title: Lieta C-513/09: Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2006/66/EK — Baterijas un akumulatori, kā arī bateriju un akumulatoru atkritumi — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/14

         Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 29. jūlija spriedums — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-513/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2006/66/EK - Baterijas un akumulatori, kā arī bateriju un akumulatoru atkritumi - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2010/C 246/22
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Peere un A. Marghelis)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — T. Materne)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana vai nepaziņošana paredzētajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 6. septembra Direktīvas 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem, un bateriju un akumulatoru atkritumiem un ar ko atceļ Direktīvu 91/157/EEK (OV L 266, 1. lpp.), prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot paredzētajā termiņā normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 6. septembra Direktīvas 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem, un bateriju un akumulatoru atkritumiem un ar ko atceļ Direktīvu 91/157/EEK, prasības, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 37, 13.02.2010.


title: Lieta T-526/12: Prasība, kas celta 2012. gada 5. decembrī — AXA Versicherung /Komisija

text:
               2.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/24

         Prasība, kas celta 2012. gada 5. decembrī — AXA Versicherung/Komisija
   (Lieta T-526/12)
   2013/C 32/38
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AXA Versicherung AG (Ķelne, Vācija) (pārstāvji — advokāti C. Bahr, S. Dethof un A. Malec)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto noraidījumu;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto noraidījumu daļēji;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja vēršas pret Komisijas netiešajiem noraidošajiem lēmumiem attiecībā uz prasītājas atkārtotajiem pieprasījumiem piešķirt piekļuvi Komisijas dokumentiem lietā COMP/39125 — Automašīnu stikli.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats: pienākuma veikt konkrētu un individuālu pieprasīto dokumentu pārbaudi atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (1) 2. un 4. pantam pārkāpums

                           —

                           šajā ziņā prasītāja norāda, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu veikt konkrētu un individuālu pieprasīto dokumentu pārbaudi atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam. Tā vietā tā attiecīgos dokumentus prettiesiski esot klasificējusi saskaņā ar formāliem kritērijiem.

               2)

               Otrais pamats: Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmā un trešā ievilkuma, kā arī 4. panta 3. punkta otrās daļas pārkāpums, liedzot piekļuvi konkrētiem lietas dokumentiem

                           —

                           šī pamata ietvaros prasītāja norāda, ka Komisija ir prettiesiski pārāk plaši interpretējusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punktā paredzēto izņēmumu. Prasītāja uzskata, ka nav skartas nedz komerciālās intereses atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmajam ievilkumam, nedz arī Komisija drīkst atsaukties uz izmeklēšanas darbību mērķa aizsardzību atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešajam ievilkumam;

                           —

                           turklāt lēmuma pieņemšanas process neesot ticis nopietni ietekmēts (Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta otrā daļa);

                           —

                           pie tam Komisija prettiesiski noliedzot, ka pastāv sevišķas sabiedrības intereses pieprasīto dokumentu publiskošanai.

               3)

               Trešais pamats: Regulas Nr. 1049/20014. panta 6. punkta pārkāpums, pilnībā liedzot piekļuvi konkrētiem dokumentiem

                           —

                           prasītāja šajā ziņā norāda, ka Komisija nesniedz piekļuvi pat daļai dokumentu un tādējādi ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punktu. Prasītāja uzskata, ka Komisija, pretēji Regulas Nr. 1049/2001 prasībām, neesot pārbaudījusi iespēju ļaut daļēji iepazīties ar dokumentiem.

               4)

               Ceturtais pamats: Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmā un trešā ievilkuma, kā arī 4. panta 3. punkta otrās daļas un 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, liedzot piekļuvi Komisijas dokumentu satura rādītāja pilnajai versijai

                           —

                           šī pamata ietvaros tiek norādīts, ka Komisija Regulas Nr. 1049/2001 4. pantā paredzētos izņēmumus ir interpretējusi pārāk plaši, attiecinot arī uz prasītājas lūgumu piekļūt nesaīsinātajai satura rādītāja versijai. Prasītāja uzskata, ka arī šajā gadījumā nevar tikt ietekmētas Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā paredzētās komerciālās intereses un Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešajā ievilkumā paredzētais izmeklēšanas darbību mērķis;

                           —

                           tā turklāt apgalvo, ka netiek ietekmēta arī Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētā privātās dzīves aizsardzība.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Tiesas Rīkojums (ceturtā palāta) 2005. gada 21. jūnijā apvienotajās lietās C-483/00, C-485/00 līdz C-488/00, C-492/00 līdz C-494/00, C-496/00, C-500/00 un C-21/01 (Tribunale amministrativo regionale del Lazio lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu): Azienda Agricola Nardoni di Benedetto Nardoni pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-483/00), un Azienda Agricola Antonio Tonon pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), piedaloties: Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-485/00), un Azienda Agricola Beniamino Brutti u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), piedaloties: Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica u.c. (C-486/00), un Cooperativa Nuova Latte Srl pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (C-487/00), un Azienda Agricola Fermo e Gabriele Borini ss pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-488/00), un Giuseppe De Marchi u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-492/00), un Ferdinando Pavane.a. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-493/00), un Associazione dei Produttori di Latte delle Terre del Granducato u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Toscana (C-494/00), un Associazione Agricola Produttori Castellani Soc. coop. arl u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-496/00), un Azienda Agricola Pietro Baita u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (C-500/00), un Giorgio Accarini u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-21/01) (Lauksaimniecība — Tirgu kopējā organizācija — Piens un piena produkti — Papildmaksājumi par pienu — Regulas (EEK) Nr. 3950/92 un 536/93 — References daudzums — Labojums a posteriori)

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/12

      TIESAS RĪKOJUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 21. jūnijā
   apvienotajās lietās C-483/00, C-485/00 līdz C-488/00, C-492/00 līdz C-494/00, C-496/00, C-500/00 un C-21/01 (
         Tribunale amministrativo regionale del Lazio
       lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu):
         Azienda Agricola Nardoni di Benedetto Nardoni
       pret
         Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo
       (
         AIMA
      ),
         Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica
       (C-483/00), un
         Azienda Agricola Antonio Tonon
       pret
         Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo
       (
         AIMA
      ), piedaloties:
         Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica
       (C-485/00), un
         Azienda Agricola Beniamino Brutti
       u.c. pret
         Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo
       (
         AIMA
      ), piedaloties:
         Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica
       u.c. (C-486/00), un
         Cooperativa Nuova Latte Srl
       pret
         Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo
       (
         AIMA
      ),
         Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
       (C-487/00), un
         Azienda Agricola Fermo e Gabriele Borini ss
       pret
         Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo
       (
         AIMA
      ),
         Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica
       (C-488/00), un
         Giuseppe De Marchi
       u.c. pret
         Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo
       (
         AIMA
      ),
         Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica
       (C-492/00), un
         Ferdinando Pavane.a.
       pret
         Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo
       (
         AIMA
      ),
         Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica
       (C-493/00), un
         Associazione dei Produttori di Latte delle Terre del Granducato
       u.c. pret
         Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo
       (
         AIMA
      ),
         Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Toscana
       (C-494/00), un
         Associazione Agricola Produttori Castellani Soc. coop. arl
       u.c. pret
         Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo
       (
         AIMA
      ),
         Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica
       (C-496/00), un
         Azienda Agricola Pietro Baita
       u.c. pret
         Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo
       (
         AIMA
      ),
         Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
       (C-500/00), un
         Giorgio Accarini
       u.c. pret
         Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo
       (
         AIMA
      ),
         Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica
       (C-21/01) (1)

   (Lauksaimniecība - Tirgu kopējā organizācija - Piens un piena produkti - Papildmaksājumi par pienu - Regulas (EEK) Nr. 3950/92 un 536/93 - References daudzums - Labojums a posteriori)
   (2005/C 271/22)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Apvienotajās lietās C-483/00, C-485/00 līdz C-488/00, C-492/00 līdz C-494/00, C-496/00, C-500/00 un C-21/01 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Lacijas reģiona administratīvā tiesa, Itālija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2000. gada 6. jūlijā un kas Tiesā reģistrēts 2000. gada 29. decembrī, tiesvedībā Azienda Agricola Nardoni di Benedetto Nardoni pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-483/00), un Azienda Agricola Antonio Tonon pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), piedaloties: Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-485/00), un Azienda Agricola Beniamino Brutti u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), piedaloties: Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica u.c. (C-486/00), un Cooperativa Nuova Latte Srl pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (C-487/00), un Azienda Agricola Fermo e Gabriele Borini ss pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-488/00), un Giuseppe De Marchi u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-492/00), un Ferdinando Pavan u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C 493/00), un Associazione dei Produttori di Latte delle Terre del Granducato u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Toscana (C-494/00), un Associazione Agricola Produttori Castellani Soc. coop. arl u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-496/00), un Azienda Agricola Pietro Baita u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (C-500/00), un Giorgio Accarini u.c. pret Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-21/01), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs Kūns Lēnartss [K. Lenaerts], tiesneši N. Kolnerika [N. Colneric] (referente) un H. N. da Kunja Rodrigess [J. N. Cunha Rodrigues], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 21. jūnijā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   1. un 4. pants Padomes 1992. gada 28. decembra Padomes Regulā (EEK) Nr. 3950/92, ar ko ievieš papildmaksājumus piena un piena produktu nozarē, kā arī 3. un 4. pants Komisijas 1993. gada 9. marta Regulā (EEK) Nr. 536/93, ar ko nosaka īpašus noteikumus par papildmaksājumu piemērošanu pienam un piena produktiem, ir interpretējami tādējādi, ka tie neiestājas pret to, ka dalībvalsts pēc kontroļu veikšanas, labo individuālos, katram ražotājam piešķirtos references daudzumus un tā rezultātā pēc neizmantoto references daudzumu atkārtotas piešķiršanas pārrēķina veicamos papildamaksājumus, kad beidzies šo maksājumu veikšanas termiņš par attiecīgo piena gadu.

      (1)  OV C 118, 21.04.2001.


title: Lieta C-593/13: Tiesas (virspalāta) 2015. gada 16. jūnija spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Presidenza del Consiglio dei Ministri u.c./Rina Services SpA, Rina SpA, SOA Rina Organismo di Attestazione SpA Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 49., 51. un 56. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Dalība valsts varas īstenošanā — Direktīva 2006/123/EK — 14. pants — Organizācijas, kurām ir jāpārbauda un jāapliecina, ka uzņēmumi, kuri veic publiskos būvdarbus, ievēro likumā noteiktās prasības — Valsts tiesiskais regulējums, kurā tiek prasīts, lai šo organizāciju juridiskā adrese ir Itālijā

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/8

         Tiesas (virspalāta) 2015. gada 16. jūnija spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Presidenza del Consiglio dei Ministri u.c./Rina Services SpA, Rina SpA, SOA Rina Organismo di Attestazione SpA

   (Lieta C-593/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 49., 51. un 56. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Dalība valsts varas īstenošanā - Direktīva 2006/123/EK - 14. pants - Organizācijas, kurām ir jāpārbauda un jāapliecina, ka uzņēmumi, kuri veic publiskos būvdarbus, ievēro likumā noteiktās prasības - Valsts tiesiskais regulējums, kurā tiek prasīts, lai šo organizāciju juridiskā adrese ir Itālijā)
   (2015/C 279/09)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consiglio di Stato, Consiglio Superiore dei Lavori Pubblici, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture, Conferenza Unificata Stato Regioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero per le Politiche europee, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero per i beni e le attività culturali, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero degli Affari esteri

      Atbildētājas: Rina Services SpA, Rina SpA, SOA Rina Organismo di Attestazione SpA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 51. panta pirmā daļa jāinterpretē tādējādi, ka tiesību veikt uzņēmējdarbību izņēmums, kas ir noteikts šajā normā, neattiecas uz sertifikācijas darbībām, kuras veic sabiedrības, kas ir kvalitātes sertifikācijas organizācijas;

               2)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū 14. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kurā ir noteikts, ka sabiedrībām, kas ir kvalitātes sertifikācijas organizācijas, ir jābūt juridiskai adresei valsts teritorijā.

      (1)  OV C 61, 1.3.2014.


title: Lieta C-294/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Court of Appeal ( Civil Division ) (Apvienotā Karaliste) 2006. gada 30. jūnijā rīkojumu — Karalienes pieteikums saistībā ar Ezgi Payir, Burhan Akyuz, Birol Oztruk pret Secretary of State for the Home Department

text:
               30.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 237/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Court of Appeal (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) 2006. gada 30. jūnijā rīkojumu — Karalienes pieteikums saistībā ar Ezgi Payir, Burhan Akyuz, Birol Oztruk pret Secretary of State for the Home Department

   (Lieta C-294/06)
   (2006/C 237/07)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal [Apelācijas tiesa] (Civil Division) (Anglija un Velsa)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Ezgi Payir, Burhan Akyuz, Birol Oztruk

      Atbildētājs: Secretary of State for the Home Department [Apvienotās Karalistes Iekšlietu ministrs]
   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Lietā, kurā:

                           (a)

                           Turcijas pilsonei bija piešķirta iebraukšanas atļauja Apvienotajā Karalistē uz 2 gadiem, lai veiktu šajā valstī au pair darbu, kā to nosaka Apvienotās Karalistes imigrācijas noteikumi, un

                           (b)

                           viņas iebraukšanas atļauja ietvēra atļauju tikt nodarbinātai minētajā statusā, un

                           (c)

                           iebraukšanas atļaujas [spēkā esamības] laikā viņa tika nepārtraukti nodarbināta minētajā statusā pie viena un tā paša darba devēja laika periodā, kas ir ilgāks par vienu gadu, un

                           (d)

                           šī nodarbinātība bija patiesa un reāla ekonomiskā darbība, un

                           (e)

                           šī nodarbinātība bija atbilstoša valsts imigrācijas un nodarbinātības likumiem,
                           vai minētā Turcijas pilsone šī darba laikā bija:

                                       (i)

                                       darba ņēmēja Asociācijas Padomes, kas nodibināta ar Asociācijas Līgumu starp Kopienu un Turciju, Lēmuma Nr. 1/80 6. panta 1. punkta izpratnē?

                                       (ii)

                                       pienācīgi reģistrēta kā Apvienotajai Karalistei piederošs darbaspēks, minētā panta izpratnē?

               2.

               Lietā, kurā:

                           (a)

                           Turcijas pilsonim bija piešķirta iebraukšanas atļauja Apvienotajā Karalistē saskaņā ar tās imigrācijas noteikumiem, lai apgūtu mācību programmu šajā valstī, un

                           (b)

                           viņa iebraukšanas atļauja ietvēra atļauju tikt nodarbinātam jebkādā profesijā, ierobežojot nodarbinātību līdz 20 stundām nedēļa mācību gada laikā, un

                           (c)

                           iebraukšanas atļaujas [spēkā esamības] laikā viņš bija nepārtraukti nodarbināts pie viena un tā paša darba devēja laika periodā, kas ir ilgāks par vienu gadu, un

                           (d)

                           šī nodarbinātība bija patiesa un reāla ekonomiskā darbība, un

                           (e)

                           šī nodarbinātība bija atbilstoša valsts imigrācijas un nodarbinātības likumiem,
                           vai minētais Turcijas pilsonis šī darba laikā bija:

                                       (i)

                                       darba ņēmējs Asociācijas Padomes, kas nodibināta ar Asociācijas Līgumu starp Kopienu un Turciju, Lēmuma Nr. 1/80 6. panta 1. punkta izpratnē?

                                       (ii)

                                       pienācīgi reģistrēts kā Apvienotajai Karalistei piederošs darbaspēks, minētā panta izpratnē?


title: Lieta T-103/17: Prasība, kas celta 2017. gada 17. februārī – Recordati Orphan Drugs/EUIPO – Laboratorios Normon (“NORMOSANG”)

text:
               18.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/41

         Prasība, kas celta 2017. gada 17. februārī – Recordati Orphan Drugs/EUIPO – Laboratorios Normon (“NORMOSANG”)
   (Lieta T-103/17)
   (2017/C 121/60)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Recordati Orphan Drugs (Puteaux, Francija) (pārstāvis – J. Quirin, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Laboratorios Normon SA (Tres Cantos, Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “NORMOSANG” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 174 926

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 22. novembra lēmums lietā R 831/2016-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 2868/95 19. noteikuma 2. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 20. noteikuma 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-530/11: Prasība, kas celta 2011. gada 18. oktobrī — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               11.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/7

         Prasība, kas celta 2011. gada 18. oktobrī — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-530/11)
   2012/C 39/11
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Oliver un L. Armati)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka pilnībā netransponējot un pareizi nepiemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/35/EK (1), ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK (2) un 96/61/EK (3), 3. panta 7. punktu un 4. panta 4. punktu, Apvienotā Karaliste nav pildījusi Direktīvā noteiktos pienākumus;

               —

               piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/35/EK 3. panta 7. punktu un 4. panta 4. punktu tiesas procesi saistībā ar vides jautājumiem nedrīkst būt pārmērīgi dārgi. Tādējādi tiek īstenots Savienības un lielākās daļas dalībvalstu noslēgtās Orhūsas Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem 9. panta 4. punkts.
   Komisija apgalvo, ka Apvienotā Karaliste neesot transponējusi šīs tiesību normas nevienā no savām trim teritorijām (Anglija un Velsa, Skotija un Ziemeļīrija).
   Pamatojoties uz šajās teritorijās piemērojamo noteikumu un prakses analīzi un “pārmērīgi dārga” procesa jēdziena izpēti, Komisija apgalvo arī, ka Apvienotā Karaliste neesot piemērojusi šīs tiesību normas pareizi.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/35/EK, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK un 96/61/EK — Komisijas deklarācija (OV L 156, 17. lpp.).

      (2)  Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīva 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.).

      (3)  Padomes 1996. gada 24. septembra Direktīva 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (OV L 257, 26. lpp.).


title: Lieta C-395/10: Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — Eiropas Komisija/Francijas Republika

text:
               9.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/18

         Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-395/10)
   ()
   2010/C 274/27
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un V. Peere)

      Atbildētāja: Francijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 14. marta Direktīvas 2007/2/EK, ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE) (1), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šiem aktiem, Francija nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2007/2/EK transponēšanai beidzās 2009. gada 14. maijā. Līdz šīs prasības celšanas dienai atbildētāja joprojām nebija veikusi direktīvas transponēšanai vajadzīgos pasākumus vai katrā ziņā nebija tos paziņojusi Komisijai.

      (1)  OV L 108, 1. lpp.


title: Lieta F-67/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 22. novembra spriedums — Michail /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — Novērtējums par 2003. gadu — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/30

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 22. novembra spriedums — Michail/Komisija
   (Lieta F-67/05) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - Novērtējums par 2003. gadu - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2008/C 8/52)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Christos Michail, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — C. Meïdanis, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. Tserepa-Lacombe, pārstāvis, kam palīdz E. Bourtzalas, advokāts)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasība atcelt prasītāja karjeras attīstības ziņojumu par laika posmu no 2003. gada 1. aprīļa līdz 31. decembrim, kā arī, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību
   Rezolutīvā daļa:

               1)

                  Michail karjeras attīstības ziņojumu par laika posmu no 2003. gada 1. aprīļa līdz 31. decembrim atcelt;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 229, 17.9.2005., 33. lpp. (lieta sākotnēji tika reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar numuru T-284/05 un tika nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu).


title: Lieta F-57/14: Prasība, kas celta 2014. gada 25. jūnijā  – ZZ /Komisija

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/60

         Prasība, kas celta 2014. gada 25. jūnijā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-57/14)
   2014/C 421/86
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – L. Massaux, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu noteikt prasītājam disciplinārsodu rājiena formā pēc disciplinārlietas izmeklēšanas un prasība par zaudējumu atlīdzību

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, kas datēts ar 2014. gada 19. martu un paziņots 2014. gada 20. martā, un, ciktāl nepieciešams, atcelt Cilvēkresursu un drošības ĢD lēmumu, kas datēts ar 2013. gada 6. septembri;

               —

               piespriest Komisijai viņam samaksāt summu, kas noteikta ex aequo et bono EUR 5  000 apmērā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-354/15: Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 2. marta spriedums (Tribunal da Relação de Évora (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Andrew Marcus Henderson/Novo Banco SA Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās un komerclietās — Tiesas un ārpustiesas dokumentu izsniegšana un paziņošana — Regula (EK) Nr. 1393/2007 — 8., 14. un 19. pants — Dokumenta par lietas ierosināšanu izsniegšana vai paziņošana pa pastu — Tiesību akta tulkojuma neesamība — II pielikums — Veidlapa — Neesamība — Sekas — Izsniegšana ierakstītā vēstulē ar saņemšanas apstiprinājumu — Saņemšanas apstiprinājuma atpakaļ nenosūtīšana — Trešās personas veikta dokumenta saņemšana — Procedūras spēkā esamības nosacījumi

text:
               18.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/3

         Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 2. marta spriedums (Tribunal da Relação de Évora (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Andrew Marcus Henderson/Novo Banco SA

   (Lieta C-354/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās un komerclietās - Tiesas un ārpustiesas dokumentu izsniegšana un paziņošana - Regula (EK) Nr. 1393/2007 - 8., 14. un 19. pants - Dokumenta par lietas ierosināšanu izsniegšana vai paziņošana pa pastu - Tiesību akta tulkojuma neesamība - II pielikums - Veidlapa - Neesamība - Sekas - Izsniegšana ierakstītā vēstulē ar saņemšanas apstiprinājumu - Saņemšanas apstiprinājuma atpakaļ nenosūtīšana - Trešās personas veikta dokumenta saņemšana - Procedūras spēkā esamības nosacījumi)
   (2017/C 121/04)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal da Relação de Évora

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Andrew Marcus Henderson

      Atbildētāja: Novo Banco SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Regula (EK) Nr. 1393/2007 par tiesas un ārpustiesas civillietu vai komerclietu dokumentu izsniegšanu dalībvalstīs (“dokumentu izsniegšana”), un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1348/2000, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, saskaņā ar kuru gadījumā, ja tiesas dokuments, kas izsniegts atbildētājam rezidentam citas dalībvalsts teritorijā, nav bijis uzrakstīts vai tam nav ticis pievienots tulkojums vai nu valodā, ko šis atbildētājs saprot, vai arī saņēmējas dalībvalsts oficiālajā valodā, vai, ja šajā dalībvalstī eksistē vairākas oficiālās valodas, vietas, kurā ir jānotiek izsniegšanai vai paziņošanai, oficiālajā valodā vai vienā no oficiālajām valodām, tad šīs regulas II pielikumā paredzētās veidlapas nepievienošana padara minēto izsniegšanu vai paziņošanu par spēkā neesošu, pat ja uz šo spēkā neesamību šim pašam adresātam ir jānorāda noteiktā termiņā vai tiesvedības sākumā un pirms aizstāvības pēc būtības.
               Turpretim šajā pašā regulā ir prasīts, ka šāda veidlapas nepievienošana ir jāatrisina saskaņā ar tajā izklāstītajām normām, nosūtot ieinteresētajai personai šīs regulas II pielikumā minēto veidlapu;

               2)

               Regula Nr. 1393/2007 ir jāinterpretē tādējādi, ka dokumenta par lietas ierosināšanu izsniegšana vai paziņošana ar pasta dienestu starpniecību ir spēkā pat tad, ja:

                           —

                           saņemšanas apstiprinājums ierakstītai vēstulei, kas ietver dokumentu, kurš jāizsniedz tā adresātam, ir ticis aizstāts ar citu dokumentu, ar nosacījumu, ka pēdējais dokuments piedāvā līdzvērtīgas garantijas izsniedzamās informācijas un pierādījumu jomā. Nosūtīšanas dalībvalsts tiesai, kurā celta prasība, ir jāpārliecinās, ka adresāts attiecīgo dokumentu ir saņēmis tādos apstākļos, kuros tikušas ievērotas viņa tiesības uz aizstāvību;

                           —

                           izsniedzamais vai paziņojamais dokuments nav ticis nodots tā adresātam personīgi, ciktāl tas ticis nodots pieaugušajam, kurš atrodas šī adresāta parastajā dzīvesvietā un kurš ir viņa ģimenes loceklis vai nodarbinātais viņa dienestā. Minētajām adresātam vajadzības gadījumā, izmantojot jebkādus pierādījumus, kas ir pieņemami nosūtīšanas dalībvalsts tiesā, kurā celta prasība, ir jāpierāda, ka viņš nevarēja faktiski uzzināt par faktu, ka pret viņu ir uzsākta tiesvedība citā dalībvalstī, vai identificēt prasības priekšmetu un cēloni, vai arī viņam nebija pietiekama laika, lai sagatavotu aizstāvību.

      (1)  OV C 302, 14.9.2015.


title: Lieta T-458/12: Prasība, kas celta 2012. gada 15. oktobrī — Générations futures /Komisija

text:
               15.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/7

         Prasība, kas celta 2012. gada 15. oktobrī — Générations futures/Komisija
   (Lieta T-458/12)
   2012/C 389/11
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mouvement pour les droits et le respect des générations futures (Ons-en-Bray, Francija) (pārstāvis — A. Faro, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Veselības un patērētāju ģenerāldirektora 2012. gada 16. augusta lēmumu (ARES 977 175), ar kuru ir noraidīts lūgums pārskatīt Komisijas 2012. gada 25. aprīļa Īstenošanas regulu Nr. 359/2012, ar ko apstiprina darbīgo [aktīvo] vielu metamu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū un groza Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 540/2011 pielikumu, kas ir formulēts, pamatojoties uz Regulas Nr. 1367/2006 10. pantu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja, Francijas apstiprināta vides aizsardzības asociācija, vēlas panākt, lai uz Regulas Nr. 1367/2006 10. panta pamata tiktu pārskatīta Īstenošanas regulas Nr. 359/2012, ar ko apstiprina darbīgo [aktīvo] vielu metamu (1). Ar 2012. gada 16. augusta lēmumu Komisija noraidīja lūgumu veikt pārskatīšanu tādēļ, ka Īstenošanas regula, kuras pārskatīšana tika lūgta, nav administratīvs akts Regulas Nr. 1367/2006 2. panta 1. punkta g) apakšpunkta izpratnē (2).
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vairākus pamatus.
   Pirmkārt, prasītāja norāda, ka Īstenošanas regula ir atbilde uz individuāli izteiktu trešās personas lūgumu, un, otrkārt, ka [pārskatīšanas] attiecināšanas tikai uz administratīviem aktiem, kas paredzēti Regulas Nr. 1367/2006 10. panta 1. punktā, to lasot kopā ar šīs pašas regulas 2. panta 1. punkta g) apakšpunktu, ir pretrunā Orhūsas Konvencijas 9. panta 3. punktam (3).
   Tāpat prasītāja norāda, ka tās pārskatīšanas lūgums ir pamatots tiktāl, ciktāl i) nav bijusi ievērota piemērojamā procedūra; ii) novērtēšanai iesniegtie lietas materiāli ir bijuši nepietiekami un iii) paredzētie aprobācijas kritēriji nav tikuši ievēroti.

      (1)  Komisijas 2012. gada 25. aprīļa Īstenošanas regula Nr. 359/2012, ar ko apstiprina darbīgo [aktīvo] vielu metamu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū un groza Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 540/2011 pielikumu (OV L 114, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 6. septembra Regulas (EK) Nr. 1367/2006 par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV L 264, 13. lpp.).

      (3)  Konvencija par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties [vērsties] tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem.


title: Lieta C-529/07: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 11. jūnija spriedums ( Oberster Gerichtshof — Austrija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG/Franz Hauswirth GmbH (Kopienas trīsdimensiju preču zīmes — Regula (EK) Nr. 40/94 — 51. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Atbilstošie kritēriji, lai novērtētu pieteikuma iesniedzēja ļaunticību , iesniedzot Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/8

         Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 11. jūnija spriedums (Oberster Gerichtshof — Austrija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG/Franz Hauswirth GmbH

   (lieta C-529/07) (1)

   (Kopienas trīsdimensiju preču zīmes - Regula (EK) Nr. 40/94 - 51. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Atbilstošie kritēriji, lai novērtētu pieteikuma iesniedzēja “ļaunticību”, iesniedzot Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu)
   2009/C 180/12
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG

      Atbildētāja: Franz Hauswirth GmbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof (Austrija) — Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.) 51. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija — Pieteikuma iesniedzēja “ļaunprātības” jēdziens — Preču zīmes reģistrācijas pieteikums, kas iesniegts ar mērķi liegt konkurentam turpmāk tirgot preces, attiecībā uz kurām pastāv sajaukšanas iespēja un kuras jau ir ieguvušas atpazīstamību tirgū — Šokolādes lieldienu zaķis

      Rezolutīvā daļa

   Lai novērtētu pieteikuma iesniedzēja ļaunprātības [ļaunticības] pastāvēšanu Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 51. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, valsts tiesai ir jāņem vērā visi faktori, kuriem ir nozīme izskatāmajā lietā un kuri pastāvēja brīdī, kad tika iesniegts pieteikums par apzīmējuma reģistrāciju par Kopienas preču zīmi, it īpaši:

               —

               apstāklis, ka pieteikuma iesniedzējs zināja vai tam bija jāzina, ka trešā persona vismaz vienā dalībvalstī izmanto identisku vai līdzīgu apzīmējumu attiecībā uz identisku vai līdzīgu preci, kas var izraisīt sajaukšanas iespēju ar apzīmējumu, kura reģistrācija tiek lūgta;

               —

               pieteikuma iesniedzēja nodoms liegt šai trešai personai turpināt izmantot šādu apzīmējumu, kā arī

               —

               juridiskās aizsardzības apmērs, kāds ir trešās personas apzīmējumam un apzīmējumam, kura reģistrācija tiek lūgta.

      (1)  OV C 37, 9.2.2008.


title: Lieta T-489/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 1. oktobra rīkojums — US Steel Košice /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Direktīva 2003/87/EK — Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma — Slovākijas emisijas kvotu valsts sadales plāns laikposmam no 2005. līdz 2007. gadam — Lēmums, kas norāda uz to, ka Komisijai nav nodoma celt iebildumus — Akts, kas nav pārsūdzams — Nepieņemamība)

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/41

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 1. oktobra rīkojums — US Steel Košice/Komisija
   (Lieta T-489/04) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Direktīva 2003/87/EK - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma - Slovākijas emisijas kvotu valsts sadales plāns laikposmam no 2005. līdz 2007. gadam - Lēmums, kas norāda uz to, ka Komisijai nav nodoma celt iebildumus - Akts, kas nav pārsūdzams - Nepieņemamība)
   (2007/C 297/84)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: US Steel Košice s.r.o., Košice (Slovākija) (pārstāvji — E. Vermulst, advokāts, C. Thomas, solicitor, un D. Hueting, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — Ü. Wölker un D. Lawunmi)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmumu par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu sadales valsts plānu, ko Slovākijas Republika ir paziņojusi par laikposmu no 2005. līdz 2007. gadam saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

                  US Steel Košice s.r.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 2.4.2005.


title: Lieta T-631/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. jūlija spriedums – Roland/ITSB –Louboutin (Kurpes pazoles sarkanās krāsas nianse) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas preču zīmes, kuru veido kurpes pazoles sarkanās krāsas nianse, reģistrācijas pieteikums — Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “my SHOES” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/53

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. jūlija spriedums – Roland/ITSB –Louboutin (Kurpes pazoles sarkanās krāsas nianse)
   (Lieta T-631/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas preču zīmes, kuru veido kurpes pazoles sarkanās krāsas nianse, reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “my SHOES” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 302/68)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Roland SE (Essen, Vācija) (pārstāvji – C. Onken un O. Rauscher, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – S. Pétrequin un A. Folliard-Monguiral)

      Otrs procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Christian Louboutin (Parīze, Francija) (pārstāvis – T. van Innis, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 28. maija lēmumu lietā R 1591/2013–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Roland SE un Christian Louboutin

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Roland SE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 380, 27.10.2014.


title: Lieta C-83/06: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 19. marta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/27

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 19. marta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-83/06) (1)

   (2007/C 96/50)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 86, 8.4.2006.


title: Tiesas rīkojums (sestā palāta)  2005. gada 27. oktobrī  lietā C-234/05 (Hof van beroep te Brussel lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Minister van Sociale Zaken, Staatssecretaris voor volksgezondheid pret BVBA De Backer (Prejudiciāls nolēmums — Nepieņemamība)

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/18

      TIESAS RĪKOJUMS

   (sestā palāta)
   2005. gada 27. oktobrī
   lietā C-234/05 (Hof van beroep te Brussel lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Minister van Sociale Zaken, Staatssecretaris voor volksgezondheid pret BVBA De Backer (1)

   (Prejudiciāls nolēmums - Nepieņemamība)
   (2006/C 36/36)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-234/05 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Hof van beroep te Brussel (Beļģija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2005. gada 25. maijā un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 27. maijā, tiesvedībā Minister van Sociale Zaken, Staatssecretaris voor volksgezondheid pret BVBA De Backer, Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Malenovský, tiesneši A. La Pergola (referents) un J.-P. Puissochet, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2005. gada 27. oktobrī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

      Hof van beroep te Brussel2005. gada 25. maija lēmumā ietvertais lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu nav pieņemams.

      (1)  OV C 205, 20.08.2005.


title: Lieta T-93/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 6. janvāra rīkojums – St’art u.c./Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu – Programma “European Creative Industries Alliance” – Projekts “C-I Factor” ar mērķi izveidot jaunus instrumentus kultūras un radošās ražošanas nozaru finansēšanas veicināšanai – Paziņojums par parādu – Akts, kurš ir saistīts tikai ar līgumiskām attiecībām un ir no tām nenodalāms – Nepieņemamība)

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/35

      Vispārējās tiesas 2015. gada 6. janvāra rīkojums – St’art u.c./Komisija
      (Lieta T-93/14) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu - Programma “European Creative Industries Alliance” - Projekts “C-I Factor” ar mērķi izveidot jaunus instrumentus kultūras un radošās ražošanas nozaru finansēšanas veicināšanai - Paziņojums par parādu - Akts, kurš ir saistīts tikai ar līgumiskām attiecībām un ir no tām nenodalāms - Nepieņemamība)
      (2015/C 073/46)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Beļģija), Stichting Cultuur – Ondernemen (Amsterdama, Nīderlande) un Angel Capital Innovations Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – L. Dehin un C. Brüls, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – S. Delaude, J. Estrada de Solà un S. Lejeune)

         Priekšmets

      Prasība atcelt “nezināma datuma lēmumu, kuru Eiropas Komisija oficiāli apstiprinājusi 2013. gada 29. novembrī,” atgūt summu EUR 140 500,01 apmērā projekta “C-I Factor SI2.609157–2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011” ietvaros, par to izdot paziņojumu par parādu un nepieciešamības gadījumā pieprasīt pārējo konsorcija locekļu solidāru atbildību

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles, Stichting Cultuur – Ondernemen un Angel Capital Innovations Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta C-255/14: Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Robert Michal Chmielewski/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EK) Nr. 1889/2005 — Skaidras naudas, kuru ieved Eiropas Savienībā vai izved no tās, kontrole — 3. un 9. pants — Deklarēšanas pienākums — Pārkāpums — Sankcijas — Samērīgums

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/10

         Tiesas (otrā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums (Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Robert Michal Chmielewski/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

   (Lieta C-255/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK) Nr. 1889/2005 - Skaidras naudas, kuru ieved Eiropas Savienībā vai izved no tās, kontrole - 3. un 9. pants - Deklarēšanas pienākums - Pārkāpums - Sankcijas - Samērīgums)
   (2015/C 302/13)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Robert Michal Chmielewski

      Atbildētājs: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Regulas (EK) Nr. 1889/2005 par skaidras naudas kontroli, kuru ieved Kopienas teritorijā vai izved no tās, 9. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, kurā kā sods par šīs regulas 3. pantā paredzētā deklarēšanas pienākuma neizpildi ir paredzēts administratīvs naudas sods 60 % apmērā no nedeklarētās skaidrās naudas summas, ja šī summa pārsniedz EUR 50  000.

      (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Lieta C-479/10: Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 10. maija spriedums — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Direktīva 1999/30/EK — Piesārņojuma kontrole — PM10 koncentrācijas apkārtējā gaisā robežvērtības)

text:
               2.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/8

         Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 10. maija spriedums — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste
   (Lieta C-479/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 1999/30/EK - Piesārņojuma kontrole - PM10 koncentrācijas apkārtējā gaisā robežvērtības)
   2011/C 194/10
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un K. Simonsson)

      Atbildētāja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Falk un C. Meyer-Seitz)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīvas 1999/30/EK par robežvērtību noteikšanu sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, makrodaļiņu un svina koncentrācijai apkārtējā gaisā (OV L 163, 41. lpp.) 5. panta 1. punkta pārkāpums — Pieļaujamo PM10 koncentrācijas apkārtējā gaisā robežvērtību pārsniegšana 2005., 2006. un 2007. gadā SW 2 un SW 4 zonās un 2005. un 2006. gadā — SW 5 zonā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               2005.–2007. gadā pārsniedzot pieļaujamās PM10 koncentrācijas apkārtējā gaisā robežvērtības SW 2 un SW 4 zonās un 2005.–2006. gadā — SW 5 zonā, Zviedrijas Karaliste nav izpildījusi Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīvas 1999/30/EK par robežvērtību noteikšanu sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, makrodaļiņu un svina koncentrācijai apkārtējā gaisā 5. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Zviedrijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta T-359/16: Prasība, kas celta 2016. gada 4. jūlijā – Axel Springer/EUIPO – Stiftung Warentest (“TestBild”)

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/42

         Prasība, kas celta 2016. gada 4. jūlijā – Axel Springer/EUIPO – Stiftung Warentest (“TestBild”)
   (Lieta T-359/16)
   (2016/C 296/53)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Axel Springer SE (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – K. Hamacher un G. Müllejans, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Stiftung Warentest (Berlīne, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TestBild” – reģistrācijas pieteikums Nr. 4 555 579

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 4. maija lēmums lietā R 555/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-418/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 27. novembra spriedums ( Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Société Papillon / Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique (Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Tiešie nodokļi — Sabiedrību ienākuma nodoklis — Grupas aplikšanas ar nodokļiem sistēma — Mātes sabiedrība rezidente — Ar meitas sabiedrības nerezidentes starpniecību piederoši meitas sabiedrības apakšuzņēmumi rezidenti)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/8

         Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 27. novembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Société Papillon/Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique

   (Lieta C-418/07) (1)

   (Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Tiešie nodokļi - Sabiedrību ienākuma nodoklis - Grupas aplikšanas ar nodokļiem sistēma - Mātes sabiedrība rezidente - Ar meitas sabiedrības nerezidentes starpniecību piederoši meitas sabiedrības apakšuzņēmumi rezidenti)
   (2009/C 19/13)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Conseil d'État
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Société Papillon

      Atbildētājs: Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil d'Etat — EKL 43. un 48. panta interpretācija — Brīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojums un iespējams pamatojums nodokļu režīmam, kas paredz atšķirības atkarībā no tā, vai mātes sabiedrībai (kas dibināta Francijā) pieder meitas sabiedrības apakšuzņēmums (Francijas rezidents) ar tādas meitas sabiedrības starpniecību, kas dibināta šajā vai citā dalībvalstī un kura nemaksā sabiedrību ienākuma nodokli Francijā — Pamatojums, kas balstīts uz nodokļu sistēmas konsekvenci
   Rezolutīvā daļa:
   EK līguma 52. pants (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem — EKL 43. pants) ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādus dalībvalsts tiesību aktus, saskaņā ar kuriem grupas aplikšanas ar nodokļiem sistēma ir piemērojama mātes sabiedrībai, kura ir šīs dalībvalsts rezidente un kurai pieder tādas meitas sabiedrības un meitas sabiedrības apakšuzņēmumi, kas arī ir minētās valsts rezidenti, bet nav piemērojama šādai mātes sabiedrībai, ja tai meitas sabiedrības apakšuzņēmumi pieder ar tādas meitas sabiedrības starpniecību, kas ir citas dalībvalsts rezidente.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta)  2006. gada 9. februārī  Lietā C-305/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Sestā PVN direktīva — 2. panta 1. punkts, 5. panta 4. punkta c) apakšpunkts, 12. panta 3. punkts un 16. panta 1. punkts — Darījums valsts teritorijā — Mākslas darbu, uz ko attiecas pagaidu ievešanas kārtība, pārdošana izsolē — Izsolītāja komisijas maksa)

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2006. gada 9. februārī
   Lietā C-305/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Sestā PVN direktīva - 2. panta 1. punkts, 5. panta 4. punkta c) apakšpunkts, 12. panta 3. punkts un 16. panta 1. punkts - Darījums valsts teritorijā - Mākslas darbu, uz ko attiecas pagaidu ievešanas kārtība, pārdošana izsolē - Izsolītāja komisijas maksa)
   (2006/C 86/03)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā C-305/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 16. jūlijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — Liāls [R. Lyal]) pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (pārstāvji — K. Džeksone [C. Jackson] un R. Kodvela [R. Caudwell], kam palīdz N. Peins [N. Paines], QC), Tiesa (trešā palāta palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši Ž. P. Puisošē [J.-P. Puissochet], S. fon Bārs [S. von Bahr], U. Lehmuss [U. Lõhmus] (referents) un A. O'Kīfs [A. Ó Caoimh], ģenerāladvokāte J. Kokote [J. Kokott], sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], galvenā administratore, 2006. gada 9. februarī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, piemērojot samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmi komisijas maksai, ko saņem izsolītāji par mākslas darbu, kolekciju priekšmetu un senlietu pārdošanu izsolē, kas ir ievesti, piemērojot pagaidu ievešanas kārtību, ir pārkāpusi saistības, kas tai izriet no 2. panta 1. punkta, 5. panta 4. punkta c) apakšpunkta, 12. panta 3. punkta un 16. panta 1. punkta Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, ko groza Padomes 1999. gada 25. maija Direktīva 1999/49/EK;

               2)

               Lielbritānija un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 226, 20.09.2003.


title: Lieta C-608/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-117/14 Cargill/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/37

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-117/14 Cargill/Padome 2016. gada 24. novembrī iesniedza Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-608/16 P)
   (2017/C 030/41)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – H. Marcos Fraile, pārstāve, N. Tuominen, avocat)

      Pārējie lietas dalībnieki: Cargill SACI, Eiropas Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedumu lietā T-117/14 Cargill SACI/Eiropas Savienības Padome, kas Padomei tika paziņots 2016. gada 16. septembrī;

               —

               noraidīt prasītājas pirmajā instancē celto prasību par apstrīdētās regulas atcelšanu un

               —

               piespriest prasītājai atlīdzināt Padomei gan pirmajā, gan apelācijas instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

         Pakārtoti,

               —

               nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai izskatīšanai no jauna;

               —

               lēmumu par tiesāšanās izdevumiem, kas radušies gan pirmajā, gan apelācijas instancē, atlikt.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

                  Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot piemērojusi kļūdainu juridisko kritēriju, vērtēdama, vai Padomei bija pierādījumi, kas ļautu nolemt, ka attiecīgo Argentīnas eksportētāju uzskaitē norādītās izejvielu iekšzemes cenas ir pietiekami izkropļotas, lai tās varētu neņemt vērā un izmantotu pamatregulas (1) 2. panta 5. punkta otrajā daļā paredzēto metodi. Šādi rīkodamās, Vispārējā tiesa esot iestādei uzlikusi pārlieku smagu pierādīšanas pienākumu.

               2.

                  Otrkārt, neesot pienācīgi norādīts pamatojums Vispārējās tiesas secinājumam, ka iestāžu sniegtie pierādījumi nav pietiekami, lai pierādītu, ka DEN sistēmas dēļ galveno izejvielu cenas Argentīnā ir ievērojami izkropļotas.

               3.

                  Treškārt, pārsūdzētā sprieduma rezolutīvā daļa, kurā antidempinga maksājumi ir atcelti, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, nav samērīga ar vienīgo Vispārējās tiesas izskatīto atcelšanas pamatu un prettiesiskuma atzīšanu apvelta ar nepienācīgām tiesiskām sekām.

               4.

               Padome pierādīšot, ka pārsūdzētajā spriedumā ir vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, kas ietekmē tā spēkā esamību. Padome piebilst, ka prasītājas pirmajā pamatā norādītie fakti ir pietiekami pierādīti, lai Tiesa varētu izspriest par šo pamatu un noraidīt prasību.

               5.

               Tāpēc Padome godbijīgi lūdz atcelt pārsūdzēto spriedumu un noraidīt prasītājas pirmajā instancē celto prasību par apstrīdētās regulas atcelšanu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 51. lpp.) (“pamatregula”).


title: Lieta C-19/16 P: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 15. jūnija spriedums – Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd/Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome Apelācija — Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) — Cīņa pret terorismu — Īpaši ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban — Regula (EK) Nr. 881/2002 — Fizisko un juridisko personu, kas iekļautas Apvienoto Nāciju Sankciju komitejas izveidotā sarakstā, līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Šo personu vārdu atkārtota iekļaušana Regulas Nr. 881/2002 I pielikumā esošajā sarakstā pēc sākotnējās iekļaušanas atcelšanas — Juridiskās personas izbeigšanās tiesvedības laikā — Procesuālā rīcībspēja

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/11

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 15. jūnija spriedums – Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd/Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-19/16 P) (1)

   (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) - Cīņa pret terorismu - Īpaši ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban - Regula (EK) Nr. 881/2002 - Fizisko un juridisko personu, kas iekļautas Apvienoto Nāciju Sankciju komitejas izveidotā sarakstā, līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Šo personu vārdu atkārtota iekļaušana Regulas Nr. 881/2002 I pielikumā esošajā sarakstā pēc sākotnējās iekļaušanas atcelšanas - Juridiskās personas izbeigšanās tiesvedības laikā - Procesuālā rīcībspēja)
   (2017/C 277/14)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd (pārstāvji – N. Garcia-Lora, Solicitor, E. Grieves, Barrister)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Ronkes Agerbeek, D. Gauci un J. Norris-Usher), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – G. Étienne, J.-P. Hix un H. Marcos Fraile)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah un Taher Nasuf atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 21.3.2016.


title: Lieta T-333/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 15. jūlija spriedums – Westermann Lernspielverlag/ITSB – Diset (“bambinoLÜK”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “bambinoLÜK” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “BAMBINO” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/47

         Vispārējās tiesas 2015. gada 15. jūlija spriedums – Westermann Lernspielverlag/ITSB – Diset (“bambinoLÜK”)
   (Lieta T-333/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “bambinoLÜK” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “BAMBINO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 302/60)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Westermann Lernspielverlag GmbH (Braunšveiga, Vācija) (pārstāvji – A. Nordemann un M. Maier, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Diset, SA (Barselona, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2013. gada 3. aprīļa lēmumu lietā R 1323/2012-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Diset, SA un Westermann Lernspielverlag GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Westermann Lernspielverlag GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 31.8.2013.


title: Lieta C-595/15 P: Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 22. septembra spriedums – National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) u.c./Eiropas Savienības Padome Apelācija — Ierobežojoši pasākumi pret Irānas Islāma Republiku — To personu un organizāciju saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana — Īstenošanas regula (ES) Nr. 945/2012 — Juridiskais pamats — Saistītas struktūras jēdziens

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/24

         Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 22. septembra spriedums – National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) u.c./Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-595/15 P) (1)

   (Apelācija - Ierobežojoši pasākumi pret Irānas Islāma Republiku - To personu un organizāciju saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Īstenošanas regula (ES) Nr. 945/2012 - Juridiskais pamats - Saistītas struktūras jēdziens)
   (2016/C 419/32)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC), Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (pārstāvis – J.-M. Thouvenin, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – V. Piessevaux un M. Bishop)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) un Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 59, 15.2.2016.


title: Lieta C-403/11: Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 4. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/60/EK — Upes baseina apgabala apsaimniekošanas plāni — Publicēšana un paziņošana Komisijai — Sabiedrības informēšana un apspriešanās ar to — Neesamība)

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/15

         Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 4. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-403/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2000/60/EK - Upes baseina apgabala apsaimniekošanas plāni - Publicēšana un paziņošana Komisijai - Sabiedrības informēšana un apspriešanās ar to - Neesamība)
   2012/C 366/25
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji I. Hadjiyannis un G. Valero Jordana, vēlāk B. Simon)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — A. Rubio González)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV L 327, 1. lpp.), 13. panta 1., 2., 3. un 6. punkta, 14. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 15. panta 1. punkta pārkāpums — Upes baseina apgabala apsaimniekošanas plāni — Sabiedrības informēšana un apspriešanās ar to — Šo apsaimniekošanas plānu paziņošana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Spānijas Karaliste,

                           —

                           līdz 2009. gada 22. decembrim nepieņemot upju baseinu apgabalu, izņemot Katalonijas upes baseina apgabalu, apsaimniekošanas plānus un līdz 2010. gada 22. martam nenosūtot Eiropas Komisijai un citām iesaistītajām dalībvalstīm šo plānu kopijas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvu 2008/32/EK, 13. panta 1.–3. punktu un 6. punktu, kā arī 15. panta 1. punktu, un,

                           —

                           vēlākais līdz 2008. gada 22. decembrim neuzsākot procedūru sabiedrības informēšanai un apspriedēm ar to par upju baseinu apgabalu, izņemot Katalonijas upes apgabala baseinu, Baleāru salu, Tenerifes, Gvadjanas, Gvadalkiviras, Andalūzijas Vidusjūras apgabala baseinu, Tinto-Odjelā-Pjedrasu, Gvadeletē-Barbates, Galisijas krasta, Miņo-Silu, Dvero, Rietumu Kantabrijas un Austrumu Kantabrijas apgabalu, apsaimniekošanas plānu projektiem saskaņā ar šīs direktīvas 14. panta 1. punkta c) apakšpunktu,

                     nav izpildījusi minētajās tiesību normās noteiktos pienākumus;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 290, 01.10.2011.


title: Lieta C-530/07: Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 7. maija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 92/271/EEK — Piesārņojums un kaitīgas sekas — Komunālo notekūdeņu attīrīšana — 3. un 4. pants)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/8

         Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 7. maija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (lieta C-530/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 92/271/EEK - Piesārņojums un kaitīgas sekas - Komunālo notekūdeņu attīrīšana - 3. un 4. pants)
   2009/C 153/16
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un G. Braga da Cruz)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes un M. J. Lois)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40. lpp.), prasības, nepieņemšana paredzētajā termiņā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atbilstoši Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu noteikumiem nenodrošinot ar kanalizācijas sistēmām Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Ponta Delgada, Póvoa do Varzim/Vila do Conde, kā arī Santa Cita aglomerācijas un atbilstoši šīs pašas Direktīvas 4. pantam nenodrošinot otrreizēju vai līdzvērtīgu attīrīšanu komunālajiem notekūdeņiem no Alverca, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Carvoeiro, Costa de Aveiro, Caste Oeste, Covilhã, Lisabonas, Matosinhos, Milfontes, Nazaré/Famalicão, Ponta Delgada, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Franca de Xira un Vila Real aglomerācijām, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek iepriekš minētās direktīvas 3. un 4. pants

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 37, 09.02.2008.


title: Lieta F-103/13: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 11. decembra spriedums – DE / EMA Civildienests — EZA pagaidu darbinieks — Novērtējuma ziņojums — Lūgums atcelt tiesību aktu — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Procesuālo normu pārkāpums — Neesamība

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/47

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 11. decembra spriedums – DE/EMA

   (Lieta F-103/13) (1)

   (Civildienests - EZA pagaidu darbinieks - Novērtējuma ziņojums - Lūgums atcelt tiesību aktu - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Procesuālo normu pārkāpums - Neesamība)
   (2015/C 034/56)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: DE (pārstāvji – S. Rodrigues un A. Blot, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (pārstāvji – S. Marino, T. Jablonski un N. Rampal Olmedo, D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt prasītāja novērtējuma ziņojumu par laika posmu no 2010. gada 15. septembra līdz 2012. gada 15. septembrim

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               DE sedz savus un atlīdzina Eiropas Zāļu aģentūras tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 367, 14.12.2013., 41. lpp.


title: Lieta C-61/08: Prasība, kas celta 2008. gada 18. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/20

         Prasība, kas celta 2008. gada 18. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-61/08)
   (2008/C 92/38)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Zavvos un H. Støvlbæk)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, pieņemot un paturot spēkā Notariālo darbību kodeksa 19. panta 1. punktu (Likums Nr. 2830/2000), Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Eiropas Kopienas dibināšanas līgums un it īpaši EK līguma 43. un 45. pants, kā arī Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīva 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību (1);

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Grieķijas iestādes apgalvo, ka uz notāru darbību neattiecas EKL 43. pants, jo tā ietilpst EKL 45. panta piemērošanas jomā. Minētās iestādes norāda, ka notāri ir uzskatāmi par valsts ierēdņiem, kas piešķir notariāli apstiprinātajiem dokumentiem lielāku ticamību un efektivitāti, kas ir līdzīga tiesu nolēmumiem, izmantojot valsts zīmogu, notāru ierēdņu statusu, to juridiskā padomdevēja lomu, kā arī virkni citu darbību. Grieķijas iestādes arī atsaucas uz teritorialitātes principu, saskaņā ar kuru Grieķijas notāriem nav atļauts veikt savu darbību citos apgabalos.

               2.

               Komisija uzskata, ka EKL 43. pants ir viena no Kopienu pamatnormām un tam, sākot no pārejas perioda beigām, ir tieša iedarbība dalībvalstīs. Tā mērķis ir nodrošināt, lai pret ikvienu dalībvalsts pilsoni, kurš, kaut vai tikai otrās dzīvesvietas ietvaros, uzturas citā dalībvalstī, lai tajā nodarbotos ar kādu brīvo profesiju, pastāvētu tāda pati attieksme kā pret valsts iedzīvotājiem, un aizliedz jebkādu valsts tiesību aktu radītu diskrimināciju pilsonības dēļ.

               3.

               EKL 45. panta 1. punktā paredzētie uzņēmējdarbības veikšanas brīvības izņēmumi būtu jāattiecina tikai un vienīgi uz tādām darbības jomām, kas “ir tieši un konkrēti saistītas ar valsts varas īstenošanu” (2). Komisija uzskata, ka neviena no Grieķijas iestāžu norādītajām īpašajām iezīmēm vai darbībām nav tieši un konkrēti saistīta ar valsts varas īstenošanu, kā to paredz Eiropas Kopienu Tiesas (turpmāk tekstā — “Tiesa”) judikatūra, un līdz ar to nevar pamatot pilsonības prasību.

               4.

               Tiesa ir atzinusi, ka kritērijs “tieši un konkrēti saistīts” neattiecas uz palīgpienākumu un sagatavošanas pienākumu izpildi saistībā ar valsts varas, kas pieņem galīgo lēmumu, īstenotajiem pienākumiem. Turklāt Tiesa, izskatot privāto apsardzes uzņēmumu situāciju, ir nospriedusi — lai šie uzņēmumi būtu tieši un konkrēti saistīti ar valsts varas īstenošanu, iesaistītajām personām būtu jāpastāv “ierobežojošām pilnvarām” (3), kas šajā gadījumā tā nav.

               5.

               Kā izriet no Tiesas judikatūras analīzes, valsts varas īstenošanu nevajadzētu sajaukt ar darbību, kas tiek veikta vienīgi sabiedrības interešu labā. Ar to vien, ka privātpersonai vai uzņēmumam ir pienākums kaut kādā mērā rīkoties sabiedrības interešu labā, nepietiek, lai šo funkciju varētu uzskatīt par valsts varas īstenošanu.

               6.

               Komisija uzskata, ka notāru darbībai ir piemērojama Direktīva 89/48, jo tā ir profesija, kuras veikšanai nepieciešamā kvalifikācija ir noteikta tiesību aktos, un no šīs direktīvas piemērošanas nav iespējams izvairīties, atsaucoties uz suverēnu tiesību piešķiršanu notāriem, šādu iemeslu dēļ:

                           a)

                           šāda piešķiršana nav uzskatāma par tiešu un konkrētu saistību ar valsts varas īstenošanu, kas varētu pamatot pilsonības nosacījuma ieviešanu, un

                           b)

                           pat pieņemot, ka notārus varētu uzskatīt par parastiem civildienesta ierēdņiem, kas tie tomēr nav, jo nepastāv nekādas atkarības un atalgojuma attiecības kā valsts ierēdņiem, uz tiem tāpat attiektos šī direktīva, jo tā principā ir piemērojama arī civildienestam.

      (1)  OV L 19, 24.01.1989., 16. lpp.

      (2)  Eiropas Kopienu Tiesas 1998. gada 29. oktobra spriedums lietā C-114/97 Komisija/Spānija (Recueil, I-6717. lpp., 35. punkts).

      (3)  Ibid, 37. punkts.


title: Lieta C-508/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 9. novembrī iesniedza Landesgericht Salzburg (Austrija) — Walter Vapenik/Josef Thurner

text:
               16.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 9. novembrī iesniedza Landesgericht Salzburg (Austrija) — Walter Vapenik/Josef Thurner

   (Lieta C-508/12)
   2013/C 46/22
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesgericht Salzburg

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītājs: Walter Vapenik

      Atbildētājs: Josef Thurner

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Regulas (EK) Nr. 805/2004 (1) 6. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šis noteikums attiecas tikai uz līgumiem starp uzņēmējiem kā kreditoriem un patērētājiem kā parādniekiem, vai arī pietiek, ka vismaz parādnieks ir patērētājs, tā lai tas attiektos arī uz prasījumiem, kuri patērētājam ir pret kādu citu patērētāju?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 805/2004, ar ko izveido Eiropas izpildes rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem (OV L 143, 15. lpp.).


title: Lieta T-191/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. septembra spriedums — JOOP !/ITSB (Izsaukuma zīmes taisnstūrī attēlojums) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes, kas attēlo izsaukuma zīmi taisnstūrī, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 3. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 3. punkts)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/45

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. septembra spriedums — JOOP!/ITSB (Izsaukuma zīmes taisnstūrī attēlojums)
   (Lieta T-191/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes, kas attēlo izsaukuma zīmi taisnstūrī, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Izmantošanas rezultātā iegūta atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 3. punkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 3. punkts)
   2009/C 282/85
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      JOOP! GmbH, Hamburga (Vācija) (pārstāvji — H. Schmidt-Hollburg, W. Möllering, A. Löhde, H. Leo, A. Witte, T. Frank, A. Theil, H.-P. Rühland, B. Willers un T. Rein, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 6. marta lēmumu lietā R 1822/2007-1 par pieteikumu reģistrēt grafisku apzīmējumu, kas attēlo izsaukuma zīmi taisnstūrī, kā Kopienas preču zīmi.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               JOOP! GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 183, 19.7.2008.


title: Lieta T-206/07: Prasība, kas celta 2007. gada 12. jūnijā — Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware /Padome

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/41

         Prasība, kas celta 2007. gada 12. jūnijā — Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Padome
   (Lieta T-206/07)
   (2007/C 170/79)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co., Ltd (pārstāvji –J.-F. Bellis, advokāts, un G. Vallera, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt antidempinga maksājumu, kas prasītājai uzlikts saskaņā ar Padomes 2007. gada 23. aprīļa Regulu (EK) Nr. 452/2007 par galīgā antidempinga maksājuma uzlikšanu Ķīnas Tautas Republikas un Ukrainas izcelsmes gludināmo dēļu importam un tam noteiktā pagaidu maksājuma galīgo iekasēšanu;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   2007. gada 23. aprīlī Padome pēc Komisijas priekšlikuma pieņēma Regulu (EK) Nr. 452/2007 par galīgā antidempinga maksājuma uzlikšanu Ķīnas Tautas Republikas un Ukrainas izcelsmes gludināmo dēļu importam un tam noteiktā pagaidu maksājuma galīgo iekasēšanu (1). Minētā regula, par ko ir šī prasība, paredz, ka prasītājai ir jāveic antidempinga maksājums.
   Savā prasībā prasītāja apgalvo, ka galīgais maksājums, kas tai tika noteikts, nav likumīgs, jo priekšlikumā par galīgajiem pasākumiem, ko Komisija iesniedza Padomei, uz ko pamatota regula, ir divas kļūdas.
   Vispirms, prasītāja apgalvo, ka priekšlikums, ko Komisija iesniedza Padomei, nav balstīts uz galīgajiem secinājumiem, pie kuriem nonāca Komisija, bet gan uz pagaidu secinājumiem. Prasītāja apgalvo, ka Komisija kļūdaini interpretēja Regulas (EK) Nr. 384/96 (2) 2. panta 7. punkta c) apakšpunktu kā tādu, kas tai aizliedz izmeklēšanas laikā mainīt informāciju par sākotnēji noteikto uzņēmuma stāvokli saistībā ar šo tiesību normu. Tādējādi prasītāja min, ka Komisijas galīgo pasākumu priekšlikumā ir pieļautas acīmredzamas juridiskas kļūdas.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka galīgo pasākumu priekšlikumā ir pieļauts būtiskas procesuālas normas pārkāpums, jo tas esot pieņemts, pārkāpjot tiesības uz aizstāvību un Regulas Nr. 384/96 20. panta 5. punktu. Šā pamata pamatojumam prasītāja apgalvo, ka Komisija iesniedza savu priekšlikumu Padomei vēl pirms prasītājas apsvērumu par pārbaudīto informāciju, uz ko balstīts priekšlikums, iesniegšanas termiņa beigām.

      (1)  OV L 109, 12. lpp.

      (2)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 56, 1. lpp.), ko pēdējoreiz groza Regula (EK) Nr. 2117/2005 (OV L 340, 17. lpp.).


title: Lieta F-23/09: Prasība, kas celta 2009. gada 13. martā — Cerafogli/ECB

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/21

         Prasība, kas celta 2009. gada 13. martā — Cerafogli/ECB
   (lieta F-23/09)
   2009/C 129/35
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maria Concetta Cerafogli, Frankfurte (Vācija) (pārstāvji — L. Lévi, M. Vandenbussche, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Bankas valdes lēmumu par padomnieka pieņemšanu darbā ad interim OVS nodaļā un atcelt paziņojumu par vakanci Nr. ECB/074/08, kā arī visus lēmumus, kas ir pieņemti uz tā pamata. Turklāt prasība piespriest atbildētājai izmaksāt naudas summu, lai atlīdzinātu prasītājai nodarīto morālo kaitējumu un zaudējumus.

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Valdes 2008. gada 17. jūlija lēmumu iecelt M.L. padomnieka amatā OVS nodaļā ad interim;

               —

               atcelt paziņojumu par vakanci Nr. ECB/074/08;

               —

               tā rezultātā i) atcelt visus pamatojoties uz paziņojumu par vakanci pieņemtos lēmumus, ieskaitot lēmumu iecelt M. L. OVS nodaļas padomnieka amatā, kas tika pieņemts darbā pieņemšanas procedūras beigās, un ii) piespriest atbildētājai izmaksāt summu EUR 10 000 apmērā, kas ir noteikta ex aequo et bono, atlīdzinot prasītājai nodarīto morālo kaitējumu, un summu EUR 2 500 apmērā, atlīdzinot zaudējumus, kas saistīti ar izmaksām prasītājas padomniekam pirmstiesas procedūras stadijā;

               —

               pieņemot, ka sprieduma atcelt lēmumu izpilde ir būtiski sarežģīta, piespriest atbildētājai izmaksāt summu EUR 45 600 apmērā;

               —

               piespriest Eiropas Centrālajai bankai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-241/09: Prasība, kas celta 2009. gada 16. jūnijā — Nikolaou /Revīzijas palāta

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/41

         Prasība, kas celta 2009. gada 16. jūnijā — Nikolaou/Revīzijas palāta
   (Lieta T-241/09)
   2009/C 205/76
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kalliopi Nikolaou, Atēnas (Grieķija) (pārstāvis — V. Christianos)

      Atbildētāja: Revīzijas palāta

      Prasītājas prasījumi:

               —

               piespriest Revīzijas palātai atlīdzināt K. Nikolaou nodarīto morālo kaitējumu, veicot šādas darbības:

                           —

                           nosūtīt oficiālu paziņojumu — saskaņojot tā saturu ar K. Nikolaou un nosūtot to arī viņai — visām Kopienu iestādēm un it īpaši Eiropas Parlamentam un Komisijai, kā arī citām Kopienu iestādēm un struktūrām, norādot, ka ir atsauktas pret K. Nikolaou izvirzītās apsūdzības;

                           —

                           publicēt oficiālus paziņojumus Luksemburgas, Vācijas, Grieķijas, Francijas, Spānijas un Beļģijas laikrakstos, kuros attiecībā uz K. Nikolaou bija publicēti negatīvi komentāri, kuru avots bija Revīzijas palāta, kā arī laikrakstā “European Voice”, norādot, ka ir atsauktas pret K. Nikolaou izvirzītās apsūdzības;

               —

               pakārtoti, gadījumā, ja Revīzijas palāta neatjaunotu K. Nikolaou publisko tēlu, veicot iepriekš minētās darbības, piespriest tai samaksāt K. Nikolaou simts tūkstošus euro (EUR 100 000) kā atlīdzību par tai nodarīto morālo kaitējumu, pieskaitot procentus, sākot no 2009. gada 14. aprīļa, kas ir datums, kurā tai tika nosūtīts “Request for compensation”, līdz faktiskai samaksai; K. Nikolaou apņemas šo summu izlietot iepriekš minēto paziņojumu un publikāciju veikšanai;

               —

               piespriest Revīzijas palātai samaksāt K. Nikolaou četrdesmit tūkstošus euro (EUR 40 000) kā atlīdzību par morālo kaitējumu, kas tai nodarīts, uzsākot tiesvedību Luksemburgas tiesu iestādēs, pieskaitot šai summai procentus, sākot no 2009. gada 14. aprīļa, kas ir datums, kurā tai tika nosūtīts “Request for compensation”, līdz faktiskai samaksai;

               —

               piespriest Revīzijas palātai samaksāt K. Nikolaou piecdesmit septiņus tūkstošus septiņsimt septiņdesmit vienu euro un četrdesmit centus (EUR 57 771,40) kā atlīdzību par materiālajiem zaudējumiem, kas tai nodarīti, uzsākot tiesvedību Luksemburgas tiesu iestādēs un it īpaši Juge d’instruction un Tribunal d’arrondissement de Luxembourg, kas ietver advokātam Hosa [Hoss] kungam maksājamo atlīdzību par prasītājas pārstāvēšanu abās iepriekš minētajās tiesu iestādēs, un četrus tūkstošus euro (EUR 4 000) par prasītājas transporta izdevumiem Luksemburgā, lai nokļūtu iepriekš minētajās tiesu iestādēs, t.i., vienu tūkstoti piecsimt euro (EUR 1 500) par ierašanos Juge d’instruction un divus tūkstošus piecus simtus euro (EUR 2 500) par ierašanos Tribunal d’arrondissement de Luxembourg, pieskaitot visām šīm summām procentus, sākot no 2009. gada 14. aprīļa, kas ir datums, kurā Revīzijas palātai tika nosūtīts “Request for compensation”, līdz faktiskai samaksai;

               —

               piespriest Revīzijas palātai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja apgalvo, ka Revīzijas palāta ir acīmredzami pārkāpusi gan speciālās tiesību normas, kurās paredzētas privātpersonu tiesības, gan pamattiesības, kas tai jāievēro savu pilnvaru īstenošanā.
   Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka Revīzijas palāta ir acīmredzami pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 45/2001 (1) 4. pantu, Revīzijas palātas Lēmuma 99/50 2. pantu un nav izpildījusi savu pienākumu sniegt palīdzību, jo tā ir pieļāvusi, ka pret K. Nikolaou izvirzītās apsūdzības pirms oficiālās izmeklēšanas nonāk trešo personu rīcībā. Prasītāja uzskata, ka Revīzijas palāta nav veikusi nekādus pasākumus, lai šī noplūde nenotiktu un turklāt vēlāk nekad tā arī nav atkārtoti pārbaudījusi šīs apsūdzības un tās atsaukusi, kā rezultātā prasītājai ir nodarīts būtisks morālais kaitējums.
   Otrkārt, Revīzijas palāta, veicot sākotnējo izmeklēšanu pret prasītāju, ir acīmredzami pārkāpusi Lēmuma 99/50 2. un 4. pantu, prasītājas tiesības uz aizstāvību un izmeklēšanas objektivitātes principu apvienojumā ar labas pārvaldības principu. Šīs rīcības rezultātā prasītājai ir nodarīts morālais kaitējums, kā arī ievērojami materiālie zaudējumi, jo, pamatojoties uz izmeklēšanā iegūto informāciju, prasītājas lieta tika nosūtīta Luksemburgas tiesu iestādēm un tai bija jāsedz ievērojami izdevumi.
   Treškārt, Revīzijas palāta ir acīmredzami pārkāpusi pienākumu sniegt palīdzību un labas pārvaldības principu, jo nav nosūtījusi Luksemburgas tiesu iestādēm tās rīcībā esošo informāciju, kurai bija izšķiroša nozīme, lai atspēkotu pret prasītāju izvirzītās apsūdzības. Prasītāja arī norāda, ka šī informācija bija saistīta ar Revīzijas palātas personāla atvaļinājumiem un, ja šī informācija būtu bijusi nosūtīta, prasītājas lieta netiktu nodota izmeklēšanas iestādēm un Luksemburgas krimināltiesai un tiktu atjaunots tās gods un reputācija.
   Ceturtkārt, prasītāja norāda, ka, nolemjot nosūtīt prasītājas lietu tiesu iestādēm, Revīzijas palāta ir acīmredzami pārkāpusi objektivitātes un labas pārvaldības principu. Šī rīcība prasītājai ir nodarījusi vēl lielāku morālo kaitējumu.
   Piektkārt, prasītāja apgalvo, ka Revīzijas palāta ir acīmredzami pārkāpusi pienākumu sniegt palīdzību, nepieņemdama oficiālu lēmumu par pret prasītāju izvirzīto apsūdzību atsaukšanu un pēc šīs attaisnošanas neatjaunojot tās labo slavu. Šādas bezdarbības rezultātā saglabājās šaubas par K. Nikolaou nevainīgumu un tai tika nodarīts papildu morālais kaitējums.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001, L 8, 1. lpp.).


title: Lieta C-310/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Padomi, ko Spānijas Karaliste iesniedza 2004. gada 22. jūlijā

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/30

         Prasība pret Eiropas Kopienu Padomi, ko Spānijas Karaliste iesniedza 2004. gada 22. jūlijā
   (Lieta C-310/04)
   (2004/C 228/63)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 22. izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Padomi, ko cēla Spānijas Karaliste, kuru pārstāv Miguel Muñoz Pérez, Abogado del Estado, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 10.a nodaļu, kas ieviesta ar 1. panta 20. punktu Regulā (EK) Nr. 864/2004 par Regulas (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, grozīšanu un tās pielāgošanu sakarā ar Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos Eiropas Savienībai;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Padomei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               —

               Līguma vai tā izpildei piemērojamo tiesību normu pārkāpums; Padome ir pārkāpusi Akta par Grieķijas pievienošanos Eiropas Savienībai 4. protokola 3. punktu, jo Padomes 2003. gada 29. septembra Regulas (EK) Nr. 1782/2003 jaunajā 110.b pantā, kas ieviests ar Regulu Nr. 864/2004, nav paredzēts ražošanas atbalsts par kokvilnu.

               —

               Būtisku formālo prasību pārkāpums, jo Padome nav pamatojusi Regulas Nr. 1728/2003 110.b pantā noteikto, nosakot kokvilnas galviņu atvēršanās brīdi par atbalsta piešķiršanas brīdi.

               —

               Pilnvaru ļaunprātīga izmantošana; Padome ir izmantojusi citam mērķim tai ar 4. protokola 6. punktu piešķirtās tiesības attiecībā uz šajā protokolā paredzētā ražošanas atbalsta par kokvilnu pielāgošanu.

               —

               Līguma vai tā izpildei piemērojamo tiesību normu pārkāpums; Padome, pieņemot apstrīdētos noteikumus, ir pārkāpusi vispārīgo Kopienu tiesību proporcionalitātes principu, jo ražošanas atbalsta par kokvilnu regulējuma reformēšanas instrumenti ir pretēji tiem mērķiem, ko Padome pati sev uzstādījusi, un turklāt šo mērķu sasniegšanai ir pieejami arī citi, mazāk apgrūtinoši līdzekļi, kā arī tiesiskās paļāvības principu.


title: Lieta T-100/03: Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. aprīļa rīkojums — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Info point Europe izveide — Starp Komisiju un prasītāju noslēgtās vienošanās izbeigšana — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/33

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. aprīļa rīkojums — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée/Komisija
   (Lieta T-100/03) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Info point Europe izveide - Starp Komisiju un prasītāju noslēgtās vienošanās izbeigšana - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2008/C 128/71)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maison de l'Europe Avignon Méditerranée, Aviņjona (Francija) (pārstāvis — F. Martineau, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — J.-F. Pasquier)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2003. gada 24. janvāra lēmumu izbeigt starp Komisiju un prasītāju noslēgto vienošanos par Info point Europe izveidi Aviņjonā
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Maison de l'Europe Avignon Méditerranée atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 112, 10.5.2003.