title: Tiesas spriedums (virspalāta)  2005. gada 6. decembrī  lietā C-461/03 ( College van Beroep voor het bedrijfsleven  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)  Gaston Schul Douane-expediteur BV  pret  Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit  (EKL 234. pants — Valsts tiesas pienākums uzdot prejudiciālu jautājumu — Kopienu noteikuma spēkā neesamība — Cukurs — Papildu ievedmuitas nodoklis — Regula (EK) Nr. 1423/95 — 4. pants)

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/7

      TIESAS SPRIEDUMS

   (virspalāta)
   2005. gada 6. decembrī
   lietā C-461/03 (College van Beroep voor het bedrijfsleven lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Gaston Schul Douane-expediteur BV pret Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
       (1)

   (EKL 234. pants - Valsts tiesas pienākums uzdot prejudiciālu jautājumu - Kopienu noteikuma spēkā neesamība - Cukurs - Papildu ievedmuitas nodoklis - Regula (EK) Nr. 1423/95 - 4. pants)
   (2006/C 36/11)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-461/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 24. oktobrī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 4.novembrī, tiesvedībā Gaston Schul Douane-expediteur BV pret Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris [V. Skouris], palātas priekšsēdētāji P. Janns [P. Jann], K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], A. Ross [A. Rosas] un J. Malenovkis [J. Malenovský], tiesneši N. Kolnerika [N. Colneric] (referente), S. fon Bārs [S. von Bahr] un H. N. Kunja Rodrigess [J. N. Cunha Rodrigues], R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], K. Lēnartss [K. Lenaerts], Dž. Arestis [G. Arestis], A. Borgs-Bartets [A. Borg-Barthet] un M. Ilešičs [M. Ilešič], ģenerāladvokāts D. Ruiss-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 6. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               EKL 234. panta trešā daļa valsts tiesai, kuras lēmumus saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem nevar pārsūdzēt, uzliek par pienākumu uzdot Tiesai jautājumu par kādas regulas noteikumu spēkā esamību, pat ja Tiesa jau ir atzinusi atbilstošos salīdzināmas regulas noteikumus par spēkā neesošiem;

               2)

               Komisijas 1995. gada 23. jūnija Regulas Nr. 1423/95, ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus produktu, izņemot melasi, importam cukura nozarē, 4. panta 1. un 2. punkts nav spēkā, jo tajos noteikts, ka tajos paredzētais papildu nodoklis būtībā tiek noteikts, pamatojoties uz reprezentatīvo cenu, ko paredz šīs regulas 1. panta 2. punkts, un ka šo nodokli, pamatojoties uz attiecīgā sūtījuma CIF importa cenu, nosaka tikai tad, ja importētājs par to iesniedz lūgumu.

      (1)  OV C 7, 10.01.2004.


title: Lieta T-168/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 7. septembra spriedums — L & D pret ITSB Sämann ( Aire Limpio ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Agrākas grafiskas preču zīmes, kas attēlo egli, kura dažās no tām ietver vārdiskus elementus — Grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu Aire Limpio , reģistrācijas pieteikums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 73. pants)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/31

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 7. septembra spriedums — L & D pret ITSB Sämann (“Aire Limpio”)

   (Lieta T-168/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Agrākas grafiskas preču zīmes, kas attēlo egli, kura dažās no tām ietver vārdiskus elementus - Grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “Aire Limpio”, reģistrācijas pieteikums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 73. pants)
   (2006/C 281/52)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: L & D, SA, Uerkala de Almeria [Huercal de Almeria] (Spānija) (pārstāvji — sākotnēji pārstāvēja M. Knospe [M. Knospe], pēc tam S. Mirajess Miravets [S. Miralles Miravet] un A. Kastedo Garsija [A. Castedo Garcia], avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāve — H. Garsija Murijo [J. García Murillo])

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Julius Sämann Ltd, Cuga [Zug] (Šveice), (pārstāvji — A. Kastans Peress-Gomess [A. Castán Pérez-Gómez] un E. Armiho Čavari [E. Armijo Chávarri], avocats)
   Priekšmets
   Prasība daļēji atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2004. gada 15. marta lēmumu lietā R 326/2003-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Julius Sämann Ltd un L & D, SA.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 273, 06.11.2004.


title: Lieta T-302/06: Prasība, kas celta 2006. gada 6. novembrī — Hartmann pret ITSB ( E )

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/27

         Prasība, kas celta 2006. gada 6. novembrī — Hartmann pret ITSB (“E”)
   (Lieta T-302/06)
   (2006/C 310/51)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Paul Hartamann Aktiengesellschaft, Heidenheim (Vācija) (pārstāve — K. Gründig-Schnelle, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “E” attiecībā uz 5., 10. un 25. klasē ietilpstošajām precēm (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 316 949)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrāciju apstrīdēt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-614/10: Tiesas (virspalāta) 2012. gada 16. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Austrijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 95/46/EK — Personas datu apstrāde un šādu datu brīva aprite — Fizisko personu aizsardzība — 28. panta 1. punkts — Valsts uzraudzības iestāde — Neatkarība — Uzraudzības iestāde un Federālā kanceleja — Personāla un organizatoriskas saiknes)

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/6

         Tiesas (virspalāta) 2012. gada 16. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-614/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 95/46/EK - Personas datu apstrāde un šādu datu brīva aprite - Fizisko personu aizsardzība - 28. panta 1. punkts - Valsts uzraudzības iestāde - Neatkarība - Uzraudzības iestāde un Federālā kanceleja - Personāla un organizatoriskas saiknes)
   2012/C 379/09
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Martenczuk un B.-R. Killmann)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs (EDAU) (pārstāvji — H. Kranenborg, I. Chatelier un H. Hijmans)

      Atbildētāja: Austrijas Republika (pārstāvis — G. Hesse)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — T. Henze un J. Möller)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 31. lpp.) 28. panta 1. punkta otrās daļas interpretācija — Dalībvalstu pienākums nodrošināt, ka valsts uzraudzības iestādes, kam jāuzrauga personas datu apstrāde, savas funkcijas veic pilnībā neatkarīgi — Uzraudzības iestādes un Federālās valsts kancelejas (Bundeskanzleramt) cieša saikne personāla un organizatoriskā ziņā — Uzraudzības iestādes pakļautība Federālās valsts kancelejas uzraudzībai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot visus vajadzīgos noteikumus, lai Austrijā spēkā esošie tiesību akti atbilstu neatkarības kritērijam attiecībā uz Datenschutzkommission (Datu aizsardzības komisija), un, precīzāk, ieviešot tādu tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru

                           —

                           Datenschutzkommission administrators ir federālais ierēdnis, kas ir pakļauts uzraudzībai,

                           —

                           Datenschutzkommission birojs ir iekļauts Federālās kancelejas dienestā un

                           —

                           Federālajam kancleram ir beznosacījuma tiesības saņemt informāciju par jebkādiem Datenschutzkommission vadības aspektiem,

                     Austrijas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 28. panta 1. punkta otrajā daļā paredzētos pienākumus;

               2)

               Austrijas Republika atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Vācijas Federatīvā Republika un Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 72, 05.03.2011.


title: Lieta T-31/14: Prasība, kas celta 2014. gada 7. janvārī — Banco Popular Español/Komisija

text:
               1.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 61/21

         Prasība, kas celta 2014. gada 7. janvārī — Banco Popular Español/Komisija
   (Lieta T-31/14)
   2014/C 61/38
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Banco Popular Español, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — E. Navarro Varona, P. Vidal Martínez, J. López-Quiroga Teijero un G. Canalejo Lasarte, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, pamatojoties uz LESD 263. pantu, ciktāl tajā ir atzīta valsts atbalsta esamība un uzdots to atgūt no ieguldītājiem,

               —

               pakārtoti, atcelt lēmuma 1., 2. pantu un 4. panta 1. punktu, ciktāl ieguldītāji ir identificēti kā apgalvotā atbalsta saņēmēji, kuriem tas jāatmaksā,

               —

               pakārtoti, nepiemērot 4. panta 1. punktā in fine esošo rīkojumu atgūt atbalstu no ieguldītājiem tāpēc, ka tas ir pretrunā tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principiem, jo atgūšanu nevar uzdot, kamēr nav publicēts lēmums par [izmeklēšanas procedūras] uzsākšanu,

               —

               pakārtoti, atcelt lēmuma 2. pantu un atzīt par prettiesisku metodoloģiju, ar kuru noteikta apgalvotā priekšrocība, kas ieguldītājiem ir jāatmaksā;

               —

               atzīt par spēkā neesošu vai alternatīvi — daļēji atcelt lēmuma 4. panta 1. punktu jautājumā par aizliegumu “nodot atgūšanas nastu citām personām”, ciktāl ar to tiek noteikts, ka tiek aizliegti vai neesot spēkā līgumu noteikumi par regresa tiesībām pret trešajām personām attiecībā uz summām, kas ieguldītājiem ir jāatmaksā Spānijas valstij, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā tiek apstrīdēts tas pats lēmums, par kuru ir lieta T-29/14 Taetel/Komisija.
   Tiek izvirzīti tādi paši pamati un galvenie argumenti kā minētajā lietā jau izklāstītie.


title: Lieta T-6/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – AWG/EUIPO – Takko (“Southern Territory 23°48′25″S”) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Southern Territory 23°48′25″S” — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SOUTHERN” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/46

         Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – AWG/EUIPO – Takko (“Southern Territory 23o48′25″S”)
   (Lieta T-6/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Southern Territory 23o48′25″S” - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SOUTHERN” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
   (2017/C 239/57)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Vācija) (pārstāvis – T. Sambuc, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – A. Schifko)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Takko Holding GmbH (Telgte, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 10. novembra lēmumu lietā R 735/2015-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Takko Holding un AWG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 98, 14.3.2016.


title: Lieta C-487/04: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 29. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Padomes Regula (EK) Nr. 1255/1999 un Komisijas Regula (EK) Nr. 2799/1999 — Piens un piena produkti — Sausais vājpiens — Sausā vājpiena izsekošanas sistēma)

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/5

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 29. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku
   (Lieta C-487/04) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Padomes Regula (EK) Nr. 1255/1999 un Komisijas Regula (EK) Nr. 2799/1999 - Piens un piena produkti - Sausais vājpiens - Sausā vājpiena izsekošanas sistēma)
   (2006/C 212/08)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Bordes un C. Cattabriga)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. Braguglia, pārstāvis, un D. Del Gaizo, advokāts)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1255/1999 par piena un piena produktu tirgus kopīgo organizāciju (OV L 160, 48. lpp.) un Komisijas 1999. gada 17. decembra Regulas (EK) Nr. 2799/1999, kas nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas (EK) Nr. 1255/1999 piemērošanai par atbalsta piešķiršanu barības vājpienam un sausā vājpiena pulverim un šāda sausā vājpiena pulvera tirdzniecībai (OV L 340, 3. lpp.) pārkāpums — Kopienu tiesiskajā regulējumā neparedzētas sausā piena izsekošanas sistēmas izveidošana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               vienpusēji izveidojot konkrētiem izmantošanas veidiem paredzēta sausā vājpiena izsekošanas sistēmu, kas nav paredzēta šajā nozarē piemērojamajās saskaņotajās Kopienu tiesībās, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1255/1999 par piena un piena produktu tirgus kopīgo organizāciju un Komisijas 1999. gada 17. decembra Regula (EK) Nr. 2799/1999, kas nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas (EK) Nr. 1255/1999 piemērošanai par atbalsta piešķiršanu barības vājpienam un sausā vājpiena pulverim un šāda sausā vājpiena pulvera tirdzniecībai;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanas izdevumus.

      (1)  OV C 31, 05.02.2005.


title: Lieta C-248/05: Prasība pret Īriju, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 14. jūnijā

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/9

         Prasība pret Īriju, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 14. jūnijā
   (Lieta C-248/05)
   (2005/C 205/17)
   tiesvedības valoda — angļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 14. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Īriju, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Sāra Pardo Kvintijana [Sara Pardo Quintillan] un Donatela Rekkia [Donatella Recchia], pārstāves, kam palīdz F. Luī [F. Louis], Briseles advokātu kolēģijas advokāts, un K. O'Dalī [C. O'Daly], solicitor, Law Society of Ireland, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, neveicot pasākumus Balimirtas [Ballymurtagh] poligonā (Viklovas [Wicklow] grāfiste), kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes Direktīvas 80/68/EEK (1) par gruntsūdeņu aizsardzību pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu 4., 5., 7., 9. un 10. pantu, Īrija nav izpildījusi šo direktīvu un pienākumus, ko tai uzliek Līgums;

               2)

               atzīt, ka, neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes Direktīvas 80/68/EEK 5., 7., 8., 10., 12. un 13. pantu attiecībā uz netiešu noplūdi no septiskām tvertnēm, Īrija nav izpildījusi šo direktīvu un pienākumus, ko tai uzliek Līgums, un

               3)

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamatojoties uz sūdzībām, kas iesniegtas Komisijai, tā uzzināja par izplatītiem Direktīvas 80/68/EEK pārkāpumiem Īrijā.
   Pirmkārt, kopš 1989. gada Īrija ļāva darboties pašvaldības poligonam Balimirtā, Viklovas grāfistē, nepiešķirot formālu atļauju, kā tas paredzēts Direktīvas 80/68 4. panta 2. punktā. Tā kā nebija izpildīts 4. panta 2. punkts, bija pārkāpts arī tās pašas direktīvas 9. pants. Turklāt atļauja izgāzt atkritumus vietā, kurā atrodas poligons, ko izsniegusi Ireland's Environmental Protection Agency (Īrijas Vides aizsardzības aģentūra) tikai 2001. gadā, neatbilst Direktīvas 80/68/EEK 4., 5., 7. un 10. pantam.
   Otrkārt, Komisijai ir pierādījumi par to, ka Īrija nav izpildījusi Direktīvu 80/68/EEK saistībā ar netiešu noplūdi no septiskām tvertnēm gruntsūdeņos. Šajā sakarā Komisija izpētīja apstākļus, kas saistīti ar viesnīcas telpām, kuras atrodas Creacon Lodge (Veksfordas [Wexford] grāfiste), Īrijas ilgu laiku izmantoto Direktīvas 80/68/EEK 4., 5., 7. un 10. panta interpretāciju un tās pašas direktīvas plašākus pārkāpumus Īrijas laukos. Ziņojumi par Kerijas [Kerry] grāfistē esošo Kilarnī [Killarney] ezeru eitrofikāciju, Īrijas oficiālie ziņojumi par ūdens piesārņojumu un Direktīvas 80/778/EEK (2) par lietošanai pārtikā paredzētā ūdens kvalitāti pārkāpumi liecina par to, ka Īrija nav izpildījusi attiecīgus Direktīvas 80/68/EEK noteikumus.
   Tādējādi Komisija uzskata, ka Īrija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes Direktīvas 80/68/EEK par gruntsūdeņu aizsardzību pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu 4., 5., 7., 8., 9., 10., 12. un 13. pants.

      (1)  Padomes 1979. gada 17. decembra Direktīva 80/68/EEK par gruntsūdeņu aizsardzību pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu (OV L 20, 26.01.1980., 43. lpp.)

      (2)  Padomes 1980. gada 15. jūlija Direktīva 80/778/EEK par lietošanai pārtikā paredzētā ūdens kvalitāti (OV L 229, 30.08.1980., 11. lpp.)


title: Lieta T-262/07: Prasība, kas celta 2007. gada 13. jūlijā — Lietuva/Komisija

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/53

         Prasība, kas celta 2007. gada 13. jūlijā — Lietuva/Komisija
   (Lieta T-262/07)
   (2007/C 211/100)
   Tiesvedības valoda — lietuviešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lietuvas Republika (pārstāvji — D. Kriaučiūnas un E. Matulionytė)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 4. maija lēmumu K(2007)1979 galīgā redakcija (1), pakārtoti, atcelt minēto lēmumu daļā, kas attiecas uz Lietuvas Republiku;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apstrīdētajā lēmumā ir norādīti lauksaimniecības preču daudzumi, kas iestāšanās ES dienā jauno dalībvalstu teritorijā atrodas brīvā apgrozībā un pārsniedz daudzumus, kas būtu uzskatāmi par parasto krājumu uz 2004. gada 1. maiju, un summas, kas jaunajām dalībvalstīm ir jāmaksā, lai segtu šo daudzumu iznīcināšanas izmaksas.
   Prasītāja uzskata, ka apstrīdētais lēmums ir nelikumīgs. Prasības pamatojumam tā norāda uz četriem pamatiem.
   1.   Kompetences trūkums
   Prasītāja norāda, ka Akta par pievienošanos IV pielikuma 4. nodaļas 4. punktā Komisijai nav paredzētas tiesības sodīšanas nolūkā uzlikt dalībvalstīm pienākumu veikt iemaksas Kopienu budžetā it īpaši, ja tā nav pierādījusi ar lieko krājumu likvidēšanu saistītu Kopienas izmaksu esamību, un ka Komisija ir nokavējusi Akta par pievienošanos 41. pantā noteikto trīs gadu termiņu, lai pieņemtu lēmumu atbilstoši šim pantam, kas varētu būt vienīgais šāda lēmuma tiesiskais pamats.
   2.   Kopienu tiesību pārkāpums
   Tiesiskās drošības principa pārkāpums: apstrīdētajā lēmumā nav ievērots tiesiskās drošības princips, jo krājumu aprēķināšanas metodes un kritēriji nebija zināmi pievienošanās laikā, pastāvošo krājumu noteikšanas brīdī, kas ļautu dalībvalstīm novērst lieko krājumu izveidošanos vai tos likvidēt uz krājumus veidojušā subjekta rēķina. Apstrīdētajā lēmumā turklāt tika noteikti citi kritēriji un paplašināts attiecīgo preču saraksts salīdzinājumā ar Regulas Nr. 1972/2003 4. pantu, atbilstoši kuram dalībvalstis kontrolē lieko krājumu veidošanos.
   Nediskriminācijas principa pārkāpums: atšķirībā no Komisijas Regulas (EK) Nr. 144/97 par lauksaimniecības preču liekajiem krājumiem Austrijā, Zviedrijā vai Somijā, apstrīdētajā lēmumā ir izvērtētas ne tikai preces, kurām piemēro eksporta kompensācijas vai intervences pasākumus, bet arī citu preču krājumi. Minētais princips tāpat tika pārkāpts, vienādi traktējot jauno dalībvalstu dažādos apstākļus un bez pamatojuma neņemot vērā šo valstu krājumu izveidošanas īpašos apstākļus.
   Labas pārvaldības un pārskatāmības principu pārkāpums: apstrīdētajā lēmumā nav izsmeļoši noradīti maksājumu aprēķināšanas kritēriji, kas turklāt pastāvīgi mainās. Tāpat, kaut gan dalībvalstis pašas bija aprēķinājušas krājumus atbilstoši Kopienu tiesību aktiem, Komisija, nenorādot uz šī vērtējuma trūkumiem un to neapstrīdot, veica šo pašu krājumu jaunu vērtējumu, piemērojot savus kritērijus.
   Akta par pievienošanos noteikumu pārkāpums: pirmkārt, lēmums nav piemērots, lai īstenotu Akta par pievienošanos IV pielikuma 4. nodaļas 2. punktā izvirzīto mērķi likvidēt liekos krājumus, it īpaši tādēļ, ka tajā pat nav mēģināts uzliktos naudas sodus saistīt ar Kopienas faktiski izveidoto krājumu likvidēšanas izmaksām. Otrkārt, lēmums tika pieņemts jau pēc Akta par pievienošanos 41. pantā noteiktā trīs gadu no pievienošanās dienas termiņa, kurā Komisija var veikt pārejas pasākumus.
   3.   Pamatojuma trūkums
   Prasītāja uzskata, ka apstrīdētais lēmums ir neatbilstoši pamatots vai vispār nav pamatots, un it īpaši tajā nav pamatots, ka (un kādā apmērā) Eiropas Kopienai attiecīgo lieko krājumu likvidācijas dēļ ir faktiski radušies izdevumi, kas ir jāsedz dalībvalstīm.
   4.   Acīmredzama kļūda vērtējumā
   Prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, jo, pirmkārt, tā izvēlējās makroekonomikas līmeņa metodi un neizvērtēja dalībvalstīs faktiski izveidojušos krājumus, un, otrkārt, izvērtējot valstu specifiskos argumentus, neņēma vērā Lietuvas Republikas īpašos un objektīvos valsts krājumu izveidošanās apstākļus piena nozarē.

      (1)  Komisijas 2007. gada 4. maija Lēmums 2007/361/EK par lauksaimniecības produktu, izņemot cukura, lieko krājumu noteikšanu un to likvidēšanas finansiālajām sekām sakarā ar Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos (OV L 138, 14. lpp.).


title: Lieta T-432/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. jūnija spriedums — Parlante /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Paaugstināšanas amatā par 2003. gadu īstenošana — Atteikums paaugstināt amatā — Paaugstināšanas amatā punktu piešķiršana — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Vienlīdzīga attieksme — Vispārīgie noteikumi par Civildienesta noteikumu 45. panta īstenošanu — Iebilde par prettiesiskumu — Tiesiskā paļāvīb)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/21

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. jūnija spriedums — Parlante/Komisija
   (Lieta T-432/04) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Paaugstināšanas amatā par 2003. gadu īstenošana - Atteikums paaugstināt amatā - Paaugstināšanas amatā punktu piešķiršana - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums - Vienlīdzīga attieksme - Vispārīgie noteikumi par Civildienesta noteikumu 45. panta īstenošanu - Iebilde par prettiesiskumu - Tiesiskā paļāvīb)
   (2007/C 170/38)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Walter Parlante, Enghien (Beļģija) (pārstāvis — L. Vogel, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Berardis-Kayser un M. Velardo)
   Priekšmets
   No vienas puses, iecēlējinstitūcijas 2004. gada 5. jūlija lēmuma, ar ko tika noraidīta prasītāja sūdzība pret šīs pašas institūcijas lēmumu, ar kuru tika atteikta paaugstināšana amatā uz C1 pakāpi par 2003. gadu, atcelšana un, no otras puses, tiktāl, ciktāl vajadzīgs, lēmuma, kas bija šīs sūdzības priekšmets, atcelšana
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 6, 8.1.2005.


title: Lieta T-522/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 2. decembra spriedums – Tsujimoto/ITSB – Kenzo (“KENZO ESTATE”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Vārdiska preču zīme “KENZO ESTATE” — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “KENZO” — Relatīvs atteikuma pamats — Reputācija — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts — Dokumentu novēlota iesniegšana — Apelācijas padomes rīcības brīvība — Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts — Daļējs reģistrācijas atteikums

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/39

         Vispārējās tiesas 2015. gada 2. decembra spriedums – Tsujimoto/ITSB – Kenzo (“KENZO ESTATE”)
   (Lieta T-522/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Vārdiska preču zīme “KENZO ESTATE” - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “KENZO” - Relatīvs atteikuma pamats - Reputācija - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts - Dokumentu novēlota iesniegšana - Apelācijas padomes rīcības brīvība - Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts - Daļējs reģistrācijas atteikums)
   (2016/C 027/46)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japāna) (pārstāvji – A. Wenninger-Lenz, W. von der Osten-Sacken un M. Ring, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – P. Bullock)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Kenzo (Parīze, Francija) (pārstāvji – P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi un N. Parrotta, avocats)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2013. gada 3. jūlija lēmumu lietā R 1363/2012–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kenzo un K. Tsujimoto k-gu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Kenzo Tsujimoto k-gs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 352, 30.11.2013.


title: Lieta C-413/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko 2004. gada 27. septembrī iesniedza Eiropas Parlaments

text:
               6.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/25

         Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko 2004. gada 27. septembrī iesniedza Eiropas Parlaments
   (Lieta C-413/04)
   (2004/C 273/46)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 27. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Eiropas Parlaments, kuru pārstāv A. Baas un U. Rösslein, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Parlamenta prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atcelt 2004. gada 28. jūnija Direktīvu 2004/85/EK, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/54/EK attiecībā uz konkrētu noteikumu piemērošanu Igaunijā (1);

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   2003. gada Pievienošanās akta 57. pants nesatur nepieciešamo tiesisko pamatu apstrīdētās direktīvas pieņemšanai. Šīs tiesību normas mērķis ir Kopienu tiesību aktu pielāgošana sakarā ar pievienošanās faktu un Kopienu tiesību aktu, kas netika pielāgoti ar pašu Pievienošanās aktu, piemērošana jaunajām dalībvalstīm. Līdz ar to citi grozījumi nav pamatojami ar akta 57. pantu. Šī tiesību norma nevar tikt izmantota, lai izdarītu atkāpes Kopienu tiesību aktos, īpaši tādas, kas sniedzas tālāk nekā tās, kas tieši un ierobežojoši noteiktas Pievienošanās aktā.
   Tā kā 2003. gada Pievienošanās akta 57. panta izmantošanas par tiesisko pamatu pamatotība nekādā ziņā neizriet no apsvērumiem un citām direktīvas tiesību normām, apstrīdētā direktīva nav pietiekami pamatota.

      (1)  OV L 236, 7.7.2004., 10. lpp.


title: Lieta C-357/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 19. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) — Duomo Gpa Srl/Comune di Regionale Baranzate

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 19. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) — Duomo Gpa Srl/Comune di Regionale Baranzate

   (Lieta C-357/10)
   ()
   2010/C 260/09
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Duomo Gpa Srl

      Atbildētāja: Comune di Regionale Baranzate

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2006/123/EK (1) 15. un 16. pants pieļauj tādus valsts tiesību noteikumus, kādi ir paredzēti 2008. gada 29. novembra Likumdošanas dekrēta Nr. 185 32. panta 7.a punktā, kas tika iekļauts ar 2009. gada 28. janvāra aizstājējlikumu Nr. 2 un pēc tam attiecīgi tika grozīts ar 2009. gada 27. februāra Likumu Nr. 14, saskaņā ar kuriem, izņemot attiecībā uz tām sabiedrībām, kuru lielākā kapitāla daļa ir valsts kapitāls:

                           —

                           nav spēkā visi tie publiskā iepirkuma līgumi attiecībā uz nodokļu un citu pašvaldību ienākumu samaksu, aprēķinu un iekasēšanu, kas ir piešķirti personām, kuras nav izpildījušas finansiālo prasību, atbilstoši kurai minimālā apmaksātā kapitāla apmēram ir jābūt vismaz EUR 10 miljonu apmērā;

                           —

                           personām, kuras ir reģistrētas to personu sarakstā, kurām ir atļauts veikt darbības attiecībā uz nodokļu un citu pašvaldību ienākumu aprēķinu un iekasēšanu, ir pienākums sava uzņēmuma kapitālu palielināt līdz iepriekš norādītajam minimālajam apmēram saskaņā ar 1997. gada 15. decembra Likumdošanas dekrēta Nr. 446, kā tas tika grozīts, 53. panta 3. punktu;

                           —

                           tikmēr, kamēr nav izpildīts iepriekš minētais pienākums attiecībā uz sabiedrības kapitāla palielināšanu, ir aizliegts noslēgt jaunus līgumus vai piedalīties publiskajos iepirkumos, kuri attiecas uz pakalpojumiem saistībā ar nodokļu un citu pašvaldību ienākumu samaksu, aprēķinu un iekasēšanu?

               2)

               Vai EKL 3., 10., 43., 49. un 81. pants pieļauj tādus valsts tiesību noteikumus, kādi ir paredzēti 2008. gada 29. novembra Likumdošanas dekrēta Nr. 185 32. panta 7.a punktā, kas tika iekļauts ar 2009. gada 28. janvāra aizstājējlikumu Nr. 2 un pēc tam attiecīgi tika grozīts ar 2009. gada 27. februāra Likumu Nr. 14, saskaņā ar kuriem, izņemot attiecībā uz tām sabiedrībām, kuru lielākā kapitāla daļa ir valsts kapitāls:

                           —

                           nav spēkā visi tie publiskā iepirkuma līgumi attiecībā uz nodokļu un citu pašvaldību ienākumu samaksu, aprēķinu un iekasēšanu, kas ir piešķirti personām, kuras nav izpildījušas finansiālo prasību, atbilstoši kurai minimālā apmaksātā kapitāla apmēram ir jābūt vismaz EUR 10 miljonu apmērā;

                           —

                           personām, kuras ir reģistrētas to personu sarakstā, kurām ir atļauts veikt darbības attiecībā uz nodokļu un citu pašvaldību ienākumu aprēķinu un iekasēšanu, ir pienākums sava uzņēmuma kapitālu palielināt līdz iepriekš norādītajam minimālajam apmēram saskaņā ar 1997. gada 15. decembra Likumdošanas dekrēta Nr. 446, kā tas tika grozīts, 53. panta 3. punktu;

                           —

                           tikmēr, kamēr nav izpildīts iepriekš minētais pienākums attiecībā uz sabiedrības kapitāla palielināšanu, ir aizliegts noslēgt jaunus līgumus vai piedalīties publiskajos iepirkumos, kuri attiecas uz pakalpojumiem saistībā ar nodokļu un citu pašvaldību ienākumu samaksu, aprēķinu un iekasēšanu?

      (1)  OV L 376, 36. lpp.


title: Lieta C-273/10: Tiesas (sestā palāta) 2011. gada 18. marta rīkojums ( Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — David Montoya Medina/Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante (Reglamenta 104. panta 3. punkts — Sociālā politika — Direktīva 1999/70/EK — Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzula — Uz noteiktu laiku noslēgtie darba līgumi publiskajā sektorā — Tiesības uz trīsgadu darba stāža piemaksu — Nediskriminācijas princips)

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/10

         Tiesas (sestā palāta) 2011. gada 18. marta rīkojums (Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — David Montoya Medina/Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante

   (Lieta C-273/10) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkts - Sociālā politika - Direktīva 1999/70/EK - Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzula - Uz noteiktu laiku noslēgtie darba līgumi publiskajā sektorā - Tiesības uz trīsgadu darba stāža piemaksu - Nediskriminācijas princips)
   2011/C 186/16
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: David Montoya Medina

      Atbildētāji: Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana — Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.) pielikuma 4. klauzulas 4. punkta interpretācija — Ar valsts universitātēm noslēgtie mācībspēku un pētnieku darba līgumi — Atsevišķu tiesību izslēgšana attiecībā uz līgumiem, kas noslēgti uz noteiktu laiku

      Rezolutīvā daļa:

   Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ietverts Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā, 4. klauzula jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru bez jebkāda objektīva pamatojuma tiesības saņemt piemaksu par darba stāžu paredzētas vienīgi lektoriem, ar kuriem līgumi noslēgti uz nenoteiktu laiku, izslēdzot lektorus, ar kuriem līgumi noslēgti uz noteiktu laiku, ja attiecībā uz šīs piemaksas saņemšanu šīs divas darba ņēmēju kategorijas atrodas salīdzināmās situācijās.

      (1)  OV C 221, 14.08.2010.


title: Lieta T-243/08: Prasība, kas celta 2008. gada 23. jūnijā — Ravensburger /ITSB — Educa Borras ( EDUCA Memory game )

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/61

         Prasība, kas celta 2008. gada 23. jūnijā — Ravensburger/ITSB — Educa Borras (“EDUCA Memory game”)
   (Lieta T-243/08)
   (2008/C 209/110)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ravensburger AG, Ravensburg (Vācija) (pārstāvji — G. Würtenberger, lawyer, un R. Kunze, lawyer un Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Educa Borras SA, Sant Quirze del Valles, Barselona (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2008. gada 8. aprīļa lēmumu lietā R 597/2007-2;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme “EDUCA Memory game” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 28. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 495 036

      Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: starptautiska vārdiska preču zīme “MEMORY”, reģistrācija Nr. R 393 512; Beniluksa vārdiska preču zīme “MEMORY”, reģistrācija Nr. 38 328; Vācijas vārdiska preču zīme “MEMORY”, reģistrācija Nr. 964 625

      Anulēšanas nodaļas lēmums: atzīt attiecīgo Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu

      Izvirzītie pamati: (i) Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdījusies, secinot, ka potenciāli konfliktējošais attiecīgās Kopienas preču zīmes elements ir tīri aprakstošs un tādēļ nevar izraisīt sajaukšanas iespēju ar prasītājas agrākajām preču zīmēm; (ii) Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdījusies, pieprasot, lai prasītāja pierādītu sajaukšanas iespēju; (iii) Padomes Regulas Nr. 40/94 74. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot pienācīgi ņēmusi vērā konkrētajā tirgū izmantoto marķēšanas praksi; (iv) Padomes Regulas Nr. 40/94 75. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot sasaukusi sēdi, kā to bija pieprasījusi prasītāja.


title: Lieta T-363/05: Prasība, kas celta  2005. gada 21. septembrī  — COFRA/Komisija

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/34

         Prasība, kas celta 2005. gada 21. septembrī — COFRA/Komisija
   (Lieta T-363/05)
   (2005/C 296/70)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: COFRA s.r.l., (Barleta [Barletta], Itālija) (pārstāvis — Mikele Arkandželo Kalabreze [Michele Arcangelo Calabrese]

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi
   Saskaņā ar procesuālajiem nosacījumiem prasītājs lūdz Pirmās instances tiesu atzīt, ka Komisija, rīkojoties prettiesiski, kā tas ir norādīts prasības pieteikumā, ir izdarījusi smagu un acīmredzamu Kopienu tiesību pārkāpumu un radījusi prasītājam materiālus zaudējumus; un līdz ar to piespriest atbildētājai samaksāt šādu atlīdzību:

               a)

               EUR 387 700,00, kas koriģēta atbilstoši ISTAT likmei, sākot no 2001. gada 26. jūnija līdz sprieduma taisīšanas dienai;

               b)

               EUR 387 700,00, kas koriģēta atbilstoši ISTAT likmei, sākot no 2002. gada 26. jūnija līdz sprieduma taisīšanas dienai;

               c)

               EUR 387 700,00, kas koriģēta atbilstoši ISTAT likmei, sākot no 2003. gada 26. jūnija līdz sprieduma taisīšanas dienai;

               d)

               atbilstošos procentus, kam piemērota korekcijas likme;

               e)

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, ieskaitot izdevumus par prasītājam sniegtajām tehniskajām konsultācijām.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-362/05 Nuova Agricast/Komisija.


title: Lieta C-282/06: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 26. februāra rīkojums ( Krajský soud v Praze (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudicialu nolēmumu) — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) / Miloslav Lev

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/35

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 26. februāra rīkojums (Krajský soud v Praze (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudicialu nolēmumu) — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA)/Miloslav Lev

   (Lieta C-282/06) (1)

   (2007/C 95/70)

      Tiesvedības valoda — čehu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 212, 2.9.2006.


title: Lieta T-552/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 12. novembra spriedums — North Drilling /Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai — Līdzekļu iesaldēšana — Kļūda faktos — Atcelšanas iedarbības pielāgošana laikā)

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/14

         Vispārējās tiesas 2013. gada 12. novembra spriedums — North Drilling/Padome
   (Lieta T-552/12) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai - Līdzekļu iesaldēšana - Kļūda faktos - Atcelšanas iedarbības pielāgošana laikā)
   2013/C 377/33
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: North Drilling Co. (Teherāna, Irāna) (pārstāvji — J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea un J. Iriarte Ángel, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bishop un A. De Elera)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, Padomes 2012. gada 15. oktobra Lēmumu 2012/635/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 282, 58. lpp.), un, otrkārt, Padomes 2012. gada 15. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 945/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 282, 16. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2012. gada 15. oktobra Lēmumu 2012/635/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, tik lielā mērā, cik ar to North Drilling Co. nosaukums ir ierakstīts Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmuma 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP, II pielikumā;

               2)

               atcelt Padomes 2012. gada 15. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 945/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu, tik lielā mērā, cik ar to North Drilling nosaukums ir ierakstīts Padomes 2012. gada 23. marta Regulas (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu IX pielikumā;

               3)

               atcelt Regulas Nr. 267/2012 IX pielikumu, ciktāl tas attiecas uz North Drilling;

               4)

               atstāt spēkā Lēmuma 2010/413 redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Lēmumu 2012/635, iedarbību attiecībā uz North Drilling, laikā no tā stāšanās spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī līdz brīdim, kad spēkā stājas Regulas Nr. 267/2012 daļējā atcelšana;

               5)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus un atlīdzina North Drilling gan šajā instancē, gan pagaidu noregulējuma tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 46, 16.2.2013.


title: Lieta C-156/09: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 18. novembra spriedums ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG (Sestā PVN direktīva — 13. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts — Darbību vispārējās interesēs atbrīvošana no nodokļa — Medicīniskās aprūpes sniegšana — Skrimšļa šūnu ekstrahēšana un pavairošana nolūkā tās implantēt pacientam)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/8

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 18. novembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG

   (Lieta C-156/09) (1)

   (Sestā PVN direktīva - 13. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts - Darbību vispārējās interesēs atbrīvošana no nodokļa - Medicīniskās aprūpes sniegšana - Skrimšļa šūnu ekstrahēšana un pavairošana nolūkā tās implantēt pacientam)
   2011/C 13/12
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Finanzamt Leverkusen

      Atbildētājs: Verigen Transplantation Service International AG

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesfinanzhof — Direktīvas 77/388/EEK: Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 13. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkta un 28. b panta F daļas 1. punkta interpretācija — Locītavu skrimšļa šūnu ekstrahēšana no skrimšļa materiāla, ko citā dalībvalstī reģistrēts pakalpojuma saņēmējs ņēmis no cilvēka, un tam sekojoša šo šūnu pavairošana, lai šie paši pakalpojuma saņēmēji to implantētu pacientam — Pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšana — Šo pakalpojumu kā “medicīniskās aprūpes sniegšanas, darbojoties medicīniskās vai paramedicīniskās profesijās” atbrīvošana?

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, 13. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka locītavu skrimšļa šūnu ekstrahēšana no kādam cilvēkam izņemta skrimšļa materiāla un šo šūnu vēlāka pavairošana, lai tās implantētu terapeitiskiem mērķiem, ir “medicīniskās aprūpes sniegšana” šīs normas izpratnē.

      (1)  OV C 180, 01.08.2009.


title: Lieta T-242/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. decembra spriedums — Cabrera Sánchez /ITSB — Industrias Cárnicas Valle ( el charcutero artesano ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes el charcutero artesano reģistrācijas pieteikums — Valsts agrāka grafiska preču zīme El Charcutero — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/45

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. decembra spriedums — Cabrera Sánchez/ITSB — Industrias Cárnicas Valle (“el charcutero artesano”)
   (Lieta T-242/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “el charcutero artesano’ reģistrācijas pieteikums - Valsts agrāka grafiska preču zīme “El Charcutero’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2008/C 22/83)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Miguel Cabrera Sánchez, Móstoles (Spānija) (pārstāvji — J. Calderón Chavero un T. Villate Consonni, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. García Murillo)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Industrias Cárnicas Valle, SA, Madride (Spānija)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 15. jūnija lēmumu (lieta R 790/2005-1) par iebildumu procesu starp Miguel Cabrera Sánchez un Industrias Cárnicas Valle, SA.

   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Miguel Cabrera Sánchez sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 261, 28.10.2006.


title: Lieta T-628/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 3. decembra spriedums – Hewlett Packard Development Company/ITSB (“FORTIFY”) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “FORTIFY” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/50

         Vispārējās tiesas 2015. gada 3. decembra spriedums – Hewlett Packard Development Company/ITSB (“FORTIFY”)
   (Lieta T-628/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “FORTIFY” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2016/C 027/63)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hewlett Packard Development Company LP (Dalasa, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – T. Raab un H. Lauf, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – L. Rampini)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 3. jūnija lēmumu lietā R 249/2014–2 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “FORTIFY” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Hewlett Packard Development Company LP sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 361, 13.10.2014.


title: Lieta F-75/05: Civildienesta tiesas 2006. gada 30. jūnija rīkojums — Colombani pret Komisiju

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/38

         Civildienesta tiesas 2006. gada 30. jūnija rīkojums — Colombani pret Komisiju
   (Lieta F-75/05) (1)

   (2006/C 190/72)

      Tiesvedības valoda — franču

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra sakarā ar izlīguma panākšanu.

      (1)  OV C 229, 17.09.2005. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar numuru T–294/05 un nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu).


title: Lieta T-83/17: Vispārējās tiesas 2017. gada 14. jūnija rīkojums – Heineken Romania/EUIPO – Lénárd (“Csíki Sör”)

text:
               7.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/41

         Vispārējās tiesas 2017. gada 14. jūnija rīkojums – Heineken Romania/EUIPO – Lénárd (“Csíki Sör”)
   (Lieta T-83/17) (1)

   (2017/C 256/49)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 121, 18.4.2017.


title: Tiesas spriedums (2014. gada 10. decembris) – Lietā E-18/14 – Wow air ehf. pret Islandes konkurences iestādi (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. un Icelandair ehf. (Regula (EEK) Nr. 95/93 – Laika nišu piešķiršana EEZ lidostās – Konkurences iestāžu iejaukšanās – Paātrinātā procedūra)

text:
               4.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/9

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2014. gada 10. decembris)
   Lietā E-18/14

      Wow air ehf. pret Islandes konkurences iestādi (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. un Icelandair ehf.

   (Regula (EEK) Nr. 95/93 – Laika nišu piešķiršana EEZ lidostās – Konkurences iestāžu iejaukšanās – Paātrinātā procedūra)
   (2015/C 183/10)
   Lietā E-18/14 Wow air ehf. pret Islandes konkurences iestādi (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. un Icelandair ehf. attiecībā uz Reikjavikas apgabaltiesas (Héraðsdómur Reykjavíkur) PRASĪBU Tiesai saskaņā ar Nolīguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi 34. pantu sniegt interpretāciju par Padomes 1993. gada 18. janvāra Regulu (EEK) Nr. 95/93 par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz laika nišu piešķiršanu Kopienas lidostās Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher un tiesneši Per Christiansen (tiesnesis referents) un Páll Hreinsson, 2014. gada 10. decembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               Regulas (EEK) Nr. 95/93 4. panta 1. punkts prasa EEZ valstij iecelt lidostas koordinatora amatā kvalificētu fizisku vai juridisku personu pēc apspriešanās ar norādītajām pusēm. Regulas (EEK) Nr. 95/93 4. panta 2. punkts prasa, lai koordinators būtu juridiski un faktiski neatkarīgs no visām ieinteresētajām pusēm, kā arī funkcionāli nošķirts no tām. Ja šie nosacījumi ir izpildīti, EEZ valstīm ir rīcības brīvība noteikt koordinatora statusu. Pamatojoties uz šiem konstatējumiem, valsts tiesai jāizdara nepieciešami secinājumi, lai nodrošinātu Regulas (EEK) Nr. 95/93 efektivitāti.

               2.

               Regulas (EEK) Nr. 95/93 11. panta 1. punktā noteiktā sūdzību procedūra nav obligāta. Tādēļ šī procedūra neizslēdz iespēju, ka sūdzības, kas balstītas uz konkurences tiesību apsvērumiem, var iesniegt tieši valsts konkurences iestādēm.

               3.

               Saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 95/93 8.b panta publisko iestāžu norādes par laika nišu piešķiršanu konkurences veicināšanas nolūkā var adresēt aviosabiedrībām, bet ne koordinatoram. Turklāt nav lietderīgi sniegt instrukcijas lidostas administrācijai. Atšķirībā no laika nišu primārās piešķiršanas, kas ir vienīgi koordinatora pienākums, Regula (EEK) Nr. 95/93 neaizliedz laika nišu nodošanu pēc laika nišu piešķiršanas, ja to prasa konkurences tiesību noteikumi. Līdz ar to EEZ valsts konkurences iestādes var dot norādes attiecīgajiem uzņēmumiem, ja tiek konstatēts, ka šāds tiesību aizsardzības līdzeklis nepieciešams saskaņā ar piemērojamajiem valsts vai EEZ konkurences tiesību noteikumiem.


title: Lieta T-48/05: Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. jūlija spriedums — Franchet un Byk /Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Civildienests — OLAF veiktas izmeklēšanas — Lieta Eurostat — Informācijas par faktiem, kas var būt par pamatu krimināllietas ierosināšanai, paziņošana valsts tiesu iestādēm — Iepriekšējas informācijas nesniegšana attiecīgajiem ierēdņiem un OLAF uzraudzības komitejai — Informācijas noplūde presē — Izpaušana, ko veikuši OLAF un Komisija — Nevainīguma prezumpcijas principa pārkāpums — Morālais kaitējums — Cēloņsakarība)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/44

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. jūlija spriedums — Franchet un Byk/Komisija
   (Lieta T-48/05) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Civildienests - OLAF veiktas izmeklēšanas - Lieta “Eurostat’ - Informācijas par faktiem, kas var būt par pamatu krimināllietas ierosināšanai, paziņošana valsts tiesu iestādēm - Iepriekšējas informācijas nesniegšana attiecīgajiem ierēdņiem un OLAF uzraudzības komitejai - Informācijas noplūde presē - Izpaušana, ko veikuši OLAF un Komisija - Nevainīguma prezumpcijas principa pārkāpums - Morālais kaitējums - Cēloņsakarība)
   (2008/C 209/75)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Yves Franchet, Nica (Francija), un Daniel Byk, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvji — G. Vandersanden un L. Levi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — J.-F. Pasquier)
   Priekšmets
   Prasība atlīdzināt materiālo un morālo kaitējumu, kas, iespējams, ir nodarīts sakarā ar to, ka Komisija un OLAF, iespējams, ir pieļāvuši kļūdas, veicot izmeklēšanu saistībā ar lietu “Eurostat”.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               piespriest Komisijai samaksāt Yves Franchet un Daniel Byk EUR 56 000;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 93, 16.4.2005.


title: Lieta C-71/08: Prasība, kas celta 2008. gada 20. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/22

         Prasība, kas celta 2008. gada 20. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-71/08)
   (2008/C 92/41)
   Tiesvedības valoda — čehu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — P. Dejmek)

      Atbildētāja: Čehijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot vai jebkurā gadījumā nedarot Komisijai zināmus normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvu 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK (1), ko nesen grozīja ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvu 2006/31/EK, ar kuru attiecībā uz dažiem termiņiem groza Direktīvu 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem (2), prasības, Čehijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 70. pants;

               —

               piespriest Čehijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transponēšanai valsts tiesībās paredzētais termiņš beidzās 2007. gada 31. janvārī.

      (1)  OV L 145, 2004, 1. lpp.

      (2)  OV L 114, 2006, 60. lpp.


title: Lieta C-413/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. jūlijā iesniedza Supreme Court (Īrija) – Elaine Farrell/Alan Whitty, Minister for the Environment, Īrija un Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 27. jūlijā iesniedza Supreme Court (Īrija) – Elaine Farrell/Alan Whitty, Minister for the Environment, Īrija un Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (Lieta C-413/15)
   (2015/C 320/28)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Supreme Court

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Elaine Farrell

      Atbildētāji: Alan Whitty, Minister for the Environment, Īrija un Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai sprieduma Foster u.c./British Gas plc (lieta C-188/89) 20. punktā izklāstītie pārbaudes kritēriji, kas attiecas uz jautājumu, vai ir runa par dalībvalsts veidojumu, ir jāsaprot tādējādi, ka šie pārbaudes kritēriji ir jāpiemēro

                           a)

                           kumulatīvi vai

                           b)

                           alternatīvi?

               2)

               Ciktāl atsevišķos spriedumā Foster u.c./British Gas plc (lieta C-188/89) minētos aspektus var alternatīvi uzskatīt par faktoriem, kuri, izdarot kopējo novērtējumu, būtu pienācīgi jāņem vērā, – vai pastāv pamatprincips, kas ir šo minētajā nolēmumā identificēto atsevišķo faktoru pamatā un kas tiesai būtu jāpiemēro, izvērtējot, vai konkrēta organizācija ir valsts veidojums?

               3)

               Vai, lai organizāciju uzskatītu par dalībvalsts veidojumu, pietiek ar to, ka dalībvalsts attiecīgajai organizācijai ir nodevusi plaša apmēra kompetenci, šķietami, lai izpildītu saistības, kas izriet no Eiropas Savienības tiesībām, vai arī papildus tam ir nepieciešams, ka šai organizācijai ir a) īpašas pilnvaras vai b) ka dalībvalsts tās darbību tieši kontrolē vai uzrauga?


title: Lieta C-416/10: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 15. janvāra spriedums ( Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jozef Križan u.c./ Slovenská inšpekcia životného prostredia (LESD 267. pants — Tiesas nolēmuma atcelšana — Lietas nodošana atpakaļ attiecīgajai tiesai — Pienākums ievērot lēmumu par atcelšanu — Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Iespējamība — Vide — Orhūsas konvencija — Direktīva 85/337/EEK — Direktīva 96/61/EK — Sabiedrības līdzdalība lēmumu pieņemšanā — Atkritumu poligona būvniecība — Lūgums izsniegt atļauju — Komercnoslēpums — Dokumenta nepaziņošana sabiedrībai — Ietekme uz lēmuma par atkritumu poligona izveides atļaušanu spēkā esamību — Trūkumu novēršana — Projekta ietekmes uz vidi novērtēšana — Galīgais atzinums, kas pieņemts pirms dalībvalsts pievienošanās Savienībai — Direktīvas 85/337 piemērošana laikā — Vēršanās tiesā — Pagaidu pasākumi — Izpildes apturēšana — Apstrīdētā lēmuma atcelšana — Tiesības uz īpašumu — Aizskārums)

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/2

         Tiesas (virspalāta) 2013. gada 15. janvāra spriedums (Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jozef Križan u.c./Slovenská inšpekcia životného prostredia

   (Lieta C-416/10) (1)

   (LESD 267. pants - Tiesas nolēmuma atcelšana - Lietas nodošana atpakaļ attiecīgajai tiesai - Pienākums ievērot lēmumu par atcelšanu - Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Iespējamība - Vide - Orhūsas konvencija - Direktīva 85/337/EEK - Direktīva 96/61/EK - Sabiedrības līdzdalība lēmumu pieņemšanā - Atkritumu poligona būvniecība - Lūgums izsniegt atļauju - Komercnoslēpums - Dokumenta nepaziņošana sabiedrībai - Ietekme uz lēmuma par atkritumu poligona izveides atļaušanu spēkā esamību - Trūkumu novēršana - Projekta ietekmes uz vidi novērtēšana - Galīgais atzinums, kas pieņemts pirms dalībvalsts pievienošanās Savienībai - Direktīvas 85/337 piemērošana laikā - Vēršanās tiesā - Pagaidu pasākumi - Izpildes apturēšana - Apstrīdētā lēmuma atcelšana - Tiesības uz īpašumu - Aizskārums)
   2013/C 63/02
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Jozef Križan, Katarína Aksamitová, Gabriela Kokošková, Jozef Kokoška, Martina Strezenická, Jozef Strezenický, Peter Šidlo, Lenka Šidlová, Drahoslava Šidlová, Milan Šimovič, Elena Šimovičová, Stanislav Aksamit, Tomáš Pitoňák, Petra Pitoňáková, Mária Križanová, Vladimír Mizerák, Ĺubomír Pevný, Darina Brunovská, Mária Fišerová, Lenka Fišerová, Peter Zvolenský, Katarína Zvolenská, Kamila Mizeráková, Anna Konfráterová, Milan Konfráter, Michaela Konfráterová, Tomáš Pavlovič, Jozef Krivošík, Ema Krivošíková, Eva Pavlovičová, Jaroslav Pavlovič, Pavol Šipoš, Martina Šipošová, Jozefína Šipošová, Zuzana Šipošová, Ivan Čaputa, Zuzana Čaputová, Štefan Strapák, Katarína Strapáková, František Slezák, Agnesa Slezáková, Vincent Zimka, Elena Zimková, Marián Šipoš, Mesto Pezinok

      Atbildētāja: Slovenská inšpekcia životného prostredia

      piedaloties: Ekologická skládka as

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Najvyšší súd Slovenskej republiky — LESD 191. panta 1. un 2. punkta, kā arī 267. panta, Padomes 1996. gada 24. septembra Direktīvas 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (OV L 257, 26. lpp.) un it īpaši tās 1., 6., 15. un 15.a panta, Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.) un it īpaši tās 2. un 10.a panta, kā arī Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (Orhūsas konvencija), kura Eiropas Kopienu vārdā tika noslēgta ar Padomes 2005. gada 17. februāra lēmumu (OV L 124, 1. lpp.), 6. un 9. panta interpretācija — Atkritumu poligona būvniecība –Šī projekta ietekmes uz vidi izvērtēšana — Sabiedrības līdzdalība lēmumu pieņemšanā — Iespēja dalībvalsts tiesai pēc savas ierosmes uzdot Tiesai prejudiciālu jautājumu par Savienības tiesību attiecībā uz vides aizsardzību piemērošanu pat tad, ja šīs valsts Konstitucionālā tiesa ir noraidījusi to piemērošanu ar viedokli, kas ir saistošs iesniedzējtiesai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 267. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai, kāda ir iesniedzējtiesa, ir pienākums pēc savas ierosmes iesniegt Eiropas Savienības Tiesai lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, pat ja tai lieta ir nodota atpakaļ izskatīšanā pēc tam, kad tās pirmo nolēmumu izskatīja attiecīgās dalībvalsts konstitucionālā tiesa kasācijas kārtībā, un ja valsts tiesību aktos ir noteikts, ka tai lieta ir jāizskata, ievērojot šīs pēdējās minētās tiesas pausto juridisko viedokli;

               2)

               Padomes 1996. gada 24. septembra Direktīva 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. janvāra Regulu (EK) Nr. 166/2006, ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                           —

                           tā nosaka, ka ieinteresētajai sabiedrības daļai ir jābūt piekļuvei pilsētplānošanas lēmumam, kāds ir aplūkots pamatlietā, jau kopš procedūras attiecīgās iekārtas atļaujas saņemšanai sākuma;

                           —

                           tā neļauj atbildīgajām valsts iestādēm ieinteresētajai sabiedrības daļai liegt piekļuvi šādam lēmumam, pamatojoties uz komercinformācijas vai rūpnieciskās informācijas konfidencialitātes aizsardzību, ko paredz valsts vai Savienības tiesību akti, lai aizsargātu likumīgas saimnieciskas intereses, un

                           —

                           tai nav pretrunā tas, ka nepamatots atteikums nodot ieinteresētās sabiedrības daļas rīcībā pilsētplānošanas lēmumu, kāds tiek aplūkots pamatlietā, pirmās instances administratīvā procesa laikā var tikt labots otrās instances administratīvā procesa laikā ar nosacījumu, ka joprojām ir iespējami jebkādi risinājumi un ka situācijas labošana šajā procesa stadijā attiecīgajai sabiedrības daļai joprojām ļauj īstenot faktisku ietekmi uz lēmuma pieņemšanas procesa iznākumu, kas ir jāpārbauda valsts tiesai;

               3)

               Direktīvas 96/61, kas grozīta ar Regulu Nr. 166/2006, 15.a pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ieinteresētajai sabiedrības daļai šajā tiesību normā paredzētās prasības ietvaros ir jābūt iespējai lūgt tiesai vai neatkarīgai un objektīvai ar likumu izveidotai atbildīgajai institūcijai likt veikt pagaidu pasākumus, lai īslaicīgi apturētu atļaujas piemērošanu minētās direktīvas 4. panta izpratnē, kamēr tiek gaidīta galīgā lēmuma pieņemšana;

               4)

               valsts tiesas lēmums, kas pieņemts valsts procesa ietvaros, ar kuru tiek īstenoti pienākumi, kuri izriet no Direktīvas 96/61, kas grozīta ar Regulu Nr. 166/2006, 15.a panta un Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, kas parakstīta Orhūsā 1998. gada 25. jūnijā un Eiropas Kopienu vārdā apstiprināta ar Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmumu 2005/370/EK, 9. panta 2. un 4. punkta, ar kuru tiek atcelta atļauja, kas tika piešķirta, pārkāpjot minētās direktīvas noteikumus, pats par sevi nevar tikt uzskatīts par nepamatotu apdraudējumu apsaimniekotāja tiesībām uz īpašumu, kas ir aizsargātas ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantu.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Lieta T-186/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko Spa lauksaimniecības kompānija Spa Monopole iesniedza 2004. gada 25. maijā

text:
               7.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 201/18

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko Spa lauksaimniecības kompānija Spa Monopole iesniedza 2004. gada 25. maijā
   (Lieta T-186/04)
   (2004/C 201/40)
   Tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 25. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko cēla Spa Monopole, Spa lauksaimniecības kompānija, Spa (Beļģijā), kuru pārstāv advokāti Laurent de Brouwer, Emmanuel Cornu, Eric De Gryse un Donatienne Moreau.
   Procesā Apelācijas padomē puse bija arī Spaform Limited.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               Atcelt 4. Apelācijas Padomes 2004. gada 25. februāra lēmumu lietā R 0827/2002-4, ar kuru ir noraidīta prasītāja apelācijas sūdzība pret Iebildumu nodaļas lēmumu, ar kuru ir noraidīti Prasītāja iesniegtie iebildumi pret vārdiskas preču zīmes “SPAFORM” reģistrāciju preču klasēm, kas ietilpst 7., 9. un 11. klasēs.

               —

               Piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam segt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

               Spaform Limited

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Vārdiska preču zīme “SPAFORM” – pieprasījums nr. 609 776, iesniegts preču klasēm, kas ietilpst 7. (sūkņi u.c.), 9. (spiediena mērījumu aparāti un instrumenti) un 11. (burbuļvannas) klasēs

               Iebildumu procesā apstrīdētās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Prasītājs

               Apstrīdētā preču zīme vai apzīmējums:

               Valsts preču zīme SPA preču klasēm, kas ietilpst 32. klasē (minerālūdens u.c.)

               Iebildumu nodaļas lēmums:

               Noraidīt iebildumus

               Apelācijas padomes lēmums:

               Noraidīt apelācijas sūdzību

               Izvirzītie pamati:

               Regulas (EK) Nr. 2868/95 (1) 18. panta 1. punkta pārkāpums. Pamatojoties uz šo pantu, Iebildumu nodaļa uzskatīja, ka informācija, kas Birojam iesniegta iebildumu iesniegšanas termiņā, skaidri nenorāda agrāko zīmi, pret ko ceļ iebildumus. Prasītājs apšauba šo slēdzienu.

      (1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, Oficiālais Vēstnesis, Nr. L 303, 15.12.1995., 1.-32. lpp.


title: Lieta C-450/11: Prasība, kas celta 2011. gada 1. septembrī — Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/10

         Prasība, kas celta 2011. gada 1. septembrī — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-450/11)
   2011/C 319/18
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Afonso un L. Lozano Palacios)

      Atbildētāja: Portugāles Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, ceļojumu aģentūrām paredzēto īpašo PVN režīmu saskaņā ar 1985. gada 3. jūlija Dekrētā-likumā Nr. 221/85 noteikto piemērodama ceļojumu pakalpojumiem, kurus sniedz citai personai, nevis ceļotājam, Portugāles Republika nav izpildījusi PVN direktīvas (1) 306.-310. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka Portugāles Republikas veiktā īpašā režīma piemērošana, ciktāl tā šo režīmu attiecina uz pakalpojumiem, kurus ceļojumu aģentūras sniedz citām ceļojumu aģentūrām vai citiem PVN maksātājiem, nevis ceļotājam, neatbilst Savienības tiesību aktu noteikumiem šajā jomā, jo PVN direktīvas noteikumos prasīts, lai īpašais režīms tiktu piemērots tikai ceļotājiem sniegtajiem pakalpojumiem.

      (1)  Padomes 2006. gada 28 novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: lieta C-474/04: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 10. novembrī

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/10

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 10. novembrī
   (lieta C-474/04)
   (2004/C 314/20)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 10. novembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Maria Condou-Durande un Carmel O'Reilly, Komisijas Juridiskā dienesta padomdevējas.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2001. gada 28. maija Direktīvu 2001/40/EK par tādu lēmumu savstarpēju atzīšanu, kas attiecas uz trešo valstu valstspiederīgo personu izraidīšanu (1), vai, jebkurā gadījumā, neinformējot Komisiju par attiecīgajiem aktiem, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar šīs direktīvas 8. pantu;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transformēšanai iekšējā tiesību sistēmā noteiktais termiņš beidzās 2002. gada 2. decembrī.

      (1)  OV L 149, 2.6.2001., 34. lpp.


title: Lieta T-537/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 1. jūnija rīkojums – Laboratoire Nuxe/EUIPO – NYX, Los Angeles (“NYX”)

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/67

         Vispārējās tiesas 2016. gada 1. jūnija rīkojums – Laboratoire Nuxe/EUIPO – NYX, Los Angeles (“NYX”)
   (Lieta T-537/14) (1)

   (2016/C 270/73)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 329, 22.9.2014.


title: Lieta C-33/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 22. janvārī iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Polija) — Marcin Jagiełło/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

text:
               18.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 22. janvārī iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Polija) — Marcin Jagiełło/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

   (Lieta C-33/13)
   2013/C 141/13
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Marcin Jagiełło

      Atbildētājs: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, (OV L 145, 1. lpp.) 4. panta 1. un 2. punkts, skatīts kopā ar 5. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi [oriģ. 2. lpp.], ka ar tiem tiek aizliegts personas, kas ar citas personas piekrišanu izmanto šīs personas sabiedrības nosaukumu, lai noslēptu savu saimniecisko darbību, veiktu pārdošanu uzskatīt par preču piegādi?

               2)

               Vai Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze 17. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz atskaitīt priekšnodokli, pamatojoties uz rēķinu, ko ir izdevusi persona, kas ir atļāvusi citai personai tikai izmantot tās sabiedrības nosaukumu preču pirkumam, nepierādot, ka pircējs zināja vai pamatojoties uz objektīviem apstākļiem varēja paredzēt, ka darījums, kurā viņš piedalījās, bija saistīts ar noziedzīgu nodarījumu vai citu nelikumību, ko izdarījis rēķina izsniedzējs vai persona, kas ar viņu sadarbojās?


title: Lieta C-196/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 26. aprīlī ierosinājusi Alecansan SL par Pirmās instances tiesas (pirmās palātas) 2006. gada 7. februāra spriedumu lietā T-202/03: Alecansan SL pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/7

         Apelācija, ko 2006. gada 26. aprīlī ierosinājusi Alecansan SL par Pirmās instances tiesas (pirmās palātas) 2006. gada 7. februāra spriedumu lietā T-202/03: Alecansan SL pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)
   (Lieta C-196/06 P)
   (2006/C 190/11)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Alecansan SL (pārstāvji — P. Merino Baylos un A. Velázquez Ibáñez, abogados)

      Citi lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs, CompUSA Management Co.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas pirmās palātas 2006. gada 7. februāra spriedumu (lieta T–202/03), ar ko noraidīta prasība atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2003. gada 24. marta lēmumu lietā R–711/2002–1, ar ko noraidīti Alecansan SL iesniegtie iebildumi pret Kopienas preču zīmes “COMPUSA” reģistrācijas pieteikumu Nr. 849.497.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Pirmās instances tiesa kļūdījusies Regulas Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācijā, konstatējot, ka nepastāvēja abu preču zīmju sajaukšanas iespēja, pamatojot ar to, ka, neskatoties uz lielo līdzību fonētiskā un vizuālā ziņā, preces un pakalpojumi, uz kuriem attiecas pieteiktā preču zīme, nav līdzīgi pakalpojumiem, uz kuriem attiecas apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīme. Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa, izlemjot par sajaukšanas iespējas pastāvēšanu, neņēma vērā vairākus būtiskus faktorus.

      (1)  OV L 11, 14.01.1994, 1. lpp.


title: Lieta T-48/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. septembra spriedums — Astex Therapeutics /ITSB — Protec Health International ( astex TECHNOLOGY ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes astex TECHNOLOGY reģistrācijas pieteikums — Kopienas agrāka vārdiska preču zīme ASTEX — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādīto preču ierobežojums — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/19

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. septembra spriedums — Astex Therapeutics/ITSB — Protec Health International (“astex TECHNOLOGY”)
   (Lieta T-48/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “astex TECHNOLOGY’ reģistrācijas pieteikums - Kopienas agrāka vārdiska preču zīme “ASTEX’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādīto preču ierobežojums - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2008/C 272/34)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Astex Therapeutics Ltd, Kembridža (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — M. Edenborough, barrister un R. Harrison, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Protec Health International Ltd, Cirencester (Apvienotā Karaliste)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2005. gada 29. novembra lēmumu (lieta R 651/2004-2) attiecībā uz iebildumu procesu starp Protec Health International Ltd un Astex Therapeutics Ltd

   Rezolutīvā daļa:

               1)

                  prasību noraidīt;

               2)

               Astex Therapeutics Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 86, 8.4.2006.


title: Lieta F-37/07: Prasība, kas celta 2007. gada 23. aprīlī — Cros /Kopienu Tiesa

text:
               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/28

         Prasība, kas celta 2007. gada 23. aprīlī — Cros/Kopienu Tiesa
   (Lieta F-37/07)
   (2007/C 129/48)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alexia Cros, Hovalde (Luksemburga) (pārstāvis — E. Reveillaud, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Tiesa
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2006. gada 19. jūlija lēmumu, ar kuru prasītāja, ierēdne uz pārbaudes laiku, sākot ar 2006. gada 1. septembri iecelta jurista lingvista amatā tiktāl, ciktāl viņai piešķirta AD7 pakāpe;

               —

               nolemt, ka prasītāja ar atpakaļejošu spēku, sākot ar 2006. gada 1. septembri, ir jāklasificē A*10 pakāpē, kas atbilst LA6 pakāpei pirms stājās spēkā Padomes 2004. gada 22. marta Regula (EK, Euratom) Nr. 723/2004, ar ko groza Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību (1);

               —

               lemt par viņas karjeras pilnīgu atjaunošanu ar atpakaļejošu spēku, sākot ar 2006. gada 1. septembri;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums, kas pamatots ar Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. pantu, pārkāpj:

               —

               paziņojumu par atklātu konkursu CJ/LA/24 (2), saskaņā ar kuru laureātus paredzēts pieņemt darbā LA7/LA6 pakāpē;

               —

               vienlīdzīgas attieksmes principu;

               —

               tiesiskās paļāvības principu, kā arī labas pārvaldības principu, pārskatāmības principu un pienākumu ņemt vērā ierēdņa intereses.

      (1)  OV L 124, 27.4.2004., 1. lpp.

      (2)  OV L 182 A, 31.7.2002., 1. lpp.


title: Lieta T-446/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. jūlijā – TK/Parlaments

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/15

         Prasība, kas celta 2017. gada 15. jūlijā – TK/Parlaments
   (Lieta T-446/17)
   (2017/C 357/19)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: TK (pārstāvis – L. Levi, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

         un rezultātā:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja 2016. gada 26. augusta lēmumu, ar kuru ir noraidīti prasītājas 2016. gada 28. aprīļa lūgumi;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja 2017. gada 5. aprīļa lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītājas 2016. gada 25. novembra sūdzība;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt kompensāciju par prasītājai nodarīto morālo kaitējumu, kas ex aequo et bono ir novērtēts EUR 25 000 apmērā;

               —

               atcelt Parlamenta ģenerālsekretāra 2017. gada 26. aprīļa lēmumu, ar ko ir noraidīta 2017. gada 16. janvāra sūdzība, jo ar to nav atlīdzināts prasītājai nodarītais morālais kaitējums, un piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājai nodarīto morālo kaitējumu, kas ex aequo et bono ir novērtēts EUR 25 000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājam segt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus galvenos pamatus.

               1.

               Pirmais pamats attiecas uz 2016. gada 26. augusta un 2017. gada 5. aprīļa lēmumu un ir iedalīts trīs daļās:

                           —

                           attiecībā uz prasību atcelt lēmumus, ar kuriem ir noraidīts pirmais 2016. gada 28. aprīļa lūgums, ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. pants, LESD 296. pants, Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) 25. panta 2. punkts un pienākums ņemt vērā ierēdņa intereses;

                           —

                           attiecībā uz prasību atcelt lēmumus, ar kuriem ir noraidīts otrais 2016. gada 28. aprīļa lūgums, ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Civildienesta noteikumu IX pielikuma 2. panta 2. punkts un Hartas 41. pants;

                           —

                           attiecībā uz prasību par kaitējuma atlīdzināšanu, prasītāja apgalvo, ka ar lēmumiem viņai ir nodarīts morālais kaitējums, kas nevar tikt atlīdzināts ar apstrīdēto lēmumu atcelšanu.

               2.

               Ar otro pamatu, kurš attiecas uz 2017. gada 26. aprīļa lēmumu, tiek apgalvots, ka atbildētājs esot pārkāpis Hartas 41. pantu, kā arī neesot izpildījis savu pienākumu norādīt pamatojumu un ievērot ierēdņa intereses, jo tas apgalvo, ka lēmums, attiecībā uz kuru prasītāja ir iesniegusi sūdzību, ir ticis atcelts un ir pieņemts lēmums uzsākt izmeklēšanu, no kā tas secina, ka nav jāapmierina prasītājas prasība par kaitējuma atlīdzināšanu. Prasītāja arī uzskata, ka viņa ir pierādījusi, ka viņai ir radīts atsevišķs kaitējums, kas nevar tikt atlīdzināts ar apstrīdētā lēmuma atcelšanu. Viņas ieskatā, atbildētājam ir ne vien jāatceļ apstrīdētais lēmums, bet arī jāatlīdzina šis kaitējums.


title: Lieta C-428/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 4. augustā iesniedza Supreme Court (Īrija) – Child and Family Agency (CAFA)/J. D.

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 4. augustā iesniedza Supreme Court (Īrija) – Child and Family Agency (CAFA)/J. D.

   (Lieta C-428/15)
   (2015/C 320/30)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Supreme Court

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Child and Family Agency (CAFA)

      Atbildētāja: J. D.

      Cita lietas dalībniece: R. P.D

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas 2201/2003 (1) 15. pants ir piemērojams dalībvalsts vietējās pašpārvaldes uz publiskajām tiesībām balstītiem pieteikumiem par aprūpi, ja saistībā ar citas dalībvalsts tiesas pieņemto jurisdikciju citai iestādei būs jāuzsāk cita tiesvedība atbilstoši citam tiesiskajam regulējumam un, iespējams, ja ne varbūtēji, attiecībā uz citiem faktiskajiem apstākļiem?

               2)

               Ja tas tā ir, cik lielā mērā tiesai, ja tas vispār ir jādara, ir jāņem vērā pieteikuma atbilstoši 15. pantam, ja tas ir pieņemts, iespējamā ietekme uz attiecīgo personu tiesībām brīvi pārvietoties?

               3)

               Ja “bērna intereses” Regulas Nr. 2201/2003 15. panta 1. punktā attiecas tikai uz lēmumu par jurisdikciju, kurus faktorus tiesa šajā saistībā var ņemt vērā, kas nav tikuši ņemti vērā, jau nosakot, kurai citai tiesai ir “labāka atrašanās vieta”?

               4)

               Vai tiesa, lai piemērotu Regulas Nr. 2201/2003 15. pantu, var ņemt vērā attiecīgās dalībvalsts materiālās tiesību normas, procesuālās tiesību normas vai tiesu praksi?

               5)

               Cik lielā mērā valsts tiesai, izvērtējot Regulas Nr. 2201/2003 15. pantu, būtu jāņem vērā lietas īpašie apstākļi, tostarp mātes vēlme doties prom, lai izvairītos no sociālajiem dienestiem savā mītnes zemē un pēc tam dzemdētu savu bērnu citā jurisdikcijā, kuras sociālo dienestu sistēma viņasprāt ir labvēlīgāka?

               6)

               Tieši kādi jautājumi valsts tiesai ir jāņem vērā, lai noteiktu, kura tiesa atrodas labākā vietā, lai atrisinātu lietu?

      (1)  Padomes 2003. gada 27. novembra Regula (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu; OV L 338, 1. lpp.


title: Lieta C-307/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 28. jūnijā iesniedza The Appointed Person by the Lord Chancellor (Apvienotā Karaliste) — The Chartered Institute of Patent Attorneys/Registrar of Trade Marks

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 28. jūnijā iesniedza The Appointed Person by the Lord Chancellor (Apvienotā Karaliste) — The Chartered Institute of Patent Attorneys/Registrar of Trade Marks

   (Lieta C-307/10)
   ()
   2010/C 246/39
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      The Appointed Person by the Lord Chancellor

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: The Chartered Institute of Patent Attorneys

      Atbildētājs: Registrar of Trade Marks

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               vai dažādas preces vai pakalpojumi, uz kuriem attiecas preču zīmes reģistrācijas pieteikums, ir jāidentificē skaidri un precīzi, un, ja tas tā ir, cik lielai ir jābūt skaidrības un precizitātes pakāpei?

               2)

               vai ir pieļaujams izmantot Preču un pakalpojumu starptautiskās klasifikācijas, kas izveidota saskaņā ar ik pa laikam pārskatīto un grozīto 1957. gada 15. jūnija Nicas nolīgumu, klašu nosaukumu vispārīgos formulējumus, lai identificētu dažādas preces vai pakalpojumus, uz kuriem attiecas preču zīmes reģistrācijas pieteikums?

               3)

               vai ir nepieciešams vai pieļaujams šādu minētās Preču un pakalpojumu starptautiskās klasifikācijas klašu nosaukumu vispārīgo formulējumu izmantošanu interpretēt saskaņā ar Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja priekšsēdētāja 2003. gada 16. jūnija Paziņojumu Nr. 4/03 (OV ITSB 2003, 1647. lpp.)?


title: Lieta T-59/02: Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra spriedums — Archer Daniels Midland pret Komisiju (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Citronskābe — EKL 81. pants — Naudas sods — Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts — Vadlīnijas naudas soda apmēra noteikšanai — Paziņojums par sadarbību — Tiesiskās drošības un atpakaļejoša spēka aizlieguma principi — Samērīguma princips — Vienlīdzīga attieksme — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvēšanos)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/42

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra spriedums — Archer Daniels Midland pret Komisiju
   (Lieta T-59/02) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Citronskābe - EKL 81. pants - Naudas sods - Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts - Vadlīnijas naudas soda apmēra noteikšanai - Paziņojums par sadarbību - Tiesiskās drošības un atpakaļejoša spēka aizlieguma principi - Samērīguma princips - Vienlīdzīga attieksme - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvēšanos)
   (2006/C 294/89)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Archer Daniels Midland Co, Dekatura [Decatur], Ilinoisa (Amerikas Savienotās Valstis), (pārstāvji — K. O. Lencs [C. O. Lenz], advokāts, un L. Martina Alegi [L. Martin Alegi], M. Garsija [M. Garcia] un E. Bečelors [E. Batchelor], solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — P. Olivers [P. Oliver])
   Priekšmets
   Prasību, pirmkārt, atcelt Komisijas 2001. gada 5. decembra lēmuma 2002/742/EK 1. pantu par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (COMP/E-1/36.604 — Citronskābe) (OV 2002, L 239, 18. lpp.) tiktāl, ciktāl ar to konstatēts, ka prasītāja pārkāpa EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu, vienojoties ierobežot attiecīgā tirgus kapacitāti un nosakot ražotāju, kuram bija jārealizē cenu pacelšana katrā minētā attiecīgajā segmentā valsts tirgū, un prasība atcelt šī paša lēmuma 3. pantu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti, par prasību samazināt prasītājai uzlikto naudas sodu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2001. gada 5. decembra Lēmuma par par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (COMP/E-1/36.604 — Citronskābe) (OV 2002., L 239, 18. lpp.) 1. punkts ir atcelts tiktāl, ciktāl tajā saistībā ar Lēmuma 158. apsvērumu ir konstatēts, ka Archer Daniels Midland Co. ir iesaldējis, ierobežojis vai likvidējis citronskābes ražošanas apjomus;

               2)

               Lēmuma 2002/742 1. punkts ir atcelts tiktāl, ciktāl tajā saistībā ar Lēmuma 158. apsvērumu ir norādīts, ka Archer Daniels Midland Co. ir iecēlis ražotāju, kuram jāpanāk cenu pieaugums katrā attiecīgajā nacionālā tirgus segmentā;

               3)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               4)

               Komisija atlīdzina vienu desmitdaļu Archer Daniels Midland Co. tiesāšanās izdevumu;

               5)

                  Archer Daniels Midland Co. atlīdzina savus atlikušos tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 144, 15.06.2002.


title: Lieta T-83/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. februārī — Chico's Brands Investments /ITSB — Artsana ( “CHICO’S” )

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/30

         Prasība, kas celta 2012. gada 20. februārī — Chico's Brands Investments/ITSB — Artsana (“CHICO’S”)
   (Lieta T-83/12)
   2012/C 118/51
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chico’s Brands Investments, Inc. (Fort Myers, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — T. Holman, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Artsana SpA (Grandate, Itālija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 27. oktobra lēmumu lietā R 2084/2010-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājai tiesāšanās izdevumus, kas tai radušies šajā apelācijas tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CHICO’S” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 25. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1585579

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Itālijas grafiskas preču zīmes “chicco” reģistrācija Nr. 420865 attiecībā uz precēm, kas tostarp ietilpst 25. klasē, Itālijas grafiskas preču zīmes “chicco” reģistrācija Nr. 846672/380042 attiecībā uz precēm, kas tostarp ietilpst 25. klasē, starptautiskas grafiskas preču zīmes “chicco” reģistrācija Nr. 763084 attiecībā uz precēm, kas tostarp ietilpst 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus un pilnībā noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 42. panta 2. un 3. apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdījusies, secinot, ka iebildumu iesniedzēja pierādījumi apliecināja agrākas preču zīmes faktisku izmantošanu Itālijā. Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdījusies, secinot, ka pastāvēja sajaukšanas iespēja starp KPZ reģistrācijai pieteikto un agrāku preču zīmi


title: Lieta T-260/06: Prasība, kas celta 2006. gada 15. septembrī . — Arktouros pret Komisiju

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/40

         Prasība, kas celta 2006. gada 15. septembrī. — Arktouros pret Komisiju
   (Lieta T-260/06)
   (2006/C 281/71)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Arktouros (Dabiskās vides un savvaļas aizsardzības un apsaimniekošanas sabiedrība), Saloniki (Grieķija), (pārstāvji — N. Koroiannakis un N. Keramidas, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 7. jūlija Lēmumu K(2006)3181, galīgais lēmums, par kuru prasītājai paziņoja 2006. gada 10. jūlijā, attiecībā uz programmas “Conservation actions in the Northern Pindos National Park” izbeigšanu — Ellas — LIFE03 NAT/GR/000089 un attiecībā uz palīdzības EUR 264 684,00 apmērā un procentu par nenomaksāto summu EUR 4 659,53 apmērā atmaksāšanu;

               —

               atskaitīt no atmaksājamās summas EUR 55 658,28 kā attaisnotos izdevumus, kas radušies saistībā ar programmu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pirmkārt, prasītāja uzskata, ka Komisija, pārkāpjot noteikumu, ko paredz LIFE Standarta administratīvie noteikumi, ir pārkāpusi tiesību noteikumu atbilstoši EK līguma 230. pantam, tādējādi padarot minēto Komisijas lēmuma K (2006)3181, galīgais lēmums, par spēkā neesošu.
   Otrkārt, prasītāja uzskata, ka Komisija ir pieļāvusi būtisku vērtēšanas kļūdu vērtējumā attiecībā uz prasītājas spēju pabeigt programmu, neskatoties uz tās divu locekļu izstāšanos, kļūdu, kas pamato Komisijas lēmuma atcelšanu attiecībā uz līguma izbeigšanu un piešķirtās palīdzības atgūšanu.
   Pakārtotā veidā prasītāja lūdz atskaitīt no atmaksājamās summas EUR 55 658,28 kā attaisnotos izdevumus, kas radušies saistībā ar programmu.