title: Lieta T-369/00: Pirmās instances tiesas 2007. gada 29. marta spriedums — Luarē [ Loiret ] departaments/Komisija (Valsts atbalsts — Zemes gabala pārdošanas cena — Lēmums, ar kuru uzdod atgūt ar kopējo tirgu nesaderīgu atbalstu — Atbalsta aktualizēta vērtība — Salikta procentu likme — Pamatojums)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/30

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 29. marta spriedums — Luarē [Loiret] departaments/Komisija
   (Lieta T-369/00) (1)

   (Valsts atbalsts - Zemes gabala pārdošanas cena - Lēmums, ar kuru uzdod atgūt ar kopējo tirgu nesaderīgu atbalstu - Atbalsta aktualizēta vērtība - Salikta procentu likme - Pamatojums)
   (2007/C 96/64)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luarē [Loiret] departaments (Francija) (pārstāvis — A. Karneluti [A. Carnelutti], avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — Ž. Rozē [G. Rozet] un Dž. Flets [J. Flett])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju: Scott SA, Senklū [Saint-Cloud] (Francija) (pārstāvji — Sers Dž. Levērs [Sir Jeremy Lever], QC, Dž. Gārdners [J. Gardner], Dž. Perecs [G. Peretz], barristers, R. Grifits [R. Griffith] un M. Papadakis [M. Papadakis], solicitors)
   Priekšmets
   Lūgums daļēji atcelt Komisijas 2000. gada 12. jūlija lēmumu par valsts atbalstu, ko Francijas Republika piešķīra Scott Paper SA/Kimberly-Clark (OV 2002, L 12, 1. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Atcelt Komisijas 2000. gada 12. jūlija Lēmumu 2002/14/EK par valsts atbalstu, ko Francijas Republika piešķīra Scott Paper SA/Kimberly-Clark tiktāl, ciktāl tas attiecas uz atbalstu, kas piešķirts, paredzot izdevīgāku cenu par šī lēmuma 1. pantā minēto zemes gabalu;

               2)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina prasītāja un Scott SA tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 61, 24.2.2001.


title: Lieta C-444/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Sąd Rejonowy Gdańsk - Pólnoc w Gdańsku (Polija) 2007. gada 27. septembra rīkojumu — MG Probud Gdynia Sp. z o.o. w Gdyni / Hauptzollamt Saarbrücken

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Sąd Rejonowy Gdańsk-Pólnoc w Gdańsku (Polija) 2007. gada 27. septembra rīkojumu — MG Probud Gdynia Sp. z o.o. w Gdyni/Hauptzollamt Saarbrücken

   (Lieta C-444/07)
   (2007/C 283/41)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Iesniedzējtiesa
   Sąd Rejonowy Gdańsk-Pólnoc w Gdańsku
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: MG Probud Gdynia Sp. z o.o. w Gdyni

      Atbildētājs: Hauptzollamt Saarbrücken

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, ņemot vērā Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām (1) 3., 4., 16., 17. un 25. pantu, proti, ņemot vērā noteikumus par to, ka procedūras sākšanas valsts tiesai ir starptautiskā jurisdikcija, šai prāvai piemērojamajām tiesībām, kā arī maksātnespējas procedūras atzīšanas nosacījumiem un iedarbību, šajā gadījumā, ciktāl nav izpildīti šīs regulas 5. un 10. panta piemērošanas nosacījumi, dalībvalsts administrācijas iestādēm ir tiesības apķīlāt aktīvus uzņēmēja bankas kontā pēc tam, kad citā dalībvalstī attiecībā uz šo īpašumu ir uzsākta maksātnespējas procedūra (tā sauktā aresta uzlikšanas uz īpašumu izpilde), un tādējādi neievērot procedūras sākšanas valsts tiesības (Regulas Nr. 1346/2000 4. pants)?

               2)

               Vai, ņemot vērā Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām 25. pantu, tās dalībvalsts iestādes, kurā netika uzsākta sekundārā maksātnespējas procedūra, bet kurā saskaņā ar 16. pantu ir pienākums atzīt šo maksātnespējas procedūru, drīkst, atsaucoties uz valsts tiesību normām, atteikties atzīt procedūras sākšanas valsts saskaņā ar Briseles Konvencijas par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 31.-51. pantu pieņemtos lēmumus par maksātnespējas procedūras izpildi un izbeigšanu?

      (1)  OV L 160, 1. lpp.


title: Lieta C-233/10: Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 16. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2007/44/EK — Piesardzīgs novērtējums par līdzdalības iegūšanu un palielināšanu finanšu jomas uzņēmumos — Procedūras noteikumi un vērtēšanas kritēriji)

text:
               19.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/16

         Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 16. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-233/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2007/44/EK - Piesardzīgs novērtējums par līdzdalības iegūšanu un palielināšanu finanšu jomas uzņēmumos - Procedūras noteikumi un vērtēšanas kritēriji)
   2011/C 55/29
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Nijenhuis un H. te Winkel)

      Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvis — C. Wissels)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Noteikumu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvas 2007/44/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 92/49/EEK un Direktīvas 2002/83/EK, 2004/39/EK, 2005/68/EK un 2006/48/EK attiecībā uz procedūras noteikumiem un vērtēšanas kritērijiem, kas piemērojami, veicot piesardzīgu novērtējumu par līdzdalības iegūšanu un palielināšanu finanšu nozarē (OV L 247, 1. lpp.), prasības, nepieņemšana noteiktajā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvas 2007/44/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 92/49/EEK un Direktīvas 2002/83/EK, 2004/39/EK, 2005/68/EK un 2006/48/EK attiecībā uz procedūras noteikumiem un vērtēšanas kritērijiem, kas piemērojami, veicot piesardzīgu novērtējumu par līdzdalības iegūšanu un palielināšanu finanšu nozarē, prasības, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Nīderlandes Karaliste atlīdzina tiesāšanas izdevumus.

      (1)  OV C 195, 17.7.2010.


title: Lieta T-89/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra spriedums — Ungārija/Komisija (Struktūrfondi — Finanšu atbalsts — Autostrādes M43 posms starp Segedu un Mako — PVN — Neattaisnoti izdevumi)

text:
               10.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/14

         Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra spriedums — Ungārija/Komisija
   (Lieta T-89/10) (1)

   (Struktūrfondi - Finanšu atbalsts - Autostrādes M43 posms starp Segedu un Mako - PVN - Neattaisnoti izdevumi)
   2012/C 343/20
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ungārija (pārstāvji — sākotnēji J. Fazekas, K. Szíjjártó un M. Z. Fehér, vēlāk M. Z. Fehér un K. Szíjjártó)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Triantafyllou, V. Bottka un A. Steiblytė)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 14. decembra lēmumu par mērķim “Konverģence” atbilstošajā rīcības programmā “Satiksme” ietilpstošo lielprojektu ar nosaukumu “Autostrāde M43 starp Segedu un Mako”, kuram paredzēts sniegt Eiropas Savienības strukturālo atbalstu ar Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) un Kohēzijas fonda starpniecību (CCI 2008HU161PR016).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ungārija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 100, 17.04.2010.


title: Lieta T-120/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – PT Ciliandra Perkasa/Padome Dempings — Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas imports — Galīgais antidempinga maksājums — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkts — Normālā vērtība — Ražošanas izmaksas

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/32

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – PT Ciliandra Perkasa/Padome
   (Lieta T-120/14) (1)

   (Dempings - Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas imports - Galīgais antidempinga maksājums - Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkts - Normālā vērtība - Ražošanas izmaksas)
   (2016/C 402/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: PT Ciliandra Perkasa (Džakarta, Indonēzija) (pārstāvji – F. Graafsma un J. Cornelis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – sākotnēji S. Boelaert, vēlāk H. Marcos Fraile, pārstāvji, kuriem palīdz R. Bierwagen un C. Hipp, advokāti)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – J.-F. Brakeland, M. França un A. Stobiecka-Kuik) un European Biodiesel Board (EBB) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – O. Prost un M.-S. Dibling, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība, kas balstīta uz LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV 2013, L 315, 2. lpp.), ciktāl tajā prasītājai ir noteikts antidempinga maksājums.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam, 1. pantu atcelt daļā, kurā tas attiecas uz PT Ciliandra Perkasa;

               2)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina PT Ciliandra Perkasa tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija un European Biodiesel Board (EBB) sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 112, 14.4.2014.


title: Lieta F-118/11: Prasība, kas celta 2011. gada 11. novembrī — ZZ /Komisija

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/70

      Prasība, kas celta 2011. gada 11. novembrī — ZZ/Komisija
      (Lieta F-118/11)
      (2012/C 25/137)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: ZZ (pārstāvis — G. Cipressa, avvocato)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Strīda priekšmets un apraksts

      Atcelt Komisijas netiešo lēmumu, ar kuru tā atteicās pieņemt lēmumu par prasītāja slimības atzīšanu par arodslimību

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  atcelt jebkādā veidā izteikto lēmumu, ko ir pieņēmusi Komisija vai par kuru tā ir atbildīga un ar kuru pilnīgi vai daļēji ir noraidīts prasītāja 2011. gada 30. jūnija lūgums, kuru tas nosūtīja Komisijai tās likumiskā pārstāvja pienākumu izpildītāja personā un Komisijas iecēlējinstitūcijai;

                  —

                  atzīt, ka Komisija prettiesiski ir atturējusies pieņemt lēmumu Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 78. panta nozīmē un saskaņā ar to saistībā ar prasītāja slimības, kuras dēļ viņam bija jāpensionējas saskaņā ar 2005. gada 30. maija lēmumu, atzīšanu par arodslimību, vai, pakārtoti, grozīt šo [Komisijas] pieņemto netieši izteikto lēmumu, kurš esot ticis pieņemts vienlaicīgi ar 2005. gada 30. maija lēmumu;

                  —

                  piespriest Komisijai izmaksāt prasītājam summu EUR 4 250 apmērā, kas, gadījumā, ja tā netiek izmaksāta prasītajam, tiks uzskatīta par pamatsummu procentiem pēc likmes 10 % gadā, ar ikgadējo kapitalizāciju sākot no rītdienas un līdz pilnīgas tās samaksas dienai;

                  —

                  piespriest Komisijai izmaksāt prasītājam summu EUR 50 dienā, sākot no rītdienas līdz 180. dienai pēc 2011. gada 1. jūlija, par katru dienu, kad vēl nav pieņemts minētais lēmums, šo summu EUR 50 apmērā izmaksājot katru dienu, un, ja tā netiek samaksāta, no tās aprēķinot procentus par labu prasītājam pēc likmes 10 % gadā ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no dienas, kad samaksa bija jāveic, līdz pilnīgas tās samaksas dienai;

                  —

                  piespriest Komisijai izmaksāt prasītājam summu EUR 60 dienā par katru papildu dienu, kad vēl nav pieņemts minētais lēmums, sākot no 181. dienas pēc 2011. gada 1. jūlija līdz 270. dienai pēc šī datuma, šo summu EUR 60 apmērā izmaksājot katru dienu, un, ja tā netiek samaksāta, no tās aprēķinot procentus par labu prasītājam pēc likmes 10 % gadā ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no dienas, kad samaksa bija jāveic, līdz pilnīgas tās samaksas dienai;

                  —

                  piespriest Komisijai izmaksāt prasītājam summu EUR 75 dienā par katru papildu dienu, kad vēl nav pieņemts minētais lēmums, sākot no 271. dienas pēc 2011. gada 1. jūlija līdz 360. dienai pēc šī datuma, šo summu EUR 75 apmērā izmaksājot katru dienu, un, ja tā netiek samaksāta, no tās aprēķinot procentus par labu prasītājam pēc likmes 10 % gadā ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no dienas, kad samaksa bija jāveic, līdz pilnīgas tās samaksas dienai;

                  —

                  piespriest Komisijai izmaksāt prasītājam summu EUR 100 dienā par katru papildu dienu, kad vēl nav pieņemts minētais lēmums, sākot no 361. dienas pēc 2011. gada 1. jūlija līdz brīdim, kad lēmums tiek pieņemts, šo summu EUR 100 apmērā izmaksājot katru dienu, un, ja tā netiek samaksāta, no tās aprēķinot procentus par labu prasītājam pēc likmes 10 % gadā ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no dienas, kad samaksa bija jāveic, līdz pilnīgas tās samaksas dienai;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-211/12: Tiesas (devītā palāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums ( Corte di Appello di Roma (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Martini SpA / Ministero delle Attività Produttive (Lauksaimniecība — Importa licenču sistēma — Regula (EK) Nr. 1291/2000 — 35. panta 4. punkta c) apakšpunkts — Pieteikuma par licenču izsniegšanu laikā pieprasītā drošības nauda — Importa licence — Pierādījumu par to izmantošanu novēlota iesniegšana — Sankcija — Atsavināmās summas aprēķins — Regula (EK) Nr. 958/2003 — Tarifu kvotas)

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/14

         Tiesas (devītā palāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums (Corte di Appello di Roma (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Martini SpA/Ministero delle Attività Produttive

   (Lieta C-211/12) (1)

   (Lauksaimniecība - Importa licenču sistēma - Regula (EK) Nr. 1291/2000 - 35. panta 4. punkta c) apakšpunkts - Pieteikuma par licenču izsniegšanu laikā pieprasītā drošības nauda - Importa licence - Pierādījumu par to izmantošanu novēlota iesniegšana - Sankcija - Atsavināmās summas aprēķins - Regula (EK) Nr. 958/2003 - Tarifu kvotas)
   2013/C 260/24
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte di Appello di Roma

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Martini SpA

      Atbildētāja: Ministero delle Attività Produttive

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Corte di Appello di Roma — Komisijas 2000. gada 9. jūnija Regulas (EK) Nr. 1291/2000, ar ko nosaka sīki izstrādātus kopējus noteikumus, kas jāievēro, piemērojot importa un eksporta licenču un iepriekš noteiktas kompensācijas sertifikātu sistēmu lauksaimniecības produktiem (OV L 152, 1. lpp.), 35. panta interpretācija — Saistībā ar importa licences izsniegšanu iemaksātā drošības nauda — Tās summas noteikšana, kas ir atsavināma saistībā ar daudzumiem, attiecībā uz kuriem noteiktajā termiņā nav iesniegti pierādījumi par eksporta licenci ar iepriekš noteiktu kompensāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2000. gada 9. jūnija regulas (EK) Nr. 1291/2000, ar ko nosaka sīki izstrādātus kopējus noteikumus, kas jāievēro, piemērojot importa un eksporta licenču un iepriekš noteiktas kompensācijas sertifikātu sistēmu lauksaimniecības produktiem, kas grozīta ar Komisijas 2003. gada 20. februāra Regulu (EK) Nr. 325/2003, 35. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā normā minētās drošības naudas mērķis ir ne tikai garantēt, ka tiek izpildīts importēšanas pienākums, bet arī garantēt, ka pierādījums par licences izmantošanu tiek iesniegts konkrētā termiņā;

               2)

               Regulas Nr. 1291/2000, kas grozīta ar Regulu (EK) Nr. 325/2003, 35. panta 4. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja pierādījums par pareizu importa izpildi tiek iesniegts ar nokavēšanos, atsavināmā summa atbilstoši tam apmēram, par kuru nav iesniegts pierādījums šīs regulas 35. panta 4. punkta a) apakšpunktā noteiktajā termiņā, ir jāaprēķina, pamatojoties uz to drošības naudas likmi, kura faktiski tika piemērota pieteikuma izsniegt licenci vai licences saistībā ar šo importu iesniegšanas laikā. Šādas interpretācijas nolūkā nav nozīmes tam, ka tika pieprasīta drošības nauda ar augstāku likmi salīdzinājumā ar to, ko piemēro tāda paša veida preču, kādas ir importētās preces, citam importam, ņemot vērā, ka šie pēdējie darījumi tika atbrīvoti no ievedmuitas nodokļa samaksas.

      (1)  OV C 194, 30.6.2012.


title: Lietas C-425/04 izslēgšana no reģistra

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/18

         Lietas C-425/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 271/35)

      Tiesvedības valoda — franču

   2005. gada 6. jūnijā Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-425/04 Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika.

      (1)  OV C 300, 04.12.2004.


title: Lieta C-77/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Unabhängiger Finanzsenat , Außenstelle Graz (Austrija) 2008. gada 15. februāra rīkojumu — Dachsberger & Söhne GmbH / Zollamt Salzburg , Erstattungen

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Austrija) 2008. gada 15. februāra rīkojumu — Dachsberger & Söhne GmbH/Zollamt Salzburg, Erstattungen

   (Lieta C-77/08)
   (2008/C 128/33)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Austrija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Dachsberger & Söhne GmbH

      Atbildētāja: Zollamt Salzburg, Erstattungen

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Komisijas 1987. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3665/87 11. panta 1. punkta otrās daļas otrais teikums ar Komisijas 1994. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 2945/94 grozītajā redakcijā, saskaņā ar ko diferencētas kompensācijas gadījumā pieteiktās kompensācijas aprēķināšanai “diferencēto daļu aprēķina, izmantojot informāciju par daudzumu, svaru un galamērķi, kas iesniegta, ievērojot 47. pantu” (1), ir interpretējams tādejādi, ka ar frāzi “informāciju par daudzumu, svaru un galamērķi, kas iesniegta, ievērojot 47. pantu” tiek norādīts uz informāciju 47. panta 1. punktā minētajā īpašajā iesniegumā [pieteikumā] un līdz ar to kompensācijas diferencētā daļa tiek pieprasīta tikai tajā brīdī, kad ir iesniegts iesniegums [pieteikums] 47. panta 1. punkta izpratnē?

               2)

               Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiktu atbildēts apstiprinoši, vai minētais noteikums ir jāinterpretē tādejādi, ka gadījumā, ja Komisijas 1987. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3665/87 47. panta 1. punktā paredzētais kompensācijas iesniegums [pieteikums] ir iesniedzams jau “eksportēšanā izmantojamajā dokumentā, lai pretendētu uz kompensāciju” (šajā lietā — eksporta deklarācija), pieteiktās kompensācijas summa saistībā ar diferencēto daļu aprēķināma, vadoties pēc informācijas eksporta deklarācijā, un tātad kompensācijas diferencētās daļas maksājums tiek arī pieprasīts ar eksporta deklarāciju?

               3)

               Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiktu atbildēts noliedzoši, vai minētais noteikums ir interpretējams tādejādi, ka pieprasītās kompensācijas aprēķināšana saistībā ar diferencēto daļu ir jāveic, pamatojoties uz dokumentiem, kas iesniedzami saskaņā ar Komisijas 1987. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3665/87 47. pantu, un tas nozīmē, ka kompensācijas diferencētā daļa ir pieprasīta tikai tajā brīdī, kad ir iesniegti “dokumenti, kas attiecas uz kompensācijas samaksu”, Komisijas 1987. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3665/87 47. panta 2. punkta izpratnē?

               4)

               Gadījumā, ja uz trešo jautājumu tiktu atbildēts apstiprinoši, vai minētais noteikums ir interpretējams tādejādi, ka kompensācijas diferencētās daļas pieprasīšanai pietiek iesniegt arī tādus dokumentus Komisijas 1987. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3665/87 47. panta 2. punkta izpratnē, kas ir nepilnīgi, kā rezultātā tiesiskās sekas ir tas, ka arī attiecībā uz kompensācijas diferencēto daļu ir piemērojami Komisijas 1987. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3665/87 11. panta noteikumi par sankcijām?

      (1)  OV L 310, 57. lpp.


title: Lieta C-149/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Corte Suprema di Cassazione 2006. gada 20. marta rīkojumu — Ministero dell'Economia e delle Finanze , Agenzia delle Entrate pret Porto Antico di Genova SpA

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/1

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Corte Suprema di Cassazione2006. gada 20. marta rīkojumu — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate pret Porto Antico di Genova SpA

   (Lieta C-149/06)
   (2006/C 310/01)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Corte Suprema di Cassazione
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Atbildētājs: Porto Antico di Genova SpA

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas 21. panta 3. punkts (EEK) Nr. 4253/88, kā to groza Regula (EEK) Nr. 2892/93 (1), atbilstoši kuram līdzekļu izmaksa galīgajiem ieguvējiem jāveic bez jebkādiem atskaitījumiem vai atvilkumiem, kas var samazināt tiem pienākošās finansiālās palīdzības kopsummu, ir interpretējams tādā nozīmē, ka šādi līdzekļi nav pakļaujami ienākumu nodoklim vai jebkādiem izrietošiem nodokļiem, kas ieguvējam jāmaksā, balstoties uz valsts nodokļu tiesisko regulējumu?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai šāda atbrīvojuma shēma attiecas vienīgi uz to līdzekļu daļu, ko maksā Kopienu iestādes vai arī uz to daļu, ko šīs pašas attīstības programmas ietvaros piešķir valsts, reģionālās vai vietējās iestādes?

      (1)  OV L 193, 20. lpp.


title: Lieta C-439/06: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2008. gada 22. maijā ( Oberlandesgericht Dresden (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tiesvedība par enerģijas pārvaldi, kura norisinās starp citiworks AG (piedaloties: Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde ), no vienas puses, un Flughafen Leipzig/Halle GmbH un Bundesnetzagentur , no otras puses (Iekšējais elektroenerģijas tirgus — Direktīva 2003/54/EK — 20. panta 1. punkts — Trešo personu brīva pieeja elektroenerģijas pārvades un sadales tīklam)

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/6

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2008. gada 22. maijā (Oberlandesgericht Dresden (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tiesvedība par enerģijas pārvaldi, kura norisinās starp citiworks AG (piedaloties: Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde), no vienas puses, un Flughafen Leipzig/Halle GmbH un Bundesnetzagentur, no otras puses
   (Lieta C-439/06) (1)

   (Iekšējais elektroenerģijas tirgus - Direktīva 2003/54/EK - 20. panta 1. punkts - Trešo personu brīva pieeja elektroenerģijas pārvades un sadales tīklam)
   (2008/C 171/10)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Oberlandesgericht Dresden
   Lietas dalībnieks pamata procesā
   Citiworks AG

      Piedaloties:

      Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH, Bundesnetzagentur

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberlandesgericht Dresden — Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvas 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK (OV L 176, 37. lpp.) 20. panta 1. punkta interpretācija — Valsts tiesību akti, ar kuriem no principa piemērošanas jomas par trešo personu brīvu pieeju elektroenerģijas pārvades un sadales tīklam tiek izslēgti tīkli, kuri pilnībā atrodas uz ekspluatācijas zemes (Betriebsnetze)
   Rezolutīvā daļa:
   20. panta 1. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvā 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauta tāda tiesību norma kā 2005. gada 7. jūlija Likuma par elektroenerģijas un gāzes piegādi, saukta “Energosaimniecības likuma” (Gesetz über die Elektrizitäts- und Gasversorgung (Energiewirtschafstsgesetz)), 110. panta 1. punkta 1) apakšpunkts, saskaņā ar kuru noteiktiem energoapgādes tīklu operatoriem nav pienākuma nodrošināt trešām personām pieeju šiem tīkliem tādēļ, ka šie tīkli atrodas vienotā ekspluatācijas zonā un galvenokārt kalpo enerģijas pārvadei uzņēmuma iekšienē un uz saistītiem uzņēmumiem.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-51/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 20. septembra spriedums – PAN Europe/Komisija Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Regula (EK) Nr. 1367/2006 — Dokumenti par endokrīnās sistēmas traucējumus izraisošām vielām — Daļējs piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību — Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkts

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/40

         Vispārējās tiesas 2016. gada 20. septembra spriedums – PAN Europe/Komisija
   (Lieta T-51/15) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Regula (EK) Nr. 1367/2006 - Dokumenti par endokrīnās sistēmas traucējumus izraisošām vielām - Daļējs piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību - Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkts)
   (2016/C 402/45)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – B. Kloostra, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Buchet, P. Mihaylova un J. Tomkin)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji – A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson un L. Swedenborg)

      Priekšmets

   Prasība, kas celta atbilstoši LESD 263. pantam un ar ko lūgts atcelt Komisijas 2014. gada 24. novembra Lēmumu, atsauces Nr. Ares (2014) 3900631, ciktāl ar to ir liegta piekļuve dokumentiem par endokrīnās sistēmas traucējumus izraisošām vielām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 24. novembra lēmumu ar atsauces numuru Ares (2014) 3900631, ciktāl ar to atteikta piekļuve dokumentiem ar numuriem 9, 13, 14, 15, 16, 17, 17a, 20, 22, 24, 25, 29, 30, 31, 37, 38, 39, 41, 42 un 43, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 30. maija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem 4. panta 3. punkta pirmo daļu;

               2)

               pārejā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 118, 13.4.2015.


title: Lieta C-435/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Hoge Raad der Nederlanden 2005. gada 2. decembra  rīkojumu lietā  Investrand B.V.  pret  Staatssecretaris van Financiën

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden2005. gada 2. decembra rīkojumu lietā Investrand B.V. pret Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-435/05)
   (2006/C 74/04)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 2. decembra rīkojumu lietā Investrand B.V. pret Staatssecretaris van Financiën un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 5. decembrī.

      Hoge Raad der Nederlanden lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

               Vai, ņemot vērā Sestās Direktīvas (1) 17. panta 2. punktā noteiktās atskaitīšanas tiesības, par tieši un tūlītēji saistītiem ir jāuzskata atsevišķi pakalpojumi, ko nodokļa maksātājs jau ir saņēmis, un ar nodokli apliekami darījumi, kas šim pašam nodokļu maksātājam vēl ir jāveic, ja šie pakalpojumi ir saņemti, lai noteiktu tādu viņa īpašumā ietilpstošo naudas atprasījuma tiesību apjomu, kas radušās, pirms tas kļuvis par PVN maksātāju?

      (1)  Padomes Sestā 1977. gada 17. maija Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta T-291/09: Prasība, kas celta 2009. gada 27. jūlijā — Carrols/ITSB — Gambettola ( Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL )

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/42

         Prasība, kas celta 2009. gada 27. jūlijā — Carrols/ITSB — Gambettola (“Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL”)
   (Lieta T-291/09)
   2009/C 220/87
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Carrols Corp., Ņujorka (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — I. Temiño Ceniceros, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Giulio Gambettola, Los Realejos (Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību un tai pievienotos pielikumus par pieņemamiem;

               —

               atcelt Apelāciju padomes lēmumu visos tā aspektos attiecībā uz atcelšanas pamatiem, kas pamatoti ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunktu; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL” (reģistrācijas pieteikums Nr. 002938801) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 25., 41. un 43. klasē.

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: Giulio Gambettola

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: valsts grafiska preču zīme (reģistrācijas pieteikums Nr. 2 201 552), kas ietver vārdisku elementu “Pollo tropical CHICKEN ON THE GRILL”, un valsts vārdiska preču zīme “POLLO TROPICAL” (reģistrācijas pieteikums Nr. 2 201 543) attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 41. klasē (“restorānu pakalpojumi”)

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu atzīt preču zīmi par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta un šīs regulas 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta kļūdaina interpretācija


title: Lieta C-407/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Green Network SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato u.c.

text:
               9.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 338/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Green Network SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato u.c.
   (Lieta C-407/17)
   (2017/C 338/06)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Green Network SpA

      Atbildētājas: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai “vispārējās” Direktīvas 2005/29/EK (1) kā “drošības tīkla” patērētāju aizsardzībai mērķim, kā arī, konkrēti, tās pašas direktīvas preambulas 10. apsvērumam, 3. panta 4. punktam un 5. panta 3. punktam ir pretrunā tāda valsts tiesību norma, kurā nozares Direktīvās 2009/72/EK (2) un 2009/73/EK (3) paredzēto specifisko pienākumu ievērošanas vērtējums ir novirzīts uz lietotāju aizsardzību, vispārējās Direktīvas 2005/29/EK par negodīgu komercpraksi piemērošanas jomā, attiecīgi izslēdzot par nozares direktīvas pārkāpumu sodīt kompetentās iestādes – šajā lietā AEEGSI – iejaukšanos, ikvienā gadījumā, kas var tikt uzskatīts arī par nepareizu vai negodīgu komercpraksi?

               2)

               Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā noteiktais specialitātes princips ir jāsaprot kā princips, kas reglamentē saistību starp tiesiskajiem regulējumiem (vispārējo regulējumu un nozaru regulējumiem) vai saistību starp tiesību normām (vispārējām normām un speciālajām normām), vai arī sadarbību starp neatkarīgām iestādēm, kuru uzdevums ir regulēt un uzraudzīt attiecīgās nozares?

               3)

               Vai jēdzienu “pretruna” Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā var uzskatīt par izpildītu tikai gadījumā, kad pastāv radikāla nesaderība starp tiesiskā regulējuma par negodīgu komercpraksi noteikumiem un citām no Eiropas tiesībām atvasinātām tiesību normām, kas reglamentē specifiskus komercprakses aspektus, vai arī pietiek ar to, ka konkrētās tiesību normas nosaka regulējumu, kas atšķiras no negodīgas komercprakses tiesiskā regulējuma, tā, ka tiek radīta tiesību normu kolīzija saistībā ar vienu un to pašu konkrēto gadījumu?

               4)

               Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā minētais Kopienas noteikumu jēdziens attiecas tikai uz Eiropas regulās un direktīvās ietvertajiem noteikumiem, kā arī uz tiesību normām, ar kurām tās tiek tieši transponētas, vai tomēr tas ietver arī leģislatīvus un regulējošus noteikumus, ar kuriem īsteno Eiropas tiesību principus?

               5)

               Vai specialitātes principam, kas noteikts Direktīvas 2005/29/EK preambulas 10. apsvērumā un 3. panta 4. punktā, Direktīvas 2009/72/EK 37. pantā un Direktīvas 2009/73/EK 41. pantā, ir pretrunā tāda attiecīgo valsts tiesību normu, ar kurām minētās direktīvas tiek transponētas, interpretācija, atbilstīgi kurai tiktu uzskatīts, ka ikreiz, kad regulētā nozarē, kurā pastāv nozares regulējums attiecībā uz patērētājiem un kurā regulēšanas un sodīšanas pilnvaras ir piešķirtas nozares iestādei, tiek konstatēta rīcība, kuru var uzskatīt par “agresīvu [komerc]praksi” saskaņā ar Direktīvas 2005/29/EK 8. un 9. pantu vai par “visos apstākļos par agresīvu uzskatāmu” komercpraksi saskaņā ar Direktīvas 2005/29/EK I pielikumu, vienmēr ir jāpiemēro vispārējais tiesiskais regulējums par negodīgu [komerc]praksi – pat tādā gadījumā, ja pastāv (minēto) patērētāju aizsardzībai pieņemts un uz Savienības tiesību noteikumiem balstīts nozaru tiesiskais regulējums, kas pilnīgi regulē jau minēto “agresīvo [komerc]praksi” un “visos apstākļos par agresīvu uzskatāmo [komerc]praksi” vai katrā ziņā jau minēto “nepareizo/negodīgo [komerc]praksi”?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”) (OV L 149, 22. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/72/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 55. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/55/EK atcelšanu (OV L 211, 94. lpp.).


title: Lieta F-76/09: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. februāra spriedums — AH /Komisija (Civildienests — Sociālais nodrošinājums — Civildienesta noteikumu 72. un 76.a pants — Vispārīgi īstenošanas noteikumi — Aprūpes stāvoklis — Ierēdni pensionāru pārdzīvojušais laulātais — Atteikums segt visus izdevumus par slimnieka apkopšanu un piešķirt finanšu palīdzību — Novēloti iesniegta prasība — Nepieņemamība)

text:
               26.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/13

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. februāra spriedums — AH/Komisija
   (Lieta F-76/09) (1)

   (Civildienests - Sociālais nodrošinājums - Civildienesta noteikumu 72. un 76.a pants - Vispārīgi īstenošanas noteikumi - Aprūpes stāvoklis - Ierēdni pensionāru pārdzīvojušais laulātais - Atteikums segt visus izdevumus par slimnieka apkopšanu un piešķirt finanšu palīdzību - Novēloti iesniegta prasība - Nepieņemamība)
   2011/C 95/19
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AH (Wavre, Beļģija) (pārstāvis — J. Temple Lang, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Martin un J. Baquero Cruz)

      Priekšmets

   Prasība atcelt 2009. gada 22. jūnija lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītājas lūgums pilnībā atlīdzināt medicīniskos izdevumus par viņas slimības ārstēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               AH sedz visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 297, 5.12.2009., 36. lpp.


title: Lieta T-303/16: Prasība, kas celta 2016. gada 14. jūnijā – Novartis Europharm/Komisija

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/24

         Prasība, kas celta 2016. gada 14. jūnijā – Novartis Europharm/Komisija
   (Lieta T-303/16)
   (2016/C 296/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – C. Schoonderbeek, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2016. gada 4. aprīļa Lēmumu C(2016) 2083 final un

               —

               piespriest Eiropas Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt Novartis tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas 2016. gada 4. aprīļa lēmums esot prettiesisks, jo ar to esot pārkāptas Novartis reti sastopamu slimību ārstēšanai paredzēto zāļu tirgus izņēmuma tiesības attiecībā uz tās produktu TOBI Podhaler saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 141/2000 par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai (1) 8. panta 1. punktu un neesot izpildīti šīs regulas 8. panta 3. punktā paredzētie nosacījumi, lai tiktu piešķirta atkāpe no šīm reti sastopamu slimību ārstēšanai paredzēto zāļu tirgus izņēmuma tiesībām.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas 2016. gada 4. aprīļa lēmums esot ticis sagatavots un pieņemts, pārkāpjot “rūpības pienākumu” jeb “rūpības principu”, it īpaši tāpēc, ka neesot tikuši ņemti vērā visi atbilstīgie zinātniskie dati par konkrētajām zālēm un neesot notikusi apspriešanās ar Novartis kā zinātniskajā novērtējumā ieinteresēto personu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 141/2000 par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai (OV L 18, 22.1.2000., 1. lpp.).


title: Lieta C-217/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. maijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polijas Republika) — Forta Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

text:
               23.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 219/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. maijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polijas Republika) — Forta Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

   (Lieta C-217/11)
   2011/C 219/09
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Forta Sp. z o.o.

      Atbildētājs: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (1), 1. panta 11. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pie “tehniskajiem noteikumiem”, kuru projekti saskaņā ar direktīvas 8. panta 1. punktu ir jādara zināmi Komisijai, ir pieskaitāma tiesību norma, kas aizliedz piešķirt atļaujas darbībai spēļu automātos spēlējamu spēļu ar zemiem laimestiem jomā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīva 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV L 204, 37. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/48/EK, ar kuru groza Direktīvu 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV L 217, 18. lpp.).


title: Lieta C-352/05: Tiesas priekšsēdētāja  2006. gada 5. maija  rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 5. maija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-352/05) (1)

   (2006/C 178/52)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005.


title: Lieta T-51/08 P: Apelācija, ko 2008. gada 5. februārī ierosinājusi Eiropas Kopienu Komisija par Civildienesta tiesas 2007. gada 22. novembra spriedumu lietā F-109/06 Dittert /Komisija

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/37

         Apelācija, ko 2008. gada 5. februārī ierosinājusi Eiropas Kopienu Komisija par Civildienesta tiesas 2007. gada 22. novembra spriedumu lietā F-109/06 Dittert/Komisija
   (Lieta T-51/08 P)
   (2008/C 92/75)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un K. Herrmann)

      Pretējā puse procesā: Daniel Dittert, Luksemburga (Luksemburgas Lielhercogiste)
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2007. gada 22. novembra spriedumu lietā F-109/06, Dittert/Komisija un nodot lietu izskatīšanai Civildienesta tiesai;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo apelācijas sūdzību Komisija lūdz atcelt Civildienesta tiesas 2007. gada 22. novembra spriedumu lietā F-109/06 Dittert/Komisija, ar kuru Civildienesta tiesa atcēla tās lēmumu, ar kuru prasītājam pirmajā instancē piešķīra nepietiekamu skaitu prioritāro punktu, lai paaugstinātu amatā 2005. gada paaugstināšanas amatā ietvaros, un tās lēmumu, ar kuru izveidoja amatā paaugstināto ierēdņu sarakstu minētās paaugstināšanas amatā ietvaros, tiktāl, ciktāl tas nesatur [prasītāja pirmajā instancē] uzvārdu.
   Savu apelācijas sūdzību Komisija pamato ar trīs atcelšanas pamatiem.
   Pirmkārt, Komisija norāda, ka Civildienesta tiesa neesot ņēmusi vērā Civildienesta noteikumu 45. pantu tiktāl, ciktāl tā ģenerāldirektora dalībai punktu piešķiršanas procedūrā piešķīra pārāk lielu varu, nepamatoti ierobežojot iecēlējinstitūcijas rīcības brīvību, pirms tam konstatējot, ka šādas dalības neesamība būtu būtisks procesuāls pārkāpums.
   Otrkārt, Komisija uzskata, ka, pārkāpdama Civildienesta noteikumu 45. pantu, Civildienesta tiesa ir aizskārusi iecēlējinstitūcijas kompetenci un [Komisijai] adresētais rīkojums pārkāpj tās pārbaudes tiesā kompetenci.
   Treškārt, Komisija Civildienesta tiesai pārmet nepietiekamu pamatojumu no juridiskā viedokļa savam konstatējumam, saskaņā ar kuru prasītajam pirmajā instancē Paaugstināšanas komitejas piešķirtais noteiktais skaits prioritāro punktu nebūtu uzskatāms par adekvātu kompensāciju Civildienesta tiesas kvalificētajam “būtiskajam” procesuālajam pārkāpumam, kas pamatots ar ģenerāldirektora nepiedalīšanos. Tā uzskata, ka Civildienesta tiesa turklāt pamatoja pārsūdzēto spriedumu, sagrozot Paaugstināšanas komitejas sēdes protokola saturu.


title: Lieta T-348/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 15. aprīļa spriedums — SIDE /Komisija (Valsts atbalsts — Eksporta atbalsts grāmatu nozarē — Iepriekšēja paziņojuma nesniegšana — EKL 87. panta 3. punkta d) apakšpunkts — Kopienu tiesību piemērojamība laikā — Atbalsta apmēra aprēķināšanas metode)

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/31

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 15. aprīļa spriedums — SIDE/Komisija
   (Lieta T-348/04) (1)

   (Valsts atbalsts - Eksporta atbalsts grāmatu nozarē - Iepriekšēja paziņojuma nesniegšana - EKL 87. panta 3. punkta d) apakšpunkts - Kopienu tiesību piemērojamība laikā - Atbalsta apmēra aprēķināšanas metode)
   (2008/C 128/66)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Société internationale de diffusion et d'édition SA (SIDE), Vitrīsursēna (Vitry-sur-Seine) (Francija) (pārstāvji — N. Kutreliss (N. Coutrelis) un V. Džakobo (V. Giacobbo), advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — Ž. P. Kepenns (J.-P. Keppenne))

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju:Francijas Republika (pārstāvji — sākotnēji Ž. de Bergess (G. de Bergues) un S. Ramē (S. Ramet), pēc tam Ž. de Bergess (G. de Bergues) un A. L. Vendrolini (A.-L. Vendrolini))
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas 2004. gada 20. aprīļa Lēmuma 2005/262/EK par Francijas sniegto palīdzību franču grāmatu eksportēšanas kooperatīvam (CELF) (OV 2005, L 85, 27. lpp.) 1. panta pēdējo teikumu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2004. gada 20. aprīļa lēmuma par Francijas sniegto palīdzību franču grāmatu eksportēšanas kooperatīvam (CELF) 1. panta pēdējo teikumu;

               2)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Société internationale de diffusion et d'édition SA (SIDE) tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta C-235/08: Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 8. oktobra rīkojums ( Landesgericht Ried im Innkreis (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Roland Langer

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/37

         Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 8. oktobra rīkojums (Landesgericht Ried im Innkreis (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Roland Langer

   (Lieta C-235/08) (1)

   ()
   2010/C 346/64
   Tiesvedības valoda — vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 223, 30.08.2008.


title: Lieta C-12/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 8. janvārī iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) — LECSON Elektromobile GmbH/Hauptzollamt Dortmund

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 8. janvārī iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) — LECSON Elektromobile GmbH/Hauptzollamt Dortmund

   (Lieta C-12/10)
   2010/C 80/24
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: LECSON Elektromobile GmbH

      Atbildētājs: Hauptzollamt Dortmund

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai rīkojumā precīzāk raksturotie elektromobīļi ir klasificējami pozīcijā 8713 vai pozīcijā 8703 Kombinētajā nomenklatūrā, kas ir grozīta ar Komisijas 2004. gada 7. septembra Regulu (EK) Nr. 1810/2004 par grozījumiem Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikumā (OV L 327, 1. lpp.) (1)?

      (1)  OV L 327, 1. lpp.


title: Lieta F-15/14: Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2014. gada 15. oktobra spriedums – De Bruin/Parlaments Civildienests — Pārbaudāmais ierēdnis — Civildienesta noteikumu 34. pants — Ziņojums par pārbaudes laiku, kurā konstatēta pārbaudāmā ierēdņa nepiemērotība — Pārbaudes laika pagarināšana — Atlaišana pārbaudes laika beigās — Atlaišanas iemesli — Efektivitāte — Ātrums pakalpojumu nodrošināšanā — Acīmredzamas kļūdas vērtējumā — Procedūras pārkāpumi — Ziņojumu komitejai norādītais termiņš tās viedokļa sniegšanai

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/53

         Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2014. gada 15. oktobra spriedums – De Bruin/Parlaments
   (Lieta F-15/14) (1)

   (Civildienests - Pārbaudāmais ierēdnis - Civildienesta noteikumu 34. pants - Ziņojums par pārbaudes laiku, kurā konstatēta pārbaudāmā ierēdņa nepiemērotība - Pārbaudes laika pagarināšana - Atlaišana pārbaudes laika beigās - Atlaišanas iemesli - Efektivitāte - Ātrums pakalpojumu nodrošināšanā - Acīmredzamas kļūdas vērtējumā - Procedūras pārkāpumi - Ziņojumu komitejai norādītais termiņš tās viedokļa sniegšanai)
   2014/C 421/74
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Evert Anton De Bruin (Lent, Nīderlande) (pārstāvis – A. Salerno, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – M. Dean un M. Ecker)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Parlamenta lēmumu izbeigt prasītāja darba līgumu pēc viņa pārbaudes laika pagarinājuma beigām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               E. A. De Bruin sedz savus un atlīdzina Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 184, 16.6.2014., 40. lpp.


title: Lieta T-310/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko 2004. gada 26. jūlijā iesniedza Ferrero oHG mbH

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/43

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko 2004. gada 26. jūlijā iesniedza Ferrero oHG mbH
   (Lieta T-310/04)
   (2004/C 262/83)
   tiesvedības valoda: angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 26. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes un dizainparaugi)(ITSB), ko cēla Ferrero oHG mbH, Frankfurte pie Mainas, Vācija, kuru pārstāv Dr. M. Schaeffer, jurists.
   Cornu SA Fontain arī bija puse procesā Apelācijas padomē.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Ceturtās apelācijas padomes 2004. gada 17. marta lēmumu lietā R 01540/2002-4 un pieņemt iebildumu Nr. B 245 714;

               —

               piespriest prasītājam atlīdzināt izdevumus par preču zīmes reģistrāciju.

         Pamati un galvenie argumenti:

               Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

               Cornu SA Fontain

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Vārdiska preču zīme “FERRO” 30. klases precēm (sālīti biskvīti)

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Prasītājs

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Valsts vārdiska preču zīme “FERRERO” 5., 29., 30., 32. un 33. klases precēm (šokolāde u.c.)

               Iebildumu nodaļas lēmums:

               Iebildums noraidīts

               Apelācijas padomes lēmums:

               Apelācija noraidīta

               Izvirzītie pamati:

               Regulas Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1.lpp.)


title: Lieta C-413/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 11. septembrī iesniedza Audiencia Provincial de Salamanca (Spānija) — Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 11. septembrī iesniedza Audiencia Provincial de Salamanca (Spānija) — Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León

   (Lieta C-413/12)
   2012/C 379/22
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial de Salamanca

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes Direktīvā 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos garantētā patērētāju aizsardzība ļauj Audiencia Provincial kā apelācijas tiesai, pat ja tas nav reglamentēts valsts tiesību normā, izskatīt apelācijas sūdzību, kas iesniegta par pirmās instances tiesas spriedumu, kurā teritoriālā jurisdikcija prasības par rīcības izbeigšanu, ko cēlusi ierobežotas darbības teritorijas patērētāju apvienība, kas nav saistīta ar citām apvienībām un federācijām, kurai ir mazs budžets un neliels biedru skaits, izskatīšanai ir atbildētāja domicila tiesai?

               2)

               Vai Līguma 4., 12., 114. un 169. pants un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 38. pants, ko skata kopā ar Direktīvu 93/13 un Tiesas judikatūru par patērētāju interešu augsta līmeņa aizsardzību, kā arī ar direktīvu lietderīgo iedarbību un līdzvērtības un efektivitātes principu, ir jāinterpretē tādējādi, ka teritoriālā jurisdikcija prasības izbeigt negodīgu noteikumu izmantošanu, ko, aizsargājot patērētāju un lietotāju kolektīvās vai vispārīgās intereses, ir cēlusi ierobežotas darbības teritorijas patērētāju apvienība, kas nav saistīta ar citām apvienībām un federācijām, kurai ir mazs budžets un neliels biedru skaits, izskatīšanai ir šīs apvienības domicila vietas tiesai nevis atbildētāja domicila vietas tiesai?

      (1)  1993. gada 5. aprīļa. OV L 95, 29. lpp.


title: Lieta T-172/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. jūnija rīkojums — Atlantic Dawn  u.c./Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Nozvejas kvotas — Regula (EK) Nr. 2371/2002 — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               19.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/20

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. jūnija rīkojums — Atlantic Dawn u.c./Komisija
   (Lieta T-172/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Nozvejas kvotas - Regula (EK) Nr. 2371/2002 - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   (2008/C 183/42)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Atlantic Dawn Ltd, Kilibegsa, Donegāla (Īrija); Antarctic Fishing Co. Ltd, Kilibegsa, Donegāla; Atlantean Ltd, Kilibegsa, Donegāla; Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Kilibegsa, Donegāla; Doyle Fishing Co. Ltd, Kilibegsa, Donegāla; Western Seaboard Fishing Co. Ltd, Kilibegsa, Donegāla; O'Shea Fishing Co. Ltd, Kilibegsa, Donegāla; Aine Fishing Co. Ltd, Bērtonporta, Donegāla; Brendelen Ltd, Grīnkāsla, Donegāla; Cavankee Fishing Co. Ltd, Grīnkāsla, Donegāla; Ocean Trawlers Ltd, Kilibega, Donegāla; Eileen Oglesby, Bērtonporta, Donegāla; Noel McGing, Kilibega, Donegāla; Mullglen, Dublina (Īrija); Bradan Fishing Co. Ltd, Sligo, Sligo (Īrija); Larry Murphy, Kāsltaunbīra, Korka (Īrija); Pauric Conneely, Klārgalveja, Galveja (Īrija); Thomas Flaherty, Kilronana, Aranu salas, Galveja; Carmarose Trawling Co. Ltd, Kilibegsa, Donegāla; Colmcille Fishing Ltd, Kilibegsa, Donegāla (pārstāvji — G. Hogan, SC, N. Travers, T. O'Sullivan, BL, un D. Barry, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — K. Banks)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītājus: Spānijas Karaliste (pārstāve — N. Díaz Abad, abogado del Estado)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 147/2007, ar kuru 2007.–2012. gadam pielāgo konkrētas nozvejas kvotas saskaņā ar 23. panta 4. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku (OV L 46, 10. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasītāji — Atlantic Dawn Ltd u.c. — sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 170, 21.7.2007.


title: Lieta F-13/10: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 28. septembra spriedums — De Nicola /EIB (Civildienests — Eiropas Investīciju bankas personāls — Novērtēšana — Paaugstināšana amatā — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Pieņemamība)

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/37

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 28. septembra spriedums — De Nicola/EIB
   (Lieta F-13/10) (1)

   (Civildienests - Eiropas Investīciju bankas personāls - Novērtēšana - Paaugstināšana amatā - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Pieņemamība)
   2011/C 340/73
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis — L. Isola, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju Banka (pārstāvji — T. Gilliams un F. Martin, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Pārsūdzības komitejas lēmumu, ar ko noraidīta prasītāja sūdzība par viņa 2008. gadā veiktā darba novērtējumu, kā arī prasība atcelt 2008. gada novērtējuma ziņojumu. Otrkārt, prasība piespriest EIB atlīdzināt prasītāja ciesto morālo un materiālo kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               C. De Nicola sedz savus, kā arī atlīdzina pusi no Eiropas Investīciju bankas tiesāšanās izdevumiem;

               3)

               Eiropas Investīciju banka sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 134, 22.05.2010., 53. lpp.


title: Lieta T-587/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 21. janvāra spriedums – Schwerdt/ITSB – Iberamigo (“cat & clean”) (Kopienas preču zīme – Iebildumu process – Kopienas grafiskas preču zīmes “cat & clean” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Spānijas vārdiska preču zīme “CLEAN CAT” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Preču brīvas aprites šķēršļi – LESD 34. pants – Pamattiesību hartas 16. pants)

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/25

      Vispārējās tiesas 2015. gada 21. janvāra spriedums – Schwerdt/ITSB – Iberamigo (“cat & clean”)
      (Lieta T-587/13) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “cat & clean” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Spānijas vārdiska preču zīme “CLEAN CAT” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Preču brīvas aprites šķēršļi - LESD 34. pants - Pamattiesību hartas 16. pants)
      (2015/C 073/33)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Miriam Schwerdt (Porta–Westfalica, Vācija) (pārstāvis – K. Kruse, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Poch)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Iberamigo, SA (Rubi, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 3. septembra lēmumu lietā R 1799/2012–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Iberamigo, SA un Miriam Schwerdt

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Miriam Schwerdt atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lietas T-66/97 izslēgšana no reģistra

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/63

         Lietas T-66/97 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 217/132)

      (tiesvedības valoda — nīderlandiešu)

   2005. gada 16. jūnijā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-66/97 J.T.F.J. Op't Veld/ Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 142, 10.05.1997.


title: Lieta C-94/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. februārī iesniedza Tribunale di Bergamo (Itālija) — kriminālprocess pret Survival Godwin

text:
               7.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 139/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. februārī iesniedza Tribunale di Bergamo (Itālija) — kriminālprocess pret Survival Godwin

   (Lieta C-94/11)
   2011/C 139/26
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Bergamo

      Lietas dalībnieks pamata procesā

      Survival Godwin

      Prejudiciālais jautājums

   Vai, ņemot vērā lojālas sadarbības un direktīvu lietderīgas iedarbības principus, Direktīvas 2008/115/EK (1) 15. un 16. pants pieļauj tādu situāciju, ka trešās valsts pilsoņa, kurš nelikumīgi uzturas dalībvalstī, rīcība var tikt atzīta par kriminālpārkāpumu un var tikt piemērots brīvības atņemšanas sods līdz četriem gadiem, ja tas nav izpildījis pirmo Questore rīkojumu, un brīvības atņemšanas sods līdz pieciem gadiem, ja tas nav izpildījis turpmākos rīkojumus, tikai tādēļ vien, ka tas ir atteicies sadarboties izraidīšanas procedūras laikā un it īpaši, ņemot vērā to, ka šis sods ir piemērots tikai tādēļ, ka nav ievērots administratīvās iestādes izdots izbraukšanas rīkojums?

      (1)  OV L 348, 98. lpp.


title: Lieta T-622/14: Prasība, kas celta 2014. gada 15. augustā  – Lauritzen Holding /ITSB – IC Companys  ( “IWEAR” )

text:
               6.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 351/26

         Prasība, kas celta 2014. gada 15. augustā – Lauritzen Holding/ITSB – IC Companys (“IWEAR”)
   (Lieta T-622/14)
   2014/C 351/34
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lauritzen Holding AS (Drøbak, Norvēģija) (pārstāvji – P. Walsh un S. Dunstan, Solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: IC Companys A/S (Kopenhāgena, Dānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2014. gada 2. jūnija lēmumu lietā R 1935/2013–2.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “IWEAR” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18., 25. un 28. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 0 6 29  806

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: agrāka preču zīme “INWEAR”, kas reģistrēta kā Kopienas preču zīme Nr. 2 1 68  284

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt daļēji

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-153/11: Prasība, kas celta 2011. gada 14. martā — Zenato Azienda Vitivinicola /ITSB — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona ( “ZENATO RIPASSA” )

text:
               7.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 139/24

         Prasība, kas celta 2011. gada 14. martā — Zenato Azienda Vitivinicola/ITSB — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (“ZENATO RIPASSA”)
   (Lieta T-153/11)
   2011/C 139/46
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zenato Azienda Vitivinicola Srl (Peschiera del Garda, Itālija) (pārstāvis — A. Rizzoli, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Itālija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu kopā ar attiecīgajiem pielikumiem;

               —

               atcelt Apelāciju padomes lēmumu (rezolutīvās daļas 1., 2. un 3. punktu) daļā, kurā ir apmierināta prasība, apmierināti iebildumi un pilnībā noraidīts reģistrācijas pieteikums, piespriests prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas iebildumu iesniedzējai radušies iebildumu un apelācijas procesos;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiskā preču zīme “ZENATO RIPASSA” (reģistrācijas pieteikums Nr. 5 848 015), attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē (alkoholiskie dzērieni)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Itālijas vārdiskā preču zīme “RIPASSO” (Nr. 682 213), attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē (“vīni, spirtotie dzērieni un liķieri”)

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt iebildumus un pilnībā noraidīt reģistrācijas pieteikumu

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/09 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lihtenšteinas Firstistes tiesas ( Fürstliches Landgericht ) 2014. gada 18. marta lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu Otto Kaufmann AG lietā (Lieta E-9/14)

text:
               21.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/4

         Lihtenšteinas Firstistes tiesas (Fürstliches Landgericht) 2014. gada 18. marta lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu Otto Kaufmann AG lietā
   (Lieta E-9/14)
   (2014/C 274/04)
   Lihtenšteinas Firstistes tiesa (Fürstliches Landgericht) 2014. gada 18. marta vēstulē, kuru EBTA Tiesas kanceleja saņēma 2014. gada 21. martā, lūdza EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu Otto Kaufmann AG lietā par šādu jautājumu:

               —

               Vai EEZ līgums, jo īpaši noteikumi par brīvību sniegt pakalpojumus un brīvību veikt uzņēmējdarbību un/vai atsevišķi sekundārie tiesību akti (piemēram, Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru vai Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū, kas ir iekļautas EEZ tiesību aktos), paredz, ka gadījumā, ja valsts tiesību akti ļauj juridiskās personas notiesāt krimināltiesā, šie notiesājošie spriedumi ir arī skaidri jāreģistrē, piemēram, sodāmības reģistrā?


title: Lieta C-435/11: Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 19. septembra spriedums ( Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — CHS Tour Services GmbH/Team4 Travel GmbH (Direktīva 2005/29/EK — Negodīga komercprakse — Pārdošanas brošūra, kurā ietverta nepareiza informācija — Atzīšana par “maldinošu komercpraksi” — Gadījums, kad tirgotājam nevar tikt pārmesta pienākuma ievērot pienācīgu rūpību neizpilde)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/11

         Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 19. septembra spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — CHS Tour Services GmbH/Team4 Travel GmbH

   (Lieta C-435/11) (1)

   (Direktīva 2005/29/EK - Negodīga komercprakse - Pārdošanas brošūra, kurā ietverta nepareiza informācija - Atzīšana par “maldinošu komercpraksi” - Gadījums, kad tirgotājam nevar tikt pārmesta pienākuma ievērot pienācīgu rūpību neizpilde)
   2013/C 344/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītāja: CHS Tour Services GmbH

      Atbildētāja: Team4 Travel GmbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof — Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (OV L 149, 22. lpp.), 5. panta interpretācija — Brošūra, kurā ir ietverta nepareiza informācija — Iespēja vai tās neesamība uzņēmējam pierādīt, ka ir ievērotas profesionālās rūpības prasības, lai novērstu, ka minētā komercprakse tiek atzīta par “negodīgu”

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”), ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, kad komercprakse atbilst visiem šīs direktīvas 6. panta 1. punktā minētajiem kritērijiem, lai tā tiktu kvalificēta par maldinošu praksi attiecībā pret patērētāju, nav jāpārbauda, vai šāda prakse ir arī pretrunā profesionālās rūpības prasībām šīs pašas direktīvas 5. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, lai tā varētu likumīgi tikt uzskatīta par negodīgu un tātad aizliegtu saskaņā ar minētās direktīvas 5. panta 1. punktu.

      (1)  OV C 340, 19.11.2011.


title: Lieta T-296/11: Prasība, kas celta 2011. gada 8. jūnijā — Cementos Portland Valderrivas /Komisija

text:
               13.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 238/26

         Prasība, kas celta 2011. gada 8. jūnijā — Cementos Portland Valderrivas/Komisija
   (Lieta T-296/11)
   2011/C 238/46
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cementos Portland Valderrivas, SA (Pamplona, Spānija) (pārstāvis — L. Ortiz Blanco, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 30. marta lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir par Komisijas 2011. gada 30. marta lēmumu par procedūru saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 18. panta 3. punktu, kas pieņemts saistībā ar lietu COMP/39.520 — cements un ar to saistītie produkti.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu atcelšanas pamatu, proti, ka esot pārkāpts iepriekš minētās regulas 18. pants un neesot ievērots samērīguma princips.

               —

               Šajā ziņā tiek apgalvots, pirmkārt, ka apstrīdētajā lēmumā pieprasītā informācija neesot saistīta ar izmeklēto iespējamo pārkāpumu un tādēļ nevarot palīdzēt Komisijai pārbaudīt nevienu pazīmi, ar kuru būtu pamatota izmeklēšana attiecībā uz Valderrivas. Tādēļ prasītāja uzskata, ka neesot izpildīts vajadzības nosacījums, kuram Regulas Nr. 1/2003 18. pantā ir pakārtota informācijas pieprasīšanas pilnvaru izmantošana. Prasītāja turklāt apgalvo, ka nepieciešamā vajadzības pārbaude Tiesā nav apejama, lēmumā neizdarot nevienu norādi uz šādām pazīmēm.

               —

               Otrkārt, prasītāja norāda, ka apstrīdētais lēmums esot pretrunā samērīguma principam tādā ziņā, ka tajā tai tiek paredzēts ar izmeklēšanas vajadzībām acīmredzami nesamērīgs slogs. Šis nesamērīgums izpaužoties pieprasītās informācijas raksturā, nesamērīgajā apjomā un detalizētības pakāpē, pienākumā pieprasīto informāciju sagatavot un iesniegt informācijas sniegšanai noteiktā formā un termiņā.


title: Lieta C-391/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 20. jūlijā iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Andalucía (Spānija) – Marina del Mediterráneo S.L. u.c./Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 20. jūlijā iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Andalucía (Spānija) – Marina del Mediterráneo S.L. u.c./Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía

   (Lieta C-391/15)
   (2015/C 346/07)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Andalucía

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Marina del Mediterráneo S.L., Marina del Mediterráneo Duquesa S.L., Marina del Mediterráneo Estepona S.L., Marina del Mediterráneo Este S.L., Marinas del Mediterráneo Torre S.L., Marina del Mediterráneo Marbella S.L., Gómez Palma S.C., Enrique Alemán S.A., Cyes Infraestructuras S.A., Cysur Obras y Medioambiente S.A.

      Atbildētāja: Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía

      Pārējie lietas dalībnieki: Agencia Pública de Puertos de Andalucía, UTE Nassir Bin Abdullah and Sons, S.L., Puerto Deportivo de Marbella, S.A. un Ayuntamiento de Marbella

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, raugoties lojālas sadarbības principa un direktīvas lietderīgas iedarbības gaismā, Direktīvas 89/665 (1) 1. panta 1. punkts un 2. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāda valsts tiesību norma kā 2007. gada 30. oktobra Likuma Nr. 30/2007 par publiskajiem iepirkumiem 310. panta 2. punkts (šobrīd Karaļa Dekrētlikuma Nr. 3/2011, ar kuru apstiprināts Likuma par publiskajiem iepirkumiem kodificētais teksts, 40. panta 2. punkts), ciktāl tajā netiek pieļauts, ka par speciālās prasības publisko iepirkumu jomā priekšmetu ir tādi līgumslēdzējas iestādes sagatavojoši akti kā lēmums pieņemt pretendenta piedāvājumu, attiecībā uz kuru tiek apgalvots, ka tajā nav ievērotas tiesību normas saistībā ar valsts un Savienības tiesiskajā regulējumā paredzēto tehnisko un ekonomisko prasību pamatojumu?

               2)

               Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, jāvaicā, vai Direktīvas 89/665 1. panta 1. punktam un 2. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktam ir tieša iedarbība?

      (1)  Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīva 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (OV L 395, 33. lpp.).


title: Lieta C-514/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2015. gada 15. jūlija spriedumu lietā T-436/10 Hit Groep/Komisija 2015. gada 25. septembrī iesniedza HIT Groep BV

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/18

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2015. gada 15. jūlija spriedumu lietā T-436/10 Hit Groep/Komisija 2015. gada 25. septembrī iesniedza HIT Groep BV

   (Lieta C-514/15 P)
   (2015/C 398/24)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: HIT Groep BV (pārstāvji – G. van der Wal un L. Parret, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt par pamatotiem apelācijas sūdzības iesniedzējas norādītos apelācijas pamatus, atcelt pārsūdzēto spriedumu, (papildus) atzīt par pamatotu apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmajā instancē celto prasību par apstrīdēto lēmumu un atcelt apstrīdēto lēmumu (1) tiktāl, ciktāl tas skar apelācijas sūdzības iesniedzēju, it īpaši 1. panta 9. punkta b) apakšpunktu, 2. panta 9. punktu un 4. panta 22. punktu; pakārtoti – atcelt ar apstrīdētā lēmuma 2. panta 9. punktu apelācijas sūdzības iesniedzējai uzlikto sodu vai samazināt šo sodu atbilstoši Vispārējās tiesas noteiktam pienācīgam apmēram, bet katrā ziņā – atcelt pārsūdzēto spriedumu un nodot lietu Vispārējai tiesai jauna nolēmuma pieņemšanai, ievērojot Tiesas šajā lietā pieņemto spriedumu;

               —

               piespriest otrajai lietas dalībniecei atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējai pirmajā instancē un apelācijas instancē radušos tiesāšanās izdevumus, tostarp tai radušos tiesiskās pārstāvības izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               a)

               Pārsūdzētā sprieduma 174.–188. un 228. punktā Vispārējā tiesa esot norādījusi nepamatotu, tiesiski kļūdainu, nepietiekamu, vai arī nesaprotamu pamatojumu un, pretēji LESD 296. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (2) (turpmāk tekstā – “harta”) 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam, Regulas Nr. 1/2003 7. panta 1. punktam, Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 7. panta 1. punktam, hartas 49. pantam un vispārējiem tiesību principiem, it īpaši samērīguma principam, esot nospriedusi un pārsūdzētajā spriedumā paredzējusi, ka Komisija, piemērojot attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzēju spēkā esošo naudas soda maksimālo apmēru atbilstoši Regulas 1/2003 (3) 23. panta 2. panta otrajai daļai, ir varējusi pamatoties uz apgrozījumu 2003. uzņēmējdarbības gadā, un ka, ņemot vērā šo uzņēmējdarbības gadu, Komisija nav pārkāpusi samērīguma principu; Vispārējā tiesa (tagadējās) apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību noraidīja un piesprieda tai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

               b)

               Vispārējā tiesa nepamatoti, tiesiski kļūdaini un pretēji LESD 296. panta otrajai daļai, hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam, 49. panta 3. punktam un vispārējiem tiesību principiem, it īpaši samērīguma principam, neesot spriedusi par Komisijas apelācijas sūdzības iesniedzējai uzliktā naudas soda samērīgumu un (vismaz) šajā ziņā Vispārējās tiesas spriedums neesot vai arī neesot pietiekami (saprotami) pamatots; Vispārējā tiesa (tagadējās) apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību noraidīja un piesprieda tai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pretēji tam, ko ir nospriedusi Vispārējā tiesa, atkāpe no Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. panta otrās daļas (šajā lietā) neesot pieļaujama un esot tiesiski kļūdaina. Šāda atkāpe, saistībā ar kuru šīs tiesību normas piemērošanas vajadzībām iepriekšējā uzņēmējdarbības gada (2009. gads) vietā būtu jāpiemēro 2003. uzņēmējdarbības gads, esot pretrunā šai tiesību normai un tās mērķiem. Ar Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. panta otro daļu esot paredzēts novērst, ka naudas sods tiek uzlikts tādā apmērā, kas pārsniedz uzņēmuma finansiālās iespējas datumā, kurā Komisija atzīst to par vainīgu pārkāpuma izdarīšanā un kurā Komisija tam uzliek finansiālu sankciju. Šī tiesību norma esot vērsta uz samērīguma principa nodrošināšanu, kurš vairs netiek nodrošināts, ja tiek izdarītas atkāpes no tās formulējuma.
   Atkāpes no šīs tiesību normas (teksta) (šajā lietā) esot pretrunā arī ECPAK 7. panta 1. punktam, hartas 49. pantam un samērīguma principam (likumības principam un noteiktības principam).
   Tiesas spriedumi, kuros ir tikušas pieļautas atkāpes no Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. panta otrās daļas tiešā formulējuma (spriedumi Britannia Alloys & Chemicals/Komisija, C-76/06 P, EU:C:2007:326, un 1.garantovaná/Komisija, C-90/13 P, EU:C:2014:326), esot tikuši pieņemti (ilgu laiku) pēc faktiskajiem notikumiem, saistībā ar kuriem apelācijas sūdzības iesniedzējai ir ticis uzlikts naudas sods. Šīs judikatūras piemērošana ar atpakaļejošu spēku tāpēc esot pretrunā ECPAK 7. panta 1. punktam un hartas 49. pantam.
   Ja atkāpe no Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. panta otrās daļas izņēmuma gadījumos (varētu) būt tiesiski pieļaujama, tam esot nepieciešams izvērsts pamatojums; šāds pamatojums, pretēji LESD 296. pantam un hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam, pārsūdzētajā spriedumā trūkstot vai esot nepietiekams.
   Samērīguma principa ievērošana prasa, lai (katrā gadījumā), kad tiek izdarīta atkāpe no Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. panta otrās daļas, Savienības tiesa (secīgi) pārbaudītu, vai naudas sods atbilst tiesību normas mērķim un samērīguma principam, un Vispārējā tiesa pārsūdzētajā spriedumā (un Komisija – apstrīdētajā lēmumā) to neesot izdarījusi vai vismaz neesot pamatojusi vai esot nepietiekami pamatojusi.

      (1)  Komisijas 2010. gada 30. jūnija Lēmums C(2010) 4387, galīgā redakcija, par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/38344 – Priekšspriegojuma tērauds), kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas 2010. gada 30. septembra Lēmumu C(2010) 6676, galīgā redakcija, un Komisijas 2011. gada 4. aprīļa Lēmumu C(2011) 2269, galīgā redakcija.

      (2)  OV 2000, C 364, 1. lpp.

      (3)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma [101]. un [102. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-55/15: Prasība, kas celta 2015. gada 3. februārī – Certified Angus Beef/ITSB – Certified Australian Angus Beef (“CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF”)

text:
               30.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/34

      Prasība, kas celta 2015. gada 3. februārī – Certified Angus Beef/ITSB – Certified Australian Angus Beef (“CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF”)
      (Lieta T-55/15)
      (2015/C 107/45)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Certified Angus Beef, LLC (Wooster, Ohio, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – C. Aikens, Barrister)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Certified Australian Angus Beef Pty Ltd (Surrey Hills, Austrālija)

         Informācija par procesu ITSB

         Attiecīgās preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

         Attiecīgā preču zīme: starptautiska grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF”, reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Starptautiska reģistrācija Nr. 1 095 394, ko attiecina uz Eiropas Savienību

         Process ITSB: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 30. oktobra lēmums lietā R 662/2014–4

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  iebildumus apmierināt pilnībā;

                  —

                  piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-137/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 16. maija spriedums — La Perla /ITSB — Worldgem Brands ( NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC ) (Kopienas preču zīme — Anulēšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC — Valsts agrākas grafiskas un vārdiskas preču zīmes la PERLA un LA PERLA PARFUMS — Relatīvs atteikuma pamatojums — Regulas (EK) Nr. 40/94 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkts)

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/21

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 16. maija spriedums — La Perla/ITSB — Worldgem Brands (“NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC”)
   (Lieta T-137/05) (1)

   (Kopienas preču zīme - Anulēšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC’ - Valsts agrākas grafiskas un vārdiskas preču zīmes “la PERLA’ un “LA PERLA PARFUMS’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Regulas (EK) Nr. 40/94 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkts)
   (2007/C 155/41)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gruppo La Perla SpA, Boloņa (Itālija) (pārstāvji — R. Morresi un A. Dal Ferro, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji M. Capostagno, vēlāk O. Montalto)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Worldgem Brands — Gestão e Investimentos L
      da, iepriekšējais nosaukums — Cielo Brands — Gestão e Investimentos Lda, Madeira (Portugāle) (pārstāvji — G. Bozzola un C. Bellomunno, avocats)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 25.janvāra lēmumu lietā R 537/2004-1 attiecībā uz anulēšanas procesu starp Gruppo La Perla SpA un Worldgem Brands — Gestão e Investimentos L
      da

   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 25. janvāra lēmumu lietā R 537/2004-1;

               2)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus un atlīdzina vienu trešdaļu prasītājas tiesāšanās izdevumu;

               3)

               prasītāja sedz divas trešdaļas savu tiesāšanās izdevumu;

               4)

               ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 132, 28.5.2005.


title: Lieta C-22/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (sestā palāta) 2009. gada 11. novembra spriedumu lietā T-150/08 REWE-Zentral AG /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), persona, kas iestājusies lietā — Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG , 2010. gada 14. janvārī iesniedza REWE-Zentral AG

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/15

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (sestā palāta) 2009. gada 11. novembra spriedumu lietā T-150/08 REWE-Zentral AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), persona, kas iestājusies lietā — Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG, 2010. gada 14. janvārī iesniedza REWE-Zentral AG

   (Lieta C-22/10 P)
   2010/C 80/28
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: REWE-Zentral AG (pārstāvji — M. Kinkeldey un A. Bognár, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Pirmās instances tiesas 2009. gada 11. novembra spriedumu un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā instancē, kā arī tiesāšanās izdevumus, kas radušies procesā Pirmās instances tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzība ir iesniegta par Pirmās instances tiesas spriedumu, ar kuru tā ir noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 15. februāra lēmumu noraidīt tās vārdiska apzīmējuma “CLINA” reģistrācijas pieteikumu. Pirmās instances tiesa ar savu spriedumu ir apstiprinājusi Apelāciju padomes lēmumu, ar kuru konstatēta sajaukšanas iespēja ar agrāku Kopienas vārdisku preču zīmi “CLINAIR”.
   Apelācijas sūdzība ir pamatota ar Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (turpmāk tekstā — “PZR”) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu.
   Pirmās instances tiesa savā sajaukšanas iespējas vērtējumā esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā nav veikusi visu atbilstošu faktoru pilnīgu visaptverošu vērtējumu. Tā, juridiski nepareizi atzīstot, ka pastāv liela fonētiska un vizuāla līdzība starp konfliktējošajiem apzīmējumiem, esot nospriedusi, ka šo līdzību nevar neitralizēt esošās konceptuālās atšķirības, kā rezultātā esot tikusi pieļauta vēl viena kļūda tiesību piemērošanā. Turklāt Pirmās instances tiesa no juridiskā viedokļa neesot pietiekami novērtējusi vāju agrākas preču zīmes atšķirtspēju. Līdz ar to apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Pirmās instances tiesa esot nepareizi piemērojusi PZR 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, tādējādi pārkāpjot Kopienu tiesības.
   Konkrētāk, apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Pirmās instances tiesa neesot pietiekami ņēmusi vērā apstākli, ka starp salīdzinātajiem apzīmējumiem “CLINAIR” un “CLINA” ir būtiskas fonētiskas un vizuālas atšķirības, kas būtu jāņem vērā no juridiskā viedokļa, un apgalvo, ka agrākai preču zīmei “CLINAIR” esot īpašs semantisks saturs, kas arī būtu jāņem vērā un kas nepavisam nav ietverts jaunākā preču zīmē. Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Pirmās instances tiesa absolūti neesot ņēmusi vērā, ka elementam “CLIN” ir skaidri vāja atšķirtspēja un ka no juridiskā viedokļa tas var tikai vāji ietekmēt preču zīmes “CLINAIR” radīto kopējo iespaidu. No tā varot secināt, ka ar to vien, ka šis elements ir vienāds abām attiecīgajām preču zīmēm, nepietiek, lai juridiski pamatotu sajaukšanas iespēju PZR 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, it īpaši ņemot vērā, ka konstatētās konfliktējošo apzīmējumu fonētiskās, vizuālās un konceptuālās atšķirības nav nenozīmīgas.


title: Lieta T-487/14: Prasība, kas celta 2014. gada 27. jūnijā  – CHEMK un KF /Komisija

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/49

         Prasība, kas celta 2014. gada 27. jūnijā – CHEMK un KF/Komisija
   (Lieta T-487/14)
   2014/C 282/64
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Čeļabinska, Krievija) un Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (Novokuzņetska, Krievija) (pārstāvji – B. Evtimov un M. Krestiyanova, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2014. gada 9. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 360/2014, ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (1) 11. panta 2. punktam nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas un Krievijas izcelsmes ferosilīcija importam (pamatregula) (OV L 107, 13. lpp.);

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā, kas izriet no pamatregulas 2. panta 9. punkta kļūdainas interpretācijas un/vai acīmredzamas kļūdas vērtējumā Komisijas konstatācijā, ka vienai ekonomiskajai vienībai nav nozīmes saistībā ar saliktās eksporta cenas aprēķināšanu (ieskaitot eksporta cenas korekcijas) saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, un no tās izrietošajā konstatācijā, ka pilns SG&A izmaksu un RFA International peļņas atskaitījums no CHEMK Group saliktās eksporta cenas bija pamatots. Ciktāl Komisija iepriekš minētajās konstatācijās esot pamatojusies uz prasītāju apgalvojuma par vienas ekonomiskas vienības pastāvēšanu noraidīšanu, prasītājas apgalvo, ka šāda noraidīšanā arī ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā un/vai acīmredzama kļūda vērtējumā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts pamatregulas 11. panta 10. punkta pārkāpums un ar to saistīts pamatregulas 11. panta 9. punkta pārkāpums Komisijas veiktajā antidempinga maksājumu atskaitījumā no prasītājas saliktās eksporta cenas. Pamatregulas 11. panta 9. punkta pārkāpums izriet no Komisijas veiktās jaunās metodoloģijas piemērošanas, lai izvērtētu, vai maksājumi ir pietiekami atspoguļoti tālākpārdošanas cenā; šī metodoloģija atšķiras no metodoloģijas, kas tika izmantota iepriekšējā starpposma pārskatīšanā, kuras rezultātā prasītājām tika piemērots spēkā esošais maksājums.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas konstatācijās par iespējamo dempinga, ar ko nodara zaudējumus, atkārtošanos saistībā ar importu no Krievijas ir pieļauta virkne acīmredzamu kļūdu vērtējumā saistībā ar faktiem un pierādījumiem.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009, par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. punkts).


title: Lieta T-323/07: Prasība, kas celta 2007. gada 30. augustā — El Morabit /Eiropas Savienības Padome

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/52

         Prasība, kas celta 2007. gada 30. augustā — El Morabit/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta T-323/07)
   (2007/C 269/93)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mohamed El Morabit, Amsterdama (Nīderlande) (pārstāvis — U. Sarikaya, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto Padomes 2007. gada 28. jūnija lēmumu.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs apstrīd Padomes lēmumu (1), ar kuru tā nolēma, ka attiecībā uz prasītāju kompetentā iestāde ir pieņēmusi lēmumu Kopējās nostājas 1. panta 4. punkta nozīmē un ka uz to arī turpmāk attiecas Regulas (EK) Nr. 2580/2001 īpašie ierobežojošie pasākumi.
   Prasītājs apgalvo, ka tiesa viņu tiešām ir atzinusi par vainīgu līdzdalībā kriminālā teroristiski orientētā organizācijā, taču viņš šo nolēmumu ir pārsūdzējis. Līdz ar to Padomes lēmums ir pieņemts pārsteidzīgi un ir pretrunā ar ECTK 6. pantu, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. un 48. pantu.

      (1)  Padomes 2007. gada 28. jūnija Lēmums 2007/445/EK, ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Lēmumus 2006/379/EK un 2006/1008/EK (OV L 169, 58. lpp.).


title: Lieta C-193/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 7. aprīlī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) – E/Subdelegación del Gobierno en Álava

text:
               11.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 7. aprīlī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) – E/Subdelegación del Gobierno en Álava

   (Lieta C-193/16)
   (2016/C 251/05)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: E

      Otra puse apelācijas tiesvedībā: Subdelegación del Gobierno en Álava

      Prejudiciālais jautājums

   Vai saskaņā ar Direktīvas 2004/38/EK (1) 27. panta 1. un 2. punktu apelācijas sūdzības iesniedzējs, kuram ir piespriests brīvības atņemšanas sods uz divpadsmit gadiem par atkārtotiem noziedzīgiem nodarījumiem saistībā ar nepilngadīgo seksuālu izmantošanu, rada faktisku un attiecīgajā brīdī esošu sabiedriskās kārtības apdraudējumu, ņemot vērā, ka viņš atrodas brīvības atņemšanas iestādē, kurā ir izcietis sešus gadus no brīvības atņemšanas soda un kurā viņam vēl būs jāpavada vairāki gadi, pirms viņš atgūs brīvību?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK