title: Lieta C-46/07: Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 13. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 141. pants — Sociālā politika — Vienlīdzīga darba samaksa vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem — Jēdziens darba samaksa — Ierēdņu pensionēšanās režīms)

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 13. novembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-46/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 141. pants - Sociālā politika - Vienlīdzīga darba samaksa vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem - Jēdziens “darba samaksa’ - Ierēdņu pensionēšanās režīms)
   (2009/C 6/05)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Pignataro-Nolin un M. van Beek)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. Braguglia, pārstāvis, G. Fiengo un W. Ferrante, advokāti)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 141. panta pārkāpums — Vienlīdzīgas darba samaksas vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem principa pārkāpums — Valsts tiesiskais regulējums, kurā civildienesta ierēdņiem ir paredzēts mainīgs pensionēšanās vecums atkarībā no dzimuma
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atstādama spēkā tiesību normas, saskaņā ar kurām ierēdņiem ir tiesības saņemt vecuma pensiju dažādos vecumos atkarībā no tā, vai viņi ir vīrieši vai sievietes, Itālijas Republika nav izpildījusi EKL 141. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 14.4.2007.


title: Lieta T-331/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. jūnijā – Bimbo/ITSB (“THE SNACK COMPANY”)

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/37

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. jūnijā – Bimbo/ITSB (“THE SNACK COMPANY”)
   (Lieta T-331/15)
   (2015/C 262/50)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bimbo, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvis – J. Carbonell Callicó, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “THE SNACK COMPANY” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 173 852

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 31. marta lēmums lietā R 954/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atļaut pieteiktās preču zīmes reģistrāciju;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 2. punkta pārkāpums;

               —

               vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums.


title: Lieta T-144/14: Prasība, kas celta 2014. gada 3. martā – EE /ITSB (Emblēma ar punktotu ziloņkaula krāsas fonu)

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/57

         Prasība, kas celta 2014. gada 3. martā – EE/ITSB (Emblēma ar punktotu ziloņkaula krāsas fonu)
   (Lieta T-144/14)
   2014/C 135/75
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: EE Ltd (Hatfield, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – P. Brownlow, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījums:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 7. janvāra lēmumu lietā R 705/2013–1.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kurā attēlota emblēma ar ziloņkaula krāsas fonu, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 7., 9., 16., 25., 35.–39., 41., 42. un 45. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 11 388 493

      Pārbaudītāja lēmums: atzīt reģistrācijai pieteikto preču zīmi par neatbilstošu reģistrācijas nosacījumiem

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-255/15: Prasība, kas celta 2015. gada 19. maijā – Almaz-Antey/Padome

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/69

         Prasība, kas celta 2015. gada 19. maijā – Almaz-Antey/Padome
   (Lieta T-255/15)
   (2015/C 294/84)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: OAO Concern PVO Almaz-Antey (Maskava, Krievija) (pārstāvji – C. Stumpf un A. Haak, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2015. gada 13. marta lēmumu (KĀDP) 2015/432, ar kuru ir grozīts lēmums 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2015, L 70, 47. lpp.), un Padomes 2015. gada 13. marta Īstenošanas regulu (ES) 2015/427, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2015, L 70, 1. lpp.), ciktāl šie pasākumi attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padome neesot sniegusi atbilstošu vai pietiekamu pamatojumu, ietverot prasītāju to personu, vienību un organizāciju sarakstā, kurām piemēro ierobežojošos pasākumus saistībā ar situāciju Ukrainā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome acīmredzami ir kļūdījusies, uzskatot, ka kāds no kritērijiem iekļaušanai strīdīgajā pasākumā ir izpildīts prasītājas gadījumā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas lēmumā nav ievērots samērīguma princips.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka viss atbildētājas pamatojums neatbilstot ierobežojoša pasākuma prasībām.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Padome bez pamatojuma un nesamērīgi esot pārkāpusi prasītājas pamattiesības, ieskaitot prasītājas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizstāvību tiesā.


title: Lieta C-330/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar  Unabhängigen Finanzsenats, Außenstelle Wien (Austrija)  2007. gada 16. jūlija rīkojumu — Jobra Vermögensverwaltungs-Gesellschaft mbH / Finanzamt Amstetten Melk Scheibbs

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Unabhängigen Finanzsenats, Außenstelle Wien (Austrija) 2007. gada 16. jūlija rīkojumu — Jobra Vermögensverwaltungs-Gesellschaft mbH/Finanzamt Amstetten Melk Scheibbs

   (Lieta C-330/07)
   (2007/C 269/33)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Unabhängigen Finanzsenats, Außenstelle Wien
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Jobra Vermögensverwaltungs-Gesellschaft mbH

      Atbildētājs: Finanzamt Amstetten Melk Scheibbs

   Prejudiciālais jautājums
   Vai noteikumi par uzņēmējdarbības brīvību (EKL 43. un turpmākie panti) un/vai par pakalpojumu brīvu apriti (EKL 49. un turpmākie panti) ir pretrunā ar 2003. gada 31. decembrī spēkā esošajām valsts tiesību normām, saskaņā ar kurām nodokļu atvieglojumu (investīciju pieauguma prēmija) piešķiršana uzņēmējam par jaunu ķermenisku ražošanas līdzekļu iegādi ir atkarīga arī no tā, ka šie uzņēmuma ražošanas līdzekļi ir izmantoti tikai iekšzemes uzņēmumā, turpretī par jaunu ķermenisku ražošanas līdzekļu iegādi, kas tiek izmantoti ārvalstu un tādējādi arī pārējā Eiropas Savienības teritorijā esošajos uzņēmumos šo nodokļu atlaižu piemērošana (investīciju pieauguma prēmija) tiek atteikta?


title: Lieta T-175/09 P: Vispārējās tiesas 2010. gada 16. decembra spriedums — Padome/ Stols (Apelācija — Civildienests — Paaugstināšana amatā — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Pierādījumu sagrozīšana)

text:
               5.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/12

         Vispārējās tiesas 2010. gada 16. decembra spriedums — Padome/Stols

   (Lieta T-175/09 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Paaugstināšana amatā - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pierādījumu sagrozīšana)
   2011/C 38/20
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bauer un G. Kimberley)

      Otrs lietas dalībnieks: Willem Stols (Halsteren, Nīderlande) (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 17. februāra spriedumu lietā F-51/08 Stols/Padome (Krājumā vēl nav publicēts), kuras mērķis ir šī sprieduma atcelšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 17. februāra spriedumu lietā F-51/08 Stols/Padome (Krājumā vēl nav publicēts);

               2)

               lietu nosūtīt atpakaļ Civildienesta tiesai;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 167, 18.07.2009.


title: Lieta T-491/17: Prasība, kas celta 2017. gada 1. augustā – Opere Pie d’Onigo/Komisija

text:
               2.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/14

         Prasība, kas celta 2017. gada 1. augustā – Opere Pie d’Onigo/Komisija
   (Lieta T-491/17)
   (2017/C 330/19)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Istituzione Pubblica di Assistenza e Beneficienza “Opere Pie d’Onigo” (Pederobba, Itālija) (pārstāvis – G. Maso, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               Pilnībā vai atsevišķās daļās atcelt Komisijas 2017. gada 27. marta lēmumu (SA.38825) Valsts atbalsts – Itālija, valsts atbalsts privātajiem veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija pārkāpusi LESD 107. pantu un pieļāvusi kļūdu, uzskatot par pamatotu valsts veselības aprūpes pakalpojumu sniedzēju selektīvu izslēgšanu no INPS (Istituto nazionale di previdenza sociale) maternitātes pabalstiem un no to izmaksu atlīdzināšanas, kas rodas to darbinieku darba kavējumu dēļ, kuri rūpējas par ģimenes locekļiem ar smagu invaliditāti.

               2.

               Ar otro pamatu saistībā ar atbalsta valstisko raksturu prasītāja apgalvo, ka tiešais finansējums, lai segtu privāto uzņēmumu izmaksas saistībā ar maternitātes pabalstiem un to izmaksu atlīdzināšanu, kas rodas to darbinieku darba kavējumu dēļ, kuri rūpējas par ģimenes locekļiem ar smagu invaliditāti, tiek izmaksāts no INPS un tādējādi no Itālijas valsts resursiem.

               3.

               Ar trešo pamatu prasītāja apgalvo, ka tam, ka šādi pasākumi labvēlīgi ietekmē privātus uzņēmumus, dodot tiem priekšrocības salīdzinājumā ar valsts iestādēm, kas sniedz vienādus pakalpojumus, kuriem savukārt ir jāsedz visas izmaksas saistībā ar darba kavējuma laikposmiem maternitātes dēļ un tādēļ, ka darbinieki rūpējas par ģimenes locekļiem ar smagu invaliditāti, ir būtiska finansiāla ietekme.

               4.

               Ar ceturto pamatu prasītāja apgalvo, ka tas, ka strīdīgie pasākumi ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, jo tie dod labumu starptautiskām korporācijām un Itālijas uzņēmumiem ar ārvalstu kapitāla ieguldījumu, kuri veic ieguldījumus peļņas nolūkā Itālijā, un savukārt soda mazākas valsts bezpeļņas organizācijas, mainot to darbaspēka izmaksu struktūru.


title: Apvienotās lietas T-8/95 un T-9/95: Pirmās instances tiesas 2008. gada 3. novembra rīkojums — Pelle un Konrad /Padome un Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Piens — Papildmaksājums — References daudzums — Regula (EK) Nr. 2187/93 — Kompensācijas ražotājiem — Starpspriedums — Tiesvedības izbeigšana)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/34

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 3. novembra rīkojums — Pelle un Konrad/Padome un Komisija
   (Apvienotās lietas T-8/95 un T-9/95) (1)

   (Ārpuslīgumiskā atbildība - Piens - Papildmaksājums - References daudzums - Regula (EK) Nr. 2187/93 - Kompensācijas ražotājiem - Starpspriedums - Tiesvedības izbeigšana)
   (2009/C 32/64)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Wilhelm Pelle, Kluse-Ahlen (Vācija), un Ernst-Reinhard Konrad, Löllbach (Vācija) (pārstāvji — B. Meisterernst, M. Düsing, D. Manstetten, F. Schulze un W. Haneklaus, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — sākotnēji A. Brautigam un A.-M. Colaert, pēc tam A.-M. Colaert) un Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji D. Booß un M. Niejahr, pēc tam M. Niejahr un T. van Rijn, pārstāvji, kuriem sākotnēji palīdz H.-J. Rabe un G. Berrisch, pēc tam H. J. Rabe un M. Núñez-Müller, advokāti)
   Priekšmets
   Prasības atlīdzināt zaudējumus saskaņā ar EK līguma 178. pantu (jaunajā redakcijā — EKL 235. pants) un EK līguma 215. panta otro daļu (jaunajā redakcijā — EKL 288. panta otrā daļa), ko prasītāji, iespējams, cietuši sakarā ar Padomes 1984. gada 31. marta Regulas (EEK) Nr. 857/84, ar ko pieņem vispārīgus noteikumus Regulas (EEK) 804/68 5.c pantā minētās nodevas piemērošanai piena un piena produktu nozarē (OV L 90, 13. lpp.), kas ir papildināta ar Komisijas 1984. gada 16. maija Regulu (EEK) Nr. 1371/84, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas Nr. 804/68 5.c pantā minētās papildu nodevas piemērošanai (OV L 132, 11. lpp.), piemērošanu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šīm prasībām;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 74, 25.03.1995.


title: Lieta F-71/14: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 30. aprīļa rīkojums – Maraoud/EĀDD Civildienests — EĀDD personāls — Līgumdarbinieks — Komandējums trešajā valstī — Dienesta pienākumu pildīšanas laikā noticis nelaimes gadījums — Piemaksa par dzīves apstākļiem — Neizmantotas atvaļinājuma dienas — Aprūpes izdevumu segšana — Pirmstiesas procedūras neievērošana — Acīmredzama nepieņemamība

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/50

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 30. aprīļa rīkojums – Maraoud/EĀDD
   (Lieta F-71/14) (1)

   (Civildienests - EĀDD personāls - Līgumdarbinieks - Komandējums trešajā valstī - Dienesta pienākumu pildīšanas laikā noticis nelaimes gadījums - Piemaksa par dzīves apstākļiem - Neizmantotas atvaļinājuma dienas - Aprūpes izdevumu segšana - Pirmstiesas procedūras neievērošana - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2015/C 198/68)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hayet Maraoud (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – L. F. de Castro Fernandez un J.-L. Gillain, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (pārstāvji – S. Marquardt un M. Silva)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu vairs neizmaksāt piemaksu par dzīves apstākļiem, papildu piemaksu saistībā ar dzīves apstākļiem prasītājas dienesta vietā un dienas naudu, prasība izmaksāt atlīdzību par 2012. gadā neizmantotajām 49 atvaļinājuma dienām un prasība atlīdzināt kaitējumu, kas nodarīts, nesniedzot palīdzību prasītājai un pametot viņu pēc nelaimes gadījuma darbā, kurā viņa bija cietusi.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               H. Maraoud sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Ārējās darbības dienesta tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 388, 3.11.2014., 29. lpp.


title: apvienotās lietas T-239/05, T-240/05, T-245/05 līdz T-247/05, T-255/05, T-274/05 līdz T-280/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 15. maija spriedums — Black&Decker /ITSB Atlas Copco (trīsdimensiju elektriska instrumenta attēls melnā un dzeltenā krāsā) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu procesa termiņš — Nosūtīšana pa telefaksu — Pieņemamība — Agrākās preču zīmes skaidra norāde — Regulas (EK) Nr. 2868/95 18. noteikuma 1. punkts)

text:
               23.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 140/21

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 15. maija spriedums — Black&Decker/ITSB Atlas Copco (trīsdimensiju elektriska instrumenta attēls melnā un dzeltenā krāsā)
   (apvienotās lietas T-239/05, T-240/05, T-245/05 līdz T-247/05, T-255/05, T-274/05 līdz T-280/05) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu procesa termiņš - Nosūtīšana pa telefaksu - Pieņemamība - Agrākās preču zīmes skaidra norāde - Regulas (EK) Nr. 2868/95 18. noteikuma 1. punkts)
   (2007/C 140/36)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Black & Decker Corporation, Towson, Maryland (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — H. Carr, QC, un P. Harris, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Atlas Copco AB, Stokholma (Zviedrija) (pārstāvji — R. Meade, barrister, un M. Gilbert, solicitor)
   Priekšmets
   Trīspadsmit prasības, kas celtas attiecīgi par IITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 19. aprīļa lēmumiem lietās R 727/2004-1, R 729/2004-1, R 723/2004-1, R 730/2004-1 un R 724/2004-1, 2005. gada 27. aprīļa lēmumu lietā R 722/2004-1 un 2005. gada 3. maija lēmumiem lietās R 788/2004-1, R 789/2004-1, R 790/2004-1, R 791/2004-1, R 792/2004-1, R 793/2004-1 un R 794/2004-1 saistībā ar iebildumu procesiem starp Atlas Copco AB un The Black & Decker Corporation.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 205, 20.08.2005.


title: Apvienotās lietas T-415/07 un T-416/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. novembra rīkojums — RedEnvelope /ITSB — Red Letter Days ( redENVELOPE )

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/69

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. novembra rīkojums — RedEnvelope/ITSB — Red Letter Days (“redENVELOPE”)
   (Apvienotās lietas T-415/07 un T-416/07 (1)

   2010/C 24/125

      Tiesvedības valoda — angļu

   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 8,12.01.2008.


title: Lieta T-86/17: Prasība, kas celta 2017. gada 10. februārī – Le Pen/Parlaments

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/61

         Prasība, kas celta 2017. gada 10. februārī – Le Pen/Parlaments
   (Lieta T-86/17)
   (2017/C 104/85)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marine Le Pen (Saint-Cloud, Francija) (pārstāvji – M. Ceccaldi un J.-P. Le Moigne, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2016. gada 5. decembrī datēto Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretāra lēmumu, kas ir pieņemts, piemērojot Eiropas Parlamenta Prezidija 2008. gada 19. maija un 9. jūlija Lēmumu 2009/C 159/01 “par Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumiem” ar grozījumiem, ar kuru ir konstatēts pret prasītāju pastāvošs prasījums EUR 298 497,87 apmērā par nepamatoti izmaksātajām summām saistībā ar deputātu parlamentāro palīdzību, ar kuru ir norādīts pamatojums tā piedziņai un atbildīgajam kredītrīkotājam sadarbībā ar iestādes grāmatvedi ir uzticēts veikt tā piedziņu, piemērojot Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu 68. pantu un Finanšu regulas (turpmāk tekstā – “FR”) 66., 78., 79. un 80. pantu;

               —

               atcelt 2016. gada 6. decembrī datēto paziņojumu par parādu Nr. 2016–1560, ar kuru prasītāja tika informēta, ka pret viņu ir konstatēts prasījums EUR 298 497,87 apmērā atbilstoši Ģenerālsekretāra 2016. gada 5. decembra lēmumam, un apturēt nepamatoti izmaksāto summu saistībā ar deputātu parlamentāro palīdzību atgūšanu un Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu 68. panta un FR 66., 78., 79. un 80. pantu piemērošanu;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam, atmaksājot atlīdzināmos tiesāšanās izdevumus, samaksāt M. Le Pen naudas summu EUR 50 000 apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza 12 pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka akta autoram nav atbilstošās kompetences. Prasītāja uzskata, ka Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretāra 2016. gada 5. decembra lēmums (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”) ir Eiropas Parlamenta Prezidija kompetencē un, ka lēmuma parakstītājs nav pierādījis nekādu deleģējumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajam lēmumam nav norādīts pamatojums, lai gan šī prasība ir noteikta Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauti būtiski procedūras noteikumu pārkāpumi, jo apstrīdētais lēmums attiecoties uz Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (turpmāk tekstā – “OLAF”) uzsāktās un 2016. gada 16. jūlijā pabeigtās izmeklēšanas ziņojumu, kas prasītājai neesot ticis paziņots. Prasītāja līdz ar to neesot tikusi uzklausīta un neesot varējusi efektīvi paust savus aizstāvības pamatus, jo Ģenerālsekretārs esot atteicies viņai nosūtīt dokumentus, uz kuriem ir balstīts apstrīdētais lēmums.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretārs nav personīgi veicis lietas materiālu izskatīšanu. Kā norāda prasītāja, pēdējais minētais esot vienīgi pārņēmis OLAF ziņojumu un vispār neesot personīgi veicis prasītājas situācijas izskatīšanu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav faktu, kas pamatotu apstrīdēto lēmumu, kā arī ar to saistīto paziņojumu par parādu (turpmāk tekstā – “apstrīdētie akti”), jo konstatētie fakti esot nepareizi.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir ticis pārnests pierādīšanas pienākums. Šajā ziņā prasītāja uzskata, ka nevis viņai ir jāsniedz pierādījumi par viņas parlamenta deputāta palīdzes darbu, bet gluži otrādi – kompetentajām iestādēm esot jāpierāda pretējais.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots samērīguma princips, jo summa, ko tiek likts maksāt prasītājai, nav pamatota ne attiecībā uz detaļām, ne aprēķina metodi, un ir balstīta uz pieņēmumu, ka parlamenta deputātes asistente vispār neesot prasītājas labā strādājusi.

               8.

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ir notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana, jo apstrīdētie akti esot tikuši pieņemti ar mērķi atņemt prasītājai, Eiropas Parlamenta deputātei, līdzekļus viņas mandāta īstenošanai.

               9.

               Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka ir noteikusi procedūras nepareiza izmantošana. Prasītāja uzskata, ka Ģenerālsekretārs, lai izvairītos no pienākuma nodot viņas rīcībā OLAF ziņojumu, pieprasījumu nosūtīt šo ziņojumu esot prettiesiski nodevis tālāk OLAF, kas tā paziņošanu neesot veicis.

               10.

               Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka ir piemērota diskriminējoša attieksme un ir konstatējams fumus persecutionis, jo šīs tiesvedības kontekstuālā situācija esot vērsta tikai un vienīgi pret prasītāju un viņas partiju.

               11.

               Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts deputāta neatkarības aizskārums un ir norādīts uz saistošu uzdevumu izpildes pienākuma neesamības sekām. Apstrīdēto aktu mērķis neapšaubāmi ir prasītājas Parlamenta deputāta mandāta īstenošanas ierobežošana, atņemot viņai finanšu līdzekļus, kas ir vajadzīgi viņas uzdevuma veikšanai. Parlamenta deputāte turklāt nedrīkstot saņemt norādījumus no Ģenerālsekretāra par to, kā viņai būtu jāīsteno savs mandāts, apvienojumā ar draudiem par finanšu sankcijām.

               12.

               Ar divpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka OLAF nav neatkarīgs, jo šī struktūra nesniedzot nekādas objektivitātes un godīguma garantijas un ir pakļauta Eiropas Komisijai.


title: Lieta T-277/09: Prasība, kas celta 2009. gada 16. jūlijā — Trasys /Komisija

text:
               10.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/5

         Prasība, kas celta 2009. gada 16. jūlijā — Trasys/Komisija
   (lieta T-277/09)
   2009/C 244/08
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      Trasys, Woluwe-Saint-Lambert (Beļģija) (pārstāvji — M. Martens un P. Hermant, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu, par kuru prasītājam paziņots ar 2009. gada 9. jūniju datētu vēstuli un ar kuru noraidīts prasītāja piedāvājums C un E daļai, kas iesniegts, atbildot uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu Nr. 10017, un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas izvēlētājiem līgumslēdzējiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājs šajā lietā vēlas panākt atbildētājas lēmumu atcelšanu, ar kuriem noraidīts tā piedāvājums C un E daļai, kas iesniegts, atbildot uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus atklātā konkursā attiecībā uz atbalstu Publikāciju birojam un tā CORDIS nodaļai publicēšanas un komunikācijas pakalpojumu nodrošināšanā (1), un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas izvēlētajam līgumslēdzējam.
   Savu prasījumu pamatojumam prasītājs ir izvirzījis četrus prasības pamatus.
   Pirmkārt, prasītājs apgalvo, ka atbildētāja, nepamatoti ierobežojot piekļuvi pamatinformācijai un līdz ar to liedzot prasītājam iespēju pilnībā izprast piedāvājumu izvērtēšanā izmantoto metodi un iemeslus, kādēļ tā iesniegtais piedāvājums tika noraidīts, ir pārkāpusi Finanšu regulas (2) 100. pantā un 89. panta 1. punktā paredzēto pārskatāmības principu.
   Otrkārt, prasītājs apgalvo, ka, izvērtējot tā piedāvājumu, tika izmantota tāda metodoloģija, kas ir pretrunā Finanšu regulas 89. panta 1. punktā paredzētajiem principiem, piemēram, vienlīdzīgas attieksmes un pārskatāmības principiem.
   Treškārt, prasītājs uzskata, ka publiskā iepirkuma dokumentācija nebija pietiekami skaidra un pēdējie paskaidrojumi no līgumslēdzējas iestādes tika saņemti pārāk novēloti un tā rezultātā prasītājs nevarēja saplānot savu piedāvājumu un ņemt vērā veidu, kādā tiks veikts novērtējums.
   Ceturtkārt, prasītājs apgalvo, ka līgumslēdzēja iestāde tā iesniegto piedāvājumu ir izvērtējusi nesaprātīgi un nesamērīgi, tādējādi pieļaujot kļūdas vērtējumā, kuru dēļ tās pieņemtais galīgais lēmums nav spēkā.

      (1)  OV 2008/S 242-321376

      (2)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.).


title: Lieta T-351/08: Prasība, kas celta 2008. gada 25. augustā — Matratzen Concord/ITSB — Barranco Schnitzler un Barranco Rodriguez ( MATRATZEN CONCORD )

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/45

         Prasība, kas celta 2008. gada 25. augustā — Matratzen Concord/ITSB — Barranco Schnitzler un Barranco Rodriguez (“MATRATZEN CONCORD”)
   (Lieta T-351/08)
   (2008/C 285/84)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Matratzen Concord GmbH, Ķelne (Vācija) (pārstāvis — J. Albrecht, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Citi procesa Apelāciju padomē dalībnieki: Pablo Barranco Schnitzler, Sant Just Desvern (Spānija) un Marion Barranco Rodrigues, Sant Just Desvern

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja (Apelāciju otrā padome) 2008. gada 30. maija lēmumu lietā R 1034/2007-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot apelācijas procesā radušos izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska precu zīme “MATRATZEN CONCORD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10., 20. un 24. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 355 369)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieki: Pablo Barranco Schnitzler un Marion Barranco Rodrigues

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts vārdiska preču zīme “MATRATZEN” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm neesot sajaukšanas iespējas, un šīs regulas 43. panta 2. punkta pārkāpums, jo neesot sniegts preču zīmes, saistība ar kuru izvirzīti iebildumi, patiesās izmantošanas pierādījums


title: Lieta T-229/12: Prasība, kas celta 2012. gada 25. maijā — Advance Magazine Publishers /ITSB — Eduardo López Cabré ( “VOGUE” )

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/27

         Prasība, kas celta 2012. gada 25. maijā — Advance Magazine Publishers/ITSB — Eduardo López Cabré (“VOGUE”)
   (Lieta T-229/12)
   2012/C 227/46
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — C. Aikens, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Eduardo López Cabré (Barselona, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 26. marta lēmumu lietā R 1170/2011-4;

               —

               pakārtoti, apmierināt iebildumus tikai tiktāl, ciktāl tie attiecas uz šādām precēm: lietussargi, saulessargi un lietussargu un saulessargu aksesuāri; un

               —

               piespriest iebildumu iesniedzējam atlīdzināt (reģistrācijas pieteikuma) iesniedzēja tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “VOGUE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 9., 14., 16., 18., 21., 24., 26., 28., 35., 38., 39., 40., 41., 42., 43., 44. un 45. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 4 023 041

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas un valsts vārdiska preču zīme “VOGUE” un valsts grafiska preču zīme “VOGUE moda ne lluvia” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta F-71/13: Prasība, kas celta 2013. gada 15. jūlijā — ZZ /EVA

text:
               21.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/32

         Prasība, kas celta 2013. gada 15. jūlijā — ZZ/EVA
   (Lieta F-71/13)
   2013/C 274/53
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — Mes
      S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Vides aģentūra (EVA)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums sākt administratīvo izmeklēšanu, lai konstatētu vai precizētu vardarbības faktus

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iestādes, kura pilnvarota slēgt līgumus, (turpmāk tekstā — “AHCC”) 2012. gada 20. septembra lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums sākt administratīvo izmeklēšanu, lai konstatētu vai precizētu vardarbības faktus;

               —

               piespriest EVA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-429/14: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 17. februāra spriedums (Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Air Baltic Corporation AS/Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gaisa transports — Monreālas konvencija — 19., 22. un 29. pants — Gaisa pārvadātāja atbildība starptautiska pasažieru gaisa pārvadājuma aizkavēšanās gadījumā — Pasažieru darba devēja noslēgts pārvadājuma līgums — Zaudējumi aizkavēšanās dēļ — Darba devējam radušies zaudējumi

text:
               25.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/9

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 17. februāra spriedums (Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Air Baltic Corporation AS/Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba

   (Lieta C-429/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Gaisa transports - Monreālas konvencija - 19., 22. un 29. pants - Gaisa pārvadātāja atbildība starptautiska pasažieru gaisa pārvadājuma aizkavēšanās gadījumā - Pasažieru darba devēja noslēgts pārvadājuma līgums - Zaudējumi aizkavēšanās dēļ - Darba devējam radušies zaudējumi)
   (2016/C 145/09)
   Tiesvedības valoda – lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Air Baltic Corporation AS

      Atbildētāja: Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba

      Rezolutīvā daļa:

   Konvencija par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju, kas noslēgta Monreālā 1999. gada 28. maijā un Eiropas Kopienas vārdā apstiprināta ar Padomes 2001. gada 5. aprīļa Lēmumu 2001/539/EK, konkrēti, tās 19., 22. un 29. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka gaisa pārvadātājs, kas ir noslēdzis starptautisku pasažieru gaisa pārvadājuma līgumu ar pasažieru statusā pārvadāto personu darba devēju kā pamatlietā, ir atbildīgs pret šo darba devēju par zaudējumiem, kuri radušies lidojumu aizkavēšanās dēļ, kurus ir izmantojuši šī darba devēja darbinieki atbilstoši šim līgumam, un šie zaudējumi izpaužas kā šim darba devējam radušās papildu izmaksas.

      (1)  OV C 421, 24.11.2014.


title: Lieta F-50/11: Prasība, kas celta 2011. gada 19. aprīlī — ZZ /Parlaments

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/36

         Prasība, kas celta 2011. gada 19. aprīlī — ZZ/Parlaments
   (Lieta F-50/11)
   2011/C 186/69
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — P. Nelissen Grade un G. Leblanc, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Strīda priekšmets un apraksts

   Iecēlējinstitūcijas lēmuma, ar kuru prasītājam ir piešķirts tikai viens nopelnu punkts 2009. gada novērtējumā, atcelšana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2011. gada 20. janvāra lēmumu, ar kuru tiek noraidīta prasītāja sūdzība;

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2010. gada 11. maija lēmumu, kas tika paziņots prasītājam 2010. gada 27. maijā, tam piešķirt tikai vienu nopelnu punktu 2009. gada novērtējumā;

               —

               norādīt iecēlējinstitūcijai sekas, kādas ir apstrīdētajiem lēmumiem;

               —

               piešķirt prasītājam EUR 2 000 kā ciestā morālā kaitējuma atlīdzību;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-37/08: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 3. septembra spriedums (VAT and Duties Tribunal, London (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — RCI Europe/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs (Sestā PVN direktīva — Nodokļu piesaiste — Ar nekustamo īpašumu saistītu pakalpojumu sniegšana — Brīvdienu nekustamā īpašuma lietojuma tiesību apmaiņas veicināšanas pakalpojumi)

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/15

         Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 3. septembra spriedums (VAT and Duties Tribunal, London (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — RCI Europe/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (lieta C-37/08) (1)

   (Sestā PVN direktīva - Nodokļu piesaiste - Ar nekustamo īpašumu saistītu pakalpojumu sniegšana - Brīvdienu nekustamā īpašuma lietojuma tiesību apmaiņas veicināšanas pakalpojumi)
   2009/C 267/25
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

   VAT and Duties Tribunal, London

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja:
      RCI Europe

      Atbildētāja:
      Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — VAT and Duties Tribunal, London — 9. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 26. panta Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā Direktīvā Nr. 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), interpretācija — Nodokļu piesaistes vietas noteikšana — Pakalpojumu sniegšana, lai atvieglotu tiesību izmantot atpūtniekiem, nodokļa maksātāja šim mērķim izveidotas apvienības biedriem, paredzētu nekustamo īpašumu apmaiņu pret citu īpašnieku tiesībām

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 9. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu pakalpojumu sniegšanas vieta, ko sniedz apvienība, kuras darbība ietver tās biedru brīvdienu mājokļu daļlaika lietojuma tiesību apmaiņas organizēšanu, par ko šī apvienība saņem no biedriem iestāšanās maksu, ikgadēju biedra naudu, kā arī apmaiņas maksu, ir vieta, kur atrodas nekutamais īpašums, attiecībā uz kuru konkrētajam biedram pieder daļlaika lietojuma tiesības.

      (1)  OV C 92, 12.04.2008.


title: Lieta C-471/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

   (Lieta C-471/06)
   (2007/C 20/06)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Iesniedzējtiesa
   Efeteio Athinon
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON

      Atbildētāja: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

               2)

               Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

         It īpaši:

               2.1

               Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

               2.2

               Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
               Precīzāk:

                           a)

                           vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

                           b)

                           vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

               2.3

               Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?


title: Lieta C-165/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  2006. gada 27. marta Commissione tributaria provinciale di Roma  rīkojumu —  Leasys SpA  pret  Agenzia Entrate Ufficio Roma 7

text:
               1.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 154/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar 2006. gada 27. martaCommissione tributaria provinciale di Roma rīkojumu — Leasys SpA pret Agenzia Entrate Ufficio Roma 7

   (Lieta C-165/06)
   (2006/C 154/14)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Commissione tributaria provinciale di Roma
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Leasys SpA

      Atbildētājs: Agenzia Entrate Ufficio Roma 7

   Prejudiciālais jautājums
   Vai Direktīvas 77/388/EEK (1) (kā to groza ar Direktīvu 91/680/EEK (2)) 33. pants jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas aizliedz piemērot IRAP (ražošanas nodoklis) uz kopējo gala produkcijas vērtību, kas rodas, veicot patstāvīgu darbību, kas vērsta uz preču ražošanu vai preču apriti, vai arī pakalpojumu tirdzniecību?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.

      (2)  OV L 376, 1. ;pp.


title: Paziņojuma Oficiālajā Vēstnesī lietā T-159/09 labojums ( OV C 153, 4.7.2009., 44. lpp. )

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/52

         Paziņojuma Oficiālajā Vēstnesī lietā T-159/09 labojums
   (
         “Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” C 153, 2009. gada 4. jūlijā, 44. lpp.
      )
   2009/C 205/95
   Paziņojumu OV lietā T-159/09, Biofrescos/Komisija, lasīt šādi:

         “Prasība, kas celta 2009. gada 21. aprīlī — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda/Eiropas Kopienu Komisija
         (lieta T-159/09)
         2009/C 193/67
         Tiesvedības valoda — portugāļu

            Lietas dalībnieki

            Prasītāja: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda, Linda-a-Velha (Portugāle) (pārstāvis — A. Magalhães e Menezes, advokāts)

            Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

            Prasītājas prasījumi:

                     —

                     atcelt Komisijas 2009. gada 16. janvāra Lēmumu C (2009) 72 galīgā redakcija, ar kuru noraidīts prasītājas lūgums par atbrīvošanu no ievedmuitas nodokļa EUR 41 271,09 apmērā un uzdota tā vēlāka piedziņa.

            Pamati un galvenie argumenti

         Laikā no 2003. gada septembra līdz 2005. gada februārim prasītāja no Indonēzijas ieveda vairākas partijas saldētu garneļu, attiecībā uz kurām tā lūdza atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļa saskaņā ar Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1) 220. panta 2. punkta b) apakšpunktu, 236. pantu un 239. panta 1. punktu.
         Prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi vismaz iepriekš minētās normas tiktāl, ciktāl, pirmkārt, tā neizteica savu viedokli par visiem prasītājas lūgumā par atbrīvošanu no ievedmuitas nodokļa minētajiem argumentiem; otrkārt, tā sniedza nepietiekamu, maldinošu un nesaprotamu pamatojumu; treškārt, tā nepareizi interpretēja Indonēzijas iestāžu pašu pieļauto kļūdu; un, visbeidzot, ceturtkārt, tā kā pierādītus pasniedza faktus, kas patiesībā nav pierādīti un attiecībā uz kuriem pierādīšanas pienākums bija dažādām iestādēm, kas secīgi iesaistījās procedūrā, nevis prasītājai.

      (1)  OV L 97, 38. lpp.”


title: Lieta C-14/12 P: Tiesas (septītā palāta) 2013. gada 30. maija rīkojums — Sheilesh Shah , Akhil Shah / Three - N - Products Private Ltd , Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Kopienas vārdiskas preču zīmes “AYUURI NATURAL” reģistrācijas pieteikums — Agrāku Kopienas un valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmju “AYUR” īpašnieka iebildumi — Acīmredzami nepieņemama un acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/43

         Tiesas (septītā palāta) 2013. gada 30. maija rīkojums — Sheilesh Shah, Akhil Shah/Three-N-Products Private Ltd, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-14/12 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Kopienas vārdiskas preču zīmes “AYUURI NATURAL” reģistrācijas pieteikums - Agrāku Kopienas un valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmju “AYUR” īpašnieka iebildumi - Acīmredzami nepieņemama un acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2013/C 225/73
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Sheilesh Shah, Akhil Shah (pārstāvis — M. Chapple, Barrister)

      Pārējie lietas dalībnieki: Three-N-Products Private Ltd (pārstāve — C. Jäger, Rechtsanwältin), Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — D. Botis un D. Walicka)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2011. gada 10. novembra spriedumu lietā T-313/10 THREE-N-PRODUCTS PRIVATE/ITSB — SHAH (“AYUURI NATURAL”), ar kuru Vispārējā tiesa atcēla Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 1. jūnija lēmumu R 1005/2009-4, ar kuru atcelts Iebildumu nodaļas lēmums atteikt vārdiskas preču zīmes “AYUURI NATURAL” reģistrāciju attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 5. klasē, saistībā ar iebildumiem, kurus cēlis Kopienas grafisku un vārdisku preču zīmju, kas ietver vārdisku elementu “AYUR”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 5. klasē, īpašnieks — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija un piemērošana — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Sheilesh Shah un Akhil Shah atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 73, 10.3.2012.


title: Lieta C-322/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 9. jūnija spriedumu lietā T-152/06 NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB/ Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 12. augustā iesniegusi NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/12

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 9. jūnija spriedumu lietā T-152/06 NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB/Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 12. augustā iesniegusi NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB

   (Lieta C-322/09 P)
   2009/C 233/21
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB: (pārstāvji — M. Merola un L. Armati, avvocati)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu:

               —

               pilnībā atcelt apstrīdēto spriedumu;

               —

               atzīt Destination Stockholm prasību lietā T-152/06 par pieņemamu un pamatotu un līdz ar to apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasījumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pakārtoti:

               —

               pilnībā atcelt apstrīdēto spriedumu un atzīt Destination Stockholm prasību lietā T-152/06 par pieņemamu;

               —

               nodot lietu Pirmās instances tiesai lietas izskatīšanai pēc būtības;

               —

               atlikt lēmumu par tiesāšanās izdevumiem pirmajā instancē un apelācijas instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka apstrīdētajā spriedumā Pirmās instances tiesa:

               —

               esot kļūdaini piemērojusi EKL 230. pantu, acīmredzami sagrozot apstrīdēto vēstuļu saturu, to autoru nodomu un PIT iesniegto pierādījumu;

               —

               esot kļūdaini kvalificējusi par iepriekšēju Komisijas nostāju par apstrīdēto pasākumu saderību un šajā pašā jautājumā izmantojusi pretrunīgu pamatojumu;

               —

               esot nepiemēroti atsaukusies uz EKL 88. panta 1. punktu, uzskatot, ka Komisija esot noraidījusi lūgumu ieteikt piemērotus pasākumus;

               —

               esot kļūdaini piemērojusi Regulas Nr. 659/1999 (1) 4., 10., 13. pantu un 20. panta 2. punktu, nospriežot, ka Komisijas sniegtā apstrīdēto pasākumu kvalifikācija par pastāvošu atbalstu sūdzības noraidīšanu pasargā no apstrīdēšanas.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta C-666/13: Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 20. novembra spriedums ( Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Rohm Semiconductor GmbH/Hauptzollamt Krefeld Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Muitas savienība — Tarifu klasifikācija — Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Pozīcijas 8541 un 8543 — Datu pārraidīšanai un uztveršanai nelielā attālumā izmantojami moduļi — Apakšpozīcijas 8543 89 95 un 8543 90 80 — Elektrisko mašīnu un iekārtu daļu jēdziens

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/7

         Tiesas (astotā palāta) 2014. gada 20. novembra spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Rohm Semiconductor GmbH/Hauptzollamt Krefeld

   (Lieta C-666/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Tarifu klasifikācija - Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Pozīcijas 8541 un 8543 - Datu pārraidīšanai un uztveršanai nelielā attālumā izmantojami moduļi - Apakšpozīcijas 8543 89 95 un 8543 90 80 - Elektrisko mašīnu un iekārtu daļu jēdziens)
   (2015/C 026/09)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Rohm Semiconductor GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Krefeld

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Kombinētā nomenklatūra, kas ir ietverta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2002. gada 1. augusta Regulu (EK) Nr. 1832/2002, I pielikumā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādi moduļi, no kuriem ikkatrs sastāv no gaismas diodes, fotodiodes un vairāku citu pusvadītāju ierīču saslēguma un kuri var tikt lietoti kā infrasarkanie pārraidīšanas/uztveršanas moduļi, ja tie izmanto iekārtu, kurās tie ir iebūvēti, elektropadevi, pieder pie šīs nomenklatūras pozīcijas 8543;

               2)

               Kombinētā nomenklatūra, kas ir ietverta Regulas Nr. 2658/87, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1832/2002, I pielikumā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādi moduļi kā tie, uz kuriem attiecas pamatlieta, kas ir iebūvēti iekārtās, kuru mehāniskajai vai elektriskajai darbībai tie nav vajadzīgi, nav daļas šīs nomenklatūras apakšpozīcijas 8543 90 80 izpratnē, bet pieder pie minētās nomenklatūras apakšpozīcijas 8543 89 95, kas attiecas uz citām speciālām elektriskajām mašīnām un iekārtām, kuras nav minētas citur šīs pašas nomenklatūras 85. nodaļā.

      (1)  OV C 85, 22.3.2014.


title: Lieta T-636/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Infratel Italia u.c./Komisija

text:
               18.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/49

         Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Infratel Italia u.c./Komisija
   (Lieta T-636/15)
   (2016/C 016/59)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA) (Roma, Itālija), Ericsson telecomunicazioni SpA (Roma, Itālija), Italdata SpA (Avellino, Itālija), Linea Com Srl (Cremona, Itālija) (pārstāvji – G. M. Roberti, I. Perego, M. S. Serpone un M. Serpone, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               pilnībā vai daļēji atcelt lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību tiek lūgts atcelt lēmumu, kas ietverts Eiropas Komisijas 2015. gada 28. augusta vēstulē (ar atsauces numuru Ares (2015) 3551496), Termination of grant agreement 621078 project VIRGO.
   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots tiesību uz aizstāvību, labas pārvaldības principa, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. un 48. pantu, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 1. lpp.) 135. panta un Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētās regulas (ES) Nr. 1268/2012 par Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 1. lpp.) 208. panta pārkāpums, kā arī pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums.

                           —

                           Komisija nav uzklausījusi prasītājus pirms lēmuma, ar kuru tā izbeidza dotāciju nolīgumu un uzdeva atgūt kā priekšfinansējumu saņemtās summas, pieņemšanas. Komisija esot pārkāpusi prasītāju tiesības uz aizstāvību, Regulas Nr. 966/2012 135. pantu, Regulas Nr. 1268/2012 208. pantu un Hartas 41. un 48. pantu. Komisija arī ir pamatojusi lēmumu vienīgi ar ārējo ekspertu sniegto vērtējumu, šajā lēmumā atsaucoties uz šo vērtējumu, bet nenorādot autonomu pamatojumu. Tādējādi Komisija ir pārkāpusi labas pārvaldības principu un pienākumu norādīt atbilstošu pamatojumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvotas kļūdas vērtējumā, pienākuma norādīt pamatojumu un nediskriminācijas principa, kā arī Regulas Nr. 966/2012 135. panta un Regulas Nr. 1268/2012 208. panta pārkāpums.

                           —

                           Komisijas un tās ārējo ekspertu vērtējumi, uz kuriem balstās lēmums, ir kļūdaini faktu un tiesību vērtējumi un tie nav pamatoti ar saskanīgu un atbilstošu pamatojumu. Komisija arī ir pārkāpusi Regulas Nr. 966/2012 135. panta 3. un 4. punktu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvotas kļūdas vērtējumā un samērīguma principa, labas pārvaldības principa un pienākuma norādīt pamatojumu, Regulas Nr. 966/2012 135. panta un Regulas Nr. 1268/2012 208. panta, kā arī Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement pārkāpums.

                           —

                           Komisija neesot pareizi novērtējusi katra deliverables dažādo nozīmīgumu visā projektā, tādējādi pārkāpjot tās labas pārvaldības pienākumu, kā arī noteikumus, kuri paredzēti Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement. Komisija šajā ziņā pat neesot norādījusi konkrētu un atbilstošu pamatojumu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 966/2012 135. panta un Regulas Nr. 1268/2012 208. panta, kā arī samērīguma principa un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums.

                           —

                           Komisija ir izdevusi iekasēšanas rīkojumu attiecībā uz visu priekšfinansējuma summu un nav pienācīgi ņēmusi vērā projekta nozīmīgumu Savienības politikām un to, ka konsorcija paveiktais varēja tikt atkārtoti izmantots. Tādējādi Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 966/2012 135. pantu un Regulas Nr. 1268/2012 208. pantu, kā arī samērīguma principu.


title: Lieta C-422/08: Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 18. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2004/35/EK — Atbildība vides jomā — Videi nodarītā kaitējuma novēršana un atlīdzināšana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/22

         Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 18. jūnija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika
   (lieta C-422/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2004/35/EK - Atbildība vides jomā - Videi nodarītā kaitējuma novēršana un atlīdzināšana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   2009/C 180/37
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Wölker un B. Schöfer)

      Atbildētāja: Austrijas Republika (pārstāvis — E. Riedl)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana noteiktajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/35/EK par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu (OV L 143, 56. lpp.) prasības.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot noteiktajā termiņā normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvu 2004/35/EK par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu, Austrijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               2)

               Austrijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 22.11.2008.


title: Lieta C-384/08: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 11. marta spriedums ( Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Attanasio Group Srl/Comune di Carbognano (EKL 43. un 48. pants — Reģionālais tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēti obligāti minimālie attālumi starp autoceļu malās esošām degvielas uzpildes stacijām — Tiesas kompetence un lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pieņemamība — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Ierobežojums)

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/11

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 11. marta spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Attanasio Group Srl/Comune di Carbognano

   (Lieta C-384/08) (1)

   (EKL 43. un 48. pants - Reģionālais tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēti obligāti minimālie attālumi starp autoceļu malās esošām degvielas uzpildes stacijām - Tiesas kompetence un lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pieņemamība - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Ierobežojums)
   2010/C 113/14
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Attanasio Group Srl

      Atbildētāja: Comune di Carbognano

      Piedaloties:
      Felgas Petroli Srl

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Valsts tiesiskā regulējuma, kurā ir paredzēti obligāti minimālie attālumi starp autoceļu malās esošām degvielas uzpildes stacijām saderīgums ar EKL 43., 48., 49. un [56]. pantu un saimnieciskās konkurences un tiesiskās diskriminācijas aizlieguma Kopienu principiem

      Rezolutīvā daļa:

   EKL 43. pants, to lasot saistībā ar EKL 48. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds valsts tiesību sistēmas tiesiskais regulējums kā pamata prāvā aplūkotais, kurā paredzēti obligātie minimālie attālumi starp autoceļu malās esošām degvielas uzpildes stacijām, ir EK līgumā paredzētās brīvības veikt uzņēmējdarbību ierobežojums. Tādos apstākļos kā pamata prāvā esošie nešķiet, ka šis ierobežojums varētu tikt pamatots ar ceļu satiksmes drošības, veselības un vides aizsardzības, kā arī lietotāju apkalpošanas racionalizācijas mērķiem, un tas jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 301, 22.11.2008.


title: Lieta T-65/17: Prasība, kas celta 2017. gada 1. februārī – Westbrae Natural/EUIPO – Kaufland Warenhandel (“COCONUT DREAM”)

text:
               20.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/32

         Prasība, kas celta 2017. gada 1. februārī – Westbrae Natural/EUIPO – Kaufland Warenhandel (“COCONUT DREAM”)
   (Lieta T-65/17)
   (2017/C 086/42)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Westbrae Natural, Inc. (Delavera, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – D. McFarland, Barrister)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Kaufland Warenhandel GmbH & Co. KG (Nekarsulma, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “COCONUT DREAM” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 599 501

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 2. novembra lēmums lietā R 182/2016-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atlīdzināt tiesāšanās izdevumus par labu prasītājai.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Tiesas spriedums (sestā palāta) 2005. gada 3. martā lietā C-499/03 P Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH un Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Kopējais muitas tarifs — Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa — Atteikšanās no nodokļu piedziņas — Nosacījumi — Regulas (EEK) Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts — Muitas iestāžu kļūda — Atklājama kļūda — Kombinētā nomenklatūra — Norādes — Piemērojamība)

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/8

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2005. gada 3. martā
   lietā C-499/03 P Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH un Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Apelācija - Kopējais muitas tarifs - Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa - Atteikšanās no nodokļu piedziņas - Nosacījumi - Regulas (EEK) Nr. 2913/92 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts - Muitas iestāžu kļūda - Atklājama kļūda - Kombinētā nomenklatūra - Norādes - Piemērojamība)
   (2005/C 106/14)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-499/03 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2003. gada 25. novembrī iesniedza Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH, Frankfurte pie Mainas (Vācija), Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH, Langena (Vācija), (advokāti — K. Landrijs [K. Landry] un L. Haringss [L. Harings]), otram lietas dalībniekam tiesvedībā esot Eiropas Kopienu Komisijai (pārstāvji — H. Lūiss [X. Lewis] un J. Šīferers [J. Schieferer]), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], tiesneši Ž. P. Puisošē [J.-P. Puissochet] un J. Malenovskis [J. Malenovsky] (referents), ģenerāladvokāts L. A. Hēlhuds [L. A. Geelhoed], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 3. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2003. gada 17. septembra spriedumu apvienotajās lietās Biegi Nahrungsmittel un Commonfood/Komisija (T-309/01 un T-239/02);

               2)

               atcelt Komisijas 2001. gada 14. augusta Lēmumu C (2001) 2533 (REC 4/00), ciktāl ar to izdod rīkojumu izdarīt vēlāku ievedmuitas nodokļa, kas jāmaksā Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH, iegrāmatojumu par summu 218 605,64 DEM;

               3)

               atcelt Komisijas 2002. gada 5. marta Lēmumu C (2002) 857 (REC 4/01), ciktāl ar to izdod rīkojumu izdarīt vēlāku ievedmuitas nodokļa, kas jāmaksā Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH, iegrāmatojumu par summu 222 116,06 DEM;

               4)

               Eiropas Kopienu Komisijai ir jāatlīdzina tiesāšanās izdevumi.

      (1)  OV C 21, 24.01.2004.


title: Lieta T-610/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. septembrī – ICL-IP Terneuzen un ICL Europe Coöperatief/Komisija

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/30

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. septembrī – ICL-IP Terneuzen un ICL Europe Coöperatief/Komisija
   (Lieta T-610/17)
   (2017/C 357/39)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: ICL-IP Terneuzen, BV (Terneuzen, Nīderlande) un ICL Europe Coöperatief UA (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji – R. Cana un E. Mullier, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 13. jūnija Regulu (ES) 2017/999, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), XIV pielikumu (OV 2017, L 150, 7. lpp.), ciktāl ar to REACH regulas XIV pielikumā ir iekļauts n-propilbromīds;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, un

               —

               veikt citus vai turpmākus pasākumus, kas būtu nepieciešami taisnīguma nodrošināšanai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, neņemdama vērā visus nozīmīgos faktus, un nav ievērojusi labas pārvaldības principu.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka Eiropas Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, rūpīgi un objektīvi neapsvērdama nozīmīgo informāciju, ko prasītājas bija sniegušas Eiropas Komisijai un kas parādot, ka viela neatbilst prioritātes noteikšanas un iekļaušanas REACH regulas XIV pielikumā kritērijiem. Kā norāda prasītājas, ja Eiropas Komisija būtu šo informāciju ņēmusi vērā, vielas saņemtais novērtējums būtu bijis zemāks vai vienāds ar to citu vielu novērtējumu, kurām tajā pašā prioritātes noteikšanas kārtā netika piešķirta prioritāte, un viela ar apstrīdēto regulu nebūtu tikusi iekļauta REACH regulas XIV pielikumā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto regulu ir pārkāpts REACH regulas 55. pants, un tā ir pretrunā REACH regulas konkurences mērķim, kā arī aizskar tiesības tirgoties.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētā regula ir pretrunā REACH regulas konkurences mērķiem un konkrēti tās VII sadaļai par licencēšanu, tādējādi ietekmējot prasītājas konkurētspēju, kā arī aizskar prasītājas tiesības tirgoties, jo vielai ir tikusi piešķirta prioritāte, neņemot vērā informāciju, kas esot parādījusi, ka viela neatbilst prioritātes noteikšanas un iekļaušanas XIV pielikumā kritērijiem.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija ir pārkāpusi prasītāju tiesības uz aizstāvību un nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka Eiropas Komisija ir pārkāpusi to tiesības uz aizstāvību un nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, neizklāstot iemeslus, kāpēc viela ir “grupēta” kopā ar trihloroetilēnu, lai gan Eiropas Ķīmikāliju aģentūra (Norādījumos par pieeju prioritātes noteikšanā) ir skaidri atzinusi, ka, ja tiek ņemti vērā tādi pie 58. panta 3. punktā ietvertajiem formālajiem kritērijiem nepiederoši faktori kā “grupēšana”, prioritātes noteikšanas iemesliem ir jābūt skaidri norādītiem un saskanīgiem ar licencēšanas procesa ieteikšanas posma lomu un mērķi.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdētās regulas pieņemšanu ir pārkāpta prasītāju tiesiskā paļāvība.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka ar apstrīdētās regulas pieņemšanu ir pārkāpta to tiesiskā paļāvība, jo tā neatbilst norādījumiem par prioritātes noteikšanu. Konkrēti, prasītājas apgalvo, ka veicot prioritātes noteikšanu un iekļaujot n-propilbromīdu XIV pielikumā, ir tikusi pārkāpta to tiesiskā paļāvība uz to, ka tilpuma kritērijs un grupēšanas apsvērumi tiks piemēroti tā, kā tie ir paredzēti Norādījumos par pieeju prioritātes noteikšanā un Norādījumos par vispārējo pieeju.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā regulā nav ievērots samērīguma princips.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka Eiropas Komisijai bija jāuzskata, ka n-propilbromīda iekļaušana XIV pielikumā ar apstrīdēto regulu būtu jāatliek un ka tas būtu bijis mazāk apgrūtinoši, jo prasītājām nebūtu jāizjūt iekļaušanas XIV pielikumā sekas jau tagad, bet tikai tad, kad n-propilbromīds tiktu pamatoti iekļauts XIV pielikumā, ņemot vērā tiešām augstu salīdzinošo prioritāti.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā regulā nav ievērots vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas princips.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētajā regulā nav ievērots vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas princips, jo, iekļaujot vielu REACH regulas XIV pielikumā, tai ir tikusi piemērota atšķirīga attieksme nekā citām vielām, tostarp antimona svina dzeltenajam (antimony lead yellow). Kā norāda prasītājas, abas vielas bija līdzīgā situācijā – par abām tika uzskatīts, ka tās piedalās tajā pašā prioritātes noteikšanas kārtā, tās abas saņēma kopējo prioritātes novērtējuma punktu skaitu 17 (vai tām [tāds] bija jāsaņem), un abos gadījumos to prioritātes novērtējumā tika ņemti vērā grupēšanas apsvērumi. Tomēr, kā norāda prasītājas, ECHA un Eiropas Komisija tām piemēroja atšķirīgu attieksmi, jo viela tika ieteikta un vēlāk iekļauta XIV pielikumā, toties antimona svina dzeltenais iekļaušanai ieteikts netika un tādējādi netika iekļauts XIV pielikumā.


title: lieta C-120/09: Prasība, kas celta 2009. gada 1. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/28

         Prasība, kas celta 2009. gada 1. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (lieta C-120/09)
   2009/C 141/50
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. van Beek un J.-B. Laignelot)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nenodrošinot Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem (1) 2. panta f), j) un k) punkta, kā arī III pielikuma 4. punkta C. daļas transponēšanu Valonijas tiesībās, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Eiropas Kopienu Komisija ir izvirzījusi divus prasības pamatus savas prasības atbalstam.
   Pirmkārt, tā pārmet atbildētājai, ka tā nav transponējusi Valonijas tiesībās Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem attiecīgi 2. panta f), j) un k) punktos paredzētos jēdzienus “pazemes krātuve”, “poligona gāze” un “eluāts”. Komisija uzsver šo jēdzienu nozīmīgumu, jo šie jēdzieni kā vieni no galvenajiem jēdzieniem šīs direktīvas piemērošanas ietvaros, ir pārņemti arī citos noteikumos, kas pieņemti, pamatojoties uz šo direktīvu un tās piemērošanas ietvaros.
   Otrkārt, prasītāja norāda, ka Valonijas tiesībās nav paredzēta neviena tiesību norma attiecībā uz kontrollīmeņiem, sākot no kuriem var uzskatīt, ka atkritumu poligonam ir ievērojama kaitīga iedarbība uz gruntsūdeņu kvalitāti. Direktīvas III pielikuma 4. punkta C. daļai, kurā ir paredzēta šādu noteikumu pieņemšana, esot būtiska loma efektīvas gruntsūdeņu kvalitātes kontroles nodrošināšanā, un līdz ar to — vides aizsardzības nodrošināšanā, kas ir galvenais šīs direktīvas mērķis.

      (1)  OV L 182, 1. lpp.


title: Lieta T-445/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Associazione italiana del risparmio gestito un Fineco Asset Management/Komisija (Valsts atbalsts — Atbalsta shēmas ieviešana, ko Itālija ir piešķīrusi noteiktiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kuru specializācija ir maza un vidēja kapitāla uzņēmējsabiedrību akcijas — Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Prasība atcelt tiesību aktu — Tieša un individuāla ietekme — Pieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Pasākuma selektīvais raksturs — Atgūšanas pienākums)

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/24

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. marta spriedums – Associazione italiana del risparmio gestito un Fineco Asset Management/Komisija
   (Lieta T-445/05) (1)

   (Valsts atbalsts - Atbalsta shēmas ieviešana, ko Itālija ir piešķīrusi noteiktiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kuru specializācija ir maza un vidēja kapitāla uzņēmējsabiedrību akcijas - Lēmums, ar ko atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Prasība atcelt tiesību aktu - Tieša un individuāla ietekme - Pieņemamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Pasākuma selektīvais raksturs - Atgūšanas pienākums)
   2009/C 90/38
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Associazione italiana del risparmio gestito, Roma (Itālija), un Fineco Asset Management SpA, Roma (pārstāvji – G. Eskalārs [G. Escalar], Dž. Čipolla [G. Cipolla] un V. Džordano [V. Giordano], advokāti)

      Atbildētāja Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – V. di Buči [V. Di Bucci] un E. Rigīni [E. Righini])

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 6. septembra Lēmumu 2006/638/EK par valsts atbalsta shēmu, ko Itālija ir piešķīrusi noteiktiem pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kuru specializācija ir regulētos tirgos reģistrētu maza un vidēja kapitāla uzņēmējsabiedrību akcijas (OV 2006, L 268, 1. lpp.).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājas sedz tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 48, 25.02.2006.


title: Lieta F-93/10: Civildienesta tiesas 2011. gada 25. maija rīkojums — AL /Parlaments

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/43

         Civildienesta tiesas 2011. gada 25. maija rīkojums — AL/Parlaments
   (Lieta F-93/10) (1)

   2011/C 232/79
   Tiesvedības valoda — franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra pēc izlīguma.

      (1)  OV C 328, 04.12.2010, 61. lpp.


title: Lieta T-461/08: Prasība, kas celta 2008. gada 6. oktobrī — Evropaïki Dynamiki /EIB

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/30

         Prasība, kas celta 2008. gada 6. oktobrī — Evropaïki Dynamiki/EIB
   (Lieta T-461/08)
   (2009/C 19/57)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un P. Katsimani, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Investīciju bankas lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītājas piedāvājums un līguma slēgšanas tiesības tika piešķirtas konkursā uzvarējušajam pretendentam;

               —

               piespriest Eiropas Investīciju bankai atlīdzināt zaudējumus EUR 1 940 000 apmērā, kas radās prasītājai saistībā ar uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūru;

               —

               piespriest Eiropas Investīciju bankai atlīdzināt visus prasītājai radušos tiesāšanās izdevumus, pat, ja šī prasība tiks noraidīta.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar savu prasību, kas tika celta saskaņā ar EKL 230. un EKL 235. pantu, prasītāja prasa, pirmkārt, atcelt Eiropas Investīciju bankas 2008. gada 26. jūlija lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītājas piedāvājums, kas tika iesniegts, atbildot uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu “EIB — palīdzība Bankas operāciju nodaļas kreditēšanas sistēmas (SERAPIS) uzturēšanā, atbalstīšanā un izstrādē Eiropas Investīciju bankā” (OV 2007/S 176-215155), un, otrkārt, atlīdzināt nodarītos zaudējumus.
   Prasītāja apgalvo, ka tai netika paziņots konkursa procedūras iznākums un ka tā tikai nejauši uzzināja par paziņojuma par līguma piešķiršanu publikāciju 2008. gada 26. jūlija Oficiālajā Vēstnesī (1). Prasītāja apgalvo, ka atbildētāja pieņēma apstrīdēto lēmumu, pārkāpjot pārskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes principus, kā arī EIB Iepirkumu rokasgrāmatas attiecīgos noteikumus un Kopienu tiesības attiecībā uz publiskā iepirkuma līgumiem. Turklāt prasītāja uzskata, ka, nepaziņojot tai lēmumu par līguma piešķiršanu, nesniedzot pietiekamu pamatojumu lēmumam piešķirt līgumu citam pretendentam, nosakot kritērijus, kas rada nevienlīdzīgu attieksmi, sajaucot izvēles un piešķiršanas kritērijus un izmantojot diskriminējošu novērtēšanas formulu ar proporciju 75 %/25 %, atbildētāja nav izpildījusi pienākumu nodrošināt neizkropļotu konkurenci, vairākkārtīgi neievērojot pārskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes pienākumus.
   Turklāt prasītāja prasa Tiesai, ja tā uzskata, ka atbildētāja ir pārkāpusi Kopienu tiesības attiecībā uz publiskā iepirkuma līgumiem un/vai pārskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes principus, piespriest EIB atlīdzināt zaudējumus 50 % apmērā no EUR 3 880 000 (EUR 1 940 000 EUR), kas atbilst plānotajai bruto peļņai, kādu prasītāja būtu guvusi no minētās iepirkuma procedūras, ja tai būtu piešķirtas līguma slēgšanas tiesības.
   Visbeidzot prasītāja prasa Tiesai piespriest atbildētājai saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 87. panta 3. punkta b) apakšpunktu atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, pat, ja prasība tiks noraidīta, jo, viņasprāt, tieši tas, ka atbildētāja nepilnīgi novērtēja tās piedāvājumu, kā arī tas, ka atbildētāja nenorādīja pamatojumu un laikus neinformēja prasītāju par iemesliem, kuru dēļ tika izvēlēts konkursā uzvarējušais pretendents, lika prasītājai uzsākt šo tiesvedību.

      (1)  OV 2008/S 144-192307.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 6. jūlijā lietā T-117/02 Grupo El Prado Cervera, SL pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Vārdiskas preču zīmes “CHUFAFIT” pieteikums — Agrākās vārdiskās un figurālās preču zīmes “CHUFI” — Maldināšanas iespēja — Asociāciju iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/18

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 6. jūlijā
   lietā T-117/02 Grupo El Prado Cervera, SL pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Vārdiskas preču zīmes “CHUFAFIT” pieteikums - Agrākās vārdiskās un figurālās preču zīmes “CHUFI” - Maldināšanas iespēja - Asociāciju iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2004/C 239/36)
   Tiesvedības valoda: vācu
   Lietā T-117/02 Grupo El Prado Cervera, SL, Valence (Spānija), ko pārstāv advokāte P. Koch Moreno, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko pārstāv J. F. Crespo Carrillo un G. Schneider, pārstāvji, otrai pusei procesā ITSB Apelāciju padomē un personai, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā, esot Helene Debuschewitz u.c., kā Johann Debuschewitz mantiniekiem, ar dzīvesvietu Rösrath-Forsbach (Vācija), ko pārstāv advokāte E. Krings, par prasību atcelt ITSB 2002. gada 12. februāra Apelāciju pirmās padomes lēmumu (lieta R 798/2001-1), kurš attiecas uz iebildumu procesu starp Grupo El Prado Cervera, SL, un J. Debuschewitz, Pirmās instances tiesa, pirmā palāta (šādā sastāvā: priekšsēdētājs B. Vesterdorf, tiesnesis P. Mengozzi un tiesnese M. E. Martins Ribeiro, sekretārs: I. Natsinas, administrators) 2004. gada 6. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Prasību noraidīt.

               2)

               Piespriest prasītājam atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 156, 29. 6. 2004.


title: Lieta C-330/12: Prasība, kas celta 2012. gada 9. jūlijā — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/23

         Prasība, kas celta 2012. gada 9. jūlijā — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-330/12)
   2012/C 287/43
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Hetsch, L. Nicolae un J. Hottiaux)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/140/EK, ar ko izdara grozījumus Direktīvā 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem, Direktīvā 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu un Direktīvā 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (1), vai katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Polijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 5. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               noteikt Polijas Republikai atbilstoši LESD 260. panta 3. punktam sodanaudu par pienākuma paziņot par pasākumiem, kas veikti Direktīvas 2009/140/EK transponēšanai, neizpildīšanu EUR 56 095,2 dienā no dienas, kas pasludināts spriedums šajā lietā;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2011. gada 25. maijā.

      (1)  OV L 337, 37. lpp.


title: Lieta T-445/07: Vispārējās tiesas 2012. gada 27. jūnija spriedums — Berning & Söhne /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Rāvējslēdzēju un “citu aizdares līdzekļu” , kā arī aizdares mašīnu tirgi — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Vienota cenu paaugstināšana, minimālo cenu noteikšana, klientu un tirgu sadale un apmaiņa ar citu komerciālu informāciju — Pierādījumi — Tiesības uz aizstāvību — Vienots un turpināts pārkāpums — Noilgums — Naudas sodi — Pārkāpuma ilgums un smagums — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Vienlīdzīga attieksme — Samērīgums)

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/12

         Vispārējās tiesas 2012. gada 27. jūnija spriedums — Berning & Söhne/Komisija
   (Lieta T-445/07) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Rāvējslēdzēju un “citu aizdares līdzekļu”, kā arī aizdares mašīnu tirgi - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Vienota cenu paaugstināšana, minimālo cenu noteikšana, klientu un tirgu sadale un apmaiņa ar citu komerciālu informāciju - Pierādījumi - Tiesības uz aizstāvību - Vienots un turpināts pārkāpums - Noilgums - Naudas sodi - Pārkāpuma ilgums un smagums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Vienlīdzīga attieksme - Samērīgums)
   2012/C 243/21
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Berning & Söhne GmbH & Co. KG (Wuppertal, Vācija) (pārstāvji — P. Niggemann un K. Gaßner, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — K. Mojzesowicz un R. Sauer)

      Priekšmets

   Galvenokārt, prasība atcelt Komisijas 2007. gada 19. septembra Lēmumu C(2007) 4257, galīgā redakcija, par [EKL] 81. pantā paredzētās procedūras piemērošanu (lieta COMP/39.168 — PO/metāliskās un plastikas sīkpreces: rāvējslēdži) un, pakārtoti, prasība samazināt prasītājai ar minēto lēmumu uzliktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Berning & Söhne GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 37, 09.02.2008.


title: Lieta T-9/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. janvārī  – Ball Europe /ITSB – Crown Hellas Can

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/32

         Prasība, kas celta 2015. gada 9. janvārī – Ball Europe/ITSB – Crown Hellas Can

   (Lieta T-9/15)
   (2015/C 089/39)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ball Europe GmbH (Zürich, Šveice) (pārstāvis – A. Renck, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Crown Hellas Can SA (Athen, Grieķija)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus dizainparauga īpašniece: prasītāja

      Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs Nr. 230 990–0006

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju trešās padomes 2014. gada 8. septembra lēmums lietā R 1408/2012–3

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam un – iestāšanās lietā gadījumā – arī otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta b) apakšpunkta kopsakarā ar 6. pantu pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 6/2002 62. panta pārkāpums.


title: Lieta C-553/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 15. oktobra spriedumu lietā T-405/05 Powerserv Personalservice GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2008. gada 16. decembrī iesniegusi Powerserv Personalservice GmbH , iepriekšējais nosaukums — Manpower Personalservice GmbH

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 15. oktobra spriedumu lietā T-405/05 Powerserv Personalservice GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2008. gada 16. decembrī iesniegusi Powerserv Personalservice GmbH, iepriekšējais nosaukums — Manpower Personalservice GmbH

   (Lieta C-553/08 P)
   (2009/C 69/35)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Powerserv Personalservice GmbH, iepriekšējais nosaukums — Manpower Personalservice GmbH (pārstāve — B. Kuchar, advokāte)

      Citi lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Manpower Inc.

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Pirmās instances tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedumu lietā T-405/05 un atzīt preču zīmi CTM 76059 par spēkā neesošu attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem;

               —

               pārsūdzēto Pirmās instances tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedumu lietā T-405/05 atcelt tiktāl, ciktāl tas attiecas uz neiesniegtu preču zīmes CTM 76059 iegūtas atšķirtspējas pierādījumu, un lietu nosūtīt atkārtotai izskatīšanai;

               —

               katrā ziņā piespriest ITSB un Kopienas preču zīmes īpašniecei segt savus un atlīdzināt prasītājas izdevumus, kas radušies procesā ITSB Apelāciju padomē, kā arī tiesāšanās izdevumus Pirmās instances tiesā un Tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī apelācijas sūdzība ir vērsta pret Pirmās instances tiesas spriedumu, ar kuru tika noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzējas prasība atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (turpmāk tekstā — “ITSB”) Apelāciju ceturtās padomes 2005. gada 22. jūlija lēmumu par Kopienas preču zīmes “MANPOWER” atzīšanu par spēkā neesošu. Pirmās instances tiesa esot nospriedusi, ka attiecībā uz pieteiktajām precēm un pakalpojumiem Kopienas preču zīme “MANPOWER” esot aprakstoša tikai Apvienotajā Karalistē, Vācija un Austrijā, un apstiprinājusi Apelāciju padomes lēmumu, saskaņā ar ko dalībvalstīs, kurās tā ir aprakstoša, apstrīdētā preču zīme ir ieguvusi atšķirtspēju tās izmantošanas rezultātā.
   Par apelācijas sūdzības pamatu tiek izvirzīts Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 51. panta 2. punkta, skatot tos kopā ar 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 7. panta 3. punktu, pārkāpums.
   Pretēji Pirmās instances tiesas viedoklim un atbilstoši pareizajam ITSB Apelāciju padomes vērtējumam, apzīmējums “MANPOWER” esot aprakstošs arī Nīderlandē, Zviedrijā, Dānijā un Somijā, kā arī visās pārējās dalībvalstīs, kuras Kopienai bija piederīgas pirms 2004. gada 1. maija. Ja Pirmās instances tiesa būtu izvērtējusi apstākli, ka saskaņā ar Eiropas Komisijas statistiku 47 % relevanto personu Kopienā runā angļu valodā, tai būtu bijis jāizdara secinājums, ka bez Vācijas un Austrijas preču zīme “MANPOWER” ir aprakstoša arī citās ES valstīs, it īpaši Nīderlandē, Zviedrijā, Somijā un Dānijā. Arī attiecībā uz citām Kopienai pirms 2004. gada 1. maija piederīgajām valstīm Pirmās instances tiesa neesot ņēmusi vērā, ka katrā no šīm dalībvalstīm relevantajai visu iedzīvotāju daļai, ņemot vērā obligāto skolas izglītību, ir pietiekamas angļu valodas zināšanas, lai uztvertu pamata vārdu krājuma, tāda kā vārdi “MAN” un “POWER”, jēdzienisko saturu un tādējādi vārdu “MANPOWER” attiecība uz preču zīmes īpašnieces precēm un pakalpojumiem atzītu par aprakstošu. Pirmās instances tiesa ne tikai neesot sniegusi nekādu pamatojumu, kāpēc attiecībā uz iedzīvotājiem ārpus Apvienotās Karalistes un Īrijas tiek noliegtas pat angļu valodas pamatzināšanas, bet esot arī nonākusi pretrunā ar savu līdzšinējo judikatūru, kas noteic, ka saistībā ar preču zīmes uztveri arī iedzīvotāju kopumam ārpus Apvienotās Karalistes un Īrijas tiek atzītas zināmas angļu valodas pamatzināšanas.
   Saistībā ar izmantošanas rezultātā iegūto atšķirtspēju Pirmās instances tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo, salīdzinot ar Apelāciju padomes lēmumu, tā konkrēto sabiedrības daļu esot paplašinājusi, esošos atšķirtspējas iegūšanas pierādījumus neizvērtējot no jauna. Pat piekrītot Pirmās instances tiesas secinājumiem, ka reputācijas pierādījums ir iesniedzams tikai attiecībā uz Apvienoto Karalisti, Īriju, Vāciju un Austriju, sabiedrības daļas paplašināšanas dēļ Apelāciju padomes lēmums šajā punktā būtu bijis jāatceļ un lieta būtu no jauna jānosūta Apelāciju padomei. Pirmās instances tiesa esot arī pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, apstiprinot Apelāciju padomes uzskatu par strīdīgās preču zīmes iespējamās reputācijas “paplašināšanās efektu” no Apvienotās Karalistes uz Īriju, lai gan nevarot pieņemt nedz to, ka preču zīmes reputācija “paplašinās” no vienas dalībvalsts uz otru, nedz arī to, ka tā “paplašinās” no kādas preces vai pakalpojuma uz citu preci vai pakalpojumu.


title: Lieta T-415/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 29. decembrī ierosinājusi De Smedt par Civildienesta tiesas 2006. gada 19. oktobra spriedumu lietā F-59/05 De Smedt pret Komisiju

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/43

         Apelācija, ko 2006. gada 29. decembrī ierosinājusi De Smedt par Civildienesta tiesas 2006. gada 19. oktobra spriedumu lietā F-59/05 De Smedt pret Komisiju
   (Lieta T-415/06 P)
   (2007/C 42/75)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Elisabeth De Smedt, Wezembek-Oppem (Beļģija) (pārstāvji — L. Vogel un R. Kechiche, avocats)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Civildienesta tiesas 2006. gada 19. oktobrī pasludināto spriedumu, kas tika paziņots ar 2006. gada 19. oktobrī nosūtīto ierakstīto vēstuli, ar kuru tika noraidīta prasītājas 2005. gada 8. jūlijā celtā prasība;

               —

               apmierināt 2005. gada 8. jūlijā celtajā prasībā izteiktos prasījumus;

               —

               piespriest atbildētājai un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktu, tostarp ieskaitot nepieciešamos izdevumus un it īpaši uzturēšanās un ceļa izdevumus, kā arī advokātu honorārus saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 91. panta b) apakšpunktu.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar 2006. gada 19. oktobra spriedumu, kuru tiek lūgts atcelt šajā apelācijā, Pirmās instances tiesa noraidīja prasītājas celto prasību, kurā, no vienas puses, tika lūgts atcelt Komisijas 2005. gada 21. marta lēmumu, ar kuru tika noteikta prasītājas, bijušās palīgdarbinieces, kas pieņemta darbā kā līgumdarbiniece, klasifikācija un atalgojums, kā arī, no otras puses, lūgums samaksāt kavējuma procentus.
   Pamatojot lūgumu atcelt minēto spriedumu, prasītāja izvirza divus pamatus, no kuriem pirmais ir saistīts ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (1) 80. panta 3. punkta pārkāpumu, kā arī ar acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Prasītāja norāda, ka, noraidot tās sākotnējās prasības pirmo pamatu sakarā ar to, ka Komisijai bija jāievēro termiņi, kas bija noteikti saskaņā ar Regulu Nr. 723/2004 (2) pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības nomainīšanai ar jauno pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, Pirmās instances tiesa atļāva Komisijai neievērot visas iepriekšējās procedūras saistībā ar līgumdarbinieku pirmo pieņemšanu darbā, pārkāpjot Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 80. panta 3. punktu.
   Apelācijas sūdzības otrais pamats ir saistīts ar nediskriminācijas principa pārkāpumu, pamatojuma nesniegšanu un atbilžu nesniegšanu uz prasītājas rakstveidā iesniegtajiem dokumentiem tās sākotnējās prasības otrā pamata noraidīšanas sakarā, kurā tika aprakstīta diskriminējošā situācija, kurā prasītājai bija jāstrādā, salīdzinājumā ar citām personām, kuras pildīja identiskas funkcijas tajā pašā Komisijas dienestā. Prasītāja pārmet Pirmās instances tiesai to, ka tā nav sniegusi pienācīgu atbildi uz paskaidrojumiem šajā sakarā un ka tā ir noraidījusi pamatu, izmantojot abstraktu formulu.

      (1)  Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību nosaka 3. pants Padomes 1968. gada 29. februāra Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68, ar ko nosaka Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību (OV L 56, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2004. gada 22. marta Regula (EK, Euratom) Nr. 723/2004, ar ko groza Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību (OV L 124, 1. lpp.).