title: Lieta C-509/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 15. decembrī ierosinājusi Akzo Nobel NV par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2006. gada 27. septembra spriedumu lietā T-330/01 Akzo Nobel NV pret Komisiju

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/15

         Apelācija, ko 2006. gada 15. decembrī ierosinājusi Akzo Nobel NV par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2006. gada 27. septembra spriedumu lietā T-330/01 Akzo Nobel NV pret Komisiju
   (Lieta C-509/06 P)
   (2007/C 56/27)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Akzo Nobel NV (pārstāvis — C. Swaak, advocaat)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas (PIT) 2006. gada 27. septembra spriedumu lietā T-330/01;

               —

               atcelt Komisijas 2001. gada 2. oktobra Lēmuma C(2001) 2931 final 3. un 4. pantu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt šīs apelācijas izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               1)

               PIT ir kļūdījusies tiesību piemērošanā, uzskatot, ka atbildība par Kopienas uzņēmuma pārkāpumu var tikt noteikta ne tikai tās vecāku uzņēmumiem, bet arī — un galvenokārt — galvenajai holdingsabiedrībai, kurai netieši pieder daļas vienā no vecāku uzņēmumiem;

               2)

               PIT ir kļūdījusies tiesību piemērošanā, uzskatot, ka argumenti, kas netika norādīti administratīvajā procesā Komisijā, nevar tikt pirmo reizi iesniegti PIT.


title: Lieta F-49/12: Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2013. gada 2. decembra rīkojums — Pachtitis /Komisija (Civildienests — Atklātais konkurss EPSO/AD/77/06 — Piekļuve dokumentiem — Pieteikums par piekļuvi pielaišanas testu atbildēm — Testa rezultātu atcelšana — Intereses celt prasību neesamība — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/35

      Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2013. gada 2. decembra rīkojums — Pachtitis/Komisija
      (Lieta F-49/12)
      (Civildienests - Atklātais konkurss EPSO/AD/77/06 - Piekļuve dokumentiem - Pieteikums par piekļuvi pielaišanas testu atbildēm - Testa rezultātu atcelšana - Intereses celt prasību neesamība - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
      (2014/C 71/68)
      Tiesvedības valoda — grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Dimitrios Pachtitis (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — E.-M. Mamouna un M. K. Boskovits)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji J. Currall un I. Chatzigiannis, vēlāk J. Currall un D. Triantafyllou)

         Dalībnieki, kas iestājās lietā: Grieķijas Republika (pārstāvji — E.-M. Mamouna un K. Boskovits)
      Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Falk un S. Johannesson)
      Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs (CEPD) (pārstāvis — H. Hijmans)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  izbeigt tiesvedību par prasību;

                  2)

                  D. Pachtitis un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus paši;

                  3)

                  Grieķijas Republika, Zviedrijas Karaliste un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs — personas, kas iestājās lietā — sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.


title: Lieta T-480/11: Prasība, kas celta 2011. gada 9. septembrī — Technion — Israel Institute of Technology un Technion Research & Development /Komisija

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/27

         Prasība, kas celta 2011. gada 9. septembrī — Technion — Israel Institute of Technology un Technion Research & Development/Komisija
   (Lieta T-480/11)
   2011/C 340/55
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Technion — Israel Institute of Technology (Haifa, Izraēla) un Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (pārstāvji — D. Grisay un D. Piccininno, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               pieņemt šo prasības pieteikumu par tiesību akta atcelšanu, kas pamatots ar LESD 263. pantu;

               —

               atzīt to par pieņemamu un

               —

               atzīt prasību par pamatotu un tādējādi

                           —

                           noteikt, ka Komisija nav veikusi konkrētu un individuālu to dokumentu pārbaudi, uz kuriem attiecas piekļuves pieteikums;

                           —

                           noteikt, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā, piemērojot Regulas Nr. 1049/2001 4. pantā paredzētos izņēmumus;

                           —

                           noteikt, ka Komisija nav ievērojusi tiesības daļēji piekļūt dokumentiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 6. punktu;

                           —

                           noteikt, ka Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu, kas izriet no minēto izņēmumu un sabiedrības interešu nelīdzsvarošanas;

               —

               pamatojoties uz šo, atcelt Eiropas Komisijas Ģenerālsekretariāta 2011. gada 30. jūnija lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats ir par to, ka Komisija nav veikusi konkrētu un individuālu to dokumentu pārbaudi, uz kuriem attiecas piekļuves pieteikums, un šī iemesla dēļ pārsūdzētais lēmums nav pietiekami pamatots, jo Komisija esot drīzāk atsaukusies uz dokumentu kategoriju (auditam piederošie dokumenti) nekā uz šajos dokumentos ietverto konkrēto informāciju.

               2)

               Otrais pamats ir par acīmredzamu kļūdu novērtējumā, piemērojot Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. pantā paredzētos izņēmumus, jo:

                           —

                           Komisija uzskatīja, ka dokumentu, kuriem ir lūgts piekļūt, publiskošana ietekmētu audita norisi, kaut gan i) audita procedūras vienīgais mērķis esot bijis pārbaudīt, vai ar līguma izpildi saistītās izmaksas ir attaisnotas un vai ii) pieprasīto dokumentu saturs ir tikai fakti;

                           —

                           Komisija uzskatīja, ka lūgto dokumentu publiskošana ietekmē privātās dzīves drošību un indivīda neaizskaramību, kaut gan prasītājām esot šie dokumenti bijuši vajadzīgi, lai lietderīgi varētu atsaukties uz savām tiesībām pretrunīgās audita procedūras ietvaros.

               3)

               Trešais pamats ir par tiesību daļēji piekļūt pieprasītajiem dokumentiem saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punktu pārkāpumu, atsakot konkrēti un individuāli izvērtēt dokumentus, kuriem ir lūgts piekļūt.

               4)

               Ceturtais pamats ir par samērīguma principa pārkāpumu, kas izriet no minēto izņēmumu un sabiedrības interešu nelīdzsvarošanas, jo sabiedrības interesēs ir tai ļaut pārbaudīt, kā Komisija vada audita procedūras un līgumslēdzējām pusēm sniegt skaidrojumu par īstenojamām procedūrām formālo prasību izpildei.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Tiesas Spriedums (pirmā palāta) 2005. gada 15. septembrī lietā C-140/04 (hof van beroep te Antwerpen lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) United Antwerp Maritime Agencies NV pret Belgische Staat un Seaport Terminals NV pret Belgische Staat, United Antwerp Maritime Agencies NV (Muitas savienība — Ievedmuitas parāda rašanās — Preces pagaidu glabāšanā — Preču izņemšana no muitas uzraudzības — Maksājuma parādnieks)

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 15. septembrī
   lietā C-140/04 (hof van beroep te Antwerpen lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) United Antwerp Maritime Agencies NV pret Belgische Staat un Seaport Terminals NV pret Belgische Staat, United Antwerp Maritime Agencies NV (1)

   (Muitas savienība - Ievedmuitas parāda rašanās - Preces pagaidu glabāšanā - Preču izņemšana no muitas uzraudzības - Maksājuma parādnieks)
   (2005/C 281/07)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-140/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko hof van beroep te Antwerpen (Antverpenes Apelācijas tiesa, Beļģija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 11. martā un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 16. martā, tiesvedībā United Antwerp Maritime Agencies NV pret Belgische Staat un Seaport Terminals NV pret Belgische Staat, United Antwerp Maritime Agencies NV, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Janns [P. Jann], tiesneši K. Lēnartss [K. Lenaerts], H. N. Kunja Rodrigess [J. N. Cunha Rodrigues] (referents), E. Juhāss [E. Juhász] un M. Ilešičs [M. Ilešič], ģenerāladvokāts D. Ruiss-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretāre M. M. Ferreira [M. M. Ferreira], galvenā administratore, 2005. gada 15. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   203. panta 3. punkta ceturtais ievilkums Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi ir jāinterpretē tādā veidā, ka “persona, kam jāizpilda pienākumi, ko uzliek preču pagaidu glabāšana” apzīmē personu, kura pēc minēto preču izkraušanas tās tur ar nolūku šīs preces pārvietot vai uzglabāt.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 14. aprīlī lietā T-88/01 Sniace, SA pret Eiropas Kopienu Komisiju (Valsts atbalsts — Prasība par atcelšanu — Pieņemamība — Akts, kas attiecas uz prasītāju individuāli)

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/11

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 14. aprīlī
   lietā T-88/01 Sniace, SA pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Valsts atbalsts - Prasība par atcelšanu - Pieņemamība - Akts, kas attiecas uz prasītāju individuāli)
   (2005/C 155/21)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Lietā T-88/01 Sniace, SA, Madride (Spānija), ko pārstāv H. Baro Fuentess [J. Baró Fuentes], M. Gomess de Liaņjo i Boteija [Gómez de Liaño y Botella] un F. Rodrigess Karretero [F. Rodríguez Carretero], avocats, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji D. Triantafilu [D. Triantafyllou] un H. Buendia Sjerra [J. Buendía Sierra], kas norādīja adresi Luksemburgā), ko atbalsta Austrijas Republika (parstāvji H. Dosi [H. Dossi] un M. Burgštalers [M. Burgstaller], kas norādīja adresi Luksemburgā), Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG, Heiligenkreuz im Lafnitztal (Austrija), un Burgenlandes zeme (Austrija), kuras pārstāv U. Soltēss [U. Soltész], advokāts, par prasību atcelt Komisijas 2000. gada 19. jūlija Lēmumu 2001/102/EK par Austrijas valsts atbalstu Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG (OV L 38, 33. lpp.), Pirmās instances tiesa (piektā palāta paplašinātā sastāvā) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja P. Linda [P. Lindh], tiesneši R. Garsija-Valdekasass i Fernandess [R. García-Valdecasas y Fernández], Dž. D. Kuks [J. D. Cooke], P. Mengoci [P. Mengozzi] un M. E. Martinša Ribeiru [M.-E. Martins Ribeiro], sekretārs H. Palasio Gonsaless [J. Palacio González], galvenais administrators, 2005. gada 14. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2

               prasītāja sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3

               puses, kas iestājušās lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 186, 30.06.2001.


title: Lieta C-236/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour constitutionnelle (Beļģija) 2009. gada 29. jūnija rīkojumu — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier/Conseil des ministres

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour constitutionnelle (Beļģija) 2009. gada 29. jūnija rīkojumu — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier/Conseil des ministres

   (Lieta C-236/09)
   2009/C 205/47
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour constitutionnelle

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier

      Atbildētājs: Conseil des ministres

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               vai Padomes 2004. gada 13. decembra Direktīvas 2004/113/EK, ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm, attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu (1) 5. panta 2. punkts ir saderīgs ar Līguma par Eiropas Savienību 6. panta 2. punktu un konkrētāk — ar šajā normā nostiprināto vienlīdzības un nediskriminācijas principu?

               2)

               noliedzošas atbildes uz pirmo jautājumu gadījumā — vai direktīvas 5. panta 2. punkts ir nesaderīgs ar Līguma par Eiropas Savienību 6. panta 2. punktu arī tad, ja to piemēro vienīgi līgumiem par dzīvības apdrošināšanu?

      (1)  OV L 373, 37. lpp.


title: Lieta C-67/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2008. gada 20. februāra rīkojumu — Margarete Block / Finanzamt Kaufbeuren

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2008. gada 20. februāra rīkojumu — Margarete Block/Finanzamt Kaufbeuren

   (Lieta C-67/08)
   (2008/C 107/29)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof (Vācija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Margarete Block

      Atbildētāja: Finanzamt Kaufbeuren

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai EK līguma 73. d panta 1. punkta a) apakšpunkts un 3. punkts (jaunajā redakcijā — EKL 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 3. punkts) atļauj ieskaitīt Spānijas mantojuma nodokli kā nodokļa kredītu attiecībā uz Vācijas mantojuma nodokļa summu, kas maksājama saskaņā ar Erbschaftssteuer- und Schenkungssteuergesetz (Likums par mantojuma un dāvinājuma nodokli, turpmāk tekstā — “ErbStG”) 21. panta pirmo daļu un otrās daļas 1. punktu kopsakarā ar Bewertungsgesetz (Vērtēšanas likums, turpmāk tekstā — “BewG”) 121. pantu (objektīvs aizliegums), pat attiecībā uz mantojumiem, kas atklājušies 1999. gadā?

               2)

               Vai EK līguma 73. b panta 1. punkts (jaunajā redakcijā — EKL 56. panta 1. punkts) ir jāinterpretē tādējādi, ka mantojuma nodoklis, ko cita Eiropas Savienības dalībvalsts ir piemērojusi mantiniecei ar dzīvesvietu Vācijā attiecībā uz mantojuma atstājējas, kuras pēdējā dzīvesvieta ir bijusi Vācijā, kapitāla prasījumiem no kredītiestādēm šajā citā dalībvalstī, ir ieskaitāms kā nodokļa kredīts attiecībā uz Vācijas mantojuma nodokļa summu?

               3)

               Vai, lemjot par to, kura no iesaistītajām valstīm nedrīkst pieļaut dubulto nodokļu uzlikšanu, nozīme ir [šo] valstu nodokļu tiesiskajā regulējumā paredzēto atšķirīgās piesaistes faktoru atbilstībai un, ja atbilde ir apstiprinoša, vai piesaiste kreditora dzīvesvietai ir atbilstošāka nekā piesaiste parādnieka reģistrācijas vietai?


title: Lieta T-288/15: Prasība, kas celta 2015. gada 29. maijā – Ezz un citi/Padome

text:
               21.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 429/27

         Prasība, kas celta 2015. gada 29. maijā – Ezz un citi/Padome
   (Lieta T-288/15)
   (2015/C 429/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gīza, Ēģipte), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Kaira, Ēģipte), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Gīza, Ēģipte), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Gīza, Ēģipte) (pārstāvji – J. Lewis, QC, B. Kennelly un J. Pobjoy, Barristers, J. Binns, Solicitor, J. Bellis un S. Rowe, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2015. gada 20. marta Lēmumu (KĀDP) 2015/486, ar ko groza Lēmumu 2011/172/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 77, 16. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītājiem, un

               —

               piespriest atbildētājai segt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza piecus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats ir par to, ka Padome apstrīdētajam lēmumam nav norādījusi atbilstošu juridisko pamatu. Prasītāji uzskata, ka LESD 29. pants nevar būt atbilstošs juridiskais pamats apstrīdētajam lēmumam.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir pārkāpusi prasītājiem LES 6. pantā, lasot kopā ar 2. un 3. pantu, un ES Pamattiesību hartas 47. un 48. pantā paredzētās tiesības, uzskatot, ka tiesvedība Ēģiptē atbilst vispārīgajām cilvēktiesībām.

               3.

               Trešajā pamatā ir norādīts ka Padome nav izpildījusi kritēriju prasītāju iekļaušanai sarakstā, kas norādīts (grozītajā) Padomes 2011. gada 21. marta Lēmuma 2011/172/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 63. lpp.), 1. pantā un (grozītās) Padomes 2011. gada 21. marta Regulas (ES) Nr. 270/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 4. lpp.), 2. pantā. Prasītāji uzskata, ka tie nav “identificēti kā atbildīgi” par Ēģiptes valsts līdzekļu piesavināšanos vai cilvēktiesību pārkāpumiem Ēģiptē, vai kā personas, kas saistītas ar kādu no par tādām identificētajām personām.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir pārkāpusi prasītāju tiesības uz aizstāvību un tiesības uz labu pārvaldību un efektīvu pārbaudi tiesā. Prasītāji it īpaši norāda, ka Padome nav rūpīgi un objektīvi pārbaudījusi, vai apgalvotie iemesli atkārtotai iekļaušanai sarakstā bija pietiekami pamatoti, ņemot vērā prasītāju paustos apsvērumus pirms šīs atkārtotās iekļaušanas.

               5.

               Piektā pamata ietvaros tiek norādīts, ka Padome nepamatoti un nesamērīgi ir pārkāpusi prasītāju pamattiesības, tostarp viņu tiesības uz īpašuma un reputācijas aizsardzību. Prasītāji uzskata, ka Padome nav pierādījusi, ka prasītāju līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana ir saistīta vai pamatota ar leģitīmu mērķi, un vēl jo mazāk, ka tā būtu ar šādu mērķi samērīga.


title: Lieta T-306/05: Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. janvāra spriedums — Scippacercola un Terezakis /Komisija (Konkurence — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Iespējams, pārmērīgas nodevas, ko piemēro Atēnu Starptautiskās lidostas vadītāji — Sūdzības noraidīšana — Kopienu interešu neesamība)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/41

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. janvāra spriedums — Scippacercola un Terezakis/Komisija
   (Lieta T-306/05) (1)

   (Konkurence - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Iespējams, pārmērīgas nodevas, ko piemēro Atēnu Starptautiskās lidostas vadītāji - Sūdzības noraidīšana - Kopienu interešu neesamība)
   (2008/C 51/76)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: : Isabella Scippacercola, Brisele (Beļģija) un Ioannis Terezakis, Brisele (pārstāvji — A. Krystallidis un G. Stylianakis, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Hellström, A. Nijenhuis un F. Amato, pārstāvji)
   Priekšmets
   Lūgums daļēji atcelt Komisijas 2005. gada 5. maija lēmumu, kas pieņemts atbilstoši Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Regulas (EK) Nr. 773/2004 par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK Līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (OV L 123, 18. lpp.), 7. panta 2. punktam, un ar ko ir noraidīta sūdzība COMP/D3/38469 par noteiktu nodevu, ko uzliek Spatā esošās Atēnu Starptautiskās lidostas vadītāji un Olympic Fuel Company

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Isabella Scippacercola un Ioannis Terezakis atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 271, 29.10.2005.


title: Lieta F-102/12: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 21. janvāra spriedums — Asbroeck /Parlaments (Civildienests — Klasificēšana pakāpē — Kandidāti, kas ierakstīti tāda kategorijas pārejas konkursa rezerves sarakstā, kas noticis pirms 2004. gada Civildienesta noteikumu reformas stāšanās spēkā — Kompensācijas pabalsts — Lēmums pārkvalificēt ierēdņus, kas saņem šo kompensācijas pabalstu)

text:
               15.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/19

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 21. janvāra spriedums — Asbroeck/Parlaments
   (Lieta F-102/12) (1)

   (Civildienests - Klasificēšana pakāpē - Kandidāti, kas ierakstīti tāda kategorijas pārejas konkursa rezerves sarakstā, kas noticis pirms 2004. gada Civildienesta noteikumu reformas stāšanās spēkā - Kompensācijas pabalsts - Lēmums pārkvalificēt ierēdņus, kas saņem šo kompensācijas pabalstu)
   2014/C 78/39
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Van Asbroeck (Dilbeek, Beļģija) (pārstāvji — C. Bernard-Glanz un S. Rodrigues, advokāti)

      Atbildētājs: Parlaments (pārstāves — V. Montebello-Demogeot un S. Seyr, vēlāk V. Montebello-Demogeot un M. Ecker)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru prasītājs tiek pārkvalificēts AST 5 pakāpes 3. līmenī ar atpakaļejošu spēku

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Van Asbroeck k-ga tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 366, 24.11.12., 41. lpp.


title: Lieta C-37/13 P: Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 25. jūnija spriedums – Nexans SA , Nexans France /Eiropas Komisija Apelācija — Konkurence — Regula (EK) Nr. 1/2003 — Administratīvais process — Pārbaude — Lēmums, ar kuru nosaka pārbaudi — Pienākums norādīt pamatojumu — Pietiekami nopietni netiešie pierādījumi — Ģeogrāfiskais tirgus

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/5

         Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 25. jūnija spriedums – Nexans SA, Nexans France/Eiropas Komisija
   (Lieta C-37/13 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Regula (EK) Nr. 1/2003 - Administratīvais process - Pārbaude - Lēmums, ar kuru nosaka pārbaudi - Pienākums norādīt pamatojumu - Pietiekami nopietni netiešie pierādījumi - Ģeogrāfiskais tirgus)
   2014/C 292/05
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Nexans SA, Nexans France (pārstāvji – M. Powell, Solicitor, J.-P. Tran–Thiet, advokāts, G. Forwood, Barrister, A. Rogers, Solicitor)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – R. Sauer, J. Bourke un N. von Lingen)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Nexans SA un Nexans France SAS sedz ar šo apelācijas sūdzību saistītos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 101, 6.4.2013.


title: Lieta C-260/12 P: Tiesas (septītā palāta) 2013. gada 16. maija rīkojums — Volkswagen AG /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Suzuki Motor Corp . (Apelācija — Kopienas preču zīme — Vārdiska preču zīme “Swift GTi” — Valsts un starptautiskas vārdisku preču zīmju “GTI” īpašnieka iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Apelācijas priekšmeta zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/44

         Tiesas (septītā palāta) 2013. gada 16. maija rīkojums — Volkswagen AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Suzuki Motor Corp.
   (Lieta C-260/12 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Vārdiska preču zīme “Swift GTi” - Valsts un starptautiskas vārdisku preču zīmju “GTI” īpašnieka iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Apelācijas priekšmeta zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 225/75
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Volkswagen AG (pārstāvis — S. Risthaus, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider), Suzuki Motor Corp.

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2012. gada 21. marta spriedumu lietā T-63/09 VOLKSWAGEN/ITSB — SUZUKI MOTOR (“SWIFT GTi”), ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 9. decembra lēmumu lietā R 749/2007-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Volkswagen AG un Suzuki Motor Corp. — Vārdisks apzīmējums “SWIFT GTi” — Sajaukšanas iespēja ar vārdisku preču zīmi “GTI” — Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Volkswagen AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      (1)  OV C 227, 28.7.2012


title: Lieta C-288/14: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 30. jūnija spriedums (Tribunalul Timiș (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Silvia Ciup/Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Lojālas sadarbības princips — Efektivitātes un līdzvērtības principi — Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir noteikta kārtība nepamatoti iekasēto nodokļu atmaksai ar procentiem — Tādu tiesu nolēmumu izpilde, kas attiecas uz šādām tiesībām uz atmaksu, kuras izriet no Savienības tiesību sistēmas — Atmaksa, kas sadalīta maksājumos piecu gadu laikā — Atmaksas pakārtošana nosacījumam, ka ir pieejami ar nodokli iekasētie līdzekļi, kas tikuši iekasēti — Piespiedu izpildes neiespējamība

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/4

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 30. jūnija spriedums (Tribunalul Timiș (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Silvia Ciup/Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

   (Lieta C-288/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lojālas sadarbības princips - Efektivitātes un līdzvērtības principi - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir noteikta kārtība nepamatoti iekasēto nodokļu atmaksai ar procentiem - Tādu tiesu nolēmumu izpilde, kas attiecas uz šādām tiesībām uz atmaksu, kuras izriet no Savienības tiesību sistēmas - Atmaksa, kas sadalīta maksājumos piecu gadu laikā - Atmaksas pakārtošana nosacījumam, ka ir pieejami ar nodokli iekasētie līdzekļi, kas tikuši iekasēti - Piespiedu izpildes neiespējamība)
   (2016/C 335/04)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

   Tribunalul Timiș

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Silvia Ciup

      Atbildētāja: Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lojālas sadarbības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka dalībvalsts pieņem noteikumus, ar ko tādu nodokļu atmaksa, kuri ar Tiesas spriedumu atzīti par pretrunā Savienības tiesībām esošiem vai kuru nesaderība ar šīm tiesībām izriet no šāda sprieduma, ir pakārtota nosacījumiem, kas attiecas tieši uz šo nodokli un kas ir nelabvēlīgāki nekā tie, kuri šo noteikumu neesamības gadījumā tiktu piemēroti šādai atmaksai, un šā principa ievērošana šajā lietā ir jāpārbauda iesniedzējtiesai;

               2)

               līdzvērtības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka dalībvalsts paredz procesuālus noteikumus, kas attiecībā uz prasībām atmaksāt nodokli, kuras balstītas uz Savienības tiesību pārkāpumu, ir nelabvēlīgāki par tiem, kas ir piemērojami līdzīgām prasībām, kuras balstītas uz valsts tiesību pārkāpumu. Iesniedzējtiesai ir jāveic vajadzīgās pārbaudes, lai nodrošinātu šā principa ievērošanu attiecībā uz tajā izskatāmajai lietai piemērojamo tiesisko regulējumu;

               3)

               efektivitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāda sistēma to summu atmaksai, kas maksājamas saskaņā ar Savienības tiesībām un kuru apmērs ir konstatēts izpildāmos tiesu nolēmumos, kā pamatlietā aplūkotā sistēma, kurā ir paredzēta šo summu atmaksa pa daļām piecu gadu laikā un kurā šādu nolēmumu izpilde ir pakārtota nosacījumam, ka ir pieejami līdzekļi, kas iekasētu ar kādu citu nodokli, un attiecīgajai personai nav iespējas panākt, ka valsts iestādes izpilda savus pienākumus, ja tās to nedara brīvprātīgi.

      (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Lieta T-168/07: Prasība, kas celta 2007. gada 16. maijā — Professional Tennis Registry /ITSB — Registro Profesional de Tenis ( PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY )

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/27

         Prasība, kas celta 2007. gada 16. maijā — Professional Tennis Registry/ITSB — Registro Profesional de Tenis (“PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY”)
   (Lieta T-168/07)
   (2007/C 170/55)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Professional Tennis Registry, Inc., Hilton Head Island (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — M. Vanhegan, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Registro Profesional de Tenis, SL, Madride (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 28. februāra lēmuma (lieta R 1050/2005–1) pirmo punktu, ar ko tika noraidīts Kopienas preču zīmes pieteicējas reģistrācijas pieteikums Nr. 2 826 709, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 16. un 41. klasē;

               —

               noraidīt iebildumus par Kopienas preču zīmes pieteicējas reģistrācijas pieteikumu Nr. 2 826 709 pilnībā;

               —

               uzlikt pienākumu apmierināt Kopienas preču zīmes pieteicējas reģistrācijas pieteikumu Nr. 2 826 709 attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 16., 25. un 41. klasē; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājai izdevumus, kas radušies procesā Apelāciju padomē un Pirmās instances tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 16., 25. un 41. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 2 826 709

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Registro Profesional de Tenis, SL

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiska preču zīme “RPT Registro Profesional de Tenis, S.L.” un “RPT European Registry of Professional Tennis”, attiecībā uz pakalpojumiem, kuri ietilpst 41. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt daļēji Iebildumu nodaļas lēmumu un noraidīt preču zīmes, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 16. un 41. klasē, reģistrācijas pieteikumu

      Izvirzītie pamati: Apelāciju padomei secinot, ka pastāvēja sajaukšanas iespēja starp Kopienas preču zīmes pieteicējas reģistrācijas pieteikumu un Registro Profesional de Tenis agrāku preču zīmi, tika pārkāpts Padome Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts. Apelāciju padome nav pienācīgi izvērtējusi piemērojamos principus gadījumā, kad izmantotās preču zīmes ir kombinētas preču zīmes.


title: Lieta F-19/06: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 21. februāra spriedums — Semeraro/Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — Novērtējums par 2004. gadu — Civildienesta noteikumu 43. pants — Pienākums norādīt pamatojumu — Paaugstināšana amatā — Atestācijas procedūra)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/69

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 21. februāra spriedums — Semeraro/Komisija
   (Lieta F-19/06) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - Novērtējums par 2004. gadu - Civildienesta noteikumu 43. pants - Pienākums norādīt pamatojumu - Paaugstināšana amatā - Atestācijas procedūra)
   (2008/C 209/124)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maria Magdalena Semeraro, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — L. Vogel, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un M. Velardo)
   Priekšmets
   Iecēlējinstitūcijas 2005. gada 8. novembra lēmuma, ar ko noraida prasītājas sūdzību, kura iesniegta par iecēlējinstitūcijas sagatavoto karjeras attīstības ziņojumu par 2004. gadu, atcelšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Semeraro karjeras attīstības ziņojumu par laika periodu no 2004. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 108, 6.5.2006., 30. lpp.


title: Lieta T-121/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Borax Europe Ltd iesniedza 2005. gada 15. martā

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/38

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Borax Europe Ltd iesniedza 2005. gada 15. martā
   (Lieta T-121/05)
   (2005/C 143/72)
   tiesvedības valoda — angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 15. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisija, ko cēla Borax Europe Ltd, Gilforda [Guildford] (Apvienotā Karaliste), kuru pārstāv D. Vandermērshs [D. Vandermeersch] un K. Nordlenders [K. Nordlander], advokāti.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apstrīd Komisijas lēmumu atteikt prasītājai piekļuvi noteiktiem dokumentiem un audioierakstiem, kas attiecas uz Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvas (67/548/EEK) par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (1) 30. tehniskā progresa adaptācijas sagatavošanu. Konkrētāk, prasītāja lūdza piekļuvi audioierakstiem vai stenogrammām par specializēto ekspertu sanāksmi borskābes un borātu klasifikācijas reproduktīvās toksicitātes jomā.
   Lai pamatotu savu prasību, prasītāja apgalvo, ka atbildētāja pieļāva acīmredzamu kļūdu novērtējumā un pārkāpa Regulas Nr. 1049/2001 (2) 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 4. panta 3. punktu. Atbilstoši prasītājas domām atbildētāja kļūdījās, nosakot, ka piekļuve dokumentiem apdraudēs specializēto ekspertu, ar kuriem notika konsultācijas, godīgumu un pakļaus tos ārējam spiedienam. Papildus tam prasītāja apgalvo, ka prasītāja kļūdījās, piemērojot izņēmumu attiecībā uz Komisijas lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību un nolemjot, ka nepastāvēja nekādas sevišķi svarīgas sabiedrības intereses piekļuves nodrošināšanā.
   Visbeidzot, prasītāja izvirza samērīguma principa pārkāpumu, jo netika piešķirta daļēja piekļuve audioierakstiem.

      (1)  OV Īpašais izdevums angļu valodā: I sērija, 1967. nodaļa, 234. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-269/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 22. jūnija rīkojums – Gain Capital UK/EUIPO – Citigroup (“CITY INDEX”)

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/53

         Vispārējās tiesas 2016. gada 22. jūnija rīkojums – Gain Capital UK/EUIPO – Citigroup (“CITY INDEX”)
   (Lieta T-269/14) (1)

   (2016/C 305/72)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 253, 4.8.2014.


title: Lieta C-18/15: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 13. jūlija spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland/Fazenda Pública Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 56. pants — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Ierobežojumi — Nodokļu tiesību akti — Saņemto procentu aplikšana ar nodokli — Atšķirīga attieksme pret finanšu iestādēm rezidentēm un finanšu iestādēm nerezidentēm

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/10

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 13. jūlija spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland/Fazenda Pública

   (Lieta C-18/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 56. pants - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Ierobežojumi - Nodokļu tiesību akti - Saņemto procentu aplikšana ar nodokli - Atšķirīga attieksme pret finanšu iestādēm rezidentēm un finanšu iestādēm nerezidentēm)
   (2016/C 335/12)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal Administrativo

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland

      Atbildētāja: Fazenda Pública

      Rezolutīvā daļa:

   EKL 49. pantam nav pretrunā valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā tiek piemērots finanšu iestāžu nerezidenšu gūtajai peļņai dalībvalstī, kurā tiek sniegti pakalpojumi, lai gan peļņai, kas izmaksāta finanšu iestādēm šīs dalībvalsts rezidentēm, šāds nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā netiek piemērots, ar nosacījumu, ka nodokļa ieturējuma ienākumu gūšanas vietā piemērošana finanšu iestādēm rezidentēm ir pamatota ar primāriem vispārējo interešu apsvērumiem un nepārsniedz to, kas nepieciešams izvirzītā mērķa sasniegšanai.
   EKL 49. pantam ir pretrunā tādi valsts tiesību akti kā pamatlietā, saskaņā ar kuriem finanšu iestādēm nerezidentēm parasti tiek uzlikts nodoklis par attiecīgajā dalībvalstī gūtajiem procentu ienākumiem, nepiešķirot tām iespēju atskaitīt ar attiecīgo darbību tieši saistītos profesionālos izdevumus, lai gan šāda iespēja pastāv finanšu iestādēm rezidentēm.
   Iesniedzējtiesai, pamatojoties uz valsts tiesībām, ir jāizvērtē, kādi ir profesionālie izdevumi, kurus var uzskatīt par tieši saistītiem ar attiecīgo darbību.

      (1)  OV C 118, 13.4.2015.


title: Lieta T-497/11: Prasība, kas celta 2011. gada 19. septembrī — Euro-Information /ITSB ( “EURO AUTOMATIC PAIEMENT” )

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 19. septembrī — Euro-Information/ITSB (“EURO AUTOMATIC PAIEMENT”)
   (Lieta T-497/11)
   2011/C 370/42
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Euro-Information — Européenne de traitement de l’information (Strasbūra, Francija) (pārstāvis — A. Grolée, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 7. jūlija lēmumu lietā R 370/2011-2;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt prasītājai procesā ITSB un šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “EURO AUTOMATIC PAIEMENT” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 35., 36., 37., 38., 42. un 45. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktā preču zīme neesot aprakstoša


title: Lieta T-572/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija spriedums – Hassan /Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Līdzekļu iesaldēšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasījumu pielāgošana — Nokavējums — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Īpašumtiesības — Samērīgums — Prasība par zaudējumu atlīdzību

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/31

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija spriedums – Hassan/Padome
   (Lieta T-572/11) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Līdzekļu iesaldēšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasījumu pielāgošana - Nokavējums - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Īpašumtiesības - Samērīgums - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   2014/C 292/37
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Samir Hassan (Damasa, Sīrija) (pārstāvji)– É. Morgan de Rivery un E. Lagathu, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Kyriakopoulou un M. Vitsentzatos)

      Priekšmets

   prasība, pirmkārt, atcelt Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas lēmumu 2011/515/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 218, 20. lpp.), Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 843/2011, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 218, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/273/KĀDP (OV L 319, 56. lpp.), Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 pr ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 442/2011 (OV L 16, 1. lpp.), Padomes 2012. gada 29. novembra Lēmumu 2012/739/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/782 (OV L 330, 21. lpp.), Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas lēmumu 2013/185/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2012/739/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 111, 77. lpp.), Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas lēmumu 2013/185/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2012/739 (OV L 111, 77. lpp.), 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 363/2013, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 (OV L 111, 1. lpp.), un 2013. gada 31. maija Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 147, 14. lpp.) tiktāl, ciktāl šie tiesību akti skar prasītāju, un, otrkārt, prasība samaksāt atlīdzību par ciestajiem zaudējumiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību par Padomes 2012. gada 29. novembra Lēmumu 2012/739/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/782/KĀDP noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               atcelt šādus tiesību aktus tiktāl, ciktāl tie skar Samir Hassan:

                           —

                           Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas lēmumu 2011/515/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju;

                           —

                           Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 843/2011, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā;

                           —

                           Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/273/KĀDP;

                           —

                           Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 442/2011;

                           —

                           Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas lēmumu 2013/185/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2012/739/KĀDP;

                           —

                           Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 363/2013, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012;

                           —

                           2013. gada 31. maija Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju;

               3)

               atcelto lēmumu un regulu sekas attiecībā uz Hassan ir jāatstāj spēkā līdz apelācijas termiņa beigām vai, ja šajā termiņā ir iesniegta apelācija, līdz tās noraidīšanai;

               4)

               prasību par zaudējumu atlīdzību noraidīt;

               5)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina pusi no Hassan tiesāšanās izdevumiem, kas radušies šajā tiesvedībā;

               6)

               Hassan sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu, kas radušies šajā tiesvedībā. Viņš sedz savus, kā arī atlīdzina Padomes tiesāšanās izdevumus, kas radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībās.

      (1)  OV C 25, 28.1.2012.


               25.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 334/34

         EBTA Uzraudzības iestādes 2014. gada 18. jūlijā iesniegtā prasība pret Islandi
   (Lieta E-15/14)
   (2014/C 334/15)
   EBTA Uzraudzības iestāde, ko pārstāv tās pārstāvji Markus Schneider un Janne Tysnes Kaasin, Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium, 2014. gada 18. jūlijā EBTA Tiesā iesniedza prasību pret Islandi.
   EBTA Uzraudzības iestāde pieprasa, lai EBTA Tiesa:

               1)

               pasludina, ka Islande nav izpildījusi EEZ līguma 7. pantā minētās saistības, nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai savā iekšējā tiesību sistēmā noteiktajā laikā iekļautu minētā līguma II pielikuma XI nodaļas 4.d punktā minēto Aktu,
               Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 27. septembra Regulu (ES) Nr. 1007/2011 par tekstilšķiedru nosaukumiem un par tekstilizstrādājumu šķiedru sastāva etiķetēšanu un marķēšanu saistībā ar tiem, un par Padomes Direktīvas 73/44/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 96/73/EK un 2008/121/EK atcelšanu,
               kurā grozījumi izdarīti ar
               Komisijas 2012. gada 27. janvāra Deleģēto regulu (ES) Nr. 286/2012, ar ko groza I pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1007/2011 par tekstilšķiedru nosaukumiem un par tekstilizstrādājumu šķiedru sastāva etiķetēšanu un marķēšanu saistībā ar tiem, lai iekļautu jaunu tekstilšķiedras nosaukumu, un VIII un IX pielikumu nolūkā ņemt vērā tehnikas attīstību,
               un kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu;

               2)

               piespriež Islandei segt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats:

               —

               Pieprasījums attiecas uz to, ka Islande līdz noteiktajam laikam nav ievērojusi EBTA Uzraudzības iestādes divus argumentētos atzinumus par to, ka minētā valsts nav ieviesusi savā tiesību sistēmā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 27. septembra Regulu (ES) Nr. 1007/2011 par tekstilšķiedru nosaukumiem un par tekstilizstrādājumu šķiedru sastāva etiķetēšanu un marķēšanu saistībā ar tiem, un par Padomes Direktīvas 73/44/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 96/73/EK un 2008/121/EK atcelšanu, kā arī par to, ka valsts tiesību sistēmā nav iekļauta Komisijas 2012. gada 27. janvāra Deleģētā regula (ES) Nr. 286/2012, ar ko groza I pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1007/2011 par tekstilšķiedru nosaukumiem un par tekstilizstrādājumu šķiedru sastāva etiķetēšanu un marķēšanu saistībā ar tiem, lai iekļautu jaunu tekstilšķiedras nosaukumu, un VIII un IX pielikumu nolūkā ņemt vērā tehnikas attīstību (“Akti”), kas minēti Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma XI nodaļas 4.d punktā un pielāgoti minētajam līgumam ar tā 1. protokolu.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde norāda, ka Islande nav izpildījusi saistības, kas tai paredzētas EEZ līguma 7. pantā, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai minētos Aktus iekļautu savā iekšējā tiesību sistēmā.


title: Lieta C-166/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. aprīlī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) — Patrizia Banchetti/Ministero dell'Interno

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/30

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. aprīlī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) — Patrizia Banchetti/Ministero dell'Interno

      (Lieta C-166/10)
      (2010/C 161/40)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāja: Patrizia Banchetti

         Atbildētājs: Ministero dell'Interno

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai valsts tiesiskais regulējums (kas tika ieviests ar Bersani2006. gada 4. jūlija dekrētu, ko pārveidoja par 2006. gada 4. augusta Likumu Nr. 223) ir saderīgs ar EKL 43. un 49. pantu, proti, tāds “valsts tiesiskais regulējums […], ar kuru:

                  a)

                  vispārēji cenšas aizsargāt tos koncesionārus, kuriem koncesijas tika piešķirtas iepriekš, pamatojoties uz tādu procedūru, ar kuru atsevišķi saimnieciskās darbības veicēji tika prettiesiski izslēgti no šīs procedūras;

                  b)

                  faktiski tiek aizsargāti jau iegūto tiesību turētāji (piemēram, aizliegums jauniem koncesionāriem novietot savus kioskus noteiktā attālumā no jau esošajiem kioskiem);

                  c)

                  ir paredzēts, ka koncesijas tiek zaudētas, ja koncesionārs tiešā vai netiešā veidā ir rīkojis pārobežu azartspēles, kas ir pielīdzināmas tām, kuras ir paredzētas koncesijā”?


               8.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/31

         EBTA Uzraudzības iestādes 2014. gada 10. janvārī iesniegtā prasība pret Islandi
   (Lieta E-2/14)
   (2014/C 138/08)
   EBTA Uzraudzības iestāde, ko pārstāv Xavier Lewis un Markus Schneider, Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium, 2014. gada 10. janvārī EBTA Tiesai iesniedza prasību pret Islandi.
   EBTA Uzraudzības iestāde pieprasa, lai EBTA Tiesa:

               1)

               pasludina, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus un/vai nekavējoties nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par pasākumiem, kuri nepieciešami, lai īstenotu aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma 56.v punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/38/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu un ar Apvienotās komitejas 2009. gada 29. maija Lēmumu Nr. 65/2009, Islande nav izpildījusi minētajā aktā un EEZ līguma 7. pantā paredzētās saistības;

               2)

               piespriež Islandei segt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats.

               —

               Šis EBTA Uzraudzības iestādes pieprasījums attiecas uz to, ka Islande līdz 2013. gada 12. augustam nav ievērojusi EBTA Uzraudzības iestādes 2013. gada 12. jūnija argumentēto atzinumu par to, ka valsts nav ieviesusi savā tiesību sistēmā Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvu 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem (turpmāk “akts”), kas minēta Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma 56.v punktā un pielāgota minētajam līgumam ar tā 1. protokolu un ar Apvienotās komitejas 2009. gada 29. maija Lēmumu Nr. 65/2009.

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde norāda, ka Islande nav izpildījusi savas akta 16. pantā un EEZ līguma 7. pantā paredzētās saistības, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus un/vai nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par pasākumiem, kas vajadzīgi akta īstenošanai.


title: Lieta T-542/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 8. oktobra spriedums – Alouminion /Komisija Valsts atbalsts — Alumīnijs — Ar līgumu piešķirts preferenciāls elektroenerģijas tarifs — Lēmums, ar kuru valsts atbalsts ir atzīts par prettiesisku un nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Līguma izbeigšana — Līguma izbeigšanas seku apturēšana tiesas ceļā ar pagaidu noregulējumu — Jauns atbalsts

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/30

         Vispārējās tiesas 2014. gada 8. oktobra spriedums – Alouminion/Komisija
   (Lieta T-542/11) (1)

   (Valsts atbalsts - Alumīnijs - Ar līgumu piešķirts preferenciāls elektroenerģijas tarifs - Lēmums, ar kuru valsts atbalsts ir atzīts par prettiesisku un nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Līguma izbeigšana - Līguma izbeigšanas seku apturēšana tiesas ceļā ar pagaidu noregulējumu - Jauns atbalsts)
   2014/C 421/41
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alouminion AE (Maroussi, Grieķija) (pārstāvji – G. Dellis, N. Korogiannakis, E. Chrysafis, D. Diakopoulos un N. Keramidas, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Triantafyllou, É. Gippini Fournier, pārstāvji, kam palīdz V. Chatzopoulos, advokāts)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji – E. Bourtzalas, D. Waelbroeck, A. Oikonomou, E. Salaka un C. Synodinos, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 13. jūlija Lēmumu 2012/339/ES par valsts atbalstu SA.26117 – C 2/2010 (ex NN 62/2009), ko Grieķija piešķīrusi Aluminium of Greece SA (OV 2012, L 166, 83. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2011. gada 13. jūlija Lēmumu 2012/339/ES par valsts atbalstu SA.26117 – C 2/2010 (ex NN 62/2009), ko Grieķija piešķīrusi Aluminium of Greece SA;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Alouminion AE tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 370, 17.12.2011.


title: Lieta T-263/12: Prasība, kas celta 2012. gada 18. jūnijā — Manufacturing Support & Procurement Kala Naft /Padome

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/24

         Prasība, kas celta 2012. gada 18. jūnijā — Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Padome
   (Lieta T-263/12)
   2012/C 258/44
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja): Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran (Teherāna, Irāna) (pārstāvji — F. Esclatine un S. Perrotet, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus, no kuriem seši būtībā atbilst sešiem pirmajiem pamatiem, kas izvirzīti lietā T-509/10 Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Padome (1).
   Vēl prasītāja izvirza pamatu, kas saistīts ar apstrīdētās regulas prettiesiskumu, pirms šīs regulas spēkā esošo tiesību aktu, kuri tika atcelti ar Vispārējās tiesas 2012. gada 25. aprīļa spriedumu lietā T-509/10 Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Padome (Krājumā vēl nav publicēts), prettiesiskuma dēļ.

      (1)  OV C 346, 57. lpp..


title: Lieta T-114/08 P: Apelācija, ko 2008. gada 6. martā ierosinājis Luigi Marcuccio par Civildienesta tiesas 2007. gada 14. decembra rīkojumu lietā F-21/07 Marcuccio /Komisija

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/41

         Apelācija, ko 2008. gada 6. martā ierosinājis Luigi Marcuccio par Civildienesta tiesas 2007. gada 14. decembra rīkojumu lietā F-21/07 Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-114/08 P)
   (2008/C 107/69)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio, Trikase (Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi
   Jebkurā gadījumā:

               —

               pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem atcelt apstrīdēto rīkojumu;

               —

               atzīt, ka prasību pirmajā instances tiesā ir iesniedzis prasītājs, ievērojot termiņus;

               —

               atzīt, ka prasība pirmajā instances tiesā bija pilnībā pieņemama;

         galvenokārt:

               —

               pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem atzīt pirmajā instances tiesā izvirzītās prasības;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam atlīdzību par visiem zaudējumiem un izmaksām, kas tam radušies gan saistībā ar tiesvedību pirmajā instancē, gan šajā apelācijas tiesvedībā;

         pakārtoti:

               —

               nosūtīt šo lietu atkārtotai izskatīšanai Civildienesta tiesā, lai tā citā sastāvā taisītu jaunu spriedumu šajā lietā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības pamatojumam prasītājs norāda šādus pamatus:

               1.

               Pilnībā nav norādīts pamatojums, ņemot vērā, ka netika izkliedēti pārpratumi saistībā ar kaitējuma jēdzienu un tāda notikuma, ar kuru tiek radīts EK līguma 288. panta (bijušais 215. pants) otrajā daļā minētais kaitējums, jēdzienu;

               2.

               Pārkāpts EK līguma 288. pants, Eiropas Kopienu Tiesas Statūtu 46. pants, Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā — “Civildienesta noteikumi”) 90. pants, tiesiskās drošības princips, tiesības uz tiesību aizsardzību tiesā un tiesības uz taisnīgu tiesu;

               3.

               Kļūdainai un nepamatoti interpretēts un piemērots sākuma datuma vai dies a quo jēdziens, lai varētu noteikt saprātīgu termiņu, kura laikā ir jāceļ prasība atbilstoši EK līguma 288. pantam;

               4.

               Pilnīgs pamatojuma trūkums, inter alia, saistībā ar izmeklēšanas neesamību, kā arī pārkāpts Civildienesta noteikumu 90. pants un attiecīgi vispārējie tiesību principi saistībā ar datuma noteikšanu, sākot no kura nevar iesniegt prasību atbilstoši EK līguma 288. pantam;

               5.

               Pilnīgs pamatojuma trūkums saistībā ar prasītāja apgalvoto noilguma iestāšanos, lai varētu celt prasību atbilstoši EK līguma 288. pantam;

               6.

               Pārkāpts EK līguma 235. un 288. pants, ar kuriem Kopienu tiesai ir jurisdikcija izskatīt lietas par kaitējuma atlīdzināšanu, un attiecīgā judikatūra ir piemērota patvaļīgi, nepamatotā un neloģiskā veidā;

               7.

               Pārkāpti taisnīgas tiesas prasības, it īpaši saistībā ar tām prasībām, kuras ir paredzētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā.


title: Lieta T-436/07 P: Vispārējās tiesas 2009. gada 11. decembra spriedums — Giannopoulos /Padome (Apelācijas sūdzība — Civildienests — Ierēdņi — Pieņemšana darbā — Klasificēšana pakāpē — Lūgums pārskatīt pakāpi — Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkts)

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/34

         Vispārējās tiesas 2009. gada 11. decembra spriedums — Giannopoulos/Padome
   (Lieta T-436/07 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Klasificēšana pakāpē - Lūgums pārskatīt pakāpi - Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkts)
   2010/C 37/44
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs:
      Nikos Giannopoulos, Wezembeek-Oppem (Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bauer un I. Šulce)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 20. septembra spriedumu lietā F-111/06 Giannopoulos/Padome (Krājumā vēl nav publicēts), lūdzot atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2.

               Nikos Giannopoulos un Eiropas Savienības Padome katrs sedz savus tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 22, 26.01.2008.


title: Lieta T-151/08: Prasība, kas celta 2008. gada 21. aprīlī — Victor Guedes-Indústria e Comércio /ITSB — Consorci de l'Espai Rural de Gallecs ( GALLECS )

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/39

         Prasība, kas celta 2008. gada 21. aprīlī — Victor Guedes-Indústria e Comércio/ITSB — Consorci de l'Espai Rural de Gallecs (“GALLECS”)
   (Lieta T-151/08)
   (2008/C 171/74)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Victor Guedes-Indústria e Comércio, SA, Lisabona (Portugāle) (pārstāvis — B. Braga da Cruz, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Consorci de l'Espai Rural de Gallecs, Barselona (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 16. janvāra lēmumu lietā R 986/2007-2;

               —

               uzdot ITSB atteikt Kopienas preču zīmes Nr. 3 710 597 reģistrāciju attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 31. klasē, un

               —

               piespriest otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Consorci de l'Espai Rural de Gallecs

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “GALLECS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 31. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 710 597

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiska preču zīme “GALLO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē; valsts grafiska preču zīme “GALLO AZEITE NOVO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē; valsts grafiska preču zīme “AZEITE GALLO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē; valsts preču zīme “GALLO AZEITE NOVO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē; Kopienas grafiska preču zīme “GALLO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē.

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt iebildumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo apstrīdētā preču zīme ir līdzīga agrākajām preču zīmēm un tās izmantošana kaitētu to atšķirtspējai, ievērojot ierasto praksi attiecībā uz attiecīgo uzņēmējdarbības jomu, kā arī citus lietas apstākļus.


title: Lieta F-36/16: Prasība, kas celta 2016. gada 12. jūlijā – ZZ/Komisija

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/54

         Prasība, kas celta 2016. gada 12. jūlijā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-36/16)
   (2016/C 335/70)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – N. de Montigny un J.-N. Louis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu nepaaugstināt prasītāju AST7 pakāpē 2015. gada amatā paaugstināšanas ietvaros

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2015. gada 13. novembra lēmumu, ar kuru ir publicēts 2015. gadā amatā paaugstināto ierēdņu sarakts, jo tajā nav ietverts prasītāja uzvārds;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-7/11: Prasība, kas celta 2011. gada 2. februārī — AX/ECB

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/33

         Prasība, kas celta 2011. gada 2. februārī — AX/ECB
   (Lieta F-7/11)
   2011/C 152/58
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: AX (pārstāvji — L. Levi un M. Vandenbussche, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   ECB lēmuma par darba attiecību apturēšanu no 2010. gada 5. augusta atcelšana, kā arī zaudējumu atlīdzināšana

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītājs lūdz Tiesu:

               —

               atcelt ECB 2010. gada 4. augusta lēmumu par darba attiecību apturēšanu no 2010. gada 5. augusta;

               —

               rezultātā pilnībā atjaunot prasītāju darbā ar atbilstošu publicitāti tā labās slavas atjaunošanai;

               —

               katrā ziņā piespriest ECB samaksāt atlīdzību par prasītāja ciesto morālo kaitējumu, novērtētu ex aequo et bono EUR 20000;

               —

               piespriest ECB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-37/16: Prasība, kas celta 2016. gada 26. janvārī – Caffè Nero Group/ITSB (“CAFFÈ NERO”)

text:
               21.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/42

         Prasība, kas celta 2016. gada 26. janvārī – Caffè Nero Group/ITSB (“CAFFÈ NERO”)
   (Lieta T-37/16)
   (2016/C 106/50)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Caffè Nero Group Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – L. Cassidy, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “CAFFÈ NERO” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 436 175

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas piektās padomes 2015. gada 6. novembra lēmums lietā R 954/2015–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atļaut reģistrācijai pieteiktās Kopienas preču zīmes Nr. 13436175 reģistrāciju;

               —

               noraidīt iebildumus par Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, piemērojot [Regulas Nr. 207/2009] 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunktu, kā arī 7. panta 2. punktu;

               —

               atļaut pieņemt un izsludināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām ar to aptvertajām precēm un pakalpojumiem;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 2. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-5/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 14. jūlija spriedums – BSH /ITSB ( “Wash & Coffee” ) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Wash & Coffee” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas — Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/32

         Vispārējās tiesas 2014. gada 14. jūlija spriedums – BSH/ITSB (“Wash & Coffee”)
   (Lieta T-5/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Wash & Coffee” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas - Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts)
   2014/C 292/38
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvis – S. Biagosch, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – G. Schneider)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 7. novembra lēmumu lietā R 992/2011-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku preču zīmi “Wash & Coffee” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 65, 3.3.2012.


title: Lieta T-550/12: Prasība, kas celta 2012. gada 21. decembrī — bachmeier /ITSB ( “oto-soft” )

text:
               23.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/19

         Prasība, kas celta 2012. gada 21. decembrī — bachmeier/ITSB (“oto-soft”)
   (Lieta T-550/12)
   2013/C 55/34
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: bachmeier GmbH & Co. KG (Ramsau b. Berchtesgaden, Vācija) (pārstāve — D. Donath, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 18. oktobra lēmumu lietā R 1784/2011-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “oto-soft” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 7., 8., 10., 41. un 44. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 836 081

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-256/04: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 15. jūnijā

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/5

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 15. jūnijā
   (Lieta C-256/04)
   (2004/C 239/09)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 15. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Arnaud Bordes un Minas Konstantinidis no tās Juridiskā dienesta.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               atzīt, ka, nepieņemot un jebkurā gadījumā nepaziņojot Komisijai normatīvus un administratīvos noteikumus, kas nepieciešami, lai ievērotu Padomes 2001. gada 23. oktobra Direktīvu 2001/89/EK (1) par Kopienas pasākumiem klasiskā cūku mēra kontrolei, Grieķijas Republika nav izpildījusi tai ar šo Direktīvu uzliktos pienākumus;

               2.

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos iztecēja 2002. gada 31. oktobrī.

      (1)  OV L 316, 2001., 5. lpp.


title: Lieta C-426/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 2. oktobra spriedums ( Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X / Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2003/96/EK — Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai — 2. panta 4. punkta b) apakšpunkts — Energoproduktu divējāda izmantošana — Jēdziens

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 2. oktobra spriedums (Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X/Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

   (Lieta C-426/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2003/96/EK - Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai - 2. panta 4. punkta b) apakšpunkts - Energoproduktu divējāda izmantošana - Jēdziens)
   2014/C 421/04
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof te 's-Hertogenbosch

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: X

      Atbildētājs: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, kas grozīta ar Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/74/EK, 2. panta 4. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas, ka, pirmkārt, akmeņogles tiek izmantotas par kurināmo cukura ražošanas procesā un, otrkārt, oglekļa dioksīds, kas rodas, šim energoproduktam sadegot, tiek izmantots, lai ražotu ķīmisko mēslojumu, nav minētā energoprodukta “divējāda izmantošana” šīs tiesību normas izpratnē;
               Turpretī šāda “divējāda izmantošana” ir tad, ja, pirmkārt, akmeņogles tiek izmantotas par kurināmo cukura ražošanas procesā un, otrkārt, oglekļa dioksīds, kas rodas, šim energoproduktam sadegot, tiek izmantots šī paša ražošanas procesa nolūkā, ja ir skaidrs, ka cukura ražošanas procesu nevar pabeigt bez oglekļa dioksīda, kas rodas, akmeņoglēm sadegot, izmantošanas;

               2)

               dalībvalsts savās valsts tiesībās var noteikt šaurāku “divējādas izmantošanas” jēdziena apjomu nekā tas, kas šim jēdzienam ir Direktīvas 2003/96 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta otrā ievilkuma izpratnē, lai apliktu ar nodokli tos energoproduktus, kuri ir izslēgti no šīs direktīvas piemērošanas jomas.

      (1)  OV C 399, 22.12.2012.


title: Lieta C-393/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 5. oktobrī iesniedza Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) — Bezpečnostní softwarová asociace/Ministerstvo kultury ČR (Čehijas Republikas Kultūras ministrija)

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2009. gada 5. oktobrī iesniedza Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) — Bezpečnostní softwarová asociace/Ministerstvo kultury ČR (Čehijas Republikas Kultūras ministrija)
   (Lieta C-393/09)
   2010/C 11/24
   Tiesvedības valoda — čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší správní soud

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja:
      Bezpečnostní softwarová asociace

      Atbildētāja:
      Ministerstvo kultury ČR (Čehijas Republikas Kultūras ministrija)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1991. gada 14. maija Direktīva 91/250/EEK par datorprogrammu tiesisko aizsardzību (1) jāinterpretē tādējādi, ka, lai datorprogramma tiktu aizsargāta ar autortiesībām saskaņā ar šo direktīvu, frāze “datorprogrammas […] visās to formās” ietver arī datorprogrammas grafiskā lietotāja saskarni vai tās daļu?

               2)

               Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai televīzijas apraide, ar kuras palīdzību skatītājam ir iespējama datorprogrammas grafiskā lietotāja saskarnes vai tās daļas uztvere ar maņu palīdzību, taču bez iespējas aktīvi kontrolēt šo programmu, ir darba vai tās daļas publiskošana Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (2) 3. panta 1. punkta nozīmē?

      (1)  Padomes 1991. gada 14. maija Direktīva 91/250/EEK par datorprogrammu tiesisko aizsardzību (OV 1991 L 122, 42. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV 2001 L 167, 10. lpp.).


title: Lieta C-85/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 12. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Telefónica Móviles España S.A./Administración del Estado (Secretaría de Estado de Telecomunicaciones)

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 12. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Telefónica Móviles España S.A./Administración del Estado (Secretaría de Estado de Telecomunicaciones)

   (Lieta C-85/10)
   2010/C 134/26
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Telefónica Móviles España S.A.

      Atbildētāja: Administración del Estado (Secretaría de Estado de Telecomunicaciones)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 10. aprīļa Direktīvas 97/13/EK (1) par kopējo vispārējo atļauju un individuālo licenču sistēmu telekomunikāciju pakalpojumu jomā (OV L 117, 15. punkts) 11. panta 2. punkts un it īpaši prasība nodrošināt ierobežoto resursu optimālu izmantošanu un veicināt jaunu pakalpojumu attīstību jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kas nodala par šāda veida resursiem iekasēto samaksu (nodeva par publiskas radio frekvences rezervēšanu) no īpašā mērķa, kam to iepriekš bija skaidri paredzēts izmantot (pētniecības un apmācības telekomunikāciju jomā, kā arī sabiedrisko pakalpojumu pienākumu finansēšana), neparedzot kādu citu tās izmantošanas mērķi?

               2)

               Vai iepriekš minētais 11. panta 2. punkts un it īpaši prasība nodrošināt ierobežoto resursu optimālu izmantošanu un veicināt jaunu pakalpojumu attīstību pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kas bez acīmredzama pamatojuma ievērojami palielina nodokļa lielumu ciparu sistēmai DCS-1800, to nemainot tādām pirmās paaudzes analogajām sistēmām kā TACS sistēma?

      (1)  OV L 117, 15. lpp.


title: Lieta F-91/10: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 13. marta spriedums — AK /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Civildienesta noteikumu 43. panta pirmā daļa — Novēlota karjeras attīstības ziņojumu sagatavošana — Morāls kaitējums — Iespējas tikt paaugstinātam amatā zaudēšana)

text:
               25.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 147/31

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 13. marta spriedums — AK/Komisija
   (Lieta F-91/10) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Civildienesta noteikumu 43. panta pirmā daļa - Novēlota karjeras attīstības ziņojumu sagatavošana - Morāls kaitējums - Iespējas tikt paaugstinātam amatā zaudēšana)
   2013/C 147/56
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AK (Esbo, Somija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un J. Baquero Cruz)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru noraidīts prasītājas lūgums atlīdzināt kaitējumu, kas nodarīts karjeras attīstības ziņojumu nesagatavošanas dēļ, un uzsākt administratīvo izmeklēšanu, lai konstatētu vardarbību, kā arī prasība atlīdzināt ciestos zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Komisija samaksā AK EUR 15 000, atlīdzinot viņai nodarīto morālo kaitējumu;

               2)

               Eiropas Komisija samaksā AK EUR 4 000, atlīdzinot zaudēto iespēju tikt pirms 2008. gada 1. marta paaugstinātai amatā pakāpē, kas ir augstāka par A 5 pakāpi vai tai līdzvērtīgā pakāpē;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina AK tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 13, 15.1.2011, 40. lpp.


title: Lieta T-209/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 5. jūlija spriedums — Deutscher Ring /ITSB ( “Deutscher Ring Sachversicherungs-AG” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Deutscher Ring Sachversicherungs-AG” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamatojumi — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/17

         Vispārējās tiesas 2012. gada 5. jūlija spriedums — Deutscher Ring/ITSB (“Deutscher Ring Sachversicherungs-AG”)
   (Lieta T-209/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Deutscher Ring Sachversicherungs-AG” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamatojumi - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
   2012/C 243/31
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutscher Ring Sachversicherungs-AG (Hamburga, Vācija) (pārstāvis — E. Busse, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 11. marta lēmumu lietā R 1290/2009-1 attiecībā uz pieteikumu vārdisku preču zīmi “Deutscher Ring Sachversicherungs-AG” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 11. marta lēmumu lietā R 1290/2009-1;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 179, 03.07.2010.


title: Lieta T-306/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 23. maija spriedumu lietā F-79/07 Braun-Neumann /Parlaments  2008. gada 1. augustā iesniedzis Kurt-Wolfgang Braun-Neumann

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/22

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 23. maija spriedumu lietā F-79/07 Braun-Neumann/Parlaments 2008. gada 1. augustā iesniedzis Kurt-Wolfgang Braun-Neumann

   (Lieta T-306/08 P)
   (2008/C 247/43)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann, Lohr am Main (Vācija) (pārstāvis — P. Ames, advokāts)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2008. gada 23. maija lēmumu lietā F-79/09;

               —

               izlemt lietu un apmierināt apelācijas iesniedzēja prasību un atbilstoši tam piespriest parlamentam viņam ar atpakaļejošu spēku no 2004. gada 1. augusta samaksāt otru Mandt pārdzīvojušā laulātā pensijas daļu EUR 1670,84 mēnesī apmērā kopā ar procentiem atbilstoši Eiropas Centrālās bankas augstākajai aizdevumu uz nakti procentu likmei, kas palielināta par 3 %;

               —

               pakārtoti, nosūtīt lietu atpakaļ izskatīšanai Eiropas Savienības Civildienesta tiesai.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzība ir vērsta pret Civildienesta tiesas 2008. gada 23. maija spriedumu lietā F-79/09 Braun-Neumann/Parlaments, ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzēja sūdzība ir noraidīta kā nepieņemama.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs savu apelāciju pamato ar to, ka Civildienesta tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, interpretējot Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu, jo tās izdarītā interpretācija pārkāpj Kopienu tiesību vispārējos principus. Apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka tiesa, kas izskata lietu, ir kļūdījusies, interpretējot vēstuli kā nelabvēlīgu aktu. Turklāt atbilstoši tiesiskās drošības principam neinformēšana par iespējām izmantot tiesiskās aizsardzības līdzekļus ir jāuzskata par tādu, kas kavē termiņa tecējuma sākumu, jo citādi personas, kas meklē tiesisko aizsardzību, tiesības zaudētu nozīmi. Visbeidzot tiesas, kas izskata lietu, izdarītā interpretācija attiecībā uz sekām apelācijas sūdzības iesniedzējam ir jāuzskata par nesamērīgu.


title: Lieta T-89/05: Pirmās instances tiesas  2005. gada 27. oktobra  rīkojums — GAEC Salat/Komisija (Prasība sakarā ar bezdarbību — Sūdzība par aizsargāto cilmes vietas nosaukumu  Salers  — Regula (EK) Nr. 828/2003 — Komisijas nostājas pieņemšana — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               14.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 10/21

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 27. oktobra rīkojums — GAEC Salat/Komisija
   (Lieta T-89/05) (1)

   (Prasība sakarā ar bezdarbību - Sūdzība par aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Salers” - Regula (EK) Nr. 828/2003 - Komisijas nostājas pieņemšana - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2006/C 10/42)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GAEC Salat, Farges (Francija), (pārstāvis — F. Delpeuch, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — F. Clotuche-Duvieusart)
   Priekšmets
   Prasība sakarā ar bezdarbību, lai atzītu, ka Komisija nav pieņēmusi lēmumu attiecībā uz prasītājas iesniegto sūdzību pret Francijas Republiku.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.04.2005


title: Lieta C-472/13: Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 26. februāra spriedums (Bayerisches Verwaltungsgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Andre Lawrence Shepherd/Vācijas Federatīvā Republika Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Patvērums — Direktīva 2004/83/EK — 9. panta 2. punkta b), c) un e) apakšpunkts — Obligātie standarti, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus — Kvalificēšana par bēgli — Vajāšanas darbības — Kriminālsoda piemērošana Amerikas Savienoto Valstu militārpersonai, kura ir atteikusies dienēt Irākā

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/7

         Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 26. februāra spriedums (Bayerisches Verwaltungsgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Andre Lawrence Shepherd/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-472/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Patvērums - Direktīva 2004/83/EK - 9. panta 2. punkta b), c) un e) apakšpunkts - Obligātie standarti, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus - Kvalificēšana par bēgli - Vajāšanas darbības - Kriminālsoda piemērošana Amerikas Savienoto Valstu militārpersonai, kura ir atteikusies dienēt Irākā)
   (2015/C 138/08)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bayerisches Verwaltungsgericht München

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Andre Lawrence Shepherd

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu, 9. panta 2. punkta e) apakšpunkta noteikumi ir jāinterpretē šādi:

                           —

                           tie attiecas uz visām militārpersonām, tostarp arī loģistikas vai palīgpersonālu;

                           —

                           tie attiecas uz situāciju, kad pati militārā dienesta veikšana attiecīgā konflikta ietvaros nozīmētu kara noziegumu veikšanu, tostarp uz situāciju, kad patvēruma meklētājs šādu noziegumu izdarīšanā piedalītos tikai netieši, ja ir pietiekami ticams, ka funkciju pildīšanas laikā viņš sniegtu ievērojamu atbalstu šo noziegumu sagatavošanai vai īstenošanai;

                           —

                           tie attiecas ne tikai uz situācijām, kad ir pierādīts, ka kara noziegumi ir veikti, vai situācijām, kas varētu tikt izskatītas Starptautiskajā krimināltiesā, bet arī uz situācijām, kad patvēruma meklētājs var pierādīt, ka šādu noziegumu izdarīšana ir ļoti iespējama;

                           —

                           izvērtējot faktus, kas ir jāveic pašām valsts iestādēm, piemērojot tiesas pārbaudi, lai kvalificētu attiecīgā dienesta situāciju, ir jāpamatojas uz pierādījumu kopumu, kas, ņemot vērā visus attiecīgos apstākļus, īpaši tos, kas ir saistīti ar būtiskajiem faktiem, kuri attiecas uz izcelsmes valsti laikā, kad tiek pieņemts lēmums par pieteikumu, kā arī pieteicēja individuālo stāvokli un personīgos apstākļus, var apliecināt, ka dienesta situācija rada iespējamu apgalvoto kara noziegumu veikšanu;

                           —

                           vērtējumā, kas jāveic valsts iestādēm, ir jāņem vērā apstākļi, ka militārā intervence tika uzsākta saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes mandātu vai pamatojoties uz starptautiskās sabiedrības konsensu un ka valsts vai valstis, kas veic darbību, nosoda kara noziegumus, un

                           —

                           atteikumam pildīt militāro dienestu ir jābūt vienīgajam līdzeklim, kas patvēruma meklētājam ļauj izvairīties no dalības apgalvotajos kara noziegumos, un tādējādi, ja viņš nav izmantojis procedūru, lai iegūtu atbrīvojumu idejiskas pārliecības dēļ, šāds apstāklis izslēdz aizsardzību saskaņā ar Direktīvas 2004/83 9. panta 2. punkta e) apakšpunktu, ja vien minētais pieteicējs nepierāda, ka konkrētajā situācijā viņam šāda veida procedūra nebija pieejama;

               2)

               Direktīvas 2004/83 9. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkta noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos, kādi ir aplūkoti pamatlietā, nešķiet, ka pasākumi, kas piemēroti militārpersonai tās atteikuma veikt dienestu dēļ, piemēram, brīvības atņemšana vai atbrīvošana no armijas, ņemot vērā attiecīgās valsts likumīgo tiesību uzturēt bruņotos spēkus īstenošanu, varētu šajā ziņā tikt uzskatīti par tik nesamērīgiem vai diskriminējošiem, lai tie ietilptu šajās tiesību normās norādītajās vajāšanas darbībās. Tas tomēr ir jāpārbauda valsts iestādēm.

      (1)  OV C 336, 16.11.2013.


title: Lieta T-275/15: Prasība, kas celta 2015. gada 29. maijā – Hmicho/Padome

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/71

         Prasība, kas celta 2015. gada 29. maijā – Hmicho/Padome
   (Lieta T-275/15)
   (2015/C 294/86)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Samir Hmicho (Poole, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – V. Davies, solicitor, un T. Eicke, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 31. maija Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 147, 14. lpp.) un/vai Padomes 2015. gada 6. marta Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2015/383, ar kuru īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 64, 41. lpp.), un/vai Padomes 2015. gada 19. maija Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2015/784, ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 124, 13. lpp.), ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 16, 1. lpp.) un/vai Padomes 2015. gada 6. marta Īstenošanas regulu (ES) 2015/375, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 124, 1. lpp.), un/vai Padomes 2015. gada 19. maija Īstenošanas regulu (ES) 2015/780, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 64, 10. lpp.), ciktāl tās attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes lēmumu, kas ietverts tās 2015. gada 20. maija vēstulē Nr. SGS15/06024, ar kuru apstiprināta prasītāja iekļaušana sarakstā un “mainīta [uz prasītāju attiecināma] informācija, kas izklāstīta Padomes Īstenošanas lēmumā un Regulā”;

               —

               piespriest Eiropas Savienībai izmaksāt kompensāciju prasītājam;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.
   Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ierobežojošiem pasākumiem pret viņu neesot juridiska pamata un/vai esot pieļauta acīmredzama novērtēšanas kļūda, balstoties uz to, ka nepastāv racionāla saikne starp viņu un indivīdiem, pret kuriem Savienība ir noteikusi ierobežojošos pasākumus, proti, tiem, kuri gūst labumu no Sīrijas režīma vai to atbalsta.
   Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padomes Lēmumi 2013/255/KĀDP, 2015/383 un 2015/784, Padomes Regulas Nr. 36/2012, Nr. 2015/375 un Nr. 2015/780 un/vai 2015. gada 20. maija lēmums pārkāpj prasītāja pamattiesības, kas tiek aizsargātas ar ES Pamattiesību hartu un/vai Eiropas Cilvēktiesību konvenciju, tostarp prasītāja tiesības uz cilvēka cieņu, tiesības uz labu pārvaldību, tostarp tiesības uz aizstāvību, pienākumu norādīt pamatojumu un nevainīguma prezumpciju, tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, tiesības uz viņa privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, darījumdarbības brīvību un viņa tiesības uz īpašumu.


title: Lieta C-233/12: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 4. jūlija spriedums ( Tribunale di La Spezia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Simone Gardella / Istituto nazionale della previdenza sociale ( INPS ) (Dalībvalstī iegūto pensijas tiesību pārskaitīšana — LESD 45. un 48. pants — Valsts tiesiskais regulējums, kurā nav paredzētas tiesības pārskaitīt starptautiskajai organizācijai, kuras mītnes vieta ir citā dalībvalstī, valsts sociālā nodrošinājuma iestādē veikto vecuma pensijas iemaksu kapitālu — Summēšanas noteikums)

text:
               24.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/4

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 4. jūlija spriedums (Tribunale di La Spezia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Simone Gardella/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
   (Lieta C-233/12) (1)

   (Dalībvalstī iegūto pensijas tiesību pārskaitīšana - LESD 45. un 48. pants - Valsts tiesiskais regulējums, kurā nav paredzētas tiesības pārskaitīt starptautiskajai organizācijai, kuras mītnes vieta ir citā dalībvalstī, valsts sociālā nodrošinājuma iestādē veikto vecuma pensijas iemaksu kapitālu - Summēšanas noteikums)
   2013/C 245/06
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Tribunale di La Spezia

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Prasītājs: Simone Gardella

      Atbildētājs: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Civile della Spezia — LESD 20., 45., 48. un 145.-147. panta, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 15. panta interpretācija — Dažādās dalībvalstīs iegūto pensijas tiesību pārskaitīšana — Citā dalībvalstī izvietotas starptautiskās organizācijas darbinieks — Valsts tiesiskais regulējums, kurā nav paredzētas tiesības pārskaitīt attiecīgajai starptautiskajai organizācijai valsts sociālā nodrošinājuma iestādē veiktās vecuma pensijas iemaksas — Attiecīgās sociālā nodrošinājuma iestādes atteikšanās noslēgt vienošanos, kas ļautu veikt šādu pārskaitīšanu

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 45. un 48. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj dalībvalsts tiesisko regulējumu, kas neļauj tās valstspiederīgajiem, kuri strādā tādā starptautiskā organizācijā kā Eiropas Patentu birojs, kas ir izveidota citas dalībvalsts teritorijā, pārskaitīt uz šīs organizācijas sociālā nodrošinājuma shēmu kapitālu, kas ietver pirms tam viņu izcelsmes dalībvalstī iegūtās pensijas tiesības, ja starp šo dalībvalsti un minēto starptautisko organizāciju nav noslēgta vienošanās, kurā būtu paredzēta šāda pārskaitīšanas iespēja.
   Gadījumā, ja kapitāla, kas ietver iepriekš kādā dalībvalstī iegūtās pensijas tiesības, pārskaitīšanas uz jaunā darba devēja pensiju shēmu citā dalībvalstī mehānisms nevar tikt piemērots, LESD 45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj dalībvalsts tiesisko regulējumu, kas tiesību uz vecuma pensiju rašanās mērķiem neļauj ņemt vērā nodarbinātības laikposmus, kurus Eiropas Savienības pilsonis ir pabeidzis tādā starptautiskā organizācijā kā Eiropas Patentu birojs, kas ir izveidota citas dalībvalsts teritorijā.

      (1)  OV C 217, 21.7.2012