201805250441897012018/C 200/542972017TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180424424211Lieta T-297/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 24. aprīļa spriedums – VSM/EUIPO (“WE KNOW ABRASIVES”) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “WE KNOW ABRASIVES” reģistrācijas pieteikums — Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis — Apelācijas padomes kompetence gadījumā, kad apelācijas sūdzība attiecas tikai uz daļu no reģistrācijas pieteikumā norādītajiem pakalpojumiem — Regulas (EK) Nr. 207/2009 64. panta 1. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 71. panta 1. punkts) — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
 ---documentbreak--- C2002018LV4210120180424LV0054421421Vispārējās tiesas 2018. gada 24. aprīļa spriedums – VSM/EUIPO (“WE KNOW ABRASIVES”)
   (Lieta T-297/17) (
         1
      )
   “(Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “WE KNOW ABRASIVES” reģistrācijas pieteikums — Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis — Apelācijas padomes kompetence gadījumā, kad apelācijas sūdzība attiecas tikai uz daļu no reģistrācijas pieteikumā norādītajiem pakalpojumiem — Regulas (EK) Nr. 207/2009 64. panta 1. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 71. panta 1. punkts) — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))”2018/C 200/54Tiesvedības valoda – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: VSM.Vereinigte Schmirgel- und Maschinen-Fabriken AG (Hanovere, Vācija) (pārstāvis: M. Horak, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: W. Schramek un A. Söder)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 6. marta lēmumu lietā R 1595/2016–4 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “WE KNOW ABRASIVES” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 6. marta lēmumu lietā R 1595/2016–4 daļā, kurā ir atteikta vārdiskā apzīmējuma “WE KNOW ABRASIVES” reģistrācija attiecībā uz 35. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem, kuri atbilst šādam aprakstam: “reklāma; komercdarbības vadības pakalpojumi; sekretariāta pakalpojumi; vairumtirdzniecības pakalpojumi būvniecībai paredzētu metāla produktu jomā; uzņēmumu pārvaldīšana”.

            2)

            Pārējā daļā VSM.Vereinigte Schmirgel- und Maschinen-Fabriken AG prasījumus noraidīt.

            3)

            VSM.Vereinigte Schmirgel- und Maschinen-Fabriken un EUIPO sedz katrs pats savus tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 231, 17.7.2017.


201805250601897322018/C 200/413122016TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180425333311Lieta T-312/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 25. aprīļa spriedums – Walfood/EUIPO – Romanov Holding (“CHATKA”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — Vārdiska preču zīme “CHATKA” — Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “CHATKA” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts (tagad – Regulas Nr. 2017/1001 47. panta 2. un 3. punkts))
 ---documentbreak--- C2002018LV3310120180425LV0041331331Vispārējās tiesas 2018. gada 25. aprīļa spriedums – Walfood/EUIPO – Romanov Holding (“CHATKA”)
   (Lieta T-312/16) (
         1
      )
   “(Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — Vārdiska preču zīme “CHATKA” — Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “CHATKA” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts (tagad – Regulas Nr. 2017/1001 47. panta 2. un 3. punkts))”2018/C 200/41Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Walfood SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis: E. Cornu, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Spānija) (pārstāvji: S. García Cabezas un R. Fernández Iglesias, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. marta lēmumu lietā R 2780/8014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Romanov Holding un Walfood.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Walfood SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 305, 22.8.2016.


201805250211897262018/C 200/292082018CJC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180323232421Lieta C-208/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. martā iesniedza Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) – Jana Petruchová/FIBO Group Holdings Ltd.

 ---documentbreak--- C2002018LV2310120180323LV0029231242Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. martā iesniedza Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) – Jana Petruchová/FIBO Group Holdings Ltd.

   (Lieta C-208/18)2018/C 200/29Tiesvedības valoda – čehu
      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší soud České republiky

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Jana Petruchová

      Atbildētāja: FIBO Group Holdings Ltd.

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (
         1
      ) 17. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda persona kā, piemēram, prasītāja pamatlietā, kas nodarbojas ar tirdzniecību FOREX (starptautiskajā valūtas tirgū), aktīvi izvietojot savus rīkojumus, lai gan ar trešās personas starpniecību, kas profesionāli nodarbojas ar šādu tirdzniecību, ir jāuzskata par patērētāju šā noteikuma izpratnē?
   (
         1
      )	OV 2012, L 351, 1. lpp.


201805250251897272018/C 200/302502018CJC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180411242521Lieta C-250/18: Prasība, kas celta 2018. gada 11. aprīlī — Eiropas Komisija/Horvātijas Republika
 ---documentbreak--- C2002018LV2410120180411LV0030241252Prasība, kas celta 2018. gada 11. aprīlī — Eiropas Komisija/Horvātijas Republika
   (Lieta C-250/18)2018/C 200/30Tiesvedības valoda – horvātu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Mataija un E. Sanfrutos Cano)

      Atbildētāja: Horvātijas Republika

      Prasītājas prasījumi

            —

            atzīt, ka Horvātijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2008/98 (
                  1
               ) 5. panta 1. punktā paredzētos pienākumus, jo nav noteikusi, ka Biljane Donje poligonā noglabātais akmens balasts ir atkritumi, nevis blakusprodukts, un ka tas ir jāapsaimnieko kā atkritumi;

            —

            atzīt, ka Horvātijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2008/98 13. pantā paredzētos pienākumus, jo nav veikusi visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka Biljane Donje noglabāto atkritumu apsaimniekošana norit, neapdraudot cilvēku veselību un neradot kaitējumu videi;

            —

            atzīt, ka Horvātijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 2008/98 15. panta 1. punktā paredzētos pienākumus, jo nav veikusi vajadzīgos pasākumus, lai pārliecinātos, ka Biljane Donje poligonā noglabāto atkritumu īpašnieks atkritumu apstrādi veic pats vai uztic to starpniekam vai uzņēmumam, kas veic atkritumu apstrādi, vai arī privātam vai valsts atkritumu savācējam;

            —

            piespriest Horvātijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Saistībā ar direktīvas 5. panta 1. punkta pārkāpumu:
   Direktīvas 5. panta 1. punktā ir noteikti kumulatīvi nosacījumi, kam ir jābūt izpildītiem, lai ražošanas procesā radušos vielu vai priekšmetu, kuru ražošana nebija šā procesa galvenais mērķis, varētu uzskatīt par blakusproduktu, nevis par atkritumu. Šo 5. panta 1. punktu Horvātijas Republika ir nepareizi piemērojusi Biljane Donje poligonā noglabātajiem atkritumiem, jo tā – lai arī nebūdama pārliecināta, ka šie atkritumi turpmāk tiks lietoti, kā noteikts direktīvas 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā – nav noteikusi, ka tie ir atkritumi, nevis blakusprodukti.
   Saistībā ar direktīvas 13. panta pārkāpumu:
   Direktīvas 13. pantā ir noteikts, ka dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka atkritumu apsaimniekošana norit, neapdraudot cilvēku veselību un neradot kaitējumu videi. Lai arī Horvātijas iestādes konstatēja, ka Biljane Donje poligons atrodas vietā, kas nav ne paredzēta, ne sagatavota atkritumu noglabāšanai, proti, uz zemes gabala, kas nav nekādi aizsargāts pret atkritumu nonākšanu ūdenī un gaisā, līdz šim nav īstenots neviens no pasākumiem, ko Horvātijas iestādes ir noteikušas attiecībā uz šo poligonu. Šī situācija ir saglabājusies nemainīga ilgu laiku, kā rezultātā noteikti ir radies vides pasliktinājums. Tādējādi Horvātijas Republika nav veikusi visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka Biljane Donje poligonā noglabāto atkritumu apsaimniekošana norit, neapdraudot cilvēku veselību un neradot kaitējumu videi.
   Saistībā ar direktīvas 15. panta 1. punkta pārkāpumu:
   Direktīvas 15. panta 1. punktā ir noteikts, ka dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai katrs sākotnējais atkritumu radītājs vai cits īpašnieks atkritumu apstrādi veic pats vai uztic to starpniekam vai uzņēmumam, kas veic atkritumu apstrādi, vai arī privātam vai valsts atkritumu savācējam saskaņā ar direktīvas 4. un 13. pantu. Horvātijas iestādes nav nodrošinājušas, ka atkritumu īpašnieks šo atkritumu apstrādi veic pats vai uztic to kādai no 15. panta 1. punktā minētajām personām. Tas izriet no apstākļa, ka prasības celšanas dienā minētie atkritumi joprojām tiek nelikumīgi noglabāti Biljane Donje poligonā, kur tie atrodas jau ilgu laiku. Horvātijas iestādes nav veikušas iedarbīgus pasākumus, kuru rezultātā atkritumu īpašnieks šo atkritumu apstrādi veiktu vai nu pats, vai ar direktīvas 15. panta 1. punktā minēto personu starpniecību.
   (
         1
      )	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/98/EK (2008. gada 19. novembris) par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu (OV 2008, L 312, 3. lpp.).


201805250471897152018/C 200/424262016TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180425343411Lieta T-426/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 25. aprīļa spriedums – Perfumes y Aromas Artesanales/EUIPO – Aromas Selective (“Aa AROMAS artesanales”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Aa AROMAS artesanales” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Aromas PERFUMARIA Beleza em todos os sentidos” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Pakalpojumu identiskums vai līdzība — Apzīmējumu līdzība — Konkrētā sabiedrības daļa — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
 ---documentbreak--- C2002018LV3410120180425LV0042341341Vispārējās tiesas 2018. gada 25. aprīļa spriedums – Perfumes y Aromas Artesanales/EUIPO – Aromas Selective (“Aa AROMAS artesanales”)
   (Lieta T-426/16) (
         1
      )
   “(Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Aa AROMAS artesanales” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Aromas PERFUMARIA Beleza em todos os sentidos” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Pakalpojumu identiskums vai līdzība — Apzīmējumu līdzība — Konkrētā sabiedrības daļa — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))”2018/C 200/42Tiesvedības valoda – spāņu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Perfumes y Aromas Artesanales, SL (Arganda del Reja, Spānija) (pārstāvis: J. Botella Reyna, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: E. Zaera Cuadrado un A. Schifko)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Aromas Selective, SL (Dos Hermanas, Spānija) (pārstāvji: I. Temiño Ceniceros un J. Oria Sousa-Montes, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 20. maija lēmumu lietā R 766/2015-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Aromas Selective un Perfumes y Aromas Artesanales.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Perfumes y Aromas Artesanales, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Aromas Selective, SL tiesāšanās izdevumus, tostarp nepieciešamos izdevumus, kas iepriekš minētajai sabiedrībai radušies procesā EUIPO Apelācijas padomē.

      (
         1
      )	OV C 364, 3.10.2016.


201805250111897492018/C 200/191102017CJC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180412151511Lieta C-110/17: Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 12. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Kapitāla brīva aprite — LESD 63. pants — EEZ līguma 40. pants — Beļģijas rezidentu ienākuma nodoklis — Ienākumu no nekustamā īpašuma noteikšana — Divu atšķirīgu aprēķina metožu piemērošana atkarībā no nekustamā īpašuma atrašanās vietas — Aprēķināšana, pamatojoties uz Beļģijā esošu nekustamo īpašumu kadastrālo vērtību — Aprēķināšana, pamatojoties uz faktisko īres vērtību nekustamajiem īpašumiem citā Eiropas Savienības vai Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) dalībvalstī — Atšķirīga attieksme — Kapitāla brīvas aprites ierobežojums)
 ---documentbreak--- C2002018LV1510120180412LV0019151151Tiesas (sestā palāta) 2018. gada 12. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-110/17) (
         1
      )
   “(Valsts pienākumu neizpilde — Kapitāla brīva aprite — LESD 63. pants — EEZ līguma 40. pants — Beļģijas rezidentu ienākuma nodoklis — Ienākumu no nekustamā īpašuma noteikšana — Divu atšķirīgu aprēķina metožu piemērošana atkarībā no nekustamā īpašuma atrašanās vietas — Aprēķināšana, pamatojoties uz Beļģijā esošu nekustamo īpašumu kadastrālo vērtību — Aprēķināšana, pamatojoties uz faktisko īres vērtību nekustamajiem īpašumiem citā Eiropas Savienības vai Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) dalībvalstī — Atšķirīga attieksme — Kapitāla brīvas aprites ierobežojums)”2018/C 200/19Tiesvedības valoda – franču
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: W. Roels un N. Gossement)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji: P. Cottin, M. Jacobs un L. Cornelis)

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Saglabājot noteikumus, saskaņā ar kuriem, aprēķinot ienākumus, kuri ir saistīti ar nekustamajiem īpašumiem, kas ir vai nav izīrēti vai nu fiziskām personām, kuras tos nelieto profesionāliem nolūkiem, vai juridiskām personām, kuras tos nodod fizisko personu rīcībā privātām vajadzībām, nodokļa bāze tiek aprēķināta, pamatojoties uz nekustamā īpašuma kadastrālo vērtību, tādiem īpašumiem, kas atrodas valsts teritorijā, un – uz faktisko īres vērtību – nekustamajiem īpašumiem, kas atrodas ārzemēs, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi LESD 63. pantā un 1992. gada 2. maija Eiropas Ekonomikas zonas līguma 40. pantā paredzētos pienākumus.

            2)

            Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 121, 18.4.2017.


201805250171897252018/C 200/074782016CJC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL201804197711Lieta C-478/16 P: Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 19. aprīļa spriedums – Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)/Group OOD, Kosta Iliev (Apelācija — Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana — Relatīvi atteikuma pamati — Nereģistrētas preču zīmes vai cita apzīmējuma, ko izmanto komercdarbībā, īpašnieka iebildumi — Pārbaude, ko veic apelācijas padome — Papildu vai papildinoši pierādījumi — Regula (EK) Nr. 207/2009 — 76. panta 2. punkts — Regula (EK) Nr. 2868/95 — 50. noteikuma 1. punkta trešā daļa)
 ---documentbreak--- C2002018LV710120180419LV00077171Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 19. aprīļa spriedums – Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)/Group OOD, Kosta Iliev

   (Lieta C-478/16 P) (
         1
      )
   “(Apelācija — Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana — Relatīvi atteikuma pamati — Nereģistrētas preču zīmes vai cita apzīmējuma, ko izmanto komercdarbībā, īpašnieka iebildumi — Pārbaude, ko veic apelācijas padome — Papildu vai papildinoši pierādījumi — Regula (EK) Nr. 207/2009 — 76. panta 2. punkts — Regula (EK) Nr. 2868/95 — 50. noteikuma 1. punkta trešā daļa)”2018/C 200/07Tiesvedības valoda – bulgāru
      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji: A. Folliard-Monguiral, P. Ivanov un D. Stoyanova-Valchanova)

      Pārējie lietas dalībnieki: Group OOD (pārstāvji: D. Dragiev un A. Andreev, advokāti), Kosta Iliev (pārstāvis: S. Ganeva, advokāts)

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Apelācijas sūdzību noraidīt.

            2)

            Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 78, 13.3.2017.


201805250131897402018/C 200/201482017CJC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180419161611Lieta C-148/17: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 19. aprīļa spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Peek & Cloppenburg KG, Hamburga/Peek & Cloppenburg KG, Diseldorfa (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Preču zīmju tiesības — Direktīva 2008/95/EK — 14. pants — Preču zīmes spēkā neesamības vai tās īpašnieka tiesību atcelšanas noteikšana a posteriori — Datums, kurā ir jāīstenojas atcelšanas vai spēkā neesamības nosacījumiem — Regula (EK) Nr. 207/2009 — Eiropas Savienības preču zīme — 34. panta 2. punkts — Pretendēšana uz agrākas valsts preču zīmes agrāku izcelsmi — Šīs pretendēšanas sekas attiecībā uz agrāku valsts preču zīmi)
 ---documentbreak--- C2002018LV1610120180419LV0020161161Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 19. aprīļa spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Peek & Cloppenburg KG, Hamburga/Peek & Cloppenburg KG, Diseldorfa
   (Lieta C-148/17) (
         1
      )
   “(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Preču zīmju tiesības — Direktīva 2008/95/EK — 14. pants — Preču zīmes spēkā neesamības vai tās īpašnieka tiesību atcelšanas noteikšana a posteriori — Datums, kurā ir jāīstenojas atcelšanas vai spēkā neesamības nosacījumiem — Regula (EK) Nr. 207/2009 — Eiropas Savienības preču zīme — 34. panta 2. punkts — Pretendēšana uz agrākas valsts preču zīmes agrāku izcelsmi — Šīs pretendēšanas sekas attiecībā uz agrāku valsts preču zīmi)”2018/C 200/20Tiesvedības valoda – vācu
      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Peek & Cloppenburg KG, Hamburga

      Atbildētāja: Peek & Cloppenburg KG, Diseldorfa

      Rezolutīvā daļa

   Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/95/EK (2008. gada 22. oktobris), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 14. pants, aplūkots kopsakarā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 207/2009 (2009. gada 26. februāris) par [Eiropas Savienības] preču zīmi 34. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds valsts tiesību akts, saskaņā ar kuru tādas agrākas valsts preču zīmes spēkā neesamība vai tās īpašnieka tiesību atcelšana, uz kuras agrāku izcelsmi tiek pretendēts attiecībā uz Eiropas Savienības preču zīmi, a posteriori var tikt noteikta vienīgi tad, ja šīs spēkā neesamības vai šīs atcelšanas nosacījumi ir īstenojušies ne vien datumā, kurā notikusi atteikšanās no šīs agrākās valsts preču zīmes, vai datumā, kurā tā ir zaudējusi spēku, bet arī tiesas nolēmuma, ar kuru veikta šī noteikšana, datumā.
   (
         1
      )	OV C 231, 17.7.2017.


201805250041897432018/C 200/085252016CJC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL201804197822Lieta C-525/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 19. aprīļa spriedums (Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA/Autoridade da Concorrência (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Konkurence — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — LESD 102. panta otrās daļas c) punkts — Jēdziens “neizdevīgi konkurences apstākļi” — Diskriminējošas cenas lejupējā tirgū — Autortiesību blakustiesību pārvaldības sabiedrība — Maksa, kas jāmaksā televīzijas signāla un tā satura pārraidīšanas maksas pakalpojuma iekšzemes sniedzējiem)
 ---documentbreak--- C2002018LV720120180419LV00087282Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 19. aprīļa spriedums (Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA/Autoridade da Concorrência

   (Lieta C-525/16) (
         1
      )
   “(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Konkurence — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — LESD 102. panta otrās daļas c) punkts — Jēdziens “neizdevīgi konkurences apstākļi” — Diskriminējošas cenas lejupējā tirgū — Autortiesību blakustiesību pārvaldības sabiedrība — Maksa, kas jāmaksā televīzijas signāla un tā satura pārraidīšanas maksas pakalpojuma iekšzemes sniedzējiem)”2018/C 200/08Tiesvedības valoda – portugāļu
      Iesniedzējtiesa

      Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA

      Atbildētāja: Autoridade da Concorrência

      piedaloties: GDA – Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes ou Executantes, CRL

      Rezolutīvā daļa

   Jēdziens “neizdevīgi konkurences apstākļi” LESD 102. panta otrās daļas c) punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas gadījumā, ja dominējošais uzņēmums piemēro diskriminējošas cenas tirdzniecības partneriem lejupējā tirgū, attiecas uz situāciju, kurā šāda rīcība var izkropļot konkurenci starp šiem tirdzniecības partneriem. Lai konstatētu šādus “neizdevīgus konkurences apstākļus”, nav jāpierāda faktiska un aprēķināma konkurences stāvokļa pasliktināšanās, bet šim konstatējumam ir jābūt balstītam uz visu būtisko lietas apstākļu analīzi, kas ļauj secināt, ka minētā rīcība ietekmē viena vai vairāku minēto partneru izmaksas, peļņu vai citas atbilstošas intereses, un kas nozīmē, ka šāda rīcība var ietekmēto minēto konkurences stāvokli.
   (
         1
      )	OV C 14, 16.1.2017.


201805250431897002018/C 200/553542017TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180423424322Lieta T-354/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa spriedums – Genomic Health/EUIPO (“ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE”) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Vienlīdzīga attieksme)
 ---documentbreak--- C2002018LV4220120180423LV0055422432Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa spriedums – Genomic Health/EUIPO (“ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE”)
   (Lieta T-354/17) (
         1
      )
   “(Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Vienlīdzīga attieksme)”2018/C 200/55Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Genomic Health, Inc. (Redwood City, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: A. Reid, solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Ivanauskas un K. Sidat Humphreys)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 14. februāra lēmumu lietā R 1682/2016-5 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE” kā Eiropas Savienības preču zīmi.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Genomic Health, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 249, 31.7.2017.


201805250531897072018/C 200/315542014TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180426262611Lieta T-554/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 26. aprīļa spriedums – Messi Cuccittini/EUIPO – J-M.-E.V. e hijos (“MESSI”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MESSI” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASSI” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
 ---documentbreak--- C2002018LV2610120180426LV0031261261Vispārējās tiesas 2018. gada 26. aprīļa spriedums – Messi Cuccittini/EUIPO – J-M.-E.V. e hijos (“MESSI”)
   (Lieta T-554/14) (
         1
      )
   “(Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MESSI” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MASSI” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))”2018/C 200/31Tiesvedības valoda – spāņu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Lionel Andrés Messi Cuccittini (Barselona, Spānija) (pārstāvji: sākotnēji J. L. Rivas Zurdo un M. Toro Gordillo, vēlāk J.-B. Devaureix un J.-Y. Teindas Maillard, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: sākotnēji O. Mondéjar Ortuño, vēlāk S. Palmero Cabezas)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: J-M.-E.V. e hijos, SRL (Granoljersa, Spānija) (pārstāvji: J. Güell Serra un M. Ceballos Rodríguez, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 23. aprīļa lēmumu lietā R 1553/2013-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp J-M.-E.V. e hijos un Messi Cuccittini k-gu.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 23. aprīļa lēmumu lietā R 1553/2013-1.

            2)

            EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Lionel Andrés Messi Cuccittini tiesāšanās izdevumus.

            3)

            J-M.-E.V. e hijos, SRL sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (
         1
      )	OV C 339, 29.9.2014.


201805250751897302018/C 200/562122018TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180326434421Lieta T-212/18: Prasība, kas celta 2018. gada 26. martā – Romańska/Frontex
 ---documentbreak--- C2002018LV4310120180326LV0056431442Prasība, kas celta 2018. gada 26. martā – Romańska/Frontex
   (Lieta T-212/18)2018/C 200/56Tiesvedības valoda – poļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Karolina Romańska (Varšava, Polija) (pārstāve: A. Tetkowska, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu,

            —

            atcelt Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras ar juridisko adresi Varšavā 2017. gada 14. jūnija lēmumu par Karolina Romańska darba līguma izbeigšanu, pamatojoties uz Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. pantu,

            —

            atzīt, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra ir īstenojusi psiholoģisku vardarbību pret Karolina Romańska un viņu diskriminējusi,

            —

            noteikt pienākumu Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai izbeigt diskrimināciju un psiholoģisku vardarbību pret darbiniekiem, kā arī ieviest pret diskrimināciju un psiholoģisku vardarbību vērstu politiku atbildētājā aģentūrā,

            —

            piespriest Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai samaksāt Karolina Romańska ex aequo et bono summu 100000 EUR kā nodarītā kaitējuma atlīdzību,

            —

            piespriest Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai samaksāt summu 4402 PLN kā nodarīto zaudējumu atlīdzību,

            —

            piespriest Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumam prasītāja izvirza piecus pamatus.

            1.

            Pirmais pamats attiecas uz to, ka atbildētāja aģentūra esot īstenojusi psiholoģisku vardarbību pret prasītāju un viņu diskriminējusi. Nodarbinātības Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrā laikā prasītāja esot bijusi psiholoģiskās vardarbības un pazemojumu upuris, tikusi vainota par svešām kļūdām, tikusi publiski pazemota, kā arī cietusi no citas nepareizas rīcības savā nodaļā, par ko esot bijis zināms augstāk stāvošajiem un tie neesot veikuši nekādas darbības.

            2.

            Otrais pamats attiecas uz kaitējumu veselībai, ko izraisījusi psiholoģiska vardarbība atbildētājā aģentūrā. 2016. gada aprīlī prasītājai pēkšņi un strauji esot pasliktinājusies veselība, ko pamato medicīniski dokumenti. Kopš tā laika prasītāja turpinot šo ārstēšanu. Ārsts esot apstiprinājis, ka veselība ir pasliktinājusies saistībā ar nerviem, it īpaši psiholoģiskas vardarbības darba vietā un profesionālās izdegšanas dēļ. Prasītājai esot bijuši ārstēšanās izdevumi, kas izriet no prasībai pievienotajiem medicīniskajiem dokumentiem.

            3.

            Trešais pamats attiecas uz to, ka neesot sniegta palīdzība saistībā ar psiholoģisko vardarbību un diskrimināciju atbildētājā iestādē. Prasītāja esot vērsusies pie atbildētājas pēc palīdzības, par kuru ir runa Savienības Civildienesta noteikumos, saistībā ar psiholoģisko vardarbību un diskrimināciju atbildētājā aģentūrā. Prasītāja esot iesniegusi atbildētājai vairākus viņai pieņemamus situācijas risinājumus. Atbildētāja esot ignorējusi prasītājas veselības jautājumu un neesot veikusi nekādas darbības, akceptējot situāciju, kas kaitē prasītājai, un pieļaujot šīs situācijas turpināšanos.

            4.

            Ceturtais pamats attiecas uz to, ka atbildētāja esot diskriminējusi dzimuma, tautības un piederības arodbiedrībai dēļ. Prasītāja vairākkārt esot pieteikusies uz augstākstāvošu amatu atbildētājā aģentūrā. Lai gan prasītājai esot visaptveroša izglītība, vairāku svešvalodu zināšanas, izcils ikgadējais novērtējums un viņa nepārtraukti esot paaugstinājusi kvalifikāciju, viņa nekad neesot tikusi paaugstināta. Šis situācijas pamatā esot diskriminācija. Vairākkārtējas prasītājas vēršanās pie atbildētājas saistībā ar psiholoģisko vardarbību un diskrimināciju pret to rezultātā atbildētāja esot piedāvājusi prasītājai komandējumu, kam prasītāja esot veikusi visus sagatavošanās darbus, tostarp apgūstot svešvalodu no nulles līmeņa līdz saziņas līmenim, bet pēc tam atbildētāja esot atcēlusi komandējumu četras dienas pirms lidojuma. Atbildētāja esot pamatojusi komandējuma atcelšanu ar prasītājas attiecībām ar arodbiedrību.

            5.

            Piektais pamats attiecas uz prasītājas nepamatotu atlaišanu. Prasītājas atlaišana no darba esot bijusi nepamatota un bez pamatojuma pēc būtības. Darba līguma izbeigšana esot sekas tam, ka prasītāja atteicās akceptēt psiholoģisko vardarbību pret viņu un viņas diskriminēšanu atbildētājā aģentūrā.


201805250721897202018/C 200/434682016TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180423343522Lieta T-468/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa spriedums – Verein Deutsche Sprache/Komisija (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti, kas attiecas uz Komisijas lēmumu par Berlaymont ēkas presei paredzētās zāles iekārtojumā veiktajām izmaiņām, uzrakstus izvietojot tikai franču un angļu valodās — Daļējs piekļuves atteikums — Komisijas paziņojums par dokumentu neesamību — Likumības prezumpcija — Kļūda tiesību piemērošanā — Pienākums norādīt pamatojumu
 ---documentbreak--- C2002018LV3420120180423LV0043342352Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa spriedums – Verein Deutsche Sprache/Komisija
   (Lieta T-468/16) (
         1
      )
   “(Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti, kas attiecas uz Komisijas lēmumu par Berlaymont ēkas presei paredzētās zāles iekārtojumā veiktajām izmaiņām, uzrakstus izvietojot tikai franču un angļu valodās — Daļējs piekļuves atteikums — Komisijas paziņojums par dokumentu neesamību — Likumības prezumpcija — Kļūda tiesību piemērošanā — Pienākums norādīt pamatojumu”2018/C 200/43Tiesvedības valoda – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Verein Deutsche Sprache eV (Dortmunde, Vācija) (pārstāvis: W. Ehrhardt, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Erlbacher un F. Clotuche-Duvieusart)

      Priekšmets

   Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2016. gada 10. jūnija lēmumu C(2016) 3714 final par prasītājas atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.) iesniegto pieteikumu piekļūt noteiktiem dokumentiem, kuri attiecas uz Komisijas lēmumu par Briselē esošās Berlaymont ēkas presei paredzētās zāles iekārtojumā veiktajām izmaiņām, uzrakstus izvietojot tikai franču un angļu valodās.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Verein Deutsche Sprache eV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 371, 10.10.2016.


201805250091897392018/C 200/095322016CJC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL201804118811Lieta C-532/16: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 11. aprīļa spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/SEB bankas AB (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma — Tiesību atskaitīt samaksāto priekšnodokli ierobežojumi — Priekšnodokļa atskaitījuma korekcija — Zemes piegāde — Kļūdaini kvalificēta “ar nodokli apliekama darbība” — Nodokļa norādīšana sākotnējā rēķinā — Piegādātāja veikti grozījumi šajā norādē)
 ---documentbreak--- C2002018LV810120180411LV00098181Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 11. aprīļa spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/SEB bankas AB

   (Lieta C-532/16) (
         1
      )
   “(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma — Tiesību atskaitīt samaksāto priekšnodokli ierobežojumi — Priekšnodokļa atskaitījuma korekcija — Zemes piegāde — Kļūdaini kvalificēta “ar nodokli apliekama darbība” — Nodokļa norādīšana sākotnējā rēķinā — Piegādātāja veikti grozījumi šajā norādē)”2018/C 200/09Tiesvedības valoda – lietuviešu
      Iesniedzējtiesa

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Atbildētāja: SEB bankas AB

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 184. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā pantā minētais pienākums koriģēt nepamatotus pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atskaitījumus attiecas arī uz gadījumiem, kad nav bijis tiesiska pamata veikt sākotnējo atskaitījumu, jo tas ir attiecies uz darījumu, kas ir atbrīvots no PVN. Savukārt Direktīvas 2006/112 187.–189. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šajos pantos paredzētais nepamatotu PVN atskaitījumu korekcijas mehānisms neattiecas uz tādiem gadījumiem, kāds it īpaši aplūkots pamatlietā, kurā sākotnēji veiktais PVN atskaitījums bija nepamatots tāpēc, ka tas attiecās uz zemes piegādes darījumu, kas ir atbrīvots no PVN.

            2)

            Direktīvas 2006/112 186. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, kad nav bijis tiesiska pamata veikt sākotnējo pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atskaitījumu, dalībvalstīm ir pienākums noteikt brīdi, kad rodas pienākums koriģēt nepamatotu PVN atskaitījumu, un laikposmu, uz kuru šī korekcija attiecas, ievērojot Savienības tiesību principus, it īpaši tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principu. Valsts tiesai ir jāpārbauda, vai tādā gadījumā, kāds ir pamatlietā, šie principi ir ievēroti.

      (
         1
      )	OV C 6, 9.1.2017.


201805250291897022018/C 200/211522017CJC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180419161722Lieta C-152/17: Tiesas (devītā palāta) 2018. gada 19. aprīļa spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Iepirkuma procedūras ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs — Direktīva 2004/17/EK — Pienākums pārskatīt cenu pēc līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas — Šāda pienākuma neesamība Direktīvā 2004/17/EK, kā arī šāda pienākuma neizrietēšana no LESD 56. panta un Direktīvas 2004/17/EK pamatā esošajiem vispārējiem principiem — Ar dzelzceļa pārvadājumu darbību saistīti uzkopšanas un uzturēšanas pakalpojumi — LES 3. panta 3. punkts — LESD 26., 57., 58. un 101. pants — Pietiekamu precizējumu par pamatlietas faktiskajiem apstākļiem, kā arī iemeslu, kas pamato atbildes uz prejudiciālajiem jautājumiem vajadzību, neesamība — Nepieņemamība — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pants — Valsts tiesību normas, ar kurām netiek īstenotas Savienības tiesības — Kompetences neesamība)
 ---documentbreak--- C2002018LV1620120180419LV0021162172Tiesas (devītā palāta) 2018. gada 19. aprīļa spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA

   (Lieta C-152/17) (
         1
      )
   “(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Iepirkuma procedūras ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs — Direktīva 2004/17/EK — Pienākums pārskatīt cenu pēc līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas — Šāda pienākuma neesamība Direktīvā 2004/17/EK, kā arī šāda pienākuma neizrietēšana no LESD 56. panta un Direktīvas 2004/17/EK pamatā esošajiem vispārējiem principiem — Ar dzelzceļa pārvadājumu darbību saistīti uzkopšanas un uzturēšanas pakalpojumi — LES 3. panta 3. punkts — LESD 26., 57., 58. un 101. pants — Pietiekamu precizējumu par pamatlietas faktiskajiem apstākļiem, kā arī iemeslu, kas pamato atbildes uz prejudiciālajiem jautājumiem vajadzību, neesamība — Nepieņemamība — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pants — Valsts tiesību normas, ar kurām netiek īstenotas Savienības tiesības — Kompetences neesamība)”2018/C 200/21Tiesvedības valoda – itāļu
      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Consorzio Italian Management e Catania Multiservizi SpA

      Atbildētājs: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Rezolutīvā daļa

   Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/17/EK (2004. gada 31. marts), ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1251/2011 (2011. gada 30. novembris), un tās pamatā esošie vispārējie principi ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tādas valsts tiesību normas kā pamatlietā aplūkotās, kurās nav paredzēta periodiska cenu pārskatīšana pēc līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas šajā direktīvā minētajās nozarēs.
   (
         1
      )	OV C 213, 3.7.2017.


201805250581897292018/C 200/572262018TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180402444521Lieta T-226/18: Prasība, kas celta 2018. gada 2. aprīlī – Global Silicones Council u.c./Komisija
 ---documentbreak--- C2002018LV4410120180402LV0057441452Prasība, kas celta 2018. gada 2. aprīlī – Global Silicones Council u.c./Komisija
   (Lieta T-226/18)2018/C 200/57Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Global Silicones Council (Vašingtona, ASV), Wacker Chemie AG (Minhene, Vācija), Momentive Performance Materials GmbH (Lēverkūzene, Vācija), Shin-Etsu Silicones Europea BV (Almēre, Nīderlande), Elkem Silicones France SAS (Liona, Francija) (pārstāvis: M. Navin-Jones, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atcelt apstrīdēto aktu atbilstoši LESD 263. pantam;

            —

            atzīt, ka atbilstoši LESD 277. pantam REACH regulas XIII pielikums un/vai attiecīgie šā pielikuma noteikumi (konkrētāk, 1.1.2. iedaļa un/vai 1.2.2. iedaļa) ir prettiesiski un izskatāmajā lietā nav piemērojami, ciktāl tie liedz vai traucē veikt derīgu novērtējumu un/vai izdarīt secinājumu par D4 un D5 īpašībām;

            —

            gadījumā, ja: (a) Eiropas Ķimikāliju aģentūras (“ECHA”) Dalībvalstu komitejas 2015. gada aprīļa atzinumu; (b) ECHA Riska novērtēšanas komitejas 2016. gada marta atzinumu; (c) ECHA Sociāla un ekonomiska izvērtējuma komitejas 2016. gada jūnija atzinumu; (d) ECHA PBT ekspertu grupas 2012. gada novembra secinājumus/lēmumus un/vai (e) atbilstošos ECHA norādījumus neuzskata par sagatavojošiem dokumentiem apstrīdētā akta pieņemšanai, atzīt šos aktus par prettiesiskiem un nepiemērojamiem atbilstoši LESD 277. pantam;

            —

            piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājām radušies šajā tiesvedībā; un

            —

            veikt jebkādus citus pasākumus taisnīguma nodrošināšanai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza vienpadsmit pamatus.

            1.

            Pirmajā pamatā tiek apgalvots prettiesiskums, acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā un faktu kļūdas, acīmredzamas kļūdas vērtējumā, tiesiskās noteiktības principa pārkāpums, patvaļīga lēmumpieņemšana un pamatojuma nenorādīšana attiecībā uz riska novērtējumu.

            2.

            Otrajā pamatā tiek apgalvots prettiesiskums, acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā un faktu kļūdas, acīmredzamas kļūdas vērtējumā, tiesiskās noteiktības principa pārkāpums un patvaļīga lēmumpieņemšana attiecībā uz bīstamības novērtējumu. Tas ietver ar LESD 277. pantu pamatotu apgalvojumu par prettiesiskumu attiecībā uz atbilstošajiem REACH XIII pielikuma noteikumiem un/vai iepriekšējiem aktiem un pasākumiem.

            3.

            Trešajā pamatā tiek apgalvots prettiesiskums, acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā un faktu kļūdas, tiesiskās noteiktības principa pārkāpums, patvaļīga lēmumpieņemšana un pienācīga pamatojuma nenorādīšana attiecībā uz bīstamības novērtējumu, īpaši attiecībā uz apliecinājuma nozīmes noteikšanu. Tas ietver ar LESD 277. pantu pamatoto apgalvojumu par prettiesiskumu attiecībā uz atbilstošajiem REACH XIII pielikuma noteikumiem un/vai iepriekšējiem aktiem un pasākumiem.

            4.

            Ceturtajā pamatā tiek apgalvots tiesiskās noteiktības principa pārkāpums, labas pārvaldības principa pārkāpums, pamatojuma nenorādīšana attiecībā uz bīstamības un riska novērtējumu, īpaši attiecībā uz apliecinājuma nozīmes noteikšanu.

            5.

            Piektajā pamatā tiek apgalvots, ka ir liegtas tiesības uz aizstāvību, tostarp tiesības tikt uzklausītam, pienācīga pamatojuma nenorādīšana, netaisnīgs process attiecībā uz bīstamības un riska novērtējumu, īpaši attiecībā uz apliecinājuma nozīmes noteikšanu.

            6.

            Sestajā pamatā tiek apgalvots, ka ar tiesību aktu acīmredzami tiek pārsniegta rīcības brīvība, acīmredzama kļūda rīcības brīvības īstenošanā un institucionālo pilnvaru līdzsvara pārkāpums attiecībā uz bīstamības un riska novērtējumu.

            7.

            Septītajā pamatā tiek apgalvots prettiesiskums, acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā un faktu kļūdas, acīmredzamas kļūdas rīcības brīvības īstenošanā, rīcības brīvības robežu acīmredzama pārsniegšana, tiesiskās noteiktības principa un tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums, pamatojuma nenorādīšana attiecībā uz bīstamības un riska novērtējumu un acīmredzamas kļūdas attiecīgo faktu un atbilstošo tiesību normu vērtējumā.

            8.

            Astotajā pamatā tiek apgalvots tiesiskās noteiktības principa un tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums, pienācīga pamatojuma nenorādīšana, acīmredzamas kļūdas faktu vērtējumā un tiesību piemērošanā attiecībā uz REACH ierobežojuma noteikšanu, piemērošanu, nozīmi un tvērumu.

            9.

            Devītajā pamatā tiek apgalvots samērīguma principa pārkāpums attiecībā uz REACH ierobežojuma piemērošanu un tvērumu.

            10.

            Desmitajā pamatā tiek apgalvots būtisku procesuālo prasību pārkāpums, prettiesiskums, acīmredzamas kļūdas rīcības brīvības īstenošanā, acīmredzamas kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, tiesiskās noteiktības principa un tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums, labas pārvaldības principa pārkāpums, pamatojuma nenorādīšana pirms REACH ierobežojuma noteikšanas.

            11.

            Vienpadsmitajā pamatā tiek apgalvots, ka atbilstošie REACH XIII pielikuma noteikumi un pārējie iepriekšējie attiecīgie akti un pasākumi, kas liedz un/vai traucē veikt derīgu novērtējumu un/vai izdarīt secinājumu par D4 un D5 īpašībām, nav piemērojami atbilstoši LESD 277. pantam.


201805250711897192018/C 200/325612014TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180423262722Lieta T-561/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa spriedums – One of Us u.c./Komisija (Institucionālās tiesības — Eiropas pilsoņu iniciatīva — Pētniecības politika — Sabiedrības veselība — Sadarbība attīstības jomā — Savienības finansējums darbībām, kas saistītas ar cilvēka embriju iznīcināšanu — Komisijas paziņojums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 211/2011 10. panta 1. punkta c) apakšpunktu — Prasība atcelt tiesību aktu — Procesuālā rīcībspēja — Apstrīdams tiesību akts — Daļēja nepieņemamība — Pārbaude tiesā — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā)
 ---documentbreak--- C2002018LV2620120180423LV0032262272Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa spriedums – One of Us u.c./Komisija
   (Lieta T-561/14) (
         1
      )
   “(Institucionālās tiesības — Eiropas pilsoņu iniciatīva — Pētniecības politika — Sabiedrības veselība — Sadarbība attīstības jomā — Savienības finansējums darbībām, kas saistītas ar cilvēka embriju iznīcināšanu — Komisijas paziņojums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 211/2011 10. panta 1. punkta c) apakšpunktu — Prasība atcelt tiesību aktu — Procesuālā rīcībspēja — Apstrīdams tiesību akts — Daļēja nepieņemamība — Pārbaude tiesā — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā)”2018/C 200/32Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: European Citizens’ Initiative One of Us un citi prasītāji, kuru nosaukumi ir norādīti sprieduma pielikumā (pārstāvji: sākotnēji C. de La Hougue, vēlāk J. Paillot, advokāti, un visbeidzot P. Diamond, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Laitenberger un H. Krämer)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Polijas Republika (pārstāvji: M. Szwarc, A. Miłkowska un B. Majczyna)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji: sākotnēji U. Rösslein un E. Waldherr, vēlāk – U. Rösslein un R. Crowe) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: E. Rebasti un K. Michoel)

      Priekšmets

   Par prasību, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2014. gada 28. maija Paziņojumu COM(2014) 355 final par Eiropas pilsoņu iniciatīvu “Uno di noi”.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            European Citizens’ Initiative One of Us un citi prasītāji, kuru vārdi ir ietverti pielikumā, sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

            3)

            Polijas Republika, Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (
         1
      )	OV C 409, 17.11.2014.


201805250331897512018/C 200/105412016CJC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL201804129911Lieta C-541/16: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 12. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Regula (EK) Nr. 1072/2009 — 2. panta 6. punkts — 8. pants — Kabotāžas pārvadājumi — Jēdziens — Eiropas Komisijas dokumentā “Jautājumi un atbildes” ietvertā definīcija — Juridiskais spēks — Valsts piemērošanas pasākumi, ar kuriem tiek ierobežots iekraušanas un izkraušanas vietu skaits, kas var ietilpt vienā kabotāžas pārvadājumā — Rīcības brīvība — Ierobežojums — Samērīgums)
 ---documentbreak--- C2002018LV910120180412LV00109191Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 12. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste
   (Lieta C-541/16) (
         1
      )
   “(Valsts pienākumu neizpilde — Regula (EK) Nr. 1072/2009 — 2. panta 6. punkts — 8. pants — Kabotāžas pārvadājumi — Jēdziens — Eiropas Komisijas dokumentā “Jautājumi un atbildes” ietvertā definīcija — Juridiskais spēks — Valsts piemērošanas pasākumi, ar kuriem tiek ierobežots iekraušanas un izkraušanas vietu skaits, kas var ietilpt vienā kabotāžas pārvadājumā — Rīcības brīvība — Ierobežojums — Samērīgums)”2018/C 200/10Tiesvedības valoda – dāņu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Hottiaux, L. Grønfeldt un U. Nielsen)

      Atbildētāja: Dānijas Karaliste (pārstāvji: C. Thorning, J. Nymann-Lindegren un M. Søndahl Wolff)

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 6, 9.1.2017.


201805250401897232018/C 200/33432015TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180423272821Lieta T-43/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa spriedums – CRM/Komisija (Aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde — Piadina romagnola vai Piada romagnola — Reģistrācijas process — Pilnvaru sadalījums starp Komisiju un valstu iestādēm — Saikne starp preces reputāciju un tās ģeogrāfisko izcelsmi — Regulas (EK) Nr. 1151/2012 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts — Reģistrācijas pieteikuma kontroles, ko veic Komisija, apjoms — Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta f) apakšpunkta ii) daļa, 8. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) daļa un 50. panta 1. punkts — Specifikāciju atcelšanas valsts tiesā ietekme uz procedūru Komisijā — Komisijas pienākums veikt izmeklēšanu — Labas pārvaldības princips — Efektīva tiesību aizsardzība tiesā)
 ---documentbreak--- C2002018LV2710120180423LV0033271282Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa spriedums – CRM/Komisija
   (Lieta T-43/15) (
         1
      )
   “(Aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde — Piadina romagnola vai Piada romagnola — Reģistrācijas process — Pilnvaru sadalījums starp Komisiju un valstu iestādēm — Saikne starp preces reputāciju un tās ģeogrāfisko izcelsmi — Regulas (EK) Nr. 1151/2012 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts — Reģistrācijas pieteikuma kontroles, ko veic Komisija, apjoms — Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta f) apakšpunkta ii) daļa, 8. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) daļa un 50. panta 1. punkts — Specifikāciju atcelšanas valsts tiesā ietekme uz procedūru Komisijā — Komisijas pienākums veikt izmeklēšanu — Labas pārvaldības princips — Efektīva tiesību aizsardzība tiesā)”2018/C 200/33Tiesvedības valoda – itāļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CRM Srl (Modène, Itālija) (pārstāvji: sākotnēji G. Forte, C. Marinuzzi un A. Franchi, pēc tam – G. Forte un C. Marinuzzi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji D. Bianchi, J. Guillem Carrau un F. Moro, pēc tam – D. Bianchi, A. Lewis un F. Moro)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbildētājas prasījumu atbalstam: Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri, kam palīdz M. Scino, avvocato dello Stato), Consorzio di Promozione e Tutela della Piadina Romagnola (Co.P.Rom) (Rimini, Itālija) (pārstāvji: A. Improda un P. Rodilosso, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2014. gada 24. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1174/2014 par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Piadina Romagnola/Piada Romagnola (AĢIN)) (OV 2014, L 316, 3. lpp.).

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            CRM srl sedz divas trešdaļas savu tiesāšanās izdevumu un divas trešdaļas no Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumiem, kas radušies šajā tiesvedībā.

            3)

            Komisija sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu un vienu trešdaļu no CRM tiesāšanās izdevumiem, kas radušies šajā tiesvedībā.

            4)

            CRM un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

            5)

            Itālijas Republika un Consorzio di Promozione e Tutela della Piadina Romagnola (Co.P.Rom) sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (
         1
      )	OV C 89, 16.3.2015.


201805250571897352018/C 200/447472016TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180423353511Lieta T-747/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa spriedums – Vincenti/EUIPO (Civildienests — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Invaliditātes komitejas slēdziens — Iecēlējinstitūcijas rīcības brīvība — Civildienesta noteikumu 53. un 78. pants — Kļūda vērtējumā — Pienākums norādīt pamatojumu)
 ---documentbreak--- C2002018LV3510120180423LV0044351351Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa spriedums – Vincenti/EUIPO

   (Lieta T-747/16) (
         1
      )
   “(Civildienests — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Invaliditātes komitejas slēdziens — Iecēlējinstitūcijas rīcības brīvība — Civildienesta noteikumu 53. un 78. pants — Kļūda vērtējumā — Pienākums norādīt pamatojumu)”2018/C 200/44Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Guillaume Vincenti (Alikante, Spānija) (pārstāvis: H. Tettenborn, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: A. Lukošiūtė)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt EUIPO2015. gada 18. decembra lēmumu par atteikumu atzīt prasītāja pilnīgu pastāvīgu darba nespēju un atzīt viņa pensionēšanos.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Guillaume Vincenti atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 14, 16.1.2017.


201805250681897362018/C 200/592402018TC20020180611LV01LVINFO_JUDICIAL20180416464722Lieta T-240/18: Prasība, kas celta 2018. gada 16. aprīli – Polskie Linie Lotnicze “LOT”/Komisija
 ---documentbreak--- C2002018LV4620120180416LV0059462472Prasība, kas celta 2018. gada 16. aprīli – Polskie Linie Lotnicze “LOT”/Komisija
   (Lieta T-240/18)2018/C 200/59Tiesvedības valoda – poļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polskie Linie Lotnicze “LOT” S.A. (Varšava, Polija) (pārstāvis: M. Jeżewski, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 12. decembra Lēmumu lietā M.8672 (EASYJET/CERTAIN AIR BERLIN ASSETS), Ats. nr. C(2017) 8776 final;

            —

            piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā;

            —

            noteikt Komisijai pienākumu iebildumu rakstā atbildēt uz prasībā norādītajiem prasītājas jautājumiem par attiecīgās koncentrācijas ietekmes uz konkurenci izvērtēšanas norisi, kā arī iesniegt konkrētus pierādījumus, kas ir Eiropas Komisijas lēmuma pamatā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumam prasītāja izvirza sešus pamatus.

            1.

            Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, neizvērtējot no konkurences viedokļa pilnībā koncentrācijas nelabvēlīgās sekas, Komisija esot pārkāpusi Savienības Līguma normas, kā arī tā īstenošanas noteikumus, it īpaši Regulas Nr. 139/2004/EK (
                  1
               ) normas.

            2.

            Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdaini novērtējusi koncentrācijas sekas attiecībā uz iespēju sniegt gaisa pasažieru pārvadājumu pakalpojumus no un uz konkrētajām lidostām, tādējādi pieļaujot nopietnu un acīmredzamu kļūdu koncentrācijas vērtējumā. Koncentrācijas pareizi veikta analītiska vērtējuma rezultātā esot jāsecina, ka tās ietekme uz konkurenci ir negatīva, tostarp tā konkurenci ietekmē negatīvāk nekā koncentrācijas neesamība alternatīva scenārija gadījumā.

            3.

            Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, neizvērtējot, vai efektivitātes pieaugums, ko rada koncentrācija, atsver tās negatīvo ietekmi uz konkurenci, esot pārkāpusi “Pamatnostādnes par horizontālo apvienošanos novērtēšanu”.

            4.

            Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, neparedzot pienākumus easyJet, kas ļautu izvairīties no būtiskiem efektīvas konkurences traucējumiem koncentrācijas rezultātā, esot pārkāpusi Līguma normas, kā arī tā īstenošanas noteikumus.

            5.

            Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, nenovērtējot koncentrācijas ietekmi uz iekšējo tirgu saistībā ar valsts atbalstu, ko Vācijas Federatīvā Republika iepriekš 2017. gada 15. jūlijā ir piešķīrusi Air Berlin kā aizdevumu 150 miljonu EUR apmērā, Komisija esot pārkāpusi Līguma normas un to īstenošanas noteikumus. Komisija to ir apstiprinājusi ar Komisijas 2017. gada 4. septembra lēmumu par Vācijas Federatīvās Republikas valsts atbalstu Air Berlin, C(2017) 6080 final.

            6.

            Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, neatbilstoši piemērojot Komisijas lēmumu, kas tostarp izpaudās kā lietas faktisko apstākļu pilnīgas analīzes trūkums, neņemot vērā vairākus elementus, kas ir vajadzīgi, lai uzticami pārbaudītu darījuma pilnu ietekmi uz konkurenci, kā arī nenovērtējot koncentrācijas ietekmi uz iekšējo tirgu saistībā ar Air Berlin piešķirto valsts atbalstu, un nenorādot pamatojumu šādai neņemšanai vērā, esot pārkāpusi LESD 296. pantu.

      (
         1
      )	Padomes Regula (EK) Nr. 139/2004 (2004. gada 20. janvāris) par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (EK Apvienošanās regula; OV 2004, L 24, 1. lpp.).


201806080531931572018/C 221/122592018CJC22120180625LV01LVINFO_JUDICIAL20180411111111Lieta C-259/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 11. aprīlī iesniedza Juzgado de lo Mercantil de Madrid (Spānija) – Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A./Asendia Spain, S.L.U.

 ---documentbreak--- C2212018LV1110120180411LV0012111111Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 11. aprīlī iesniedza Juzgado de lo Mercantil de Madrid (Spānija) – Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A./Asendia Spain, S.L.U.

   (Lieta C-259/18)2018/C 221/12Tiesvedības valoda – spāņu
      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Mercantil de Madrid

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A.

      Atbildētāja: Asendia Spain, S.L.U.

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/67/EK (1997. gada 15. decembris) par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai (
                  1
               ) (Pasta direktīva), redakcijā, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Direktīvu 2008/6/EK (
                  2
               ), 7. panta 1. punktam un 8. pantam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru garantija, kas ir piešķirta pasta pakalpojumu sniedzējam, kurš ir iecelts par universālā pasta pakalpojuma sniedzēju, ietver to, ka tikai šim pakalpojumu sniedzējam ir atļauts izplatīt apmaksas zīmes, kas nav pastmarkas?

            2)

            Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai ar Eiropas Savienības tiesisko regulējumu pasta jomā ir saderīga privātajiem pasta pakalpojumu sniedzējiem noteiktā prasība nodrošināt fiziskas klientu apkalpošanas vietas, lai varētu izplatīt un pārdot apmaksas zīmes, kas nav pastmarkas?

      (
         1
      )	OV 1998, L 15, 14. lpp.

   (
         2
      )	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/6/EK (2008. gada 20. februāris), ar ko Direktīvu 97/67/EK groza attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus pilnīgu izveidi (OV 2008, L 52, 3. lpp.).


201806150721955032018/C 231/323872017TC23120180702LV01LVINFO_JUDICIAL20180516262611Lieta T-387/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 16. maija spriedums – Triggerball/EUIPO (Bumbas ar vairākām šķautnēm forma) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Bumbas ar vairākām šķautnēm forma — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
 ---documentbreak--- C2312018LV2610120180516LV0032261261Vispārējās tiesas 2018. gada 16. maija spriedums – Triggerball/EUIPO (Bumbas ar vairākām šķautnēm forma)
   (Lieta T-387/17) (
         1
      )
   “(Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Bumbas ar vairākām šķautnēm forma — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))”2018/C 231/32Tiesvedības valoda – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Triggerball GmbH (Baiern–Piusheim, Vācija) (pārstāvis: H. Emrich, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: D. Walicka)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 20. aprīļa lēmumu lietā R 376/2017-4 attiecībā uz pieteikumu par trīsdimensiju apzīmējuma, ko veido bumbas ar vairākām šķautnēm forma, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Prasību noraidīt.

            2)

            Triggerball GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 256, 7.8.2017.


201806290411986272018/C 249/413932010TC24920180716LV01LVINFO_JUDICIAL20180517333311Lieta T-393/10 INTP: Vispārējās tiesas 2018. gada 17. maija rīkojums – Westfälische Drahtindustrie u.c./Komisija (Tiesvedība — Sprieduma interpretācija — Labošana — Lēmuma nepieņemšana)
 ---documentbreak--- C2492018LV3310120180517LV0041331331Vispārējās tiesas 2018. gada 17. maija rīkojums – Westfälische Drahtindustrie u.c./Komisija
   (Lieta T-393/10 INTP) (
         1
      )
   “(Tiesvedība — Sprieduma interpretācija — Labošana — Lēmuma nepieņemšana)”2018/C 249/41Tiesvedības valoda – vācu
      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Westfälische Drahtindustrie GmbH (Hamm, Vācija), Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (Hamm), Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (Iserlohn, Vācija) (pārstāvis: C. Stadler, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: V. Bottka, H. Leupold un G. Meessen)

      Priekšmets

   Galvenokārt, pieteikums interpretēt 2015. gada 15. jūlija spriedumu Westfälische Drahtindustrie u.c./Komisija (T-393/10, EU:T:2015:515) un, pakārtoti, pieteikums par labojumu izdarīšanu un par papildsprieduma taisīšanu saistībā ar lēmuma nepieņemšanu minētajā spriedumā.

      Rezolutīvā daļa

            1)

            Pieteikumus noraidīt.

            2)

            Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG un Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (
         1
      )	OV C 301, 6.11.2010.


201806290181986332018/C 249/072302018CJC24920180716LV01LVINFO_JUDICIAL201803304521Lieta C-230/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 30. martā iesniedza Landesverwaltungsgericht Tirol (Austrija) – PI

 ---documentbreak--- C2492018LV410120180330LV00074152Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 30. martā iesniedza Landesverwaltungsgericht Tirol (Austrija) – PI

   (Lieta C-230/18)2018/C 249/07Tiesvedības valoda – vācu
      Iesniedzējtiesa

      Landesverwaltungsgericht Tirol

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: PI

      Atbildētāja: Landespolizeidirektion Tirol

      Prejudiciālie jautājumi

            1)

            Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 15. panta 2. punkts, kurā ir paredzēts, ka katrs Savienības pilsonis var brīvi meklēt darbu, strādāt, izmantot tiesības veikt uzņēmējdarbību un sniegt dažādus pakalpojumus jebkurā dalībvalstī, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas, līdzīgi kā Tiroler Landespolizeigesetz 19. panta 3. punkts, LGBl. Nr. 60/1976, kurā pēdējie grozījumi izdarīti ar likumu LGBl. Nr. 56/2017, ļauj iestādes struktūrvienībai, neveicot iepriekšēju administratīvu procedūru, īstenot pasākumus, izdodot tiešus rīkojumus un piemērojot piespiedu līdzekļus, tādus kā īpaši uzņēmuma tūlītēju slēgšanu, tiem neesot pagaidu rakstura pasākumiem?

            2)

            Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants, katrā ziņā to lasot kopā ar Hartas 41. un 52. pantu, no pušu procesuālo tiesību vienlīdzības un efektīvas tiesību aizsardzības viedokļa ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas, līdzīgi kā Tiroler Landespolizeigesetz 19. panta 3. un 4. punktā noteikts, paredz īstenot faktiskus pasākumus, izdodot tiešus rīkojumus un piemērojot piespiedu līdzekļus, tādus kā it īpaši uzņēmumu slēgšanu, bez dokumentācijas un apstiprinājuma izsniegšanas tiesību subjektam?

            3)

            Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants, katrā ziņā to lasot kopā ar Hartas 41. un 52. pantu, no pušu procesuālo tiesību vienlīdzības viedokļa ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas, līdzīgi kā Tiroler Landespolizeigesetz 19. panta 3. un 4. punktā noteikts, paredz, ka, lai atceltu bez iepriekšējas procedūras īstenotus faktiskus pasākumus, izdodot tiešus rīkojumus un piemērojot piespiedu līdzekļus, it īpaši tādus kā uzņēmumu slēgšanu, tiesību subjektam, kuru skar šie faktiskie pasākumi, ir jāiesniedz pamatots pieteikums par šādas slēgšanas atcelšanu?

            4)

            Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants, to lasot kopā ar Hartas 52. pantu, no efektīvas tiesību aizsardzības viedokļa ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas, līdzīgi kā Tiroler Landespolizeigesetz 19. panta 4. punktā noteikts, paredz, ka, īstenojot faktiskus pasākumus, piemērojot piespiedu līdzekļus uzņēmuma slēgšanas veidā, ir iespējamas tikai ar konkrētiem nosacījumiem ierobežotas tiesības iesniegt pieteikumu par pasākuma atcelšanu?


201807130752004432018/C 268/543462018TC26820180730LV01LVINFO_JUDICIAL20180529454511Lieta T-346/18: Prasība, kas celta 2018. gada 29. maijā – Advance Magazine Publishers/EUIPO – Enovation Brands (“VOGUE”)
 ---documentbreak--- C2682018LV4510120180529LV0054451451Prasība, kas celta 2018. gada 29. maijā – Advance Magazine Publishers/EUIPO – Enovation Brands (“VOGUE”)
   (Lieta T-346/18)2018/C 268/54Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: T. Alkin, barrister)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Enovation Brands, Inc. (Aventura, Florida, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 010 039

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 27. marta lēmums lietā R 259/2017-4

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

            —

            atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, kas attiecas uz Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunktu un 50. noteikuma 1. punktu;

            —

            piespriest otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kuri radušies prasītājai;

      Izvirzītais pamats:

            —

            Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkta un 50. noteikuma 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-568/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 3. jūlija rīkojums – Korea National Insurance Corporation/Padome un Komisija

text:
               3.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/21

      Vispārējās tiesas 2018. gada 3. jūlija rīkojums – Korea National Insurance Corporation/Padome un Komisija
      (Lieta T-568/17) (1)

      (2018/C 311/23)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 338, 9.10.2017.


               6.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/13

      EBTA Uzraudzības iestādes 2018. gada 13. jūlijā iesniegtā prasība pret Norvēģijas Karalisti
      (Lieta E-1/18)
      (2018/C 314/11)
      EBTA Uzraudzības iestāde (35 rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium), ko pārstāv EBTA Uzraudzības iestādes pārstāvji Claire Simpson, Erlend M. Leonhardsen, Catherine Howdle un Carsten Zatschler, 2018. gada 13. jūlijā iesniedza EBTA Tiesai prasību pret Norvēģijas Karalisti.
      EBTA Uzraudzības iestāde pieprasa, lai EBTA Tiesa:

                  1)

                  apliecina, ka, saglabājot spēkā esošos noteikumus, piemēram, Likuma par valsts apdrošināšanu 14-13. iedaļas pirmo, otro un trešo daļu un 14-14. iedaļas pirmo daļu, kas nosaka, ka tēva tiesības uz vecāku pabalstiem ir atkarīgas no mātes situācijas, kamēr mātes tiesības nav atkarīgas no tēva situācijas, Norvēģija nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar EEZ līguma XVIII pielikuma 21.b punktā minētā tiesību akta 14. panta 1. punkta c) apakšpunktu (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīva 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija));

                  2)

                  piespriež Norvēģijas Karalistei segt šīs tiesāšanās izdevumus.

         Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats:

                  —

                  Šī lieta attiecas uz to, kā Norvēģijā tiek izmaksāti vecāku pabalsti. Vecāku pabalsti ir pabalsti, ko izmaksā vecākiem (mātēm un tēviem) atvaļinājuma laikā saistībā ar bērna piedzimšanu vai adopciju.

                  —

                  EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka daži noteikumi par vecāku pabalstiem Norvēģijā diskriminē tēvus. Īsumā, saskaņā ar šiem noteikumiem tas, vai tēvs saņem vecāku pabalstu pilnībā, daļēji vai vispār, ir atkarīgs no tā, vai māte strādā vai ir strādājusi (vai piedalās līdzīgās darbībās). Savukārt mātes tiesības uz šādiem pabalstiem nav atkarīgas no tēva darbībām.

                  —

                  EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka mātes un tēvi ir salīdzināmās situācijās, kad runa ir par bērnu audzināšanu, un ka atšķirīgā attieksme Norvēģijā attiecībā uz vecāku pabalstu noteikumiem nelikumīgi diskriminē tēvus dzimuma dēļ, pārkāpjot 14. panta 1. punkta c) apakšpunktu Direktīvā 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos.

                  —

                  Iestāde arī uzskata, ka šādu diskrimināciju nevar attaisnot saskaņā ar Direktīvas 2006/54/EK 3. pantu kā “pozitīvu rīcību”, lai palīdzētu mātēm panākt vienlīdzību darba dzīvē, ne arī citu iemeslu dēļ.


title: Lieta T-438/18: Prasība, kas celta 2018. gada 18. jūlijā – Pareto Trading/EUIPO – Bikor and Bikor Professional Color Cosmetics (“BIKOR EGYPTIAN EARTH”)

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/23

      Prasība, kas celta 2018. gada 18. jūlijā – Pareto Trading/EUIPO – Bikor and Bikor Professional Color Cosmetics (“BIKOR EGYPTIAN EARTH”)
      (Lieta T-438/18)
      (2018/C 319/28)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pareto Trading Co., Inc. (Carlstadt, Ņūdžersija, Amerikas Savienotas Valstis) (pārstāvji: I. Sempere Massa, C. Martínez-Tercero Molina, V. Balaguer Fuentes, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Bikor Elżbieta Korbut (Gdanska, Polija) un Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind (Gdanska)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīme “BIKOR EGYPTIAN EARTH” reģistrācijas pieteikums – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 561 788

         Informācija par procesu EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 24. aprīļa lēmums lietā R 1826/2015-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājai tiesāšanās izdevumus, tostarp prasītājas izdevumus saistībā ar procesu Anulēšanas nodaļā un Apelācijas pirmajā padomē, kā rezultātā tika iesniegta attiecīgā prasība.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-455/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. jūlija spriedums – Pirelli & C./Komisija (Konkurence – Karteļi – Eiropas spēka kabeļu tirgus – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums – Vienots un turpināts pārkāpums – Vainojamība pārkāpumā – Prezumpcija – Pienākums norādīt pamatojumu – Pamattiesības – Samērīgums – Vienlīdzīga attieksme – Beneficium ordinis seu excussionis – Neierobežota kompetence)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/40

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. jūlija spriedums – Pirelli & C./Komisija
      (Lieta T-455/14) (1)

      ((Konkurence - Karteļi - Eiropas spēka kabeļu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums - Vienots un turpināts pārkāpums - Vainojamība pārkāpumā - Prezumpcija - Pienākums norādīt pamatojumu - Pamattiesības - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme - Beneficium ordinis seu excussionis - Neierobežota kompetence))
      (2018/C 328/54)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pirelli & C. SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvji: sākotnēji M. Siragusa, F. Moretti, G. Rizza un P. Ferrari, vēlāk M. Siragusa, F. Moretti, G. Rizza un A. Bardanzellu, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji C. Giolito, L. Malferrari un P. Rossi, vēlāk H. van Vliet, L. Malferrari un P. Rossi, pārstāvji, kam palīdz P. Manzini, advokāts)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Milāna) (pārstāvji: C. Tesauro, F. Russo un L. Armati, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas Lēmumu C(2014) 2139 final (2014. gada 2. aprīlis) par procedūru saskaņā ar [LESD] 101. pantu un [EEZ] līguma 53. pantu (Lieta AT.39610 – spēka kabeļi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, otrkārt, samazināt tai uzliktā naudas soda apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Pirelli & C. SpA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Prysmian Cavi e Sistemi Srl sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 261, 11.8.2014.


title: Lieta C-445/17: Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli/Pilato SpA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējais muitas tarifs – Kombinētā nomenklatūra – Tarifu klasifikācija – Pozīcijas 8703, 8704 un 8705 – Autokatafalki)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/20

      Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums (Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli/Pilato SpA

      (Lieta C-445/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Pozīcijas 8703, 8704 un 8705 - Autokatafalki))
      (2018/C 328/25)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Commissione Tributaria Regionale del Lazio

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Atbildētāja: Pilato SpA

         Rezolutīvā daļa

      Kombinētā nomenklatūra, kas ietverta Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kura grozīta ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 927/2012 (2012. gada 9. oktobris), I pielikumā, ir jāinterpretē tādējādi, ka autokatafalki, kādi ir aplūkoti pamatlietā, ir jāklasificē šīs kombinētās nomenklatūras pozīcijā 8703.

         (1)  OV C 347, 16.10.2016.


title: Lieta T-758/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Crédit agricole/ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 3. punkts – Sviras rādītāja aprēķināšana – ECB atteikums atļaut prasītājai no sviras rādītāja aprēķiniem izslēgt riska darījumus, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem – Regulas (ES) Nr. 575/2013 429. panta 14. punkts – ECB diskrecionārā vara – Kļūdas tiesību piemērošanā – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/45

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Crédit agricole/ECB
      (Lieta T-758/16) (1)

      ((Ekonomikas un monetārā politika - Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība - Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 3. punkts - Sviras rādītāja aprēķināšana - ECB atteikums atļaut prasītājai no sviras rādītāja aprēķiniem izslēgt riska darījumus, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem - Regulas (ES) Nr. 575/2013 429. panta 14. punkts - ECB diskrecionārā vara - Kļūdas tiesību piemērošanā - Acīmredzama kļūda vērtējumā))
      (2018/C 328/60)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Crédit agricole SA (Montrouge, Francija) (pārstāvji: A. Champsaur un A. Delors, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: K. Lackhoff, R. Bax, G. Bassani un C. Olivier, pārstāvji, kam palīdz H.-G. Kamann un F. Louis, advokāti)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Somijas Republika (pārstāvis: S. Hartikainen)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā ir lūgts atcelt ECB 2016. gada 24. augusta lēmumu ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/165, kas pieņemts, piemērojot Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.), 4. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 10. pantu un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV 2013, L 176, 1. lpp., labojumi OV 2013, L 208, 68. lpp., un OV 2013, L 321, 6. lpp.) 429. panta 14. punktu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2016. gada 24. augusta lēmumu ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/165.

                  2)

                  ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 6, 9.1.2017.


title: Lieta T-468/18: Prasība, kas celta 2018. gada 31. jūlijā – NSC Holding/EUIPO – Ibercondor Barcelona (“CONDOR SERVICE, NSC”)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/55

      Prasība, kas celta 2018. gada 31. jūlijā – NSC Holding/EUIPO – Ibercondor Barcelona (“CONDOR SERVICE, NSC”)
      (Lieta T-468/18)
      (2018/C 328/75)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: NSC Holding GmbH & Cie. KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: M. Eichhorst, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Ibercondor Barcelona SA (Barselona, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CONDOR SERVICE, NSC” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 292 675

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 28. maija lēmums lietā R 2440/2017-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos izdevumus;

            pakārtoti,

                  —

                  nodot lietu atpakaļ atbildētājam, uzdodot veikt jaunu neatkarīgu pārbaudi.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-612/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – PS/EIB (Civildienests – EIB personāls – Sociālais nodrošinājums – Nelaimes gadījums darbā – Pilnīga un pastāvīga invaliditāte – Slimības profesionālā izcelsme – Apdrošināšanas pret nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām sistēma – Iemaksas pensiju sistēmā – Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses – Atbildība – Morālais kaitējums)

text:
               24.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 341/14

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – PS/EIB
      (Lieta T-612/16) (1)

      ((Civildienests - EIB personāls - Sociālais nodrošinājums - Nelaimes gadījums darbā - Pilnīga un pastāvīga invaliditāte - Slimības profesionālā izcelsme - Apdrošināšanas pret nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām sistēma - Iemaksas pensiju sistēmā - Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses - Atbildība - Morālais kaitējums))
      (2018/C 341/24)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: PS (pārstāvji: N. Lhoëst un G. Cludts, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (EIB) (pārstāvji: sākotnēji T. Gilliams, E. Raimond un G. Faedo, vēlāk T. Gilliams un G. Faedo, pārstāvji, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kurš prasītājam esot nodarīts kopš 2013. gada novembra.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  PS atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 371, 10.10.2016. (lieta, kas sākotnēji reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-42/16 un kas 2016. gada 1. septembrī nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta C-418/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 26. jūnijā European Citizens' Initiative One of Us iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 23. aprīļa spriedumu lietā T-561/14 – European Citizens' Initiative One of Us u.c./Eiropas Komisija

text:
               24.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 341/5

      Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 26. jūnijāEuropean Citizens' Initiative One of Us iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 23. aprīļa spriedumu lietā T-561/14 – European Citizens' Initiative One of Us u.c./Eiropas Komisija
      (Lieta C-418/18 P)
      (2018/C 341/06)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: European Citizens' Initiative One of Us (pārstāvji: P. Diamond, Barrister, R. Kiska, Solicitor)

         Citi lietas dalībnieki: Polijas Republika, Eiropas Komisija, Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas 2018. gada 23. aprīļa spriedumu lietā T-561/14;

                  —

                  atcelt Komisijas 2014. gada 28. maija lēmumu COM(2014) 355 final;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus apelācijas tiesvedībā un tiesvedībā pirmajā instancē.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pirmkārt, Vispārējā tiesa ir nepareizi piemērojusi LES 117. pantu no LES 11. panta 4. punkta skatpunkta, LESD 24. pantu un Regulu 211/2011 (1); jebkurai Komisijas rīcības brīvībai ir jābūt saskanīgai ar ECI mērķiem. Vispārējās tiesas nolēmumā nav ņemts vērā likumdošanas nolūks saistībā ar Regulu un līdz ar to tā ir padarīta par nedzīvu tiesību aktu.
      Otrkārt, Vispārējā tiesa kļūdījās, nekonstatējot, ka Komisijas Paziņojumā COM(2014) 355 final (2) nav atsevišķi izklāstīti tās juridiskie un politiskie secinājumi, kā tas prasīts Regulā (ES) 211/2011.
      Treškārt, Vispārējā tiesa nav pārbaudījusi Komisijas Paziņojumu COM(2014) 355 final ar prasītās rūpības pareizo līmeni. Vispārējā tiesa ir veikusi ierobežotu pārbaudi, proti, attiecībā uz acīmredzamu kļūdu.
      Ceturtkārt un katrā ziņā, ja pārbaudes līmenis, kā to ir piemērojusi Vispārējā tiesa, ir pareizā juridiskā pārbaude (kas netiek pieņemts), Vispārējā tiesa nav konstatējusi, ka Komisijas sniegtais pamatojums Komisijas Paziņojumā COM(2014) 355 final atbilst pārbaudei attiecībā uz acīmredzamu kļūdu; inter alia Komisija nav pareizi piemērojusi lietu C-34/10 Oliver Brüstle/Greenpeace e.V; nav ņēmusi vērā ietekmi, ko rada “trīskāršās atslēgas” sistēma, kura nesniedz nekādas ētiskās garantijas (un faktiski stimulē dalībvalstis pazemināt savas ētiskās garantijas, lai piekļūtu izpētes līdzekļiem). Turklāt Komisija ir acīmredzami kļūdījusies, vedinot domāt, ka piekļuves sniegšana abortam ir starptautisks pienākums, kas izriet no ICPD Programme of Action in 1994 un UN Millennium Development Goals; tā papildus ir kļūdījusies savā neloģiskajā priekšlikumā, ka finansējot organizācijas, kas veicina un praktizē abortus attīstības valstīs, labvēlīgi ietekmēšot mātes veselību, tā vietā, lai palielinātu līdzekļus šo valstu veselības sistēmām, kurās ļoti trūkst štatu un ir nepietiekami apgādātas.
      Piektkārt, Vispārējā tiesa ir kļūdījusies, nepareizi raksturojot ECI, proti, kā tādu, kas iesniegusi trīs konkrētus likumdošanas priekšlikumus, nevis vienu saistībā ar embrija neaizskaramības aizsardzību. Tādējādi Vispārējā tiesa nav īstenojusi pareizo pieeju šajā lietā iztirzātajiem problēmjautājumiem.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 211/2011 (2011. gada 16. februāris) par pilsoņu iniciatīvu (OV 2011, L 65, 1. lpp.).

         (2)  Paziņojums no Komisijas par European Citizens' Initiative“One of us”.


title: Lieta T-763/17: Prasība, kas celta 2017. gada 21. novembrī – Septona/EUIPO – Intersnack Group (“welly”)

text:
               22.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/56

         Prasība, kas celta 2017. gada 21. novembrī – Septona/EUIPO – Intersnack Group (“welly”)
   (Lieta T-763/17)
   (2018/C 022/74)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Septona AVEE (Oinofyta, Grieķija) (pārstāvis – V. Wellens, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Intersnack Group GmbH & Co. KG (Diseldorfa, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “welly” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 085 519

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 12. jūlija lēmums lietā R 1525/2016-1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-630/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. novembrī iesniedza Općinski sud u Rijeci (Horvātija) – Anica Milivojević/Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

text:
               22.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. novembrī iesniedza Općinski sud u Rijeci (Horvātija) – Anica Milivojević/Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

   (Lieta C-630/17)
   (2018/C 022/42)
   Tiesvedības valoda – horvātu

      Iesniedzējtiesa

      Općinski sud u Rijeci

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Anica Milivojević

      Atbildētāja: Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 56. un 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tādas Zakon o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjima sklopljenih u Republici Hrvatskoj s neovlaštenim vjerovnikom (Likums par tādu aizdevumu līgumu ar starptautisku elementu spēkā neesamību, kas noslēgti Horvātijas Republikā ar nelicencētu kreditoru; Narodne novine Nr. 72/2017) tiesību normas, it īpaši minētā likuma 10. panta noteikumi, saskaņā ar kuriem par spēkā neesošiem no to noslēgšanas brīža tiek atzīti aizdevuma līgumi un citi juridiski darījumi, kas izriet no aizdevuma līguma starp parādnieku (minētā likuma 1. panta un 2. panta pirmā ievilkuma izpratnē) un nelicencētu kreditoru (šī paša likuma 2. panta otrais ievilkums), vai arī tie ir uz to balstīti, pat ja tie ir noslēgti pirms minētā likuma stāšanās spēkā, šī spēkā neesamība sāk radīt sekas no brīža, kad līgums ir noslēgts, līdz ar to katrai līgumslēdzējpusei ir pienākums atgriezt visu, ko tā ir saņēmusi uz spēkā neesoša līguma pamata, un, ja tas nav iespējams, vai ja izpildījuma raksturs ir tāds, kas nav saderīgs ar atgriešanu ir jāizmaksā atbilstoša kompensācija naudā atbilstoši cenām, kādas ir spēkā tiesas nolēmuma pieņemšanas laikā?

               2)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regula (ES) Nr. 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (pārstrādāta versija), it īpaši tās 4. panta 1. punkts un 25. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir Zakon o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjima sklopljenih u Republici Hrvatskoj s neovlaštenim vjerovnikom (Narodne novine Nr. 72/2017) 8. panta 1. un 2. punkta noteikumi, saskaņā ar kuriem strīdos par aizdevuma līgumiem ar starptautisku elementu minētā likuma izpratnē parādnieks var celt prasību pret nelicencētu kreditoru tās valsts tiesās, kurā tam ir domicils, vai arī neatkarīgi no valsts, kurā atrodas nelicencētā kreditora domicils, var vērsties tiesās ar piekritību atbilstoši parādnieka privātajai vai juridiskajai adresei, savukārt nelicencētais kreditors minētā likuma izpratnē var ierosināt tiesvedību pret parādnieku tikai tās valsts tiesās, kur atrodas parādnieka privātā vai juridiskā adrese?

               3)

               Vai tas ir patērētāja līgums Regulas Nr. 1215/2012 17. panta 1. punkta noteikumu un Savienības tiesiskā regulējuma kopumā izpratnē, ja aizņēmējs ir fiziska persona, kas ir noslēgusi aizdevuma līgumu ar mērķi veikt ieguldījumus brīvdienu dzīvokļos, lai vēlāk veiktu izīrēšanas darbības un sniegtu tūristiem privātus izmitināšanas pakalpojumus?

               4)

               Vai Regulas Nr. 1215/2012 24. panta 1. punkta noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka Horvātijas Republikas tiesām ir jurisdikcija izskatīt tiesvedības saistībā ar aizdevuma līguma un attiecīgu paziņojumu par garantiju spēkā neesamības paziņošanu un Zemesgrāmatā izdarīto hipotēkas ierakstu svītrošanu, ja minētā hipotēka, ar kuru ir nodrošinātas aizdevuma līgumā paredzētās saistības, bija parādnieka nekustamais īpašums, kas atrodas Horvātijas Republikas teritorijā?


title: Lieta T-886/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 23. novembra rīkojums – Nf Nails In Vogue/EUIPO – Nails & Beauty Factory (“NAILS FACTORY”) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Apstrīdētā lēmuma atsaukšana — Strīda priekšmeta zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               29.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/32

         Vispārējās tiesas 2017. gada 23. novembra rīkojums – Nf Nails In Vogue/EUIPO – Nails & Beauty Factory (“NAILS FACTORY”)
   (Lieta T-886/16) (1)

   ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Apstrīdētā lēmuma atsaukšana - Strīda priekšmeta zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas))
   (2018/C 032/44)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nf Nails In Vogue, SL (Arganda del Rey, Spānija) (pārstāvis: L. Jáudenes Sánchez, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Gája un E. Scheffer)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Nails & Beauty Factory GmbH, agrāk – Nails & Beauty Vertriebs GmbH (Ķīle, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 5. oktobra lēmumu lietā R 202/2016-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp NF Nails In Vogue un Nails & Beauty Vertriebs.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

               2)

               Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) sedz savus, kā arī atlīdzina Nf Nails In Vogue, SL tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 63, 27.2.2017.


title: Lieta C-359/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. februāra spriedums (Hof van Cassatie (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – krimināllieta pret Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA, Alnur BVBA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Migrējoši darba ņēmēji — Sociālais nodrošinājums — Piemērojamie tiesību akti — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Norīkotie darba ņēmēji — Regula (EEK) Nr. 574/72 — 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Apliecība E 101 — Pierādījuma spēks — Krāpnieciski iegūta vai izmantota apliecība)

text:
               9.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 123/3

         Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. februāra spriedums (Hof van Cassatie (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – krimināllieta pret Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA, Alnur BVBA

   (Lieta C-359/16) (1)

   ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Migrējoši darba ņēmēji - Sociālais nodrošinājums - Piemērojamie tiesību akti - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Norīkotie darba ņēmēji - Regula (EEK) Nr. 574/72 - 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Apliecība E 101 - Pierādījuma spēks - Krāpnieciski iegūta vai izmantota apliecība))
   (2018/C 123/03)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van Cassatie

      Pamata krimināllietas puses

      Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA, Alnur BVBA

      piedaloties: Openbaar Ministerie

      Rezolutīvā daļa

   Padomes Regulas (EEK) Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma shēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenes locekļiem, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 118/97 (1996. gada 2. decembris), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 631/2004 (2004. gada 31. marts), 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts un Padomes Regulas (EEK) Nr. 574/72 (1972. gada 21. marts), ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai Nr. 1408/71, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97, 11. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja tās dalībvalsts iestāde, kurp ir norīkoti darba ņēmēji, ir E 101 apliecību izdevējiestādei iesniegusi lūgumu tās pārskatīt un atsaukt, ņemot vērā informāciju, kas ir iegūta tiesas izmeklēšanā un kas ir ļāvusi konstatēt, ka šīs apliecības ir iegūtas vai izmantotas krāpnieciski un ka izdevējiestāde nav ņēmusi vērā šo informāciju, lai pārskatītu šo apliecību izsniegšanas pamatotību, valsts tiesa tiesvedībā pret personām, kuras tiek turētas aizdomās par to, ka tās ir izmantojušas norīkotus darba ņēmējus ar krāpnieciski iegūtām apliecībām, var neņemt vērā šīs apliecības, ja, pamatojoties uz minēto informāciju un ievērojot šīm personām piešķiramās garantijas saistībā ar tiesībām uz lietas taisnīgu izskatīšanu, tā konstatē šādu krāpšanu.

      (1)  OV C 335, 12.9.2016.