sagrozījusi faktus, jo tā pārsūdzētā sprieduma 40. punktā nosprieda, ka “preces, kas ietilpst 3. klasē, un liela daļa preču, kas ietilpst 5. klasē […], parasti tiek pārdotas no lielveikalu vitrīnām un tādējādi patērētāji tās izvēlas pēc to vizuālā iepakojuma izvērtēšanas”. Šī fakta atklājums netika pamatots ar pierādījumiem un tādējādi esot sagrozīti fakti, ar kuriem bija jāpamato lēmums. Papildus tam šo faktu neizvirzīja neviens no lietas dalībniekiem un tādējādi to varēja ņemt vērā vienīgi tad, ja tas būtu plaši zināms (un, ņemot vērā argumentus par šī fakta ticamības trūkumu, tas ir jāuzskata par tādu, kas pats par sevi izraisa faktu sagrozīšanu). Tādējādi šis fakts nevar būt pamats sajaukšanas iespējas konstatēšanai.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja arī apgalvo, ka esot pārkāpts Regulas Nr. 207/2009 (1) 76. panta 1. punktā (iepriekš — Regulas Nr. 40/94 (2) 74. pants 1. punkts) noteiktais audi alternam partem princips un ka Vispārējā tiesa esot kļūdījusies Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un attiecīgās judikatūras piemērošanā, tādējādi pārkāpjot Savienības tiesības. Vispārējā tiesa neesot veikusi konkrēto preču zīmju visaptverošu vērtējumu, ņemot vērā visus atbilstošos šīs lietas apstākļus.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-204/13: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Finanzamt Saarlouis / Heinz Malburg Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis — Atskaitīšanas tiesību rašanās un darbības joma — Sabiedrības likvidācija, ko veic akcionārs — Daļas no šīs sabiedrības klientūras iegūšana — Mantisks ieguldījums citā sabiedrībā — Priekšnodokļa samaksa — Iespējama atskaitīšana

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/18

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Finanzamt Saarlouis/Heinz Malburg

   (Lieta C-204/13) (1)

   (Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis - Atskaitīšanas tiesību rašanās un darbības joma - Sabiedrības likvidācija, ko veic akcionārs - Daļas no šīs sabiedrības klientūras iegūšana - Mantisks ieguldījums citā sabiedrībā - Priekšnodokļa samaksa - Iespējama atskaitīšana)
   2014/C 135/19
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundesfinanzhof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Finanzamt Saarlouis

      Atbildētājs: Heinz Malburgh

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Bundesfinanzhof – Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 4. panta 1. un 2. punkta, kā arī 17. panta 2. punkta a) apakšpunkta interpretācija – Atskaitīšanas tiesību izcelsme un darbības joma –Sabiedrības, kuru likvidējis šīs sabiedrības akcionārs, klientūras daļas iegūšana, lai to kā mantisku ieguldījumu nodotu jaundibinātai sabiedrībai – Iespēja atskaitīt samaksāto priekšnodokli

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, 4. panta 1. un 2. punkts, kā arī 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts, ņemot vērā PVN neitralitātes principu, ir jāinterpretē tādējādi, ka nodokļu konsultāciju civiltiesiskas sabiedrības akcionārs, kas iegūst daļu no šīs sabiedrības klientūras ar vienīgu mērķi to tieši un bez atlīdzības nodot tādas jaundibinātas nodokļu konsultāciju civiltiesību sabiedrības rīcībā, kurā viņš ir galvenais akcionārs, lai šis pēdējais minētais šo klientūru izmantotu savā profesionālajā darbībā, turklāt tai netiekot ietvertai jaunizveidotās sabiedrības īpašumā, nav tiesīgs atskaitīt PVN, kas samaksāts priekšnodoklī par attiecīgās klientūras iegādi.

      (1)  OV C 178, 22.6.2013.


title: Lieta C-615/10: Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 7. jūnija spriedums ( Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Insinööritoimisto InsTiimi Oy uzsāktā tiesvedība (Direktīva 2004/18/EK — Publiskā iepirkuma līgumi aizsardzības jomā — 10. pants — EKL 296. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Dalībvalsts būtisku drošības interešu aizsardzība — Ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma tirdzniecība — Aprīkojums, ko līgumslēdzēja iestāde iegādājas tieši militāriem nolūkiem — Iespēja lielā mērā līdzvērtīgi izmantot šo aprīkojumu civiliem mērķiem — Grozāma platforma ( “tiltable turntable” ) elektromagnētisku mērījumu veikšanai — Konkursa atbilstoši Direktīvā 2004/18 paredzētajām procedūrām neizsludināšana)

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 7. jūnija spriedums (Korkein hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Insinööritoimisto InsTiimi Oy uzsāktā tiesvedība
   (Lieta C-615/10) (1)

   (Direktīva 2004/18/EK - Publiskā iepirkuma līgumi aizsardzības jomā - 10. pants - EKL 296. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Dalībvalsts būtisku drošības interešu aizsardzība - Ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma tirdzniecība - Aprīkojums, ko līgumslēdzēja iestāde iegādājas tieši militāriem nolūkiem - Iespēja lielā mērā līdzvērtīgi izmantot šo aprīkojumu civiliem mērķiem - Grozāma platforma (“tiltable turntable”) elektromagnētisku mērījumu veikšanai - Konkursa atbilstoši Direktīvā 2004/18 paredzētajām procedūrām neizsludināšana)
   2012/C 217/04
   Tiesvedības valoda — somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein hallinto-oikeus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Insinööritoimisto InsTiimi Oy,
   piedaloties: Puolustusvoimat

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Korkein hallinto-oikeus — Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu [būvdarbu publiskā iepirkuma, piegādes publiskā iepirkuma un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.), 10. panta un LESD 346. panta interpretācija — Ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma saraksts, kas ir apstiprināts ar Padomes 1958. gada 15. aprīļa Lēmumu Nr. 255/58 — Direktīvas piemērošanas jomas — Aprīkojums, kas paredzēts galvenokārt militārām vajadzībām — Grozāmu platformu sistēma, kas paredzēta elektromagnētisku mērījumu izdarīšanai

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu [būvdarbu, piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 10. pants, skatot to kopsakarā ar EKL 296. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar šo pantu dalībvalsts tiek pilnvarota publiskā iepirkuma līgumu, kura slēgšanas tiesības līgumslēdzēja iestāde aizsardzības jomā ir piešķīrusi, lai iegādātos aprīkojumu, kuru, lai gan to ir paredzēts izmantot tieši militāriem nolūkiem, ir iespējams izmantot lielā mērā līdzvērtīgiem civiliem mērķiem, izslēgt no minētajā direktīvā paredzēto procedūru piemērošanas tikai tad, ja šo aprīkojumu, ņemot vērā tam piemītošos raksturojumus, tostarp arī būtisku pārveidojumu rezultātā, var uzskatīt par speciāli paredzētu un izstrādātu militāriem nolūkiem; tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 72, 05.03.2011.


title: Lieta C-594/10: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 16. februāra spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — T.G. van Laarhoven/Staatssecretaris van Financiën (Sestā PVN direktīva — Tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu — Ierobežojums — Kustamā īpašuma, kas veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu, izmantošana privātām vajadzībām — Nodokļu režīms, ko piemēro par preces, kas veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu, izmantošanu nodokļu maksātāja privātām vajadzībām)

text:
               31.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/8

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 16. februāra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — T.G. van Laarhoven/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-594/10) (1)

   (Sestā PVN direktīva - Tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu - Ierobežojums - Kustamā īpašuma, kas veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu, izmantošana privātām vajadzībām - Nodokļu režīms, ko piemēro par preces, kas veido uzņēmējdarbības aktīvu daļu, izmantošanu nodokļu maksātāja privātām vajadzībām)
   2012/C 98/10
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: T.G. van Laarhoven

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 17. panta 6. punkta interpretācija — Priekšnodokļa atskaitīšana — Izņēmumi no tiesībām uz nodokļa atskaitīšanu — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko ierobežo nodokļa atskaitīšanu par transporta līdzekļiem, kurus uzņēmējs ir vienlaicīgi izmantojis profesionālām un privātām vajadzībām

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, 6. panta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar šīs pašas direktīvas 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir valsts nodokļu tiesiskais regulējums, kas atļauj nodokļu maksātājam, kura vieglās pasažieru automašīnas tiek izmantotas gan uzņēmējdarbībai, gan privātām vajadzībām, vispirms veikt priekšnodoklī samaksātā PVN tūlītēju un pilnīgu atskaitīšanu, bet attiecībā uz minēto transportlīdzekļu izmantošanu privātām vajadzībām pēc tam tas paredz katru gadu uzlikt nodokli, kura pamatā, nosakot attiecīgajā finanšu gadā maksājamo summu, kurai uzliek PVN, ir vienota ar šo izmantošanu saistīto izmaksu aprēķināšanas metode, ar kuru samērīgā veidā netiek ņemts vērā šīs izmantošanas reālais apmērs.

      (1)  OV C 80, 12.3.2011.


title: Lieta T-222/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra rīkojums — National Trust for Scotland /ITSB — Comhairle nan Eilean Siar ( “ST KILDA” )

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/30

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra rīkojums — National Trust for Scotland/ITSB — Comhairle nan Eilean Siar (“ST KILDA”)
   (Lieta T-222/12) (1)

   2013/C 336/64
   Tiesvedības valoda — angļu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 227, 28.7.2012.


title: Lieta T-833/14: Prasība, kas celta 2014. gada 23. decembrī – Søndagsavisen/Komisija

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/51

         Prasība, kas celta 2014. gada 23. decembrī – Søndagsavisen/Komisija
   (Lieta T-833/14)
   (2015/C 138/68)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Søndagsavisen A/S (Søborg, Dānija) (pārstāvis – M. Honoré, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               prasība atcelt Komisijas 2014. gada 9. jūlija lēmumu necelt iebildumus par dažu reklāmu atbrīvojumu no nodokļiem (SA.35683);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājs, kurš ir atbalsta saņēmēja konkurents, apgalvo, ka Komisijai esot bijis jākonstatē, ka pastāvēja šaubas par to, vai mājsaimniecībām piegādāto bezpersonisko reklāmas materiālu un abonēto laikrakstu atbrīvojums no nodokļiem būtu uzskatāms par atbalstu.
   Prasītājs apgalvo, ka Komisijai līdz ar to esot bijis jāpieņem lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā un Regulas Nr. 659/1999 (1) 4. panta 4. punktā paredzēto formālo izmeklēšanas procedūru. Šādi nerīkodamās, Komisija esot pārkāpusi prasītāja procesuālās tiesības saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu.
   Lai pamatotu argumentāciju, saskaņā ar kuru pastāvēja pamatotas šaubas, prasītājs izvirza šādus pamatus:

               —

               laiks, kas Komisijai bija vajadzīgs, lai izskatītu lietu, esot bijis pārmērīgi ilgs, kas pats par sevi pierādot, ka pastāvēja pamatotas šaubas – it īpaši tādēļ, ka šī bija paziņota atbalsta shēma saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu;

               —

               Komisijas lēmumā neesot norādīts pamatojums attiecībā uz mājsaimniecībām piegādāto bezpersonisko reklāmas materiālu un abonēto laikrakstu atbrīvojumu no nodokļiem un

               —

               Komisija esot veikusi nepilnīgu un kļūdainu Dānijas tiesību aktu par nodokļiem reklāmas jomā pārbaudi, izvērtējot, vai mājsaimniecībām piegādāto bezpersonisko reklāmas materiālu un abonēto laikrakstu atbrīvojums no nodokļiem ir valsts atbalsts.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta C-220/08: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 26. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/33

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 26. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-220/08) (1)

   (2009/C 69/77)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 183, 19.7.2008.


title: Lieta C-148/10: Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 13. oktobra spriedums ( Hof van beroep te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — DHL International NV , agrāk — Express Line NV/Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie (Pasta pakalpojumi — Ārējas lietotāju sūdzību izskatīšanas procedūras — Direktīva 97/67/EK — 19. pants — Piemērošanas joma — Tiesību aizsardzības līdzekļu, kas pieejami saskaņā ar valsts un Savienības tiesībām, papildinošais raksturs — Dalībvalstu rīcības brīvība — Robežas — LESD 49. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību)

text:
               3.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/6

         Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 13. oktobra spriedums (Hof van beroep te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — DHL International NV, agrāk — Express Line NV/Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie

   (Lieta C-148/10) (1)

   (Pasta pakalpojumi - Ārējas lietotāju sūdzību izskatīšanas procedūras - Direktīva 97/67/EK - 19. pants - Piemērošanas joma - Tiesību aizsardzības līdzekļu, kas pieejami saskaņā ar valsts un Savienības tiesībām, papildinošais raksturs - Dalībvalstu rīcības brīvība - Robežas - LESD 49. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību)
   2011/C 355/08
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: DHL International NV, agrāk — Express Line NV

      Atbildētājs: Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hof van beroep te Brussel — Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvas 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai [OV 1998, L 15, 14. lpp., ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2002/39/EK (OV L 176, 21. lpp.) un Direktīvu 2008/6/EK (OV L 52, 3. lpp.)], 19. panta interpretācija — Procedūras pasta pakalpojumu lietotāju sūdzību izskatīšanai — Ārējās izskatīšanas sistēma

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīva 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai, kā sākotnējā redakcijā, tā redakcijās ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīvu 2002/39/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Direktīvu 2008/6/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā pieļauj valsts tiesisko regulējumu, kurā tādu pasta pakalpojumu sniedzējiem, kas nav universālais pakalpojums, ir noteikta obligāta ārēja izskatīšanas procedūra šo pakalpojumu lietotāju sūdzībām;

               2)

               LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj valsts tiesisko regulējumu, kurā tādu pasta pakalpojumu sniedzējiem, kas nav universālais pakalpojums, ir noteikta obligāta ārēja izskatīšanas procedūra šo pakalpojumu lietotāju sūdzībām.

      (1)  OV C 161, 19.06.2010.


title: Lieta T-506/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 6. jūlija spriedums – Bodson u.c./EIB Civildienests — EIB personāls — Darba attiecību līgumiskais raksturs — Atalgojums — Darba samaksas un atalgojuma progresīvas paaugstināšanas sistēmas reforma — Tiesiskā paļāvība — Tiesiskā noteiktība — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Samērīgums — Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses — EIB Reglamenta 11. panta 3. punkts

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/44

         Vispārējās tiesas 2017. gada 6. jūlija spriedums – Bodson u.c./EIB
   (Lieta T-506/16) (1)

   (Civildienests - EIB personāls - Darba attiecību līgumiskais raksturs - Atalgojums - Darba samaksas un atalgojuma progresīvas paaugstināšanas sistēmas reforma - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskā noteiktība - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Samērīgums - Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses - EIB Reglamenta 11. panta 3. punkts)
   (2017/C 277/66)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Jean-Pierre Bodson (Luksemburga, Luksemburga) un 483 citi prasītāji, kuru vārdi ir ietverti sprieduma pielikumā (pārstāve – L. Levi, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (EIB) (pārstāvji – sākotnēji C. Gómez de la Cruz, G. Nuvoli un T. Gilliams, vēlāk T. Gilliams un G. Faedo, pārstāvji, kuriem palīdz P.-E. Partsch, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība, kura pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt lēmumus, kas ir ietverti 2013. gada aprīļa un vēlākos algas aprēķinos, kuros attiecībā uz prasītājiem ir ticis piemērots EIB Direktoru padomes 2012. gada 18. decembra lēmums un EIB Vadības komitejas 2013. gada 29. janvāra lēmums, kā arī 2013. gada 5. februārī tiešsaistē publicēto rakstu, ar ko personāls tika informēts par šo divu lēmumu pieņemšanu, un, otrkārt, piespriest EIB izmaksāt prasītājiem naudas summu, kura atbilst starpībai starp atalgojuma summām, kas tika izmaksātas, piemērojot iepriekš minētos lēmumus, un atalgojuma summām, kuras bija jāmaksā, piemērojot iepriekšējo sistēmu, kā arī zaudējumu atlīdzību kā kompensāciju par mantisko kaitējumu viņu pirktspējas samazinājuma dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Jean-Pierre Bodson un citi Eiropas Investīciju bankas (EIB) personāla locekļi, kuru vārdi ir ietverti pielikumā, atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013 (lieta, kas sākotnēji tika reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-45/13, bet 2016. gada 1. septembrī tika nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Apvienotās lietas C-442/03 P un C-471/03 P: Tiesas (trešā palāta)  2006. gada 1. jūnija  spriedums —  P & O European Ferries (Vizcaya) SA  pret  Diputación Foral de Vizcaya , Eiropas Kopienu Komisiju (Valstu piešķirtie atbalsti — Apelācijas — Prasība atcelt tiesību aktu — Lēmums par saskaņā ar EKL 88. panta 2. punktu uzsāktas izskatīšanas procedūras izbeigšanu — Valsts atbalsta jēdziens — Res judicata spēks — Atbalsts, ko var atzīt par saderīgu ar kopējo tirgu — Sociāls atbalsts — Nosacījumi)

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/1

         Tiesas (trešā palāta) 2006. gada 1. jūnija spriedums — P & O European Ferries (Vizcaya) SA pret Diputación Foral de Vizcaya, Eiropas Kopienu Komisiju
   (Apvienotās lietas C-442/03 P un C-471/03 P) (1)

   (Valstu piešķirtie atbalsti - Apelācijas - Prasība atcelt tiesību aktu - Lēmums par saskaņā ar EKL 88. panta 2. punktu uzsāktas izskatīšanas procedūras izbeigšanu - Valsts atbalsta jēdziens - Res judicata spēks - Atbalsts, ko var atzīt par saderīgu ar kopējo tirgu - Sociāls atbalsts - Nosacījumi)
   (2006/C 178/01)
   Tiesvedības valodas — angļu un spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs (lietā C-442/03 P): P & O European Ferries (Vizcaya) SA (pārstāvji — Dž. Levērs [J. Lever], QC, Dž. Elisons [J. Ellison], solicitor, un M. Pikforda [M. Pickford], barrister, kam palīdz E. Burtsalass [E. Bourtzalas] un H. Forgvuera Krespo [J. Forguera Crespo], abogados,)

      Prasītājs (lietā C-471/03 P): Diputación Foral de Vizcaya (pārstāvis — I. Saenss-Kortabarija Fernandess [I. Sáenz-Cortabarría Fernández] un M. Moraless Isasi [M. Morales Isasi], abogados)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — N. Kāns [N. Khan] un H. Buendija Sjerra [J. Buendía Sierra], pārstāvji)
   Priekšmets
   Apelācija par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2003. gada 5. augusta spriedumu apvienotajās lietās T-116/01 un T-118/01 P & O European Ferries (Vizcaya) un Diputación Foral de Vizcaya/Komisija, ar kuru minētā tiesa noraidījusi lūgumu atcelt 2. pantu Komisijas 2000. gada 29. novembra Lēmumā 2001/247/EK par atbalsta sistēmu, ko Spānija īstenojusi par labu kuģniecības sabiedrībai Ferries Golfo de Vizcaya, kuras patreizējais nosaukums ir P & O European Ferries (Vizcaya) SA, ar kuru izdots rīkojums atgūt par nesaderīgu ar kopējo tirgu atzīto atbalstu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

                  P & O European Ferries (Vizcaya) SA un Diputación Foral de Vizcaya atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 7, 10.01.2004. un C 21, 24.01.2004.


title: Lieta C-400/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) 2006. gada 26. septembra rīkojumu — Codirex Expeditie BV pret Staatssecrtaris van Financiën

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) 2006. gada 26. septembra rīkojumu — Codirex Expeditie BV pret Staatssecrtaris van Financiën

   (Lieta C-400/06)
   (2006/C 310/07)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hoge Raad der Nederlanden
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Codirex Expeditie BV

      Atbildētājs: Staatssecrtaris van Financiën

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai KN pozīcija 0202 30 50 ir interpretējama tādejādi, ka saldēta gaļa (bezkaula izcirtņi), kas iegūta no KN 2. nodaļas 1.A. papildu piezīmes h) punkta 11. apakšpunktā aprakstītā liellopu liemeņa priekšējās ceturtdaļas, ir ierindojama šajā pozīcijā tikai tad, ja runa ir par vienu saistītu gaļas gabalu?

               2)

               Gadījumā, ja uz 1. prejudiciālo jautājumu tiek atbildēts, ka arī atsevišķus gabalus iespējams ierindot pozīcijā 0202 30 50, vai ierindošanai šajā pozīcijā pietiek ar konstatāciju, ka ievestās gaļas partija sastāv no saldētas gaļas izcirtņiem, kas visi iegūti no KN 2. nodaļas 1.A. papildu piezīmes h) punkta 11. apakšpunktā aprakstītā liellopu liemeņa priekšējās ceturtdaļas, vai arī šai gaļas partijai kopumā vai katrai partijas daļai (kastei) ir jāatbilst vēl citām pazīmēm vai īpašībām?


title: Lieta C-97/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2011. gada 14. decembra spriedumu lietā T-237/10 Louis Vuitton Malletier /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Friis Group International ApS 2012. gada 23. februārī iesniedza Louis Vuitton Malletier

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2011. gada 14. decembra spriedumu lietā T-237/10 Louis Vuitton Malletier/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Friis Group International ApS2012. gada 23. februārī iesniedza Louis Vuitton Malletier

   (Lieta C-97/12 P)
   2012/C 126/16
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Louis Vuitton Malletier (pārstāvji — P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto, E. Gavuzzi, avvocati)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Friis Group International ApS

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu daļā, kurā tika noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzējas par apstrīdēto lēmumu celtā prasība, un tādējādi atcelt Apelāciju pirmās padomes lēmumu daļā, kurā Kopienas (grafiskas) preču zīmes reģistrācija Nr. 3693116 ir atzīta par spēkā neesošu attiecībā uz “optiskiem aparātiem un instrumentiem, tostarp brillēm, saulesbrillēm un briļļu fultāriem”, kas ietilpst 9. klasē, “dārglietu kastītēm no cēlmetāliem, to sakausējumiem vai ar to pārklājumu”, kas ietilpst 14. klasē un “ceļojumu somām, ceļojumu šķirstiem (ādas izstrādājumi), čemodāniem un ceļojumu somām, somām–pārvalkiem drēbēm ceļojumiem, kastītēm tualetes piederumu glabāšanai, mugursomām, plecu somām, rokas somām, somiņām, dokumentu somām un portfeļiem no ādas, futlāriem, naudas makiem, atslēgu etvijām, kredītkaršu maciņiem”, kas ietilpst 18. klasē;

               —

               piespriest ITSB segt tiesāšanās izdevumus, kas Louis Vuitton Malletier S.A. radušies šajā tiesvedībā;

               —

               piespriest Friis Group International ApS segt tiesāšanās izdevumus, kas Louis Vuitton Malletier S.A. radušies šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šīs apelācijas sūdzības mērķis ir pierādīt, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi Regulas par Kopienas preču zīmi (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, nospriežot, ka šajā noteikumā minētais absolūts atteikuma pamatojums ir piemērojams Kopienas (grafiskas) preču zīmes reģistrācijai Nr. 3693116 (tā dēvētā “FERMOIR S”) attiecībā uz visām ar to apzīmētajām precēm, kas ietilpst 9., 14. un 18. klasē, izņemot “juvelieizstrādājumus, tostarp gredzenus, atslēgu piekariņus, sprādzes un auskarus, aproču pogas, rokassprādzes, brelokus, brošas, kaklarotas, kaklasaišu adatas, rotas, medaljonus; laika mērāmo aparatūru un hronometriskos aparātus, tostarp pulksteņus, pulksteņu korpusus, modinātājus; riekstu standziņas no cēlmetāliem, to sakausējumiem vai ar to pārklājumiem, svečturus no cēlmetāliem, to sakausējumiem vai ar to pārklājumiem”, kas ietilpst 14. klasē, un “ādas un ādas imitācijas” preces un “lietussargus”, kas ietilpst 18. klasē.
   Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, šajā lietā piemērojot judikatūru par trīsdimensiju formas preču zīmēm (vismaz attiecībā uz preču vairumu, kas ir aptverts ar apstrīdēto preču zīmi) un tādējādi prasot kā atšķirtspējas juridisko kritēriju, lai “FERMOIR S”“būtiski atšķirtos no nozarē pastāvošas normas vai ieražas”, kas ir augstāka robežvērtība par vispārējo (t.i., “minimāla atšķirtspēja”).
   Faktiski judikatūrā ir skaidri parādīts, ka, lai piemērotu “būtiskas atšķirības” robežvērtību, kas sākotnēji tika piemērota vienīgi trīsdimensiju formas preču zīmēm, attiecīgajam apzīmējumam jābūt nepārprotami saistītam ar atbilstošajām precēm tādējādi, ka tādam apzīmējumam ir jāietver un patērētājiem to ir jāuztver kā realitātei atbilstošs vai nu visa produkta vai tā vienas no galvenajām daļām atveidojums, kas nekavējoties tiek atpazīts kā tāds.
   Taču Vispārējā tiesa pauda viedokli, ka uz jebkuru apzīmējumu, kurā ir atveidota preces daļas forma, attiecas saistībā ar trīsdimensiju formas preču zīmēm izklāstītie principi, ja vien ir absolūti konceptuāli neiespējams uzskatīt šādu apzīmējumu par preču, kuras ir ar to apzīmētas, daļu. Rezultātā Vispārējā tiesa tā vietā, lai jautātu, vai sabiedrība apstrīdēto preču zīmi var uztvert kā preču, kuras ir ar to apzīmētas, būtisku daļu, tikai noskaidroja, vai šī preču zīme teorētiski varētu tikt lietota kā slēdzenes mehānisms 9., 14. un 18. klasē ietilpstošajām precēm.
   Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa kļūdījās, novērtējot apstrīdētās preču zīmes spēkā esamību attiecībā uz šīm precēm, kurās, kā tā atzina, var būt iekļauts slēdzenes mehānisks, pārkāpjot noteikumus par pierādīšanas pienākumu un sagrozot pierādījumus.
   It īpaši Vispārējā tiesa neesot pietiekami respektējusi spēkā esamības prezumpciju, kāda tiek dota reģistrētajām Kopienas preču zīmēm, prasot, lai apelācijas sūdzības iesniedzēja “nodrošina konkrētu un pamatotu informāciju, kas parādītu, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei ir raksturīga atšķirtspēja”, tādējādi atbrīvojot Friis no pienākumu pierādīt apstrīdētās preču zīmes spēkā neesamību.
   Ņemot vērā visu iepriekš minēto pamatojumu, apelācijas sūdzības iesniedzēja prasa Tiesai atcelt pārsūdzēto spriedumu daļā, kurā ir daļēji apstiprināts Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 24. februāra lēmums lietā R 1590/2008-1, ar kuru apstrīdētā preču zīme tika atzīta par spēkā neesošu attiecībā uz ar to aptvertajām precēm, kas ietilpst 9., 14. un 18. klasē.

      (1)  OV L 11, 1. lpp.


title: Lieta C-478/07: Tiesas (virspalāta) 2009. gada 8. septembra spriedums (Handelsgericht Wien — (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Budejovicky Budvar National Corporation/Rudolf Ammersin GmbH (Divpusēji līgumi starp dalībvalstīm — Vienas dalībvalsts ģeogrāfiskās izcelsmes norādes aizsardzība citā dalībvalstī — Apzīmējums Bud — Preču zīmes American Bud izmantošana — EKL 28. un 30. pants — Regula (EK) Nr. 510/2006 — Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu Kopienu aizsardzības sistēma — Čehijas Republikas pievienošanās — Pārejas pasākumi — Regula (EK) Nr. 918/2004 — Kopienas sistēmas piemērošanas joma — Izsmeļošs raksturs)

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/12

         Tiesas (virspalāta) 2009. gada 8. septembra spriedums (Handelsgericht Wien — (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Budejovicky Budvar National Corporation/Rudolf Ammersin GmbH
   (lieta C-478/07) (1)

   (Divpusēji līgumi starp dalībvalstīm - Vienas dalībvalsts ģeogrāfiskās izcelsmes norādes aizsardzība citā dalībvalstī - Apzīmējums “Bud” - Preču zīmes “American Bud” izmantošana - EKL 28. un 30. pants - Regula (EK) Nr. 510/2006 - Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu Kopienu aizsardzības sistēma - Čehijas Republikas pievienošanās - Pārejas pasākumi - Regula (EK) Nr. 918/2004 - Kopienas sistēmas piemērošanas joma - Izsmeļošs raksturs)
   2009/C 267/21
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Handelsgericht Wien

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja:
      Budejovicky Budvar National Corporation

      Atbildētāja:
      Rudolf Ammersin GmbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Handelsgericht Wien — Interpretācija EKL 28. un 30. pantam, kā arī Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regulai (EK) Nr. 918/2004, ar ko ievieš pārejas pasākumus lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un apzīmējumu aizsardzībai sakarā ar Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos (OV L 163, 88. lpp.)un Padomes 2006. gada 20. marta Regulai (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV L 93, 12. lpp.) — Apzīmējums, kas izcelsmes valstī nav ne vietas nosaukums, ne apgabala nosaukums un kas šajā dalībvalstī tiek aizsargāts kā kvalificēta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde un uz to attiecas arī preču zīmes aizsardzība — Tiesas 2003. gada 18. novembra spriedumā lietā C-216/01 Budejovický Budvar izvirzītie nosacījumi, saskaņā ar kuriem šāda apzīmējuma kā ģeogrāfiskās izcelsmes norādes pilnīga aizsardzība ir uzskatāma par saderīgu ar EKL 28. pantu — Šāda apzīmējuma nereģistrēšanas Kopienu līmenī ietekme uz tā iepriekš pastāvošo valsts aizsardzību un divpusējā nolīgumā paredzēto aizsardzību citā dalībvalstī

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               no sprieduma lietā C-216/01 Budějovický Budvar 101. punkta izriet, ka:

                           —

                           lai izlemtu, vai tādu apzīmējumu kā “Bud” var uzskatīt par vienkāršu un netiešu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, kuras aizsardzību saskaņā ar attiecīgajiem divpusējiem līgumiem var attaisnot, ievērojot EKL 30. panta kritērijus, iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai, ievērojot faktiskos apstākļus un jēdzienu izpratni Čehijas Republikā, šis apzīmējums, pat ja tas pats par sevi nav ģeogrāfisks nosaukums, tomēr, mazākais, var informēt patērētāju, ka ar to apzīmētais produkts ir no šīs dalībvalsts teritorijas reģiona vai vietas;

                           —

                           iesniedzējtiesai turklāt ir jāpārbauda, arī ievērojot faktiskos apstākļus un jēdzienu izpratni Čehijas Republikā, vai, kā tas norādīts minētā sprieduma 99. punktā, pamata lietā apskatītais apzīmējums divpusējo līgumu spēkā stāšanās brīdī vai pēc tā nav ieguvis sugas vārda raksturu šajā dalībvalstī, jo Eiropas Kopienu Tiesa šī paša sprieduma 99. un 100. punktā nolēma, ka ar šiem līgumiem izveidotās aizsardzības sistēmas mērķis ir aizsargāt rūpniecisko un komerciālo īpašumu EKL 30. panta izpratnē;

                           —

                           nepastāvot nekādam Kopienu tiesiskajam regulējumam šajā jomā, iesniedzējtiesai atbilstoši tās valsts tiesībām ir jāizlemj, vai ir jāpasūta viedokļu aptauja ar mērķi noskaidrot faktiskos apstākļus un jēdzienu izpratni Čehijas Republikā, lai pārbaudītu, vai apzīmējumu “Bud” pamata lietā var kvalificēt kā vienkāršu un netiešu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi un vai tā nav ieguvusi sugas vārda raksturu šajā dalībvalstī. Tāpat, ievērojot šīs pašas valsts tiesības, iesniedzējtiesai, ja tā uzskata par nepieciešamu noteikt viedokļu aptauju, ir pārbaudes mērķiem jāizlemj, kāda ir procentuālā patērētāju daļa, kas uzskatāma par pietiekami nozīmīgu; un

                           —

                           EKL 30. pants neizvirza konkrētu prasību attiecībā uz apzīmējuma izmantošanas kvalitāti un ilgumu izcelsmes dalībvalstī, lai būtu attaisnota tā aizsardzība atbilstoši minētajam pantam. Jautājums par to, vai šāda prasība pastāv attiecībā uz pamata lietu, ir jāatrisina iesniedzējtiesai, ņemot vērā piemērojamās valsts tiesības, it īpaši attiecīgajos divpusējos līgumos paredzēto aizsardzības sistēmu;

               2)

               Padomes 2006. gada 20. marta Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību paredzētā Kopienas aizsardzības sistēma ir izsmeļoša rakstura, no kā izriet, ka šai regulai pretrunā ir divām dalībvalstīm saistošas aizsardzības sistēmas piemērošana, tāda kā attiecīgie divpusējie līgumi, kas apzīmējumam, kas atbilstoši vienas dalībvalsts tiesībām ir atzīts par izcelsmes vietas nosaukumu, piešķir aizsardzību citā dalībvalstī, kur šī aizsardzība faktiski tiek pieprasīta, kamēr par šo izcelsmes vietas nosaukumu nav iesniegts reģistrācijas pieteikums atbilstoši šai regulai.

      (1)  OV C 22, 26.01.2008.


title: Lieta C-604/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 16. oktobra spriedumu lietā T-177/10 Alcoa Trasformazioni /Komisija 2014. gada 27. decembrī iesniedza Alcoa Trasformazioni Srl

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2014. gada 16. oktobra spriedumu lietā T-177/10 Alcoa Trasformazioni/Komisija 2014. gada 27. decembrī iesniedza Alcoa Trasformazioni Srl

   (Lieta C-604/14 P)
   (2015/C 089/09)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Alcoa Trasformazioni Srl (pārstāvji – O. W. Brouwer, advokāts, T. Salonico un M. Siragusa, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt 50., 81.–90. un 92. punktu un līdz ar to pārsūdzēto spriedumu;

               —

               pieņemt galīgo nolēmumu strīdā un atcelt apstrīdēto lēmumu un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā pirmajā instancē Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka pārsūdzētais spriedums esot kļūdains un līdz ar to ir atceļams šādu iemeslu dēļ:

               1)

               būtiska pierādījumu sagrozīšana saistībā ar kļūdainiem secinājumiem lēmumā, kuru Vispārējā tiesa ir apstiprinājusi, ka attiecīgais pasākums būtībā ir mainījis Alumix tarifu, kurš ieviests ar 1995. gada dekrētu, un tātad LESD 107. panta 1. punkta un tiesiskās noteiktības principa pārkāpums. Pārsūdzētā sprieduma 81.–83. punktā Vispārējā tiesa kļūdaini ir izpratusi izskatāmajā lietā piemērojamās tiesību normas, it īpaši Autorità per l’energia elettrica e il gas [Elektroenerģijas un gāzes iestāde] Lēmuma Nr. 204/99 15.2. pantu, no kura skaidri un viennozīmīgi izriet, ka pat pēc kompensējošās komponentes ieviešanas Alumix tarifs netika mainīts būtībā nedz no elektroenerģijas neto cenas, kuru maksāja Alcoa, viedokļa, nedz no mehānisma, ar kuru Alcoa tika nodrošināta šāda piegādes cena, finansēšanas viedokļa;

               2)

               LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, pretrunas ar spriedumiem, kuri pasludināti lietās T-332/06 un C-149/09 P un būtiska Alcoa iesniegtā pirmā pamata b) punkta par Komisijas secinājumu, saskaņā ar kuru, lai pierādītu, ka pasākums sniedz priekšrocības apelācijas sūdzības iesniedzējai, nebija nepieciešams veikt ekonomisko analīzi, sagrozīšana. Vispārējās tiesas spriedums ir kļūdains tiktāl, ciktāl i) tas ir pretrunā agrākiem šajā pašā jautājumā pasludinātiem nolēmumiem (T-332/06 un C-194/09 P); ii) piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, ir sajaukti divi kritēriji, kuri abi ir nepieciešami, lai tas būtu atbalsts, izraisot priekšrocību Alcoa esamību, vienīgi izmantoto resursu valsts rakstura konstatējuma dēļ; iii) nav sniegts atbilstošs pamatojums, jo nav ticis norādīts, ka Komisija kļūdaini ir pieņēmusi, ka pasākums sniedz priekšrocības Alcoa, un nav veikusi atbilstošu ekonomisko analīzi, lai attiecīgajā gadījumā novērtētu šo priekšrocību vērtību;

               3)

               procesuāla kļūda sakarā ar Vispārējās tiesas veiktu Alcoa otrā pamata sagrozīšanu un kļūdainu interpretāciju un līdz ar to jautājuma neizskatīšana un kļūdains pamatojums. Vispārējā tiesa kļūdaini ir lēmusi par Alcoa prasības pieteikumā pirmajā instancē neizvirzītu jautājumu, turpretī tā vispār nav lēmusi par būtisku Alcoa izvirzītu jautājumu, proti, pat piekrītot, ka būtu tikušas pierādītas ekonomiskas priekšrocības, Komisijas izmantotā metode, lai novērtētu šo priekšrocību vērtību, bija kļūdaina un izraisīja pārāk augstu atgūstamā atbalsta summas novērtējumu.


title: Lieta T-201/13 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 5. jūnija rīkojums — Rubinum /Komisija (Pagaidu noregulējums — Piedevu atļaušana dzīvnieku pārtikai — Regula par atļauju apturēšanu attiecībā uz preparātu Bacillus cereus var. toyoi — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamība — Interešu izsvēršana)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/82

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 5. jūnija rīkojums — Rubinum/Komisija
   (Lieta T-201/13 R)
   (Pagaidu noregulējums - Piedevu atļaušana dzīvnieku pārtikai - Regula par atļauju apturēšanu attiecībā uz preparātu Bacillus cereus var. toyoi - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamība - Interešu izsvēršana)
   2013/C 225/183
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rubinum SA (Barselona, Spānija) (pārstāvji — C. Bittner un P.-C. Scheel, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Bianchi, G. von Rintelen un B. Schima)

      Priekšmets

   Pieteikums par Komisijas 2013. gada 25. marta Īstenošanas regulas (ES) Nr. 288/2013 par Regulās (EK) Nr. 256/2002, (EK) Nr. 1453/2004, (EK) Nr. 255/2005, (EK) Nr. 1200/2005, (EK) Nr. 166/2008 un (EK) Nr. 378/2009 paredzēto atļauju apturēšanu attiecībā uz preparātu Bacillus cereus var. toyoi (NCIMB 40112/CNCM I-1012) (OV L 86, 15. lpp.) izpildes apturēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu;

               2)

               atcelt 2013. gada 15. aprīļa rīkojumu lietā T-201/13 R Rubinum/Komisija;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-343/08: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 14. janvāra spriedums — Eiropas Komisija/Čehijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/41/EK — Papildpensijas [arodpensijas] kapitāla uzkrāšanas institūciju darbība un uzraudzība — Daļēja netransponēšana paredzētajā termiņā — Papildpensijas [arodpensijas] kapitāla uzkrāšanas institūciju neesamība valsts teritorijā — Dalībvalstu kompetence organizēt to valsts vecuma pensiju sistēmu)

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/9

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 14. janvāra spriedums — Eiropas Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-343/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2003/41/EK - Papildpensijas [arodpensijas] kapitāla uzkrāšanas institūciju darbība un uzraudzība - Daļēja netransponēšana paredzētajā termiņā - Papildpensijas [arodpensijas] kapitāla uzkrāšanas institūciju neesamība valsts teritorijā - Dalībvalstu kompetence organizēt to valsts vecuma pensiju sistēmu)
   2010/C 63/13
   Tiesvedības valoda — čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāves — M. Šimerdová un N. Yerrell)

      Atbildētāja: Čehijas Republika (pārstāvis — M. Smolek)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Visu tiesību aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvas 2003/41/EK par papildpensijas [arodpensijas] kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību (OV L 234, 10. lpp.) prasības, nepieņemšana noteiktajā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvas 2003/41/EK par papildpensijas [arodpensijas] kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību 8., 9., 13., 15.–18. pantu un 20. panta 2.–4. punkta prasības, Čehijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas paredzēti šīs direktīvas 22. panta 1. punktā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Čehijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: Lieta T-88/11: Vispārējās tiesas 2011. gada 4. maija rīkojums — BIA Separations /Komisija

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/32

         Vispārējās tiesas 2011. gada 4. maija rīkojums — BIA Separations/Komisija
   (Lieta T-88/11) (1)

   2011/C 186/59
   Tiesvedības valoda — angļu
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 103, 02.04.2011.


title: Lieta C-351/06: Prasība, kas celta 2006. gada 24. augustā — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku

text:
               14.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/6

         Prasība, kas celta 2006. gada 24. augustā — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku
   (Lieta C-351/06)
   (2006/C 249/12)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Pignataro-Nolin, I. Kaufmann-Bühler)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija direktīvas 2003/33/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu reklāmu un ar to saistīto sponsordarbību (1), prasības vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 31. jūlijā.

      (1)  OV L 152, 16. lpp.


title: Lieta F-85/11: Prasība, kas celta 2011. gada 29. augustā — ZZ /Komisija

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/42

         Prasība, kas celta 2011. gada 29. augustā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-85/11)
   2011/C 340/88
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu nepaaugstināt prasītāju AST 5 pakāpē sākot no 2009. gada 1. marta saskaņā ar 2009. gada paaugstināšanu amatā

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu nepaaugstināt prasītāju AST 5 pakāpē sākot no 2009. gada 1. marta saskaņā ar 2009. gada paaugstināšanu amatā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-280/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 22. maijā iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca (Spānija) — Barclays Bank S.A. / Sara Sánchez García un Alejandro Chacón Barrera

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 226/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 22. maijā iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca (Spānija) — Barclays Bank S.A./Sara Sánchez García un Alejandro Chacón Barrera

   (Lieta C-280/13)
   (2013/C 226/05)
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Barclays Bank S.A.

      Atbildētāji: Sara Sánchez García un Alejandro Chacón Barrera

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem [patērētāju līgumos] un Savienības tiesību principi par patērētāju tiesību aizsardzību un līgumisko līdzsvaru ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu Spānijas tiesisko regulējumu hipotēku jomā, kurā ir noteikts, ka hipotekārā aizdevuma devējs var prasīt aizdevuma nodrošinājuma palielinājumu, ja ar hipotēku nodrošinātā nekustamā īpašuma vērtība samazinās par 20 %, taču tajā nav paredzēts, ka saistībā ar procedūru par piedziņas vēršanu uz hipotēku patērētājs/parādnieks/puse, pret kuru ir vērsta piedziņa, var prasīt pēc pretēja novērtējuma veikšanas pārskatīt minēto summu, par kādu ir novērtēts nekustamais īpašums, vismaz LEC
                   (2) 671. panta nolūkiem, ja šī vērtība ir pieaugusi vienādā proporcijā vai to pārsniedz, laikā starp hipotēkas nostiprināšanu un piedziņas vēršanu uz hipotēku?

               2)

               Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem [patērētāju līgumos] un Savienības tiesību principi par patērētāju tiesību aizsardzību un līgumisko līdzsvaru ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu Spānijas procesuāltiesisko regulējumu par piedziņas vēršanu uz hipotēku, kurā ir noteikts, ka kreditors/piedzinējs var sev piešķirt ar hipotēku nodrošināto īpašumu par 50 % (pašlaik 60 %) no tā vērtības, kas nozīmē netaisnīgu sodu patērētājam/parādniekam/pusei, pret kuru ir vērsta piedziņa, 50 % (pašlaik 40 %) apmērā no minētās vērtības?

               3)

               Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem [patērētāju līgumos] un Savienības tiesību principi par patērētāju tiesību aizsardzību un līgumisko līdzsvaru ir jāinterpretē tādējādi, ka pastāv tiesību ļaunprātīga izmantošana un netaisna iedzīvošanās, ja pēc tam, kad kreditors/piedzinējs sev ir piešķīris ar hipotēku nodrošināto nekustamo īpašumu par 50 % (pašlaik 60 %) no tā vērtības, tas vēl prasa piedzīt atlikušo parāda summu, lai pilnībā atgūtu parādu, neskatoties uz to, ka summa, par kādu ir novērtēts šādi piešķirtais nekustamais īpašums un/vai piešķirta nekustamā īpašumā faktiskā vērtība ir augstāka par maksājamā parāda kopsummu, pat ja šāda rīcība ir atļauta valsts procesuāltiesiskajā regulējumā?

               4)

               Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem [patērētāju līgumos] un Savienības tiesību principi par patērētāju tiesību aizsardzību un līgumisko līdzsvaru ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda ar hipotēku nodrošināta nekustamā īpašuma piešķiršana par summu par kādu tas tika novērtēts un/vai tā faktisko vērtību, kas ir augstāka nekā hipotekārā parāda apmērs, nozīmē, ka ir jāpiemēro LEC 570. pants, ar kuru tādējādi tiek aizstāts LEC 579. un 671. pants, un vai līdz ar to ir jāuzskata, ka kreditors/piedzinējs ir saņēmis pilnīgu saistības izpildījumu?

      (1)  par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, (OV L 95, 29. lpp.).

      (2)  Civilprocesa likums.


title: Lieta T-167/10: Prasība, kas celta 2010. gada 7. aprīlī — Evropaïki Dynamiki /Komisija

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/47

      Prasība, kas celta 2010. gada 7. aprīlī — Evropaïki Dynamiki/Komisija
      (Lieta T-167/10)
      (2010/C 161/75)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Ģenerālsekretariāta 2010. gada 27. janvāra Lēmumu SG.E.3/FM/psi — Ares (2010)43764 noraidīt prasītājas iesniegto pārskatīšanas lūgumu, kurā prasītāja lūdza saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 pārskatīt Informātikas ģenerāldirektorāta nostāju, kas pausta 2009. gada 18. septembra vēstulē, pēc prasītājas sākotnējā lūguma, kas datēts ar2009. gada 14. augustu, attiecībā uz piekļuvi visām cenu aptaujām saistībā ar ESP-DESIS iepirkuma daļu 3A;

                  —

                  atcelt Ģenerālsekretariāta 2010. gada 11. marta Lēmumu SG.E.3/FM/MIB/rc/psi — Ares(2010)131966 noraidīt prasītājas iesniegto pārskatīšanas lūgumu, kurā prasītāja lūdza saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 pārskatīt Informātikas ģenerāldirektorāta (ĢD) nostāju, Eiropas Savienības Publikāciju Biroja nostāju (PB, iepriekš — OPOCE) un Budžeta ĢD nostāju, kas tika pausta to attiecīgajās 2009. gada 11. decembra vēstulēs, pēc prasītājas sākotnējiem lūgumiem, kas datēti ar 2009. gada 9. oktobri, saistībā ar piekļuvi visām cenu aptaujām saistībā ar ESP, ESP-DIMA un ESP-DESIS (ar tiem rīkojas Informātikas ĢD) iepirkuma daļām, OPOCE ietvarlīgumiem Nr. 6011, 6102, 6103, 6020, 10042, 6121, 6031, 10030 un Budžeta ĢD ietvarlīgumu Nr. BUDG/O1010;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās un citus izdevumus, kas radušies saistībā ar šo prasību, pat ja šī prasība tiktu noraidīta.

         Pamati un galvenie argumenti

      Lai pamatotu savus prasījumus, prasītāja apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi Regulu Nr. 1049/2001, konkrēti, individuāli neizvērtējot dokumentus, kuri tika norādīti piekļuves lūgumā, lai noteiktu, vai norādītie izņēmumi bija piemēroti vai arī varēja tikt piešķirta daļēja piekļuve. Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisijas norādītais pamatojums saistībā ar ES ekonomikas politiku, komercinterešu aizsardzību un sabiedriskās drošības apsvēŗumiem, ir jānoraida kā pilnībā nepamatots, jo Komisijas sniegtais pamatojums, pēc prasītājas domām, ir vispārējs un abstrakts un nenorāda uz to, ka Komisija būtu īpaši individuāli izvērtējusi pieprasīto dokumentu saturu.


title: Apvienotās lietas T-230/08 un T-231/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 12. oktobra spriedums — Asenbaum /ITSB ( WIENER WERKSTÄTTE ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes WIENER WERKSTÄTTE reģistrācijas pieteikumi — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/28

         Vispārējās tiesas 2010. gada 12. oktobra spriedums — Asenbaum/ITSB (“WIENER WERKSTÄTTE”)
   (Apvienotās lietas T-230/08 un T-231/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “WIENER WERKSTÄTTE” reģistrācijas pieteikumi - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))
   2010/C 328/47
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Paul Asenbaum (Vīne, Austrija) (pārstāvji — P. Vögel un E. Ploil, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Priekšmets

   Prasības par diviem ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 10. aprīļa lēmumiem lietās R 1573/2006-4 un R 1571/2006-4 attiecībā uz diviem pieteikumiem reģistrēt vārdisko apzīmējumu “WIENER WERKSTÄTTE” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietas T-230/08 un T-231/08 apvienot sprieduma taisīšanas vajadzībām;

               2)

               prasības noraidīt;

               3)

               piespriest Paul Asenbaum atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 223, 30.08.2008.


title: Lieta T-257/08: Prasība, kas celta 2008. gada 30. jūnijā — Biotronik /ITSB ( BioMonitor )

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/53

         Prasība, kas celta 2008. gada 30. jūnijā — Biotronik/ITSB (“BioMonitor”)
   (Lieta T-257/08)
   (2008/C 223/94)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Biotronik Meß- und Therapiegeräte GmbH, Berlīne (Vācija) (pārstāvji — U. Sander un R. Böhm, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 24. aprīļa lēmumu lietā R 466/2007-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “BioMonitor” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 10. un 38. klasē, turklāt preču saraksts vēlāk tika ierobežots ar precēm, kas ietilpst 10. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 556 023);

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei netrūkstot atšķirtspējas un runa arī neesot par aprakstošu norādi.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-106/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 6. martā iesniedza Conseil d'État (Francija) – FCD – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution , FMB – Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison / Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 6. martā iesniedza Conseil d'État (Francija) – FCD – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution, FMB – Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison/Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie

   (Lieta C-106/14)
   2014/C 142/35
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

   Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: FCD – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution, FMB – Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison

      Atbildētājs: Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie

      Prejudiciālais jautājums

   Vai no Regulas Nr. 1907/2006 (Reach) (1) 7. panta 2. [punkta] un 33. panta izrietošie pienākumi ir piemērojami, ja “izstrādājums” šīs regulas izpratnē ir salikts no vairākiem elementiem, no kuriem katrs atbilst tajā sniegtajai “izstrādājuma” definīcijai, tikai attiecībā uz salikto izstrādājumu vai attiecībā uz katru elementu, kas atbilst “izstrādājuma” definīcijai?”

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EC) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 1. lpp.).


title: Lieta T-326/16: Prasība, kas celta 2016. gada 20. jūnijā – Bundesverband Deutsche Tafel/EUIPO – Tiertafel Deutschland (“Tafel”)

text:
               8.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/32

         Prasība, kas celta 2016. gada 20. jūnijā – Bundesverband Deutsche Tafel/EUIPO – Tiertafel Deutschland (“Tafel”)
   (Lieta T-326/16)
   (2016/C 287/39)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bundesverband Deutsche Tafel e.V. (Berlīne, Vācija) (pārstāvji –T. Koerl, E. Celenk, S. Vollmer, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Tiertafel Deutschland e.V. (Rathenow, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Tafel” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 8 985 541

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 4. aprīļa lēmums lietā R 248/2016–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 65. panta 6. punkta pārkāpums.


title: Lieta F-120/07: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 15. marta spriedums — Strack /Eiropas Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Ikgadējā atvaļinājuma dienu pārcelšana — Civildienesta noteikumu V pielikuma 4. pants — Iemesli, kas ir saistīti ar dienesta vajadzībām — Civildienesta noteikumu 73. pants — Direktīva 2003/88/EK — Tiesības uz ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu — Slimības atvaļinājums)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/48

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 15. marta spriedums — Strack/Eiropas Komisija
   (Lieta F-120/07) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Ikgadējā atvaļinājuma dienu pārcelšana - Civildienesta noteikumu V pielikuma 4. pants - Iemesli, kas ir saistīti ar dienesta vajadzībām - Civildienesta noteikumu 73. pants - Direktīva 2003/88/EK - Tiesības uz ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu - Slimības atvaļinājums)
   2011/C 252/102
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Guido Strack (Ķelne, Vācija) (pārstāvis — H. Tettenborn, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un B. Eggers)

      Priekšmets

   Prasība atcelt vairākus Komisijas lēmumus par pieprasījumu pārcelt no 2004. uz 2005. gadu neizmantotās ikgadējā atvaļinājuma dienas, kas pārsniedz divpadsmit dienu slieksni. Piespriest Komisijai maksāt kompensāciju par 26,5 neizmantotajām un neapmaksātajām ikgadējā atvaļinājuma dienām un procentu maksājumu 2 % gadā.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Komisijas 2007. gada 15. marta lēmumu, ar kuru noraidīts Guido Strack lūgums pārcelt 2004. gada atvaļinājuma dienas;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Guido Strack tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 315, 22.12.2007., 50. lpp.


title: Lieta T-448/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. augustā — Bora Creations /ITSB — Beauté Prestige International ( “essence” )

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/22

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. augustā — Bora Creations/ITSB — Beauté Prestige International (“essence”)
   (Lieta T-448/13)
   2013/C 304/38
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bora Creations, SL (Ceuta, Spānija) (pārstāvji — R. Lange, G. Hild un C. Pape, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Beauté Prestige International SA (Parīze, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju piektās padomes 2013. gada 6. jūnija lēmumu lietā R 1085/2010-5;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “essence” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 4., 8., 14., 16., 21., 25. un 26. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 6 816 144

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu ir balstīts uz absolūtiem pamatiem saskaņā ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) par Kopienas preču zīmi 52. panta 1. punktu, proti, ka Kopienas preču zīme tika reģistrēta, pārkāpjot Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt un Kopienas preču zīmi atzīt par daļēji spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums

      (1)  OV L 78, 1. lpp.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 4. maijā lietā T-359/02 Chum Ltd pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Vārdiska preču zīme “STAR TV” — Grafiskas starptautiskās preču zīmes “STAR TV” īpašnieka iebilde — Reģistrācijas atteikums)

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/14

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 4. maijā
   lietā T-359/02 Chum Ltd pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Vārdiska preču zīme “STAR TV” - Grafiskas starptautiskās preču zīmes “STAR TV” īpašnieka iebilde - Reģistrācijas atteikums)
   (2005/C 171/23)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā T-359/02 Chum Ltd, Toronto (Kanāda), ko pārstāv M. Ž. Žilbērs [M. J. Gilbert], advokāts, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji — P. Bulloks [P. Bullock] un S. Laitinena [S. Laitinen]), otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece — Star TV AG, Šlīrena [Schlieren] (Šveice) par prasību par ITSB Apelāciju otrās padomes 2002. gada 17. septembra lēmumu (lietā R 1146/2000-2) attiecībā uz iebildumu procesu starp Chum Ltd un Star TV AG, Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs I. Legāls [H. Legal], tiesneši P. Mengoci [P. Mengozzi] un I. Višņevska-Bjalecka [I. Wiszniewska-Białecka], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 4. maijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 25.1.2003.