title: Lieta C-499/18 P: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 6. maija spriedums – Bayer CropScience AG, Bayer AG/Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM) u.c. (Apelācija – Regula (EK) Nr. 1107/2009 – 4. un 21. pants – Apstiprināšanas kritēriji – Apstiprinājuma pārskatīšana – Augu aizsardzības līdzekļi – Īstenošanas regula (ES) Nr. 485/2013 – Darbīgās vielas klotianidīns un imidakloprīds – Sēklas, kas apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir šīs darbīgās vielas – Neprofesionālas lietošanas aizliegums – Piesardzības princips)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/2

      Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 6. maija spriedums – Bayer CropScience AG, Bayer AG/Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM) u.c.
      (Lieta C-499/18 P) (1)

      (Apelācija - Regula (EK) Nr. 1107/2009 - 4. un 21. pants - Apstiprināšanas kritēriji - Apstiprinājuma pārskatīšana - Augu aizsardzības līdzekļi - Īstenošanas regula (ES) Nr. 485/2013 - Darbīgās vielas klotianidīns un imidakloprīds - Sēklas, kas apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir šīs darbīgās vielas - Neprofesionālas lietošanas aizliegums - Piesardzības princips)
      (2021/C 278/02)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Bayer CropScience AG, Bayer AG (pārstāvji: M. Zdzieborska, Solicitor, A. Robert, avocate, K. Nordlander, advokat, C. Zimmermann, advokāts un P. Harrison, solicitor)

         Pārējie lietas dalībnieki: Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM), The National Farmers’ Union (NFU) (pārstāvji: sākotnēji H.Mercer, QC, un J. Robb, barrister, kurus pilnvarojusi N. Winter, solicitor, vēlāk – H. Mercer, QC, J. Robb un K. Tandy, advocate), Association européenne pour la protection des cultures (ECPA) (pārstāvji: sākotnēji D. Abrahams, E. Mullier un I. de Seze, advokāti, vēlāk – D. Abrahams un E. Mullier, advokāti), Rapool-Ring GmbH Qualitätsraps deutscher Züchter, European Seed Association (ESA) (pārstāvji: sākotnēji P. de Jong, advokāts, K. Claeyé, advocaat un E. Bertolotto, advokāte, vēlāk P. de Jong, advokāts un K. Claeyé, advocaat), Agricultural Industries Confederation Ltd (pārstāvji: sākotnēji P. de Jong, advokāts, K. Claeyé, advocaat un E. Bertolotto, advokāte, vēlāk J. Gaul un P. de Jong, advokāti un K.Claeyé, advocaat), Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Eggers, P. Ondrůšek, X. Lewis un I. Naglis), Union nationale de l’apiculture française (UNAF) (pārstāvji: B. Fau un J. –F. Funke, advokāti), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Österreichischer Erwerbsimkerbund (pārstāvji: B. Tschida un A. Willand, Rechtsanwälte), Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life), Buglife – The Invertebrate Conservation Trust, Stichting Greenpeace Council (Greenpeace) (pārstāvji: B. Kloostra, advocaat), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg un E. Karlsson, vēlāk – C. Meyer-Seitz, H. Shev un E. Karlsson)

         Persona, kas iestājusies lietā Eiropas Komisijas prasījumu atbalstam: Stichting De Bijenstichting (pārstāvis: L. Smale, advocate)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzība nav pieņemama, ciktāl tā ir iesniegta Bayer AG vārdā.

                  2)

                  Apelācijas sūdzība ir jānoraida, ciktāl tā ir iesniegta Bayer CropScience AG vārdā.

                  3)

                  Bayer CropScience AG un Bayer AG sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas, Union nationale de l’apiculture française (UNAF), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Österreichischer Erwerbsimkerbund, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life), Buglife – The Invertebrate Conservation Trust un Stichting Greenpeace Council (Greenpeace) tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  The National Farmers’ Union (NFU) un Agricultural Industries Confederation Ltd, kā arī Stichting De Bijenstichting sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

                  5)

                  Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 381, 22.10.2018.


title: Lieta C-120/19: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumi – Direktīva 2008/68/EK – 5. panta 1. punkts – Jēdziens “konstrukcijas prasība” – Aizliegums paredzēt stingrākas konstrukcijas prasības – Dalībvalsts iestādes nosacījums par to, ka sašķidrinātās naftas gāzes (SNG) uzpildes stacijai piegādi drīkst veikt tikai ar autocisternām, kas aprīkotas ar konkrētu karstumizturīgu aizsargizolāciju, kura nav paredzēta Eiropas valstu Nolīgumā par bīstamo kravu starptautiskajiem pārvadājumiem ar autotransportu (ADR) – Prettiesiskums – Lēmums, kuru kāda personu kategorija nevar juridiski apstrīdēt – Stingri ierobežota iespēja panākt šāda lēmuma atcelšanu acīmredzamas neatbilstības Savienības tiesībām gadījumā – Tiesiskās drošības princips – Efektivitātes princips)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/3

      Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend

      (Lieta C-120/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumi - Direktīva 2008/68/EK - 5. panta 1. punkts - Jēdziens “konstrukcijas prasība” - Aizliegums paredzēt stingrākas konstrukcijas prasības - Dalībvalsts iestādes nosacījums par to, ka sašķidrinātās naftas gāzes (SNG) uzpildes stacijai piegādi drīkst veikt tikai ar autocisternām, kas aprīkotas ar konkrētu karstumizturīgu aizsargizolāciju, kura nav paredzēta Eiropas valstu Nolīgumā par bīstamo kravu starptautiskajiem pārvadājumiem ar autotransportu (ADR) - Prettiesiskums - Lēmums, kuru kāda personu kategorija nevar juridiski apstrīdēt - Stingri ierobežota iespēja panākt šāda lēmuma atcelšanu acīmredzamas neatbilstības Savienības tiesībām gadījumā - Tiesiskās drošības princips - Efektivitātes princips)
      (2021/C 278/03)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Raad van State

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: X

         Atbildētāja: College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend

         Piedaloties: Tamoil Nederland BV

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/68/EK (2008. gada 24. septembris) par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 21. novembra Direktīvu 2014/103/ES, 5. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam neatbilst stingrāku konstrukcijas prasību noteikšana par tām, kuras ir ietvertas Eiropas valstu Nolīguma par bīstamo kravu starptautiskajiem pārvadājumiem ar autotransportu (ADR), kas noslēgts Ženēvā 1957. gada 30. septembrī – redakcijā, kas bija spēkā 2015. gada 1. janvārī, – A un B pielikumā, tādas kā prasība, kuru dalībvalsts iestādes ir noteikušas uzpildes stacijai ar administratīvu lēmumu, kas izpaužas kā vides atļauja saņemt sašķidrinātās naftas gāzes piegādes tikai ar autocisternām, kuras aprīkotas ar tādu konkrētu karstumizturīgo aizsargizolāciju kā pamatlietā aplūkotā.

                  2)

                  Savienības tiesībām, it īpaši efektivitātes principam, nav pretrunā tāds valsts administratīvo tiesību procesuāls noteikums, kurā ir paredzēts, ka, lai Savienības tiesībām pretrunā esoša prasība, kas noteikta ar administratīvu lēmumu, kuru kāda personu kategorija principā nevar tiesiski apstrīdēt, varētu tikt atcelta tās neizpildāmības dēļ, ja tā tika īstenota ar vēlāku lēmumu, attiecīgajai personai ir jāpierāda, ka attiecīgo prasību acīmredzami nevarēja pieņemt atbilstoši Savienības tiesībām, pamatojoties uz kopsavilkuma pārbaudi, kas kliedē jebkādas šaubas, tomēr ar nosacījumu, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, ka šis noteikums netiek piemērots tādā mērā, ka faktiski par iluzoru kļūtu personas iespēja panākt attiecīgās prasības atcelšanu.

         (1)  OV C 155, 6.5.2019.


title: Lieta C-128/19: Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Azienda Sanitaria Provinciale di Catania/Assessorato della Salute della Regione Siciliana (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Valsts atbalsts – Lauksaimniecības nozare – Tādu dzīvnieku nokaušana, kuriem ir infekcijas slimības – Kompensācija dzīvnieku audzētājiem – Paziņošanas un “atturēšanās no jebkādas darbības” [standstill] pienākumi – LESD 108. panta 3. punkts – Jēdzieni “pastāvošs atbalsts” un “jauns atbalsts” – Regula (EK) Nr. 659/1999 – Atbrīvojumi pēc atbalsta kategorijām – Regula (ES) Nr. 702/2014 – De minimis atbalsts – Regula (ES) Nr. 1408/2013)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/4

      Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Azienda Sanitaria Provinciale di Catania/Assessorato della Salute della Regione Siciliana

      (Lieta C-128/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - Lauksaimniecības nozare - Tādu dzīvnieku nokaušana, kuriem ir infekcijas slimības - Kompensācija dzīvnieku audzētājiem - Paziņošanas un “atturēšanās no jebkādas darbības” [standstill] pienākumi - LESD 108. panta 3. punkts - Jēdzieni “pastāvošs atbalsts” un “jauns atbalsts” - Regula (EK) Nr. 659/1999 - Atbrīvojumi pēc atbalsta kategorijām - Regula (ES) Nr. 702/2014 - De minimis atbalsts - Regula (ES) Nr. 1408/2013)
      (2021/C 278/04)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Corte suprema di cassazione

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

         Atbildētāja: Assessorato della Salute della Regione Siciliana

         Piedaloties: AU

         Rezolutīvā daļa

      LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz dalībvalsts ieviestu pasākumu, ar kuru ir paredzēts vairāku gadu laikposmā un 20 miljonu EUR apmērā finansēt, pirmkārt, kompensācijas lopu audzētājiem, kas bijuši spiesti nokaut dzīvniekus, kuriem ir infekcijas slimības, un, otrkārt, atlīdzību pašnodarbinātiem veterinārārstiem, kas piedalījušies rehabilitācijas pasākumos, ir jābūt attiecinātai šajā tiesību normā paredzētajai iepriekšējas kontroles procedūrai, ja attiecībā uz šo pasākumu nav pieņemts Eiropas Komisijas atļaujošs lēmums, izņemot gadījumu, ja pasākums atbilst Komisijas Regulā (ES) Nr. 702/2014 (2014. gada 25. jūnijs), ar kuru konkrētas atbalsta kategorijas lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē un lauku apvidos atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot [LESD] 107. un 108. pantu, vai Komisijas Regulā (ES) Nr. 1408/2013 (2013. gada 18. decembris) par [LESD] 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības nozarē paredzētajiem nosacījumiem.

         (1)  OV C 182, 27.5.2019.


title: Lieta C-504/19: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Banco de Portugal, Fundo de Resolução, Novo Banco SA, Sucursal en España/VR (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Banku uzraudzība – Kredītiestāžu reorganizācija un likvidācija – Direktīva 2001/24/EK – Kredītiestādes reorganizācijas pasākums, ko veic izcelsmes dalībvalsts iestāde – Tiesību, aktīvu vai saistību nodošana “pagaidu iestādei” – Nodošana atpakaļ kredītiestādei, attiecībā uz kuru tiek veikts reorganizācijas pasākums – 3. panta 2. punkts – Lex concursus – Reorganizācijas pasākuma spēkā esamība citās dalībvalstīs – Savstarpējā atzīšana – 32. pants – Reorganizācijas pasākuma ietekme uz norises gaitā esošu tiesvedību – Izņēmums no lex concursus piemērošanas – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta pirmā daļa – Efektīva tiesību aizsardzība tiesā – Tiesiskās drošības princips)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/4

      Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Banco de Portugal, Fundo de Resolução, Novo Banco SA, Sucursal en España/VR
      (Lieta C-504/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Banku uzraudzība - Kredītiestāžu reorganizācija un likvidācija - Direktīva 2001/24/EK - Kredītiestādes reorganizācijas pasākums, ko veic izcelsmes dalībvalsts iestāde - Tiesību, aktīvu vai saistību nodošana “pagaidu iestādei” - Nodošana atpakaļ kredītiestādei, attiecībā uz kuru tiek veikts reorganizācijas pasākums - 3. panta 2. punkts - Lex concursus - Reorganizācijas pasākuma spēkā esamība citās dalībvalstīs - Savstarpējā atzīšana - 32. pants - Reorganizācijas pasākuma ietekme uz norises gaitā esošu tiesvedību - Izņēmums no lex concursus piemērošanas - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta pirmā daļa - Efektīva tiesību aizsardzība tiesā - Tiesiskās drošības princips)
      (2021/C 278/05)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal Supremo

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: Banco de Portugal, Fundo de Resolução, Novo Banco SA, Sucursal en España

         Atbildētājs: VR

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK (2001. gada 4. aprīlis) par kredītiestāžu reorganizāciju un likvidāciju 3. panta 2. punkts un 32. pants, aplūkoti kopā ar tiesiskās drošības principu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta pirmo daļu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā, ja tiesvedībā – kura notiek kādā citā, no izcelsmes dalībvalsts atšķirīgā dalībvalstī un kurā pēc būtības tiek izskatīts jautājums par pasīvu elementu, no kura šī kredītiestāde bija atbrīvojusies kāda šajā izcelsmes dalībvalstī veikta pirmā reorganizācijas pasākuma rezultātā, – tiek bez kādiem citiem nosacījumiem atzītas sekas, ko rada kāds otrais reorganizācijas pasākums, ar kuru ir iecerēts ar atpakaļejošu spēku no dienas, kas bijusi pirms šīs tiesvedības sākšanas, nodot šo pasīvu elementu atpakaļ minētajai kredītiestādei, ja šādas atzīšanas rezultātā kredītiestāde, kurai šie pasīvi bija nodoti ar pirmo pasākumu, ar atpakaļejošu spēku zaudē statusu, kas būtu ļāvis tai būt par atbildētāju šajā norises gaitā esošajā tiesvedībā, tādējādi liekot apšaubīt tiesas nolēmumus, kuri jau pieņemti par labu prasītājam un par kuriem ir attiecīgā tiesvedība.

         (1)  OV C 363, 28.10.2019.


title: Lieta C-505/19: Tiesas (virspalāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – WS/Bundesrepublik Deutschland (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Konvencija, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu – 54. pants – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 50. pants – Princips ne bis in idem – LESD 21. pants – Personu brīva pārvietošanās – Interpola sarkanais paziņojums – Direktīva (ES) 2016/680 – Šādā paziņojumā ietverto personas datu apstrādes likumība)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/5

      Tiesas (virspalāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – WS/Bundesrepublik Deutschland

      (Lieta C-505/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Konvencija, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu - 54. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 50. pants - Princips ne bis in idem - LESD 21. pants - Personu brīva pārvietošanās - Interpola sarkanais paziņojums - Direktīva (ES) 2016/680 - Šādā paziņojumā ietverto personas datu apstrādes likumība)
      (2021/C 278/06)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: WS

         Atbildētāja: Bundesrepublik Deutschland

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām, kas parakstīta Šengenā 1990. gada 19. jūnijā un stājās spēkā 1995. gada 26. martā, 54. pants, kā arī LESD 21. panta 1. punkts, lasot tos saistībā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj Nolīguma starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām, kas parakstīts Šengenā 1985. gada 14. jūnijā, līgumslēdzējas valsts vai dalībvalsts iestāžu veiktu personas, uz kuru attiecas sarkanais paziņojums, ko pēc trešās valsts lūguma ir publicējusi Starptautiskā kriminālpolicijas organizācija (Interpols), pagaidu aizturēšanu, ja vien šā nolīguma līgumslēdzējā valstī vai dalībvalstī ar galīgu tiesas nolēmumu nav konstatēts, ka šī persona jau ir tikusi notiesāta ar galīgu spriedumu attiecīgi minētā nolīguma līgumslēdzējā valstī vai dalībvalstī par tiem pašiem nodarījumiem kā tie, kas ir šī sarkanā paziņojuma pamatā.

                  2)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI, normas, lasot tās saistībā ar Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu un kas parakstīta 1990. gada 19. jūnijā, 54. pantu un Pamattiesību hartas 50. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tās pieļauj tādu personas datu apstrādi, kuri ietverti Starptautiskās kriminālpolicijas organizācijas (Interpola) izdotā sarkanajā paziņojumā, ja vien ar galīgu tiesas nolēmumu, kas pieņemts Nolīguma starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām, kas parakstīts Šengenā 1985. gada 14. jūnijā, līgumslēdzējā valstī vai dalībvalstī, netiek konstatēts, ka attiecībā uz nodarījumiem, kas ir šā ziņojuma pamatā, ir piemērojams ne bis in idem princips, ar nosacījumu, ka šāda apstrāde atbilst minētajā direktīvā paredzētajiem nosacījumiem, tostarp tad, ja tā ir nepieciešama kāda kompetentās iestādes uzdevuma izpildei minētās direktīvas 8. panta 1. punkta izpratnē.

                  3)

                  Piektais prejudiciālais jautājums ir nepieņemams.

         (1)  OV C 357, 21.10.2019.


title: Apvienotās lietas C-551/19 P un C-552/19 P: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 6. maija spriedums – ABLV Bank AS (C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA (C-552/19 P)/Eiropas Centrālā banka (Apelācija – Ekonomiskā un monetārā savienība – Banku savienība – Regula (ES) Nr. 806/2014 – Kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējums, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu (VNM) un vienotu noregulējuma fondu – 18. pants – Noregulējuma procedūra – Nosacījumi – Vienība, kas kļūst vai, iespējams, kļūs maksātnespējīga – Eiropas Centrālās bankas (ECB) paziņojums par maksātnespēju vai maksātnespējas iespējamību – Sagatavojošs akts – Nepārsūdzams akts – Nepieņemamība)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/6

      Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 6. maija spriedums – ABLV Bank AS (C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA (C-552/19 P)/Eiropas Centrālā banka
      (Apvienotās lietas C-551/19 P un C-552/19 P) (1)

      (Apelācija - Ekonomiskā un monetārā savienība - Banku savienība - Regula (ES) Nr. 806/2014 - Kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējums, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu (VNM) un vienotu noregulējuma fondu - 18. pants - Noregulējuma procedūra - Nosacījumi - Vienība, kas kļūst vai, iespējams, kļūs maksātnespējīga - Eiropas Centrālās bankas (ECB) paziņojums par maksātnespēju vai maksātnespējas iespējamību - Sagatavojošs akts - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
      (2021/C 278/07)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji: ABLV Bank AS (C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA (C-552/19 P) (pārstāvji: sākotnēji O. Behrends un M. Kirchner, Rechtsanwälte, vēlāk – O. Behrends)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: sākotnēji E. Koupepidou un G. Marafioti, pārstāves, kurām palīdzēja J. Rodríguez Cárcamo, abogado, vēlāk – E. Koupepidou un G. Marafioti un R. Ugena)

         Persona, kas iestājusies lietā Eiropas Centrālās bankas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, K.-P. Wojcik un A. Steiblytė, vēlāk – D. Triantafyllou, A. Nijenhuis un A. Steiblytė)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzības noraidīt.

                  2)

                  Noraidīt kā nepieņemamus Eiropas Komisijas prasījumus, ar kuriem Tiesai lūgts aizstāt apelācijas tiesvedībā pārsūdzētā Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2019. gada 6. maija rīkojuma ABLV Bank/ECB (T-281/18, EU:T:2019:296) un 2019. gada 6. maija rīkojuma Bernis u.c./ECB (T-283/18, nav publicēts, EU:T:2019:295) 34. punktā ietverto argumentāciju.

                  3)

                  ABLV Bank AS atlīdzina tiesāšanās izdevumus lietā C-551/19 P.

                  4)

                  Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA un Cassandra Holding Company SIA atlīdzina tiesāšanās izdevumus lietā C-552/19 P.

                  5)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 305, 9.9.2019.


title: Lieta C-707/19: Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Sąd Rejonowy dla Łodzi (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K.S./A.B. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu – Direktīva 2009/103/EK – 3. pants – Pienākums apdrošināt kaitējumu īpašumam – Piemērojamība – Dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru ir jāsedz tikai tie negadījumā cietušā transportlīdzekļa vilkšanas izdevumi, kas radušies šīs dalībvalsts teritorijā, un tikai tās stāvvietas izmaksas, kuras ir nepieciešamas sakarā ar izmeklēšanu kriminālprocesā vai citu iemeslu dēļ)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/7

      Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Sąd Rejonowy dla Łodzi (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K.S./A.B.
      (Lieta C-707/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu - Direktīva 2009/103/EK - 3. pants - Pienākums apdrošināt kaitējumu īpašumam - Piemērojamība - Dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru ir jāsedz tikai tie negadījumā cietušā transportlīdzekļa vilkšanas izdevumi, kas radušies šīs dalībvalsts teritorijā, un tikai tās stāvvietas izmaksas, kuras ir nepieciešamas sakarā ar izmeklēšanu kriminālprocesā vai citu iemeslu dēļ)
      (2021/C 278/08)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Rejonowy dla Łodzi

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: K.S.

         Atbildētājs: A.B.

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/103/EK (2009. gada 16. septembris) par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību 3. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                  —

                  tam ir pretrunā dalībvalsts tiesību norma, saskaņā ar kuru obligātās civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu obligātais segums attiecas uz zaudējumiem, ko veido bojāta transportlīdzekļa vilkšanas izmaksas, tikai tādā apmērā, ciktāl šī vilkšana ir notikusi šīs dalībvalsts teritorijā. Šis konstatējums neskar minētās dalībvalsts tiesības, neizmantojot kritērijus, kas attiecas uz tās teritoriju, ierobežot vilkšanas izmaksu atlīdzināšanu un

                  —

                  tam nav pretrunā dalībvalsts tiesību norma, saskaņā ar kuru šīs apdrošināšanas obligātais segums attiecas uz zaudējumiem, ko veido bojātā transportlīdzekļa turēšanas stāvvietā izmaksas, tikai tad, ja šī turēšana ir nepieciešama sakarā ar izmeklēšanas veikšanu kriminālprocesā vai citu iemeslu dēļ, ar nosacījumu, ka šis seguma ierobežojums tiek piemērots bez atšķirīgas attieksmes atkarībā no transportlīdzekļa īpašnieka vai turētāja dzīvesvietas dalībvalsts.

         (1)  OV C 27, 27.1.2020.


title: Lieta C-709/19: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vereniging van Effectenbezitters/BP plc (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās – Regula (ES) Nr. 1215/2012 – 7. panta 2. punkts – Jurisdikcija lietās, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu – Kaitējuma materializēšanās vieta – Kaitējums, kas izpaužas tikai kā finansiāli zaudējumi)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/8

      Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vereniging van Effectenbezitters/BP plc

      (Lieta C-709/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - 7. panta 2. punkts - Jurisdikcija lietās, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu - Kaitējuma materializēšanās vieta - Kaitējums, kas izpaužas tikai kā finansiāli zaudējumi)
      (2021/C 278/09)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hoge Raad der Nederlanden

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Vereniging van Effectenbezitters

         Atbildētāja: BP plc

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 7. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda tikai finansiāla kaitējuma tieša rašanās ieguldījumu kontā, kurš izriet no lēmumiem par ieguldījumiem, kuri pieņemti, balstoties uz visā pasaulē viegli pieejamu informāciju, kas tomēr ir neprecīza, nepilnīga vai maldinoša un kuras avots ir starptautiska biržā kotēta sabiedrība, neļauj, balstoties uz kaitējuma materializēšanos, atzīt tādas dalībvalsts tiesas starptautisko jurisdikciju, kurā ir reģistrēta banka vai ieguldījumu sabiedrība, kurā ir reģistrēts konts, ja minētajai sabiedrībai nebija likumā noteiktu publiskošanas pienākumu šajā dalībvalstī.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Lieta C-815/19: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Natumi GmbH/Land Nordrhein-Westfalen (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība un zivsaimniecība – Bioloģiskā ražošana un bioloģisko produktu marķēšana – Regula (EK) N. 834/2007 – 19. panta 2. punkts – 21. un 23. pants – Regula (EK) Nr. 889/2008 – 27. panta 1. punkts – 28. pants – IX pielikuma 1.3. punkts – Bioloģisko pārtikas produktu pārstrāde – Lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kas nav ražotas bioloģiski – Aļģe lithothamnium calcareum – Pulveris, kas iegūts no šīs aļģes attīrītām, samaltām un žāvētām nogulām – Kvalifikācija – Izmantošana bioloģiskajos pārtikas produktos, lai tos bagātinātu ar kalciju – Atļauja – Nosacījumi)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/8

      Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Natumi GmbH/Land Nordrhein-Westfalen
      (Lieta C-815/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lauksaimniecība un zivsaimniecība - Bioloģiskā ražošana un bioloģisko produktu marķēšana - Regula (EK) N. 834/2007 - 19. panta 2. punkts - 21. un 23. pants - Regula (EK) Nr. 889/2008 - 27. panta 1. punkts - 28. pants - IX pielikuma 1.3. punkts - Bioloģisko pārtikas produktu pārstrāde - Lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kas nav ražotas bioloģiski - Aļģe lithothamnium calcareum - Pulveris, kas iegūts no šīs aļģes attīrītām, samaltām un žāvētām nogulām - Kvalifikācija - Izmantošana bioloģiskajos pārtikas produktos, lai tos bagātinātu ar kalciju - Atļauja - Nosacījumi)
      (2021/C 278/10)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesverwaltungsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Natumi GmbH

         Atbildētāja: Land Nordrhein-Westfalen

         piedaloties: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Rezolutīvā daļa

      Komisijas Regula (EK) Nr. 889/2008 (2008. gada 5. septembris), ar ko paredz sīki izstrādātus bioloģiskās ražošanas, marķēšanas un kontroles noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu, kas grozīta ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/1584 (2018. gada 22. oktobris), ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauta no Lithothamnium calcareum aļģes attīrītām, samaltām un žāvētām nogulām iegūta pulvera izmantošana par nebioloģisku lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļu Regulas Nr. 889/2008 28. panta izpratnē tādas bioloģiskās pārtikas pārstrādē kā, piemēram, bioloģiskie dzērieni uz rīsu un sojas bāzes, lai tos bagātinātu ar kalciju.

         (1)  OV C 77, 9.3.2020.


title: Lieta C-844/19: Tiesas (otrā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – CS, Finanzamt Österreich, Dienststelle Graz-Stadt, iepriekš Finanzamt Graz-Stadt/Finanzamt Österreich, Dienststelle Judenburg Liezen, iepriekš Finanzamt Judenburg Liezen, technoRent International GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Direktīva 2006/112/EK – 90. pants – Nodokļa bāzes samazināšana – 183. pants – Pārmaksātā PVN atmaksa – Nokavējuma procenti – Valsts tiesiskā regulējuma neesamība – Nodokļu neitralitātes princips – Savienības tiesību normu tiešā piemērojamība – Atbilstīgas interpretācijas princips)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/9

      Tiesas (otrā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – CS, Finanzamt Österreich, Dienststelle Graz-Stadt, iepriekš Finanzamt Graz-Stadt/Finanzamt Österreich, Dienststelle Judenburg Liezen, iepriekš Finanzamt Judenburg Liezen, technoRent International GmbH
      (Lieta C-844/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 90. pants - Nodokļa bāzes samazināšana - 183. pants - Pārmaksātā PVN atmaksa - Nokavējuma procenti - Valsts tiesiskā regulējuma neesamība - Nodokļu neitralitātes princips - Savienības tiesību normu tiešā piemērojamība - Atbilstīgas interpretācijas princips)
      (2021/C 278/11)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: CS, Finanzamt Österreich, iepriekš Finanzamt Graz-Stadt

         Atbildētājs: Finanzamt Österreich, Dienststelle Judenburg Liezen, iepriekš Finanzamt Judenburg Liezen, technoRent International GmbH

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 90. panta 1. punkts un 183. pants, tos lasot kopā ar nodokļu neitralitātes principu, ir jāinterpretē tādējādi, ka atmaksāšana, kas izriet no nodokļa bāzes koriģēšanas saskaņā ar šīs direktīvas 90. panta 1. punktu, tāpat kā pārmaksātā pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšana saskaņā ar šīs direktīvas 183. pantu, ir pamats procentu samaksai, ja tā nav veikta saprātīgā termiņā. Iesniedzējtiesai ir jāveic viss, kas ir tās kompetencē, lai nodrošinātu šo tiesību normu pilnīgu iedarbību, interpretējot valsts tiesības atbilstoši Savienības tiesībām.

         (1)  OV C 77, 9.3.2020.


title: Lieta C-847/19 P: Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums – Achemos Grupė UAB, Achema AB/Eiropas Komisija, Lietuvas Republika, Klaipėdos Nafta AB (Apelācija – Valsts atbalsts – Lēmums necelt iebildumus – LESD 108. pants – Ieinteresēto personu tiesības – Labas pārvaldības princips – Rūpīga un objektīva izmeklēšana – Pārbaudes Vispārējā tiesā apjoms – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/10

      Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums – Achemos Grupė UAB, Achema AB/Eiropas Komisija, Lietuvas Republika, Klaipėdos Nafta AB
      (Lieta C-847/19 P) (1)

      (Apelācija - Valsts atbalsts - Lēmums necelt iebildumus - LESD 108. pants - Ieinteresēto personu tiesības - Labas pārvaldības princips - Rūpīga un objektīva izmeklēšana - Pārbaudes Vispārējā tiesā apjoms - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2021/C 278/12)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Achemos Grupė UAB, Achema AB (pārstāvji: R. Martens un V. Ostrovskis, advokatas)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji É. Gippini Fournier, N. Kuplewatzky un L. Armati, pēc tam É. Gippini Fournier, A. Bouchagiar un L. Armati), Lietuvas Republika (pārstāvji: R. Dzikovič un K. Dieninis), Klaipėdos Nafta AB (pārstāvji: K. Kačerauskas un V. Vaitkutė Pavan, advokatai)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Par pretapelācijas sūdzību vairs nav jālemj.

                  3)

                  Achemos Grupė UAB un Achema AB sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, kas ir radušies saistībā ar apelācijas sūdzību.

                  4)

                  Achemos Grupė UAB un Achema AB, kā arī Eiropas Komisija katra sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pretapelācijas sūdzību.

                  5)

                  Lietuvas Republika, kā arī Klaipėdos Nafta AB savus saistībā gan ar apelācijas sūdzību, gan ar pretapelācijas sūdzību radušos tiesāšanās izdevumus sedz pašas.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Lieta C-879/19: Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālais nodrošinājums – Piemērojamo tiesību aktu noteikšana – Regula (EEK) Nr. 1408/71 – 13. panta 2. punkta a) apakšpunkts – 14. panta 2. punkts – Persona, kas parasti ir nodarbināta divās vai vairāk dalībvalstīs – Viens darba līgums – Darba devējs, kas reģistrēts dalībvalstī, kurā atrodas darba ņēmēja parastā dzīvesvieta – Algots darbs, kas tiek veikts tikai citu dalībvalstu teritorijā – Darbs, kas veikts dažādās dalībvalstīs secīgos laikposmos – Nosacījumi)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/10

      Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie
      (Lieta C-879/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālais nodrošinājums - Piemērojamo tiesību aktu noteikšana - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - 13. panta 2. punkta a) apakšpunkts - 14. panta 2. punkts - Persona, kas parasti ir nodarbināta divās vai vairāk dalībvalstīs - Viens darba līgums - Darba devējs, kas reģistrēts dalībvalstī, kurā atrodas darba ņēmēja parastā dzīvesvieta - Algots darbs, kas tiek veikts tikai citu dalībvalstu teritorijā - Darbs, kas veikts dažādās dalībvalstīs secīgos laikposmos - Nosacījumi)
      (2021/C 278/13)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Najwyższy

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe

         Atbildētāja: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie,

         piedaloties: UA

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Regulas (EEK) Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes 1998. gada 29. jūnija Regulu (EK) Nr. 1606/98, 14. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav piemērojams personai, kas atbilstoši vienam vienīgam darba līgumam, kurš ir noslēgts tikai ar vienu darba devēju un kurā ir paredzēta profesionālās darbības veikšana vairākās dalībvalstīs, vairākus secīgus mēnešus strādā tikai vienas no šīm dalībvalstīm teritorijā, ja šīs personas nepārtrauktā darba laikposma ilgums katrā no šīm dalībvalstīm pārsniedz 12 mēnešus, bet tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 54, 17.2.2020.


title: Lieta C-890/19 P: Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums – Fortischem a.s./Eiropas Komisija, AlzChem AG (Apelācija – Valsts atbalsts – Priekšrocība – Atgūšana – Saimnieciskā pēctecība)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/11

      Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums – Fortischem a.s./Eiropas Komisija, AlzChem AG
      (Lieta C-890/19 P) (1)

      (Apelācija - Valsts atbalsts - Priekšrocība - Atgūšana - Saimnieciskā pēctecība)
      (2021/C 278/14)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācija sūdzības iesniedzējs: Fortischem a.s. (pārstāvji: C. Arhold, Rechtsanwalt, P. Hodál un M. Staroň, advokāti)

         Pārējie lietas dalībnieki apelācijas tiesvedībā: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Armati, P. Arenas un G. Conte) un AlzChem AG (pārstāvji: A. Borsos, advokāts, un V. Dolka, dikigoros)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Fortischem a.s. sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas, kā arī AlzChem AG tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 54, 17.2.2020.


title: Lieta C-913/19: Tiesas (trešās palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Sąd Rejonowy w Białymstoku (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – CNP spółka z ograniczoną odpowiedzialnością/Gefion Insurance A/S (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās – Regula (ES) Nr. 1215/2012 – Jurisdikcija apdrošināšanas jomā – 10. pants – 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Iespēja apdrošinātāju, kura domicils ir kādā dalībvalstī, iesūdzēt citā dalībvalstī, ja prasību iesniedzis apdrošinājuma ņēmējs, apdrošinātais vai apdrošināšanas atlīdzības saņēmējs, tās vietas tiesās, kur ir prasītāja domicils – 13. panta 2. punkts – Cietušās puses tieša prasība pret apdrošinātāju – Piemērojamība personām – Jēdziens “cietusī puse” – Persona, kas profesionāli darbojas apdrošināšanas nozarē – Īpašā jurisdikcija – 7. panta 2. un 5. punkts – Jēdzieni “filiāle”, “aģentūra” vai “cita struktūra”)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/11

      Tiesas (trešās palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Sąd Rejonowy w Białymstoku (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – CNP spółka z ograniczoną odpowiedzialnością/Gefion Insurance A/S
      (Lieta C-913/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - Jurisdikcija apdrošināšanas jomā - 10. pants - 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Iespēja apdrošinātāju, kura domicils ir kādā dalībvalstī, iesūdzēt citā dalībvalstī, ja prasību iesniedzis apdrošinājuma ņēmējs, apdrošinātais vai apdrošināšanas atlīdzības saņēmējs, tās vietas tiesās, kur ir prasītāja domicils - 13. panta 2. punkts - Cietušās puses tieša prasība pret apdrošinātāju - Piemērojamība personām - Jēdziens “cietusī puse” - Persona, kas profesionāli darbojas apdrošināšanas nozarē - Īpašā jurisdikcija - 7. panta 2. un 5. punkts - Jēdzieni “filiāle”, “aģentūra” vai “cita struktūra”)
      (2021/C 278/15)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Rejonowy w Białymstoku

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: CNP spółka z ograniczoną odpowiedzialnością

         Atbildētāja: Gefion Insurance A/S

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 13. panta 2. punkts, lasot to kopsakarā ar tās 10. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav piemērojams strīdā starp profesionālu subjektu, kas ir ieguvis prasījuma tiesības, kuras sākotnēji bija cietušajai pusei pret civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas sabiedrību, no vienas puses, un šo pašu civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas sabiedrību, no otras puses, un tādēļ tas neliedz tiesas jurisdikciju šādā strīdā balstīt attiecīgā gadījumā uz šīs regulas 7. panta 2. punktu vai 7. panta 5. punktu

                  2)

                  Regulas Nr. 1215/2012 7. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka sabiedrība, kas vienā dalībvalstī saskaņā ar līgumu, kurš noslēgts ar citā dalībvalstī iedibinātu apdrošināšanas sabiedrību, šīs pēdējās minētās sabiedrības vārdā un labā veic kaitējuma atlīdzināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, ir jāuzskata par filiāli, aģentūru vai citu struktūru šīs tiesību normas izpratnē, ja šī sabiedrība

                              —

                              ilgtermiņā ārēji izpaužas kā apdrošināšanas sabiedrības atzars, kā arī

                              —

                              tai ir vadība un tā materiālā ziņā ir aprīkota tā, ka šī sabiedrība ir spējīga risināt lietišķas sarunas (slēgt darījumus) ar trešām personām tādējādi, ka šīm personām nav tieši jākontaktējas ar apdrošināšanas sabiedrību.

         (1)  OV C 54, 17.2.2020.


title: Lieta C-4/20: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “ALTI” OOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Kopējā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Direktīva 2006/112/EK – 205. pants – Personas, kurām ir jāmaksā PVN Valsts kasei – Tāda ar nodokli apliekamas piegādes saņēmēja solidārā atbildība, kurš ir izmantojis savas tiesības uz PVN atskaitīšanu, zinot, ka šī nodokļa maksātājs šo nodokli nesamaksās – Šāda saņēmēja pienākums samaksāt PVN, ko šis nodokļa maksātājs nav samaksājis, kā arī nokavējuma procentus, kas ir jāmaksā tādēļ, ka pēdējais minētais nav samaksājis minēto nodokli)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/12

      Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “ALTI” OOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
      (Lieta C-4/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopējā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 205. pants - Personas, kurām ir jāmaksā PVN Valsts kasei - Tāda ar nodokli apliekamas piegādes saņēmēja solidārā atbildība, kurš ir izmantojis savas tiesības uz PVN atskaitīšanu, zinot, ka šī nodokļa maksātājs šo nodokli nesamaksās - Šāda saņēmēja pienākums samaksāt PVN, ko šis nodokļa maksātājs nav samaksājis, kā arī nokavējuma procentus, kas ir jāmaksā tādēļ, ka pēdējais minētais nav samaksājis minēto nodokli)
      (2021/C 278/16)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Varhoven administrativen sad

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: “ALTI” OOD

         Atbildētāja: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 205. pants, skatīts samērīguma principa gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru personai, kas ir atzīta par solidāri atbildīgu šī panta izpratnē, papildus pievienotās vērtības nodokļa (PVN) summai, kuru šī nodokļa maksātājs nav samaksājis, ir jāmaksā nokavējuma procenti, kas par šo summu ir jāmaksā nodokļa maksātājam, ja ir konstatēts, ka, īstenojot atskaitīšanas tiesības, šī persona zināja vai tai bija jāzina, ka minētais nodokļa maksātājs minēto nodokli nesamaksās.

         (1)  OV C 77, 9.3.2020.


title: Lieta C-6/20: Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Tallinna Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sotsiaalministeerium/Riigi Tugiteenuste Keskus, anciennement Innove SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Publiski piegādes līgumi – Direktīva 2004/18/EK – 2. un 46. pants – Eiropas atbalsta fonda vistrūcīgākajām personām finansēts projekts – Pretendentu atlases kritēriji – Regula (EK) Nr. 852/2004 – 6. pants – Prasība par reģistrāciju vai atļauju, ko izdevusi publiskā līguma izpildes valsts pārtikas nekaitīguma iestāde)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/13

      Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Tallinna Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sotsiaalministeerium/Riigi Tugiteenuste Keskus, anciennement Innove SA
      (Lieta C-6/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski piegādes līgumi - Direktīva 2004/18/EK - 2. un 46. pants - Eiropas atbalsta fonda vistrūcīgākajām personām finansēts projekts - Pretendentu atlases kritēriji - Regula (EK) Nr. 852/2004 - 6. pants - Prasība par reģistrāciju vai atļauju, ko izdevusi publiskā līguma izpildes valsts pārtikas nekaitīguma iestāde)
      (2021/C 278/17)
      Tiesvedības valoda – igauņu

         Iesniedzējtiesa

         Tallinna Ringkonnakohus

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Sotsiaalministeerium

         Atbildētājs: Riigi Tugiteenuste Keskus, anciennement Innove SA

         piedaloties: Rahandusministeerium

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 2. un 46. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru līgumslēdzējai iestādei paziņojumā par līgumu un kā kvalitatīvās atlases kritērijs ir jāpieprasa, lai pretendenti piedāvājuma iesniegšanas brīdī iesniegtu pierādījumu par to, ka tiem ir reģistrācijas apliecinājums vai atļauja, kura ir pieprasīta tiesiskajā regulējumā, kurš piemērojams darbībai, kas ir attiecīgā publiskā līguma priekšmets, un kuru ir izsniegusi šī publiskā līguma izpildes dalībvalsts kompetentā iestāde, pat ja tiem jau ir reģistrācijas apliecinājums vai līdzīga atļauja dalībvalstī, kurā tie ir reģistrēti.

                  2)

                  Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka uz to nevar atsaukties līgumslēdzēja iestāde, kura publiskā iepirkuma procedūrā, lai izpildītu valsts tiesisko regulējumu par pārtikas produktiem, ir pieprasījusi pretendentiem, lai tiem piedāvājuma iesniegšanas brīdī būtu reģistrācijas apliecinājums vai atļauja, ko piešķīrusi līguma izpildes dalībvalsts kompetentā iestāde.

         (1)  OV C 87, 16.3.2020.


title: Lieta C-8/20: Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – L.R./Bundesrepublik Deutschland (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Robežkontrole, patvērums un imigrācija – Patvēruma politika – Direktīva 2013/32/ES – Kopējās procedūras starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai – Starptautiskās aizsardzības pieteikums – Nepieņemamības pamati – 2. panta q) punkts – Jēdziens “turpmāks pieteikums” – 33. panta 2. punkta d) apakšpunkts – Dalībvalsts starptautiskās aizsardzības pieteikuma noraidījums tā nepieņemamības dēļ, jo ir noraidīts ieinteresētās personas iesniegts iepriekšējs pieteikums trešā valstī, kas ar Eiropas Savienību ir noslēgusi nolīgumu par kritērijiem un mehānismiem, kuri ļauj noteikt valsti, kas ir atbildīga par kādā no šīm nolīguma līgumslēdzējām valstīm iesniegta patvēruma pieteikuma izskatīšanu – Norvēģijas Karalistes pieņemts galīgais lēmums)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/14

      Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – L.R./Bundesrepublik Deutschland
      (Lieta C-8/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Robežkontrole, patvērums un imigrācija - Patvēruma politika - Direktīva 2013/32/ES - Kopējās procedūras starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai - Starptautiskās aizsardzības pieteikums - Nepieņemamības pamati - 2. panta q) punkts - Jēdziens “turpmāks pieteikums” - 33. panta 2. punkta d) apakšpunkts - Dalībvalsts starptautiskās aizsardzības pieteikuma noraidījums tā nepieņemamības dēļ, jo ir noraidīts ieinteresētās personas iesniegts iepriekšējs pieteikums trešā valstī, kas ar Eiropas Savienību ir noslēgusi nolīgumu par kritērijiem un mehānismiem, kuri ļauj noteikt valsti, kas ir atbildīga par kādā no šīm nolīguma līgumslēdzējām valstīm iesniegta patvēruma pieteikuma izskatīšanu - Norvēģijas Karalistes pieņemts galīgais lēmums)
      (2021/C 278/18)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: L.R.

         Atbildētāja: Bundesrepublik Deutschland

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai 33. panta 2. punkta d) apakšpunkts, lasot to kopā ar tās 2. panta q) punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta iespēja kā nepieņemamu noraidīt starptautiskās aizsardzības pieteikumu šīs direktīvas 2. panta b) apakšpunkta izpratnē, ko šai valstij bija iesniedzis trešās valsts valstspiederīgais vai bezvalstnieks, kura iesniegtu iepriekšēju pieteikumu par bēgļa statusa piešķiršanu trešā valstī, kas īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 604/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm, saskaņā ar nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī, Islandē vai Norvēģijā, šī trešā valsts, savukārt, ir noraidījusi.

         (1)  OV C 87, 16.3.2020.


title: Lieta C-11/20: Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Valsts atbalsts – Atbalsts, kas atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu – LESD 108. panta 2. punkta otrā daļa – Nelabvēlīgi laika apstākļi – Lauksaimnieku ciestie zaudējumi – Kompensācijas atbalsts – Atgūšanas pienākums – Pienākums informēt – Neizpilde)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/14

      Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
      (Lieta C-11/20) (1)

      (Valsts pienākumu neizpilde - Valsts atbalsts - Atbalsts, kas atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu - LESD 108. panta 2. punkta otrā daļa - Nelabvēlīgi laika apstākļi - Lauksaimnieku ciestie zaudējumi - Kompensācijas atbalsts - Atgūšanas pienākums - Pienākums informēt - Neizpilde)
      (2021/C 278/19)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Bouchagiar un T. Ramopoulos)

         Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji: E. Tsaousi, E. Leftheriotou un A. Vasilopoulou)

         Rezolutīvā daļa

                  1.

                  Paredzētajos termiņos neveikdama visus pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas Lēmumu 2012/157/ES (2011. gada 7. decembris) par kompensācijas atbalstu, ko Grieķijas Lauksaimniecības apdrošināšanas sabiedrība (ELGA) ir izmaksājusi 2008. un 2009. gadā, un pietiekami neinformēdama Eiropas Komisiju par pasākumiem, kuri ir veikti atbilstoši šim lēmumam, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir noteikti saskaņā ar minētā lēmuma 2.–4. pantu, kā arī saskaņā ar LESD.

                  2.

                  Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 68, 2.3.2020.


title: Lieta C-19/20: Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums (Sąd Okręgowy w Gdańsku (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – I.W., R.W./Bank BPH S.A. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Noteikuma negodīgā rakstura konstatējuma sekas – Ārvalsts valūtā izteikts hipotekārā aizdevuma līgums – Valūtu maiņas kursa noteikšana – Pārjaunojuma līgums – Preventīva iedarbība – Valsts tiesas pienākumi – 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/15

      Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums (Sąd Okręgowy w Gdańsku (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – I.W., R.W./Bank BPH S.A.

      (Lieta C-19/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Noteikuma negodīgā rakstura konstatējuma sekas - Ārvalsts valūtā izteikts hipotekārā aizdevuma līgums - Valūtu maiņas kursa noteikšana - Pārjaunojuma līgums - Preventīva iedarbība - Valsts tiesas pienākumi - 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts)
      (2021/C 278/20)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Okręgowy w Gdańsku

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: I.W., R.W.

         Atbildētāja: Bank BPH S.A.

         Piedaloties: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai ir jākonstatē starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgta līguma noteikuma negodīgais raksturs, pat ja šīs puses to ir līgumiski grozījušas. Šāda konstatējuma rezultātā tiek atjaunota situācija, kādā patērētājs būtu bijis, ja nebūtu šāda noteikuma, kura negodīgais raksturs būtu konstatēts, izņemot, ja patērētājs, grozot negodīgo noteikumu, brīvi un apzināti piekrizdams ir atteicies no šādas atjaunošanas, tomēr tas ir jāpārbauda valsts tiesai. Tomēr no šīs tiesību normas neizriet, ka konstatējuma par sākotnējā noteikuma negodīgo raksturu sekas principā būtu līguma atcelšana, jo šī noteikuma grozījums ir ļāvis atjaunot līdzsvaru starp šo pušu tiesībām un pienākumiem, kas izriet no līguma, un novērst tā trūkumu.

                  2)

                  Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, pirmkārt, tiem nav pretrunā tas, ka valsts tiesa atceļ tikai starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgta līguma noteikuma negodīgo daļu, ja šīs direktīvas preventīvais mērķis tiek nodrošināts ar valsts tiesību normām, kurās ir reglamentēta tā izmantošana, ciktāl šī noteikuma daļa ir atsevišķa līgumiska saistība, kuras godīgo vai negodīgo raksturu var vērtēt individuāli. Otrkārt, šīs tiesību normas liedz iesniedzējtiesai svītrot tikai starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgta līguma noteikuma negodīgo daļu, ja šādas svītrošanas rezultātā būtiski tiek grozīts minētā noteikuma saturs, un tas šai tiesai ir jāpārbauda.

                  3)

                  Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesas konstatējuma par negodīgu noteikumu līgumā, kas noslēgts starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju, sekas ietekmē valsts tiesību normas, un jautājums par šāda līguma turpināšanos valsts tiesai objektīvi ir jāizvērtē pēc savas ierosmes, pamatojoties uz šīm tiesību normām.

                  4)

                  Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai, konstatējot negodīgu noteikumu pārdevēja vai piegādātāja ar patērētāju noslēgtā līgumā, valsts procesuālu normu ietvaros un pēc debatēm atbilstoši sacīkstes principam ir jāinformē pēdējais minētais par tiesiskajām sekām, kādas var radīt šāda līguma atcelšana, neatkarīgi no tā, vai patērētāju pārstāv profesionāls pārstāvis.

         (1)  OV C 191, 8.6.2020.


title: Lieta C-27/20: Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Tribunal de grande instance de Rennes (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – PF, QG/Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Darba ņēmēju brīva pārvietošanās – Vienlīdzīga attieksme – Sociālās priekšrocības – Ar iztikas līdzekļu maksimālo apmēru saistītie ierobežojumi – To iztikas līdzekļu ņemšana vērā, kuri saņemti priekšpēdējā gadā pirms pabalstu izmaksas perioda – Darba ņēmējs, kas atgriežas savā izcelsmes valstī – Ģimenes pabalstu saņemšanas tiesību samazinājums)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/16

      Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Tribunal de grande instance de Rennes (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – PF, QG/Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

      (Lieta C-27/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Vienlīdzīga attieksme - Sociālās priekšrocības - Ar iztikas līdzekļu maksimālo apmēru saistītie ierobežojumi - To iztikas līdzekļu ņemšana vērā, kuri saņemti priekšpēdējā gadā pirms pabalstu izmaksas perioda - Darba ņēmējs, kas atgriežas savā izcelsmes valstī - Ģimenes pabalstu saņemšanas tiesību samazinājums)
      (2021/C 278/21)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal de grande instance de Rennes

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: PF, QG

         Atbildētāja: Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

         Rezolutīvā daļa

      LESD 45. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 492/2011 (2011. gada 5. aprīlis) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā 7. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru kā atsauces kalendārais gads piešķiramo ģimenes pabalstu aprēķināšanai ir noteikts priekšpēdējais gads pirms izmaksas perioda, un tā rezultātā gadījumā, ja kāds dalībvalsts ierēdnis laikā, kamēr viņš ir norīkots darbā kādā citā dalībvalstī esošā Savienības iestādē, saņem ievērojami lielākus ienākumus, pēc šā ierēdņa atgriešanās izcelsmes dalībvalstī viņa saņemamo ģimenes pabalstu apmērs ir būtiski samazināts divus gadus.

         (1)  OV C 95, 23.3.2020.


title: Lieta C-47/20: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – F./Stadt Karlsruhe (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Transports – Vadītāja apliecība – Vadītāja apliecības atņemšana tādas citas dalībvalsts teritorijā, kas nav izdevēja dalībvalsts – Izdevējas dalībvalsts izsniegtas apliecības atjaunošana pēc lēmuma par atņemšanu – Savstarpējas atzīšanas automātiskuma neesamība)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/17

      Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – F./Stadt Karlsruhe

      (Lieta C-47/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Transports - Vadītāja apliecība - Vadītāja apliecības atņemšana tādas citas dalībvalsts teritorijā, kas nav izdevēja dalībvalsts - Izdevējas dalībvalsts izsniegtas apliecības atjaunošana pēc lēmuma par atņemšanu - Savstarpējas atzīšanas automātiskuma neesamība)
      (2021/C 278/22)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesverwaltungsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: F.

         Atbildētāja: Stadt Karlsruhe

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/126/EK (2006. gada 20. decembris) par vadītāju apliecībām 2. panta 1. punkts un 11. panta 4. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neliedz dalībvalstij – kuras teritorijā citas dalībvalsts izsniegtas A un B kategorijas vadītāja apliecības turētājam ir atņemtas tiesības vadīt transportlīdzekli pārkāpuma dēļ, kas ir noticis pagaidu uzturēšanās laikā šajā teritorijā pēc minētās apliecības izsniegšanas, – vēlāk atteikties atzīt šīs vadītāja apliecības derīgumu, pēc tam kad saskaņā ar šīs direktīvas 7. panta 3. punktu to ir atjaunojusi dalībvalsts, kurā ir minētās apliecības turētāja pastāvīgā dzīvesvieta šīs direktīvas 12. panta pirmās daļas izpratnē. Tomēr iesniedzējtiesas ziņā ir pārbaudīt, vai atbilstoši samērīguma principam pirmās dalībvalsts tiesību aktos paredzētie noteikumi, kuros ir fiksēti nosacījumi, kas ir jāizpilda vadītāja apliecības turētājam – kam pārkāpuma dēļ ir atņemtas tiesības vadīt transportlīdzekli tās teritorijā, kurā viņš ir īslaicīgi uzturējies –, lai atgūtu tiesības vadīt transportlīdzekli minētajā teritorijā, nepārsniedz to, kas ir piemērots un nepieciešams, lai sasniegtu Direktīvā 2006/126 izvirzīto mērķi uzlabot ceļu satiksmes drošību.

         (1)  OV C 161, 11.5.2020.


title: Lieta C-63/20 P: Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums – Sigrid Dickmanns/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (Apelācija – Civildienests – Pagaidu darbinieki – Uz noteiktu laiku noslēgts līgums, kurā ir ietverta klauzula par līguma izbeigšanu – Neiekļaušana konkursa rezerves sarakstā – Tīri apstiprinošs akts – Sūdzības iesniegšanas termiņš)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/18

      Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums – Sigrid Dickmanns/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
      (Lieta C-63/20 P) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Pagaidu darbinieki - Uz noteiktu laiku noslēgts līgums, kurā ir ietverta klauzula par līguma izbeigšanu - Neiekļaušana konkursa rezerves sarakstā - Tīri apstiprinošs akts - Sūdzības iesniegšanas termiņš)
      (2021/C 278/24)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sigrid Dickmanns (pārstāvis: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji: A. Lukošiūtė, kam palīdz B. Wägenbaur, Rechtsanwalt)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Piespriest Sigrid Dickmanns atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta C-70/20: Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – YL/Altenrhein Luftfahrt GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Gaisa transports – Monreālas konvencija – 17. panta 1. punkts – Gaisa pārvadātāju atbildība nelaimes gadījumā – Jēdziens “nelaimes gadījums” – Smagnēja nosēšanās, kas notikusi gaisa kuģa normāla ekspluatācijas režīma apstākļos – Miesas bojājumi, ko pasažieris esot guvis šādas nosēšanās laikā – Nelaimes gadījuma neesamība)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/18

      Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – YL/Altenrhein Luftfahrt GmbH

      (Lieta C-70/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Gaisa transports - Monreālas konvencija - 17. panta 1. punkts - Gaisa pārvadātāju atbildība nelaimes gadījumā - Jēdziens “nelaimes gadījums” - Smagnēja nosēšanās, kas notikusi gaisa kuģa normāla ekspluatācijas režīma apstākļos - Miesas bojājumi, ko pasažieris esot guvis šādas nosēšanās laikā - Nelaimes gadījuma neesamība)
      (2021/C 278/25)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Oberster Gerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: YL

         Atbildētāja: Altenrhein Luftfahrt GmbH

         Rezolutīvā daļa

      Konvencijas par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju, kas 1999. gada 28. maijā noslēgta Monreālā un ko Eiropas Kopiena parakstījusi 1999. gada 9. decembrī, un kas tās vārdā apstiprināta ar Padomes 2001. gada 5. aprīļa Lēmumu 2001/539/EK, 17. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā normā minētais jēdziens “nelaimes gadījums” neietver nosēšanos, kas notikusi atbilstoši aplūkojamajam gaisa kuģim piemērojamajām procedūrām un ierobežojumiem, tostarp attiecībā uz ekspluatācijas parametriem, kuri ievērojami ietekmē nosēšanos, paredzētajiem pielaides un rezerves lielumiem, kā arī ņemot vērā vispāratzītos tehnikas atzinumus un labāko praksi gaisa kuģu ekspluatācijas jomā, pat ja attiecīgais pasažieris šo nosēšanos būtu uztvēris kā neparedzētu gadījumu.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta C-87/20: Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hauptzollamt B/XY (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzība, reglamentējot to tirdzniecību – Regula (EK) Nr. 338/97 un Regula (EK) Nr. 865/2006 – Storveidīgo zivju kaviārs – Personīgo vai mājas piederumu ievešana Eiropas Savienības muitas teritorijā – Importa atļauja – Atkāpe – Ierobežojums 125 gramu apmērā vienai personai – Pārsniegums – Nodoms to kādam dāvināt)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/19

      Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hauptzollamt B/XY
      (Lieta C-87/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzība, reglamentējot to tirdzniecību - Regula (EK) Nr. 338/97 un Regula (EK) Nr. 865/2006 - Storveidīgo zivju kaviārs - Personīgo vai mājas piederumu ievešana Eiropas Savienības muitas teritorijā - Importa atļauja - Atkāpe - Ierobežojums 125 gramu apmērā vienai personai - Pārsniegums - Nodoms to kādam dāvināt)
      (2021/C 278/26)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesfinanzhof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Hauptzollamt B

         Atbildētāja: XY

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 338/97 (1996. gada 9. decembris) par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību, reglamentējot to tirdzniecību, kas grozīta ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1320/2014 (2014. gada 1. decembris), 7. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka storveidīgo zivju kaviārs, ievedot to Eiropas Savienības muitas teritorijā, var tikt uzskatīts par “personīgo vai mājas piederumu” šīs tiesību normas izpratnē, ja to ir paredzēts dāvināt trešai personai, ja vien neviens elements nenorāda uz komerciālu nolūku, un tādējādi tam var piemērot minētajā tiesību normā paredzēto atkāpi no importētāja pienākuma uzrādīt importa atļauju.

                  2)

                  Komisijas Regulas (EK) Nr. 865/2006 (2006. gada 4. maijs), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz Padomes Regulas (EK) Nr. 338/97 ieviešanu, kas grozīta ar Komisijas Regulu (ES) 2015/870 (2015. gada 5. jūnijs), 57. panta 5. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja Eiropas Savienības muitas teritorijā ievestais storveidīgo zivju kaviāra daudzums pārsniedz 125 gramu ierobežojumu vienai personai un ja importētājam nav atļaujas, kas ir izsniegta attiecīgā importa veikšanai, kompetentajai muitas iestādei ir jākonfiscē viss šādi importētais storveidīgo zivju kaviāra daudzums.

         (1)  OV C 175, 25.5.2020.


title: Lieta C-130/20: Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – YJ/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm sociālā nodrošinājuma jomā – Direktīva 79/7/EEK – 4. panta 1. punkts – Diskriminācija dzimuma dēļ – Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts piešķirt maternitātes piemaksu pie pensijas sievietēm, kam ir bijis noteikts skaits bērnu – Šīs piemaksas pie pensijas nepiešķiršana sievietēm, kas ir pieprasījušas priekšlaicīgu pensionēšanos – Direktīvas 79/7/EEK piemērošanas joma)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/20

      Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums (Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – YJ/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      (Lieta C-130/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm sociālā nodrošinājuma jomā - Direktīva 79/7/EEK - 4. panta 1. punkts - Diskriminācija dzimuma dēļ - Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts piešķirt maternitātes piemaksu pie pensijas sievietēm, kam ir bijis noteikts skaits bērnu - Šīs piemaksas pie pensijas nepiešķiršana sievietēm, kas ir pieprasījušas priekšlaicīgu pensionēšanos - Direktīvas 79/7/EEK piemērošanas joma)
      (2021/C 278/28)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: YJ

         Atbildētājs: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīva 79/7/EEK (1978. gada 19. decembris) par pakāpenisku vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā nodrošinājuma jautājumos nav piemērojama valsts tiesiskajam regulējumam, kurā attiecībā uz sievietēm, kam bijuši vismaz divi bioloģiskie vai adoptēti bērni, ir paredzēta maternitātes piemaksa pie pensijas gadījumā, ja viņas pensionējas likumā noteiktajā vecumā vai priekšlaicīgi pensionējas noteiktu likumā paredzētu iemeslu dēļ, bet ne tad, ja attiecīgā persona priekšlaicīgi pensionējas brīvprātīgi.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta C-142/20: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 6. maija spriedums (Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Analisi G. Caracciolo srl/Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia – Assessorato della salute – Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia – Ente Italiano di Accreditamento, Azienda sanitaria provinciale di Palermo (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Regula (EK) Nr. 765/2008 – Prasības attiecībā uz produktu tirdzniecības tirgus akreditāciju un uzraudzību – Valsts vienīgā akreditācijas struktūra – Akreditācijas sertifikāta izsniegšana atbilstības novērtēšanas struktūrām – Akreditācijas struktūra, kuras juridiskā adrese ir trešā valstī – LESD 56. pants – LESD 102. pants – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. un 21. pants – Spēkā esamība)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/21

      Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 6. maija spriedums (Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Analisi G. Caracciolo srl/Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia – Assessorato della salute – Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia – Ente Italiano di Accreditamento, Azienda sanitaria provinciale di Palermo

      (Lieta C-142/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Regula (EK) Nr. 765/2008 - Prasības attiecībā uz produktu tirdzniecības tirgus akreditāciju un uzraudzību - Valsts vienīgā akreditācijas struktūra - Akreditācijas sertifikāta izsniegšana atbilstības novērtēšanas struktūrām - Akreditācijas struktūra, kuras juridiskā adrese ir trešā valstī - LESD 56. pants - LESD 102. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. un 21. pants - Spēkā esamība)
      (2021/C 278/29)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Analisi G. Caracciolo srl

         Atbildētāji: Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia – Assessorato della salute – Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia – Ente Italiano di Accreditamento, Azienda sanitaria provinciale di Palermo

         Piedaloties: Perry Johnson Laboratory Accreditation Inc.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 339/93, 4. panta 1. un 5. punkts un 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāda valsts tiesiskā regulējuma interpretācija, saskaņā ar kuru akreditācijas darbību var veikt struktūras, kas nav vienīgā valsts akreditācijas struktūra šīs regulas izpratnē un kuru juridiskā adrese ir trešā valstī, pat ja šīs struktūras garantē starptautisko standartu ievērošanu un pierāda, tostarp izmantojot savstarpējas atzīšanas nolīgumus, ka tām ir līdzvērtīga kvalifikācija tai, kāda ir minētajai vienīgajai akreditācijas struktūrai.

                  2)

                  Otrā prejudiciālā jautājuma izvērtējumā nav atklājies neviens apstāklis, kas, ņemot vērā LESD 56. pantu un 102. pantu, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. un 21. pantu, varētu ietekmēt Regulas Nr. 765/2008 II nodaļas normu spēkā esamību.

         (1)  OV C 209, 22.6.2020.


title: Lieta C-202/20 P: Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums – Claudio Necci/Eiropas Komisija, Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome (Apelācija – Civildienests – Bijušais līgumdarbinieks – Sociālais nodrošinājums – Kopējā veselības apdrošināšanas sistēma (JSIS) – Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (PDNK) 95. pants – Dalības saglabāšana pēc pensionēšanās – Nosacījums par vairāk nekā triju gadu nodarbinātību – Pieteikums par pievienošanos JSIS pēc pensijas tiesību nodošanas – Pensijas izdienas gadu pielīdzināšana dienesta gadiem – Lūguma noraidīšana – Prasība atcelt tiesību aktu – Nelabvēlīgs akts – Vispārējās tiesas rīkojums, ar kuru konstatēta prasības nepieņemamība – Atcelšana)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/22

      Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 12. maija spriedums – Claudio Necci/Eiropas Komisija, Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome
      (Lieta C-202/20 P) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Bijušais līgumdarbinieks - Sociālais nodrošinājums - Kopējā veselības apdrošināšanas sistēma (JSIS) - Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (PDNK) 95. pants - Dalības saglabāšana pēc pensionēšanās - Nosacījums par vairāk nekā triju gadu nodarbinātību - Pieteikums par pievienošanos JSIS pēc pensijas tiesību nodošanas - Pensijas izdienas gadu pielīdzināšana dienesta gadiem - Lūguma noraidīšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Nelabvēlīgs akts - Vispārējās tiesas rīkojums, ar kuru konstatēta prasības nepieņemamība - Atcelšana)
      (2021/C 278/30)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Claudio Necci (pārstāvji: sākotnēji S. Orlandi un T. Martin, advokāti, vēlāk S. Orlandi, advokāts)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Mongin un T. S. Bohr), Eiropas Parlaments (pārstāvji: J. Van Pottelberge un I. Terwinghe), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer un M. Alver)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2020. gada 25. marta rīkojumu Necci/Komisija (T-129/19, nav publicēts, EU:T:2020:131).

                  2)

                  Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai.

                  3)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

         (1)  OV C 304, 14.9.2020.


title: Lieta C-209/20: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Muitas savienība – Spēkā esamības novērtējums – Īstenošanas regula (ES) Nr. 1357/2013 – Izcelsmes valsts konstatēšana saules enerģijas moduļiem, kas samontēti trešā valstī, izmantojot citā trešā valstī izgatavotus solāros elementus – Regula (EEK) Nr. 2913/92 – Kopienas Muitas kodekss – 24. pants – Tādu preču izcelsme, kuru ražošanā iesaistītas vairākas trešās valstis – Jēdziens “pēdējā būtiskā pārstrāde vai apstrāde”)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/22

      Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      (Lieta C-209/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Spēkā esamības novērtējums - Īstenošanas regula (ES) Nr. 1357/2013 - Izcelsmes valsts konstatēšana saules enerģijas moduļiem, kas samontēti trešā valstī, izmantojot citā trešā valstī izgatavotus solāros elementus - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - Kopienas Muitas kodekss - 24. pants - Tādu preču izcelsme, kuru ražošanā iesaistītas vairākas trešās valstis - Jēdziens “pēdējā būtiskā pārstrāde vai apstrāde”)
      (2021/C 278/31)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Renesola UK Ltd

         Atbildētājs apelācijas tiesvedībā: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Rezolutīvā daļa

      Izvērtējot pirmo prejudiciālo jautājumu, netika konstatēts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1357/2013 (2013. gada 17. decembris) par grozījumiem Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, spēkā esamību.

         (1)  OV C 262, 10.8.2020.


title: Lieta C-230/20: Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Augstākās tiesas (Senāts) (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “BTA Baltic Insurance Company” AAS/Valsts ieņēmumu dienests (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EEK) Nr. 2913/92 – Kopienas Muitas kodekss – 195. pants – 232. panta 1. punkta a) apakšpunkts – 221. panta 3. punkts – Kopējais muitas tarifs – Muitas parāda summas piedziņa – Nodokļa summas paziņošana parādniekam – Noilguma termiņš – Prasība galvotājam samaksāt nodrošinājuma summu – Piespiedu izpilde maksājuma veikšanai – Saprātīgs termiņš)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/23

      Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 20. maija spriedums (Augstākās tiesas (Senāts) (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “BTA Baltic Insurance Company” AAS/Valsts ieņēmumu dienests
      (Lieta C-230/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - Kopienas Muitas kodekss - 195. pants - 232. panta 1. punkta a) apakšpunkts - 221. panta 3. punkts - Kopējais muitas tarifs - Muitas parāda summas piedziņa - Nodokļa summas paziņošana parādniekam - Noilguma termiņš - Prasība galvotājam samaksāt nodrošinājuma summu - Piespiedu izpilde maksājuma veikšanai - Saprātīgs termiņš)
      (2021/C 278/32)
      Tiesvedības valoda – latviešu

         Iesniedzējtiesa

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Pamatlietas puses

         Prasītāja:“BTA Baltic Insurance Company” AAS

         Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kas grozīta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1186/2009 (2009. gada 16. novembris), ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem, 195. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā pantā paredzēto muitas parāda galvotāju nevar kvalificēt kā “parādnieku” Regulas (EEK) Nr. 2913/92, kas grozīta ar Regulu Nr. 1186/2009, 221. panta 3. punkta izpratnē un līdz ar to tam nevar piemērot šajā tiesību normā paredzēto trīs gadu noilguma termiņu no muitas parāda rašanās brīža.

                  2)

                  Regulas (EEK) Nr. 2913/92, kas grozīta ar Regulu Nr. 1186/2009, 232. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais dalībvalstu pienākums izmantot visus to rīcībā esošos līdzekļus, ieskaitot parāda piedziņu, lai saņemtu nodokļu samaksu, ir piemērojams ne tikai parādniekam, bet arī galvotājam un ka tas saskaņā ar minētā 232. panta 1. punkta a) apakšpunktu var tikt uzskatīts par personu, pret kuru var vērst piedziņu un kurai ir piemērojami dalībvalstu noteikumi par izpildi, tostarp termiņiem.

                  3)

                  No tiesiskās noteiktības principa izrietošais noteikums, saskaņā ar kuru ir jāievēro saprātīgs noilguma termiņš, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams prasībai, kas celta pret galvotāju, lai nodrošinātu muitas parāda piedziņu.

         (1)  OV C 255, 3.8.2020.


title: Lieta C-665/20 PPU: Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Attiecībā uz X izdota Eiropas apcietināšana ordera izpilde (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība – Tiesu sadarbība krimināllietās – Pamatlēmums 2002/584/TI – Eiropas apcietināšanas orderis – Fakultatīvas neizpildes pamati – 4. panta 5. punkts – Pieprasītā persona, attiecībā uz kuru trešā valstī par tām pašām darbībām ir pieņemts galīgs spriedums – Jau izciests vai vairs neizpildāms sods saskaņā ar notiesāšanas valsts tiesību aktiem – Īstenošana – Izpildes tiesu iestādes rīcības brīvība – Jēdziens “tās pašas darbības” – Soda samazināšana, kuru iestāde, kas nav tiesa, ir piešķīrusi par labu vispārējam iecietības pasākumam)

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/24

      Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 29. aprīļa spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Attiecībā uz X izdota Eiropas apcietināšana ordera izpilde
      (Lieta C-665/20 PPU) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība - Tiesu sadarbība krimināllietās - Pamatlēmums 2002/584/TI - Eiropas apcietināšanas orderis - Fakultatīvas neizpildes pamati - 4. panta 5. punkts - Pieprasītā persona, attiecībā uz kuru trešā valstī par tām pašām darbībām ir pieņemts galīgs spriedums - Jau izciests vai vairs neizpildāms sods saskaņā ar notiesāšanas valsts tiesību aktiem - Īstenošana - Izpildes tiesu iestādes rīcības brīvība - Jēdziens “tās pašas darbības” - Soda samazināšana, kuru iestāde, kas nav tiesa, ir piešķīrusi par labu vispārējam iecietības pasākumam)
      (2021/C 278/33)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Rechtbank Amsterdam

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: X

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Pamatlēmuma 2002/584/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kas grozīts ar Padomes 2009. gada 26. februāra Pamatlēmumu 2009/299/TI, 4. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja dalībvalsts izvēlas transponēt šo tiesību normu valsts tiesībās, tai ir jādod izpildes tiesu iestādei rīcības brīvība noskaidrot, vai ir vai nav pamats atteikt Eiropas apcietināšanas ordera izpildi šajā tiesību normā minētā pamata dēļ.

                  2)

                  Pamatlēmuma 2002/584, kas grozīts ar Pamatlēmumu 2009/299, 3. panta 2. punkts un 4. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka abās šajās tiesību normās ietvertais jēdziens “tās pašas darbības” ir jāinterpretē vienveidīgi.

                  3)

                  Pamatlēmuma 2002/584, kas grozīts ar Pamatlēmumu 2009/299, 4. panta 5. punkts, kurā fakultatīvās neizpildes pamata piemērošana ir pakļauta nosacījumam par to, ka notiesāšanas gadījumā sods jau ir izciests, to izcieš vai to vairs nevar izpildīt saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka šis nosacījums ir izpildīts gadījumā, kad pieprasītā persona par vienām un tām pašām darbībām ir tikusi galīgi notiesāta ar brīvības atņemšanas sodu, kura viena daļa ir izpildīta notiesājošo spriedumu pasludinošajā trešā valstī, un vienlaikus attiecībā uz atlikušo šī soda daļu šī persona ir tikusi apžēlota ar šīs valsts iestādes, kas nav tiesu iestāde, izsludinātu vispārēju apžēlošanas pasākumu, kurš attiecas arī uz personām, kas notiesātas par smagiem noziegumiem, un kurš nav balstīts uz racionāliem krimināltiesību politikas apsvērumiem. Tomēr izpildes tiesu iestādei, īstenojot tai piešķirto rīcības brīvību, ir jālīdzsvaro, no vienas puses, nesodāmības novēršana, kā arī cīņa pret noziedzību un, no otras puses, attiecīgās personas tiesiskās drošības garantija.

         (1)  OV C 128, 12.4.2021.


title: Lieta C-428/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 11. septembrī iesniedza Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polija) – A.K./Skarb Państwa

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/24

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 11. septembrī iesniedza Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polija) – A.K./Skarb Państwa

      (Lieta C-428/20)
      (2021/C 278/34)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Apelacyjny w Warszawie

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: A.K.

         Atbildētāja: Skarb Państwa

         Prejudiciālais jautājums

      Vai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/14/EK (2005. gada 11. maijs), ar ko groza Padomes Direktīvas 72/166/EEK, 84/5/EEK, 88/357/EEK un 90/232/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/26/EK attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu lietošanu (1), 2. pantu dalībvalstij, kas noteica pārejas laikposmu minimālās apdrošināšanas seguma summas pielāgošanai, bija pienākums palielināt apdrošināšanas seguma summas vismaz par pusi no summām, kas noteiktas Direktīvas 84/5/EEK grozītajā 1. panta 2. punktā, 30 mēnešu laikā pēc direktīvas īstenošanas dienas:

                  —

                  attiecībā uz visiem ceļu satiksmes negadījumu apdrošināšanas līgumiem, kas ir saistoši pēc norādīto 30 mēnešu beigām, tai skaitā arī uz līgumiem, kas tika noslēgti pirms 2009. gada 11. decembra, bet vēl joprojām ir saistoši pēc šī datuma – attiecībā uz apdrošināšanas gadījumiem, kas ir iestājušies pēc 2009. gada 11. decembra,

                  —

                  vai arī tikai attiecībā uz jauniem ceļu satiksmes negadījumu apdrošināšanas līgumiem, kas ir noslēgti pēc 2009. gada 11. decembra?

         (1)  OV 2005, L 149, 14. lpp.


title: Lieta C-580/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 3. novembrī iesniedza Tribunalul Neamţ (Rumānija) – Ministerul Public –D.N.A. – Serviciul Teritorial Bacău/XXX, YYY

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/25

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 3. novembrī iesniedza Tribunalul Neamţ (Rumānija) – Ministerul Public –D.N.A. – Serviciul Teritorial Bacău/XXX, YYY
      (Lieta C-580/20)
      (2021/C 278/35)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunalul Neamţ

         Pamatlietas puses

         Atbildētāji: XXX, YYY

         Otrs lietas dalībnieks: Ministerul Public – D.N.A. – Serviciul Teritorial Bacău

      Ar 2021. gada 11. maija rīkojumu Tiesa (sestā palāta) atzina, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Tribunalul Neamț (Njamcas tiesa, Rumānija) iesniedza ar 2020. gada 14. oktobra lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.


title: Lieta C-190/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 26. martā iesniedza Oberlandesgericht Stuttgart (Vācija) – Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA/PQ

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/25

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 26. martā iesniedza Oberlandesgericht Stuttgart (Vācija) – Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA/PQ
      (Lieta C-190/21)
      (2021/C 278/36)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Oberlandesgericht Stuttgart

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA

         Atbildētājs apelācijas tiesvedībā: PQ

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai, vērtējot atsevišķi un interpretējot autonomi, prasījums no neatļautas darbības kā prasījums no līguma Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (1) 7. panta 1. punkta izpratnē ir kvalificējams jau tad, ja prasījums no neatļautas darbības kaut kādā ziņā konkurē ar prasījumu no līguma un ja konstatējums, vai pastāv prasījums no neatļautas darbības, nav atkarīgs no līguma interpretācijas?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu būtu noliedzoša: kur atrodas kaitējuma rašanās vieta Regulas Nr. 1215/2012 7. panta 2. punkta izpratnē, ja maksājumu pakalpojumu sniedzējs no klienta konta pārskaita elektronisko naudu uz azartspēļu uzņēmuma kontu, kas atvērts pie tā paša maksājumu pakalpojumu sniedzēja, un ja maksājumu pakalpojumu sniedzēja līdzdalība šim azartspēļu uzņēmumam adresētajos maksājumos eventuāli ir uzskatāma par neatļautu darbību:

                  2.1)

                  Vai maksājumu pakalpojumu sniedzēja juridiskajā adresē kā elektroniskās naudas darījuma vietā?

                  2.2)

                  Vai vietā, kur šā darījuma rezultātā (vismaz tad, ja darījums ir likumīgs) rodas maksājumu pakalpojumu sniedzēja prasījuma tiesības uz izdevumu atlīdzinājumu no klienta, kurš uzdevis veikt šo maksājumu?

                  2.3)

                  Vai vietā, kur atrodas klienta, kurš uzdevis veikt šo maksājumu, dzīvesvieta?

                  2.4)

                  Vai vietā, kur atrodas klienta bankas konts, kuram maksājumu pakalpojumu sniedzējs var piekļūt uz tiešā debeta pilnvarojuma pamata, lai papildinātu elektroniskās naudas kontu?

                  2.5)

                  Vai vietā, kur azartspēles laikā tiek zaudēta nauda, kuru maksājumu pakalpojumu sniedzējs ir pārskaitījis uz spēlētāja kontu azartspēļu uzņēmumā, proti, azartspēļu uzņēmuma juridiskajā adresē?

                  2.6)

                  Vai vietā, kur klients spēlē aizliegto azartspēli (ja spēles vieta vienlaikus ir arī klienta dzīvesvieta)?

                  2.7)

                  Vai tā nav neviena no šīm vietām?

                  2.8)

                  Ja atbilde uz 2.2) jautājumu būtu apstiprinoša un ja tā atkarīga no vietas, kur uz darījuma pamata maksājumu pakalpojumu sniedzējam rodas prasījuma tiesības uz izdevumu atlīdzinājumu no šā klienta: kur rodas prasījuma tiesības uz izdevumu atlīdzinājumu no klienta, kurš ir uzdevis veikt maksājumu? Vai, nosakot šo saistību izpildes vietu, var izmantot maksājumu pakalpojumu pamatlīguma izpildes vietu vai parādnieka dzīvesvietu?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2012, L 351, 1. lpp.).


title: Lieta C-206/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 31. martā iesniedza Tribunal administratif de Dijon (Francija) – X/Préfet de Saône-et-Loire

text:
               12.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 278/26

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 31. martā iesniedza Tribunal administratif de Dijon (Francija) – X/Préfet de Saône-et-Loire

      (Lieta C-206/21)
      (2021/C 278/37)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal administratif de Dijon

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: X

         Atbildētājs: Préfet de Saône-et-Loire

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai ar Direktīvas 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kā arī 8. panta 4. punktu, paredzot prasību par veselības apdrošināšanu un pietiekamiem līdzekļiem, lai nekļūtu par slogu sociālās palīdzības sistēmai, ir ieviesta netieša diskriminācija, kas ir pretrunā šī nolēmuma 7. punktā minētajām tiesību normām, par sliktu personām, kas invaliditātes dēļ nevar veikt profesionālo darbību, vai arī var veikt vienīgi ierobežotas darbības, un tādējādi nonāk tādā situācijā, ka tās nespēj iegūt savā rīcībā pietiekamus līdzekļus, lai apmierinātu savas vajadzības, būtiski vai pārmērīgi neizmantojot tās dalībvalsts sociālās palīdzības sistēmu, kur atrodas šādu personu dzīvesvieta?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV 2004, L 158, 77. lpp.).