title: Lieta T-247/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 20. maija spriedums – Argo Group International /ITSB – Arisa Assurances ( “ARIS” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “ARIS” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “ARISA ASSURANCES S. A.”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Agrāko preču zīmju līdzāspastāvēšana tirgū — ASV tiesību princips, saukts “Morehouse defense”  — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               30.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/20

         Vispārējās tiesas 2014. gada 20. maija spriedums – Argo Group International/ITSB – Arisa Assurances (“ARIS”)
   (Lieta T-247/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “ARIS” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “ARISA ASSURANCES S. A.” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Agrāko preču zīmju līdzāspastāvēšana tirgū - ASV tiesību princips, saukts “Morehouse defense” - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 202/25
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Argo Group International Holdings Ltd (Hamilton, Bermuda, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – R. Hoy, S. Levine un N. Edbrooke, Solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – L. Rampini)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Arisa Assurances SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis – H. Bock, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 9. marta lēmumu lietā R 193/2011-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Arisa Assurances SA un Argo Group International Holdings Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Argo Group International Holdings Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 243, 11.8.2012.


title: Lieta T-149/16: Prasība, kas celta 2016. gada 11. aprīlī – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Komisija

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/56

      Prasība, kas celta 2016. gada 11. aprīlī – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Komisija
      (Lieta T-149/16)
      (2016/C 211/70)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis – P. Glazener, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2015. gada 31. jūlija Īstenošanas lēmumu C(2015) 5274, ar kuru nosaka to piedāvājumu sarakstu, kas tikuši atlasīti ES finansiālās palīdzības saņemšanai Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (CEF) jomā “Transporta nozare” pēc 2014. gada 11. septembra uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus saskaņā ar daudzgadu darba programmu;

                  —

                  piespriest Komisijai pieņemt jaunu lēmumu attiecībā uz prasītājas piedāvājumu, ņemot vērā Vispārējās tiesas spriedumu, triju mēnešu laikā no sprieduma pasludināšanas dienas;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, kas ir tikusi pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā.

                              —

                              Prasītājas piedāvājuma vērtējums esot kļūdains attiecībā uz atbilstības, ietekmes un kvalitātes piešķiršanas kritērijiem. Ja attiecībā uz šiem kritērijiem būtu ticis veikts pareizs vērtējums, piedāvājumam būtu bijis jābūt atlasītam ES līdzfinansējumam.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot ticis pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips.

                              —

                              Komisija apstrīdētajā lēmumā esot pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, jo tā nav atlasījusi prasītājas piedāvājumu, lai arī ir atlasījusi citus līdzīgus piedāvājumus saistībā ar emisiju samazināšanas tehnoloģijām.


title: Lieta T-239/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. maijā — Jyoti Ceramic Industries/ITSB — DeguDent ( “ZIECON” )

text:
               14.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/13

         Prasība, kas celta 2012. gada 30. maijā — Jyoti Ceramic Industries/ITSB — DeguDent (“ZIECON”)
   (Lieta T-239/12)
   2012/C 209/22
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd (Nashik, Indija) (pārstāvji — R. Egerer, D. Jochim un A. Kolb, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: DeguDent GmbH (Hanau-Wolfgang, Vācija)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 21. marta lēmumu lietā R 2546/2010-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “ZIECON” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 10. un 40. klasē — reģistrācija Nr. 8 272 271

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: DeguDent GmbH

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “CERCON” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 9. un 10. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt un reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums un Regulas Nr. 207/2009 76. panta, lasot to kopsakarā ar Īstenošanas regulas 50. noteikuma 1. punktu un 19. noteikuma 1. un 3. punktu, pārkāpums


title: Lieta C-442/12: Tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. novembra spriedums ( Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jan Sneller/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV (Juridisko izdevumu apdrošināšana — Direktīva 87/344/EEK — 4. panta 1. punkts — Apdrošinātā brīva advokāta izvēle — Vispārējos līgumam piemērojamos nosacījumos paredzēts noteikums, ar kuru juridiskā palīdzība tiesvedības un administratīvajā procesā tiek nodrošināta ar apdrošinātāja darbinieka starpniecību — Ar juridisko ārpakalpojumu sniedzēja juridisko palīdzību saistīti izdevumi, kas tiek atlīdzināti tikai vajadzības, kuru izvērtē apdrošinātājs, nodot lietas izskatīšanu juridisko ārpakalpojumu sniedzējam, gadījumā)

text:
               11.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/13

         Tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. novembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jan Sneller/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

   (Lieta C-442/12) (1)

   (Juridisko izdevumu apdrošināšana - Direktīva 87/344/EEK - 4. panta 1. punkts - Apdrošinātā brīva advokāta izvēle - Vispārējos līgumam piemērojamos nosacījumos paredzēts noteikums, ar kuru juridiskā palīdzība tiesvedības un administratīvajā procesā tiek nodrošināta ar apdrošinātāja darbinieka starpniecību - Ar juridisko ārpakalpojumu sniedzēja juridisko palīdzību saistīti izdevumi, kas tiek atlīdzināti tikai vajadzības, kuru izvērtē apdrošinātājs, nodot lietas izskatīšanu juridisko ārpakalpojumu sniedzējam, gadījumā)
   2014/C 9/18
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Jan Sneller

      Atbildētāja: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — Nīderlande — Padomes 1987. gada 22. jūnija Direktīvas 87/344/EK par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz juridisko izdevumu apdrošināšanu (OV L 185, 77. lpp.) 4. panta 1. punkta interpretācija — Apdrošinātā brīvība izvēlēties advokātu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1987. gada 22. jūnija Direktīvas 87/344/EEK par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz juridisko izdevumu apdrošināšanu 4. panta 1. punkta) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka tas ir pret to, ka juridisko izdevumu apdrošinātājs, kas savos apdrošināšanas līgumos paredz, ka juridisko palīdzību principā nodrošina viņa darbinieki, vienlaikus arī paredz, ka juridiskos izdevumus par apdrošinātā brīvi izvēlēta advokāta vai cita tiesiskā pārstāvja pakalpojumiem var atlīdzināt tikai gadījumos, ja apdrošinātājs uzskata, ka lietas izskatīšana ir jānodod ārpakalpojumu sniedzējam;

               2)

               juridiskās palīdzības attiecīgajā tiesvedības vai administratīvajā procesā obligātais vai fakultatīvais raksturs atbilstoši valsts tiesībām neietekmē atbildi, kas sniegta uz pirmo jautājumu.

      (1)  OV C 9, 12.1.2013


title: Lieta F-48/08: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2008. gada 30. oktobra rīkojums — Ortega Serrano /Komisija (Civildienests — Acīmredzama nepieņemamība — Tas, ka prasītāju nevar pārstāvēt advokāts, kas nav trešā persona — Juridiskā palīdzība — Pieteikums par iestāšanos lietā)

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/73

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2008. gada 30. oktobra rīkojums — Ortega Serrano/Komisija
   (Lieta F-48/08) (1)

   (Civildienests - Acīmredzama nepieņemamība - Tas, ka prasītāju nevar pārstāvēt advokāts, kas nav trešā persona - Juridiskā palīdzība - Pieteikums par iestāšanos lietā)
   (2009/C 44/129)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Antonio Ortega Serrano, Cádiz (Spānija) (pārstāvis — A. Ortega Serrano, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Herrmann un L. Lozano Palacios)
   Priekšmets
   Konkursa EPSO/AD/26/05 atlases komisijas lēmuma neiekļaut prasītāja uzvārdu rezerves sarakstā un noteikt jaunu datumu mutvārdu eksāmena kārtošanai atcelšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               noraidīt Ortega Serrano pakārtoto prasību atļaut novērst kļūdas prasības pieteikumā;

               3)

                  Ortega Serrano atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               4)

               pieteikumu par iestāšanos lietā atstāt bez izskatīšanas;

               5)

               Eiropas Datu aizsardzības pārbaudītājs sedz savus ar pieteikumu par iestāšanos lietā saistītos tiesāšanās izdevumus pats;

               6)

                  noraidīt pieteikumu par juridisko palīdzību lietā F-48/08 AJ, Ortega Serrano/Komisija.

      (1)  OV C 171, 5.7.2008., 52. lpp.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 23. novembrī lietā T-166/98 Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. rl e. a. pret Eiropas Kopienu Komisiju (Vīna tirgus kopīgā organizācija — Regula (EEK) Nr. 2499/82 — Kopienu atbalsts — Prasība par atcelšanu — Prasība sakarā ar bezdarbību — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               5.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/18

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 23. novembrī
   lietā T-166/98 Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. rl e. a. pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Vīna tirgus kopīgā organizācija - Regula (EEK) Nr. 2499/82 - Kopienu atbalsts - Prasība par atcelšanu - Prasība sakarā ar bezdarbību - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2005/C 31/35)
   tiesvedības valoda - itāļu
   Lietā T-166/98 Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. rl e. a., Dolianova (Itālija), Cantina Trexenta Soc. coop. rl, Senorbì (Itālija), Cantina sociale Marmilla – Unione viticoltori associati Soc. coop. rl, Sanluri (Itālija), Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. rl, Santa Maria La Palma (Itālija), Cantina sociale del Vermentino Soc. coop. rl Monti-Sassari, Monti (Itālija), ko pārstāv C. Dore un G. Dore, avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji sākotnēji - F. Ruggeri Laderchi un A. Alves Vieira, pēc tam - Alves Vieira un L. Visaggio ) par prasību atbilstoši EK līguma 173. un 175. pantam (tagad - EKL 230. un 232. pants) atcelt Komisijas 1998. gada 31. jūlija vēstuli, ar kuru atteikts sniegt tieši prasītājiem atbalstu destilācijai profilakses nolūkā attiecībā uz 1982./1983. vīna gadu, un atzīt, ka ir notikusi prettiesiska bezdarbība no Komisijas puses, vai papildus - atbilstoši EK līguma 178. pantam (tagad - EKL 235. pants) atlīdzināt zaudējumus, ko prasītāji cietuši sakarā ar Komisijas rīcību, Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Pirrung, tiesneši W. H. Meij un N. J. Forwood, sekretārs J. Palacio Gonazalez, galvenais administrators, 2004. gada 23. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Komisijas pienākums ir atlīdzināt prasītāju ciestos zaudējumus pēc Distilleria Agricola Industriale bankrota sakarā ar to, ka Regulas (EEK) Nr. 2499/82 attiecībā uz noteikumiem par destilāciju profilakses nolūkā 1982./1983. vīna gadam 9. pantā noteiktā kārtība neparedz mehānismu, kas nodrošinātu šajā regulā paredzētā Kopienas atbalsta sniegšanu attiecīgajiem ražotājiem;

               2)

               puses iesniedz Pirmās instances tiesai kopīgas vienošanās rezultātā sagatavotu zaudējumu aprēķinu četru mēnešu laikā no šī sprieduma pasludināšanas;

               3)

               gadījumā, ja vienošanās netiek panākta, puses tajā pašā termiņā iesniedz Pirmās instances tiesai savus aprēķinus.

      (1)  OV C 378, 5.12.1998.


title: Lieta C-156/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2009. gada 6. maija rīkojumu — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2009. gada 6. maija rīkojumu — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG

   (lieta C-156/09)
   2009/C 180/43
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Finanzamt Leverkusen

      Atbildētājs: Verigen Transplantation Service International AG

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK (1) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze 28.b panta F daļas 1. punkts ir jāinterpretē tādejādi, ka

                           a)

                           kādam cilvēkam izņemts skrimšļa materiāls (biopsijas materiāls), kas tiek nodots uzņēmumam šūnu pavairošanai un vēlāk tiek atdots atpakaļ kā implants attiecīgajam pacientam, ir “kustams materiālais īpašums” šīs Direktīvas izpratnē,

                           b)

                           locītavu skrimšļa šūnu ekstrahēšana no skrimšļa materiāla un tam sekojoša šūnu pavairošana ir “darbs” ar kustamu materiālo īpašumu šīs Direktīvas izpratnē,

                           c)

                           pakalpojums tā saņēmējam “ir sniegts, izmantojot viņa pievienotās vērtības nodokļa maksātāja numuru” pat tad, ja šis numurs ir norādīts pakalpojuma sniedzēja [izrakstītajā] rēķinā, un [pušu starpā] nav bijusi skaidra, rakstiska vienošanās par šī PVN maksātāja numura izmantošanu?

               2.

               Ja gadījumā uz kādu no šiem jautājumiem tiek atbildēts noliedzoši, tad:
               Vai Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze 13. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādejādi, ka locītavu skrimšļa šūnu ekstrahēšana no kādam cilvēkam izņemta skrimšļa materiāla un ar to saistītā šūnu pavairošana ir “medicīniskās aprūpes sniegšana”, ja šūnu pavairošanas ceļā iegūtās šūnas tiek implantētas atpakaļ donoram?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Apvienotās lietas T-440/07, T-465/07 un T-1/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 7. jūlija rīkojums — Huta Buczek u.c./Komisija

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/39

         Vispārējās tiesas 2010. gada 7. jūlija rīkojums — Huta Buczek u.c./Komisija
   (Apvienotās lietas T-440/07, T-465/07 un T-1/08) (1)

   ()
   2010/C 246/66
   Tiesvedības valoda — poļu
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu daļēji izslēgt apvienotās lietas no reģistra.

      (1)  OV C 64, 08.03.2008.


title: Lieta T-329/12: Prasība, kas celta 2012. gada 23. jūlijā — Al-Tabbaa /Padome

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/22

         Prasība, kas celta 2012. gada 23. jūlijā — Al-Tabbaa/Padome
   (Lieta T-329/12)
   2012/C 273/37
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mazen Al-Tabbaa (Beiruta, Libāna) (pārstāvji — M. Lester, Barrister un G. Martin, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas lēmumu 2012/256/KĀDP, ar ko īsteno Padomes Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 126, 3. lpp.), tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 410/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 126, 3. lpp.), tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, apgalvojot, ka Padome, iekļaujot prasītājā vārdu sarakstos, kas pievienoti apstrīdētajiem pasākumiem,

               —

               ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktos un vērtējumā, nolemjot piemērot attiecīgos ierobežojošos pasākumus prasītājam un uzskatot, ka iekļaušanas sarakstā kritēriji ir izpildīti;

               —

               nav sniegusi prasītājam pietiekamu vai adekvātu pamatojumu viņa iekļaušanai sarakstos;

               —

               ir pārkāpusi prasītāja pamattiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, un

               —

               bez attaisnojuma vai samērīguma ir pārkāpusi prasītāja pamattiesības, it īpaši viņa tiesības uz īpašumu, tiesības veikt uzņēmējdarbību, tiesības uz reputāciju un privāto un ģimenes dzīvi.


title: Lieta T-389/12 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 11. oktobra rīkojums — EDF /Komisija (Pagaidu noregulējums — Konkurence — Koncentrācija — Elektroenerģijas tirgus — Lēmums par koncentrācijas atļaušanu ar nosacījumu, ka tiek ievērotas konkrētas saistības — Atteikums piešķirt šo saistību izpildei noteiktā termiņa pagarinājumu — Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu — Steidzamības neesamība)

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/35

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 11. oktobra rīkojums — EDF/Komisija
   (Lieta T-389/12 R)
   (Pagaidu noregulējums - Konkurence - Koncentrācija - Elektroenerģijas tirgus - Lēmums par koncentrācijas atļaušanu ar nosacījumu, ka tiek ievērotas konkrētas saistības - Atteikums piešķirt šo saistību izpildei noteiktā termiņa pagarinājumu - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - Steidzamības neesamība)
   2012/C 366/71
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Électricité de France (EDF) (Parīze, Francija) (pārstāvji — A. Creus Carreras un A. Valiente Martin, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Giolito un S. Noë)

      Priekšmets

   Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu saistībā ar Komisijas 2012. gada 28. jūnija Lēmumu C(2012) 4617, galīgā redakcija, ar kuru prasītājai ir atteikts pagarināt galīgo termiņu konkrētu tās saistību izpildei, kuras ir pārņemtas Komisijas 2009. gada 12. novembra Lēmumā C(2009) 9059, ar kuru tiek atļauts veikt koncentrāciju, kuras mērķis ir Electricité de France nodot ekskluzīvu uzņēmuma Segebel aktīvu kontroli (Lieta Nr. COMP/M.5549 — EDF/Segebel)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt pieteikumu par pagaidu pasākumu noteikšanu;

               2)

               lēmumu par tiesāšanās izdevumiem atlikt.


title: Lieta C-491/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 14. augustā iesniedza Supreme Court of the United Kingdom – Hoteles Piñero Canarias, S.L./Keefe (kuru pārstāv viņa palīgs tiesvedībā Eyton)

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 14. augustā iesniedza Supreme Court of the United Kingdom – Hoteles Piñero Canarias, S.L./Keefe (kuru pārstāv viņa palīgs tiesvedībā Eyton)

   (Lieta C-491/17)
   (2017/C 347/24)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Supreme Court of the United Kingdom

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Hoteles Piñero Canarias, S.L.

      Atbildētājs: Keefe (kuru pārstāv viņa palīgs tiesvedībā Eyton)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai [Regulas Nr. 44/2001] (1) 11. panta 3. punkts paredz, ka cietušās personas celtā prasība pret apdrošinājuma ņēmēju/apdrošināto personu ietver ar apdrošināšanu saistītu jautājumu tādā nozīmē, ka tā rada jautājumu par attiecīgās polises spēkā esamību vai sekām?

               2)

               Vai [Regulas Nr. 44/2001] 11. panta 3. punkts paredz, ka pastāv pretrunīgu nolēmumu risks, izņemot, ja tiek atļauta [lietu] apvienošana?

               3)

               Vai tiesai ir rīcības brīvība atļaut vai neatļaut piesaistīšanu prasībai, kas ietverta [Regulas Nr. 44/2001] 11. panta 3. punkta tvērumā?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.).


title: Lieta T-18/10: Prasība, kas celta 2010. gada 11. janvārī — Inuit Tapiriit Kanatami u.c./Parlaments un Padome

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/41

         Prasība, kas celta 2010. gada 11. janvārī — Inuit Tapiriit Kanatami u.c./Parlaments un Padome
   (Lieta T-18/10)
   2010/C 100/64
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Inuit Tapiriit Kanatami (Otava, Kanāda), Nattivak Hunters & Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Kanāda), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Organisation (Pangnirtung, Kanāda), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq, Kanāda), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq, Kanāda), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq, Kanāda), David Kuptana (Ulukhaktok, Kanāda), Karliin Aariak (Iqaluit, Kanāda), Efstathios Andreas Agathos (Atēnas, Grieķija), Canadian Seal Marketing Group (Kvebeka, Kanāda), Ta Ma Su Seal Products (Cap-aux-Meules, Kanāda), Fur Institute of Canada (Otava, Kanāda), NuTan Furs, Inc (Catalina, Kanāda), Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Kanāda), Johannes Egede (Nuuk, Kanāda), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk, Kanāda) (pārstāvji — J. Bouckaert, M. van der Woude un H. Viaene, lawyers)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               saskaņā ar LESD 263. pantu atcelt Regulu Nr. 1007/2009;

               —

               piespriest atbildētājiem atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest atbildētājiem segt savus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasības pieteikumu inuītu tautības roņu mednieki un mednieki, kas izliek slazdus, indivīdi, kuri citā veidā ir iesaistīti citās darbībās saistībā ar izstrādājumiem no roņiem, organizācijas, kas pārstāv inuītu, kā arī citu indivīdu un uzņēmumu, kas nodarbojas ar izstrādājumu no roņiem apstrādi, intereses, lūdz atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regulu (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem (1), kurā ir noteikti ierobežojumi izstrādājumu no roņiem laišanai Eiropas Savienības tirgū.
   Prasītāji savu prasījumu atbalstam izvirza trīs pamatus.
   Pirmkārt, prasītāji uzskata, ka Eiropas Parlaments un Padome ir pieļāvuši kļūdu tiesību piemērošanā, izmantojot EKL 95. pantu (šobrīd — LESD 114. pants) kā juridisko pamatu apstrīdētās regulas pieņemšanai. Šajā sakarā prasītāji norāda, ka Eiropas [Savienības] tiesas pastāvīgā judikatūra apstiprina, ka ĖKL 95. pantā norādīto pasākumu patiesajam mērķim jābūt iekšējā tirgus izveides un darbības apstākļu uzlabošanai un nepietiek vienīgi ar faktu, ka tie attiecas uz iekšējā tirgus izveidi, lai EKL 95. pants būtu piemērojams. Prasītāji uzskata, ka apstrīdētā regula nerada šādu uzlabojumu, kā to pieprasa Eiropas Savienības tiesu judikatūra, bet gan, gluži pretēji, tā noteikti izslēdz jebkādu iespēju pastāvēt izstrādājumu no roņiem, uz kuriem attiecas regula, iekšējam tirgum.
   Otrkārt, prasītāji apgalvo, ka atbildētāji ir pieļāvuši kļūdu tiesību piemērošanā, pārkāpjot subsidiaritātes principu un samērīguma principu, kuri ir iekļauti LES 5. pantā un sīkāk izstrādāti Protokolā par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes [samērīguma] principa piemērošanu. Prasītāji uzskata, ka atbildētāji nepierāda, kādēļ ir nepieciešama iejaukšanās Eiropas Savienības līmenī. Prasītāji norāda, ka vienīgi divas dalībvalstis jau ir noteikušas izstrādājumu no roņiem aizliegumu. Turklāt viņi apgalvo, ka, pat ja darbība Eiropas Savienības līmenī atbilstu subsidiaritātes prasībai, lai sasniegtu regulā noteiktos mērķus, būtu pieticis ar mazāk ierobežojošiem pasākumiem. Prasītāji iebilst pret to, ka atbildētāji izvēlējās gandrīz pilnīgu izstrādājumu no roņiem aizliegumu tā vietā, lai pieņemtu mazāk ierobežojošas alternatīvas, piemēram, marķēšanas prasības.
   Treškārt, prasītāji uzskata, ka apstrīdētā regula nepamatoti ierobežo prasītāju iztikas līdzekļus, samazinot viņu saimniecisko darbību līdz tradicionālām medību metodēm un iztikai. Prasītāji apgalvo, ka, neraugoties uz šo tiešo iejaukšanos viņu ikdienas dzīvē, nedz Padome, nedz Parlaments viņus nekad nav uzklausījis. Turklāt prasītāji norāda, ka atbildētāji nav līdzsvarojuši inuītu sabiedrības intereses izdzīvot Arktikā ar dažu Savienības pilsoņu morālo pārliecību, un tādējādi ir pārkāpuši Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (ECK) 1. protokola 1. pantu un ECR 8. pantu, lasot to kopsakarā ar ECK 9. un 10. pantu, un, kā tas ir izskaidrots tiesu judikatūrā, arī to pamattiesības tikt uzklausītiem.

      (1)  OV L 289, 36. lpp.


title: Lieta T-185/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko iesniedza Lancôme Parfums et Beauté & Cie 2004. gada 25. maijā

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/22

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko iesniedza Lancôme Parfums et Beauté & Cie 2004. gada 25. maijā
   (Lieta T-185/04)
   (2004/C 217/40)
   Tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 25. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko cēla Lancôme Parfums et Beauté & Cie ar juridisko adresi Parīzē, kuru pārstāv Muriel Antoine-Lalance, avocat.
   Jacqueline Baudon bija arī puse procesā ceturtajā Apelāciju padomē.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja ceturtās Apelāciju padomes 2004. gada 11. marta lēmumu lietā R 0039/2002-4 par iebildumu izskatīšanas procesu, sabiedrību Lancôme Parfums et Beauté & Cie pretnostatot Jacqueline Baudon;

               —

               piespriest birojam atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamību:

               Vārdiskā preču zīme “AROMACOSMETIQUE” – pieteikums Nr. 886.335, preces, kas ietilpst 3. klasē (kosmētikas, skaistumkopšanas un grima preces)

               Preču zīmes, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamību, īpašnieks:

               Prasītāja sabiedrība

               Pieteikums par spēkā neesamību:

               Jacqueline Baudon, franču vārdisko preču zīmju “AROMACOSMETIQUE” īpašniece, Nr. 92/408 786, 42. klases pakalpojumi, un Nr. 98/739 256, preces, kas ietilpst 3. un 5. klasē

               Anulēšanas nodaļas lēmums:

               Kopienas preču zīmes “AROMACOSMETIQUE” atzīšana par spēkā neesošu, tāpēc ka pastāv risks to sajaukt ar agrāku valsts preču zīmi Nr. 98/739 256

               Apelāciju padomes lēmums:

               Apelācija noraidīta

               Izvirzītie pamati:

               Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 61., 62., 73. un 79. panta un Eiropas Savienības pamattiesību hartas 41. panta, un Eiropas cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-437/12: Tiesas (astotā palāta) 2013. gada 19. decembra spriedums ( Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko uzsācis X (Iekšēja aplikšana ar nodokļiem — LESD 110. pants — Reģistrācijas nodoklis — Līdzīgas valsts preces — Nodokļu neitralitāte starp importētām lietotām automašīnām un līdzīgām valsts tirgū jau esošām automašīnām)

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/18

         Tiesas (astotā palāta) 2013. gada 19. decembra spriedums (Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko uzsācis X

   (Lieta C-437/12) (1)

   (Iekšēja aplikšana ar nodokļiem - LESD 110. pants - Reģistrācijas nodoklis - Līdzīgas valsts preces - Nodokļu neitralitāte starp importētām lietotām automašīnām un līdzīgām valsts tirgū jau esošām automašīnām)
   2014/C 52/29
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof te 's-Hertogenbosch

      Pamatlietas dalībnieki

      X

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Nīderlande — LESD 110. panta interpretācija — Iekšzemes nodokļi — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru uzliek reģistrācijas nodokli, pirmo reizi izmantojot transportlīdzekli uz valsts tīklu ceļa — Nodokļa summa, kura no 2010. gada ir atkarīga no CO2 izmešiem — Transportlīdzeklis, kurš laists ekspluatācijā 2006. gadā ārvalstīs un reģistrēts 2010. gadā valsts teritorijā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 110. panta piemērošanas mērķim līdzīgas valsts preces, kas ir salīdzināmas ar tādu lietotu transportlīdzekli kā pamatlietā, kurš pirmo reizi tika izmantots pirms 2008. gada 1. februāra un kurš ir importēts un reģistrēts Nīderlandē 2010. gadā, ir Nīderlandes tirgū esoši transportlīdzekļi, kuru īpašības ir vistuvākās minētā transportlīdzekļa īpašībām.

               2)

               LESD 110. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu nodokli kā vieglo automobiļu un motociklu nodoklis (belasting personenauto’s en motorrijwielen), kas ir spēkā 2010. gadā, ja un ciktāl šī nodokļa apmērs, ar ko apliek lietotus importētos transportlīdzekļus, tos reģistrējot Nīderlandē, pārsniedz vismazāko atlikušo šī nodokļa apmēru, kas iekļauts šajā pašā dalībvalstī jau reģistrētu līdzīgu lietoto transportlīdzekļu vērtībā.

      (1)  OV C 399, 22.12.2012.


title: Lieta F-39/09: Prasība, kas celta 2009. gada 2. aprīlī — Goddijn/Eiropols

text:
               18.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 167/27

         Prasība, kas celta 2009. gada 2. aprīlī — Goddijn/Eiropols
   (Lieta F-39/09)
   2009/C 167/53
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jaqueline Goddijn, Breda (Nīderlande) (pārstāvis — P. de Casparis)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Eiropols)

      Strīda priekšmets un apraksts

   2008. gada 12. jūnija lēmuma, ar kuru prasītāja ir informēta par nespēju piedāvāt viņai pastāvīgu amatu, kā arī 2009. gada 7. janvāra lēmuma, ar kuru ir noraidīta sūdzība par pirmo lēmumu, atcelšana

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2008. gada 12. jūnija lēmumu, ar kuru atbildētājs ir prasītājai norādījis, ka nespēj viņai piedāvāt pastāvīgas darba tiesiskās attiecības, kā arī 2009. gada 7. janvāra lēmumu par sūdzību, kurā norādīts, ka iebildumi, kurus prasītāja ir izvirzījusi pret 2008. gada 12. jūnija lēmumu, nav pamatoti;

               —

               piespriest Eiropolam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-528/12: Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 6. februāra spriedums ( Landgericht Bonn (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mömax Logistik GmbH/Bundesamt für Justiz (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Uzņēmumu tiesības — Direktīva 78/660/EEK — Noteikta veida sabiedrību konsolidētu gada pārskatu publicēšana — Noteikumu par pārskatu publicēšanu piemērošana sabiedrībām, uz kurām attiecas vienas dalībvalsts tiesības un kuras pieder tādam koncernam, uz kura mātesuzņēmumu attiecas citas dalībvalsts tiesības)

text:
               29.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/14

         Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 6. februāra spriedums (Landgericht Bonn (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mömax Logistik GmbH/Bundesamt für Justiz

   (Lieta C-528/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Uzņēmumu tiesības - Direktīva 78/660/EEK - Noteikta veida sabiedrību konsolidētu gada pārskatu publicēšana - Noteikumu par pārskatu publicēšanu piemērošana sabiedrībām, uz kurām attiecas vienas dalībvalsts tiesības un kuras pieder tādam koncernam, uz kura mātesuzņēmumu attiecas citas dalībvalsts tiesības)
   2014/C 93/21
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Bonn

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Mömax Logistik GmbH

      Atbildētāja: Bundesamt für Justiz

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Landgericht Bonn — LESD 49. panta, kā arī Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturtās direktīvas 78/660/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem (OV L 222, 11. lpp.), 57. panta 1. punkta interpretācija — Dalībvalstu tiesības attiecībā uz koncerna atkarīgajām sabiedrībām, kuras ir pakļautas dalībvalsts tiesībām, nepiemērot Direktīvā 78/660/EEK par gada pārskata saturu, revīziju un publicēšanu paredzētos noteikumus, ja koncerna dominējošā sabiedrība ir pakļauta dalībvalsts tiesībām — Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā šī iespēja ir paredzēta gadījumā, kad dominējošā sabiedrība ir pakļauta minētās dalībvalsts tiesību aktiem, un tā ir izslēgta gadījumā, kad tā ir pakļauta citas dalībvalsts tiesību aktiem

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturtās direktīvas 78/660/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvu 2006/46/EK, 57. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru meitasuzņēmumu, uz kuru attiecas šīs valsts tiesības, atbrīvo no minētās direktīvas noteikumiem par gada pārskatu saturu, pārbaudi un publicēšanu tikai tad, ja arī uz tā mātesuzņēmumu attiecas šīs valsts tiesības.

      (1)  OV C 63, 2.3.2013.


title: Lieta F-9/14: Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2015. gada 18. decembra spriedums – De Nicola/EIB Civildienests — EIB personāls — Novērtēšana — 2012. gada novērtējuma ziņojums — Pārsūdzību izskatīšanas komitejas lēmuma prettiesiskums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/91

         Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2015. gada 18. decembra spriedums – De Nicola/EIB
   (Lieta F-9/14) (1)

   (Civildienests - EIB personāls - Novērtēšana - 2012. gada novērtējuma ziņojums - Pārsūdzību izskatīšanas komitejas lēmuma prettiesiskums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2016/C 048/102)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis – L. Isola, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – G. Nuvoli, F. Martin un A. Dal Ferro, avocat)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, atcelt prasītāja snieguma novērtējuma ziņojumu attiecībā uz 2012. gadu saistībā ar daļām, kas attiecas uz “novērtēšanu”, “novērtējumu” un “mērķu noteikšanu 2013. gadam”, un ciktāl tajā nav ierosināts viņu paaugstināt amatā D funkciju grupā, un atcelt vai atzīt par nepiemērojamu 2012. gada 5. decembra paziņojumu personālam Nr. 722, kā arī Personāla novērtējuma procedūras rokasgrāmatu 2012. gadam, un, otrkārt, konstatēt, ka pret viņu ir tikusi īstenota psiholoģiska vardarbība. Visbeidzot, prasība piespriest EIB samaksāt zaudējumu atlīdzību par nodarīto morālo un mantisko kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Investīciju bankas Pārsūdzību izskatīšanas komitejas 2013. gada 23. oktobra lēmumu atcelt;

               2)

               par prasījumiem atcelt 2012. gada novērtējuma ziņojumu un visus citus ar to saistītos, turpmākos un iepriekš pieņemtos aktus nelemt;

               3)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               4)

               Eiropas Investīciju banka sedz savus un atlīdzina C. De Nicola tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 212, 7.7.2014., 44. lpp.


title: Lieta T-78/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 17. marta spriedums – Mudhook Marketing/ITSB (“IPVanish”) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “IPVanish” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               2.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/40

         Vispārējās tiesas 2016. gada 17. marta spriedums – Mudhook Marketing/ITSB (“IPVanish”)
   (Lieta T-78/15) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “IPVanish” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 156/52)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mudhook Marketing, Inc. (Winter Park, Florida, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – H. Eckermann un A. Dellmeier, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – L. Rampini)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 4. decembra lēmumu lietā R 1417/2014–2 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “IPVanish” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Mudhook Marketing, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 127, 20.4.2015.


title: Lieta C-690/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. decembrī iesniedza Cour administrative d'appel de Douai (Francija) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. decembrī iesniedza Cour administrative d'appel de Douai (Francija) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics

   (Lieta C-690/15)
   (2016/C 098/27)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour administrative d'appel de Douai

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Wenceslas de Lobkowicz

      Atbildētāja: Ministère des Finances et des Comptes publics

      Prejudiciālais jautājums

   Vai kāds Savienības tiesību princips nepieļauj to, ka Eiropas Komisijas ierēdnim jāmaksā vispārēja sociālā iemaksa, sociāla iemaksa un šīs iemaksas papildiemaksas ar likmi 0,3 % un 1,1 % par Eiropas Savienības dalībvalstī gūtiem ienākumiem no nekustamā īpašuma?


title: Lieta T-564/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 8. septembra spriedums – Ministry of Energy of Iran/Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai — Līdzekļu iesaldēšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Kļūda vērtējumā — Pamattiesību pārkāpums — Samērīgums

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/15

         Vispārējās tiesas 2015. gada 8. septembra spriedums – Ministry of Energy of Iran/Padome
   (Lieta T-564/12) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai - Līdzekļu iesaldēšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Kļūda vērtējumā - Pamattiesību pārkāpums - Samērīgums)
   (2015/C 346/17)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ministry of Energy of Iran (Teherāna, Irāna) (pārstāvis – M. Lester, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bishop un A. de Elera)

      Priekšmets

   Par prasību daļēji atcelt Padomes 2012. gada 15. oktobra Lēmumu 2012/635/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 282, 58. lpp.), un Padomes 2012. gada 15. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 945/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 282, 16. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ministry of Energy of Iran atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 23.2.2013.


title: Lieta C-65/05: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 26. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. un 30. pants — Preču brīva aprite — EKL 43. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — EKL 49. pants — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Aizliegums uzstādīt un izmantot elektriskās, elektromehāniskās un elektroniskās spēles, paredzot kriminālas vai administratīvas sankcijas — Direktīva 98/34/EK — Tehniskie standarti un noteikumi — Valsts tiesiskais regulējums, kas piemērojams elektriskajām, elektromehāniskajām un elektroniskajām spēlēm)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/8

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 26. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-65/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 28. un 30. pants - Preču brīva aprite - EKL 43. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - EKL 49. pants - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Aizliegums uzstādīt un izmantot elektriskās, elektromehāniskās un elektroniskās spēles, paredzot kriminālas vai administratīvas sankcijas - Direktīva 98/34/EK - Tehniskie standarti un noteikumi - Valsts tiesiskais regulējums, kas piemērojams elektriskajām, elektromehāniskajām un elektroniskajām spēlēm)
   (2006/C 326/16)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — M. Patakja [M. Patakia])

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — A. Samoni-Randu [A. Samoni-Rantou] un N. Dafniu [N. Dafniou])
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīva 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu un tiesību normām attiecībā uz Informācijas sabiedrības pakalpojumiem (OV L 204, 37. lpp.) — Valsts tiesiskais regulējums, kas piemērojams elektroniskajām spēlēm datoriem
   Rezolutīvā daļa

               1)

               Likuma Nr. 3037/2002 2. panta 1. punktā un 3. pantā aizliedzot visās sabiedriskajās un privātajās telpās, izņemot kazino, uzstādīt un izmantot jebkādas elektriskās, elektromehāniskās un elektroniskās spēles, tostarp visas datorspēles, un šī paša likuma 4. un 5. pantā paredzot par to [attiecīgi] kriminālas vai administratīvas sankcijas, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28., 43. un 49. pants, kā arī 8. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvā 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu un tiesību normām attiecībā uz Informācijas sabiedrības pakalpojumiem, ar grozījumiem, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvā 98/48/EK;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 02.04.2005.


title: Lieta T-126/14: Prasība, kas celta 2014. gada 21. februārī – Nīderlande/Komisija

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/61

         Prasība, kas celta 2014. gada 21. februārī – Nīderlande/Komisija
   (Lieta T-126/14)
   2014/C 112/78
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – M. Bulterman un J. Langer, gemachtigden)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pirmkārt, atcelt apstrīdētā lēmuma 1. pantu un tā pielikumu, ciktāl ar šajā normā un šajā pielikumā ir noteikts procentu maksājums EUR 4 703 231,78 apmērā, kurus Nīderlande prettiesiski neesot aprēķinājusi virknei prasījumu par novēloti samaksātām papildu nodevām un prettiesiski samaksātām eksporta kompensācijām;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 1. pantu un tā pielikumu, ciktāl šajā normā un šajā pielikumā ir noteikts procentu maksājums EUR 3 208 935,04 apmērā, kurus Nīderlande prettiesiski neesot aprēķinājusi virknei prasījumu par novēloti samaksātām papildu nodevām;

         piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības mērķis ir daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 12. decembra Īstenošanas lēmumu 2013/763/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 338, 81. lpp.).
   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tā apgalvo pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi, jo apstrīdētais lēmums neesot konsekventi un saprotami pamatots.

               2.

               Otrais pamats ir par LES 13. panta 2. punkta pārkāpumu, izdarot finanšu korekciju saistībā ar procentu likmēm, kaut gan Savienības tiesībās tam nav juridiskā pamata, un/vai nepareizi piemērojot līdzvērtības principu, pieņemot, ka Nīderlande attiecīgajā laikā piemēroja procentus pielīdzināmiem iekšzemes maksājumiem.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvota rūpības pienākuma neizpilde saistībā ar Regulas (EEK) Nr. 729/70 (1) 8. panta 2. punktu un Regulas (EEK) Nr. 595/91 (2) 5. panta 2. punktu, jo pirms 2006. gada 16. oktobra neesot ticis pieņemts lēmums par nenokārtotām saistībām.

      (1)  Padomes 1970. gada 21. aprīļa Regula (EEK) Nr. 729/70 par kopējās lauksaimniecības politikas finansējumu (OV L 94, 13. lpp.).

      (2)  Padomes 1991. gada 4. marta Regula (EEK) Nr. 595/91 par pārkāpumiem un par tādu summu atgūšanu, kas nepareizi izmaksātas saistībā ar kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu un informācijas sistēmas organizēšanu šajā jomā, kā arī par Regulas (EEK) Nr. 283/72 atcelšanu (OV L 67, 11. lpp.).


title: Lieta T-164/16: Prasība, kas celta 2016. gada 18. aprīlī – Piper Verlag/EUIPO (“THE TRAVEL EPISODES”)

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/31

         Prasība, kas celta 2016. gada 18. aprīlī – Piper Verlag/EUIPO (“THE TRAVEL EPISODES”)
   (Lieta T-164/16)
   (2016/C 200/44)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Piper Verlag GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāve – F. Oster, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “THE TRAVEL EPISODES” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 687 371

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 15. februāra lēmums lietā R 1099/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, ka Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam tiek uzdots reģistrēt vārdisku/grafisku preču zīmi “THE TRAVEL EPISODES” kā Savienības preču zīmi.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-413/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. jūnijā – Karl Storz/EUIPO (“3D”)

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/52

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. jūnijā – Karl Storz/EUIPO (“3D”)
   (Lieta T-413/17)
   (2017/C 277/75)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Karl Storz GmbH & Co. KG (Tuttlingen, Vācija) (pārstāvis – S. Gruber, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “3D”, starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 272 627

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 11. aprīļa lēmums lietā R 1502/2016-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja Apelācijas otrās padomes 2017. gada 11. aprīļa lēmumu lietā R 1502/2016-2 un reģistrēt preču zīmi “3D”, starptautiska reģistrācija Nr. 1 272 62, attiecinot to uz Eiropas Savienību attiecībā uz visām reģistrācijai pieteiktajām precēm, tostarp arī tām, kuras joprojām skar apstrīdētais lēmums.

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta kopsakarā ar 7. panta 2. punktu pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta kopsakarā ar 7. panta 2. punktu pārkāpums.


title: Lieta T-175/06: Prasība, kas celta 2006. gada 29. jūnijā — Coca-Cola Company pret ITSB — Azienda Agricola San Polo ( MEZZOPANE )

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/33

         Prasība, kas celta 2006. gada 29. jūnijā — Coca-Cola Company pret ITSB — Azienda Agricola San Polo (MEZZOPANE)
   (Lieta T-175/06)
   (2006/C 212/59)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Coca-Cola Company, N. W. Atlanta, Georgia (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — Armijo Chavarri un A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Azienda Agricola San Polo Exe S.r.l.

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 5. aprīļa lēmumu lietā R-99/2005-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Azienda Agricola San Polo Exe S.r.l.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “MEZZOPANE” attiecībā uz 33. klasē ietilpstošām precēm — reģistrācijas pieteikums Nr. 2242147

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiskas preču zīmes “MEZZO” un “MEZZOMIX” attiecībā uz 32. klasē ietilpstošām precēm

      Iebildumu nodaļas lēmums: preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Iebildumu nodaļas lēmumu noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo preces, ko apzīmē attiecīgās preču zīmes, ir līdzīgas, strīdus apzīmējumi no vizuālā un fonētiskā viedokļa ir līdzīgi un attiecīgās preču zīmes tirdzniecībā var radīt sajaukšanas iespēju.


title: Lieta T-253/00: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Bauer /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumi uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots atgūt izmaksāto atbalstu — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/22

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Bauer/Komisija
   (Lieta T-253/00) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumi uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots atgūt izmaksāto atbalstu - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)
   2013/C 38/38
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bauer SpA (Roma, Itālija) (pārstāvji — G. M. Roberti, F. Sciaudone un A. Bortoluzzi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Itālijas Republika (pārstāvji — sākotnēji U. Leanza, vēlāk I. Braguglia, R. Adam, un visbeidzot I. Bruni, pārstāvji, kam palīdz G. Aiello un P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 1999. gada 25. novembra Lēmumu 2000/394/EK par atbalsta pasākumiem uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā, un kuri paredzēti Likumā Nr. 30/1997 un Nr. 206/1995, ar ko ievieš sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumus (OV 2000, L 150, 50. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Komisijas izvirzīto iebildi par nepieņemamību pievienot lietai;

               2)

               prasību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami juridiski nepamatotu;

               3)

               Bauer SpA sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Itālijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 355, 09.12.2000.


title: Lieta C-295/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 15. aprīļa spriedumu lietā T-478/07 Cofra srl/Eiropas Kopienu Komisija 2008. gada 3. jūlijā iesniegusi Cofra srl

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/24

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 15. aprīļa spriedumu lietā T-478/07 Cofra srl/Eiropas Kopienu Komisija 2008. gada 3. jūlijā iesniegusi Cofra srl
   (lieta C-295/08 P)
   2009/C 267/42
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja:
      Cofra srl (pārstāvis — M. A. Calabrese, avvocato)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Ar 2009. gada 29. jūnija rīkojumu Eiropas Kopienu Tiesa (astotā palāta) ir noraidījusi apelācijas sūdzību.


title: Lieta C-306/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 26. maijā iesniedza Tatabányai Törvényszék (Ungārija) – Éva Nothartová/Sámson József Boldizsár

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 26. maijā iesniedza Tatabányai Törvényszék (Ungārija) – Éva Nothartová/Sámson József Boldizsár

   (Lieta C-306/17)
   (2017/C 269/11)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Tatabányai Törvényszék

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Éva Nothartová

      Atbildētājs: Sámson József Boldizsár

      Prejudiciālie jautājumi

   Attiecībā uz tiesas jurisdikcijas noteikšanu, lai izskatītu pretprasību, kura ir celta par līgumu vai faktiem, kas atšķiras no prasības pamatā esošajiem faktiem un līguma:

               a)

               vai ir jāpiemēro tikai Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (turpmāk tekstā – “Briseles I a. regula”) (1) 8. panta 3. punkts, jo tikai šī tiesību norma attiecas uz pretprasību, vai arī

               b)

               Briseles I a. regulas 8. panta 3. punkts attiecas tikai uz pretprasību par prasības pamatā esošiem faktiem vai līgumu, tādējādi tas nav piemērojams pretprasībai, kas neattiecas uz prasības pamatā esošiem faktiem vai līgumu, un tāpēc saskaņā ar citām Briseles I a. regulā iekļautajiem noteikumiem par jurisdikciju var uzskatīt, ka tiesai, kurai ir jurisdikcija izskatīt prasību, arī ir jurisdikcija izskatīt pretprasību?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regula (EK) Nr. 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2012 L 351, 1. lpp.).


title: Lieta T-14/11: Vispārējās tiesas 2011. gada 14. jūnija rīkojums — Timab Industries un CFPR /Komisija

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/36

         Vispārējās tiesas 2011. gada 14. jūnija rīkojums — Timab Industries un CFPR/Komisija
   (Lieta T-14/11) (1)

   2011/C 238/65
   Tiesvedības valoda — franču
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 80, 12.3.2011.


title: Lieta C-512/08: Tiesas (virspalāta) 2010. gada 5. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 49. pants — Sociālais nodrošinājums — Medicīniskā aprūpe, kuru paredzēts veikt citā dalībvalstī un kurai jāizmanto smagās medicīniskās iekārtas — Iepriekšējas atļaujas saņemšanas prasība — Plānotā aprūpe, kas veikta citā dalībvalstī — Starpība starp seguma līmeņiem, kas ir spēkā attiecīgi apdrošināšanas dalībvalstī un uzturēšanās dalībvalstī — Sociāli apdrošinātās personas tiesības uz kompetentās iestādes palīdzību papildus uzturēšanās dalībvalsts iestādes sniegtajai palīdzībai)

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/3

         Tiesas (virspalāta) 2010. gada 5. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-512/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 49. pants - Sociālais nodrošinājums - Medicīniskā aprūpe, kuru paredzēts veikt citā dalībvalstī un kurai jāizmanto smagās medicīniskās iekārtas - Iepriekšējas atļaujas saņemšanas prasība - Plānotā aprūpe, kas veikta citā dalībvalstī - Starpība starp seguma līmeņiem, kas ir spēkā attiecīgi apdrošināšanas dalībvalstī un uzturēšanās dalībvalstī - Sociāli apdrošinātās personas tiesības uz kompetentās iestādes palīdzību papildus uzturēšanās dalībvalsts iestādes sniegtajai palīdzībai)
   2010/C 328/04
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — N. Yerrell, G. Rozet un E. Traversa)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — A. Czubinski un G. de Bergues)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvis — J. M. Rodríguez Cárcamo), Somijas Republika (pārstāvis — A. Guimaraes-Purokoski), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — I. Rao un S. Ossowski, pārstāvji, un M.-E. Demetriou, barrister)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 49. panta pārkāpums — Prasība saņemt apdrošināšanas valsts iestāžu izsniegtu iepriekšēju atļauju noteiktu pakalpojumu, kas nav stacionāri pakalpojumi, izdevumu atlīdzināšanai — Starpības starp summu, kādu saņēmusi apdrošinātā persona, kura izmantoja stacionārus pakalpojumus citā dalībvalstī, kas nav apdrošināšanas valsts, un summu, uz kādu šai personai būtu tiesības, ja stacionārie pakalpojumi būtu sniegti apdrošināšanas valstī, neatlīdzināšana — Nepamatoti pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste, Somijas Republika, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 44, 21.02.2009.


title: lieta T-500/04: Prasība pret IIC Informations-Industrie Consulting GmbH, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 24. decembrī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/31

         Prasība pret IIC Informations-Industrie Consulting GmbH, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 24. decembrī
   (lieta T-500/04)
   (2005/C 82/59)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 24. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret IIC Informations-Industrie Consulting GmbH, Königswinter (Vācija), ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv G. Braun, W. Wils un N. Knittlmayer, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājai 181 236, 61 EUR kopā ar procentiem 4 % apmērā par laiku no 01.11.1998.;

               2)

               piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   1996. gadā prasītāja noslēdza ar atbildētāju divus līgumus, kuros prasītāja apņēmās piešķirt atbildētājai finanšu palīdzību divu Eiropas mēroga kultūras projektu realizēšanai. Finanšu palīdzībai bija jāsedz 50 % no atbildētājas projektu izmaksām, ciktāl šīs izmaksas ir veiktas un uzrādītas ar līgumu noteiktā veidā. 1997. gadā uz šo līgumu pamata atbildētāja saņēma naudas summu 401 821 DEM (204 936, 52 EUR) apmērā kā kopējās finanšu palīdzības avansu.
   Pēc projektu pabeigšanas atbildētāja uzrādīja prasītājai projektu izdevumus, kuru apmērā tā vēlējās ieturēt finanšu palīdzību. Tomēr prasītāja veica pāraudi un nonāca pie secinājuma, ka atbildētajai ir tiesības saņemt finanšu palīdzību tikai 46 300, 18 DEM (23 672, 92 EUR) apmērā attiecībā uz abiem projektiem. Tādēļ prasītāja prasa pārējās naudas summas 181 263, 61 EUR (354 520, 82 DEM) atmaksu.


title: Lieta C-448/14: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 9. novembra spriedums (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Jauni pārtikas produkti un jaunas pārtikas produktu sastāvdaļas — Regula (EK) Nr. 258/97 — 1. panta 2. punkta c) apakšpunkts — Jēdziens“pārtikas produkti un pārtikas produktu sastāvdaļas ar “jaunu pirmatnējo molekulāro struktūru””

text:
               9.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/3

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 9. novembra spriedums (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg

   (Lieta C-448/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Jauni pārtikas produkti un jaunas pārtikas produktu sastāvdaļas - Regula (EK) Nr. 258/97 - 1. panta 2. punkta c) apakšpunkts - Jēdziens“pārtikas produkti un pārtikas produktu sastāvdaļas ar “jaunu pirmatnējo molekulāro struktūru””)
   (2017/C 006/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Davitas GmbH

   Atbildētāja: Stadt Aschaffenburg

      piedaloties: Landesanwaltschaft Bayern

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 27. janvāra Regulas (EK) Nr. 258/97, kas attiecas uz jauniem pārtikas produktiem un jaunām pārtikas produktu sastāvdaļām, 1. panta 2. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka formulējums “jauna pirmatnējā molekulārā struktūra” attiecas uz pārtikas produktiem vai pārtikas produktu sastāvdaļām, kas nav tikušas izmantotas pārtikā Eiropas Savienības teritorijā pirms 1997. gada 15. maija.

      (1)  OV C 448, 15.12.2014.


title: Lieta T-62/13: Prasība, kas celta 2013. gada 6. februārī — GOLAM /ITSB — Glaxo Group ( “METABIOMAX” )

text:
               23.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/27

         Prasība, kas celta 2013. gada 6. februārī — GOLAM/ITSB — Glaxo Group (“METABIOMAX”)
   (Lieta T-62/13)
   2013/C 86/45
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sofia Golam (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — N. Trovas, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Glaxo Group Ltd (Greenford, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi

               —

               apmierināt šo prasību, lai atceltu Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 30. oktobra Lēmumu R 2089/2011-2;

               —

               noraidīt otras procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces iebildumus un pilnībā apmierināt prasītājas pieteikumu;

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “METABIOMAX” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 5., 16. un 30. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 8885261

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiska preču zīme “BIOMAX”, kas reģistrēta ar Nr. 2661858 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 30. un 32. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: daļēji atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta pārkāpums


title: Lieta T-803/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 28. aprīļa spriedums – Gervais Danone/EUIPO – Mahou (“B’lue”) Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “B’lue” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “BLU DE SAN MIGUEL” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/47

      Vispārējās tiesas 2016. gada 28. aprīļa spriedums – Gervais Danone/EUIPO – Mahou (“B’lue”)
      (Lieta T-803/14) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “B’lue” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “BLU DE SAN MIGUEL” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2016/C 211/59)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Compagnie Gervais Danone (Parīze, Francija) (pārstāvis – A. Lakits Josse, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – M. Rajh)

         Persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā un ir otras procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieces San Miguel, Fabricas de Cerveza y Malta, SA, tiesību pārņēmēja: Mahou, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvis – A. Gómez López, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2014. gada 30. septembra lēmumu lietā R 1382/2013–5 attiecībā uz iebildumu procesu starp San Miguel, Fabricas de Cerveza y Malta, SA un Compagnie Gervais Danone

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Compagnie Gervais Danone atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 34, 2.2.2015.


title: Lieta C-487/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. septembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Spānija) — Caixabank SA/Alberto Galán Luna un Domingo Galán Luna

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. septembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Spānija) — Caixabank SA/Alberto Galán Luna un Domingo Galán Luna

   (Lieta C-487/13)
   2013/C 352/11
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Spānija)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Caixabank SA

      Atbildētāji: Alberto Galán Luna un Domingo Galán Luna

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai atbilstoši Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvai 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, īpaši direktīvas 6. panta 1. punktam, nolūkā nodrošināt patērētāju un lietotāju tiesību aizsardzību atbilstoši līdzvērtības un efektivitātes principiem, gadījumā, kad valsts tiesa izvērtē negodīga noteikuma par nokavējuma procentiem esamību hipotekārā kredīta līgumos, tai ir jāatzīst šis noteikums par spēkā neesošu un nesaistošu vai arī, gluži pretēji, tai ir jāgroza attiecīgais noteikums par procentiem, nosūtot jautājumu līguma izpildītājam vai aizdevējam procentu pārrēķināšanai?

               2)

               Vai [2013. gada] 14. maija Likuma 1/2013 Otrajā pārejas noteikumā ir ietverts skaidrs patērētāju interešu aizsardzības ierobežojums, netieši tiesai nosakot par pienākumu grozīt noteikumu par nokavējuma procentiem, kurš tiek uzskatīts par negodīgu, pārrēķinot noteiktos procentus un atstājot spēkā negodīgo aprēķinu, tā vietā, lai atzītu noteikumu par spēkā neesošu un patērētājam nesaistošu?

               3)

               Vai [2013. gada] 14. maija Likuma 1/2013 Otrais pārejas noteikums, ciktāl ar to tiek traucēta līdzvērtības un efektivitātes principu piemērošana patērētāju tiesību aizsardzības jomā un notiek izvairīšanās no spēkā neesamības un saistoša spēka neesamības sankcijas piemērošanas noteikumiem par nokavējuma procentiem, kas tiek uzskatīti par negodīgiem un kas ir ietverti hipotekārā kredīta līgumos, kas ir noslēgti pirms [2013. gada] 14. maija Likuma 1/2013 spēkā stāšanās, ir pretrunā Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvai 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, īpaši tās 6. panta 1. punktam?

      (1)  OV L 95, 29. lpp.


title: Lieta C-529/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesgerichtshof (Vācija) 2008. gada 2. decembra rīkojumu — Friedrich Schulze , Jochen Kolenda , Helmar Rendenz / Deutsche Lufthansa AG

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/32

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesgerichtshof (Vācija) 2008. gada 2. decembra rīkojumu — Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz/Deutsche Lufthansa AG

   (Lieta C-529/08)
   (2009/C 44/52)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesgerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz

      Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tehnisku bojājumu, ar ko tiek pamatota [lidojuma] atcelšana, var uzskatīt par ārkārtējiem apstākļiem Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (1), 5. panta 3. punkta izpratnē?

               2)

               Ja atbilde ir apstiprinoša, vai ārkārtēju apstākļu kā tehniska bojājuma jēdziens ietver arī tādus trūkumus, kas ietekmē lidaparāta lidojumderīgumu vai drošu lidojuma norisi?

               3)

               Vai apkalpojošais gaisa pārvadātājs ir veicis visus iespējamos pasākumus, ja tas ir ievērojis attiecīgā lidaparāta ražotāja apkopes un uzturēšanas programmu vai arī ja problēma nebūtu bijusi novēršama arī tad, ja šī programma vai instrukcijas būtu bijušas ievērotas?

               4)

               Ja atbilde uz 3. jautājumu ir apstiprinoša, vai ar to pietiek, lai gaisa pārvadātāju atbrīvotu no pienākuma maksāt kompensācijas vai arī ir papildu jāprasa pierādījumi, kā arī [lidojuma] atcelšanu, tas ir, attiecīgā lidaparāta izņemšanu no ekspluatācijas un lidojuma anulēšanu aizstājēja aparāta trūkuma dēļ, nevarēja novērst veicot visus iespējamos pasākumus?

      (1)  OV L 46, 1. lpp.


title: Lieta C-434/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) 2006. gada 18. oktobra rīkojumu — Comunidad Autónoma de Castilla y León pret Diputación Foral de Vizcaya, Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/32

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) 2006. gada 18. oktobra rīkojumu — Comunidad Autónoma de Castilla y León pret Diputación Foral de Vizcaya, Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca

   (Lieta C-434/06)
   (2006/C 326/68)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Comunidad Autónoma de Castilla y León

      Atbildētāji: Diputación Foral de Vizcaya, Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca

   Prejudiciālie jautājumi
   Vai [EK] līguma 87. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya pieņemtajiem nodokļu pasākumiem, ar kuriem jaunā redakcijā uzteikts uzņēmumu ienākuma nodokļa noteikumu 29. panta 1. punkta a) apakšpunkts, 37. un 39. pants un kas piemērojami šīs ar autonomiju apveltītās valsts daļas teritorijā, piemīt selektivitāte, kuras dēļ tie uzskatāmi par minētajā tiesību normā paredzēto valsts atbalstu un tādēļ ir iepriekš jāpaziņo saskaņā ar Līguma 88. panta 3. punktu, tāpēc, ka tajos noteikta par Spānijas valsts likumā noteikto vispārējo likmi zemāka nodokļa likme un paredzētas valsts nodokļu tiesību sistēmā neparedzētas nodokļa atlaides?


title: Lieta F-53/11: Civildienesta tiesas 2012. gada 25. janvāra rīkojums — Kedzierski /Komisija

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/28

         Civildienesta tiesas 2012. gada 25. janvāra rīkojums — Kedzierski/Komisija
   (Lieta F-53/11) (1)

   2012/C 126/54
   Tiesvedības valoda — franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 186, 25.06.2011., 37. lpp.


title: Lieta C-451/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 12. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Gigaset AG/SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/41

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 12. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Gigaset AG/SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG

   (Lieta C-451/13)
   2013/C 344/71
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Gigaset AG

      Atbildētājas: SKW Stahl-Metallurgie GmbH un SKW Stahl-Metallurgie Holding AG

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Komisijai lēmumā, ar kuru tā LESD 101. panta pārkāpuma dēļ piemēro naudas sodu vairākām fiziskām vai juridiskām personām kā kopparādniekiem, ir jānosaka izsmeļošs regulējums arī attiecībā uz jautājumu, kādā attiecībā naudas sods ir jāsadala starp atsevišķajiem kopparādniekiem?

               2)

               Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

                           a)

                           vai Komisijas lēmums, kurā nav ietverts skaidrs rīkojums par naudas soda sadalījumu starp kopparādniekiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka šis naudas sods visiem kopparādniekiem ir jāmaksā savstarpēji vienādās daļās?

                           b)

                           Gadījumā, ja atbilde uz otro jautājumu ir noliedzoša:
                           vai lēmumā pieļautu nepilnību, kura ir radusies, Komisijai nenosakot regulējumu attiecībā uz naudas soda sadalījumu starp kopparādniekiem, var izlabot dalībvalstu tiesas, un nav vajadzīgs Komisijas papildinošs lēmums?

               3)

               Gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša vai uz otrā jautājuma b) punktu ir apstiprinoša: vai Savienības tiesībās ir norādes attiecībā uz jautājumu, kā naudas sods ir savstarpēji sadalāms starp kopparādniekiem?

               4)

               Gadījumā, ja atbilde uz pirmo vai trešo jautājumu ir apstiprinoša:
               vai kopparādnieks, kurš ir pilnībā vai daļēji samaksājis naudas sodu, drīkst izvirzīt pret citiem kopparādniekiem atlīdzības prasījumus pirms ir pieņemts un spēkā stājies nolēmums par saistībā ar naudas soda noteikšanu iesniegtu pārsūdzību?


title: Lieta C-559/10: Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 27. oktobra spriedums ( Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Beļģija — lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deli Ostrich NV /Beļģijas valsts (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Saldēta kamieļa gaļa, kuras izcelsme nav saistīta ar audzēšanas saimniecību — Klasificēšana apakšpozīcijā 02089040 (citāda medījumu gaļa) vai 02089095 (citāda)

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/15

         Tiesas (astotā palāta) 2011. gada 27. oktobra spriedums (Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Beļģija — lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deli Ostrich NV/Beļģijas valsts
   (Lieta C-559/10) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Saldēta kamieļa gaļa, kuras izcelsme nav saistīta ar audzēšanas saimniecību - Klasificēšana apakšpozīcijā 0208 90 40 (citāda medījumu gaļa) vai 0208 90 95 (citāda)
   2011/C 370/24
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Deli Ostrich NV

      Atbildētāja: Beļģijas valsts

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Kopējais muitas tarifs — Tarifu pozīcijas — Kamieļu gaļa, kas nav iegūta no nebrīvē audzētiem kamieļiem — Klasificēšana apakšpozīcijā 0208 90 40 (medījumi) vai 0208 90 95 (citāda)?

      Rezolutīvā daļa:

   Kombinētā nomenklatūra, kas ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, ar grozījumiem, kuri izdarīti ar Komisijas 2006. gada 17. oktobra Regulu (EK) Nr. 1549/2006, ir interpretējama tādējādi, ka kamieļa gaļa ir klasificējama apakšpozīcijā 0208 90 40 kā “citāda medījumu gaļa”, ja kamieļi, no kuriem šī gaļa ir iegūta, ir dzīvojuši savvaļā un ir bijuši medību objekti.

      (1)  OV C 55, 19.02.2011.


title: Lieta C-370/09: Prasība, kas celta 2009. gada 15. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/50

         Prasība, kas celta 2009. gada 15. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (lieta C-370/09)
   2009/C 267/83
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Margeli un M. Karanasou Apostolopoulou)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/21/EK par ieguves rūpniecības atkritumu apsaimniekošanu un par grozījumiem Direktīvā 2004/35/EK (1) prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Grieķijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2006/21/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2008. gada 1. maijā.

      (1)  OV L 102, 11.04.2006., 15. lpp.


title: Lieta C-668/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 16. decembrī iesniedza Curtea de Apel Suceava (Rumānija) — Casa Județeană de Pensii Botoșani/Evangeli Paraskevopoulou

text:
               22.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 85/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 16. decembrī iesniedza Curtea de Apel Suceava (Rumānija) — Casa Județeană de Pensii Botoșani/Evangeli Paraskevopoulou

   (Lieta C-668/13)
   2014/C 85/23
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Suceava

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Casa Județeană de Pensii Botoșani

      Atbildētāja: Evangeli Paraskevopoulou

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Regulas (EEK) Nr. 1408/71 (1) 7. panta 2. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tā piemērošanas jomā ietilpst divpusējs nolīgums, kas starp divām dalībvalstīm noslēgts pirms šīs regulas piemērošanas dienas, pamatojoties uz kuru dalībvalstis ir vienojušās izbeigt pienākumu saistībā ar sociālā nodrošinājuma pabalstiem, kas no vienas valsts pienākas otras valsts pilsoņiem, kuriem bijis politisko bēgļu statuss pirmās valsts teritorijā un kuri repatriēti otras valsts teritorijā, par ko apmaiņā pirmā valsts samaksā vienreizēju summu, kura paredzēta pensiju izmaksai un kura attiecas uz periodu, par ko pirmajā dalībvalstī ir veiktas sociālās apdrošināšanas iemaksas?

      (1)  Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp.).


title: Lieta C-332/08: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 19. februāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 19. februāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-332/08) (1)

   2009/C 113/58

      Tiesvedības valoda — franču

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: Lieta F-24/10: Prasība, kas celta 2010. gada 21. aprīlī — Kaskarelis /Komisija

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/58

      Prasība, kas celta 2010. gada 21. aprīlī — Kaskarelis/Komisija
      (Lieta F-24/10)
      (2010/C 161/94)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Loukas Kaskarelis (Auderghem, Beļģija) (pārstāvis — S. Pappas, avocat)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Strīda priekšmets un apraksts

      Atbildētājas lēmuma atteikt prasītājam izmaksāt ekspatriācijas pabalstu, iekārtošanās pabalstu un atmaksāt ceļa izdevumus atcelšana

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  atcelt Individuālo tiesību pārvaldības un norēķinu biroja (PMO) lēmumu atteikt izmaksāt ekspatriācijas pabalstu, iekārtošanās pabalstu un atmaksāt ceļa izdevumus, kā arī atcelt institūcijas, kura pilnvarota noslēgt darba līgumus, lēmumu noraidīt prasītāja sūdzību;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-312/08: Prasība, kas celta 2008. gada 13. augustā — Ellinikos Niognomon /Komisija

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/33

         Prasība, kas celta 2008. gada 13. augustā — Ellinikos Niognomon/Komisija
   (Lieta T-312/08)
   (2008/C 272/60)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ellinikos Niognomon AE, Piraeus (Grieķija) (pārstāvis — S. Pappas)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Iesniedzot prasības pieteikumu saskaņā ar EKL 230. pantu, prasītājs lūdz atcelt Komisijas 2008. gada 24. jūlija lēmumu, ar kuru tā nolēma nepagarināt prasītājas ierobežotu atzīšanu, kura tai atbilstoši Direktīvai 94/57/EK (1)tika noteikta saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2001/890/EK (2), un kura tika pagarināta ar Komisijas 2005. gada 3. augusta Lēmumu 2005/623/EK (3).
   Prasītājs, pirmkārt, apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu, neievērojot Direktīvas 94/57/EK 4. un 9. pantā noteikto komitoloģijas procedūru, tiek pārkāpta svarīga procesuāla prasība.
   Otrkārt, prasītājs norāda, ka atteikums pagarināt ierobežotu atzīšanu ir pamatots ar novērtējumu, kuru ir veikusi vienīgi Komisija, nevis Komisija kopīgi ar attiecīgajām dalībvalstīm, kā tas ir noteikts Direktīvas 94/57/EK 4., 9. un 11. pantā.
   Treškārt, prasītājs apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā nav ievērotas prasītāja tiesības uz aizstāvību un tas ir pretrunā tā tiesiskajai paļāvībai.
   Ceturtkārt, prasītājs norāda, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpta Direktīva, nepareizi interpretējot to attiecībā uz piemērojamiem kritērijiem (dokumentāciju par drošības un piesārņojuma novēršanas pasākumu izpildi), neveicot pakāpeniskus pasākumus, kuri Komisijai bija jāveic, pirms pieņemt negatīvu lēmumu, kā arī neņemot vērā pārbaudes un ziņojumus, kurus iesniedza attiecīgās dalībvalstis, un tādējādi izstrādājot pretlikumīgu pamatojumu.
   Visbeidzot, prasītājs uzskata, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts samērīguma princips, kā arī labas pārvaldības princips.

      (1)  Padomes 1994. gada 22. novembra Direktīva 94/57/EK par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu pārbaudes un apsekojumus, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā (OV 1994 L 319, 20. lpp.).

      (2)  Komisijas 2001. gada 13. decembra Lēmums par sabiedrības “Hellenic Register of Shipping” atzīšanu saskaņā ar Padomes Direktīvas 94/57/EK 4. panta 3. punktu (izziņots ar dokumenta numuru C(2001) 4218) (OV 2001 L 329, 72. lpp.).

      (3)  Komisijas 2005. gada 3. augusta Lēmums par sabiedrības “Hellenic Register of Shipping” ierobežotas atzīšanas pagarināšanu (izziņots ar dokumenta numuru C(2005) 2940) (OV 2005 L 219, 43. lpp.).


title: Lieta C-216/06: Prasība, kas celta  2006. gada 11. maijā  — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/19

         Prasība, kas celta 2006. gada 11. maijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti
   (Lieta C-216/06)
   (2006/C 165/33)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un F. Simonetti)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/35/EK, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK un 96/61/EK (1), vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 2005/35/EK transponēšanai valsts tiesībās paredzētais termiņš izbeidzās 2005. gada 25. jūnijā.

      (1)  OV L 156, 17. lpp.


title: Lieta C-321/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Landgericht Mannheim (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Karl Schwarz (Direktīva 91/439/EEK — Dažādu dalībvalstu vadītāja apliecību turēšana — Pirms valsts pievienošanās izsniegtas vadītāja apliecības derīgums — Dzīvesvietas dalībvalstī izsniegtās otrās vadītāja apliecības atņemšana — Tādas vadītāja apliecības atzīšana, kas izsniegta pirms otrās vadītāja apliecības, kas vēlāk atņemta sakarā ar tās turētāja nepiemērotību transportlīdzekļu vadīšanai, izsniegšanas — Līdz ar vadītāja apliecības atņemšanas pasākumu uz konkrētu laiku noteikta jaunas vadītāja apliecības pieprasīšanas aizlieguma perioda beigas)

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/3

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Landgericht Mannheim (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Karl Schwarz
   (Lieta C-321/07) (1)

   (Direktīva 91/439/EEK - Dažādu dalībvalstu vadītāja apliecību turēšana - Pirms valsts pievienošanās izsniegtas vadītāja apliecības derīgums - Dzīvesvietas dalībvalstī izsniegtās otrās vadītāja apliecības atņemšana - Tādas vadītāja apliecības atzīšana, kas izsniegta pirms otrās vadītāja apliecības, kas vēlāk atņemta sakarā ar tās turētāja nepiemērotību transportlīdzekļu vadīšanai, izsniegšanas - Līdz ar vadītāja apliecības atņemšanas pasākumu uz konkrētu laiku noteikta jaunas vadītāja apliecības pieprasīšanas aizlieguma perioda beigas)
   2009/C 90/04
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Mannheim

      Lietas dalībnieks pamata kriminālprocesā

      Karl Schwarz

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Landgericht Mannheim – Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/439/EEK par vadītāju apliecībām (OV L 237, 1. lpp.) 7. panta 5. punkta un 8. panta 2. un 4. punkta interpretācija – Vairāku vadītāja apliecību turētājs – Pilsoņa dalībvalstī pirms pievienošanās izsniegtas vadītāja apliecības derīgums – Dzīvesvietas dalībvalsts atteikums pēc pagaidu aizlieguma pieprasīt jaunu vadītāja apliecību perioda beigām savā teritorijā atzīt vadītāja apliecību, kas pirms pievienošanās iegūta citā dalībvalstī pirms pagaidu aizlieguma pieprasīt jaunu vadītāja apliecību perioda beigām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003 grozītās Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/439/EEK par vadītāju apliecībām 7. panta 5. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tas ļauj dalībvalsts pilsonim būt vienlaikus divu derīgu vadītāja apliecību – Kopienas vadītāja apliecības un citā dalībvalstī izsniegtas vadītāja apliecības – turētājam, ja šīs abas apliecības iegūtas pirms šīs pēdējās minētās valsts pievienošanās Eiropas Savienībai;

               2)

               ar Regulu Nr. 1882/2003 grozītās Direktīvas 91/439 1. pants un 8. panta 2. un 4. punkts ļauj dalībvalstij neatzīt no citā valstī pirms tās pievienošanās Eiropas Savienībai izsniegtās vadītāja apliecības izrietošās transportlīdzekļa vadīšanas tiesības, ja šī vadītāja apliecība izsniegta pirms vadītāja apliecības, kas izsniegta pirmajā minētajā dalībvalstī, kurā šī otrā vadītāja apliecība ir tikusi atņemta sakarā ar tās turētāja nepiemērotību transportlīdzekļa vadīšanai. Tam, ka šis atzīšanas atteikums pausts pēc minētā atņemšanas pasākuma sakarā noteikta jaunas vadītāja apliecības pieprasīšanas aizlieguma perioda, šai ziņā nav nozīmes.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: lieta C-109/05: Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 3. martā

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/12

         Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 3. martā
   (lieta C-109/05)
   (2005/C 132/24)
   tiesvedības valoda — vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 3. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Austrijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, ko pārstāv Minas Konstantinidis [Minas Konstantinidis] un Bernhards Šima [Bernhard Schima], kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, Verordnung über die Abfallvermeidung, Sammlung und Behandlung von Altfahrzeugen [Noteikumi par nolietotu transportlīdzekļu atkritumu profilaksi, savākšanu un apstrādi] 5. panta 1. punktā pienākumu pieņemt atpakaļ bez maksas nolietotus transportlīdzekļus ierobežojot ar:

                           1)

                           tādu marku nolietotiem transportlīdzekļiem, ko laiduši apgrozībā pašreizējie ražotāji un importētāji;

                           2)

                           Austrija reģistrētiem transportlīdzekļiem,

                     Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīva 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (1);

               2)

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Austrijas Republikas noteikumi par nolietotiem transportlīdzekļiem, kas nosaka — ražotājiem vai importētājiem ir jāpieņem atpakaļ bez maksas tādas markas nolietoti transportlīdzekļi, kurus tie ir laiduši apgrozībā, ja šie transportlīdzekļi bijuši reģistrēti Austrijā, pārkāpj Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvas 2000/53/EK 5. pantu.
   Direktīva uzliek dalībvalstīm pienākumu ieviest savākšanas sistēmu, saskaņā ar kuru tiek pieņemti atpakaļ visi nolietotie transportlīdzekļi, neatkarīgi no to markas, un uzliek pienākumu bez maksas pieņemt atpakaļ nolietotos transportlīdzekļus. Austrijas tiesiskais regulējums nepanāk šī mērķa sasniegšanu, ciktāl tas nosaka dubultu ierobežojumu: pienākums pieņemt atpakaļ nolietotos transportlīdzekļus ir ierobežots attiecībā uz markām, kuras laiduši apgrozībā attiecīgie ražotāji vai importētāji, un tas ir ierobežots attiecībā uz Austrijā reģistrētiem transportlīdzekļiem.
   Komisija nevar piekrist Austrijas Republikas viedoklim, ka atšķirība, kas balstās uz reģistrācijas faktu Austrijā, ir objektīvi pamatota, jo tas ir vienīgais veids, kā novērst nesamērīgi smagās grūtības, ko atsevišķiem ražotājiem rada pienākums pieņemt atpakaļ transportlīdzekli. Iebilstot šim viedoklim, tā norāda — ja faktiski izrādītos, ka ārvalstīs reģistrētu nolietotu transportlīdzekļu pieņemšana atpakaļ bez maksas rada nesamērīgi smagas grūtības atsevišķiem ražotājiem vai importētajiem, vai savācējiem dalībvalstīs, tad ir jāņem vērā procedūra, ko nosaka 5. panta 4. punkta ceturtā daļa. Šis noteikums paredz, ka Komisija regulāri uzrauga to, kā tiek īstenots pienākums pieņemt atpakaļ transportlīdzekļus, lai nodrošinātu, ka tā rezultātā netiek traucēts tirgus.

      (1)  OV L 269, 21.10.2000., 34. lpp.