title: Lieta F-103/09: Prasība, kas celta 2009. gada 22. decembrī — Allen un citi/Komisija

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/51

         Prasība, kas celta 2009. gada 22. decembrī — Allen un citi/Komisija
   (Lieta F-103/09)
   2010/C 37/80
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji:
      John Allen, Oksforda (Apvienotā Karaliste) un citi (pārstāvji — P. Lasok, I. Hutton, B. Lask, Barristers)

      AtbildētājaEiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Lūgums atlīdzināt zaudējumus un atcelt lēmumu, ar kuru tika atteikts atlīdzināt zaudējumus par kaitējumu, kas tika nodarīts katram prasītājam sakarā ar to, ka neviens no viņiem netika pieņemts darbā kā Kopienu pagaidu darbinieks laikā, kad viņi strādāja kopuzņēmumā JET

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 25. septembra lēmumu;

               —

               konstatēt, ka prasītājiem bija tiesības tikt uzskatītiem un viņi bija jāuzskata par “pārējiem darbiniekiem” un/vai kā tādi jāpieņem darbā saskaņā ar JET sākotnējo dibināšanas statūtu 8. pantu;

               —

               konstatēt, ka Komisijas attieksme pret prasītājiem bija diskriminējoša bez jebkāda objektīva pamatojuma laikā, kad viņi strādāja JET projektā, attiecībā uz viņu atalgojumu, tiesībām uz pensiju un saistītiem pabalstiem, kā arī attiecībā uz turpmākas nodarbinātības garantijām;

               —

               noteikt Komisijai izmaksāt prasītājiem kompensāciju par zaudēto atalgojumu, pensiju un saistītiem pabalstiem un privilēģijām sakarā ar iepriekš minētajiem Kopienu tiesību pārkāpumiem, tai skaitā, nepieciešamības gadījumā izmaksāt arī procentus attiecībā uz šīm summām;

               —

               piespriest Komisijas atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, un

               —

               saskaņā ar Tiesas Statūtiem un/vai Civildienesta tiesas Reglamentu veikt citus papildu pasākumus un noteikt papildu zaudējumu atlīdzību, ja Civildienesta tiesa to uzskata par nepieciešamu, pamatotu vai taisnīgu.


title: Apvienotās lietas C-335/11 un C-337/11: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums ( Sø- og Handelsretten (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — HK Danmark, kas rīkojas Jette Ring/Dansk almennyttigt Boligselskab vārdā (C-335/11), HK Danmark, kas rīkojas Lone Skouboe Werge vārdā/Dansk Arbejdsgiverforening, kas rīkojas bankrotējušās Pro Display A/S vārdā (C-337/11) (Sociālā politika — Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija par personu ar invaliditāti tiesībām — Direktīva 2000/78/EK — Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā — 1., 2. un 5. pants — Atšķirīga attieksme invaliditātes dēļ — Atlaišana — Invaliditātes esamība — Darba ņēmēja prombūtne viņa invaliditātes dēļ — Pielāgošanas pienākums — Nepilna laika darbs — Uzteikuma termiņa ilgums)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/6

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums (Sø- og Handelsretten (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — HK Danmark, kas rīkojas Jette Ring/Dansk almennyttigt Boligselskab vārdā (C-335/11), HK Danmark, kas rīkojas Lone Skouboe Werge vārdā/Dansk Arbejdsgiverforening, kas rīkojas bankrotējušās Pro Display A/S vārdā (C-337/11)
   (Apvienotās lietas C-335/11 un C-337/11) (1)

   (Sociālā politika - Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija par personu ar invaliditāti tiesībām - Direktīva 2000/78/EK - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - 1., 2. un 5. pants - Atšķirīga attieksme invaliditātes dēļ - Atlaišana - Invaliditātes esamība - Darba ņēmēja prombūtne viņa invaliditātes dēļ - Pielāgošanas pienākums - Nepilna laika darbs - Uzteikuma termiņa ilgums)
   2013/C 156/08
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Sø- og Handelsretten

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: HK Danmark, kas rīkojas Jette Ring vārdā (C-335/11), HK Danmark, kas rīkojas Lone Skouboe Werge vārdā (C-337/11)

      Atbildētāji: Dansk almennyttigt Boligselskab DAB (C-335/11), Dansk Arbejdsgiverforening, kas rīkojas bankrotējušās Pro Display A/S vārdā (C-337/11)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sø- og Handelsretten — Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.), 1., 2. un 5. panta un Tiesas sprieduma lietā C-13/05 Chacón Navas interpretācija — Diskriminācijas invaliditātes dēļ aizliegums — Valsts tiesiskais regulējums, kurā darba devējam ir paredzētas tiesības atlaist darba ņēmēju, kurš ir turpinājis saņemt atalgojumu slimības atvaļinājumā, kas pavisam ir bijis 120 dienas 12 secīgu mēnešu periodā — Personas ar pastāvīgām samazinātām darbaspējām, kuru dēļ nav nepieciešams īpašs aprīkojums un kas nozīmē vienīgi nespēju strādāt uz pilnu darba laiku — Atbilstoša darba vietas iekārtošana personām ar invaliditāti

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvā 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, norādītais jēdziens “invaliditāte” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver patoloģisku stāvokli, ko izraisījusi slimība, kas medicīniski ir atzīta par ārstējamu vai neārstējamu, ja šī slimība izraisa ierobežojumu, kas izriet it īpaši no fiziskiem, mentāliem vai psihiskiem traucējumiem, kuri mijiedarbībā ar dažādiem šķēršļiem var apgrūtināt attiecīgās personas pilnvērtīgu un efektīvu līdzdalību sabiedrības dzīvē vienlīdzīgi ar citiem, un ja šis ierobežojums ir ilgstošs. Pasākumu, kas jāveic darba devējam, raksturs nav noteicošs, lai uzskatītu, ka personas veselības stāvoklis ietilpst šajā jēdzienā;

               2)

               Direktīvas 2000/78 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka darba laika samazināšana var būt viens no šajā pantā minētajiem pielāgošanas pasākumiem. Valsts tiesai ir jānovērtē, vai tādos apstākļos, kādi ir pamatlietās, darba laika samazināšana kā pielāgošanas pasākums ir nesamērīgs slogs darba devējam;

               3)

               Direktīva 2000/78 ir jāinterpretē tādējādi, ka tā liedz tādu valsts tiesību normu, kurā ir paredzēts, ka darba devējs var izbeigt darba līgumu, piemērojot samazinātu uzteikuma termiņu, ja attiecīgais darba ņēmējs ar invaliditāti bija prombūtnē slimības dēļ, saglabājot darba samaksu, 120 dienas pēdējo 12 mēnešu laikā, ja šī prombūtne ir sekas tam, ka darba devējs nebija veicis piemērotus pasākumus atbilstoši šīs direktīvas 5. pantā paredzētajam pienākumam paredzēt saprātīgus pielāgojumus;

               4)

               Direktīva 2000/78 ir jāinterpretē tādējādi, ka tā liedz tādu valsts tiesību normu, kurā ir paredzēts, ka darba devējs var izbeigt darba līgumu, piemērojot samazinātu uzteikuma termiņu, ja attiecīgais darba ņēmējs ar invaliditāti atradās prombūtnē slimības dēļ, saglabājot darba samaksu, 120 dienas pēdējo 12 mēnešu laikā, ja šīs prombūtnes iemesls ir viņa invaliditāte, izņemot, ja šī tiesību norma, kam ir leģitīms mērķis, nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs šī mērķa sasniegšanai, kas ir jānovērtē iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 269, 10.9.2011.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 11. novembrī apvienotajās lietās C-186/02 P un C-188/02 P Ramondín SA, Ramondín Cápsulas SA (C-186/02), Territorio Histórico de Álava - Diputación Foral de Álava (C-188/02) pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Valsts atbalsts — Nodokļu pasākumi — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Pamatojums — Jauni pamati)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2004. gada 11. novembrī
   apvienotajās lietās C-186/02 P un C-188/02 P Ramondín SA, Ramondín Cápsulas SA (C-186/02), Territorio Histórico de Álava - Diputación Foral de Álava (C-188/02) pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Nodokļu pasākumi - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Pamatojums - Jauni pamati)
   (2005/C 6/05)
   tiesvedības valoda – spāņu
   Apvienotajās lietās C-186/02 P un C-188/02 P par divām apelācijām atbilstoši Eiropas Kopienu Tiesas Statūtu 49. pantam, ko attiecīgi 2002. gada 15. un 16. maijā iesniedza Ramondín SA, Logroño (Spānija) un Ramondín Cápsulas SA, Laguardia (Spānija), (advokāts J. Lazcano-Iturburu Ayestaran) C-186/02 P, Territorio Histórico de Álava - Diputación Foral de Álava (advokāti A. Creus Carreras, B. Uriarte Valiente un M. Bravo-Ferrer Delgado), C-188/02 P, pārējiem lietas dalībniekiem esot šādiem: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – F. Santaolalla Gadea un J. L. Buendía Sierra), ko atbalsta Comunidad Autónoma de La Rioja (advokāts J. M. Criado Gámez), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesnesis C. Gulmann (referents) un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāte J. Kokott, sekretāre M. Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 11. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               lietas C-186/02 P un C-188/02 P ir apvienotas sprieduma taisīšanai;

               2)

               apelācijas sūdzības tiek noraidītas;

               3)

               prasītājas papildus saviem izdevumiem atlīdzina Eiropas Kopienu Komisijas un Comunidad Autónoma de La Rioja izdevumus.

      (1)  OV C 191, 10.8.2002.


title: Lieta T-643/14: Prasība, kas celta 2014. gada 1. septembrī  – Red Lemon Incorporation /ITSB – Lidl Stiftung  ( “ABTRONIC” )

text:
               27.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 380/19

         Prasība, kas celta 2014. gada 1. septembrī – Red Lemon Incorporation/ITSB – Lidl Stiftung (“ABTRONIC”)
   (Lieta T-643/14)
   2014/C 380/25
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Red Lemon Incorporation (Honkonga, Ķīnas Tautas Republika) (pārstāvji – T. Wieland un S. Müller, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 15. maija lēmumu lietā R 1899/2013–1 un iebildumus noraidīt;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ABTRONIC” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 1 84  632

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiskas preču zīmes “TRONIC” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē, starptautiska reģistrācija

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-426/10 P: Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 22. septembra spriedums — Bell & Ross BV /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Klockgrossisten i Norden AB (Apelācija — Pēc termiņa beigām iesniegta prasības pieteikuma parakstīts oriģināls — Novēršams trūkums)

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/6

         Tiesas (otrā palāta) 2011. gada 22. septembra spriedums — Bell & Ross BV/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Klockgrossisten i Norden AB

   (Lieta C-426/10 P) (1)

   (Apelācija - Pēc termiņa beigām iesniegta prasības pieteikuma parakstīts oriģināls - Novēršams trūkums)
   2011/C 331/08
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Bell & Ross BV (pārstāvis — S. Guerlain, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral), Klockgrossisten i Norden AB

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2010. gada 18. jūnija spriedumu lietā T-51/10 Bell & Ross/ITSB — Klockgrossisten i Norden, ar ko Vispārējā tiesa ir noraidījusi prasību par ITSB Apelāciju trešās padomes 2009. gada 27. oktobra lēmumu lietā R 1267/2008-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Klockgrossisten i Norden AB un Bell & Ross BV — Pēc termiņa beigām iesniegta prasības pieteikuma parakstīts oriģināls — Jēdzieni “atvainojama maldība” un “neparedzēti apstākļi” — Tiesiskās paļāvības un samērīguma principi — Acīmredzama nepieņemamība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Bell & Ross BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 346, 18.12.2010.


title: Lieta C-442/13: Tiesas trešās palātas priekšsēdētāja 2014. gada 18. jūnija rīkojums ( Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sarah Nagy / Marcel Nagy

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/46

         Tiesas trešās palātas priekšsēdētāja 2014. gada 18. jūnija rīkojums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sarah Nagy/Marcel Nagy

   (Lieta C-442/13) (1)

   2014/C 315/77
   Tiesvedības valoda – vācu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Lieta T-40/11: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – Latam Airlines Group un Lan Cargo/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Eiropas kravu aviopārvadājumu tirgus — Nolīgumi un saskaņotas darbības attiecībā uz kravu aviopārvadājumu pakalpojumu cenas elementiem (degvielas piemaksas un drošības piemaksas noteikšana, atteikums maksāt komisijas maksu par piemaksām) — LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants un Eiropas Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. pants — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/34

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – Latam Airlines Group un Lan Cargo/Komisija
   (Lieta T-40/11) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Eiropas kravu aviopārvadājumu tirgus - Nolīgumi un saskaņotas darbības attiecībā uz kravu aviopārvadājumu pakalpojumu cenas elementiem (degvielas piemaksas un drošības piemaksas noteikšana, atteikums maksāt komisijas maksu par piemaksām) - LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants un Eiropas Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. pants - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 048/38)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Latam Airlines Group SA, agrāk – Lan Airlines SA (Santjago, Čīle); un Lan Cargo SA (Santjago) (pārstāvji – B. Hartnett, barrister, un O. Geiss, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji S. Noë, N. von. Lingen un G. Koleva, pēc tam G. Koleva un A. Dawes, kuriem palīdz G. Peretz, barrister)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – F. Florindo Gijón un M. Simm)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 9. novembra Lēmumu C(2010) 7694, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par gaisa transportu 8. pantu piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Airfreight),, ciktāl tas attiecas uz prasītājām, un, pakārtoti, samazināt tām uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2010. gada 9. novembra Lēmumu C(2010) 7694, galīgā redakcija, procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par gaisa transportu 8. pantu (Lieta COMP/39258 – Airfreight), ciktāl tas attiecas uz Latam Airlines Group SA, agrāk saukta Lan Airlines SA, un Lan Cargo SA;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Latam Airlines Group un Lan Cargo tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 80, 12.3.2011.


title: Lieta C-264/06: Prasība, kas celta 2006. gada 16. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/12

         Prasība, kas celta 2006. gada 16. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-264/06)
   (2006/C 190/20)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Maidani un R. Vidal Puig, pārstāvji)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nenosakot sankcijas par Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) pārkāpumiem, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar šīs regulas 16. panta 3. punktu;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Regulas (EK) Nr. 261/2004 16. panta 3. punktā ir noteikts: “Dalībvalstu noteiktās sankcijas par šīs regulas pārkāpumiem ir efektīvas, samērīgas un atturošas”. Regulas 19. pantā ir noteikts, ka tā stājas spēkā 2005. gada 17. februārī. Atbilstoši Komisijas rīcībā esošajai informācijai Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumu noteikt tādas sankcijas par šīs regulas pārkāpumiem, kas ir efektīvas, samērīgas un atturošas.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).


title: Lieta T-452/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 10. septembra spriedumu lietā F-9/08 Rosenbaum /Komisija 2009. gada 11. novembrī iesniedzis Eckehard Rosenbaum

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/35

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2009. gada 10. septembra spriedumu lietā F-9/08 Rosenbaum/Komisija 2009. gada 11. novembrī iesniedzis Eckehard Rosenbaum

   (Lieta T-452/09 P)
   2010/C 11/65
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs:
      Eckehard Rosenbaum, Bonna (Vācija) (pārstāvis –H.-J. Rüber, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un Eiropas Savienības Padome

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2009. gada 10. septembra spriedumu lietā Rosenbaum/Komisija;

               —

               atcelt atbildētājas 2007. gada 13. februāra klasificēšanas lēmumu;

               —

               uzlikt atbildētajai pienākumu klasificēt prasītāju bez diskriminācijas un atbilstoši viņā darba pieredzei, kā arī veikt citus vajadzīgos no sprieduma izrietošos pasākumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzība ir vērsta pret Civildienesta tiesas 2009. gada 10. septembra spriedumu lietā F-9/08 Rosenbaum/Komisija, ar kuru tikai noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēja prasība.
   Pamatojot savu apelācijas sūdzību, apelācijas sūdzības iesniedzējs pirmkārt norāda, ka Civildienesta tiesa esot nepilnīgi izskatījusi pirmo prasības pamatu. Turpinājumā apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda, ka, noraidot trīs turpmākos prasības pamatus, Civildienesta tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo pretēji Civildienesta tiesas viedoklim, tie esot piemēroti, lai pamatotu apstrīdētā pasākuma atcelšanu. Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka augstākas kvalitātes atlases procedūras trūkums apstrīdētā lēmuma tiesiskuma jautājumā ir nozīmīgs un šajā sakarā iesniegto pierādījumu noraidīšana šī iemesla dēļ ir prettiesiska.


title: Apvienotās lietas C-422/11 P un C-423/11 P: Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej , Polijas Republika/Eiropas Komisija (Apelācijas — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasības nepieņemamība — Pārstāvība Savienības tiesās — Advokāts — Neatkarība)

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/7

         Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Polijas Republika/Eiropas Komisija
   (Apvienotās lietas C-422/11 P un C-423/11 P) (1)

   (Apelācijas - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasības nepieņemamība - Pārstāvība Savienības tiesās - Advokāts - Neatkarība)
   2012/C 355/11
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzību iesniedzējas: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (pārstāvji: D. Dziedzic-Chojnacka un D. Pawłowska, radcowie prawni), Polijas Republika (pārstāvji — M. Szpunar, kā arī A. Kraińska un D. Lutostańska)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un A. Stobiecka-Kuik)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzības par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2011. gada 23. maija rīkojumu lietā T-226/10 Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa atzina par nepieņemamu Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej prasību atcelt Komisijas 2010. gada 3. marta Lēmumu C(2010) 1234, kas pieņemts piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/21/EK (OV L 108, 33. lpp.) 7. panta 4. punktu un ar kuru Polijas elektronisko komunikāciju pakalpojumu un pasta pakalpojumu nozares regulatīvajai iestādei ir uzdots atsaukt divus pasākumu projektus, kas paziņoti attiecībā uz IP datplūsmas apmaiņas (IP tranzīta) vairumtirgu (lieta PL/2009/1019) un IP peering apmaiņas ar Telekomunikacja Polska S.A. (TP) tīklu vairumtirgu (lieta PL/2009/1020) — Tiesas Statūtu 19. panta trešās un ceturtās daļas, skatītu kopā ar Tiesas Statūtu 53. panta pirmo daļu, kā arī LESD 254. panta sesto daļu un Reglamenta 113. pantu, kļūdaina interpretācija — LESD 67. panta 1. punkta, skatīta kopā ar Reglamenta 113. pantu, pārkāpums — ESL 5. panta 1. un 2. punkta, skatīta kopā ar Līguma par ES 4. panta 1. punktu un Reglamenta 113. pantu, pārkāpums — Līguma par ES 5. panta 4. punkta, skatīta kopā ar Reglamenta 113. pantu, pārkāpums — Pamatojuma nesniegšana — Prasības nepieņemamība gadījumā, ja pārstāvji ir advokāti, kas ir darba attiecībās ar lietas dalībnieku

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej un Polijas Republika sedz tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 311, 22.10.2011.


title: Lieta T-183/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Julie Samnadda iesniedza 2005. gada 4. maijā

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/33

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Julie Samnadda iesniedza 2005. gada 4. maijā
   (Lieta T-183/05)
   (2005/C 171/54)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 4. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Džūlija Samnada [Julie Samnadda], ar dzīvesvietu Briselē, kuru pārstāv Sebastians Orlandi [Sébastien Orlandi], Ksavjē Martēns [Xavier Martin], Alberts Kūlens [Albert Coolen], Žans-Noels Luī [Jean-Noël Louis] un Etjēns Maršals [Etienne Marchal], avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt lēmumu par prasītājas iecelšanu Eiropas Kopienu ierēdņa amatā daļā, ar ko noteikta viņas amata pakāpe, piemērojot Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. pantu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Izvirzītie pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietās T-130/05, T-160/05, T-162/05 un T-170/05 un līdzīgi kā lietās T-58/05 un T-164/05.


title: Lieta F-105/15: Civildienesta tiesas 2015. gada 12. novembra rīkojums – FM un FO/CEPOL

text:
               21.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 429/31

         Civildienesta tiesas 2015. gada 12. novembra rīkojums – FM un FO/CEPOL

   (Lieta F-105/15) (1)

   (2015/C 429/44)
   Tiesvedības valoda – franču
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 320, 28.9.2015., 53. lpp.


title: Lieta T-604/15: Prasība, kas celta 2015. gada 27. oktobrī – Ertico – Its Europe/Komisija

text:
               14.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/38

         Prasība, kas celta 2015. gada 27. oktobrī – Ertico – Its Europe/Komisija
   (Lieta T-604/15)
   (2015/C 414/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – Its Europe) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – M. Wellinger un K. T’Syen, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Validācijas komitejas 2015. gada 18. augusta lēmumu, ar ko tika atzīts, ka prasītāja nav kvalificējama par mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikuma 2003/361/EK par mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju (OV L 124, 36. lpp.) izpratnē, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza astoņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts Regulas Nr. 58/2003 (1) 22. panta 1. punkta 3. ievilkums, jo Validācijas komiteja apstrīdēto lēmumu pieņēma vairāk nekā divus mēnešus pēc lietas izskatīšanas uzsākšanas Validācijas komitejā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts i) Regulas Nr. 58/2003 22. panta 1. punkts, ii) prasītājas tiesības uz aizstāvību un iii) labas pārvaldības princips, jo Validācijas komiteja neesot uzklausījusi prasītājas argumentus pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpti i) tiesiskās noteiktības, ii) labas pārvaldības, iii) prasītājas tiesiskās paļāvības aizsardzības un iv) res judicata principi, jo Validācijas komiteja, pieņemdama, ka prasītājas 2014. gada 7. februārī izvirzītie argumenti ir pareizi, tomēr aizstāja tās sākotnējo pamatojumu ar pilnībā jaunu pamatojumu, nepastāvot nekādiem jauniem un būtiskiem faktiem.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts Komisijas Ieteikums 2003/361/EK (turpmāk tekstā – “MVU ieteikums”), jo tā secinājums, ka prasītāja nav kvalificējama par uzņēmumu, ir balstīts uz kritērijiem, kas nav paredzēti MVU ieteikumā, bet gan Komisijas Lēmuma 2012/838/ES (2) 1.1.3.1. panta 6. punkta c) apakšpunktā.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā lēmuma secinājumā, ka prasītāja nav kvalificējama par MVU, neesot ievērots un ņemts vērā MVU ieteikuma skaidrais un nepārprotamais formulējums, un ka tas esot balstīts uz patvaļīgu un pilnībā subjektīvu MVU ieteikuma interpretāciju.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot kļūdaini secināts, ka prasītāja nav kvalificējama par MVU MVU ieteikuma izpratnē: prasītāja esot “uzņēmums” un tā esot “autonoma” MVU ieteikuma pielikuma izpratnē.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts labvēlīgākā noteikuma piemērošanas princips saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2012/838/ES, kā arī līdzvērtīgu tiesību normu princips saskaņā ar programmu “Apvārsnis 2020”.

               8.

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmuma esot pieļauts pretrunīgs un nepiemērots pamatojums, jo Validācijas komiteja neesot izpildījusi savu pienākumu sniegt pienācīgu pamatojumu.

      (1)  Padomes 2002. gada 19. decembra Regula (EK) Nr. 58/2003, ar ko nosaka statūtus izpildaģentūrām, kurām uztic konkrētus Kopienas programmu pārvaldības uzdevumus (OV 2003 L 11, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2012. gada 18. decembra lēmums par tādu noteikumu pieņemšanu, kas nodrošina dalībnieku pastāvēšanas un juridiskā statusa, kā arī to darbības spēju un finansiālo spēju konsekventu pārbaudi netiešās darbībās, kas tiek atbalstītas piešķīruma veidā saskaņā ar Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem un Eiropas Atomenerģijas kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecības un mācību darbībām kodolenerģijas jomā (OV L 359, 45. lpp.).


title: Tiesas spriedums (piektā palāta)  2006. gada 2. februārī  Lietā C-143/05 Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/84/EK — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2006. gada 2. februārī
   Lietā C-143/05 Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/84/EK - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 96/01)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-143/05 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2005. gada 29. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Simonsson un W. Wils) pret Beļģijas Karalisti (pārstāvis — M. Wimmer), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Makarčiks [J. Makarczyk], tiesneši R. Šintgens [R. Schintgen] un J. Klučka [J. Klučka] (referents), ģenerāladvokāte K. Štiksa-Hakla [C. Stix-Hackl], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2006. gada 2. februārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 5. novembra Direktīvu 2002/84/EK, ar ko groza direktīvas par kuģošanas drošību un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanu, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 143, 11.6.2005.


title: Lieta C-536/14: Prasība, kas celta 2014. gada 25. novembrī  – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/14

         Prasība, kas celta 2014. gada 25. novembrī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-536/14)
   (2015/C 034/16)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Hottiaux un L. Nicolae)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka:

                           —

                           neveicot un nepaziņojot Ieteikuma 2003/311/EK (1) tirgus Nr. 7 un Nr. 14 analīzes un Ieteikuma 2007/879/EK (2) tirgus Nr. 1 un Nr. 6 analīzes trīs gadu laikā pēc iepriekšējo pasākumu saistībā ar attiecīgajiem tirgiem veikšanas un nepaziņojot Komisijai pamatotu priekšlikumu šā termiņa pagarināšanai,

                           —

                           un nelūdzot BEREC palīdzību, lai pabeigtu attiecīgo tirgu analīzes,

                     Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK (3) par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvu 2009/140/EK (4), 16. panta 6. un 7. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pirmkārt, Komisija pārmet Luksemburgas Lielhercogistei, ka tā nav veikusi, nedz paziņojusi Ieteikuma 2003/311/EK tirgus Nr. 7 un Nr. 14 analīzes un Ieteikuma 2007/879/EK tirgus Nr. 1 un Nr. 6 analīzes trīs gadu laikā pēc iepriekšējo pasākumu saistībā ar attiecīgajiem tirgiem veikšanas.
   Otrkārt, Komisija pārmet Luksemburgas Lielhercogistei, ka tā paredzētajos termiņos nav lūgusi BEREC palīdzību, lai pabeigtu attiecīgo tirgu analīzi un lai pieņemtu vajadzīgos normatīvos aktus.

      (1)  Komisijas 2003. gada 11. februāra Ieteikums 2003/311/EK par attiecīgajiem produktu un pakalpojumu tirgiem elektronisko sakaru nozarē, kuros var būt nepieciešams ex ante regulējums saskaņā ar Direktīvu 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (OV L 114, 45. lpp.).

      (2)  Komisijas 2007. gada 17. decembra Ieteikums 2007/879/EK par attiecīgajiem produktu un pakalpojumu tirgiem elektronisko sakaru nozarē, kuros var būt nepieciešams ex ante regulējums saskaņā ar Direktīvu 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (OV L 344, 65. lpp.).

      (3)  OV L 108, 33. lpp.

      (4)  OV L 337, 37. lpp.


title: Lieta C-272/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour d'appel d'Angers (Francija) 2006. gada 26. jūnija rīkojumu — EARL Mainelvo pret Denkavit France SARL

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Cour d'appel d'Angers (Francija) 2006. gada 26. jūnija rīkojumu — EARL Mainelvo pret Denkavit France SARL

   (Lieta C-272/06)
   (2006/C 212/30)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel d'Angers

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: EARL Mainelvo

      Atbildētājs: Denkavit France SARL

   Prejudiciālais jautājums
   Vai ar Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 1254/1999 (1) ieviestas nokaušanas prēmijas 67, 63 līdz 71,35 % tūlītēja atpakaļ maksāšana, ko veic lopkopis, izpildot integrācijas līgumu, kas noslēgts ar Francijas sabiedrību, starptautiskas grupas filiāli, kas ražo un piegādā teļu barību, un starpprofesiju iekšēja nolīguma robežās, kas noslēgts starp profesionāļu valsts organizācijām, kuras pārstāv integrācijas uzņēmumus un teļu audzēšanas nozares lopkopjus, atbilst tirgus nostabilizēšanas pasākumiem un nodrošina pietiekami augstu dzīves līmeni lauksaimniecības kopienai, kā tas paredzēts šajā regulā, kā arī vai tā atbilst iekšējā tirgus pasākumiem, ko regula ievieš šo mērķu sasniegšanai un kas precizēti Komisijas 1999. gada 28. oktobra Regulā (EK) Nr. 2342/1999 (2)?

      (1)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju (OV L 160, 21. lpp.).

      (2)  Komisijas 1999. gada 28. oktobra Regula (EK) Nr. 2342/1999, kas nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgu organizāciju piemērošanai attiecībā uz piemaksu shēmām (OV L 281, 30. lpp.).


title: Lieta T-327/07: Prasība, kas celta 2007. gada 29. augustā — Patrick Holding /ITSB — Cassera ( PATRICK EXCLUSIVE )

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/39

         Prasība, kas celta 2007. gada 29. augustā — Patrick Holding/ITSB — Cassera (“PATRICK EXCLUSIVE”)
   (Lieta T-327/07)
   (2007/C 247/64)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Patrick Holding ApS, Fredensborg (Dānija) (pārstāvis — J. Løje, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Cassera SpA, Milāna (Itālija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2007. gada 28. jūnija lēmumu lietā Nr. R 727/2006–2 un uzdot atbildētājam reģistrēt apstrīdēto preču zīmi;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “PATRICK EXCLUSIVE”, kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 25. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 063 427

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Cassera SpA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas, valsts un starptautiskas grafiskas preču zīmes un vārdiskas preču zīmes “G. PATRICK”, kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 24. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā apmierināt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelāciju

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm nepastāv sajaukšanas iespēja.


title: Lieta C-358/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 24. jūnijā iesniedza Cour administrative (Lukemburga) – UBS (Luxembourg) SA, Alain Hondequin, Holzem, un partneri

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/38

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 24. jūnijā iesniedza Cour administrative (Lukemburga) – UBS (Luxembourg) SA, Alain Hondequin, Holzem, un partneri
   (Lieta C-358/16)
   (2016/C 335/51)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour administrative

      Pamatlietas puses

      Parties requérantes: UBS (Luxembourg) SA, Alain Hondequin, Holzem, un partneri

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, it īpaši ievērojot Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (Hartas) 41. pantu, kas ir veltīts labas pārvaldības principam, “gadījumu, kas attiecas uz krimināltiesībām” izņēmums, kas ir minēts in fine gan Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK (1), 54. pantā, gan šī paša 54. panta 3. punkta sākumā, attiecas uz tādu administratīva soda gadījumu atbilstoši valsts tiesību aktiem, bet aplūkojot to Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (ECPK) aspektā kā tādu, kas ietilpst krimināltiesībās, kāds ir pamatlietā aplūkotais sods, ko ir uzlikusi valsts uzraudzības iestāde, un kas izpaužas tādējādi, ka valsts advokatūras loceklim tiek noteikts izbeigt pildīt minētā regulatora uzraudzītās juridiskās personas funkcijas vai citas funkcijas, kas ir jāapstiprina, norīkojot viņam atteikties no visām savām attiecīgajām funkcijām, cik ātri vien iespējams?

               2)

               Vai minētais administratīvais sods, kas par tādu tiek uzskatīts valsts tiesībās, attiecas uz administratīvu procedūru, kurā pienākumu glabāt profesionālo noslēpumu, uz ko valsts uzraudzības iestāde var atsaukties, pamatojoties uz iepriekš minētajām Direktīvas 2004/39/EK 54. panta normām, ierobežo taisnīgas tiesas prasības, kas ietver tiesības uz efektīvu tiesību aizstāvību tiesā, kas izriet no Hartas 47. panta, neņemot vērā attiecībām uz prasībām, kas izriet vienlaikus no ECPK 6. un 13. panta saistībā ar lietas taisnīgu izskatīšanu un tiesību uz tiesību aizstāvību tiesā, visas Hartas 48. pantā paredzētās garantijas it īpaši, attiecībā uz personas pilnīgu piekļuvi administratīvā soda autora administratīvajai lietai, kas vienlaikus ir valsts uzraudzības iestāde, lai aizsargātu sodītās personas civilās intereses un tiesības?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta T-559/14: Prasība, kas celta 2014. gada 28. jūlijā  – Ackermann Saatzucht  u.c./Parlaments un Padome

text:
               3.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 388/18

         Prasība, kas celta 2014. gada 28. jūlijā – Ackermann Saatzucht u.c./Parlaments un Padome
   (Lieta T-559/14)
   2014/C 388/22
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG (Irlbach, Vācija), Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG (Hohenmocker, Vācija), Deutsche Saatveredelung AG (Lippstadt, Vācija), Ernst Benary, Samenzucht GmbH, (Hann. Münden, Vācija). Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH (Osterhofen, Vācija), Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG (Kleptow, Vācija), Klemm + Sohn GmbH & Co. KG (Stuttgart, Vācija), KWS Saat AG (Einbeck, Vācija), Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG (Hohenlieth, Vācija), Nordsaat Saatzuchts GmbH (Halberstadt, Vācija), Peter Franck-Oberaspach (Schwäbisch Hall, Vācija), P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH (Grundhof, Vācija), Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG (Uffenheim, Vācija), Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG (Hamburga, Vācija), Strube Research GmbH & Co. KG (Söllingen, Vācija), Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR (Südlohn-Oeding, Vācija) un W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG (Leopoldshöhe, Vācija) (pārstāvji – P. de Jong, P. Vlaemminck un B. Van Vooren, advokāti)

      Atbildētāji: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Parlaments

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt prasību atcelt tiesību aktu par pieņemamu;

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regulu (ES) Nr. 511/2014 par no Nagojas Protokola par piekļuvi ģenētiskajiem resursiem un to ieguvumu taisnīgu un godīgu sadali, kas gūti no šo resursu izmantošanas, izrietošiem atbilstības pasākumiem lietotājiem Savienībā (OV L 150, 59. lpp.) un

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam un Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ES ir Starptautiskās jaunu augu šķirņu aizsardzības konvencijas, kas ES īstenota ar Regulu par Kopienas augu šķirņu aizsardzību (1), līgumslēdzēja puse. Šīs regulas 15. panta c) punktā ir atzīts tā sauktais selekcionāru izņēmums, proti, ka Kopienas augu šķirņu aizsardzība neattiecas uz “darbībām, ko veic citu šķirņu selekcionēšanas vai atklāšanas un attīstīšanas nolūkos”. Apstrīdētais pasākums ir smags selekcionāru izņēmuma ierobežojums, tādējādi radot saistoša un tieši piemērojama ES starptautiskā pienākuma neizpildi. Turklāt selekcionāru izņēmums ir atzīts Vienotās patentu tiesas izveides nolīguma (VPTN) 27. pantā. Kaut arī ES nav šī nolīguma puse, apstrīdēts pasākums būtībā paredz, ka dalībvalstīm ir jāpārkāpj tām no VPTN izrietošie pienākumi.

               2.

               Otrais pamats ir par to, ka Eiropas Savienībai kā Konvencijas par bioloģisko daudzveidību pusei un saskaņā ar LES 3. panta 5. punktu ir jāatbalsta bioloģiskās daudzveidības saglabāšana uz zemes. Apstrīdētā regula ievērojami mazinās augu bioloģiskās daudzveidības saglabāšanas centienu efektu, tādējādi kavējot šī starptautiskā pienākuma izpildi.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais pasākums ir balstīts vienīgi uz LESD 192. panta 1. punktu. Atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai pasākuma juridiskajam pamatam ir jābūt objektīviem faktoriem, kurus var pārbaudīt tiesā. Ciktāl ar pasākumu tiek organizēti atbilstības pasākumi lietotājiem ES iekšējā tirgū, regula būtu jāpamato ar LESD 114. pantu. Tiesiskā pamata izvēle rada sarežģījumus saistībā ar akta saturu, jo mērķi, kuriem attiecīgie tiesiskie pamati var tikt izmantoti, ir atšķirīgi, tādējādi būtiski ietekmējot likumdošanas procesu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek norādīts, ka ar regulu acīmredzami tiek pārkāpts LESD 5. panta 4. punktā ietvertais samērīguma princips, jo: pirmkārt, ietekmes novērtējumā nebija saiknes starp kvantitatīviem datiem un secinājumiem, kuru pamatā bija vienīgi “kvalitātes” argumenti; otrkārt, tajā acīmredzami nebija ņemts vērā, ka augu selekcijas nozari ir smagi un konkrēti ietekmējis apstāklis, ka ģenētiskie resursi ir šīs nozares darbību būtiska un nevis tikai pakārtota daļa; treškārt, regulā ir paredzēti acīmredzami nesamērīgi ES hartas 16. panta ierobežojumi; ceturtkārt, tajā augu selekcijas nozarei ir paredzēts de facto pastāvīgs pienākums reģistrēt un saglabāt informāciju par tās darbībām; visbeidzot, ir pieejami mazāk apgrūtinoši pasākumi, kā tas izklāstīts “Starptautiskajā līgumā par augu ģenētiskajiem resursiem pārtikai un lauksaimniecībai”.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto regulu tiek radīta acīmredzama tiesiskās nenoteiktības situācija augu selekcionāriem, ciktāl: pirmkārt, tās piemērošanas joma ir atkarīga no tā, vai valstis izvēlas īstenot savu suverēno varu attiecībā uz ģenētiskajiem resursiem; otrkārt, tā ir balstīta uz nenoteiktām definīcijām, no kurām nav iespējams secināt, vai ģenētiskie resursi ir tikuši “lietoti”; treškārt, tādēļ, ka tās brīvas interpretācijas rezultātā to iespējams piemērot de facto retroaktīvi; visbeidzot, tādēļ, ka paraugprakses izstrāde tikai “var” samazināt lietotāju, kuriem apstrīdētais pasākums piemērojams, pārkāpumu izdarīšanas risku.

      (1)  Padomes 1994. gada 27. jūlija Regula (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību (OV L 227, 1. lpp.)


title: Lieta T-545/12: Prasība, kas celta 2012. gada 17. decembrī — Mory u.c./Komisija

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/23

         Prasība, kas celta 2012. gada 17. decembrī — Mory u.c./Komisija
   (Lieta T-545/12)
   2013/C 71/36
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Mory SA (Pantin, Francija), Mory Team (Pantin) un Compagnie française superga d’investissement dans le service (CFSIS) (Miraumont, Francija) (pārstāvji — B. Vatier un F. Loubières, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājas izvirza piecus pamatus, lai pamatotu savu prasību par Komisijas 2012. gada 4. aprīļa Lēmumu C(2012) 2401, galīgā redakcija, ar kuru Komisija precizē, ka pienākums atgūt valsts atbalstu, kas sabiedrībām Sernam ir uzlikts ar Komisijas 2012. gada 9. marta Lēmuma C(2012) 1616, galīgā redakcija, 2. pantu, nav paplašināms attiecībā uz potenciālajiem grupas Sernam aktīvu ieguvējiem (1).

               1)

               Pirmais pamats attiecas uz Komisijas kompetences neesamību pieņemt apstrīdēto lēmumu un šādi pieļauto pilnvaru nepareizu izmantošanu, jo Komisijai, neveicot jaunu padziļinātu pārbaudi, neesot kompetences pieņemt lēmumu, ar kuru tiek konstatēts, ka procedūra, kas ir noteikta, lai izpildītu 2012. gada 9. marta lēmumu, nav uzskatāma par tā apiešanu.

               2)

               Otrais pamats attiecas uz pienākuma nopietnu šaubu gadījumā saistībā ar valsts atbalsta kontroli izmantot oficiālo izmeklēšanas procedūru pārkāpumu.

               3)

               Trešais pamats attiecas uz pretrunu starp priekšmetu un pamatojumu, jo, pirmkārt, Komisijas norādītais lēmuma priekšmets un tā faktiskais saturs neesot līdzvērtīgi, un, otrkārt, lēmumā tiekot izmantoti pretrunīgi kritēriji, lai novērtētu ekonomiskās turpinātības neesamību starp darbībām, kurām ir ticis sniegts atbalsts, un šo darbību ieguvēju.

               4)

               Ceturtais pamats attiecas uz acīmredzamām kļūdām vērtējumā saistībā ar i) pārdošanas priekšmetu, ii) nodošanas cenu, iii) brīdi, kad ir notikusi nodošana, iv) jauno īpašnieku un akcionāru neatkarības pakāpi un v) darījuma ekonomisko loģiku.

               5)

               Piektais pamats attiecas uz normatīvās bāzes neesamību, jo lēmums esot ticis pieņemts, nepārbaudot, vai aktīvu nodošana ir tikusi veikta atbilstoši to tirgus vērtībai, un neizpētot sekas tam, ka ieguvējs pieder pie tās pašas grupas kā persona, kas ir piešķīrusi prettiesisko atbalstu.

      (1)  Valsts atbalsts Nr. SA.34547 (2012/N) — Francija, kas ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (OV 2012, C 305, 10. lpp.).


title: Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 28. oktobrī lietā C-185/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Atkritumu pārvaldība — Polihlorēta bifenila un polihlorēta terfenila apglabāšana — Direktīva 96/59/EEK)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2004. gada 28. oktobrī
   lietā C-185/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Atkritumu pārvaldība - Polihlorēta bifenila un polihlorēta terfenila apglabāšana - Direktīva 96/59/EEK)
   (2005/C 6/04)
   tiesvedības valoda - portugāļu
   Lietā C-185/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 17. maijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis - A. Caeiros) pret Portugāles Republiku (pārstāvji - L. Fernandes, M. Telles Romão un M. J. Lois), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Borg Barthet, tiesneši S. von Bahr un J. Malenovský (referents), ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretārs R. Grass, 2004. gada 28. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               noteiktos termiņos nepaziņojot Eiropas Kopienu Komisijai 1996. gada 16. septembra Padomes Direktīvas 96/59/EEK par polihlorētu bifenilu un polihlorētu terfenilu (PCB/PCT) apglabāšanu 11. pantā minētos plānus un projektus, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā norma;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija un Portugāles Republika sedz savus izdevumus pašas.

      (1)  OV C 180, 27.7.2002.


title: Lieta C-327/04: Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 27. jūlijā

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/7

         Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 27. jūlijā
   (Lieta C-327/04)
   (2004/C 239/12)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 27. jūlijā ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Somijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv M. Huttunen un D. Martin, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               atzīt, ka Somijas Republika, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos pasākumus, lai ieviestu Eiropas Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvu 2000/43/EK (1) par principa, kas paredz vienādu attieksmi pret personām bez rases vai etniskās izcelsmes atšķirības, piemērošanu vai neinformējot Komisiju par šiem pasākumiem, nav izpildījusi tai uzliktos pienākumus.

               2.

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transponēšanas valsts iekšējās tiesībās termiņš ir notecējis 2003. gada 19. jūlijā.

      (1)  OV L 180, 19. 7. 2000., 22. lpp.


title: Lieta T-510/15: Prasība, kas celta 2015. gada 7. septembrī – Mengozzi/ITSB – Consorzio per la Tutela dell’Olio Extravergine di Oliva Toscano (“TOSCORO”)

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/46

         Prasība, kas celta 2015. gada 7. septembrī – Mengozzi/ITSB – Consorzio per la Tutela dell’Olio Extravergine di Oliva Toscano (“TOSCORO”)
   (Lieta T-510/15)
   (2015/C 354/56)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Roberto Mengozzi (Monako, Monako) (pārstāvis – T. Schuffenecker, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Consorzio per la Tutela dell’Olio Extravergine di Oliva Toscano IGP (Florence, Itālija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašnieks: prasītājs

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “TOSCORO” – Kopienas preču zīme Nr. 2 752 509

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 5. jūnija lēmums lietā R 322/2014-2

      Prasītāja prasījumi:

               —

               daļēji apstiprināt apstrīdēto lēmumu un atcelt šo lēmumu daļā, ar kuru Kopienas preču zīmes reģistrācija ir tikusi atzīta par spēkā neesošu attiecībā uz precēm “pārtikas eļļas un tauki; pārtikas augu eļļas, tostarp olīveļļa”, kā arī “zaļo un melno olīvu krēms”;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājam ir radušies Apelācijas padomē;

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniecei, ja tā iestātos šajā lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājam ir radušies Apelācijas padomē.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta k) apakšpunkta un Regulas (ES) Nr. 1151/2012 6. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 1151/2012 13. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               TRIPS līguma 15. panta pārkāpums.


title: Lieta T-135/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 10. jūlija spriedums — Clorox /ITSB — Industrias Alen ( “CLORALEX” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “CLORALEX” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “CLOROX” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               18.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 250/14

         Vispārējās tiesas 2012. gada 10. jūlija spriedums — Clorox/ITSB — Industrias Alen (“CLORALEX”)
   (Lieta T-135/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “CLORALEX” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “CLOROX” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 250/25
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Clorox Company (Oakland, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — S. Malynicz, barrister, un A. Chaudri, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Industrias Alen SA de CV (Nuevo León, Meksika) (pārstāvis — J. Astiz Suárez, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 16. decembra lēmumu lietā R 521/2009-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp The Clorox Company un Industrias Alen SA de CV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 16. decembra lēmumu lietā R 521/2009-4;

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina The Clorox Company tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Industrias Alen SA de CV sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 152, 21.05.2011.


title: lieta C-493/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 9. jūnija Het Gerechtshof 's-Hertogenbosch lēmumu lietā L. H. Piatkowski pret Belastingsdienst Grote ondernemingen Eindhoven

text:
               5.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 9. jūnija Het Gerechtshof 's-Hertogenbosch lēmumu lietā L. H. Piatkowski pret Belastingsdienst Grote ondernemingen Eindhoven
   (lieta C-493/04)
   (2005/C 31/22)
   tiesvedības valoda - nīderlandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 9. jūnijaHet Gerechtshof 's-Hertogenbosch lēmumu lietā L. H. Piatkowski pret Belastingsdienst Grote ondernemingen Eindhoven un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 9. jūnijā.

      Het Gerechtshof 's-Hertogenbosch lūdz Tiesu lemt par šādu prejudiciālo jautājumu:
   Vai Kopienu tiesības, it sevišķi tiesības brīvi pārvietoties un Regulas Nr. 1408/71 (1998. gadā piemērojamā redakcija) 14c. panta b) punkts, aizliedz Nīderlandei piemērot sociālās nodrošināšanas maksājumus attiecībā uz ienākumiem no procentiem, ko Nīderlandē dibināta sabiedrība ir samaksājusi Beļģijas pilsonim, uz kuru saskaņā ar Regulas Nr. 1408/71 14c. panta b) punktu un VII pielikuma 1. daļu attiecas gan Nīderlandes, gan Beļģijas sociālās nodrošināšanas noteikumi?


title: Lieta T-244/13: Prasība, kas celta 2013. gada 2. maijā — Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica /Komisija

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/40

         Prasība, kas celta 2013. gada 2. maijā — Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica/Komisija
   (Lieta T-244/13)
   2013/C 171/80
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL (Madride, Spānija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.


title: Lieta C-78/11: Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 21. jūnija spriedums ( Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA), Federaciόn de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federaciόn Estatal de Trabajadores de Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT, Federaciόn de Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO. (Direktīva 2003/88/EK — Darba laika organizēšana — Tiesības uz apmaksātu ikgadējo atvaļinājumu — Slimības atvaļinājums — Ikgadējais atvaļinājums, kas laika ziņā sakrīt ar slimības atvaļinājumu — Tiesības izmantot apmaksātu ikgadējo atvaļinājumu kādā citā laikposmā)

text:
               18.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 250/4

         Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 21. jūnija spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA), Federaciόn de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federaciόn Estatal de Trabajadores de Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT, Federaciόn de Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO.

   (Lieta C-78/11) (1)

   (Direktīva 2003/88/EK - Darba laika organizēšana - Tiesības uz apmaksātu ikgadējo atvaļinājumu - Slimības atvaļinājums - Ikgadējais atvaļinājums, kas laika ziņā sakrīt ar slimības atvaļinājumu - Tiesības izmantot apmaksātu ikgadējo atvaļinājumu kādā citā laikposmā)
   2012/C 250/07
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Atbildētājas: Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA), Federaciόn de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federaciόn Estatal de Trabajadores de Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT un Federaciόn de Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO.

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Supremo — Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (OV L 299, 9. lpp.) 7. panta 1. punkta interpretācija — Pārejoša darbnespēja, kas pēkšņi iestājas atvaļinājuma laikā — Valsts tiesiskais regulējums, kas neļauj pārtraukt ikgadējā atvaļinājuma laikposmu un šo periodu pilnībā vai tā atlikumu izmantot vēlāk

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj valsts tiesību normas, kurās paredzēts, ka darba ņēmējam, kuram pārejoša darbnespēja iestājusies apmaksātā ikgadējā atvaļinājuma laikā, minēto ikgadējo atvaļinājumu, kas sakritis ar pārejošas darbnespējas laikposmu, nav tiesību izmantot vēlāk.

      (1)  OV C 152, 21.05.2011.


title: Lieta T-365/09: Prasība, kas celta 2009. gada 17. septembrī — Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki/ITSB — Free ( FREE )

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/81

         Prasība, kas celta 2009. gada 17. septembrī — Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki/ITSB — Free (“FREE”)
   (lieta T-365/09)
   2009/C 267/144
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — A. Koliothomas un K. Papadiamantis, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece:
      Free SAS, Parīze (Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 11. jūnija lēmumu lietā R 1346/2008-1;

               —

               noraidīt iebildumus;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus procesā Pirmās instances tiesā;

               —

               piespriest otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies procesā šajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “FREE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Francijas preču zīmes reģistrācija vārdiskai preču zīmei “FREE” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 38. klasē; Francijas preču zīmes reģistrācija grafiskai preču zīmei “FREE — LA LIBERTÉ N’A PAS de PRIX” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 38. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Iebildumu nodaļas lēmumu atcelt un pilnībā noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot nepareizi nolēmusi, ka pastāvēja attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja; Padomes Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot sniegusi pamatojumu savam konstatējumam, ka pastāvēja līdzība starp precēm, kas ietilpa 16. klasē, ko aptvēra attiecīgā preču zīme, un pakalpojumiem, kas ietilpst 38. klasē, ko aptvēra agrākā preču zīme.


title: Lieta T-199/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 14. maija rīkojums — Gnemmi /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — Novērtējums par 2003. gadu — Acīmredzami nepieņemama un acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/26

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 14. maija rīkojums — Gnemmi/Komisija
   (Lieta T-199/05) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - Novērtējums par 2003. gadu - Acīmredzami nepieņemama un acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2007/C 170/52)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Laura Gnemmi, Arona (Itālija) (pārstāvji — G. Bounéou un F. Frabetti vēlāk F. Frabetti, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Bersheid un M. Velardo)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt, pamatā, novērtējumu par 2003. gadu daļā, kas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti, prasītājas karjeras attīstības ziņojumu par šo gadu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un pārējā daļā kā acīmredzami juridiski nepamatotu;

               2)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 193, 6.8.2005.


title: Lieta C-514/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. novembrī iesniedza Landesgericht Salzburg (Austrija) — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH/Land Salzburg

text:
               2.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. novembrī iesniedza Landesgericht Salzburg (Austrija) — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH/Land Salzburg

   (Lieta C-514/12)
   2013/C 63/11
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesgericht Salzburg

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītāja: Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH

      Atbildētāja: Land Salzburg

      Prejudiciālais jautājums

   Vai LESD 45. pantam un Regulas Nr. 492/2011 (1) 7. panta 1. punktam ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums (šajā lietā — Salzburger Landesvertragsbedienstetengesetz (Zalcburgas federālās zemes likuma par līgumdarbiniekiem) 53. un 54. pants), saskaņā ar kuru publiskā sektora darba devējs, lai noteiktu datumu darbinieka ierindošanai augstākā darba samaksas kategorijā, pilnā apmērā ņem vērā darba stāžu, ko darbinieki ir nepārtraukti ieguvuši pie šī darba devēja, bet darba stāžu, ko attiecīgie darbinieki ir ieguvuši, strādājot pie kāda cita publiskā vai privātā sektora darba devēja Austrijas teritorijā vai citās ES vai EEZ valstīs, ņem vērā tikai daļēji paušāli, sākot no konkrēta vecuma?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 5. aprīļa Regula (ES) Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos (OV L 141, 1. lpp.).


title: Lieta T-165/14: Vispārējās tiesas 2014. gada 3. septembra rīkojums – ANKO /Komisija un REA

text:
               20.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 372/23

         Vispārējās tiesas 2014. gada 3. septembra rīkojums – ANKO/Komisija un REA

   (Lieta T-165/14) (1)

   2014/C 372/29
   Tiesvedības valoda – grieķu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 175, 10.6.2014.


title: Lieta C-147/05: Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 1. aprīlī

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/25

         Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 1. aprīlī
   (Lieta C-147/05)
   (2005/C 143/37)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 1. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Mišels van Beks [Michel van Beek] un Sāra Pardo Kvintijana [Sara Pardo Quintillan], pārstāvji.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvu 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2003. gada 22. decembrī.

      (1)  OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.


title: Lieta C-196/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 15. oktobra spriedums ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Acoset SpA/Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa, Comune di Comiso (RG), Comune di Modica (RG), Provincia Regionale di Ragusa, Comune di Acate (RG), Comune di Chiaramonte Gulfi (RG), Comune di Giarratana (RG), Comune di Ispica (RG), Comune di Monterosso Almo (RG), Comune di Pozzallo (RG), Comune di Ragusa, Comune di Vittoria (RG), Comune di Santa Croce Camerina (RG), Comune di Scicli (RG) (EKL 43., 49. un 86. pants — Publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūra — Līgumu slēgšanas tiesību sniegt ūdensapgādes pakalpojumu piešķiršana jaukta kapitāla sabiedrībai — Konkurences procedūra — Tāda privāta partnera, kas atbildīgs par pakalpojuma sniegšanu, noteikšana — Līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana, nepiemērojot noteikumus par publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu)

text:
               5.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/9

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 15. oktobra spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Acoset SpA/Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa, Comune di Comiso (RG), Comune di Modica (RG), Provincia Regionale di Ragusa, Comune di Acate (RG), Comune di Chiaramonte Gulfi (RG), Comune di Giarratana (RG), Comune di Ispica (RG), Comune di Monterosso Almo (RG), Comune di Pozzallo (RG), Comune di Ragusa, Comune di Vittoria (RG), Comune di Santa Croce Camerina (RG), Comune di Scicli (RG)

   (Lieta C-196/08) (1)

   (EKL 43., 49. un 86. pants - Publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūra - Līgumu slēgšanas tiesību sniegt ūdensapgādes pakalpojumu piešķiršana jaukta kapitāla sabiedrībai - Konkurences procedūra - Tāda privāta partnera, kas atbildīgs par pakalpojuma sniegšanu, noteikšana - Līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana, nepiemērojot noteikumus par publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu)
   2009/C 297/07
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Acoset SpA

      Atbildētāji: Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa, Comune di Comiso (RG), Comune di Modica (RG), Provincia Regionale di Ragusa, Comune di Acate (RG), Comune di Chiaramonte Gulfi (RG), Comune di Giarratana (RG), Comune di Ispica (RG), Comune di Monterosso Almo (RG), Comune di Pozzallo (RG), Comune di Ragusa, Comune di Vittoria (RG), Comune di Santa Croce Camerina (RG), Comune di Scicli (RG)

      Piedaloties: Saceccav Depurazioni Sacede SpA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — EKL 43., 49. un 86. panta interpretācija — Ūdensapgādes pakalpojuma sniegšanas tiesību piešķiršana sabiedrībai ar jauktu kapitālu, kura uz konkurenci balstītā procedūrā izvēlas savu privāto partneri, kas ir atbildīgs par pakalpojuma apsaimniekošanu — Pakalpojuma sniegšanas tiesību piešķiršana bez publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras

      Rezolutīvā daļa:

   ar EKL 43., 49. un 86. pantu tiek pieļauta tieša publiska pakalpojuma, kas ietver nepieciešamību iepriekš veikt tādus būvdarbus kā pamata lietā noteiktie, līguma slēgšanas tiesību piešķiršana jaukta (publiska un privāta) kapitāla sabiedrībai, kas īpaši radīta šim mērķim un kurai ir viens sociālais mērķis, kurā privātā partnera izvēle ir norisinājusies uz konkursa pamata, iepriekš izvērtējot finansiālus, tehniskus, operatīvus un ar vadību saistītus nosacījumus, kā arī sabiedrības piedāvājuma raksturojošos elementus sniedzamo pakalpojumu kontekstā, un konkursa procedūra ir saderīga ar brīvas konkurences principu un EK līgumā koncesionāriem izvirzītajiem pārskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes principiem.

      (1)  OV C 197, 02.08.2008.


title: Lieta C-45/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 25. novembra spriedumu lietā T-384/11 Safa Nicu Sepahan Co. /Eiropas Savienības Padome 2015. gada 4. februārī iesniedza Safa Nicu Sepahan Co.

text:
               13.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/16

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 25. novembra spriedumu lietā T-384/11 Safa Nicu Sepahan Co./Eiropas Savienības Padome 2015. gada 4. februārī iesniedza Safa Nicu Sepahan Co.

   (Lieta C-45/15 P)
   (2015/C 118/23)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Safa Nicu Sepahan Co. (pārstāvis – A. Bahrami, avocat)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

   Šajā apelācijas sūdzībā izklāstīto iemeslu dēļ Safa Nicu Sepahan Co. apgalvo, ka Eiropas Savienības Tiesai ir:

               1.

               daļēji jāatceļ Vispārējās tiesas spriedums, kuru Vispārējā tiesa pasludināja 2014. gada 25. novembrī lietā T-384/11, ciktāl tā:

                           —

                           nav atzinusi un piespriedusi atlīdzināt materiālos zaudējumus, kurus ir cietusi Safa Nicu Sepahan Co.;

                           —

                           ir atzinusi, ka Safa Nicu Sepahan Co. ir cietusi nemateriālu kaitējumu, taču ir piespriedusi patvaļīgi zemu summu EUR 50  000 apmērā kā vienīgo kompensāciju par šo kaitējumu;

               2.

               jāīsteno neierobežota jurisdikcija, pamatojoties uz tai zināmajiem apstākļiem:
               galvenokārt:

                           —

                           piespriest Safa Nicu Sepahan Co. kompensāciju EUR 5 6 62  737,40 apmērā un procentus par materiālajiem zaudējumiem, kas ir izcēlušies būtiska tiesību normas pārkāpuma un Eiropas Savienības Padomes prettiesiskas rīcības dēļ;

                           —

                           piespriest Safa Nicu Sepahan Co. kompensāciju EUR 2 0 00  000 apmērā un procentus par nemateriālo kaitējumu, kas ir izcēlies būtiska tiesību normas pārkāpuma un Eiropas Savienības Padomes prettiesiskas rīcības dēļ;

                           —

                           piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās un citus izdevumus saistībā ar šo apelācijas sūdzību, kā arī izdevumus, kuri ir radušies sākotnējā tiesvedībā un procentus;

                     pakārtoti:

                           —

                           piespriest Safa Nicu Sepahan Co. izmaksāt kompensāciju, tās apmēru nosakot ex aequo et bono, un procentus par materiālajiem zaudējumiem, kas ir izcēlušies būtiska tiesību normas pārkāpuma un Eiropas Savienības Padomes prettiesiskas rīcības dēļ;

                           —

                           piespriest Safa Nicu Sepahan Co. izmaksāt kompensāciju, tās apmēru nosakot ex aequo et bono, tomēr ne mazāku par EUR 50  000 un procentus (kas jau ir piespriesta ar pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu) par nemateriālo kaitējumu, kas ir izcēlies būtiska tiesību normas pārkāpuma un Eiropas Savienības Padomes prettiesiskas rīcības dēļ;

                           —

                           piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt Safa Nicu Sepahan Co. tiesāšanās un citus izdevumus saistībā ar šo apelācijas sūdzību, kā arī izdevumus, kuri ir radušies sākotnējā tiesvedībā un procentus;

                     pakārtotāk:

               3.

               nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā zaudējumu apmēra noteikšanai un jauna Safa Nicu Sepahan Co. labvēlīga sprieduma taisīšanai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza divus apelācijas pamatus par Vispārējās tiesas 2014. gada 25. novembrī pasludināto spriedumu, katrā no šiem pamatiem ir ietverti vairāki juridiski argumenti:

               —

               ar pirmo apelācijas pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā pārsūdzētā sprieduma 93.–149. punktā, noraidot apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumu par visu materiālo zaudējumu atlīdzināšanu, lai gan Vispārējā tiesa ir atzinusi un piekritusi tam, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja patiešām ir cietusi materiālus zaudējumus Savienības prettiesiskas rīcības dēļ; tā pamatojas uz šādiem argumentiem:

                           —

                           spriedumā nav piespriesta nekāda kompensācija par Savienības un tās ierēdņu radītajiem zaudējumiem, tādējādi pārkāpjot LESD 340. panta 2. punktu un ES Pamattiesību hartas 41. panta 3. punktu, kuros abos ir ietverts “pilnīgas atlīdzības” princips;

                           —

                           turklāt nepiespriežot atlīdzināt nekādus materiālos zaudējumus, kuru pastāvēšana ir atzīta, spriedumā ir pārkāpti samērīguma un taisnīga novērtējuma principi un ir pārkāpts tiesiskums;

                           —

                           spriedumā turklāt ir pieļauts pārkāpums tiesību normu piemērošanā ar acīmredzamiem faktu un pierādījumu sagrozījumiem un tajā pilnībā noraidītie apelācijas sūdzības iesniedzējas zaudējumi balstās uz kļūdainu, neloģisku un pretrunīgu argumentāciju;

               —

               ar otro apelācijas pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā pārsūdzētā sprieduma 92 un 149. punktā, uzskatot ka kompensācija EUR 50  000 apmērā būtu pienācīgs atlīdzinājums. Vispārējā tiesa tādējādi nav ievērojusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, tā ir pārkāpusi samērīguma principu un principu par kompensācijas izmaksu par zaudējumiem un izmaksām, kuri ir faktiski radušies, kas ir novedis pie patvaļīga un prettiesiska atrisinājuma.


title: Lieta T-378/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 21. marta rīkojums – Salama/Padome

text:
               10.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/21

         Vispārējās tiesas 2016. gada 21. marta rīkojums – Salama/Padome
   (Lieta T-378/14) (1)

   (2016/C 165/26)
   Tiesvedības valoda – franču
   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 245, 28.7.2014.


title: Lieta C-11/07: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 11. septembra spriedums ( Hof van Beroep te Gent (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hans Eckelkamp , Natalie Eckelkamp , Monica Eckelkamp , Saskia Eckelkamp , Thomas Eckelkamp , Jessica Eckelkamp , Joris Eckelkamp / Belgische Staat (Kapitāla brīva aprite — EKL 56. un 58. pants — Mantojuma nodoklis — Valsts tiesiskais regulējums par nodokļa par īpašuma tiesību maiņu nekustamajam īpašumam, saskaņā ar kuru no nekustamā īpašuma vērtības nevar atskaitīt ar to saistītos hipotekāros parādus, jo persona, kuras mantojums ir atklājies, savas nāves brīdī bija citas dalībvalsts rezidente — Ierobežojums — Pamatojums — Neesamība)

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/6

         Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 11. septembra spriedums (Hof van Beroep te Gent (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hans Eckelkamp, Natalie Eckelkamp, Monica Eckelkamp, Saskia Eckelkamp, Thomas Eckelkamp, Jessica Eckelkamp, Joris Eckelkamp/Belgische Staat

   (Lieta C-11/07) (1)

   (Kapitāla brīva aprite - EKL 56. un 58. pants - Mantojuma nodoklis - Valsts tiesiskais regulējums par nodokļa par īpašuma tiesību maiņu nekustamajam īpašumam, saskaņā ar kuru no nekustamā īpašuma vērtības nevar atskaitīt ar to saistītos hipotekāros parādus, jo persona, kuras mantojums ir atklājies, savas nāves brīdī bija citas dalībvalsts rezidente - Ierobežojums - Pamatojums - Neesamība)
   (2008/C 285/09)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hof van Beroep te Gent
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Hans Eckelkamp, Natalie Eckelkamp, Monica Eckelkamp, Saskia Eckelkamp, Thomas Eckelkamp, Jessica Eckelkamp, Joris Eckelkamp

      Atbildētāja: Belgische Staat

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hof van Beroep te Gent — EKL 12., 17., 18., 56. un 58. panta interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums par mantojuma nodokļa aprēķinu par nekustamo īpašumu, kas neļauj atskaitīt no nekustamā īpašuma vērtības šim nekustamajam īpašumam uzlikto hipotekāro apgrūtinājumu sakarā ar to, ka mantojuma atstājējs nāves brīdī dzīvoja citā dalībvalstī
   Rezolutīvā daļa:
   EKL 56. un 58. panta normu kombinācija ir interpretējama tādējādi, ka ar tiem nav saderīgs tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamata prāvā par mantojuma nodokļa un nodokļa par īpašuma tiesību maiņu aprēķinu šajā dalībvalstī esošam nekustamajam īpašumam, kurā nav paredzēta iespēja atskaitīt šo īpašumu apgrūtinošos parādus gadījumā, ja persona, kuras mantojums ir atklājies, savas nāves brīdī bija nevis šīs valsts, bet citas dalībvalsts rezidente, tomēr šāds atskaitījums tiek pieļauts, ja šī persona tobrīd būtu bijusi tās valsts rezidente, kurā atrodas mantojumā atstātais nekustamais īpašums.

      (1)  OV C 56, 10.3.2007.


title: Lieta C-324/05 P: Tiesas rīkojums 2006. gada 1. jūnijā — Plus Warenhandelsgesellschaft mbH pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Sajaukšanas iespēja — Kombinētas vārdiskas un grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu Turkish Power , reģistrācijas pieteikums — Agrākas vārdiskas preču zīmes POWER īpašnieka iebildums — Iebilduma noraidījums — Acīmredzami nepieņemama vai acīmredzami nepamatota apelācija)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/17

         Tiesas rīkojums 2006. gada 1. jūnijā — Plus Warenhandelsgesellschaft mbH pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-324/05 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Sajaukšanas iespēja - Kombinētas vārdiskas un grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “Turkish Power”, reģistrācijas pieteikums - Agrākas vārdiskas preču zīmes “POWER” īpašnieka iebildums - Iebilduma noraidījums - Acīmredzami nepieņemama vai acīmredzami nepamatota apelācija)
   (2006/C 224/30)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Plus Warenhandelsgesellschaft mbH (pārstāvis — B. Piepenbrink, avocat)

      Pretējā puse procesā: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)
   Priekšmets
   Apelācija par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2005. gada 22. jūnija spriedumu lietā T-34/04 Plus Warenhandelsgesellschaft mbH/ITSB, ar ko Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes lēmumu noraidīt apelāciju, kuru iesniedza preču zīmes “POWER” īpašnieks par Iebildumu nodaļas lēmumu noraidīt iebildumu pret grafiskas preču zīmes “TURKISH POWER” reģistrāciju — Preču zīmju sajaukšanas iespēja
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelāciju noraidīt;

               2)

                  Plus Warenhandelsgesellschaft mbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 296, 26.11.2005.


title: Lieta T-374/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. jūlijā – VM Vermögens-Management/ITSB – DAT Vermögensmanagement (“Vermögensmanufaktur”)

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/64

         Prasība, kas celta 2015. gada 9. jūlijā – VM Vermögens-Management/ITSB – DAT Vermögensmanagement (“Vermögensmanufaktur”)
   (Lieta T-374/15)
   (2015/C 302/80)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: VM Vermögens-Management GmbH (Düsseldorf, Vācija) (pārstāvji – T. Dolde, P. Homann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: DAT Vermögensmanagement GmbH (Baldham, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Vermögensmanufaktur” – Kopienas preču zīme Nr. 8 770 042

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas piektās padomes 2015. gada 29. aprīļa lēmums lietā R 418/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-253/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 3. maijā iesniedza cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) – Flibtravel International SA, Leonard Travel International SA/AAL Renting SA, Haroune Tax SPRL, Saratax SCS u.c.

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 3. maijā iesniedza cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) – Flibtravel International SA, Leonard Travel International SA/AAL Renting SA, Haroune Tax SPRL, Saratax SCS u.c.
   (Lieta C-253/16)
   (2016/C 260/35)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Bruxelles

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Flibtravel International SA, Leonard Travel International SA

      Atbildētājas: AAL Renting SA, Haroune Tax SPRL, Saratax SCS, Ryad SCRI, Taxis Bachir & Cie SCS, Abdelhamid El Barjraji, Abdelouahab Ben Bachir, Sotax SCRI, Mostapha El Hammouchi, Boughaz SPRL, Sahbaz SPRL, Jamal El Jelali, Mohamed Chakir Ben Kadour, Taxis Chalkis SCRL, Mohammed Gheris, Les délices de Fès SPRL, Abderrahmane Belyazid, E. A. R. SCS, Sotrans SPRL, B. M. A. SCS, Taxis Amri et Cie SCS, Aramak SCS, Rachid El Amrani, Mourad Bakkour, Mohamed Agharbiou, Omar Amri, Jmili Zouhair, Mustapha Ben Abderrahman, Mohamed Zahyani, Miltotax SPRL, Lextra SA, Ismael El Amrani, Farid Benazzouz, Imad Zufri, Abdel-Ilah Bokhamy, Ismail Al Bouhali, Bahri Messaoud & Cie SCS, Mostafa Bouzid, BKN Star SPRL, M. V. S. SPRL, A. B. M. B. SCS, Imatrans SPRL, Reda Bouyaknouden, Ayoub Tahri, Moulay Adil El Khatir, Redouan El Abboudi, Mohamed El Abboudi, Bilal El Abboudi, Sofian El Abboudi, Karim Bensbih, Hadel Bensbih, Mimoun Mallouk, Abdellah El Ghaffouli, Said El Aazzoui

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 96. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka to var piemērot dalībvalsts taksometru operatoru noteiktajām cenām un noteikumiem, ja a) attiecīgo braucienu ar taksometru laikā tikai retos gadījumos tiek izbraukts ārpus valsts robežām, b) lielu daļu attiecīgo taksometru klientu veido Eiropas Savienības pilsoņi un iedzīvotāji, kuri nav attiecīgās dalībvalsts pilsoņi vai iedzīvotāji, un c) konkrētajos lietas apstākļos strīdīgie braucieni ar taksometru ļoti bieži pasažierim ir tikai garāka ceļojuma posms, kura galamērķis vai izbraukšanas punkts ir cita Eiropas Savienības dalībvalsts, kas nav attiecīgā Savienības dalībvalsts?

               2)

               Vai LESD 96. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka to var piemērot tādiem izmantošanas noteikumiem, kas nav noteikumi par likmēm un noteikumi par atļaujas iegūšanu veikt attiecīgo pārvadāšanas darbību, kā šajā lietā aizliegums taksometru operatoriem pasažiera rīcībā nodot vienu atsevišķu vietu, nevis visu transportlīdzekli, un aizliegums šiem operatoriem pašiem noteikt klientiem piedāvātā brauciena galamērķi, kas noved pie tā, ka šiem operatoriem tiek liegts veidot tādu pasažieru grupas, kuriem ir viens galamērķis?

               3)

               Vai LESD 96. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek aizliegti, izņemot ar Komisijas atļauju, tādi pasākumi kā tie, kas minēti otrajā jautājumā: a) kuru vispārējais mērķis citu mērķu starpā ir aizsargāt taksometru operatorus pret transportlīdzekļu nomas ar šoferi uzņēmumu konkurenci un b) kuru īpašais mērķis konkrētajos šīs lietas apstākļos ir aizsargāt autobusu operatorus pret taksometru operatoriem?

               4)

               Vai LESD 96. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to ir aizliegts, izņemot ar Komisijas atļauju, pasākumu, ar kuru ir noteikts aizliegums taksometru operatoriem pievilināt pasažierus, ja šā pasākuma sekas ir tādas, ka šajos konkrētajos lietas apstākļos tiek samazināta to iespēja iegūt konkurējošā autobusu pakalpojuma klientus?


title: Lieta T-202/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 16. decembra rīkojums — Stichting Woonlinie u.c./Komisija (Valsts atbalsts — Tāda atbalsta shēma, ko Nīderlande piešķīrusi sociālo mājokļu sabiedrībām — Pastāvošs atbalsts — Lēmums akceptēt dalībvalsts saistības — Prasība atcelt tiesību aktu — Individuālas skaršanas neesamība — Nepieņemamība)

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/23

         Vispārējās tiesas 2011. gada 16. decembra rīkojums — Stichting Woonlinie u.c./Komisija
   (Lieta T-202/10) (1)

   (Valsts atbalsts - Tāda atbalsta shēma, ko Nīderlande piešķīrusi sociālo mājokļu sabiedrībām - Pastāvošs atbalsts - Lēmums akceptēt dalībvalsts saistības - Prasība atcelt tiesību aktu - Individuālas skaršanas neesamība - Nepieņemamība)
   2012/C 49/42
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Stichting Woonlinie (Woudrichem, Nīderlande); Stichting Allee Wonen (Roosendaal, Nīderlande); Woningstichting Volksbelang (Wijk bij Duurstede, Nīderlande); Stichting WoonInvest (Leidschendam-Voorburg, Nīderlande) un Stichting Woonstede (Ede, Nīderlande) (pārstāvji — P. Glazener, E. Henny un T. Ottervanger, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. van Vliet, S. Noë un S. Thomas, piedaloties H. Gilliams, avocat)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2009. gada 15. decembra Lēmumu C(2009) 9963, galīgā redakcija, par atbalsta pasākumu E 2/2005 un N 642/2009 — Nīderlande — Pastāvošais atbalsts un īpašais projekta atbalsts mājokļu sabiedrībām

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2.

               nelemt par Vesteda Groep BV, Nīderlandes Institucionālo nekustamā īpašuma investoru asociācijas, Valonijas mājokļu sabiedrības, Mājokļu sociālās apvienības un Eiropas sociālo mājokļu koordinācijas komitejas (Cecodhas) pieteikumiem par iestāšanos lietā;

               3.

               Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest un Stichting Woonstede sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               4.

               Vesteda Groep, Nīderlandes Institucionālo nekustamā īpašuma investoru asociācija, Valonijas mājokļu sabiedrība, Mājokļu sociālā apvienība un Cecodhas, personas, kas iesniegušas pieteikumus par iestāšanos lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 179, 03.07.2010.


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2005. gada 24. februārī lietā C-225/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/106/EK — Jūras transports — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/9

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 24. februārī
   lietā C-225/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/106/EK - Jūras transports - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 106/16)
   tiesvedības valoda — somu
   Lietā C-225/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 1. jūnijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji K. Simonsons [K. Simonsson] un M. Huttunens [M. Huttunen]) pret Somijas Republiku (pārstāve A. Gimares-Purokoski [A. Guimaraes-Purokoski], Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], tiesneši Dž. Arestis [G. Arestis] (referents) un J. Klučka [J. Klučka], ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 24. februārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai panāktu atbilstību Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 19. decembra Direktīvai 2001/106/EK ar kuru groza Padomes Direktīvu 95/21/EK, kas nosaka, kā kuģošanai Kopienas ostās un dalībvalstu jurisdikcijai pakļautos ūdeņos piemērot starptautiskos standartus attiecībā uz kuģu drošību, piesārņojuma novēršanu un dzīves un darba apstākļiem uz kuģiem (ostas valsts kontrole), vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot Komisijai par to pieņemšanu, Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Somijas Republikai ir jāatlīdzina tiesāšanās izdevumi.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta C-112/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. martā iesniedza Amtsgericht Hamburg (Vācija) – Angela Irmgard Diedrich u.c./Société Air France SA

text:
               3.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. martā iesniedza Amtsgericht Hamburg (Vācija) – Angela Irmgard Diedrich u.c./Société Air France SA

   (Lieta C-112/17)
   (2017/C 213/20)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Hamburg

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Angela Irmgard Diedrich u.c.

      Atbildētāja: Société Air France SA

   Lieta ar Tiesas 2017. gada 6. aprīļa rīkojumu ir izslēgta no Tiesas reģistra.