title: Lieta T-768/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 19. septembra spriedums – RP Technik/EUIPO – Tecnomarmi (“RP ROYAL PALLADIUM”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme “RP ROYAL PALLADIUM” — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “RP” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/10

         Vispārējās tiesas 2017. gada 19. septembra spriedums – RP Technik/EUIPO – Tecnomarmi (“RP ROYAL PALLADIUM”)
   (Lieta T-768/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “RP ROYAL PALLADIUM” - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “RP” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 369/13)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: RP Technik GmbH Profilsysteme (Bönen, Vācija) (pārstāvis – P. J. Henrichs, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – A. Schifko)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Tecnomarmi Snc Di Gatto Omar & C. (Trévise, Itālija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 14. oktobra lēmumu lietā R 2061/2014-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp RP Technik un Tecnomarmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               RP Technik GmbH Profilsysteme atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 78, 29.2.2016.


title: Lieta T-535/17: Prasība, kas celta 2017. gada 7. augustā – Asociación de Consumidores de Navarra “Irache”/VNV

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/22

         Prasība, kas celta 2017. gada 7. augustā – Asociación de Consumidores de Navarra “Irache”/VNV
   (Lieta T-535/17)
   (2017/C 369/34)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Asociación de Consumidores de Navarra “Irache” (Pamplona, Spānija) (pārstāvis – J. Sanjurjo San Martín, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt apstrīdēto lēmumu par spēkā neesošu; atstāt bez iedarbības iepriekš paveiktās darbības, atjaunojot akcionāru un obligāciju īpašnieku īpašumtiesības uz Banco Popular Español, S.A., proti, situāciju pirms iejaukšanās;

               —

               gadījumā, ja tas nebūtu iespējams, katrā gadījumā atstāt bez iedarbības attiecīgo obligāciju konvertāciju akcijās, saglabājot attiecīgo obligāciju īpašniekiem tādu tiesisko situāciju, kādā tā bija 2017. gada 6. jūnijā. Un piespriest atlīdzināt attiecīgo akciju īpašniekiem bankas faktisko vērtību un visbeidzot, akciju vērtību, kādā tā bija 2017. gada 6. jūnijā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta C-218/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 15. februāra spriedumu lietā T-30/16 M. I. Industries/EUIPO – Natural Instinct 2017. gada 26. aprīlī iesniedza Natural Instinct Ltd

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/2

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 15. februāra spriedumu lietā T-30/16 M. I. Industries/EUIPO – Natural Instinct2017. gada 26. aprīlī iesniedza Natural Instinct Ltd

   (Lieta C-218/17 P)
   (2017/C 369/03)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Natural Instinct Ltd (pārstāvji – C. Spintig, Rechtsanwalt, S. Pietzcker, Rechtsanwalt, B. Brandreth, Barrister)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, M. I. Industries, Inc.

   Ar Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 7. septembra rīkojumu apelācijas sūdzība ir atzīta par nepieņemamu.


title: Lieta C-494/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 14. augustā iesniedza Corte di Appello di Trento (Itālija) – Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR/Fabio Rossato, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 14. augustā iesniedza Corte di Appello di Trento (Itālija) – Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR/Fabio Rossato, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti

   (Lieta C-494/17)
   (2017/C 374/26)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte di Appello di Trento

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR

      Pretapelācijas sūdzības iesniedzējs: Fabio Rossato

      Atbildētāja apelācijas instancē: Conservatorio di Musica F.A. Bonporti

      Prejudiciālais jautājums

   Vai 5. klauzulas 1. punkts UNICE, CEEP un EAK noslēgtajā Pamatnolīgumā par darbu uz noteiktu laiku, kas pievienots Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvai 1999/70/EK (1), ir interpretējams tādējādi, ka tas liedz piemērot Itālijas 2015. gada Likuma Nr. 107 1. panta 95., 131. un 132. punktu, kuros skolotāju – pagaidu darba ņēmēju darba attiecību stabilizācija nākotnē bez atpakaļejoša spēka un bez kaitējuma atlīdzības ir paredzēta kā samērīgs, pietiekami enerģisks un atturošs pasākums, lai garantētu Pamatnolīguma normu pilnīgu efektivitāti saistībā ar šī Pamatnolīguma pārkāpumu, kas izdarīts, ļaunprātīgi atkārtoti noslēdzot līgumus uz noteiktu laiku laikposmā pirms tā laikposma, kad norādītajās tiesību normās minētajiem pasākumiem ir jāsāk radīt sekas?

      (1)  Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīva 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.).


title: Lieta C-331/15 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 7. septembra spriedums – Francijas Republika/Carl Schlyter, Eiropas Komisija, Somijas Republika, Zviedrijas Republika Apelācija — Sabiedrības tiesības piekļūt Eiropas Savienības iestāžu dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — 4. panta 2. punkta trešais ievilkums — Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem — Izmeklēšanas mērķu aizsardzība — Direktīva 98/34/EK — 8. un 9. pants — Komisijas sīki izstrādātais atzinums par tehnisko noteikumu projektu — Piekļuves atteikums

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/2

         Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 7. septembra spriedums – Francijas Republika/Carl Schlyter, Eiropas Komisija, Somijas Republika, Zviedrijas Republika
   (Lieta C-331/15 P) (1)

   (Apelācija - Sabiedrības tiesības piekļūt Eiropas Savienības iestāžu dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - 4. panta 2. punkta trešais ievilkums - Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem - Izmeklēšanas mērķu aizsardzība - Direktīva 98/34/EK - 8. un 9. pants - Komisijas sīki izstrādātais atzinums par tehnisko noteikumu projektu - Piekļuves atteikums)
   (2017/C 374/03)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Francijas Republika (pārstāvji – D. Colas, G. de Bergues, B. Fodda un F. Fize)

      Persona, kas iestājusies lietā apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil un D. Hadroušek)

      Pārējie lietas dalībnieki: Carl Schlyter (pārstāvji – S. Schubert, Rechtsanwalt, un O. W. Brouwer, advocaat), Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Baquero Cruz, A. Tokár un F. Clotuche-Duvieusart), Somijas Republika (pārstāvis – S. Hartikainen), Zviedrijas Republika (pārstāvji – C. Meyer-Seitz, N. Otte Widgren, U. Persson, A. Falk, E. Karlsson un L. Swedenborg)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Francijas Republika, Carl Schlyter un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus paši;

               3)

               Čehijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

               4)

               Somijas Republika un Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 311, 21.9.2015.


title: Lieta T-454/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 22. septembra spriedums – Arrigoni/EUIPO – Arrigoni Battista (“Arrigoni Valtaleggio”) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — Grafiska preču zīme “Arrigoni Valtaleggio” — Agrāka valsts grafiska preču zīme “ARRIGONI” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punkts

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/33

         Vispārējās tiesas 2017. gada 22. septembra spriedums – Arrigoni/EUIPO – Arrigoni Battista (“Arrigoni Valtaleggio”)
   (Lieta T-454/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “Arrigoni Valtaleggio” - Agrāka valsts grafiska preču zīme “ARRIGONI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punkts)
   (2017/C 374/49)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Arrigoni SpA (Roma, Itālija) (pārstāvis – P. Di Gravio, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – L. Rampini)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Arrigoni Battista SpA (Bergame, Itālija) (pārstāvji – S. Verea, M. Balestriero un K. Muraro, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 19. maija lēmumu lietā R 2922/2014-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Arrigoni un Arrigoni Formaggi SpA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Arrigoni SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 364, 3.10.2016.


title: Lieta C-413/14 P: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 6. septembra spriedums – Intel Corp./Eiropas Komisija, Association for Competitive Technology, Inc., Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) Apelācija — LESD 102. pants — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Lojalitātes atlaides — Komisijas kompetence — Regula (EK) Nr. 1/2003 — 19. pants

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/2

         Tiesas (virspalāta) 2017. gada 6. septembra spriedums – Intel Corp./Eiropas Komisija, Association for Competitive Technology, Inc., Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)

   (Lieta C-413/14 P) (1)

   (Apelācija - LESD 102. pants - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Lojalitātes atlaides - Komisijas kompetence - Regula (EK) Nr. 1/2003 - 19. pants)
   (2017/C 374/02)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Intel Corp. (pārstāvji – D. Beard, QC, A. Parr un R. Mackenzie, solicitors)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Christoforou, V. Di Bucci, M. Kellerbauer un N. Khan), Association for Competitive Technology Inc. (pārstāvis – J.-F. Bellis, advokāts), Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2014. gada 12. jūnija spriedumu Intel/Komisija (T-286/09, EU:T:2014:547);

               2)

               lietu nodot atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 295, 10.11.2014.


title: Lieta T-582/17: Prasība, kas celta 2017. gada 22. augustā – Boshab u.c./Padome

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/41

         Prasība, kas celta 2017. gada 22. augustā – Boshab u.c./Padome
   (Lieta T-582/17)
   (2017/C 374/62)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Évariste Boshab (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) un 7 citi prasītāji (pārstāvji – P. Chansay-Wilmotte, A. Kalambay Ndaya un P. Okito Omole, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošiem attiecīgos ierobežojošos pasākumus, proti:

                           —

                           Padomes 2017. gada 29. maija Īstenošanas regulu (ES) 2017/904, ar kuru īsteno 9. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 1183/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku;

                           —

                           Padomes 2017. gada 29. maija Īstenošanas lēmums (KĀDP) 2017/905, ar ko īsteno Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji būtībā izvirza vienu vienīgu pamatu par to, ka apstrīdētie akti esot neprecīzi pamatoti un skaidri iekļaujot acīmredzamas kļūdas novērtējumā. Prasītāji uzskata, ka Padomes pret tiem noteiktie ierobežojošie pasākumi esot nepamatoti gan no faktu, gan no juridiskā viedokļa. Turklāt Padome esot pieļāvusi vairākus pārkāpumus, ar katru no kuriem būtu pamatota apstrīdēto aktu atcelšana.


title: Lieta T-779/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 28. septembra spriedums – Rühland/EUIPO – 8 seasons design (Lampa zvaigznes formā) Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo lampu zvaigznes formā — Agrāks Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Individuāls raksturs — Atšķirīgs kopējais iespaids — Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/45

         Vispārējās tiesas 2017. gada 28. septembra spriedums – Rühland/EUIPO – 8 seasons design (Lampa zvaigznes formā)
   (Lieta T-779/16) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo lampu zvaigznes formā - Agrāks Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Individuāls raksturs - Atšķirīgs kopējais iespaids - Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 382/55)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Lothar Rühland (Wendeburg, Vācija) (pārstāvji – H. P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus un J. Engberding, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – sākotnēji S. Hanne, pēc tam M. Fischer)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: 8 seasons design GmbH (Eschweiler, Vācija) (pārstāvis – A. Haberl, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2016. gada 8. jūlija lēmumu lietā R 878/2015-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp 8 seasons design un L. Rühland

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lothar Rühland atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 14, 16.1.2017.


title: Lieta T-789/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 21. septembra spriedums – InvoiceAuction B2B/EUIPO (“INVOICE AUCTION”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “INVOICE AUCTION” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/35

         Vispārējās tiesas 2017. gada 21. septembra spriedums – InvoiceAuction B2B/EUIPO (“INVOICE AUCTION”)
   (Lieta T-789/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “INVOICE AUCTION” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2017/C 374/52)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: InvoiceAuction B2B GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvis – C. Jonas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – D. Hanf)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 3. augusta lēmumu lietā R 2201/2015-1 attiecībā uz pieteikumu grafisku apzīmējumu “INVOICE AUCTION” reģistrēt kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               InvoiceAuction B2B GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 14, 16.1.2017.


title: Lieta C-409/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 18. oktobra spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton/Maria-Eleni Kalliri Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 76/207/EEK — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un darba jautājumos — Diskriminācija dzimuma dēļ — Konkurss uzņemšanai dalībvalsts policijas skolā — Šīs dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar ko visiem kandidātiem, kuri vēlas piedalīties šajā konkursā, tiek noteikta prasība par minimālo auguma garumu

text:
               11.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 424/10

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 18. oktobra spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton/Maria-Eleni Kalliri

   (Lieta C-409/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 76/207/EEK - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un darba jautājumos - Diskriminācija dzimuma dēļ - Konkurss uzņemšanai dalībvalsts policijas skolā - Šīs dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar ko visiem kandidātiem, kuri vēlas piedalīties šajā konkursā, tiek noteikta prasība par minimālo auguma garumu)
   (2017/C 424/13)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Symvoulio tis Epikrateias

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton

      Otra lietas dalībniece: Maria-Eleni Kalliri

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīvas 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/73/EK, tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka tās nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, ar kuru kandidātiem, kas vēlas piedalīties konkursā uzņemšanai šīs dalībvalsts policijas skolā, neatkarīgi no to dzimuma tiek noteikta prasība par minimālo auguma garumu, kam jābūt 1,70 m, ja ar šo tiesisko regulējumu tiek radīta nelabvēlīga situācija ievērojami lielākam skaitam sieviešu dzimuma personu salīdzinājumā ar vīriešu dzimuma personām un šis tiesiskais regulējums nešķiet ne piemērots, ne nepieciešams tā izvirzītā leģitīmā mērķa īstenošanai, par ko ir jāpārliecinās iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 392, 24.10.2016.


title: Lieta C-255/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Københavns Byret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Informācijas sniegšanas kārtība tehnisko standartu un noteikumu jomā — Valsts tiesību akts, kurā ir precizēts vai ieviests aizliegums piedāvāt azartspēles, izlozes un derības bez atļaujas un kurā ir ieviests neatļautu azartspēļu, izložu vai derību reklāmas aizliegums)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/11

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Københavns Byret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S

   (Lieta C-255/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Informācijas sniegšanas kārtība tehnisko standartu un noteikumu jomā - Valsts tiesību akts, kurā ir precizēts vai ieviests aizliegums piedāvāt azartspēles, izlozes un derības bez atļaujas un kurā ir ieviests neatļautu azartspēļu, izložu vai derību reklāmas aizliegums))
   (2018/C 072/13)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Københavns Byret

      Pamatlietas puses

      Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S

      Rezolutīvā daļa

   Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/48/EK, 1. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda valsts tiesību norma kā pamatlietā, kurā par azartspēļu, izložu vai derību piedāvāšanu bez atļaujas valsts teritorijā ir paredzēts kriminālsods, nav tehniskie noteikumi šīs tiesību normas izpratnē, kas ir pakļauti paziņošanas pienākumam saskaņā ar šīs direktīvas 8. panta 1. punktu. Turpretī tāda valsts tiesību norma kā pamatlietā, kurā par neatļautu azartspēļu, izložu vai derību reklāmu ir paredzēts kriminālsods, ir tehniskie noteikumi šīs tiesību normas izpratnē, kuri ir pakļauti paziņošanas pienākumam saskaņā ar minētās direktīvas 8. panta 1. punktu, jo no šīs valsts tiesību normas sagatavošanas darbiem skaidri izriet, ka tās priekšmets un mērķis ir paplašināt esošo reklāmas aizliegumu, attiecinot to arī uz tiešsaistes azartspēļu pakalpojumiem, bet tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 251, 11.7.2016.


title: Lieta C-696/17 P: Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 8. decembrī Alex SCI iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 10. oktobra rīkojumu lietā T-841/16 Alex/Komisija

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/28

         Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 8. decembrīAlex SCI iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 10. oktobra rīkojumu lietā T-841/16 Alex/Komisija
   (Lieta C-696/17 P)
   (2018/C 072/37)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Alex SCI (pārstāvis: J. Fouchet, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Prasījumi

               —

               Atcelt visu Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 10. oktobra rīkojumā noteikto, izņemot tajā atzīto Komisijas 2016. gada 21. septembra lēmuma apstrīdamo raksturu
               Izskatot lietu no jauna:

                           —

                           atcelt Eiropas Komisijas 2016. gada 21. septembra lēmumu;

                           —

                           atzīt par nelikumīgiem un ar kopējo tirgu nesaderīgiem atbalstus, kurus CABAB piešķīruši ERAF, Francijas valsts, Akvitānijas reģionālā padome un Atlantijas Pireneju ģenerālpadome;

                           —

                           piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesvedības izdevumus, tostarp advokāta honorāru EUR 5 000 apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   A.   Pieņemamība
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz apstiprināt Vispārējās tiesas nolēmumu par lēmuma apstrīdamo raksturu. 2016. gada 21. septembra vēstule ir apstrīdams akts LESD 263. panta 1. punkta izpratnē.
   Attiecībā uz Alex SCI locus standi un interesi celt prasību apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz grozīt Vispārējās tiesas rīkojumu. Tās situācija tirgū ir skarta LESD 263. panta 4. punkta izpratnē.
   B.   Par lietas būtību
   Pirmais pamats ir saistīts ar ārējo nelikumību pamatojuma trūkuma dēļ. 2016. gada 21. septembra lēmumā nav norādīts nekāds juridiskais pamats – nedz no tiesību aktiem, nedz no judikatūras izrietošs – kā rezultātā Alex SCI, ko pārstāv tās direktors, tikai ņemot vērā šī lēmuma formulējumu vien, šo lēmumu nespēj izprast. Lēmumā ir pieļauta arī ārējā nelikumība, jo tas ir ļoti vāji pamatots kā tiesību, tā faktu aspektā.
   Otrais pamats ir balstīts uz iekšējo nelikumību (valsts atbalsta pastāvēšana un nepaziņošana). Côte Basque–Adour aglomerācijas kopiena (CABAB) tās ekonomikas stratēģijas ietvaros vēlējās pārbūvēt “Technocité” teritoriju, kas izvietota Bayonne, lai izveidotu aeronavigācijas jomā specializētu platformu. Šim nolūkam tā lūdza ERAF, Francijas valstij, Akvitānijas reģionālajai padomei un Atlantijas Pireneju ģenerālpadomei līdzfinansējumu, katrai piešķirot EUR 1 000 000.
   Pirmkārt, tā kā ir izpildīti nosacījumi kvalificēšanai par valsts atbalstu, šīs summas ir nepaziņots valsts atbalsts, kas ir pretrunā LESD 108. pantam.
   Otrkārt, šīs summas nav saderīgas ar kopējo tirgu. Technocité projekts principā ir industriāla pakalpojumu platforma, kas specializējusies augsti attīstītu aeronavigācijas, kosmosa un iegulto sistēmu tehnoloģiju izstrādē. Šajā nozarē notiek spraiga konkurence. Šie atbalsti tādējādi ir pretrunā LESD 107. pantam.
   Visbeidzot, attiecībā uz vienošanos par atbalsta piešķiršanu neizpildi, ir jāatgādina, ka šo vienošanos mērķis ir finansēt projektu “Pôle aéronautique Technocité”, lai pārbūvētu teritoriju un izveidotu “platformu, kas specializēta augsti attīstītu aeronavigācijas, kosmosa un iegulto sistēmu tehnoloģiju izpētē un izstrādē”. Technocité zonā ietilpst dažāda rakstura darbības, kuras veic tādas nesaistītas sabiedrības kā Fidal, Avantis, Decra, Sepa, Trescal, KPMG, Capgemini u.c., proti, sabiedrības, kuras darbojas ar aeronavigāciju nesaistītās jomās.
   Noslēgumā, valsts atbalsts ir jāatceļ un izmaksātās summas jāuzdod atmaksāt [tostarp skat. Regulas Nr. 734/2013 (1) un Nr. 2988/95 (2), 4. panta 1. un 4. punkts; Francijas Valsts padome (CE), 1992. gada 2. jūnijs, Rec., 165. lpp.; CE, 1998. gada 6. novembris, Rec. 397. lpp.; Tiesas spriedums, 1996. gada 11. jūlijs, SFEI, C-39/94].

      (1)  Padomes Regula (ES) Nr. 734/2013 (2013. gada 22. jūlijs), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV 2013, L 204, 5. lpp.).

      (2)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV 1995, L 312, 1. lpp.).


title: Lieta C-434/15: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asociación Profesional Elite Taxi/Uber Systems Spain, SL (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 56. pants — LESD 58. panta 1. punkts — Pakalpojumi transporta jomā — Direktīva 2006/123/EK — Pakalpojumi iekšējā tirgū — Direktīva 2000/31/EK — Direktīva 98/34/EK — Informācijas sabiedrības pakalpojumi — Starpniecības pakalpojums, kas ar viedtālruņa lietotnes palīdzību ļauj par samaksu savienot neprofesionālus autovadītājus, kas izmanto savu transportlīdzekli, ar personām, kuras vēlas pārvietoties pilsētā — Prasība saņemt atļauju)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/2

         Tiesas (virspalāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asociación Profesional Elite Taxi/Uber Systems Spain, SL

   (Lieta C-434/15) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 56. pants - LESD 58. panta 1. punkts - Pakalpojumi transporta jomā - Direktīva 2006/123/EK - Pakalpojumi iekšējā tirgū - Direktīva 2000/31/EK - Direktīva 98/34/EK - Informācijas sabiedrības pakalpojumi - Starpniecības pakalpojums, kas ar viedtālruņa lietotnes palīdzību ļauj par samaksu savienot neprofesionālus autovadītājus, kas izmanto savu transportlīdzekli, ar personām, kuras vēlas pārvietoties pilsētā - Prasība saņemt atļauju))
   (2018/C 072/02)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Asociación Profesional Elite Taxi

      Atbildētāja: Uber Systems Spain, SL

      Rezolutīvā daļa

   LESD 56. pants, lasot to kopsakarā ar LESD 58. panta 1. punktu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū 2. panta 2. punkta d) apakšpunkts un Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/48/EK, 1. panta 2. punkts, uz kuru ir atsauce Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīvas 2000/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) 2. panta a) punktā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds starpniecības pakalpojums kā pamatlietā aplūkotais, ko veido ar viedtālruņa lietotnes palīdzību par samaksu veikta neprofesionālu autovadītāju, kas izmanto savu transportlīdzekli, savienošana ar personām, kuras vēlas pārvietoties pilsētā, ir jāuzskata par nedalāmi saistītu ar pārvadājumu pakalpojumu un tādu, kas tādēļ ir kvalificējams par “pakalpojumu transporta jomā” LESD 58. panta 1. punkta izpratnē. Tādējādi šāds pakalpojums ir izslēdzams no LESD 56. panta, Direktīvas 2006/123, kā arī Direktīvas 2000/31 piemērošanas jomas.

      (1)  OV C 363, 3.11.2015.


title: Lieta C-434/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Peter Nowak/Data Protection Commissioner (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi — Direktīva 95/46/EK — 2. panta a) punkts — Jēdziens “personas dati” — Rakstiskas atbildes, kuras eksaminējamā persona sniegusi profesionālās kvalifikācijas eksāmenā — Eksaminētāja piezīmes par šīm atbildēm — 12. panta a) un b) punkts — Datu subjekta piekļuves un labojumu veikšanas tiesību apjoms)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/20

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Peter Nowak/Data Protection Commissioner

   (Lieta C-434/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi - Direktīva 95/46/EK - 2. panta a) punkts - Jēdziens “personas dati” - Rakstiskas atbildes, kuras eksaminējamā persona sniegusi profesionālās kvalifikācijas eksāmenā - Eksaminētāja piezīmes par šīm atbildēm - 12. panta a) un b) punkts - Datu subjekta piekļuves un labojumu veikšanas tiesību apjoms))
   (2018/C 072/25)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Supreme Court

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Peter Nowak

      Atbildētājs: Data Protection Commissioner

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 2. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka – tādos apstākļos kā pamatlietā esošie – rakstiskās atbildes, ko eksaminējamā persona sniegusi profesionālās kvalifikācijas eksāmenā, un jebkādas eksaminētāja piezīmes par šīm atbildēm ir personas dati šīs tiesību normas izpratnē.

      (1)  OV C 364, 3.10.2016.


title: Lieta C-14/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 5. janvārī Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2017. gada 14. novembra spriedumu lietā T-831/14 Alfamicro/Komisija

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/29

         Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 5. janvārīAlfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2017. gada 14. novembra spriedumu lietā T-831/14 Alfamicro/Komisija
   (Lieta C-14/18 P)
   (2018/C 072/38)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. (pārstāvji: G. Gentil Anastácio un D. Pirra Xarepe, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Prasījumi

               —

               Atcelt Vispārējās tiesas 2017. gada 14. novembrī lietā T-831/14 taisīto spriedumu;

               —

               lietu nodot atpakaļ Vispārējai tiesai, lai tā spriež saskaņā ar LESD 263. pantu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               —

                  Alfamicro nepiekrīt interpretācijai, ko veikusi Vispārējā tiesa, noraidot šīs sabiedrības celto prasību un piespriežot tai maksāt Eiropas Komisijai 277 849,93 EUR, šai summai pieskaitot nokavējuma procentus EUR 26,88 apmērā par katru nokavēto dienu. Alfamicro uzskata, ka Vispārējai tiesai bija jāspriež, balstoties nevis uz LESD 272. pantu, bet gan uz LESD 263. pantu. Turklāt Alfamicro norāda, ka Komisija tāpat kā Vispārējā tiesa savā lēmumā, kas ir administratīvs lēmums, neesot ievērojusi samērīguma, labticības un tiesiskās noteiktības principus.

               —

                  Alfamicro uzskata, ka gan Komisijas 2014. gada 28. oktobra vēstules analīze, gan konteksts liecina par to, ka šī vēstule ir akts par administratīva rakstura lēmumu, proti, administratīvs lēmums. Veids, kādā tā ir formulēta, tas, ka tā ir pamatota ar Revīzijas palātas revīziju, tas, ka Komisija esot revīzijā izdarītos secinājumus attiecinājusi uz citiem nolīgumiem, kuros prasītāja ir bijusi līgumslēdzēja puse, kā arī Komisijas pieņemtie ieskaita akti ir pamats secinājumam, ka runa ir par administratīvu lēmumu. Vispārējās tiesas spriedums, kurā ir atspoguļota interpretācija, saskaņā ar kuru celtā prasība ir deklaratīva, nevis prasība par administratīvā lēmuma atcelšanu, ārkārtīgi ierobežo prasītājas tiesības uz aizstāvību. Alfamicro arī uzskata, ka Vispārējā tiesa ir nopietni pārkāpusi pušu līdztiesības principu un līgumiskā līdzsvara principu.

               —

               Atsakot vairāk nekā 93 % no dotācijas, par kuru bija panākta vienošanās ar prasītāju, Komisija nav veikusi piemērotus pasākumus, kas tai bija jāveic saskaņā ar dotāciju nolīgumu, un tādējādi ir pārkāpusi samērīguma principu. Nesankcionēdama šādu Komisijas rīcību, Vispārējā tiesa ne vien nav ievērojusi, bet ir arī pārkāpusi samērīguma principu. Turklāt, ja Komisija tai vietā, lai veiktu piemērotus pasākumus, veic neadekvātus un patvaļīgus pasākumus, tas noved pie tiesiskās noteiktības zuduma. Pieļaudama Komisijas rīcību, Vispārējā tiesa tādējādi ir pārkāpusi arī tiesiskās noteiktības principu.


title: Lieta T-816/17: Prasība, kas celta 2017. gada 14. decembrī – Luksemburga/Komisija

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/38

         Prasība, kas celta 2017. gada 14. decembrī – Luksemburga/Komisija
   (Lieta T-816/17)
   (2018/C 072/49)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvji: D. Holderer, pārstāvis, D. Waelbroeck un A. Steichen, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt šo prasības pieteikumu par pieņemamu un pamatotu;

               —

               pirmkārt, atcelt Komisijas 2017. gada 4. oktobra lēmumu attiecībā uz valsts atbalstu SA.38944, ko Luksemburga esot piešķīrusi Amazon;

               —

               pakārtoti, atcelt Komisijas 2017. gada 4. oktobra lēmumu attiecībā uz valsts atbalstu SA.38944, ko Luksemburga esot piešķīrusi Amazon, daļā, ar ko ir uzdots šo atbalstu atgūt;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu, kuram ir trīs daļas, tiek apgalvots, ka esot pieļauts LESD 170. panta pārkāpums, jo Komisija neesot konstatējusi priekšrocību esamību attiecībā uz Amazon EU S.à.r.l (turpmāk tekstā – “LuxOpCO”).

                           —

                           Pirmajā daļā ir apgalvots, ka nedz sākotnējā, nedz 2011. gadā atjaunotā lēmuma piemērošana neesot radījusi nekādas priekšrocības, jo maksa, ko trešā persona maksātu par nemateriālā īpašuma licenci, pārsniegtu summu kuru LuxOpCo samaksāja Amazon Europe Holding Technologies SCS (turpmāk tekstā – “LuxSCS”) saskaņā ar licences līgumu. Prasītāja uzskata, ka Komisijas 2017. gada 4. oktobra lēmumā attiecībā uz valsts atbalstu SA.38944, ko Luksemburga esot piešķīrusi Amazon (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”) esot nepamatoti apgalvots, ka LuxOpCo veiktais maksājums nav atbildis cenai pilnīgas konkurences apstākļos.

                           —

                           Otrajā daļā ir apgalvots, ka apstrīdētā lēmuma analīzē ir pieļautas acīmredzamas kļūdas faktos un tiesību piemērošanā saistībā ar darījumu tīrās peļņas metodes it kā nepareizo piemērošanu sākotnējā lēmumā, un tas attiecoties gan uz izraudzītajām pārbaudītajām pusēm, gan minētās metodes parametru piemērošanu.

                           —

                           Saskaņā ar trešajā daļā apgalvoto tieši Komisijas aprēķinātā darījuma cena apstrīdētajā lēmumā izraisītu sekas, kas būtu acīmredzami pretrunā pilnīgas konkurences principam.

               2.

               Ar otro pamatu, kuram ir divas daļas, tiek apgalvots, ka esot pieļauts LESD 107. panta pārkāpums, jo Komisija neesot konstatējusi sākotnējā lēmuma selektīvo raksturu.

                           —

                           Pirmajā daļā ir apgalvots, ka Komisija esot nepamatoti prezumējusi to, ka sākotnējais lēmums esot selektīvs, lai gan saskaņā ar judikatūru Komisija nedrīkstot izsecināt selektivitāti, balstoties uz priekšrocības esamību, bet tai savā selektīvā rakstura analīzē obligāti esot bijis vispirms jānosaka piemērojamo atsauces sistēmu un pēc tam jākonstatē atkāpes no minētās atsauces sistēmas.

                           —

                           Otrajā daļā ir norādīts, ka Komisija ar saviem papildu apsvērumiem neesot pierādījusi apgalvotā atbalsta it kā selektīvo raksturu. Šie abi papildu konstatējumi par selektīvo raksturu esot acīmredzami nepamatoti, jo Komisija esot kļūdījusies attiecībā uz atsauču sistēmām un katrā ziņā neesot pierādījusi atkāpi no tām.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauts LESD 4. un 5. panta pārkāpums, jo Komisija slēptā veidā esot veikusi nodokļu saskaņošanu, uzspiežot savu viedokli par “pareizo” cenu, kas LuxOpCo būtu bijusi jāmaksā LuxSCS saskaņā ar attiecīgo licences līgumu. Šajā ziņā prasītāja uzskata, ka Komisija esot manipulējusi ar tiesību aktiem valsts atbalsta jomā, lai slēptā veidā veiktu nodokļu saskaņošanu attiecībā uz darījuma cenu, tādējādi neievērojot dalībvalstu ekskluzīvo kompetenci tiešo nodokļu jomā.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauts Regulas 2015/1589 un tiesību uz aizstāvību pārkāpums, jo Komisija esot pārkāpusi tiesības uz aizstāvību, pieņemdama lēmumu, ar kuru tā īsi ir noraidījusi Amazon sniegtos ex post pierādījumus, un par kura galveno argumentu, – proti, darījumu tīrās peļņas metodes noteikšanai nepieciešamo pārbaudāmo pušu kļūdaino izvēli, – ne Luksemburgas Lielhercogistei, ne Amazon iepriekš nav bijis iespējams sniegt savus apsvērumus.

               5.

               Ar piekto pamatu pakārtoti tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi Regulas 2015/1589 16. pantu, jo atbalsta atgūšana būtu nesaderīga ar tiesiskās noteiktības principu, ņemot vērā gan Luksemburgas Lielhercogistes labticību, piemērojot darījuma cenu, gan to, ka darījuma cenas noteikšanas jaunā metode, kuru Komisija piemēro apstrīdētajā lēmumā, ir neparedzama.


title: Lieta T-76/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 18. janvāra spriedums – Kenup Foundation u.c./EIT (“Pētniecība un tehnoloģiju attīstība — EIT — Pētniecības un inovāciju pamatprogramma “Apvārsnis 2020” — Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus zināšanu un inovāciju kopienas noteikšanai — Prasītāju piedāvājuma noraidīšana — Regula (EK) Nr. 294/2008 — Regula (ES) Nr. 1290/2013 — Prettiesiska pilnvaru deleģēšana”)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/31

         Vispārējās tiesas 2018. gada 18. janvāra spriedums – Kenup Foundation u.c./EIT

   (Lieta T-76/15) (1)

   ((“Pētniecība un tehnoloģiju attīstība - EIT - Pētniecības un inovāciju pamatprogramma “Apvārsnis 2020” - Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus zināšanu un inovāciju kopienas noteikšanai - Prasītāju piedāvājuma noraidīšana - Regula (EK) Nr. 294/2008 - Regula (ES) Nr. 1290/2013 - Prettiesiska pilnvaru deleģēšana”))
   (2018/C 072/39)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Kenup Foundation (Kalkara, Malta), Candena GmbH (Līneburga, Vācija), CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (Ajdovščina, Slovēnija), Evotec AG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: sākotnēji U. Soltész, C. Wagner, H. Weiß un A. Richter, vēlāk U. Soltész, H. Weiß un A. Richter, un visbeidzot – U. Soltész un H. Weiß, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts (EIT) (pārstāvis: M. Kern, kam palīdz P. de Bandt un M. Gherghinaru, advokāti)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Maltas Republika (pārstāvis: E. Perici Calascione, advokāts) un Stiftung Universität Lüneburg (pārstāvis: F. Oehl, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt 2014. gada 9. decembra lēmumus, kuru saturs ir paziņots ar 2014. gada 10. decembra vēstuli un ar kuriem EIT ir noteicis zināšanu un inovāciju kopienu (ZIK) “Inovācija veselīga dzīvesveida un aktīvas novecošanas veicināšanai” un noraidījis konsorcija Kenup piedāvājumu.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Atcelt 2014. gada 9. decembra lēmumus, kuru saturs tika paziņots ar 2014. gada 10. decembra vēstuli un ar kuriem EIT ir noteicis zināšanu un inovāciju kopienu (ZIK) “Inovācija veselīga dzīvesveida un aktīvas novecošanas veicināšanai” un noraidījis konsorcija Kenup piedāvājumu.

               2)

               EIT sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Kenup Foundation, Candena GmbH, CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo un Evotec AG tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 146, 4.5.2015.


title: Lieta T-819/17: Prasība, kas celta 2017. gada 18. decembrī – Sierra/EUIPO

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/39

         Prasība, kas celta 2017. gada 18. decembrī – Sierra/EUIPO

   (Lieta T-819/17)
   (2018/C 072/50)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mercedes Sierra (Alikante, Spānija) (pārstāvis: E. Fontes Vila, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

      Prasījumi

   Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu, lai atbildētājai tiktu piespriests no prasītājas “Appraisal Report” [novērtējuma ziņojuma] par 2006. gadu izslēgt visus pārmetumus attiecībā uz minētās prasītājas komunicēšanas stilu, jo runa esot par nepatiesām norādēm un personas pamattiesību brīvi paust savas domas un viedokļus apdraudējumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret EUIPO lēmumu, kas ir pieņemts ikgadēja profesionālā novērtējuma prasītājas darba vietā par 2016. gadu procesā.
   Konkrēti, prasītāja prasa, lai no “Appraisal Report” tiktu izslēgti noteikti vērtējumi.
   Lai pamatotu savu prasību, prasītāja atsaucas uz savām tiesībām brīvi paust savus uzskatus saistībā ar EUIPO, nebaudoties no represijām šādas rīcības rezultātā.
   Minētā lietas dalībniece uzskata, ka esot pārkāptas tās tiesības uz vārda brīvību, un norāda, ka motīvs, lai pamatotu lēmumu nesniegt ierēdnei priekšrocības formā, kura būtu bijusi pienācīga, vērtējot viņas apņēmību, kvalitāti un atdevi, nostādot viņu stāvoklī, kurā viņai ir liegtas aizstāvības iespējas.


title: Lieta T-747/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 16. janvāra spriedums – EDF/Komisija (Valsts atbalsts — Francijas iestāžu EDF piešķirtais atbalsts — No aplikšanas ar nodokli atbrīvotu finanšu rezervju pārkvalificēšana par kapitālieguldījumiem nolūkā atjaunot vispārīgo apgādes tīklu — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Res judicata spēks — Privātā ieguldītāja kritērijs)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/32

         Vispārējās tiesas 2018. gada 16. janvāra spriedums – EDF/Komisija
   (Lieta T-747/15) (1)

   ((Valsts atbalsts - Francijas iestāžu EDF piešķirtais atbalsts - No aplikšanas ar nodokli atbrīvotu finanšu rezervju pārkvalificēšana par kapitālieguldījumiem nolūkā atjaunot vispārīgo apgādes tīklu - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Res judicata spēks - Privātā ieguldītāja kritērijs))
   (2018/C 072/40)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Électricité de France (EDF) (Parīze, Francija) (pārstāvis: M. Debroux, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: É. Gippini Fournier, B. Stromsky un D. Recchia)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji – sākotnēji G. de Bergues, D. Colas un J. Bousin, vēlāk D. Colas un J. Bousi)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt 1.–5. pantu Komisijas 2015. gada 22. jūlija Lēmumā (ES) 2016/154 par valsts atbalstu SA.13869 (C 68/2002) (ex NN 80/2002), ko Francija sniegusi EDF: no aplikšanas ar nodokli atbrīvotu finanšu rezervju pārkvalificēšana par kapitālieguldījumiem nolūkā atjaunot vispārīgo apgādes tīklu (OV L 34, 10.2.2016., 152. lpp.).

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Électricité de France (EDF) segt savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzināt Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, izņemot tos, kuri radušies Eiropas Komisijai sakarā ar Francijas Republikas iestāšanos lietā.

               3)

               Francijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus, kas radušies saistībā ar tās iestāšanos lietā.

      (1)  OV C 78, 29.2.2016.


title: Lieta C-442/16: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Court of Appeal (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Florea Gusa/Minister for Social Protection, Irlande, Attorney General (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2004/38/EK — Persona, kura ir izbeigusi darbību kā pašnodarbināta persona — Pašnodarbinātas personas statusa saglabāšana — Uzturēšanās tiesības — Dalībvalsts tiesību akti, ar ko nosaka, ka darba meklētāja pabalstu var piešķirt vienīgi personām, kurām ir uzturēšanās tiesības šīs dalībvalsts teritorijā)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/20

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Court of Appeal (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Florea Gusa/Minister for Social Protection, Irlande, Attorney General

   (Lieta C-442/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2004/38/EK - Persona, kura ir izbeigusi darbību kā pašnodarbināta persona - Pašnodarbinātas personas statusa saglabāšana - Uzturēšanās tiesības - Dalībvalsts tiesību akti, ar ko nosaka, ka darba meklētāja pabalstu var piešķirt vienīgi personām, kurām ir uzturēšanās tiesības šīs dalībvalsts teritorijā))
   (2018/C 072/26)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Florea Gusa

      Atbildētāji: Minister for Social Protection, Īrija, Attorney General

      Rezolutīvā daļa

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 7. panta 3. punkts b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pašnodarbinātas personas statusu šīs direktīvas 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē saglabā dalībvalsts pilsonis, kurš ir likumīgi uzturējies un strādājis kā pašnodarbināta persona kādā citā dalībvalstī aptuveni četrus gadus un pēc tam ir izbeidzis šo darbību no savas gribas neatkarīgu apstākļu izraisīta darba trūkuma dēļ – kas ir pienācīgi konstatēts – un ir reģistrējies kā darba meklētājs šīs dalībvalsts kompetentajā nodarbinātības dienestā.

      (1)  OV C 383, 17.10.2016.


title: Lieta T-68/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 17. janvāra spriedums – Deichmann/EUIPO – Munich (Krusta uz sporta kurpes sāniem attēls) (Eiropas Savienības preču zīme — Atcelšanas process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas attēlo krustu uz sporta kurpes sāniem — Pozīcijas preču zīme — Preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 18. panta 1. punkts un 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts))

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/32

         Vispārējās tiesas 2018. gada 17. janvāra spriedums – Deichmann/EUIPO – Munich (Krusta uz sporta kurpes sāniem attēls)
   (Lieta T-68/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas attēlo krustu uz sporta kurpes sāniem - Pozīcijas preču zīme - Preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 18. panta 1. punkts un 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts)))
   (2018/C 072/41)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deichmann SE (Essen, Vācija) (pārstāvis: C. Onken, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Gája)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Munich, SL (Capellades, Spānija) (pārstāvji: J. Güell Serra un M. del Mar Guix Vilanova, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 4. decembra lēmumu lietā R 2345/2014-4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Deichmann un Munich.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Deichmann SE atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Munich, SL tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 111, 29.3.2016.


title: Lieta C-462/16: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Finanzamt Bingen-Alzey/Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Direktīva 2006/112/EK — 90. panta 1. punkts — Cenas samazinājums saskaņā ar dalībvalstu paredzētajiem nosacījumiem — Nodokļa bāzes samazināšana — 1996. gada 24. oktobra spriedumā Elida Gibbs (C-317/94, EU:C:1996:400) definētie principi — Privātās veselības apdrošināšanas iestādēm piešķirtas atlaides)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/21

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Finanzamt Bingen-Alzey/Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

   (Lieta C-462/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 90. panta 1. punkts - Cenas samazinājums saskaņā ar dalībvalstu paredzētajiem nosacījumiem - Nodokļa bāzes samazināšana - 1996. gada 24. oktobra spriedumā Elida Gibbs (C-317/94, EU:C:1996:400) definētie principi - Privātās veselības apdrošināšanas iestādēm piešķirtas atlaides))
   (2018/C 072/27)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Finanzamt Bingen-Alzey

      Atbildētāja: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

      Rezolutīvā daļa

   Ievērojot principus, ko Eiropas Savienības Tiesa ir definējusi 1996. gada 24. oktobra spriedumā Elida Gibbs (C-317/94, EU:C:1996:400, 28. un 31. punkts) attiecībā uz PVN bāzes noteikšanu un attiecībā uz vienlīdzīgas attieksmes principu Savienības tiesībās, Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 90. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atlaide, ko atbilstoši valsts tiesību aktiem farmācijas uzņēmums ir piešķīris privātās veselības apdrošināšanas uzņēmumam, šī panta izpratnē izraisa nodokļa bāzes samazinājumu par labu šim farmācijas uzņēmumam, ja farmaceitisko produktu piegādes tiek veiktas ar vairumtirgotāju starpniecību aptiekām, kas veic šīs piegādes personām, kuras ir apdrošinātas privātā veselības apdrošināšanā, kas atmaksā tajā apdrošinātajām personām farmaceitisko produktu pirkuma cenu.

      (1)  OV C 402, 31.10.2016.


title: Lieta T-204/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 16. janvāra spriedums – Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (“METABOX”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “METABOX” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības un valsts vārdiskas preču zīmes “META4” un agrākas Eiropas Savienības un valsts grafiskas preču zīmes “meta4” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Apzīmējumu līdzība — Sajaukšanas iespēja)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/33

         Vispārējās tiesas 2018. gada 16. janvāra spriedums – Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (“METABOX”)
   (Lieta T-204/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “METABOX” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības un valsts vārdiskas preču zīmes “META4” un agrākas Eiropas Savienības un valsts grafiskas preču zīmes “meta4” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Apzīmējumu līdzība - Sajaukšanas iespēja))
   (2018/C 072/42)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sun Media Ltd (Honkonga, Ķīna) (pārstāvis: A. Schnider, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Bonne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Spānija) (pārstāvis: I. Temiño Ceniceros, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 8. februāra lēmumu lietā R 307/2015-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Meta4 Spain un Sun Media.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Sun Media Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 232, 27.6.2016.


title: Lieta C-268/16 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums – Binca Seafoods GmbH/Eiropas Komisija (Apelācija — Regula (EK) Nr. 834/2007 — Bioloģisko produktu ražošana un marķēšana — Regula (EK) Nr. 889/2008 — Īstenošanas regula (ES) Nr. 1358/2014 — Interese celt prasību — Jēdziens “personīgais labums”)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/11

         Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums – Binca Seafoods GmbH/Eiropas Komisija
   (Lieta C-268/16 P) (1)

   ((Apelācija - Regula (EK) Nr. 834/2007 - Bioloģisko produktu ražošana un marķēšana - Regula (EK) Nr. 889/2008 - Īstenošanas regula (ES) Nr. 1358/2014 - Interese celt prasību - Jēdziens “personīgais labums”))
   (2018/C 072/14)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Binca Seafoods GmbH (pārstāvis: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Lewis, G. von Rintelen un K. Walkerová)

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2016. gada 11. marta rīkojumu Binca Seafoods/Komisija (T-94/15, nav publicēts, EU:T:2016:164).

               2)

               Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai.

               3)

               Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 279, 01.08.2016.


title: Lieta T-273/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 16. janvāra spriedums – Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (“METAPORN”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “METAPORN” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības un valsts vārdiskas preču zīmes “META4” un agrāka grafiska preču zīme “meta4” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Pakalpojumu līdzība — Jēdziens “papildu pakalpojumi” — Apzīmējumu līdzība — Sajaukšanas iespēja)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/34

         Vispārējās tiesas 2018. gada 16. janvāra spriedums – Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (“METAPORN”)
   (Lieta T-273/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “METAPORN” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības un valsts vārdiskas preču zīmes “META4” un agrāka grafiska preču zīme “meta4” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Pakalpojumu līdzība - Jēdziens “papildu pakalpojumi” - Apzīmējumu līdzība - Sajaukšanas iespēja))
   (2018/C 072/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sun Media Ltd (Honkonga, Ķīna) (pārstāvis: A. Schnider, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Bonne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Spānija) (pārstāvis: I. Temiño Ceniceros, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 3. marta lēmumu apvienotajās lietās R 653/2015-2 et R 674/2015-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Meta4 Spain un Sun Media.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Sun Media Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 270, 25.7.2016.


title: Lieta C-467/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Amtsgericht Stuttgart (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Brigitte Schlömp/Landratsamt Schwäbisch Hall (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās — Lugāno II konvencija — Lis pendens — “Tiesas” jēdziens — Par samierināšanas procedūru, kas īstenojama pirms katras tiesvedības, atbildīgā samierināšanas iestāde Šveices tiesībās)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/22

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Amtsgericht Stuttgart (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Brigitte Schlömp/Landratsamt Schwäbisch Hall

   (Lieta C-467/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās - Lugāno II konvencija - Lis pendens - “Tiesas” jēdziens - Par samierināšanas procedūru, kas īstenojama pirms katras tiesvedības, atbildīgā samierināšanas iestāde Šveices tiesībās))
   (2018/C 072/28)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Stuttgart

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Brigitte Schlömp

      Atbildētāja: Landratsamt Schwäbisch Hall

      Rezolutīvā daļa

   Konvencijas par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās, kura parakstīta 2007. gada 30. oktobrī un kuras noslēgšana Kopienas vārdā ir apstiprināta ar Padomes 2008. gada 27. novembra Lēmumu 2009/430/EK, 27. un 30. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka lis pendens gadījumā datums, kurā ir uzsākta obligāta samierināšanas procedūra saskaņā ar Šveices tiesību normām izveidotā samierināšanas iestādē, ir uzskatāms par datumu, kurā prasība ir celta “tiesā”.

      (1)  OV C 428, 21.11.2016.


title: Lieta T-398/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 16. janvāra spriedums – Starbucks/EUIPO – Nersesyan (“COFFEE ROCKS”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “COFFEE ROCKS” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “STARBUCKS COFFEE” — Relatīvs atteikuma pamats — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/34

         Vispārējās tiesas 2018. gada 16. janvāra spriedums – Starbucks/EUIPO – Nersesyan (“COFFEE ROCKS”)
   (Lieta T-398/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “COFFEE ROCKS” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “STARBUCKS COFFEE” - Relatīvs atteikuma pamats - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts))
   (2018/C 072/44)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Starbucks Corp. (Sietla, Vašingtona, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: J. Schmitt, advokāts, un I. Fowler, solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo un A. Kusturovic)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Hasmik Nersesyan (Borgloon, Beļģija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 26. maija lēmumu lietā R 559/2015-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Starbucks Corp. un Hasmik Nersesyan.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 24. maija lēmumu lietā R 559/2015-4.

               2)

               EUIPO atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 335, 12.9.2016.


title: Lieta T-823/17: Prasība, kas celta 2017. gada 20. decembrī – Etnia Dreams/EUIPO – Poisson (“Etnik”)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/40

         Prasība, kas celta 2017. gada 20. decembrī – Etnia Dreams/EUIPO – Poisson (“Etnik”)
   (Lieta T-823/17)
   (2018/C 072/51)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Etnia Dreams, SL (Valensija, Spānija) (pārstāvis: P. Gago Comes, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Serge Poisson (Limal, Beļģija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Etnik” – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 721 301

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 19. oktobra lēmums lietā R 880/2017-4

      Prasījumi

   Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu apmierināt šo prasību tā, lai līdz ar to tiktu pieņemts jauns lēmums, kurā iebildumi Nr. B 2 791 229 tiktu atzīti par pieņemamiem, un tādējādi, veicot vajadzīgās procesuālās darbības, tiktu noraidīts Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 15 721 301 “Etnik” reģistrācijas pieteikums attiecībā uz 3. un 35. klasi saskaņā ar Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu tāpēc, ka pastāv sajaukšanas iespēja ar Etnia Dreams S.L. piederošo Kopienas preču zīmi Nr. 11 017 241.

      Izvirzītie pamati

               —

               Iebildumu pamatojumam tiek skaidri norādīts uz Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

               —

               Atbildētājai būtu bijis jāpiemēro Regulas Nr. 2868/95 17. noteikuma 3. un 4. punkta beigu daļa un tādējādi būtu bijis jāpaziņo par trūkumu tālab, lai tas tiktu novērsts divu mēnešu laikā.

               —

               Regulas Nr. 207/2009 41. un 42. panta pārkāpums.

               —

               Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 10., 41. un 47. panta, kā arī 48. panta 2. punkta pārkāpums.

               —

               Labticības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principu pārkāpums.


title: Lieta T-630/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 16. janvāra spriedums – Dehtochema Bitumat/ECHA (REACH — Maksājums par vielas reģistrāciju — Samazinājums, kas piešķirts MVU — Ieteikums 2003/361/EK — Saistītā uzņēmuma jēdziens — “Nepareizas uzņēmuma lieluma deklarācijas” iesniegšana — Piemērojamā administratīvā maksājuma apmēra samazinājums par 50 % — ECHA kompetence — Vielas ražošanas izbeigšana)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/35

         Vispārējās tiesas 2018. gada 16. janvāra spriedums – Dehtochema Bitumat/ECHA

   (Lieta T-630/16) (1)

   ((REACH - Maksājums par vielas reģistrāciju - Samazinājums, kas piešķirts MVU - Ieteikums 2003/361/EK - Saistītā uzņēmuma jēdziens - “Nepareizas uzņēmuma lieluma deklarācijas” iesniegšana - Piemērojamā administratīvā maksājuma apmēra samazinājums par 50 % - ECHA kompetence - Vielas ražošanas izbeigšana))
   (2018/C 072/45)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dehtochema Bitumat s. r. o. (Bělá pod Bezdězem, Čehijas Republika) (pārstāvji: P. Holý, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji: sākotnēji J.-P. Trnka, E. Maurage un M. Heikkilä, vēlāk J.-P. Trnka un M. Heikkilä)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt ECHA2016. gada 7. jūlija Lēmumu SME(2016) 3038, kurā ir konstatēts, ka prasītāja nav izpildījusi nosacījumus, lai saņemtu tā maksājuma samazinājumu, kas ir paredzēts vidējiem uzņēmumiem, un ar kuru tai uzlikts administratīvs maksājums.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Pieteikumu par Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) 2016. gada 7. jūlija Lēmuma SME(2016) 3038 izpildes apturēšanu noraidīt kā nepieņemamu.

               2)

               Prasību pārējā daļā noraidīt.

               3)

               Dehtochema Bitumat s. r. o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 402, 31.10.2016.


title: Lieta C-521/15: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 20. decembra spriedums – Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Īstenošanas lēmums (ES) 2015/1289 — Naudas soda piemērošana dalībvalstij saistībā ar eurozonas ekonomisko un budžeta uzraudzību — Manipulācija ar statistikas datiem par attiecīgās dalībvalsts budžeta deficītu — Tiesas piekritība — Regula (ES) Nr. 1173/2011 — 8. panta 1. un 3. punkts — Deleģētais lēmums 2012/678/ES — 2. panta 1. un 3. punkts, kā arī 14. panta 2. punkts — Regula (EK) Nr. 479/2009 — 3. panta 1. punkts, 8. panta 1. punkts, kā arī 11. un 11.a pants — Tiesības uz aizstāvību — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 41. panta 1. punkts — Tiesības uz labu pārvaldību — LESD 121., 126. un 136. pants — 12. protokols par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru — Pārkāpuma fakts — Nepareizs atspoguļojums — Naudas soda noteikšana — Krimināltiesību normu atpakaļejoša spēka aizlieguma princips)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/3

         Tiesas (virspalāta) 2017. gada 20. decembra spriedums – Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-521/15) (1)

   ((Prasība atcelt tiesību aktu - Īstenošanas lēmums (ES) 2015/1289 - Naudas soda piemērošana dalībvalstij saistībā ar eurozonas ekonomisko un budžeta uzraudzību - Manipulācija ar statistikas datiem par attiecīgās dalībvalsts budžeta deficītu - Tiesas piekritība - Regula (ES) Nr. 1173/2011 - 8. panta 1. un 3. punkts - Deleģētais lēmums 2012/678/ES - 2. panta 1. un 3. punkts, kā arī 14. panta 2. punkts - Regula (EK) Nr. 479/2009 - 3. panta 1. punkts, 8. panta 1. punkts, kā arī 11. un 11.a pants - Tiesības uz aizstāvību - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 41. panta 1. punkts - Tiesības uz labu pārvaldību - LESD 121., 126. un 136. pants - 12. protokols par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru - Pārkāpuma fakts - Nepareizs atspoguļojums - Naudas soda noteikšana - Krimināltiesību normu atpakaļejoša spēka aizlieguma princips))
   (2018/C 072/03)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji: A. Gavela Llopis, A. Rubio González un M. A. Sampol Pucurull)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: E. Dumitriu-Segnana, A. F. Jensen un A. de Gregorio Merino)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Baquero Cruz, J.-P. Keppenne, M. Clausen un F. Simonetti)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 406, 7.12.2015.


title: Lieta C-492/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Incyte Corporation/Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums — Patentu tiesības — Cilvēkiem paredzētas zāles — Regula (EK) Nr. 469/2009 — 18. pants — Augu aizsardzības līdzekļi — Regula (EK) Nr. 1610/96 — 17. panta 2. punkts — Papildu aizsardzības sertifikāts — Ilgums — Beigu termiņa beigu noteikšana — Tiesas sprieduma iedarbība — Beigu termiņa grozīšanas iespējamība vai pienākums)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/22

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Fővárosi Törvényszék (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Incyte Corporation/Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

   (Lieta C-492/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums - Patentu tiesības - Cilvēkiem paredzētas zāles - Regula (EK) Nr. 469/2009 - 18. pants - Augu aizsardzības līdzekļi - Regula (EK) Nr. 1610/96 - 17. panta 2. punkts - Papildu aizsardzības sertifikāts - Ilgums - Beigu termiņa beigu noteikšana - Tiesas sprieduma iedarbība - Beigu termiņa grozīšanas iespējamība vai pienākums))
   (2018/C 072/29)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Törvényszék

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Incyte Corporation

      Atbildētājs: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Regulas (EK) Nr. 469/2009 par papildu aizsardzības sertifikātu zālēm 18. pants, to lasot kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 23. jūlija Regulas (EK) Nr. 1610/96 par papildu aizsardzības sertifikāta ieviešanu attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem 17. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka pirmās tirdzniecības atļaujas izsniegšanas datums, kā tas ir norādīts papildu aizsardzības sertifikāta pieteikumā, uz kuru pamatojoties kompetentā valsts iestāde šāda sertifikāta izsniegšanai ir aprēķinājusi tā ilgumu, ir nepareizs tādā gadījumā kā pamatlietā, kur šī datuma izraisītās sekas ir tādas, ka minētā sertifikāta spēkā esamības ilguma aprēķina veids nav atbilstošs Regulas Nr. 469/2009 13. panta 1. punktā noteiktajam saskaņā ar šīs normas interpretāciju vēlākā Tiesas spriedumā.

               2)

               Regulas Nr. 469/2009 18. pants, to lasot kopā ar Regulas Nr. 1610/96 preambulas 17. apsvērumu un 17. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šī sprieduma rezolutīvās daļas 1) punktā aprakstītajā situācijā papildu aizsardzības sertifikāta īpašniekam, ievērojot iepriekš minēto 18. pantu, ir tiesības iesniegt pārsūdzību, lai panāktu šajā sertifikātā norādītā termiņa labojumu, kamēr nav beidzies tā spēkā esamības termiņš.

      (1)  OV C 454, 5.12.2016.


title: Lieta T-834/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. decembrī – United Parcel Service/Komisija

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/41

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. decembrī – United Parcel Service/Komisija
   (Lieta T-834/17)
   (2018/C 072/52)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Džordžija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: A. Ryan, solicitor, F. Hoseinian un W. Knibbeler, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               kompensēt UPS radītos zaudējumus 1,742 miljardu EUR apmērā un piemērojamos procentus;

               —

               kompensēt UPS nodokļus, kas tiks piemēroti attiecībā uz gūto zaudējumu atlīdzību, atbilstīgi sprieduma dienā piemērojamajai nodokļa likmei; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja lūdz kompensāciju atbilstīgi LESD 340. pantam par zaudējumiem, ko radījis Komisijas Lēmums C(2013) 431, Lieta COMP/M.6570 UPS/TNT Express (turpmāk tekstā – “lēmums”), ko Vispārējā tiesa atcēla 2017. gada 7. martā lietā T-194/13.
   Prasības pamatojumam prasītāja apgalvo, ka lēmumā ir pieļauti būtiski tiesību normu, ar kurām paredzēts piešķirt tiesības UPS, pārkāpumi. Kā uzskata prasītāja, ikkatrs pārkāpums individuāli ietekmēja lēmumu un liedza prasītājai iegūt TNT, un neļāva īstenoties ieguvumiem saistībā ar piedāvāto darījumu.
   Prasītāja apgalvo, ka šie pārkāpumi būtiski pārkāpjot tiesību normās noteikto attiecībā uz (1) cenu koncentrācijas analīzi; (2) efektivitātes analīzi; (3) FedEx konkurētspējas vērtējumu un (4) konkurences ciešuma vērtējumu lēmumā.
   Kā uzskata prasītāja, katrs no šiem pārkāpumiem, skatot atsevišķi vai kopā, ir padarījis lēmumu prettiesisku un radījis Savienības atbildību atbilstīgi LESD 340. pantam.
   Prasītāja arī apgalvo, ka šie pārkāpumi savukārt esot radījuši zaudējumus prasītājai, jo, ja tie nebūtu radušies, UPS būtu iegādājusies TNT. Bez kļūdainas cenu koncentrācijas analīzes, efektivitātes analīzes, FedEx konkurētspējas vērtējuma un konkurences ciešuma vērtējuma neviena ierasti piesardzīga un cītīga iestāde nebūtu aizliegusi piedāvāto darījumu.
   Kā uzskata prasītāja, tādējādi ir jārada tāda situācija, kādā tā būtu bijusi, ja nebūtu ticis pieņemts prettiesiskais lēmums, proti, piešķirot kompensāciju atbilstīgi LESD 340. pantam.


title: Lieta C-500/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Caterpillar Financial Services sp. z o.o. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma — Direktīva 2006/112/EK — 135. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Atbrīvojumi — Pārkāpjot Savienības tiesības, iekasēti nodokļi — Šķēršļi pārmaksātā PVN atmaksāšanai — LES 4. panta 3. punkts — Līdzvērtības princips, efektivitātes princips un lojālas sadarbības princips — Privātpersonām piešķirtās tiesības — Nodokļa saistību noilguma termiņa beigas — Tiesas sprieduma sekas — Tiesiskās noteiktības princips)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/23

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Caterpillar Financial Services sp. z o.o.

   (Lieta C-500/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 135. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Atbrīvojumi - Pārkāpjot Savienības tiesības, iekasēti nodokļi - Šķēršļi pārmaksātā PVN atmaksāšanai - LES 4. panta 3. punkts - Līdzvērtības princips, efektivitātes princips un lojālas sadarbības princips - Privātpersonām piešķirtās tiesības - Nodokļa saistību noilguma termiņa beigas - Tiesas sprieduma sekas - Tiesiskās noteiktības princips))
   (2018/C 072/30)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Caterpillar Financial Services sp. z o.o.

      Atbildētājs: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Rezolutīvā daļa

   Līdzvērtības un efektivitātes principi, lasot tos kopsakarā ar LES 4. panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tādi valsts tiesību akti kā pamatlietā aplūkotie, kuros ir ļauts noraidīt pieteikumu par pārmaksātā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atmaksāšanu, ja nodokļa maksātājs šo pieteikumu ir iesniedzis pēc tam, kad ir beidzies piecu gadu noilguma termiņš, lai arī Tiesa pēc šī termiņa beigām nosprieda, ka PVN, uz kuru attiecas šis atmaksāšanas pieteikums, nebija jāmaksā.

      (1)  OV C 22, 23.1.2017.


title: Lieta C-276/16: Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Prequ' Italia Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips — Tiesības tikt uzklausītam — Regula (EEK) Nr. 2913/92 — Kopienas Muitas kodekss — 244. pants — Muitas parāda piedziņa — Adresāta iepriekšēja neuzklausīšana pirms paziņojuma par nodokļa korekciju pieņemšanas — Adresāta tiesības saņemt paziņojuma par korekciju izpildes apturēšanu — Izpildes automātiska neapturēšana administratīvas sūdzības gadījumā — Atsauce uz Muitas kodeksa 244. panta nosacījumiem)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/12

         Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Prequ' Italia Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

   (Lieta C-276/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips - Tiesības tikt uzklausītam - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - Kopienas Muitas kodekss - 244. pants - Muitas parāda piedziņa - Adresāta iepriekšēja neuzklausīšana pirms paziņojuma par nodokļa korekciju pieņemšanas - Adresāta tiesības saņemt paziņojuma par korekciju izpildes apturēšanu - Izpildes automātiska neapturēšana administratīvas sūdzības gadījumā - Atsauce uz Muitas kodeksa 244. panta nosacījumiem))
   (2018/C 072/15)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Prequ' Italia Srl

      Atbildētāja: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      Rezolutīvā daļa

   Ikvienas personas tiesības tikt uzklausītai pirms tāda lēmuma pieņemšanas, kurš varētu nelabvēlīgi ietekmēt tās intereses, ir jāinterpretē tādējādi, ka muitas iestāžu pieņemta paziņojuma par nodokļa korekciju, iepriekš neuzklausot ieinteresēto personu, adresāta tiesības uz aizstāvību nav pārkāptas, ja valsts tiesiskajā regulējumā, atbilstoši kuram šai personai ir iespēja šo aktu apstrīdēt, iesniedzot administratīvu sūdzību, ir paredzēta vienīgi iespēja lūgt šī akta izpildes apturēšanu līdz tā iespējamai grozīšanai, atsaucoties uz Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi ir izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra Regulu (EK) Nr. 2700/2000, 244. pantu, un nav paredzēts, ka administratīvās sūdzības iesniegšana automātiski aptur šī akta izpildi, ciktāl muitas iestāžu veikta minētas regulas 244. panta otrās daļas piemērošana neliedz apturēt izpildi, ja pastāv iemesli apšaubīt apstrīdētā lēmuma atbilstību muitas tiesiskajam regulējumam vai ja ieinteresētajai personai var tikt nodarīts nelabojams kaitējums.

      (1)  OV C 305, 22.8.2016.


title: Lieta T-835/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. decembrī – Eurofer/Komisija

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/42

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. decembrī – Eurofer/Komisija
   (Lieta T-835/17)
   (2018/C 072/53)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eurofer, Eiropas Tērauda asociācija, ASBL (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: J. Killick, Barrister un G. Forwood, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas Īstenošanas regulas 2017/1795 (2018. gada 5. oktobris) (OV 2017, L 258, p. 24) 2. pantu;

               —

               uzdot veikt lūgtos procesa organizatoriskos pasākumus; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus:

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un tiesību piemērošanā, nolemjot neskaitīt kopā Serbijas izcelsmes importu ar importu no pārējām četrām valstīm, attiecībā uz kurām tiek veikta izmeklēšana saskaņā ar Pamatregulas (1) 3. panta 4. punktu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un tiesību piemērošanā, konstatējot, ka tirdzniecības aizsardzības pasākumi Pamatregulas 9. panta 2. punkta izpratnē pret Serbiju nebija “nepieciešami”, pat ņemot vērā minēto nesaskaitīšanu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots Pamatregulas 20. panta 2. punkta, prasītājas tiesību saņemt informāciju un tiesību uz aizstāvību pārkāpums, kā arī labas pārvaldības pienākuma atbilstoši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantam neizpilde, jo Komisija neesot sniegusi informāciju par kaitējuma starpību (mērķa cenu) un cenu samazinājuma starpību attiecībā uz Serbijas izcelsmes importu, kā arī turklāt atteikusies rūpīgi un objektīvi pārbaudīt visus attiecīgos lietas apstākļus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV 2016 L 176/21).


title: Apvienotās lietas C-504/16 un C-613/16: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Finanzgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Deister Holding AG anciennement Traxx Investments N. V. (C-504/16), Juhler Holding A/S (C-613/16)/Bundeszentralamt für Steuern (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiešie nodokļi — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Direktīva 90/435/EEK — 1. panta 2. punkts — 5. pants — Mātesuzņēmums — Holdinga sabiedrība — Nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā no mātesuzņēmumam, holdinga sabiedrībai nerezidentei, sadalītas peļņas — Atbrīvojums — Krāpšana, izvairīšanās no nodokļu maksāšanas un stāvokļa ļaunprātīga izmantošana nodokļu jomā — Prezumpcija)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/24

         Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Finanzgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Deister Holding AG anciennement Traxx Investments N. V. (C-504/16), Juhler Holding A/S (C-613/16)/Bundeszentralamt für Steuern

   (Apvienotās lietas C-504/16 un C-613/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiešie nodokļi - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Direktīva 90/435/EEK - 1. panta 2. punkts - 5. pants - Mātesuzņēmums - Holdinga sabiedrība - Nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā no mātesuzņēmumam, holdinga sabiedrībai nerezidentei, sadalītas peļņas - Atbrīvojums - Krāpšana, izvairīšanās no nodokļu maksāšanas un stāvokļa ļaunprātīga izmantošana nodokļu jomā - Prezumpcija))
   (2018/C 072/31)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Köln

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Deister Holding AG anciennement Traxx Investments N. V. (C-504/16), Juhler Holding A/S (C-613/16)

      Atbildētājs: Bundeszentralamt für Steuern

      Rezolutīvā daļa

   Pirmkārt, Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas 90/435/EK par kopējo sistēmu nodokļu uzlikšanai, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvu 2006/98/EK, 1. panta 2. punkts, skatīts kopā ar šīs direktīvas 5. panta 1. punktu, un, otrkārt, LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tādi dalībvalsts nodokļu tiesību akti, kādi ir aplūkoti pamatlietā un kuros gadījumā, kad līdzdalība mātesuzņēmumā nerezidentē pieder personām, kam nav tiesību uz nodokļa ieturējuma ienākumu gūšanas vietā atmaksāšanu vai atbrīvojumu no tā, ja dividendes tās tieši saņem no meitasuzņēmuma rezidenta, ir liegts dividenžu maksājumus šim mātesuzņēmumam atbrīvot no nodokļa par ienākumiem no kapitāla, ja ir izpildīts viens no šajos tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem.

      (1)  OV C 475, 19.12.2016.


title: Lieta T-804/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 18. janvāra spriedums – LG Electronics/EUIPO (“Dual Edge”) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Dual Edge” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/36

         Vispārējās tiesas 2018. gada 18. janvāra spriedums – LG Electronics/EUIPO (“Dual Edge”)
   (Lieta T-804/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Dual Edge” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)))
   (2018/C 072/46)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LG Electronics, Inc. (Seula, Dienvidkoreja) (pārstāvis: M. Graf, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Rajh)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 2. septembra lēmumu lietā R 832/2016-2 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “Dual Edge” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               LG Electronics, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 22, 23.1.2017.


title: Lieta C-664/15: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation/Bezirkshauptmannschaft Gmünd (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vide — Direktīva 2000/60/EK — Eiropas Savienības politika ūdens resursu jomā — 4. panta 1. punkts un 14. panta 1. punkts — Pienākums novērst ūdens objektu stāvokļa pasliktināšanos un veicināt visu ieinteresēto pušu efektīvu iesaisti direktīvas īstenošanā — Orhūsas konvencija — Sabiedrības dalība lēmumu pieņemšanā un iespēja vērsties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem — 6. pants un 9. panta 3. un 4. punkts — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 47. pants — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Projekts, kas var ietekmēt ūdens stāvokli — Administratīvais atļaujas piešķiršanas process — Vides aizsardzības organizācija — Pieteikums par administratīvā procesa dalībnieka statusa atzīšanu — Iespēja atsaukties uz tiesībām, kas izriet no Direktīvas 2000/60/EK — Procesa dalībnieka statusa un tiesību celt prasību zaudēšana, ja minētās tiesības administratīvā procesa laikā nav tikušas izvirzītas savlaicīgi)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/4

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 20. decembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation/Bezirkshauptmannschaft Gmünd

   (Lieta C-664/15) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Direktīva 2000/60/EK - Eiropas Savienības politika ūdens resursu jomā - 4. panta 1. punkts un 14. panta 1. punkts - Pienākums novērst ūdens objektu stāvokļa pasliktināšanos un veicināt visu ieinteresēto pušu efektīvu iesaisti direktīvas īstenošanā - Orhūsas konvencija - Sabiedrības dalība lēmumu pieņemšanā un iespēja vērsties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem - 6. pants un 9. panta 3. un 4. punkts - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Projekts, kas var ietekmēt ūdens stāvokli - Administratīvais atļaujas piešķiršanas process - Vides aizsardzības organizācija - Pieteikums par administratīvā procesa dalībnieka statusa atzīšanu - Iespēja atsaukties uz tiesībām, kas izriet no Direktīvas 2000/60/EK - Procesa dalībnieka statusa un tiesību celt prasību zaudēšana, ja minētās tiesības administratīvā procesa laikā nav tikušas izvirzītas savlaicīgi))
   (2018/C 072/04)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation

      Atbildētāja: Bezirkshauptmannschaft Gmünd

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, kas parakstīta 1998. gada 25. jūnijā Orhūsā un Eiropas Kopienas vārdā apstiprināta ar Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmumu 2005/370/EK, 9. panta 3. punkts, skatot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka vides aizsardzības organizācijai, kas ir pienācīgi izveidota un darbojas saskaņā ar valsts tiesībās paredzētajām prasībām, ir jāspēj tiesā apstrīdēt lēmumu par atļaujas piešķiršanu projektam, kas var būt pretrunā tādam mērķim novērst ūdens objektu stāvokļa pasliktināšanos, kāds noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, 4. pantā.

               2)

               Šīs konvencijas, kas apstiprināta ar Lēmumu 2005/370, 9. panta 3. punkta, Pamattiesību hartas 47. panta, kā arī Direktīvas 2000/60 14. panta 1. punkta tiesību normas, skatot tās kopsakarā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tām ir pretrunā valsts procesuālās tiesības, saskaņā ar kurām vides aizsardzības organizācijām tādā situācijā kā pamatlietā nav tiesību piedalīties kā procesa dalībniecēm atļaujas piešķiršanas procesā, kura mērķis ir īstenot Direktīvu 2000/60, un kurās tiesības celt prasību, lai apstrīdētu šāda procesa rezultātā pieņemtus lēmumus, ir paredzētas vienīgi personām, kam ir šāds statuss.

               3)

               Neskarot iesniedzējtiesas veicamo atbilstošo faktu un valsts tiesību normu pārbaudi, minētās konvencijas, kas apstiprināta ar Lēmumu 2005/370, 9. panta 3. un 4. punkts, skatot tos kopsakarā ar Pamattiesību hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā, ka tādā situācijā kā pamatlietā vides aizsardzības organizācijai tiek piemērots valsts procesuālo tiesību noteikums par noilguma termiņu, saskaņā ar kuru persona zaudē savu procesa dalībnieces statusu un tātad nevar celt prasību par lēmumu, kas pieņemts šī procesa rezultātā, ja tā nav savlaicīgi izvirzījusi savus iebildumus administratīvā procesa laikā un vēlākais šī procesa mutvārdu daļā.

      (1)  OV C 111, 29.3.2016.


title: Lieta T-837/17: Prasība, kas celta 2017. gada 28. decembrī – Negru/EUIPO – Sky (“SkyPrivate”)

text:
               26.2.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/43

         Prasība, kas celta 2017. gada 28. decembrī – Negru/EUIPO – Sky (“SkyPrivate”)
   (Lieta T-837/17)
   (2018/C 072/54)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – rumāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Alexandru Negru (Iași, Rumānija) (pārstāvis: I.-M. Iliescu, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Sky plc (Isleworth, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “Skyprivate”, starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 12. oktobra lēmums lietā R 349/2017-2

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.