title: Lieta F-7/12: Civildienesta tiesas pirmās palātas 2013. gada 23. oktobra rīkojums — Aristidis Psarras /(ENISA) (Civildienests — Pagaidu darbinieks — Novērtējums — 2009. gada novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — Lūgums atcelt karjeras attīstības ziņojumu — Nelabvēlīgs akts — Acīmredzami nepieņemama prasība)

text:
               11.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/29

         Civildienesta tiesas pirmās palātas 2013. gada 23. oktobra rīkojums — Aristidis Psarras/(ENISA)
   (Lieta F-7/12) (1)

   (Civildienests - Pagaidu darbinieks - Novērtējums - 2009. gada novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - Lūgums atcelt karjeras attīstības ziņojumu - Nelabvēlīgs akts - Acīmredzami nepieņemama prasība)
   2014/C 9/47
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Aristidis Psarras (Héraklion, Grieķija) (pārstāvji — L. Levi un A. Tymen, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūra (ENISA) (pārstāvji — E. Maurage, piedaloties D. Waelbroeck un A. Duron, avocats)

      Priekšmets

   Prasība atcelt prasītāja 2009. gada novērtējuma ziņojumu, kā arī lēmumu, ar kuru izveidots 2010. gadā amatā paaugstināmo ierēdņu saraksts, un, ja nepieciešams, lēmumu, ar kuru tiek noraidīta viņa 2011. gada 17. oktobra sūdzība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūra sedz savus izdevumus un atlīdzina A. Psarras tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 133, 5.5.2012, 20. lpp.


title: Lieta T-263/13: Prasība, kas celta 2013. gada 8. maijā — Lausitzer Früchteverarbeitung /ITSB — Rivella International ( holzmichel )

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/43

         Prasība, kas celta 2013. gada 8. maijā — Lausitzer Früchteverarbeitung/ITSB — Rivella International (“holzmichel”)
   (Lieta T-263/13)
   2013/C 207/73
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH (Sohland, Vācija) (pārstāve –A. Weiß, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Rivella International AG (Rothrist, Šveice)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 21. februāra lēmumu lietā R 1968/2011-1;

               —

               apstrīdēto lēmumu grozīt tādējādi, lai noraidītu iebildumu iesniedzējas iebildumus;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) vai personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies procesā Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “holzmichel”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 21., 24., 32., 33. un 38. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 904 278

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Rivella International AG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafisku preču zīmju, kas ietver vārdiskus elementus “Michel” un “Michel POWER”, starptautiska reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30., 32. un 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un noraidīt reģistrācijas pieteikumu

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Tiesas spriedums ( 2014. gada 24. septembris ) lietā E-1/14 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Neīstenošana – Direktīva 2006/38/EK par dažu infrastruktūru lietošanas maksas noteikšanu smagajiem kravas transportlīdzekļiem)

text:
               16.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 122/4

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2014. gada 24. septembris)
   lietā E-1/14
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi
   (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Neīstenošana – Direktīva 2006/38/EK par dažu infrastruktūru lietošanas maksas noteikšanu smagajiem kravas transportlīdzekļiem)
   (2015/C 122/05)
   Lietā E-1/14 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi attiecībā uz PRASĪBU paziņot, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus un/vai nekavējoties nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par visiem pasākumiem, kuri ir vajadzīgi, lai īstenotu aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma 18.a punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 17. maija Direktīva 2006/38/EK, ar ko groza Direktīvu 1999/62/EK par dažu infrastruktūru lietošanas maksas noteikšanu smagajiem kravas transportlīdzekļiem) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un EEZ līguma 7. pantu, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen (tiesnesis referents) un Páll Hreinsson, 2014. gada 24. septembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Ar šo Tiesa:

               1)

               paziņo, ka Islande, noteiktajā termiņā nepieņemot visus pasākumus, kuri ir vajadzīgi, lai īstenotu aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIII pielikuma 18.a punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 17. maija Direktīva 2006/38/EK, ar ko groza Direktīvu 1999/62/EK par dažu infrastruktūru lietošanas maksas noteikšanu smagajiem kravas transportlīdzekļiem) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un EEZ līguma 7. pantu;

               2)

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-218/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 10. maijā iesniedza Landgericht Saarbrücken (Vācija) — Lokman Emrek/Vlado Sabranovic

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 10. maijā iesniedza Landgericht Saarbrücken (Vācija) — Lokman Emrek/Vlado Sabranovic

   (Lieta C-218/12)
   2012/C 243/04
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Saarbrücken

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Lokman Emrek

      Atbildētājs: Vlado Sabranovic

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Brisele I regulas (1) 15. panta 1. punkta c) apakšpunktā gadījumos, kad komersanta interneta vietne atbilst vēršanās pazīmēm, ir paredzēts vēl viens nerakstīts nosacījums, ka komersanta vietne ir motivējusi patērētāju noslēgt līgumu, ka tātad interneta vietnei ir jābūt līguma noslēgšanas cēlonim?

               2)

               Vai, ciktāl starp vēršanās pazīmi un līguma noslēgšanu ir vajadzīga cēloņsakarība, Brisele I regula 15. panta 1. punkta c) apakšpunktā turklāt ir paredzēts nosacījums, ka līgums tiek noslēgts kā distances līgums?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās, OV L 12, 1. lpp.


title: Lieta T-454/11: Prasība, kas celta 2011. gada 11. augustā — Luna International/ITSB — Asteris ( Al bustan )

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/22

         Prasība, kas celta 2011. gada 11. augustā — Luna International/ITSB — Asteris (“Al bustan”)
   (Lieta T-454/11)
   2011/C 319/48
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Luna International Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis –S. Malynicz, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Asteris Industrial and Commercial Company SA (Atēnas, Grieķija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 20. maija lēmumu lietā R 1358/2008-2;

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa dalībniecei segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: grafiska preču zīme “Al bustan” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30., 31. un 32. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 3540846

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, savu pieteikumu pamatoja ar Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu un balstīja to uz agrāku Grieķijas preču zīmes reģistrāciju Nr. 137497 grafiskai preču zīmei “AL BUSTAN” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē

      Anulēšanas nodaļas lēmums: Kopienas preču zīmi atzīt par spēkā neesošu attiecībā uz daļu no pieteikumā norādītajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta, 57. panta 2. un 3. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini secinājusi, ka agrākās valsts preču zīmes īpašnieks bija iesniedzis pierādījumus, ka piecu gadu laikā pirms pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu iesniegšanas agrākā preču zīme bija tikusi faktiski izmantota dalībvalstī, kurā tā bija reģistrēta saistībā ar precēm, attiecībā uz kurām tā bija reģistrēta, vai ka bija atbilstoši tās neizmantošanas iemesli. Turklāt Apelāciju padome esot izdarījusi nepieļaujamus secinājumus no materiāliem ar zemu pierādīšanas vērtību (vai bez tādas vērtības)


title: Lieta C-448/06: Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 17. jūlija spriedums ( Verwaltungsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — cp-Pharma Handels GmbH / Bundesrepublik Deutschland (Prejudiciāls nolēmums — Regulas (EK) Nr. 1873/2003 spēkā esamība — Veterinārās zāles — Regula (EEK) Nr. 2377/90 — Veterināro zāļu atlieku maksimāli pieļaujamie daudzumi dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos — Progesterons — Lietošanas ierobežojums — Direktīva 96/22/EK)

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/8

         Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 17. jūlija spriedums (Verwaltungsgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — cp-Pharma Handels GmbH/Bundesrepublik Deutschland

   (Lieta C-448/06) (1)

   (Prejudiciāls nolēmums - Regulas (EK) Nr. 1873/2003 spēkā esamība - Veterinārās zāles - Regula (EEK) Nr. 2377/90 - Veterināro zāļu atlieku maksimāli pieļaujamie daudzumi dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos - Progesterons - Lietošanas ierobežojums - Direktīva 96/22/EK)
   (2008/C 223/11)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgericht Köln
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: cp-Pharma Handels GmbH

      Atbildētāja: Bundesrepublik Deutschland

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgericht Köln — Komisijas 2003. gada 24. oktobra Regulas (EK) Nr. 1873/2003, ar kuru groza II pielikumu Padomes Regulai (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos (OV L 275, 9. lpp.), spēkā neesamība, ja ar to progesterona, kas ir aktīvā viela veterinārajās zālēs, vienīgais izmantošanas tiek noteikta intravagināla lietošana, izslēdzot iespēju šo vielu ievadīt ar intramuskulāru injekciju — Komisijas kompetences pieņemt šo ierobežojumu pastāvēšana vai nepastāvēšana, ņemot vērā pirmā panta a) apakšpunktu un 3. pantu Padomes 1990. gada 26. jūnija Regulā (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu maksimāli pieļaujamo atlieku daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes produktos (OV L 224, 1. lpp.), saistībā ar 4. panta 1. punktu Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīvā 96/22/EK par noteiktu hormonālas vai tireostatiskas iedarbības vielu un beta-agonistu lietošanas aizliegumu lopkopībā un par direktīvu 81/602/EEK, 88/146/EEK un 88/299/EEK atcelšanu (OV L 125, 3. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:
   uzdotā jautājuma izskatīšanā nav atklāts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Komisijas 2003. gada 24. oktobra Regulas (EK) Nr. 1873/2003, ar kuru groza II pielikumu Padomes Regulai (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos, spēkā esamību.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-13/14: Prasība, kas celta 2014. gada 7. janvārī — Ungārija/Komisija

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/25

      Prasība, kas celta 2014. gada 7. janvārī — Ungārija/Komisija
      (Lieta T-13/14)
      (2014/C 71/48)
      Tiesvedības valoda — ungāru

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ungārija (pārstāvji — M. Z. Fehér un K. Szíjjártó)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2013. gada 31. oktobra Īstenošanas lēmumu C(2013) 7136, galīgā redakcija, par ražotāju organizācijām saistībā ar Ungārijā 2011. gadā īstenotajām darbības programmām sniegtā valsts finansiālā atbalsta daļēju atmaksāšanu,

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja norāda, ka Komisija, noteikdama apmēru, kādā Ungārijai ir daļēji atmaksājams 2011. gadā augļu un dārzeņu nozarē strādājošajām ražotāju organizācijām sniegtais valsts finansiālais atbalsts, neievērojot piemērojamās Savienības tiesību normas, esot pārkāpusi savas pilnvaras.
      Prasītāja uzskata, ka Savienības tiesībās neesot paredzēta iespēja, ka Komisija, lemjot par Kopienas daļēji atmaksājamo valsts finansiālo atbalstu, kas atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (1) 103.e pantam sniegts augļu un dārzeņu nozarē strādājošajām ražotāju organizācijām, piekristu atmaksāt tikai tās summas, kuras Ungārija savā valsts atbalsta sniegšanas atļaujas pieteikumā norādījusi kā “aplēstas” jeb “paredzamas”.
      Prasītāja uzskata, ka Komisijas atļauja valsts atbalstam saskaņā ar Regulas Nr. 1234/2007 103.e pantu attiecoties uz šā atbalsta sniegšanu, taču nenozīmē, ka Komisija noteiktu augstāko apmēru, kādā šis atbalsts var tikt sniegts. Šāds augstākais apmērs, pēc prasītājas domām, esot skaidri paredzēts Regulā Nr. 1234/2007, kurā ir noteikts, ka valsts atbalsts nedrīkst pārsniegt 80 % no biedru vai ražotāju organizāciju finansiālajiem ieguldījumiem darbības fondos. Noteikumos par to, kā valsts atbalstu daļēji atmaksā Kopiena, Komisijai arīdzan neesot ļauts, piekrītot šai daļējai atmaksai, noteikt, ka atmaksas augstākais apmērs ir summa, ko dalībvalsts savā pieteikumā atļaujas saņemšanai ir paziņojusi Komisijai vai nu kā atbalsta kopsummu, vai noteiktām ražotāju organizācijām paredzētā atbalsta summu, vēl jo vairāk tad, ja minētajā paziņojumā Ungārijas valdība šīs summas ir norādījusi kā tikai plānotas jeb aplēstas.
      Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisija esot tiesīga pārliecināties, vai patiesi sniegtais atbalsts nav pārsniedzis iepriekš minēto 80 % augstāko apmēru un vai prasītā atmaksa nepārsniedz 60 % no sniegtā atbalsta, bet ne noteikt pieteikumā atļaujas saņemšanai norādītās summas kā augstāko apmēru, kādā veicama atmaksa, īpaši tad, ja šajā pieteikumā ir uzsvērts, ka norādītās ziņas ir provizoriskas jeb aplēstas. Ja kādu iemeslu dēļ gada gaitā kādai ražotāju organizācijai sniegtā valsts atbalsta summa mainās, Kopienu daļējā atmaksa esot jāveic faktiski samaksātajā apmērā, ja vien ir izpildītas Savienības tiesībās šajā ziņā izvirzītās prasības.

         (1)  Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (OV L 299, 1. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2005. gada 10. martā lietā T-184/01 IMS Health, Inc. pret Eiropas Kopienu Komisiju (Prasība atcelt lēmumu — Piemērošanas apturēšana un pēc tam apstrīdētā lēmuma atcelšana lietas izskatīšanas laikā — Iemesla spriest neesamība)

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/20

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2005. gada 10. martā
   lietā T-184/01 IMS Health, Inc. pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Prasība atcelt lēmumu - Piemērošanas apturēšana un pēc tam apstrīdētā lēmuma atcelšana lietas izskatīšanas laikā - Iemesla spriest neesamība)
   (2005/C 155/40)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā T-184/01 IMS Health, Inc., Fērfīlda [Fairfield], Konektikuta (ASV), ko pārstāv N. Levi [N. Levy], J. Templs Langs [J. Temple-Lang], solicitors, un R. O`Donahjū [R. O'Donoghue], barrister, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji — sākotnēji A. Velans [A. Whelan], E. Džipīni Furnjē [É. Gippini Fournier] un F. Siredī Garnjē [F. Siredey-Garnier], vēlāk M. Velans [M. Whelan]), kas norādīja adresi Luksemburgā), ko atbalsta NDC Health Corp., agrāk National Data Corp., Atlanta, Džordžija (ASV) (pārstāvji — sākotnēji I. Foresters [I. Forrester], QC, F. Fains [F. Fine], solicitor, advokāti K. Praiss [C. Price] un A. Galiardi [A. Gagliardi], vēlāk advokāti Praiss [Price], Ž. Buržuā [J. Bourgeois] un Fains [Fine], beigās Fains [Fine]), NDC Health GmbH & Co. KG, Bad Camberg (Vācija) (pārstāvji — sākotnēji I. Foresters [I. Forrester], QC, F. Fains [F. Fine] un M. Pauels [M. Powell], solicitors, advokāti K. Praiss [C. Price] un A. Galiardi [A. Gagliardi], vēlāk Fains [Fine], advokāti Praiss [Price] un Ž. Buržuā [J. Bourgeois], beigās Fains [Fine]), un AzyX Deutschland GmbH Geopharma Information Services, Neu-Isenburg (Vācija) (pārstāvji — sākotnēji GK. Fandersandens [GK Vandersanden], advokāti L.Levī [L. Levi] un D. Dužuā [D. Dugois], vēlāk Fandersandens [Vandersanden] un Levī [Levi]), par prasību atcelt Komisijas 2001. gada 3. jūlija lēmumu 2002/165/EK par EKL 82. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP D3/38.044 — NDC Health/IMS Health: pagaidu pasākumi) (OV 2002, L 59, 18. lpp.), Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs M. Vilars [M. Vilaras], tiesneši F. Deuss [F. Dehousse] un D. Švābi [D. Šváby], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 10. martā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               vairāk nepastāv iemesls spriest par šo prasību;

               2)

               katra no pusēm pati sedz tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 303, 27.10.2001.


title: Lieta T-43/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 13. novembra spriedums – Hamcho un Hamcho International /Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Līdzekļu iesaldēšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Termiņš prasības celšanai — Daļēja nepieņemamība — Interese celt prasību — Pierādīšanas pienākums — Atcelšanas seku iedarbības laikā pielāgošana

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/28

         Vispārējās tiesas 2014. gada 13. novembra spriedums – Hamcho un Hamcho International/Padome
   (Lieta T-43/12) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Līdzekļu iesaldēšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Termiņš prasības celšanai - Daļēja nepieņemamība - Interese celt prasību - Pierādīšanas pienākums - Atcelšanas seku iedarbības laikā pielāgošana)
   (2015/C 007/31)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Mohamad Hamcho (Damaska, Sīrija) un Hamcho International (Damaska) (pārstāvji – M. Ponsard, D. Amaudruz un A. Boesch, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – sākotnēji G. Étienne un S. Kyriakopoulou, vēlāk G. Étienne, S. Kyriakopoulou un B. Driessen un visbeidzot G. Étienne un S. Kyriakopoulou)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2011. gada 9. maija Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 121, 11. lpp.), Padomes 2011. gada 9. maija Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 121, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas lēmumu 2011/302/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273 (OV L 136, 91. lpp.), Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 504/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 136, 45. lpp.), Padomes 2011. gada 23. jūnija Īstenošanas lēmumu 2011/367/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273 (OV L 164, 14. lpp.), Padomes 2011. gada 23. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 611/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 164, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 1. augusta Īstenošanas lēmumu 2011/488/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273 (OV L 199, 74. lpp.), Padomes 2011. gada 1. augusta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 755/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 199, 33. lpp.), Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas lēmumu 2011/515/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273 (OV L 218, 20. lpp.), Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 843/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 218, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 2. septembra Lēmumu 2011/522/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273 (OV L 228, 16. lpp.), Padomes 2011. gada 2. septembra Regulu (ES) Nr. 878/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011 (OV L 228, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 23. septembra Lēmumu 2011/628/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273 (OV L 247, 17. lpp.), Padomes 2011. gada 23. septembra Regulu (ES) Nr. 950/2011 ar ko groza Regulu Nr. 442/2011 (OV L 247, 3. lpp.), Padomes 2011. gada 13. oktobra Lēmumu 2011/684/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273 (OV L 269, 33. lpp.), Padomes 2011. gada 13. oktobra Regulu (ES) Nr. 1011/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011 (OV L 269, 18. lpp.), Padomes 2011. gada 14. novembra Lēmumu 2011/735/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273 (OV L 296, 53. lpp.), Padomes 2011. gada 14. novembra Īstenošanas lēmumu 2011/736/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273 (OV L 296, 55. lpp.), Padomes 2011. gada 14. novembra Regulu (ES) Nr. 1150/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011 (OV L 296, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 14. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1151/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 296, 3. lpp.), Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/273 (OV L 319, 56. lpp.), Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1244/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 319, 8. lpp.), Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā un ar ko atceļ Regulu Nr. 442/2011 (OV L 16, 1. lpp.), Padomes 2012. gada 23. janvāra Īstenošanas lēmumu 2012/37/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782 (OV L 19, 33. lpp.), Padomes 2012. gada 23. janvāra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 55/2012, ar ko īsteno Regulas Nr. 36/2012 33. panta 1. punktu (OV L 19, 6. lpp.), Padomes 2012. gada 23. marta Īstenošanas lēmumu 2012/172/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782 (OV L 87, 103. lpp.), Padomes 2012. gada 23. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 266/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā Nr. 36/2012 (OV L 87, 45. lpp.), Padomes 2012. gada 23. aprīļa Lēmumu 2012/206/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782 (OV L 110, 36. lpp.), Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas lēmumu 2012/256/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782 (OV L 126, 9. lpp.), Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 410/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā Nr. 36/2012 (OV L 126, 3. lpp.), Padomes 2012. gada 15. jūnija Regulu (ES) Nr. 509/2012, ar ko groza Regulu Nr. 36/2012 (OV L 156, 10. lpp.), Padomes 2012. gada 20. jūnija Lēmumu 2012/322/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782 (OV L 165, 45. lpp.), Padomes 2012. gada 25. jūnija Īstenošanas lēmumu 2012/335/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782 (OV L 165, 80. lpp.), Padomes 2012. gada 25. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 544/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā Nr. 36/2012 (OV L 165, 20. lpp.), Padomes 2012. gada 25. jūnija Regulu (ES) Nr. 545/2012, ar ko groza Regulu Nr. 36/2012 (OV L 165, 23. lpp.), Padomes 2012. gada 23. jūlija Lēmumu 2012/420/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782 (OV L 196, 59. lpp.), Padomes 2012. gada 23. jūlija Īstenošanas lēmumu 2012/424/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782 (OV L 196, 81. lpp.), Padomes 2012. gada 23. jūlija Īstenošanas Regulu (ES) Nr. 673/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā Nr. 36/2012 (OV L 196, 8. lpp.), Padomes 2012. gada 29. novembra Lēmumu 2012/739/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/782 (OV L 330, 21. lpp.), Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas lēmumu 2013/185/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2012/739 (OV L 111, 77. lpp.), Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 363/2013, ar kuru īsteno Regulu Nr. 36/2012 (OV L 111, 1. lpp.), un Padomes 2013. gada 31. maija Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 147, 14. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītajiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu tāpēc, ka tā ir novēlota, ciktāl tā ir vērsta uz to, lai tiktu atcelts Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas lēmums 2011/302/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2011. gada 23. jūnija Īstenošanas lēmums 2011/367/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 504/2011, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, un Padomes 2011. gada 23. jūnija Īstenošanas regula (ES) Nr. 611/2011, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā;

               2)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu, ciktāl tā ir vērsta uz to, lai tiktu atcelts Padomes 2011. gada 9. maija Lēmums 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2011. gada 9. maija Regula (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, Padomes 2011. gada 1. augusta Īstenošanas lēmums 2011/488/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 1. augusta Īstenošanas regula (ES) Nr. 755/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas lēmums 2011/515/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas regula (ES) Nr. 843/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 2. septembra Lēmums 2011/522/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 2. septembra Regula (ES) Nr. 878/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 23. septembra Lēmums 2011/628/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 23. septembra Regula (ES) Nr. 950/2011 ar ko groza Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 13. oktobra Lēmums 2011/684/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 13. oktobra Regula (ES) Nr. 1011/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 14. novembra Lēmums 2011/735/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 14. novembra Īstenošanas lēmums 2011/736/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 14. novembra Regula (ES) Nr. 1150/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 14. novembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1151/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1244/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2012. gada 23. janvāra Īstenošanas lēmums 2012/37/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2012. gada 23. janvāra Īstenošanas regula (ES) Nr. 55/2012, ar ko īsteno Regulas (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā 33. panta 1. punktu, Padomes 2012. gada 23. aprīļa Lēmums 2012/206/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas lēmums 2012/256/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 410/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, Padomes 2012. gada 15. jūnija Regula (ES) Nr. 509/2012, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, Padomes 2012. gada 20. jūnija Lēmums 2012/322/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2012. gada 25. jūnija Īstenošanas lēmums 2012/335/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2012. gada 25. jūnija Īstenošanas regula (ES) Nr. 544/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, Padomes 2012. gada 25. jūnija Regula (ES) Nr. 545/2012, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, Padomes 2012. gada 23. jūlija Lēmums 2012/420/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2012. gada 23. jūlija Īstenošanas lēmums 2012/424/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, un Padomes 2012. gada 23. jūlija Īstenošanas Regula (ES) Nr. 673/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, jo šie tiesību akti neattiecas uz Mohamad Hamcho un Hamcho International;

               3)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu, ciktāl tā ir vērsta pret Eiropas Savienības Padomes 2011. gada 21. decembra vēstuli, kas adresēta M. Hamcho un Hamcho International;

               4)

               vairs nav jālemj par prasību, ciktāl tā ir vērsta uz to, lai tiktu atcelts Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmums 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/273, Padomes 2012. gada 23. marta Īstenošanas lēmums 2012/172/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782, Padomes 2012. gada 29. novembra Lēmums 2012/739/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/782 un Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas lēmums 2013/185/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2012/739, jo šie tiesību akti ir tikuši atcelti un aizstāti;

               5)

               atcelt, ciktāl šie tiesību akti attiecas uz M. Hamcho un Hamcho International:

                           —

                           Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā un ar ko atceļ Regulu Nr. 442/2011;

                           —

                           Padomes 2012. gada 23. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 266/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā Nr. 36/2012;

                           —

                           Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 363/2013, ar kuru īsteno Regulu Nr. 36/2012;

                           —

                           Padomes 2013. gada 31. maija Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju;

               6)

               atcelto lēmumu un regulu iedarbība attiecībā uz M. Hamcho un Hamcho International tiek saglabāta līdz apelācijas sūdzības iesniegšanas termiņa beigām vai, ja šajā termiņā tiek iesniegta apelācijas sūdzība, līdz tās iespējamai noraidīšanai;

               7)

               Padome sedz savus, kā arī atlīdzina vienu trešdaļu no M. Hamcho un Hamcho International tiesāšanās izdevumiem;

               8)

               M. Hamcho un Hamcho International sedz divas trešdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 80, 17.3.2012.


title: Lieta C-513/08 P: Tiesas 2009. gada 9. decembra rīkojums — Luigi Marcuccio /Eiropas Komisija (Apelācija — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Pieteikuma, ar kuru lūgts 100 % ampērā atmaksāt atsevišķus ierēdnim radušos medicīniskos izdevumus, tiešs noraidījums — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/11

         Tiesas 2009. gada 9. decembra rīkojums — Luigi Marcuccio/Eiropas Komisija
   (Lieta C-513/08 P) (1)

   (Apelācija - Ierēdņi - Sociālais nodrošinājums - Pieteikuma, ar kuru lūgts 100 % ampērā atmaksāt atsevišķus ierēdnim radušos medicīniskos izdevumus, tiešs noraidījums - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2010/C 100/16
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (pārstāvis — G. Cipressa)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, C. Berardis-Kayser, pārstāvji, A. dal Ferro, avvocato)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kura iesniegta par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 9. septembra rīkojumu lietā T-143/08 Marcuccio/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa kā nepieņemamu noraidīja prasību atcelt Eiropas Kopienu Vienotās veselības apdrošināšanas shēmas norēķinu biroja lēmumus, ar ko atteikts, pirmkārt, atmaksāt 100 % apmērā atsevišķus apelācijas sūdzības iesniedzējam radušos medicīniskos izdevumus un, otrkārt, atmaksāt ārsta konsultācijas izmaksas saskaņā ar noteikumiem, kuri piemērojami konsultācijām ar medicīnas korifejiem, kā arī prasību piespriest Komisijai atmaksāt atsevišķus medicīniskos izdevumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               L. Marcuccio atlīdzina apelācijas tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 32, 07.02.2009.


title: Lieta T-44/11: Vispārējās tiesas 2015. gada 6. jūlija spriedums – Itālija/Komisija ELVGF — Garantiju nodaļa — ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Atbalsts vājpiena pulvera ražošanai — Pārkāpumi vai nolaidības gadījumi, kuros ir vainojamas dalībvalstu iestādes vai struktūras — Samērīgums — Pienākums norādīt pamatojumu — Princips ne bis in idem — Saprātīgs termiņš

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/28

         Vispārējās tiesas 2015. gada 6. jūlija spriedums – Itālija/Komisija
   (Lieta T-44/11) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Atbalsts vājpiena pulvera ražošanai - Pārkāpumi vai nolaidības gadījumi, kuros ir vainojamas dalībvalstu iestādes vai struktūras - Samērīgums - Pienākums norādīt pamatojumu - Princips ne bis in idem - Saprātīgs termiņš)
   (2015/C 279/34)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri, pārstāve, kurai palīdz L. Ventrella un G. Fiengo, avvocati dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Rossi un D. Nardi)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2010. gada 4. novembra Lēmumu 2010/668/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 288, 24. lpp.), ciktāl ar to ir izslēgti atsevišķi Itālijas Republikas izdevumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Itālijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 12.3.2011.


title: Lieta T-18/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 6. septembra rīkojums — Inuit Tapiriit Kanatami u.c./Parlaments un Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Regula (EK) Nr. 1007/2009 — Tirdzniecība ar izstrādājumiem no roņiem — Importa un pārdošanas aizliegums — Izņēmums inuītu kopienu interesēs — LESD 263. panta ceturtās daļas piemērošana — Jēdziens normatīvs akts — Tiešas ietekmes vai individuālas skaršanas neesamība — Nepieņemamība)

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/20

         Vispārējās tiesas 2011. gada 6. septembra rīkojums — Inuit Tapiriit Kanatami u.c./Parlaments un Padome
   (Lieta T-18/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Regula (EK) Nr. 1007/2009 - Tirdzniecība ar izstrādājumiem no roņiem - Importa un pārdošanas aizliegums - Izņēmums inuītu kopienu interesēs - LESD 263. panta ceturtās daļas piemērošana - Jēdziens “normatīvs akts” - Tiešas ietekmes vai individuālas skaršanas neesamība - Nepieņemamība)
   2011/C 319/43
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Inuit Tapiriit Kanatami (Otava, Kanāda); Nattivak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Kanāda); Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Kanāda); Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq); Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq); Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq); David Kuptana (Ulukhaktok, Kanāda); Karliin Aariak (Iqaluit, Kanāda); Efstathios Andreas Agathos (Atēnas, Grieķija); Canadian Seal Marketing Group (Kvebeka, Kanāda); Ta Ma Su Seal Products, Inc. (Cap-aux-Meules, Kanāda); Fur Institute of Canada (Otava); NuTan Furs, Inc. (Catalina, Kanāda); GC Rieber Skinn AS (Bergena, Norvēģija); Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Grenlande, Dānija); Johannes Egede (Nuuk); Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk) (pārstāvji — sākotnēji J. Bouckaert, M. van der Woude un H. Viaene, vēlāk J. Bouckaert un H. Viaene, avocats)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji — I. Anagnostopoulou un L. Visaggio); un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Moore un K. Michoel)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētāju prasījumu atbalstam: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. Wissels, Y. de Vries, J. Langer un M. Noort,) un Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji É. White, P. Oliver un J.-B. Laignelot, vēlāk É. White, P. Oliver un K. Mifsud-Bonnici)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regulu (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem (OV L 286, 36. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Efstathios Andreas Agathos, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Conference Greenland, Johannes Egede un Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina tos, kas radušies Eiropas Parlamentam un Eiropas Savienības Padomei;

               3)

               Nīderlandes Karaliste un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 100, 17.04.2010.


title: Lieta T-5/14: Prasība, kas celta 2014. gada 2. janvārī — Anudal /Komisija

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/50

         Prasība, kas celta 2014. gada 2. janvārī — Anudal/Komisija
   (Lieta T-5/14)
   2014/C 52/98
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Anudal, SL (Badalona, Spānija) (pārstāvji — J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco un J. Corral García, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmuma 1.–6. pantu,

               —

               pakārtoti, atcelt lēmuma 4. pantu, ciktāl tajā paredzēts atgūt atbalstu, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Tiek izvirzīti tādi paši pamati un galvenie argumenti kā lietā T-3/14 Anudal Industrial/Komisija jau izklāstītie.


title: Lieta T-420/05 R: Pirmās instances tiesas  2006. gada 4. aprīļa  rīkojums —  Vischim  pret Komisiju (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Direktīva 91/414/EEK — Steidzamība — Neesamība)

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/31

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 4. aprīļa rīkojums — Vischim pret Komisiju
   (Lieta T-420/05 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Direktīva 91/414/EEK - Steidzamība - Neesamība)
   (2006/C 143/62)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vischim Srl, Cesano Maderno (Itālija) (pārstāvji — C. Mereu un K. Van Maldegem, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — B. Doherty, pārstāvis)
   Priekšmets
   Pieteikums, pirmkārt, par Komisijas 2005. gada 16. septembra Direktīvas 2005/53/EEK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu hlortalonilu, hlortoluronu, cipermetrīnu, daminozīdu un tiofanātmetilu kā aktīvo vielu (OV L 241, 51. lpp.), piemērošanas apturēšanu un, otrkārt, par citu pagaidu pasākumu pieņemšanu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmums par tiesāšanās izdevumiem atlikts.


title: Lieta T-329/15: Prasība, kas celta 2015. gada 24. jūnijā – Certuss Dampfautomaten/ITSB – Universal for Engineering Industries (“Universal 1800 TC”)

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/44

         Prasība, kas celta 2015. gada 24. jūnijā – Certuss Dampfautomaten/ITSB – Universal for Engineering Industries (“Universal 1800 TC”)
   (Lieta T-329/15)
   (2015/C 279/54)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG (Krefeld, Vācija) (pārstāvis – J. Sroka, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Universal for Engineering Industries SAE (Giza, Ēģipte)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Universal 1800 TC” – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 632 503

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 9. aprīlļa lēmums lietā R 1303/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta F-41/14: Prasība, kas celta 2014. gada 6. maijā  – ZZ /Parlaments

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/34

         Prasība, kas celta 2014. gada 6. maijā – ZZ/Parlaments
   (Lieta F-41/14)
   2014/C 235/46
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvis – Christophe Bernard–Glanz, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt prasītājas 2012. gada novērtējuma ziņojumu un lēmumu piešķirt viņai vienu nopelnu punktu par 2012. gadu

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto novērtējuma ziņojumu, lēmumu par nopelnu punktiem un, ciktāl nepieciešams, lēmumu par sūdzību;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Apvienotās lietas C-606/12 un C-607/12: Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 6. marta spriedums ( Commissione tributaria provinciale Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dresser Rand SA / Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — PVN — Direktīva 2006/112/EK — 17. panta 2. punkta f) apakšpunkts — Nosacījums saistībā ar preces nosūtīšanu atpakaļ uz dalībvalsti, no kuras tā sākotnēji tikusi nosūtīta vai transportēta

text:
               28.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/5

         Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 6. marta spriedums (Commissione tributaria provinciale Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dresser Rand SA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli

   (Apvienotās lietas C-606/12 un C-607/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - PVN - Direktīva 2006/112/EK - 17. panta 2. punkta f) apakšpunkts - Nosacījums saistībā ar preces nosūtīšanu atpakaļ uz dalībvalsti, no kuras tā sākotnēji tikusi nosūtīta vai transportēta)
   2014/C 129/06
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Commissione tributaria provinciale Genova

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Dresser Rand SA

      Atbildētāja: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Commissione tributaria provinciale di Genova – Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 17. panta 2. punkta f) apakšpunkta interpretācija – Pārvietošana uz galamērķi citā dalībvalstī – Preces apstrādes jēdziens – Pārliecināšanās par savietojamību ar citām precēm – Nosacījums, ka prece ir jānosūta atpakaļ uz dalībvalsti, no kuras tā ir sākotnēji tikusi nosūtīta vai transportēta – Iespēja par pārvietošanu uz galamērķi citā dalībvalstī uzskatīt nosūtīšanu, kas tiek veikta uz kādu citu dalībvalsti, nevis to, no kuras tās tikušas izvestas

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 17. panta 2. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai preces nosūtīšana vai transportēšana netiktu kvalificēta par pārvietošanu uz galamērķi citā dalībvalstī, šī prece pēc tam, kad tās apstrādes darbi ir pabeigti šīs preces nosūtīšanas vai transporta saņemšanas dalībvalstī, obligāti ir jānosūta atpakaļ uz nodokļa maksātāja galamērķi tajā dalībvalstī, no kuras tā sākotnēji tika nosūtīta vai transportēta.

      (1)  OV C 101, 6.4.2013.


title: Lieta T-164/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Patricia Wauthier un Viviane Deveen iesniedza 2004. gada 10. maijā

text:
               24.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/18

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Patricia Wauthier un Viviane Deveen iesniedza 2004. gada 10. maijā
   (Lieta T-164/04)
   (2004/C 190/30)
   Tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 10. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Patricia Wauthier un Viviane Deveen, dzīvojošas Beļģijā, kuras pārstāv Gilles Bounéou un Frédéric Frabetti, avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               Atcelt 2001.– 2002. gada novērtējuma ziņojumu attiecībā uz prasītājām;

               —

               Papildus– atcelt karjeras attīstības ziņojumus (REC/CDR) par prasītājām par laika periodu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim;

               —

               Lemt par izdevumiem, izmaksām un atalgojumu un piespriest Eiropas Kopienu Komisijai tos atlīdzināt.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un argumenti, ko prasītājas minēja šajā lietā, ir identiski tiem, uz kuriem prasītāji atsaucās lietās T-43/04 un T-47/04.


title: Lieta T-126/16: Prasība, kas celta 2016. gada 22. martā – 1. FC Köln/EUIPO (“SPÜRBAR ANDERS”)

text:
               10.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/19

         Prasība, kas celta 2016. gada 22. martā – 1. FC Köln/EUIPO (“SPÜRBAR ANDERS”)
   (Lieta T-126/16)
   (2016/C 165/21)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: 1. FC Köln GmbH & Co. KGaA (Ķelne, Vācija) (pārstāvji – G. Hasselblatt, V. Töbelmann, S. Stier, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SPÜRBAR ANDERS” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 468 103

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 7. janvāra lēmums lietā R 718/2015–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-118/16: Prasība, kas celta 2016. gada 23. martā – Deutsche Post/EUIPO – bpost (“BEPOST”)

text:
               10.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/18

         Prasība, kas celta 2016. gada 23. martā – Deutsche Post/EUIPO – bpost (“BEPOST”)
   (Lieta T-118/16)
   (2016/C 165/20)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutsche Post AG (Bonna, Vācija) (pārstāvji – K. Hamacher, advokāts, G. Müllejans, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: bpost NV (Brisele, Beļģija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Savienības vārdiska preču zīme “BEPOST” – reģistrācijas pieteikums Nr. 8 897 829

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 18. janvāra lēmums lietā R 3107/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. un 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-150/05: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 28. septembrī ( Rechtbank 's-Hertogenbosch (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jean Leon van Straaten pret Staat der Nederlanden , Republiek Italië (Konvencija, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu — Princips ne bis in idem — Jēdzieni tas pats nodarījums un iztiesāts nodarījums — Izvešana no valsts un ievešana citā valstī — Apsūdzētā attaisnošana)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/14

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 28. septembrī (Rechtbank 's-Hertogenbosch (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jean Leon van Straaten pret Staat der Nederlanden, Republiek Italië

   (Lieta C-150/05) (1)

   (Konvencija, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu - Princips ne bis in idem - Jēdzieni “tas pats nodarījums” un “iztiesāts nodarījums” - Izvešana no valsts un ievešana citā valstī - Apsūdzētā attaisnošana)
   (2006/C 294/23)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Rechtbank 's-Hertogenbosch
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Jean Leon van Straaten

      Atbildētāji: Staat der Nederlanden, Republiek Italië

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālo nolīgumu — Rechtbank 's-Hertogenbosch — Konvencijas, ar kuru īsteno Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdību, Vācijas Federatīvās Republikas valdības un Francijas Republikas valdības 1985. gada 14. jūnija Šengenas Līgumu par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (OV 2000, L 239, 19. lpp.), 54. panta interpretācija — Princips ne bis in idem — “Tas pats nodarījums” un “spriedums” — Kriminālsodāmi nodarījumi kā izvešana no vienas valsts un ievešana citā valstī — Galīgais spriedums apsūdzētā attaisnošanas gadījumā?
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               54. pants 1985. gada 14. jūnija Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu, starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām, kas parakstīta 1990. gada 19. jūnijā Šengenā, ir interpretējams tādējādi, ka:

                           —

                           nozīmīgs kritērijs minētā panta piemērošanā ir nodarījuma būtība, ko saprot kā nodarījumu, kas nedalāmi savstarpēji saistīti, kopuma esamību neatkarīgi no šo nodarījumu vai aizsargājamo juridisko interešu juridiskās kvalifikācijas;

                           —

                           attiecībā uz pārkāpumiem saistībā ar narkotiskām vielām netiek pieprasīts, lai minēto narkotisko vielu daudzums divās attiecīgajās Līgumslēdzējās pusēs vai personas, kuras, iespējams, piedalījās nodarījumā, būtu identiski;

                           —

                           nodarījumi par to pašu narkotisko vielu eksportu un importu, kas ir sodāmi un par kuriem pret personu tiek veikta kriminālvajāšana dažādās šīs konvencijas Līgumslēdzējās valstīs, principā ir uzskatāmi par “tiem pašiem nodarījumiem” šī 54. panta izpratnē, galīgais vērtējums šajā sakarā ir jāveic valstu kompetentajām tiesām;

               2)

               princips ne bis in idem, kas ietverts šīs konvencijas 54. pantā, ir piemērojams Līgumslēdzējas valsts tiesu nolēmumam, ar kuru apsūdzētais ir galīgi attaisnots pierādījumu trūkuma dēļ.

      (1)  OV C 155, 25.06.2005.


title: Lieta F-91/14: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 12. maija rīkojums – Chatel/Padome Civildienests — Ierēdņi — Pensijas — Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts — Pensijas tiesības, kas iegūtas valsts pensiju shēmā pirms stāšanās darbā Savienībā — Pārcelšana uz Savienības pensiju shēmu — Priekšrocību par izdienas gadiem piedāvājums, kuram attiecīgā persona ir piekritusi, pamatojoties uz jaunajiem vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem — Nelabvēlīga akta jēdziens — Acīmredzama nepieņemamība — Reglamenta 81. pants

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/43

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 12. maija rīkojums – Chatel/Padome
   (Lieta F-91/14) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts - Pensijas tiesības, kas iegūtas valsts pensiju shēmā pirms stāšanās darbā Savienībā - Pārcelšana uz Savienības pensiju shēmu - Priekšrocību par izdienas gadiem piedāvājums, kuram attiecīgā persona ir piekritusi, pamatojoties uz jaunajiem vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem - Nelabvēlīga akta jēdziens - Acīmredzama nepieņemamība - Reglamenta 81. pants)
   (2016/C 222/56)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zlata Chatel (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas un J.-N. Louis, avocats, vēlāk D. de Abreu Caldas un J.-N. Louis, avocats un visbeidzot J.-N. Louis, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bauer un E. Rebasti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu par prasītājas pensijas tiesību pārcelšanu Savienības pensiju shēmā, kurā tiek piemēroti jaunie VĪN saistībā ar Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasība tiek noraidīta kā acīmredzami nepieņemama;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 421, 24.11.2014., 63. lpp.


title: Lieta T-78/08: Prasība, kas celta 2008. gada 18. februārī — Baldesberger /ITSB (pincetes forma)

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/33

         Prasība, kas celta 2008. gada 18. februārī — Baldesberger/ITSB (pincetes forma)
   (Lieta T-78/08)
   (2008/C 107/56)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fides B. Baldesberger, Lugano (Šveice) (pārstāvis — F. Nielsen, Rechtsananwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 12. decembra lēmumu (apelācijas lieta Nr. R 1405/2007-4);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo pinceti, attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 8. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 5 480 108);

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot vajadzīgā atšķirtspēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-515/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. novembrī iesniedza Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) — UAB „4finance “ / Valstybinę vartotojų teisių apsaugos tarnybą, Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/33

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. novembrī iesniedza Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) — UAB „4finance“/Valstybinę vartotojų teisių apsaugos tarnybą, Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

   (Lieta C-515/12)
   2013/C 26/62
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: UAB “4finance”

      Atbildētāji: Valstybinę vartotojų teisių apsaugos tarnybą, Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (1), I pielikuma 14. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pārdošanas veicināšanas piramīdveida shēmas izveidošana, veikšana vai veicināšana tiek jebkuros apstākļos uzskatīta par maldinošu komercpraksi vienīgi tad, ja patērētājam ir jāmaksā par iespēju saņemt kompensāciju, kas izriet galvenokārt no citu patērētāju iekļaušanas shēmā, nevis no produktu pārdošanas vai lietošanas?

               2)

               Ja patērētājam par iespēju saņemt kompensāciju ir jāmaksā, vai summai, ko patērētājs samaksā par kompensāciju, kas izriet galvenokārt no citu patērētāju iekļaušanas shēmā, nevis no produktu pārdošanas vai lietošanas, ir ietekme uz pārdošanas veicināšanas piramīdveida shēmas kvalifikāciju par maldinošu komercpraksi direktīvas I pielikuma 14. punkta izpratnē? Vai tīri simbolisku dalības maksu, ko patērētāji iemaksā, lai tos varētu identificēt, var uzskatīt kā maksu par iespēju saņemt kompensāciju direktīvas I pielikuma 14. punkta izpratnē?

               3)

               Vai direktīvas I pielikuma 14. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai uzskatītu, ka pārdošanas veicināšanas piramīdveida shēma ir maldinoša komercprakse, svarīgi ir vienīgi tas, ka jau reģistrētam patērētājam tiek izmaksāta kompensācija, kas izriet galvenokārt no citu patērētāju iekļaušanas shēmā, nevis no produktu pārdošanas vai lietošanas, vai arī vienlīdz svarīgs ir arī apmērs, kādā šo kompensāciju, ko izmaksā shēmas dalībniekiem par citu patērētāju iekļaušanu shēmā, finansē no jauno dalībnieku iemaksām? Ja tā, vai kompensācijai, ko izmaksā pārdošanas veicināšanas piramīdveida shēmas jau reģistrētiem dalībniekiem, ir jābūt pilnībā vai lielā mērā finansētai no jaunu šai shēmai nesen pievienojušos dalībnieku iemaksām?

      (1)  OV L 149, 22. lpp.


title: Lieta T-424/07: Prasība, kas celta 2007. gada 20. novembrī — Pioneer Hi-Bred International /ITSB ( OPTIMUM )

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/29

         Prasība, kas celta 2007. gada 20. novembrī — Pioneer Hi-Bred International/ITSB (“OPTIMUM”)
   (Lieta T-424/07)
   (2008/C 8/51)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pioneer Hi-Bred International Inc., Johnston (Savienotās Valstis) (pārstāvji — G. Würtenberger, R. Kunze un T. Wittmann, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 11. septembra lēmumu lietā R 288/2007-2 attiecībā uz Kopienas preču zīmes “OPTIMUM” reģistrācijas pieteikumu Nr. 4 893 053;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “OPTIMUM” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 893 053)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrāciju atteikt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta, 7. panta 2. punkta, 73. un 74. panta pārkāpums, jo netika ņemts vērā tas, ka attiecīgās preces ir paredzētas specializētajiem patērētājiem, un netika ņemts vērā reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanas pierādījums


title: Lieta C-68/06: Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2006. gada 24. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/24

         Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2006. gada 24. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-68/06) (1)

   (2006/C 331/47)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 74, 25.3.2006.


title: Lieta T-135/13: Prasība, kas celta 2013. gada 28. februārī — Hitachi Chemical Europe u.c./ ECHA

text:
               4.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/26

         Prasība, kas celta 2013. gada 28. februārī — Hitachi Chemical Europe u.c./ECHA

   (Lieta T-135/13)
   2013/C 129/51
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Hitachi Chemical Europe GmbH (Diseldorfa, Vācija), Polynt SpA (Scanzorosciate, Itālija) un Sitre Srl (Milāna, Itālija) (pārstāvji — K. Van Maldegem un C. Mereu, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA)

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               daļēji atcelt ECHA Lēmumu ED/169/2012 par heksahidrometilftalānhidrīda, heksahidro-4-metilftalanhidrīda, heksahidro-1-metilftalānhidrīda un heksahidro-3-metilftalanhidrīda (turpmāk tekstā kopā sauktas — “MHHPA”) iekļaušanu kā vielas, kas atbilst Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (1) (turpmāk tekstā — “REACH”) 57. panta f) punktā paredzētajiem kritērijiem saskaņā ar REACH 59. pantu, ciktāl tas attiecas uz MHHPA un to monomēriem; un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā/tiesību piemērošanā: (i) uz elpošanas ceļu jūtīguma paaugstinātājiem neattiecas REACH 57. panta f) punkts un (ii) ECHA nav sniegusi pietiekamu pamatojumu un pierādījumus tam, ka MHHPA“rada līdzīgas bažas” 1. kategorijas kancerogēnām, mutagēnām vai toksiskām vielām reproduktīvai funkcijai (turpmāk tekstā — “CMR”), jo:

                           —

                              CMR vielas izraisa neatgriezeniskas sekas, bet MHHPA gadījumā elpošanas ceļu jūtīguma paaugstinātāju iedarbība nav neatgriezeniska;

                           —

                              MHHPA ietekmei netiek pakļauti patērētāji vai darbinieki;

                           —

                              MHHPA vērtējums ir balstīts uz veciem un neatjauninātiem datiem;

                           —

                           vērtējumā netika ņemti vērā visi atbilstošie dati; un

                           —

                           vērtējums galvenokārt ir balstīts uz savstarpējām atsaucēm ar citu vielu, kas no zinātniskā viedokļa ir apstrīdams un kas pierāda, ka MHHPA vērtējumā tika izmantots maz datu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir tikušas pārkāptas tiesības uz aizstāvību, jo prasītājiem nebija iespējas pilnībā aizstāvēties tādēļ, ka nav objektīvu kritēriju, lai noteiktu, vai viela rada līdzīgas bažas saskaņā ar REACH 57. panta f) punktu, it īpaši tādu elpošanas ceļu jūtīguma paaugstinātāju gadījumā kā MHHPA, un tādēļ, ka ECHA nebija ņēmusi vērā visu pieejamo vai ražotāju apsvērumu iesniegšanas periodā iesniegto informāciju.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir ticis pārkāpts samērīguma princips, jo ECHA varēja izvēlēties MHHPA piemērojamos pasākumus, un, identificējot MHHPA kā vielas, kas rada lielu bīstamību (“VRLB”), prasītājiem tika radīti ar noteiktajiem mērķiem nesamērīgi nelabvēlīgi apstākļi.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 1. lpp.).


title: Lieta C-390/07: Prasība, kas celta 2007. gada 17. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/10

         Prasība, kas celta 2007. gada 17. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-390/07)
   (2007/C 283/18)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán, X. Lewis un H. van Vliet)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               1.

               Atzīt, ka

                           —

                           nenosakot Humbera [Humber] estuāru, Vaša [The Wash], Debenas [Deben] un Kolnas [Colne] estuāru, Utera Temzas [Outer Thames] estuārs, Saushemptonas Voteras [Southampton Water] un Īrijas Ziemļaustrumus jūras (izņemot Solviju Firtu [Solway Firth]) par eitrofikācijai pakļautām jūtīgām zonām

                           —

                           un nepakļaujot stingrākai attīrīšanai komunālo notekūdeņu novadīšanu, kuri nāk no Humbera [Humber] estuāra, Vaša [The Wash], Debenas [Deben] un Kolnas [Colne] estuāra, Utera Temzas [Outer Thames] estuāra, Saushemptonas Voteras [Southampton Water], Īrijas Ziemeļaustrumu jūras (izņemot Solviju Firtu [Solway Firth]), Lohneja [Lough Neagh], Augšējā un Apakšējā Erne ezera [Upper and Lower Lough Erne] aglomerācijām ar cilvēku ekvivalentu (c.e.) lielāku par 10 000,

                     Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi savus pienākumus, ko tai uzliek Padomes Direktīvas 91/271/EEK (1) par komunālo notekūdeņu attīrīšanu 3. panta 1. un 2. punkts, 5. panta 1., 2., 3. un 5. punkts un II pielikums.

               2.

               piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija uzskata, ka Lielbritānija ir izvēlējusies pārmērīgi ierobežojošu pieeju jūtīgu zonu noteikšanā. Tas ir ne tikai augstā pierādījumu sliekšņa dēļ, ko Lielbritānija nosaka pirms ūdenstilpņu apstiprināšanas par eitrofiskām, bet arī tā fakta dēļ, ka Lielbritānija nemin nepieciešamību noteikt ūdenstilpnes, kas ir pakļautas riskam un tuvākajā nākotnē, ja netiek veikti aizsardzības pasākumi, var kļūt eitrofiskas.
   Lielbritānijā, nenosakot par jūtīgām zonām Humbera estuāru, Vaša, Debenas un Kolnas estuāru, Utera Temzas estuāru, Saushemptonas Voteras un Īrijas Ziemeļaustrumu jūru (izņemot Solviju Firtu), notekūdeņi no aglomerācijām ar c.e. lielāku par 10 000, kas novada notekūdeņus šajās zonās, kā arī aglomerācijās, kas atrodas saistītu ūdens sateces laukumu zonās, nav pakļauti savākšanas un attīrīšanas pienākumam, ko direktīva nosaka jūtīgām zonām līdz 1998. gada 31. decembrim kā pēdējam izpildes termiņam.
   Londona, Liverpūle, Mančestera, Līdsa, Kingstona pie Hallas un Saushemptona ir starp iesaistītajām aglomerācijām. Līdz ar to Lielbritānija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek direktīva un it īpaši tās 3. panta 1. un 2. punkts, 5. panta 2., 3. un 5. punkts un II pielikums.
   Tāpat Komisija uzskata, ka Lielbritānija līdz 1998. gada 31. decembrim, kā tas ir noteikts, nav nodrošinājusi visu pienākumu, kas izriet no direktīvas 5. panta 2., 3. un 5. punkta, izpildi attiecībā uz vairākām aglomerācijām, kas izvada savus ūdeņus norādītajās Lohneja, Augšējā un Apakšējā Erne ezera jūtīgajās zonās.

      (1)  Padomes 1991. gada 21. maija Direktīva 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40. lpp.).


title: Lieta T-237/05: Vispārējās tiesas 2010. gada 9. jūnija spriedums — Éditions Jacob /Komisija (Piekļuve iestāžu dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti par uzņēmumu apvienošanās procedūru — Regula (EK) Nr. 4064/89 — Regula (EK) Nr. 139/2004 — Regula (EK) Nr. 802/2004 — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar izmeklēšanas un revīzijas darbību aizsardzību — Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību — Izņēmums saistībā ar juridisku atzinumu aizsardzību)

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/32

         Vispārējās tiesas 2010. gada 9. jūnija spriedums — Éditions Jacob/Komisija
   (Lieta T-237/05) (1)

   (Piekļuve iestāžu dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti par uzņēmumu apvienošanās procedūru - Regula (EK) Nr. 4064/89 - Regula (EK) Nr. 139/2004 - Regula (EK) Nr. 802/2004 - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar izmeklēšanas un revīzijas darbību aizsardzību - Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību - Izņēmums saistībā ar juridisku atzinumu aizsardzību)
   2010/C 209/45
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Éditions Odile Jacob SAS (Parīze, Francija) (pārstāvji — sākotnēji W. van Weert un O. Fréget, pēc tam O. Fréget, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — X. Lewis, P. Costa de Oliveira un O. Beynet)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Lagardère SCA (pārstāvji — sākotnēji A. Winckler, S. Sorinas Jimeno un I. Girgenson, pēc tam A. Winckler, F. de Bure un J.-B. Pinçon, avocats)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 7. aprīļa lēmumu, ar kuru daļēji noraidīts prasītājas lūgums atļaut iepazīties ar zināmiem dokumentiem par uzņēmumu apvienošanās procedūru (lieta COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               jautājums par Eiropas Kopienu Komisijas 2005. gada 7. aprīļa Lēmuma D(2005) 3286, likumību tiktāl, ciktāl ar to pilnībā un daļēji ir atteikta iespēja iepazīties ar šī sprieduma 1. punkta no a) līdz c) apakšpunktam un šī sprieduma 2. punkta h) un j) apakšpunktā minētajiem dokumentiem, vairs nav jāizskata;

               2)

               atcelt Lēmumu D(2005) 3286 tiktāl, ciktāl tajā pilnībā ir atteikta iespēja iepazīties ar šī sprieduma 1. punkta d), e), g) un h) apakšpunktos un šī sprieduma 2. punkta no b) līdz d), f), g) un i) apakšpunktos minētajiem dokumentiem, izņemot šī sprieduma 1. punkta g) apakšpunktā minēto Komisijas juridiskā dienesta atzinumu;

               3)

               atcelt Lēmumu D(2005) 3286 tiktāl, ciktāl tajā daļēji ir atteikta iespēja iepazīties ar šī sprieduma 1. punkta d), e), g) un h) apakšpunktos un šī sprieduma 2. punkta no b) līdz d), f), g) un i) apakšpunktos minētajiem dokumentiem;

               4)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               5)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina deviņas desmitdaļas no Éditions Odile Jacob SAS tiesāšanās izdevumiem;

               6)

               Lagardère SCA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 205, 20.08.2005.


title: Lieta T-197/15: Prasība, kas celta 2015. gada 20. aprīlī – Costa/Parlaments

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/44

         Prasība, kas celta 2015. gada 20. aprīlī – Costa/Parlaments
   (Lieta T-197/15)
   (2015/C 198/60)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Paolo Costa (Venēcija, Itālija) (pārstāvji – G. Orsoni un M. Romeo, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

               —

               saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. un 264. pantu atzīt par spēkā neesošu Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja 2015. gada 25. februāra lēmumu un visus iepriekšējos, saistītos un izrietošos lēmumus, to skaitā paziņojumu par parādu, par kuru tika paziņots 2015. gada 27. februārī;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-15/15 Costa/Parlaments izvirzītie.


title: Lieta C-136/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 15. martā iesniedza Conseil d'État (Francija) – G. C., A. F., B. H., E. D./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

text:
               29.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 15. martā iesniedza Conseil d'État (Francija) – G. C., A. F., B. H., E. D./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

   (Lieta C-136/17)
   (2017/C 168/33)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: G. C., A. F., B. H., E. D.

      Atbildētāja: Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, ņemot vērā meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzēja specifisko atbildību, kompetences un iespējas, aizliegums, kas ir noteikts citiem personas datu apstrādātājiem, uz kuriem attiecas 1995. gada 24. oktobra direktīvas 8. panta 1. un 5. punkts, ņemot vērā šajā tiesību aktā paredzētos izņēmumus, ir piemērojams arī šim pakalpojumu sniedzējam kā personas datu apstrādātājam, kas ir izveidojis šo meklētājprogrammu?

               2.

               Ja atbilde uz 1o. jautājumu ir apstiprinoša:

                           —

                           vai 1995. gada 24. oktobra direktīvas 8. panta 1. un 5. punkta tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka ar šādu meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzējam noteiktu aizliegumu apstrādāt datus, uz kuriem attiecas šīs tiesību normas, ņemot vērā šajā direktīvā paredzētos izņēmumus, tam ir uzlikts pienākums sistemātiski apmierināt pieteikumus izdzēst saites, kas novirza uz tīmekļa lapām, kurās šādi dati tiek apstrādāti;

                           —

                           no šāda viedokļa raugoties, kā ir jāinterpretē 1995. gada 24. oktobra direktīvas 8. panta 2. punkta a) un e) apakšpunktā paredzētie izņēmumi, ja tie ir piemērojami meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzējam, ņemot vērā viņa specifisko atbildību, kompetences un iespējas. It īpaši, vai šāds pakalpojumu sniedzējs var noraidīt pieteikumu izdzēst datus, ja viņš konstatē, ka attiecīgās saites novirza uz saturu, kas, lai arī tajā ir iekļauti 8. panta 1. punktā uzskaitīto kategoriju dati, ir iekļauts arī šīs direktīvas 8. pantā, it īpaši 2. punkta a) un e) apakšpunktā paredzēto izņēmumu piemērošanas jomā;

                           —

                           tāpat, vai 1995. gada 24. oktobra direktīvas tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja saites, kuru izdzēšana ir lūgta, novirza uz personas datu apstrādi, ko veic tikai un vienīgi žurnālistikas nolūkiem vai mākslinieciskās vai literārās izteiksmes nolūkiem, un tādējādi saskaņā ar 1995. gada 24. oktobra direktīvas 9. pantu meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzējs var vākt un apstrādāt datus, kas ietilpst šīs direktīvas 5. panta 1. un 5. punktā minētajās kategorijās, šī iemesla dēļ tas var noraidīt pieteikumu izdzēst datus?

               3)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir noliedzoša:

                           —

                           kādas īpašas 1995. gada 24. oktobra direktīvas prasības ir jāpilda meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzējam, ņemot vērā tā atbildību, kompetences un iespējas;

                           —

                           ja viņš konstatē, ka tīmekļa lapas, uz kurām novirza saites, kuru izdzēšana ir lūgta, ietver datus, kuru publicēšana minētajās lapās ir nelikumīga, vai 1995. gada 24. oktobra direktīvas tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                                       —

                                       meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzējam ar tām ir uzlikts pienākums izdzēst šīs saites no rezultātu saraksta, kas ir atspoguļoti pēc veiktās meklēšanas, izmantojot pieteikuma iesniedzēja vārdu;

                                       —

                                       vai arī, vai tās nozīmē tikai to, ka viņš ņem vērā šo apstākli, lai izvērtētu pieteikuma izdzēst datus pamatotību;

                                       —

                                       vai arī šim apstāklim nav ietekmes uz vērtējumu, kas tam jāveic;

                     Turklāt, ja šis apstāklis ir neefektīvs, kā ir izvērtējama strīdīgo datu publiskošanas likumība tīmekļa lapās, kurās tiek veikta apstrāde, kas neietilpst 1995. gada 24. oktobra direktīvas un tādējādi tiesību aktu, ar kuriem tā tiek īstenota, teritoriālās piemērošanas jomā?

               4)

               Neatkarīgi no tā, kāda atbilde ir sniegta uz 1. jautājumu:

                           —

                           neatkarīgi no tā, vai personas dati tīmekļa lapā, uz kuru novirza strīdīgā saite, ir publiskoti likumīgi, vai 1995. gada 24. oktobra direktīvas tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka,

                                       —

                                       gadījumā, ja pieteikuma iesniedzējs pierāda, ka šie dati ir kļuvuši nepilnīgi, neprecīzi vai nav tikuši atjaunināti, meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzējam ir jāapmierina attiecīgais pieteikums izdzēst datus;

                                       —

                                       it īpaši gadījumā, ja pieteikuma iesniedzējs pierāda, ka, ņemot vērā tiesvedības gaitu, informācija par šīs tiesvedības iepriekšējo stadiju vairs neatbilst viņa pašreizējai situācijai, vai meklētājprogrammas pakalpojumu sniedzējam ir pienākums izdzēst saites, kas novirza uz tīmekļa lapām, kas satur šo informāciju;

                           —

                           vai 1995. gada 24. oktobra direktīvas 8. panta 5. punkta tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka informācija par personas apsūdzību vai tiesvedību un no tās izrietošu notiesāšanu ir dati par noziedzīgu nodarījumiem un kriminālsodāmību; un vispārīgi – vai gadījumā, ja tīmekļa lapā ir iekļauti dati par notiesāšanu vai tiesvedībām, kas attiecās uz fizisku personu, tie ietilpst šo tiesību normu piemērošanas jomā?


title: Lieta T-239/10: Prasība, kas celta 2010. gada 20. maijā — Itālija/Komisija

text:
               17.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/31

         Prasība, kas celta 2010. gada 20. maijā — Itālija/Komisija
   (Lieta T-239/10)
   2010/C 195/50
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji — G. Palmieri, avvocato dello Stato, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               saskaņā ar LESD 264. pantu atcelt 2010. gada 11. martā saņemto Eiropas Komisijas Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta 2010. gada 1. marta parāda paziņojumu Nr. 3241001630, kurš izdots saistībā ar 2009. gada 23. decembrī paziņoto Eiropas Komisijas 2009. gada 22. decembra Lēmumu C(2009) 10350 par daļēju tādas Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) dalības atcelšanu, kura attiecas uz darbības programmu “POR Puglia” saistībā ar mērķi Nr. 1 (2000.–2006. gads);

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā tie, kuri izvirzīti lietā T-223/10 Regione Puglia/Komisija.


title: Lieta T-387/16: Prasība, kas celta 2016. gada 20. jūlijā – Terna/Komisija

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/31

         Prasība, kas celta 2016. gada 20. jūlijā – Terna/Komisija
   (Lieta T-387/16)
   (2016/C 326/54)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Terna – Rete elettrica nazionale SpA (Roma, Itālija) (pārstāvji – A. Police, L. Di Via, F. Degni, F. Covone un D. Carria, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               galvenokārt, atcelt Eiropas Komisijas Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāta (Enerģētikas ģenerāldirektorāts – SRD.3 – Finanšu pārvalde) 2016. gada 23. maija lēmumu ar atsauces Nr. ENER/SRD.3/JCM/cID(2016)2952913, ar kuru ir vienīgi apstiprināts iepriekšējais 2015. gada 6. jūlija lēmums ar atsauces Nr. Move.srd.3.dir(2015)2669621, kā arī Eiropas Komisijas Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāta (Enerģētikas ģenerāldirektorāts – SRD.3 – Finanšu pārvalde) 2016. gada 14. jūnija lēmumu ar atsauces Nr. SRD.3/JCM/cl/D(2016)4477388, ar kuru ir nosūtīts Debit Note no. 3241608548 par EUR 494 871,39 samaksu līdz 2016. gada 28. jūlijam, tādējādi atceļot Eiropas Komisijas Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāta (Enerģētikas ģenerāldirektorāts – SRD.3 – Finanšu pārvalde) 2015. gada 6. jūlija lēmumu ar atsauces Nr. Move.srd3.dir(2015)2669621, ciktāl ar to netiek atmaksāti Terna izdevumi saistībā ar projektiem Nr. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 un Nr. 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403 un uzlikts pienākums atmaksāt summas, kuras piešķirtas saistībā ar iepriekš minētajiem projektiem apmērā, kurš norādīts apstrīdētā lēmuma pielikumā pievienotajā tabulā;

               —

               pakārtoti, atcelt Eiropas Komisijas Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāta 2016. gada 23. maija lēmumu ar atsauces Nr. ENER/SRD.3/JCM/cID (2016)2952913 kopā ar Eiropas Komisijas Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāta 2015. gada 6. jūlija lēmumu ar atsauces Nr. Move.srd3.dir(2015)2669621, ciktāl ar to nav samazināta Terna izdevumu atmaksa saistībā ar projektiem Nr. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 un Nr. 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403 apmērā, kas atbilst vienīgi CESI gūtajai peļņai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šajā lietā apstrīdētajiem pasākumiem ir vienīgi apstiprināti Komisijas iepriekš pieņemtie lēmumi, kurus prasītāja jau ir savlaicīgi apstrīdējusi prasībā, kas šobrīd tiek izskatīta Vispārējā tiesā lietā T-544/15.
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā iepriekš minētajā lietā izvirzītie.


title: Lieta T-202/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 7. jūlija rīkojums – Group’Hygiène /Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Vide — Direktīva 94/62/EK — Iepakojums un izlietotais iepakojums — Direktīva 2013/2/ES — Ar lokanu materiālu aptīti rullīši, caurulītes un cilindri — Profesionāla apvienība — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/50

         Vispārējās tiesas 2014. gada 7. jūlija rīkojums – Group’Hygiène/Komisija
   (Lieta T-202/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Vide - Direktīva 94/62/EK - Iepakojums un izlietotais iepakojums - Direktīva 2013/2/ES - Ar lokanu materiālu aptīti rullīši, caurulītes un cilindri - Profesionāla apvienība - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   2014/C 315/85
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Group’Hygiène (Parīze, Francija) (pārstāvji – J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Alcover San Pedro un J.-F. Brakeland)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem (OV L 37, 10. lpp.), ciktāl Komisija ir iekļāvusi ražojumu piemēru sarakstā, kas paskaidro jēdziena “iepakojums” precizējošo kritēriju piemērošanu, ar lokanu materiālu aptītus rullīšus, caurulītes un cilindrus, izņemot tos, kas veidoti kā daļa no ražošanas iekārtas un kurus neizmanto, lai ražojumu iepakotu kā tirdzniecības vienību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               izbeigt tiesvedību par Sphère France SAS un Schweitzer SAS pieteikumu par iestāšanos lietā;

               3)

               Group’Hygiène sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta C-583/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. novembrī iesniedza Cour d'appel de Versailles (Francija) – Green Yellow Canet en Roussillon SNC/Enedis, SA

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. novembrī iesniedza Cour d'appel de Versailles (Francija) – Green Yellow Canet en Roussillon SNC/Enedis, SA

   (Lieta C-583/16)
   (2017/C 038/13)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Versailles

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Green Yellow Canet en Roussillon SNC

      Atbildētāja: Enedis, SA

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 107. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds mehānisms, ar kuru ir noteikts pienākums iepirkt elektroenerģiju, kas ir saražota ar iekārtām, kurās tiek izmantota saules starojuma enerģija, par cenu, kas ir augstāka nekā tirgus cena, un kura finansēšanu nodrošina elektroenerģijas galapatērētāji, kāds izriet no ministra 2006. gada 10. jūlija rīkojuma (JORF, Nr. 171, 2006. gada 26. jūlijs, 11133. lpp.) un ministra 2010. gada 12. janvāra rīkojuma (JORF, Nr. 0011, 2010. gada 14. janvāris, 727. lpp.), kuros ir noteikti šīs elektroenerģijas iepirkšanas nosacījumi, aplūkojot tos kopsakarā ar 2000. gada 10. februāra Likumu Nr. 2000–108 par elektroenerģijas publisko pakalpojumu modernizāciju un attīstību, 2000. gada 6. decembra Dekrētu Nr. 2000–1196 un 2001. gada 10. maija Dekrētu Nr. 2001–410, ir uzskatāmi par valsts atbalstu?

               2)

               Ja atbilde ir apstiprinoša, vai LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka iepriekšēja nepaziņošana Eiropas Komisijai par šo mehānismu ietekmē iepriekš minēto rīkojumu, ar kuriem tiek īstenots strīdīgais atbalsta pasākums, spēkā esamību?


title: Lieta C-432/05: Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 13. martā ( Högsta domstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd/Justitiekanslern (Tiesiskās aizsardzības princips — Valsts tiesību akti, kuros nav paredzēta patstāvīga prasība valsts tiesību normas atbilstības Kopienu tiesībām apstrīdēšanai — Procesuālā autonomija — Līdzvērtības un efektivitātes principi — Pagaidu aizsardzība)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/9

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2007. gada 13. martā (Högsta domstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd/Justitiekanslern

   (Lieta C-432/05) (1)

   (Tiesiskās aizsardzības princips - Valsts tiesību akti, kuros nav paredzēta patstāvīga prasība valsts tiesību normas atbilstības Kopienu tiesībām apstrīdēšanai - Procesuālā autonomija - Līdzvērtības un efektivitātes principi - Pagaidu aizsardzība)
   (2007/C 95/15)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Iesniedzējtiesa
   Högsta domstolen
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd

      Atbildētāja: Justitiekanslern

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Högsta domstolen — EKL 49. panta interpretācija — Valsts tiesību akts, kurā nav paredzēta iespēja celt prasību, lai apstrīdētu valsts likuma normas atbilstību augstāka juridiska spēka tiesību normām — Personu tiesības uz to tiesību efektīvu aizsardzību, kas tām izriet no Kopienu tiesību sistēmas
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               to tiesību efektīvas tiesiskās aizsardzības princips, kuras attiecīgajām personām piešķirtas ar Kopienu tiesībām, ir interpretējams tādā veidā, ka saskaņā ar to dalībvalsts tiesību sistēmā nav jāparedz iespēja celt patstāvīgu prasību, lai pamatā pārbaudītu valsts tiesību normu atbilstību EKL 49. pantam, ja vien, izmantojot citus efektīvus tiesību aizsardzības līdzekļus, kuri nav mazāk labvēlīgi par tiem, kuri reglamentē līdzīgas prasības valsts tiesībās, šādu atbilstību var izvērtēt pakārtoti; tas ir jāpārbauda valsts tiesai;

               2)

               to tiesību efektīvas tiesiskās aizsardzības princips, kuras attiecīgajām personām piešķirtas ar Kopienu tiesībām, ir interpretējams tādā veidā, ka saskaņā ar to dalībvalsts tiesību sistēmā ir jāparedz iespēja noteikt pagaidu pasākumus līdz brīdim, kad kompetentā tiesa izlemj jautājumu par valsts tiesību normu atbilstību Kopienu tiesībām, ja šādu pasākumu noteikšana ir nepieciešama, lai garantētu pilnīgu efektivitāti tiesas nolēmumam, kas jāpieņem par minēto tiesību pastāvēšanu;

               3)

               to tiesību efektīvas tiesiskās aizsardzības princips, kuras attiecīgajām personām piešķirtas ar Kopienu tiesībām, ir interpretējams tādā veidā, ka tad, ja pastāv šaubas par valsts tiesību normu atbilstību Kopienu tiesībām, iespējamo pagaidu pasākumu noteikšanu, lai apturētu minēto tiesību normu piemērošanu līdz brīdim, kad kompetentā tiesa izlemj jautājumu par to atbilstību Kopienu tiesībām, reglamentē kritēriji, kas paredzēti valsts tiesībās, kuras ir piemērojamas minētajā tiesā, ja vien šie kritēriji nav mazāk labvēlīgi par noteikumiem, kas attiecas uz līdzīgām prasībām valsts teritorijā, un nepadara par neiespējamu vai pārmērīgi neapgrūtina šādu tiesību pagaidu tiesisko aizsardzību.

      (1)  OV C 36, 11.2.2006.


title: Lieta C-285/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2016. gada 18. marta spriedumu lietā T-33/15 Grupo Bimbo/EUIPO (“Bimbo”) 2016. gada 23. maijā iesniedza Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V.

text:
               19.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 475/10

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2016. gada 18. marta spriedumu lietā T-33/15 Grupo Bimbo/EUIPO (“Bimbo”) 2016. gada 23. maijā iesniedza Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V.

   (Lieta C-285/16 P)
   (2016/C 475/13)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. (pārstāvis – M. Edenborough, QC)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
   Tiesa (sestā palāta) ar 2016. gada 13. oktobra rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-296/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 16. februāra rīkojums – Industrias Químicas del Vallés/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Augu aizsardzības līdzekļi — Īstenošanas regula (ES) 2015/408 — Aizstājamo vielu saraksta izveidošana — Metalaksila iekļaušana minētajā sarakstā — Individuāla skāruma neesamība — Reglamentējošs akts, kas saistīts ar īstenošanas pasākumiem — Nepieņemamība

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/35

         Vispārējās tiesas 2016. gada 16. februāra rīkojums – Industrias Químicas del Vallés/Komisija
   (Lieta T-296/15) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Augu aizsardzības līdzekļi - Īstenošanas regula (ES) 2015/408 - Aizstājamo vielu saraksta izveidošana - Metalaksila iekļaušana minētajā sarakstā - Individuāla skāruma neesamība - Reglamentējošs akts, kas saistīts ar īstenošanas pasākumiem - Nepieņemamība)
   (2016/C 136/50)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Industrias Químicas del Vallés, SA (Mollet del Vallès, Spānija) (pārstāvji – C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas un C. Vila Gisbert, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – I. Galindo Martín, P. Ondrůšek un G. von Rintelen)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2015. gada 11. marta Īstenošanas regulu (ES) 2015/408 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1107/2009 attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 80. panta 7. punkta īstenošanu un aizstājamo vielu saraksta izveidošanu (OV L 67, 18. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Industrias Químicas del Vallés, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 254, 3.8.2015.


title: Lieta C-232/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 18. janvāra rīkojums — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/9

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 18. janvāra rīkojums — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-232/10) (1)

   2011/C 120/18
   Tiesvedības valoda — poļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010.


title: Lieta F-5/11: Prasība, kas celta 2011. gada 21. janvārī — Mariën /Komisija

text:
               7.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 139/30

         Prasība, kas celta 2011. gada 21. janvārī — Mariën/Komisija
   (Lieta F-5/11)
   2011/C 139/55
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Peter Mariën (Elsene, Beļģija) (pārstāvji — B. Theeuwes un F. Pons, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt ES delegācijas Afganistānā vadītāja lēmumu, ar kuru šīs delegācijas locekļiem likts pārvākties no viesnīcas uz mītni, kas nodota ES delegācijas rīcībā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2011. gada 11. janvāra e-pasta vēstulē ietverto ES īpašā pārstāvja un ES delegācijas Afganistānā vadītāja lēmumu, ar kuru prasītājam noteikts 2011. gada 14. janvārī pārvākties uz dzīvojamo kompleksu Kabulā, Afganistānā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus ar pagaidu dzīvesvietu saistītos izdevumus;

               —

               piespriest Komisijai izmaksāt prasītājam kompensāciju par nodarīto psiholoģisko stresu un kaitējumu EUR 10 000 apmērā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-172/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 7. aprīlī iesniedza Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumānija) – ING Pensii Societate de Administrare a unui Fond de Pensii Administrat Privat SA / Consiliul Concurenței

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 7. aprīlī iesniedza Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumānija) – ING Pensii Societate de Administrare a unui Fond de Pensii Administrat Privat SA/Consiliul Concurenței

   (Lieta C-172/14)
   2014/C 212/15
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: ING Pensii Societate de Administrare a unui Fond de Pensii Administrat Privat SA

      Atbildētāja: Consiliul Concurenței

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai, pastāvot praksei sadalīt klientus, to faktiskais galīgais skaits ir būtisks, lai varētu uzskatīt, ka izpildās LESD 101. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētais būtiska konkurences kropļojuma nosacījums?