title: Lieta T-78/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. janvārī – Jumbo Africa/EUIPO – ProSiebenSat.1 Licensing (“JUMBO”)

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/60

         Prasība, kas celta 2017. gada 30. janvārī – Jumbo Africa/EUIPO – ProSiebenSat.1 Licensing (“JUMBO”)
   (Lieta T-78/17)
   (2017/C 104/84)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jumbo Africa, SL (L’Hospitalet de Llobregat, Spānija) (pārstāves – M. Buganza González un E. Torner Lasalle, advokātes)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: ProSiebenSat.1 Licensing GmbH (Unterföhring, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “JUMBO” – Kopienas preču zīme Nr. 10 492 131

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 26. oktobra lēmums lietā R 227/2016-1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta pārkāpums. Konkrēti, prasītāja apgalvo, ka uz preču zīmi “JUMBO” neattiecas neviens no minētā panta 1. punktā formulētajiem aizliegumiem. Šī preču zīme nav aprakstoša attiecībā uz precēm, kuras tā aptver.


title: Lieta F-81/07: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2008. gada 8. oktobra spriedums — Barbin /Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — 2006. gada paaugstināšana amatā — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/58

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2008. gada 8. oktobra spriedums — Barbin/Parlaments
   (Lieta F-81/07) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - 2006. gada paaugstināšana amatā - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums)
   (2008/C 313/104)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Florence Barbin, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — A. Lukošiūtė un R. Ignătescu, pēc tam C. Burgos, A. Lukošiūtė un R. Ignătescu)
   Priekšmets
   Eiropas Parlamenta lēmuma par prasītājas nepaaugstināšanu AD 12 pakāpē 2006. gadā atcelšana.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta 2006. gada 20. novembra lēmums par Barbin nepaaugstināšanu AD 12 pakāpē 2006. gadā ir atcelts;

               2)

               Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 247, 20.10.2007., 43. lpp.


title: Lieta T-54/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 28. aprīļa spriedums – Jääkiekon SM-liiga/EUIPO (“Liiga”) Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Liiga” reģistrācijas pieteikums – Absolūti atteikuma pamati – Aprakstošs raksturs – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 2. punkts

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/49

      Vispārējās tiesas 2016. gada 28. aprīļa spriedums – Jääkiekon SM-liiga/EUIPO (“Liiga”)
      (Lieta T-54/15) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Liiga” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 2. punkts)
      (2016/C 211/62)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Jääkiekon SM–liiga Oy (Helsinki, Somija) (pārstāvis – L. Laaksonen, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji – A. Schifko un E. Śliwińska)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2014. gada 1. decembra lēmumu lietā R 576/2014–2 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “Liiga” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Jääkiekon SM–liiga Oy atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 107, 30.3.2015.


title: Lieta C-234/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. aprīlī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. aprīlī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

   (Lieta C-234/16)
   (2016/C 260/28)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Atbildētāja: Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 49. un 54. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem nav saderīgs reģionālais nodoklis, kas tiek uzlikts tādu lielu individuālu mazumtirdzniecības uzņēmumu darbībai, kuru preču pārdošanai un izstādīšanai izmantoto telpu platība ir vienāda vai lielāka par 4 000 m2, tās nelabvēlīgās ietekmes uz šī reģiona pilsētvidi, vidi un pilsētu veikalu tīklu dēļ, neatkarīgi no tā, vai šie mazumtirdzniecības uzņēmumi faktiski atrodas pilsētas teritorijā, vai ārpus tās, un vairākumā gadījumu tas tiek uzlikts citu dalībvalstu uzņēmumiem, ņemot vērā, ka (i) tas netiek uzlikts tirgotājiem, kam pieder vairāki individuāli vai kolektīvi mazumtirdzniecības uzņēmumi, kuru preču pārdošanai un izstādīšanai izmantoto telpu platība ir mazāka par 4 000 m2, neatkarīgi no tā, cik liela ir visu šo centru kopējā preču pārdošanai un izstādīšanai izmantoto telpu platība; (ii) nodoklis netiek uzlikts lieliem individuāliem mazumtirdzniecības uzņēmumiem, kuru preču pārdošanai un izstādīšanai izmantoto telpu platība nepārsniedz 10 000 m2, ja tajos tiek pārdotas tikai un vienīgi dārza preces, transportlīdzekļi, būvmateriāli, tehnika un rūpniecības preces?

               2)

               Vai LESD 107. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par aizliegtu valsts atbalstu saskaņā ar šo tiesību normu ir jāuzskata tas, ka Astūrijā paredzētais IGEC [nodoklis lieliem mazumtirdzniecības uzņēmumiem] netiek uzlikts kolektīviem vai individuāliem mazumtirdzniecības uzņēmumiem, kuru preču pārdošanai un izstādīšanai izmantoto telpu platība ir mazāka par 4 000 m2, un lieliem individuāliem mazumtirdzniecības uzņēmumiem, kuru platība nepārsniedz 10 000 m2, ja tajos tiek pārdotas tikai un vienīgi dārza preces, transportlīdzekļi, būvmateriāli, tehnika un rūpniecības preces?


title: Apvienotās lietas C-184/13 līdz C-187/13, C-194/13, C-195/13 un C-208/13: Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – API –Anonima Petroli Italiana SpA/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-184/13), ANCC-Coop – Associazione Nazionale Cooperative di Consumatori u.c./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti u.c. (C-185/13), Air Liquide Italia SpA u.c./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-186/13), Confetra – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica u.c./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Osservatorio sulle Attività di Trasporto, Ministero dello Sviluppo economico (C-187/13), Esso Italiana Srl/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-194/13), Confindustria – Confederazione generale dell’industria italiana u.c./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-195/13), Autorità garante della concorrenza e del mercato/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-208/13) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pārvadājumi ar autotransportu – Darbības minimālās izmaksas, ko nosaka attiecīgos komersantus pārstāvoša organizācija – Uzņēmumu apvienība – Konkurences ierobežojums – Vispārējo interešu mērķis – Ceļu satiksmes drošība – Samērīgums

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/12

      Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 4. septembra spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – API –Anonima Petroli Italiana SpA/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-184/13), ANCC-Coop – Associazione Nazionale Cooperative di Consumatori u.c./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti u.c. (C-185/13), Air Liquide Italia SpA u.c./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-186/13), Confetra – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica u.c./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Osservatorio sulle Attività di Trasporto, Ministero dello Sviluppo economico (C-187/13), Esso Italiana Srl/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-194/13), Confindustria – Confederazione generale dell’industria italiana u.c./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-195/13), Autorità garante della concorrenza e del mercato/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-208/13)
      (Apvienotās lietas C-184/13 līdz C-187/13, C-194/13, C-195/13 un C-208/13) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pārvadājumi ar autotransportu - Darbības minimālās izmaksas, ko nosaka attiecīgos komersantus pārstāvoša organizācija - Uzņēmumu apvienība - Konkurences ierobežojums - Vispārējo interešu mērķis - Ceļu satiksmes drošība - Samērīgums)
      (2014/C 395/15)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Pamatlietas puses

      (lieta C-184/13)

         Prasītāja: API – Anonima Petroli Italiana SpA

         Atbildētājas: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico

         Piedaloties: FEDIT – Federazione Italiana Trasportatori, Bertani Remo di Silvio Bertani e C. Srl, Transfrigoroute Italia Assotir, Confartigianato Trasporti

      (lieta C-185/13)

         Prasītājas: ANCC–Coop – Associazione Nazionale Cooperative di Consumatori, ANCD – Associazione Nazionale Cooperative Dettaglianti, Sviluppo Discount SpA, Centrale Adriatica Soc. coop., Coop Consorzio Nord Ovest Soc. cons. arl, Coop Italia Consorzio Nazionale non Alimentari Soc. coop., Coop Centro Italia Soc. coop., Tirreno Logistica Srl, Unicoop Firenze Soc. coop., Conad – Consorzio Nazionale Dettaglianti Soc. coop., Conad Centro Nord Soc. coop., Commercianti Indipendenti Associati Soc. coop., Conad del Tirreno Soc. coop., Pac2000A Soc. coop., Conad Adriatico Soc. coop., Conad Sicilia Soc. coop., Sicilconad Mercurio Soc. coop.

         Atbildētājas: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico, Consulta generale per l’autotrasporto e la logistica, Osservatorio sulle attività di autotrasporto, Autorità garante della concorrenza e del mercato

         Piedaloties: Unatras – Unione Nazionale Associazioni Autostrasporto Merci, Brt SpA, Coordinamento Interprovinciale FAI, FIAP – Federazione Italiana Autotrasporti Professionali

      (lieta C-186/13)

         Prasītājas: Air Liquide Italia SpA u.c., Omniatransit Srl, Rivoira SpA, SIAD – Società Italiana Acetilene e Derivati SpA

         Atbildētājas: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico,

         Piedaloties: TSE Group Srl

      (lieta C-187/13)

         Prasītājas: Confetra – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica, Fedespedi – Federazione Nazionale delle Imprese di Spedizioni Internazionali, Assologistica – Associazione Italiana Imprese di Logistica Magazzini Generali Frigoriferi Terminal Operators Portuali, FISI – Federazione Italiana Spedizionieri Industriali, Federagenti – Federazione Nazionale Agenti Raccomandatari Marittimi e Mediatori Marittimi, Assofer – Associazione Operatori Ferroviari e Intermodali, Anama – Associazione Nazionale Agenti Merci Aeree, ACA Trasporti Srl, Automerci Srl, Eurospedi Srl, Safe Watcher Srl, Sogemar SpA, Number 1 Logistic Group SpA

         Atbildētājas: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Osservatorio sulle Attività di Trasporto, Ministero dello Sviluppo economico,

         Piedaloties: Legacoop Servizi, Mancinelli Due Srl, Intertrasporti Srl, Confartigianato Trasporti

      (lieta C-194/13)

         Prasītāja: Esso Italiana Srl

         Atbildētājas: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico,

         Piedaloties: Autosped G SpA, Transfrigoroute Italia Assotir, Confartigianato Trasporti

      (lieta C-195/13)

         Prasītājas: Confindustria – Confederazione generale dell’industria italiana, Unione Petrolifera, AITEC – Associazione Italiana Tecnico Economica del Cemento, ANCE – Associazione Nazionale Costruttori Edili, ANFIA – Associazione Nazionale Filiera Industria Automobilistica, Assocarta – Associazione Italiana Fra Industriali della Carta Cartoni e Paste per Carta, Assografici – Associazione Nazionale Italiana Industrie Grafiche Cartotecniche e Trasformatrici, Assovetro – Associazione Nazionale degli Industriali del Vetro, Confederazione Italiana Armatori, Confindustria Ceramica, Federacciai – Federazione imprese siderurgiche italiane, Federalimentare – Federazione Italiana Industria Alimentare, Federchimica – Federazione Nazionale Industria Chimica, Italmopa – Associazione Industriale Mugnai d’Italia, Burgo Group SpA, Cartesar SpA, Carteria Lucchese SpA, Cartiera del Garda SpA, Cartiera Modesto Cardella SpA, Eni SpA, Polimeri Europa SpA, Reno De Medici SpA, Sca Packaging Italia SpA, Shell Italia SpA, Sicem Saga SpA, Tamoil Italia SpA, Totalerg SpA

         Atbildētājas: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico,

         Piedaloties: FEDIT – Federazione Italiana Trasporti, Autosped G SpA, Consorzio Trasporti Europei Genova, Transfrigoroute Italia Assotir, Coordinamento Interprovinciale FAI, FIAP – Federazione Italiana Autotrasporti Professionali, Semenzin Fabio Autotrasporti, Conftrasporto, Confederazione generale italiana dell’artigianato

      (lieta C-208/13)

         Prasītāja: Autorità garante della concorrenza e del mercato

         Atbildētājas: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico,

         Piedaloties: Legacoop Servizi, Mancinelli Due Srl, Intertrasporti Srl, Roquette Italia SpA, Coordinamento Interprovinciale FAI, Conftrasporto, Confartigianato Trasporti, Transfrigoroute Italia Assotir, FIAP – Federazione Italiana Autotrasporti Professionali

         Rezolutīvā daļa:

      LESD 101. pants, to lasot kopsakarā ar LES 4. panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir pamatlietā, saskaņā ar kuru minimālās izmaksas darbībai kravu komercpārvadājumu ar autotransportu pakalpojumu jomā nevar būt zemākas par minimālajām darbības izmaksām, kuras ir noteikusi organizācija, kurā galvenokārt ir attiecīgo saimnieciskās darbības subjektu pārstāvji.

         (1)  OV C 207, 20.07.2013.


title: Lieta T-480/16: Prasība, kas celta 2016. gada 30. augustā – Lidl Stiftung/EUIPO – Amedei (“For you”)

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/50

         Prasība, kas celta 2016. gada 30. augustā – Lidl Stiftung/EUIPO – Amedei (“For you”)
   (Lieta T-480/16)
   (2016/C 402/59)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Vācija) (pārstāvji – A. Berger, M. Wolter, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Amedei Srl (Pontedera, Itālija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “For you” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 267 571

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 28. aprīļa lēmums lietā R 851/2015–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt iebildumus Nr. B 2 342 452, kas iesniegti pret Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 12 267 571;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt izdevumus procesā EUIPO.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-317/14: Prasība, kas celta 2014. gada 7. maijā  – Klement /ITSB – Bullerjan  (Krāsns forma)

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/24

         Prasība, kas celta 2014. gada 7. maijā – Klement/ITSB – Bullerjan (Krāsns forma)
   (Lieta T-317/14)
   2014/C 261/47
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Toni Klement (Dippoldiswalde, Vācija) (pārstāvis – J. Weiser, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bullerjan GmbH (Isernhagen–Kirchhorst, Vācija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               grozīt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 27. februāra Lēmumu lietā R 1656/2013–1, tādējādi, lai tiktu apmierināta prasītāja apelācijas sūdzība un Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 4 087 731 tiktu atsaukta pilnībā;

               —

               alternatīvi, atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB un attiecīgā gadījumā Kopienas preču zīmes īpašniekam/personai, kura, iespējams, iestāsies lietā, atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus un procesā ITSB radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par atcelšanu: trīsdimensiāla preču zīme, kas attēlo krāsni, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 11. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 4 087 731

      Kopienas preču zīmes īpašniece: Bullerjan GmbH

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atcelt Kopienas preču zīmi: prasītājs

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par atcelšanu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar Regulas Nr. 207/2009 15. pantu, pārkāpums


title: Lieta T-354/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Gaetano Petralia iesniedza 2004. gada 25. augustā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/58

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Gaetano Petralia iesniedza 2004. gada 25. augustā
   (Lieta T-354/04)
   (2004/C 262/106)
   tiesvedības valoda - itāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 25. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Gaetano Petralia, Itālija, kuru pārstāv Carlo Forte, advokāts, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt iestādes, kura pilnvarota slēgt darba līgumus, 2003. gada 7. oktobra lēmumu, ar kuru prasītājs tika klasificēts B5 pakāpes 3. līmenī;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, kas tika pieņemts darbā uz darbā pieņemšanas paziņojuma par pagaidu darbinieku IT un vadības asistentu pētniecībā un attīstībā B kategorija, COM/R/B/02/1999, pamata, apstrīd iestādes, kura pilnvarota slēgt darba līgumus, lēmumu viņu galēji klasificēt B5 pakāpes 3. līmenī.
   Prasītājs piedalījās atlases procedūrā, ar pieņēmumu, ka, ņemot vērā viņa profesionālo pieredzi, tiks pieņemts darbā kā pagaidu darbinieks B3 vai B4 pakāpes 3. līmenī, kā tas izriet no iepriekšminētā paziņojuma VIII nodaļas 2. punkta.
   Savu prasību atbalstam prasītājs atsaucas uz kļūdu viņa profesionālo iemaņu novērtējumā.
   Vēl prasītājs atsaucas uz tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu un pienākumu sniegt pamatojumu attiecībā uz pieņemtajiem administratīviem aktiem.


title: Lieta C-514/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2014. gada 5. septembra spriedumu lietā T-471/11 Odile Jacob /Komisija 2014. gada 14. novembrī iesniedza Éditions Odile Jacob SAS

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/14

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2014. gada 5. septembra spriedumu lietā T-471/11 Odile Jacob/Komisija 2014. gada 14. novembrī iesniedza Éditions Odile Jacob SAS

   (Lieta C-514/14 P)
   (2015/C 026/19)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Éditions Odile Jacob SAS (pārstāvji – J.-F. Bellis, O. Fréget un L. Eskenazi, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Lagardère SCA, Wendel

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt šo apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2014. gada 5. septembra spriedumu lietā T-471/11 Éditions Jacob SAS/Eiropas Komisija un lemt par tajā izskatāmo strīdu;

               —

               apmierināt prasītājas pirmajā instancē izvirzītos prasījumus un līdz ar to atcelt 2011. gada 13. maija Lēmumu Nr. SG-Greffe(2011) D/C(2011)3503, kas pieņemts lietā COMP/M.2978 Lagardère/Natexis/VUP pēc Vispārējās tiesas 2010. gada 13. septembra sprieduma lietā T-452/04 Éditions Odile Jacob/Komisija pasludināšanas un ar kuru Komisija vēlreiz ir atzinusi Wendel par atsavināto aktīvu ieguvēju saskaņā ar saistībām, kas izriet no Komisijas 2004. gada 7. janvāra lēmuma, ar kuru tā ir atļāvusi Lagardère/Natexis/VUP koncentrāciju;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai un personām, kas iestājušās lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs, tostarp tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību un labojumu izdarīšanas procedūru.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza trīs pamatus.
   Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nekonstatējot, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 266. pantu un Pamattiesību hartas 47. pantu. Nepilnības, kas esot ietekmējušas pirmā apstiprinošā lēmuma likumību, esot saistītas arī ar apstrīdētā lēmuma prettiesiskumu, jo ar to neesot novērstas sekas, kas izriet no pilnvarotās personas neatkarības neesamības visā viņa pienākumu pildīšanas laikā. Līdz ar to apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka tas, ka Komisija ir pieņēmusi apstrīdēto lēmumu, esot noteikumu par lietas taisnīgu izskatīšanu pārkāpums un mazina Komisijas pieņemto aktu pārbaudes tiesā efektivitāti.
   Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka lēmums par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem varētu būt jauna apstiprinošā lēmuma juridiskais pamats.
   Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzēja Vispārējai tiesai pārmet, ka tā neesot ievērojusi juridiskos kritērijus, lai novērtētu atsavināto aktīvu cesionāra neatkarību attiecībā pret cedentu, un ka tā esot pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā un sagrozījusi faktus saistībā ar šo novērtējumu.


title: Lieta C-152/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. martā iesniedza Arbeitsgericht München (Vācija) — Johann Odar/Baxter Deutschland GmbH

text:
               9.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 204/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. martā iesniedza Arbeitsgericht München (Vācija) — Johann Odar/Baxter Deutschland GmbH

   (Lieta C-152/11)
   2011/C 204/24
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Arbeitsgericht München

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Johann Odar

      Atbildētāja: Baxter Deutschland GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka atšķirīga attieksme vecuma dēļ var tikt atļauta, ja darba devējs un uzņēmuma padome profesionālās sociālā nodrošinājuma sistēmas ietvaros sociālajā plānā noteiktos pabalstus nepiešķir nodarbinātajiem, kuri ir finansiāli nodrošināti, jo viņiem konkrētajā gadījumā pēc bezdarbnieka pabalsta saņemšanas ir tiesības saņemt pensiju, ir pretrunā diskriminācijas vecuma dēļ aizliegumam atbilstoši Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, (1) 1. un 16. pantam vai tomēr šāda atšķirīga attieksme atbilstoši Direktīvas 2000/78/EK 6. panta [1]. punkta otrā teikuma a) apakšpunktam ir attaisnota?

               2)

               Vai valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka atšķirīga attieksme vecuma dēļ var tikt atļauta, ja darba devējs un uzņēmuma padome profesionālās sociālā nodrošinājuma sistēmas ietvaros sociālajā plānā noteiktos pabalstus nepiešķir nodarbinātajiem, kuri ir finansiāli nodrošināti, jo viņiem konkrētajā gadījumā pēc bezdarbnieka pabalsta saņemšanas ir tiesības saņemt pensiju, ir pretrunā diskriminācijas invaliditātes dēļ aizliegumam atbilstoši Direktīvas 2000/78/EK 1. un 16. pantam?

               3)

               Vai profesionālās sociālā nodrošinājuma sistēmas tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka attiecībā uz darbiniekiem, kuri ir vecāki par 54 gadiem un kuri tiek atlaisti, tiek izmantots alternatīvs atlaišanas pabalsta aprēķins, pamatojoties uz iespējami agrāko pensionēšanās brīdi, un ka viņiem salīdzinājumā ar parasto aprēķināšanas metodi, kas it īpaši ņem vērā uzņēmumā nostrādāto laiku, ir jāizmaksā mazākais atlaišanas pabalsts vai vismaz puse no parastā atlaišanas pabalsta apmēra, ir pretrunā diskriminācijas vecuma dēļ aizliegumam saskaņā ar Direktīvas 2000/78/EK 1. un 16. pantam vai tomēr šāda atšķirīga attieksme saskaņā ar Direktīvas 2000/78 6. panta [1]. punkta otrā teikuma a) apakšpunktu ir attaisnota?

               4)

               Vai profesionālās sociālā nodrošinājuma sistēmas tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka attiecībā uz darbiniekiem, kuri ir vecāki par 54 gadiem un kuri tiek atlaisti, tiek izmantots alternatīvs atlaišanas pabalsta aprēķins, pamatojoties uz iespējami agrāko pensionēšanās brīdi, un ka viņiem salīdzinājumā ar parasto aprēķināšanas metodi, kas it īpaši ņem vērā uzņēmumā nostrādāto laiku, ir jāizmaksā mazākais atlaišanas pabalsts vai vismaz puse no parastā atlaišanas pabalsta apmēra, un ka, piemērojot alternatīvo aprēķināšanas metodi, tiek ņemta vēra vecuma pensija invaliditātes dēļ, ir pretrunā diskriminācijas invaliditātes dēļ aizliegumam saskaņā ar Direktīvas 2000/78/EK 1. un 16. pantu?

      (1)  OV L 303, 16. lpp.


title: Lieta C-376/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Staatssecretaris van Financiën/Kamino International Logistics BV (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Šķidro kristālu displeja (LCD) monitori, kuri ir aprīkoti ar SUB-D, DVI-D, USB, S-video un salikto video pieslēgvietām — Pozīcija 8471 — Pozīcija 8528 — Regula (EK) Nr. 754/2004)

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/3

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 19. februāra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Staatssecretaris van Financiën/Kamino International Logistics BV
   (Lieta C-376/07) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Šķidro kristālu displeja (LCD) monitori, kuri ir aprīkoti ar SUB-D, DVI-D, USB, S-video un salikto video pieslēgvietām - Pozīcija 8471 - Pozīcija 8528 - Regula (EK) Nr. 754/2004)
   2009/C 90/05
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Staatssecretaris van Financiën

      Atbildētājs: Kamino International Logistics BV

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Hoge Raad der Nederlanden – I pielikuma Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulā (EK) Nr. 1789/2003 par grozījumiem Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikumā (OV L 281, 1. lpp.) interpretācija – Krāsainais monitors, kas spēj reproducēt gan signālus no automātiskās datu apstrādes iekārtas, gan arī no citiem avotiem – Klasifikācija KN pozīcijā 8471 – Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulas (EK) Nr. 754/2004 par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā (OV L 118, 32. lpp.) piemērojamība un spēkā esamība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pamata lietā apspriestie monitori nav izslēgti no klasifikācijas apakšpozīcijā 8471 60 90 kā iekārtas, kuras “galvenokārt” izmanto automātiskā datu apstrādes sistēmā Kombinētās nomenklatūras, kuru veido Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kas ir grozīta ar Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1789/2003, I pielikums, 84. nodaļas 5. piezīmes B daļas a) apakšpunkta izpratnē, tikai tāpēc vien, ka šie monitori spēj reproducēt signālus gan no automātiskas datu apstrādes iekārtas, gan citiem avotiem;

               2)

               lai noteiktu, vai pamata lietā apspriestie monitori ir tāda veida, kurus izmanto galvenokārt automātiskā datu apstrādes sistēmā, valsts iestādēm, tostarp tiesām, ir jāizmanto norādes, kuras iekļautas paskaidrojošajās piezīmēs par Harmonizētās sistēmas, kas izveidota ar starptautisko konvenciju, ar ko izveidota preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētā sistēma un kas noslēgta 1983. gada 14. jūnijā Briselē, kā arī tās 1986. gada 24. jūnija grozījumu protokolu, pozīciju 8471, it īpaši I nodaļas D daļas, kura veltīta automātisku datu apstrādes iekārtu displejiem, 1.–5. punktā;

               3)

               Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 754/2004 par atsevišķu preču klasifikāciju Kombinētajā nomenklatūrā nav piemērojama attiecībā uz pamata lietā apspriesto monitoru tarifu klasifikāciju.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta C-84/14 P: Tiesas (desmitā palāta) 2015. gada 14. jūlija rīkojums – Forgital Italy SpA/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija Apelācija — Tiesas Reglamenta 181. pants — Prasība atcelt tiesību aktu — LESD 263. panta ceturtā daļa — Tiesības celt prasību — Tiesības celt prasību — Fiziskas vai juridiskas personas — Reglamentējošs akts, kas saistīts ar īstenošanas pasākumiem — Muitas regula, ar ko groza tarifu apturēšanas nosacījumus — Iespēja celt prasību valsts tiesās

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/4

         Tiesas (desmitā palāta) 2015. gada 14. jūlija rīkojums – Forgital Italy SpA/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija
   (Lieta C-84/14 P) (1)

   (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Prasība atcelt tiesību aktu - LESD 263. panta ceturtā daļa - Tiesības celt prasību - Tiesības celt prasību - Fiziskas vai juridiskas personas - Reglamentējošs akts, kas saistīts ar īstenošanas pasākumiem - Muitas regula, ar ko groza tarifu apturēšanas nosacījumus - Iespēja celt prasību valsts tiesās)
   (2015/C 320/05)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Forgital Italy SpA (pārstāvji – V. Turinetti di Priero un R. Mastroianni, avvocati)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – F. Florindo Gijón un K. Pellinghelli) un Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Caeiros un D. Recchia)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Forgital Italy SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 129, 28.4.2014.


title: Lieta C-54/07: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 10. jūlija spriedums ( Arbeidshof te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding / Firma Feryn NV (Direktīva 2000/43/EK — Diskriminējoši personāla atlases kritēriji — Pierādīšanas pienākums — Sankcijas)

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/11

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 10. jūlija spriedums (Arbeidshof te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/Firma Feryn NV

   (Lieta C-54/07) (1)

   (Direktīva 2000/43/EK - Diskriminējoši personāla atlases kritēriji - Pierādīšanas pienākums - Sankcijas)
   (2008/C 223/17)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Arbeidshof te Brussel
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

      Atbildētāja: Firma Feryn NV

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Arbeidshof te Brussel — Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības (OV L 180, 22. lpp.), 2. panta 2. punkta a) apakšpunkta, 8. panta 1. punkta un 15. panta interpretācija — Rasu vai etniskās piederības dēļ tieši diskriminējoši personāla atlases kritēriji — Pierādīšanas pienākums — Valsts tiesas izdarīts vērtējums un konstatējums — Valsts tiesas pienākums izdot rīkojumu par diskriminācijas pārtraukšanu vai šāda pienākuma neesamība
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               tas, ka darba devējs publiski paziņo, ka nepieņems darbā algotus darbiniekus ar noteiktu etnisku vai rasu piederību, ir tieša diskriminācija saistībā ar pieņemšanu darbā Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības, 2. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, jo šādi paziņojumi var nopietni atturēt zināmus kandidātus pieteikt savu kandidatūru un tādēļ radīt šķērsli viņu pieejai darba tirgum;

               2)

               publiski darba devēja paziņojumi, ka, pamatojoties uz viņa īstenoto darbā pieņemšanas politiku, viņš nepieņems darbā algotus darbiniekus ar noteiktu etnisku vai rasu piederību, ir pietiekami, lai Direktīvas 2000/43 8. panta 1. punkta izpratnē varētu prezumēt, ka tiek īstenota tieši diskriminējoša darbā pieņemšanas politika. Līdz ar to šim darba devējam jāpierāda, ka vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums nav noticis. Viņš to var darīt, pierādot, ka patiesā uzņēmuma darbā pieņemšanas prakse neatbilst šiem paziņojumiem. Iesniedzējtiesai jāpārbauda, vai pārmestie fakti ir pierādīti, un jāizvērtē, vai šī darba devēja apgalvojumu, ka viņš neesot pārkāpis vienlīdzīgas attieksmes principu, pierādījumi ir pietiekami;

               3)

               Direktīvas 2000/43 15. pantā prasīts, lai pat tad, ja nav identificējama upura, šīs direktīvas transponēšanai pieņemto valsts tiesību normu pārkāpumiem piemērojamo sankciju sistēma būtu efektīva, proporcionāla un preventīva.

      (1)  OV C 82, 14.4.2007.


title: Lieta C-57/13: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 13. februāra rīkojums ( Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marina da Conceição Pacheco Almeida / Fundo de Garantia Salarial , IP , Instituto da Segurança Social , IP

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/23

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 13. februāra rīkojums (Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marina da Conceição Pacheco Almeida/Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP

   (Lieta C-57/13) (1)

   2014/C 184/34
   Tiesvedības valoda – portugāļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 108, 13.4.2013.


title: Lieta T-246/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 13. jūnija spriedums — Insula /Komisija (Šķīrējklauzula — Izpētes un izstrādes projektu finansēšanas līgumi — MEDIS un Dias.Net līgumi — Daļas no paziņoto izdevumu pamatojošu dokumentu neesamība un neatbilstība līguma nosacījumiem — Citam līgumslēdzējam paredzētas summas ieturēšana — Izmaksāto summu atmaksāšana — Prasības daļēja nepieņemamība — Komisijas pretprasība — Daļēji izbeigt tiesvedību saistībā ar pretprasību)

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/16

         Vispārējās tiesas 2012. gada 13. jūnija spriedums — Insula/Komisija
   (Lieta T-246/09) (1)

   (Šķīrējklauzula - Izpētes un izstrādes projektu finansēšanas līgumi - MEDIS un Dias.Net līgumi - Daļas no paziņoto izdevumu pamatojošu dokumentu neesamība un neatbilstība līguma nosacījumiem - Citam līgumslēdzējam paredzētas summas ieturēšana - Izmaksāto summu atmaksāšana - Prasības daļēja nepieņemamība - Komisijas pretprasība - Daļēji izbeigt tiesvedību saistībā ar pretprasību)
   2012/C 217/33
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Parīze, Francija) (pārstāvji — P. Marsal un J.-D. Simonet, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sakotnēji A.-M. Rouchaud-Joët un F. Mirza, vēlāk A.-M. Rouchaud-Joët un D. Calciu, pārstāvji, kuriem palīdz L. Defalque un S. Woog, avocats)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, lai tiktu atzīts par nepamatotu Komisijas prasījums EUR 189 241,64 apmērā, un, otrkārt, lai Komisijai tiktu uzdots izdot “parādzīmi” šīs summas apmērā, un, visbeidzot, lai Komisija samaksātu, prioritāri, zaudējumu atlīdzību EUR 212 597 apmērā un, pakārtoti, EUR 230 025 apmērā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) prasību noraidīt;

               2)

               nav jālemj par Komisijas pretprasījumiem, jo tie ir vērsti, lai Insula tiktu piespriests samaksāt summu, kas maksājama kā pamatsumma un procenti saistībā ar Dias.Net līgumu;

               3)

               Insula ir jāmaksā Komisijai pamatsumma EUR 157 983,11 apmērā, kurai pieskaitīti nokavējuma procenti ar likmi 2,75 % gadā, skaitot no 2009. gada 16. maija līdz minētās pamatsummas pilnīgai samaksai;

               4)

               Insula sedz savus, kā arī Komisijas tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 193, 15.08.2009.


title: Lieta C-87/14: Prasība, kas celta 2014. gada 14. februārī – Eiropas Komisija/Īrija

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/27

         Prasība, kas celta 2014. gada 14. februārī – Eiropas Komisija/Īrija
   (Lieta C-87/14)
   2014/C 102/37
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Enegren un M. van Beek)

      Atbildētāja: Īrija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               nepiemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (1) noteikumus attiecībā uz jaunāko ārstu darba laiku organizāciju (nekonsultējoši ārsti slimnīcās), Īrija nav izpildījusi šīs direktīvas 3., 5., 6. panta un 17. panta 2. un 5. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   3. pants
   Īrija nav veikusi vajadzīgos pasākumus, lai jaunākajiem ārstiem nodrošinātu minimālo atpūtas laiku katrā 24 stundu laikposmā.
   5. pants
   Īrija nav veikusi vajadzīgos pasākumus, lai jaunākajiem ārstiem nodrošinātu minimālo atpūtas laiku katrās septiņās dienās.
   6. pants
   Īrija nav veikusi vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka vidējais darba laiks katrā septiņu darba dienu laikposmā nepārsniedz 48 stundas.
   17. panta 2. punkts
   Īrija nav veikusi vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka jaunākajiem ārstiem piešķir līdzvērtīgus kompensējošus atpūtas laikposmus, ja ir jāstrādā bez 3. un 5. pantā norādītājiem atpūtas laikposmiem.
   17. panta 5. punkts
   Īrija nav nodrošinājusi, ka ārsti mācībās nepārsniedz nedēļas darba laiku pēc 17. panta 5. punktā paredzētā pārejas perioda beigām.

      (1)  OV L 299, 9. lpp.


title: Lieta T-433/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 5. maija spriedums – Petropars Iran u.c./Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai — Līdzekļu iesaldēšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Kļūda vērtējumā — Iebilde par prettiesiskumu — Tiesības veikt saimniecisku darbību — Tiesības uz īpašumu — Sabiedrības veselības, drošības un vides aizsardzība — Piesardzības princips — Samērīgums — Tiesības uz aizstāvību

text:
               22.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/29

         Vispārējās tiesas 2015. gada 5. maija spriedums – Petropars Iran u.c./Padome
   (Lieta T-433/13) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai - Līdzekļu iesaldēšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūda vērtējumā - Iebilde par prettiesiskumu - Tiesības veikt saimniecisku darbību - Tiesības uz īpašumu - Sabiedrības veselības, drošības un vides aizsardzība - Piesardzības princips - Samērīgums - Tiesības uz aizstāvību)
   (2015/C 205/38)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Petropars Iran Co. (Kīša sala [Kish Island], Irāna), Petropars Oilfields Services Co. (Kīša sala), Petropars Aria Kish Operation and Management Co. (Teherāna, Irāna) un Petropars Resources Engineering Kish Co. (Teherāna) (pārstāvji – S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, solicitors, R. Blakeley, G. Beck, barristers, un M. Brindle, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – V. Piessevaux un M. Bishop)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Padomes 2013. gada 6. jūnija Lēmumu 2013/270/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 156, 10. lpp.), kā arī Padomes 2013. gada 6. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 522/2013, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 156, 3. lpp.), un, otrkārt, prasība atzīt par nepiemērojamiem Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmuma 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 39. lpp.), 20. panta 1. punkta c) apakšpunktu, kā arī Padomes 2012. gada 23. marta Regulas (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (OV L 88, 1. lpp.) 23. panta 2. punkta d) apakšpunktu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt, ciktāl tie attiecas uz Petropars Aria Kish Operation and Management Co. un Petropars Resources Engineering Kish Co.:

                           —

                           Padomes 2013. gada 6. jūnija Lēmumu 2013/270/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu;

                           —

                           Padomes 2013. gada 6. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 522/2013, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu;

               2)

               Lēmums 2013/270 un Regula Nr. 522/2013 attiecībā uz Petropars Aria Kish Operation and Management Co. un Petropars Resources Engineering Kish Co. paliek spēkā līdz Eiropas Savienības Tiesas statūtu 56. panta pirmajā daļā noteiktā apelācijas termiņa beigām vai, ja šajā termiņā tiks iesniegta apelācija, līdz tās noraidīšanai;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 313, 26.10.2013.


title: Lieta C-97/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Tribunal Superior de Justicia de Madrid 2006. gada 20. februāra  rīkojumu —  Navicon, S.A.  pret  Administración del Estado

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal Superior de Justicia de Madrid2006. gada 20. februāra rīkojumu — Navicon, S.A. pret Administración del Estado

   (Lieta C-97/06)
   (2006/C 131/51)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Madrid

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Navicon, S.A.

      Atbildētājs: Administración del Estado

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai jēdziens “fraktēšana”, uz kuru attiecas atbrīvojums no nodokļa, kas paredzēts Sestās direktīvas (1) 15. panta 5. punktā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nozīmē tikai visas kuģa platības fraktēšanu (pilnīga fraktēšana) vai arī kuģa platības daļas vai procentuāla daudzuma fraktēšanu (daļēja fraktēšana)?

               2)

               Vai valsts tiesību akts, kas pieļauj atbrīvot no nodokļa vienīgi pilnīgu fraktēšanu, ir pretrunā Sestajai direktīvai?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.)


title: Lieta T-551/08: Vispārējās tiesas 2014. gada 12. decembra spriedums – H&R ChemPharm /Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Parafīna vaska tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana — Pārkāpuma pierādīšana — 2006. gada Pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai — Atsauces periods — Pārdošanu vērtības aprēķināšana — Pārkāpuma smagums — Koncentrācija pārkāpuma perioda laikā — Vienlīdzīga attieksme — Samērīgums

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/39

         Vispārējās tiesas 2014. gada 12. decembra spriedums – H&R ChemPharm/Komisija
   (Lieta T-551/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Parafīna vaska tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana - Pārkāpuma pierādīšana - 2006. gada Pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai - Atsauces periods - Pārdošanu vērtības aprēķināšana - Pārkāpuma smagums - Koncentrācija pārkāpuma perioda laikā - Vienlīdzīga attieksme - Samērīgums)
   (2015/C 046/46)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: H&R ChemPharm GmbH (Salzbergen, Vācija) (pārstāvji – sākotnēji M. Klusmann, advokāts, un S. Thomas, profesors, vēlāk – M. Klusmann)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Antoniadis un R. Sauer)

      Priekšmets

   Primāri, prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 1. oktobra Lēmumu C(2008) 5476, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.181 – Sveču vasks), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, kā arī pakārtoti samazināt prasītājai uzliktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               H&R ChemPharm GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               H&R ChemPharm ir jāsamaksā Vispārējai tiesai EUR 10  000 saskaņā ar tās Reglamenta 90. panta a) punktu.

      (1)  OV C 55, 7.3.2009.


title: Lieta C-224/12 P: Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 3. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste, ING Groep NV , Nederlandsche Bank NV Apelācijas sūdzība — Finanšu nozare — Nopietns traucējums dalībvalsts tautsaimniecībai — Valsts atbalsts banku grupai — Forma — Kapitālieguldījums pārstrukturēšanas plāna ietvaros — Lēmums — Atbalsta saderība ar kopējo tirgu — Nosacījumi — Atbalsta atmaksas nosacījumu grozījumi — Privātā ieguldītāja kritērijs

text:
               26.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 159/3

         Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 3. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste, ING Groep NV, Nederlandsche Bank NV

   (Lieta C-224/12 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Finanšu nozare - Nopietns traucējums dalībvalsts tautsaimniecībai - Valsts atbalsts banku grupai - Forma - Kapitālieguldījums pārstrukturēšanas plāna ietvaros - Lēmums - Atbalsta saderība ar kopējo tirgu - Nosacījumi - Atbalsta atmaksas nosacījumu grozījumi - Privātā ieguldītāja kritērijs)
   2014/C 159/03
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Flynn, S. Noë un H. van Vliet)

      Pārējās lietas dalībnieces: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – M. de Ree, C. Wissels un J. Langer, piedaloties P. Glazener, advocaat), ING Groep NV (pārstāvji – O. W. Brouwer un J. Blockx, advocaten, kā arī M. O’Regan, solicitor), De Nederlandsche Bank NV (pārstāvji – S. Verschuur un H. Gornall, advocaten, kā arī M. Petite, avocat)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 2. marta spriedumu apvienotajās lietās T-29/10 un T-33/10 Nīderlande un ING Groep/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa ir apmierinājusi prasības daļēji atcelt Komisijas 2009. gada 18. novembra Lēmumu 2010/608/EK par valsts atbalstu C 10/09 (ex N 138/09), ko Nīderlandes Karaliste piešķīra ING nelikvīdo aktīvu atbalsta mehānisma un pārstrukturēšanas plāna ietvaros (OV 2010, L 274, 139. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               De Nederlandsche Bank NV sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 258, 25.8.2012.


title: Lieta F-5/12: Prasība, kas celta 2012. gada 10. janvārī — ZZ / Frontex

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/29

         Prasība, kas celta 2012. gada 10. janvārī — ZZ/Frontex

   (Lieta F-5/12)
   2012/C 133/58
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — S. Pappas, avocat)

      Atbildētājs: Frontex

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Frontex lēmumu, ar kuru piemēro sankcijas prasītajam, kā arī lēmumu par viņa atlaišanu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2011. gada 24. maija lēmumu par prasītāja atlaišanu;

               —

               atcelt 2011. gada 16. aprīļa lēmumu, ar kuru viņam piemēro sankcijas;

               —

               piespriest Frontex atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-320/16: Prasība, kas celta 2016. gada 24. jūnijā – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (“MAKE UP FOR EVER”)

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/28

         Prasība, kas celta 2016. gada 24. jūnijā – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (“MAKE UP FOR EVER”)
   (Lieta T-320/16)
   (2016/C 296/37)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Make up for ever (Parīze, Francija) (pārstāvis – C. Caron, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: L’Oréal SA (Parīze, Francija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MAKE UP FOR EVER” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 3 416 443

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. marta lēmums lietā R 985/2015–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt Kopienas vārdisko preču zīmi “MAKE UP FOR EVER” Nr. 003416443 par spēkā esošu attiecībā uz visām parējām reģistrācijas pieteikumā norādītajām precēm un pakalpojumiem;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               ja nepieciešams, nodot lietu EUIPO turpmākai izskatīšanai;

               —

               piespriest sabiedrībai L’OREAL atlīdzināt izdevumus procesā EUIPO Anulēšanas nodaļā un EUIPO Apelācijas padomē, kā arī tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā Vispārējā tiesā.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-149/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 20. novembra spriedums — Castellani /ITSB — Markant Handels und Service ( CASTELLANI ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes CASTELLANI reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes CASTELLUM un CASTELLUCA — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/14

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 20. novembra spriedums — Castellani/ITSB — Markant Handels und Service (“CASTELLANI”)
   (Lieta T-149/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “CASTELLANI’ reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “CASTELLUM’ un “CASTELLUCA’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2008/C 8/27)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Castellani SpA, Campagna Gello (Itālija) (pārstāvji — A. di Maso [A. Di Maso] un M. di Maso [M. Di Maso], advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — H. Garsia Muriljo [J. García Murillo],)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Markant Handels und Service GmbH, Ofenburga (Vācija)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās palātas 2006. gada 22. februāra lēmumu lietā R 449/2005-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Markant Handels und Service GmbH un Castellani SpA.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 22. februāra lēmumu lietā R 449/2005-1;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 178, 29.7.2006.


title: Lieta F-82/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. jūlijā — ZZ /EIB

text:
               20.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/18

         Prasība, kas celta 2012. gada 30. jūlijā — ZZ/EIB
   (Lieta F-82/12)
   2012/C 319/35
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — L. Isola, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Apelāciju komitejas lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāja prasība par otrā vispārējā 2007. gadā paveiktā darba novērtējuma rezultātu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt:

               —

               2012. gada 15. februāra lēmumu, ciktāl Apelācijas komiteja

                           —

                           ir noraidījusi viņa prasību par informatīvo ziņojumu par 2007. gadu, kas sagatavots 2011. gadā pēc tam, kad tika atcelts 2008. gadā sagatavotais ziņojums, kā tas ir noteikts Civildienesta tiesas 2011. gada 8. marta spriedumā lietā F-59/09;

                           —

                           ir noraidījusi tā prasību par atteikumu ieteikt viņu paaugstināt amatā pēc atcelšanas, par ko ir lēmusi Civildienesta tiesa minētajā 2011. gada 8. marta spriedumā;

                           —

                           ir atteikusies pieņemt lēmumu pēc būtības un, izskatot tikai jautājumu par tiesiskumu, ir liegusi prasītājam tiesības uz otru, efektīvu viņa veiktā darba novērtējumu;

               —

               2008. gada 29. aprīļa lēmumus par paaugstināšanu amatā, jo, ņemot vērā viņa priekšnieku pausto novērtējumu, EIB nebija apsvērusi iespēju iekļaut prasītāju sadaļā “Paaugstināšana amatā no E uz D funkciju grupu”;

               —

               visus saistītos, turpmākos un pirms tam pieņemtos aktus, tostarp informatīvo ziņojumu par 2007. gadu kopumā un viņa priekšnieku pausto vērtējumu arī daļā, kurā netiek piedāvāts novērtējums A vai novērtējums B+ un prasītāja paaugstināšana amatā D funkciju grupā, un vajadzības gadījumā par prettiesiskām un nepiemērojamām atzīt vadlīnijas vismaz daļā, kurā ir ieviesti prettiesiski kvantitatīvi ierobežojumi attiecībā uz to darbinieku skaitu, kas var saņemt novērtējumu A vai B+;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-293/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 14. jūnija spriedums — Seven Towns /ITSB (Septiņu dažādu krāsu kvadrātu attēls) (Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes, kas attēlo septiņu dažādu krāsu kvadrātus, reģistrācijas pieteikums — Apzīmējums, kas var būt Kopienas preču zīme — Regulas (EK) Nr. 207/2009 4. pants)

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/18

         Vispārējās tiesas 2012. gada 14. jūnija spriedums — Seven Towns/ITSB (Septiņu dažādu krāsu kvadrātu attēls)
   (Lieta T-293/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas preču zīmes, kas attēlo septiņu dažādu krāsu kvadrātus, reģistrācijas pieteikums - Apzīmējums, kas var būt Kopienas preču zīme - Regulas (EK) Nr. 207/2009 4. pants)
   2012/C 217/38
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Seven Towns Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — E. Schäfer, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 29. aprīļa lēmumu lietā R 1475/2009-1 attiecībā uz apzīmējuma, kas attēlo septiņus dažādu krāsu kvadrātus, kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 260, 25.9.2010.


title: Lieta T-427/08: Prasība, kas celta 2008. gada 24. septembrī — CEAHR /Komisija

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/44

         Prasība, kas celta 2008. gada 24. septembrī — CEAHR/Komisija
   (Lieta T-427/08)
   (2008/C 313/80)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Confédération Européenne des Associations d'Horlogers-Réparateurs (CEAHR), Brisele (Beļģija) (pārstāvis — P. Mathijsen, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 10. jūlija Lēmumu SG-Greffe (2008) D/204448;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā lietā prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2008. gada 10. jūlija Lēmumu SG-Greffe (2008) D/204448, ar kuru Komisija, pamatojoties uz Kopienas interešu neesamību, noraidīja prasītājas sūdzību par iespējamiem EKL 81. un 82. panta pārkāpumiem, kas saistīti ar pulksteņu ražotāju atteikumu neatkarīgajiem pulksteņu labotājiem piegādāt atsevišķas detaļas [lieta C(2008)3600].
   Prasības pamatojumam prasītāja norāda, ka Komisija, sagrozot prasītājas sūdzību un tādējādi savā lēmumā minot nepareizus faktus, ir pārkāpusi Līgumu.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisija, nolemjot, ka pulksteņu ražotāji, par kuriem ir iesniegta sūdzība, nav dominējošā stāvoklī un ka to atteikums pārdot atsevišķas detaļas ārpus selektīvas izplatīšanas sistēmas nav to dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana, ir pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā un ir pārkāpusi EKL 81. un 82. pantu. Tāpat prasītāja apstrīd Komisijas secinājumus, ka starp pulksteņu ražotājiem bija vienošanās vai saskaņotas darbības.
   Prasītāja uzskata, ka Komisija pēc prasītājas sūdzības četru gadu ilgas izskatīšanas, izmantojot argumentu par Kopienas interešu neesamību, ir ļaunprātīgi izmantojusi savas pilnvaras.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisija nenorādīja pamatojumu, tādējādi pārkāpjot EKL 253. pantu.
   Visbeidzot, pēc prasītājas domām, Komisija prasītājas sūdzības izskatīšanā ir pārkāpusi objektivitātes principu.


title: Lieta T-802/14: Prasība, kas celta 2014. gada 4. decembrī  – Laboratorios ERN /ITSB – michelle menard  ( “Lenah.C” )

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/58

         Prasība, kas celta 2014. gada 4. decembrī – Laboratorios ERN/ITSB – michelle menard (“Lenah.C”)
   (Lieta T-802/14)
   (2015/C 046/75)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Laboratorios ERN, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvis – S. Correa, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: michelle menard GmbH – Berlin cosmetics (Berlīne, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgās preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Lenah.C” – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 0 4 26  617

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 24. septembra lēmums lietā R 2260/2013–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB un, attiecīgā gadījumā, otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus (solidāri).

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-227/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 22. aprīlī iesniedza Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, tiesas sēdes vieta – Arnheim (Nīderlande) – Jan Theodorus Arts/Veevoederbedrijf Alpuro BV

text:
               1.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 22. aprīlī iesniedza Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, tiesas sēdes vieta – Arnheim (Nīderlande) – Jan Theodorus Arts/Veevoederbedrijf Alpuro BV

   (Lieta C-227/16)
   (2016/C 279/15)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, tiesas sēdes vieta – Arnheim

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Jan Theodorus Arts

      Atbildētājs: Veevoederbedrijf Alpuro BV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ir spēkā starp teļu nobarošanas uzņēmumu un integrācijas uzņēmumu noslēgtā vienošanās ietverts noteikumu komplekss, [..] no kura izriet, ka teļu nobarošanas uzņēmumam saskaņā ar Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulu (EK) Nr. 73/2009 (1), ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, piešķirts vienotais maksājums kā atskaitījumi no izaudzēto teļu cenas pienākas integrācijas uzņēmumam, ņemot vērā šīs regulas mērķus, proti, nodrošināt lauksaimniekam pietiekami augstu dzīves līmeni, lai viņš varētu orientēt sava uzņēmuma pārvaldību uz sabiedrības, dzīvnieku un apkārtējās vides veselības uzlabošanu, kā arī dzīvnieku labturību?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: vai valsts tiesām, ņemot vērā, ka pastāv Regulas Nr. 73/2009 mērķu pārkāpums, ir tiesības, pamatojoties uz clausula rebus sic stantibus doktrīnu, grozīt vienošanos tādējādi, lai tiktu pilnībā vai daļēji novērsts neizdevīgums, kas rodas integrācijas uzņēmumam sakarā ar [attiecīgo noteikumu] atcelšanu, it īpaši samazinot izaudzēto teļu cenu?

      (1)  Regula, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV 2009, L 30, 16. lpp.).


title: Lieta T-216/11: Prasība, kas celta 2011. gada 18. aprīlī — Progust /ITSB — Sopralex & Vosmarques ( “IMPERIA” )

text:
               2.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/15

         Prasība, kas celta 2011. gada 18. aprīlī — Progust/ITSB — Sopralex & Vosmarques (“IMPERIA”)
   (Lieta T-216/11)
   2011/C 194/24
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Progust, SL (Girona, Spānija) (pārstāvji — M. E. López Camba un J. L. Rivas Zurdo, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Sopralex & Vosmarques SA (Brisele, Beļģija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               pilnībā atcelt Apelāciju pirmās padomes lēmumu lietā R 1036/2010-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt Progust, SL tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Sopralex & Vosmarques SA atlīdzināt Progust, SL tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “IMPERIA” (reģistrācijas pieteikums Nr. 7 008 154) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 29., 30., 31., 32. un 43. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Sopralex & Vosmarques SA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiska preču zīme (Nr. 3 260 288), kas ietver vārdisku elementu “IMPERIAL”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus un noraidīt reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8.panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza interpretācija un piemērošana


title: Lietas C-106/04 izslēgšana no reģistra

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/20

      Lietas C-106/04
       (1)
      izslēgšana no reģistra

   (2005/C 45/42)

      (tiesvedības valoda - franču)

   Eiropas Kopienu tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 29. novembrī ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-106/04 Eiropas Kopienu Komisija / Beļģijas Karaliste.

      (1)  OV C 94, 17.04.2004.


title: Lieta C-2/13: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 6. februāra spriedums ( Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Directeur général des douanes et droits indirects un Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières/Humeau Beaupreau SAS (Kopējais muitas tarifs — Tarifu klasifikācija — Kombinētā nomenklatūra — 64. nodaļa — Sportam paredzētu apavu izgatavošanai nepieciešamu sastāvdaļu imports — pozīcija 6404 — Apavi ar gumijas, plastmasas, dabiskās vai kompozītās ādas ārējo zoli un tekstilmateriāla virsu — pozīcija 6406 — Apavu daļas — Kombinētās nomenklatūras 2. vispārīgā interpretācijas noteikuma a) punkts — Negatava vai nepabeigta prece ar “gatavas vai pabeigtas preces pamatīpašībām” — “Nesaliktā vai izjauktā stāvoklī uzrādīta” prece — Paskaidrojošā piezīme harmonizētās sistēmas interpretācijai — “Kopā salikšanas” darbības, izņemot jebkādas “apstrādes darbības tādējādi, ka tiek pabeigta kopā salikšanai paredzēto detaļu ražošana” )

text:
               29.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/15

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 6. februāra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Directeur général des douanes et droits indirects un Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières/Humeau Beaupreau SAS

   (Lieta C-2/13) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Tarifu klasifikācija - Kombinētā nomenklatūra - 64. nodaļa - Sportam paredzētu apavu izgatavošanai nepieciešamu sastāvdaļu imports - pozīcija 6404 - Apavi ar gumijas, plastmasas, dabiskās vai kompozītās ādas ārējo zoli un tekstilmateriāla virsu - pozīcija 6406 - Apavu daļas - Kombinētās nomenklatūras 2. vispārīgā interpretācijas noteikuma a) punkts - Negatava vai nepabeigta prece ar “gatavas vai pabeigtas preces pamatīpašībām” - “Nesaliktā vai izjauktā stāvoklī uzrādīta” prece - Paskaidrojošā piezīme harmonizētās sistēmas interpretācijai - “Kopā salikšanas” darbības, izņemot jebkādas “apstrādes darbības tādējādi, ka tiek pabeigta kopā salikšanai paredzēto detaļu ražošana”)
   2014/C 93/24
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Directeur général des douanes et droits indirects un Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières

      Atbildētājs: Humeau Beaupreau SAS

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour de cassation (Francija) — Kombinētās nomenklatūras 2. vispārīgā interpretējošā noteikuma a) punkta un harmonizētās sistēmas paskaidrojošo piezīmju 7. punkta interpretācija — Kopējais muitas tarifs — Tarifu klasifikācija — Kombinētā nomenklatūra — Apavu ražošanas process — Kopā salikšanas darbības vai apstrādes darbības, lai pabeigtu ražošanu

      Rezolutīvā daļa:

   Kombinētās nomenklatūras, kas iekļauta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, redakcijā, kura bija spēkā faktu norises laikā, 2. vispārīgā interpretācijas noteikuma a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka virsa, ārējā zole un starpzole kā prece, kas ir uzrādīta nesaliktā veidā un kurai piemīt apavu pamatiezīmes, ietilpst iepriekš minētās kombinētās nomenklatūras pozīcijā 6404, ja pēc šo sastāvdaļu importa kape ir jāievieto virsā un ja ārējā zole, kā arī virsa ir jākārš, lai tās savienotu.

      (1)  OV C 71, 9.3.2013.


title: lieta T-301/00: Pirmās instances tiesas  2005. gada 14. decembra  spriedums —  Groupe Fremaux  un  Palais Royal  pret Padomi un Komisiju (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība — Kopienas banānu importa režīma neatbilstība Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem — Amerikas Savienoto Valstu pretpasākumi papildu muitas nodevu formā, ko tās ar PTO atļauju piemēro importam no Kopienas — PTO Strīdu noregulēšanas iestādes lēmums — Tiesiskās sekas — Kopienas atbildība, ja tās iestādes nav rīkojušās nelikumīgi — Cēloņsakarība — Neparasti un īpaši zaudējumi)

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/23

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 14. decembra spriedums — Groupe Fremaux un Palais Royal pret Padomi un Komisiju
   (lieta T-301/00) (1)

   (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība - Kopienas banānu importa režīma neatbilstība Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem - Amerikas Savienoto Valstu pretpasākumi papildu muitas nodevu formā, ko tās ar PTO atļauju piemēro importam no Kopienas - PTO Strīdu noregulēšanas iestādes lēmums - Tiesiskās sekas - Kopienas atbildība, ja tās iestādes nav rīkojušās nelikumīgi - Cēloņsakarība - Neparasti un īpaši zaudējumi)
   (2006/C 48/43)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Groupe Fremaux SA, Parīze (Francija), un Palais Royal Inc., Šarlotesvila [Charlottesville], (Virdžīnija, Amerikas Savienotās Valstis), (pārstāvji — C. Lazarus, F. Prunet un L. Van den Hende, avocats)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J. Huber, F. Ruggeri Laderchi un S. Marquardt, pārstāvji) un Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji E. Righini, L. Gussetti, un M. De Pauw, pēc tam P. Kuijper, V. Di Bucci, C. Brown un E. Righini, pārstāvji)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Spānijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji R. Silva de Lapuerta, pēc tam E. Braquehais Conesa, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atlīdzināt zaudējumus, kas, iespējams, radušies papildu muitas nodevu dēļ, ko Amerikas Savienotās Valstis atskaitīja no prasītāju kokvilnas gultas veļas importa ar Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) Strīdu noregulēšanas iestādes atļauju, tai konstatējot, ka Kopienas banānu importa režīms neatbilst Līguma par PTO izveidošanu pielikumā esošajiem līgumiem un memorandiem.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājas sedz savus, kā arī atlīdzina Padomes un Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 355, 09.12.2000.


title: Lieta T-262/07: Vispārējās tiesas 2012. gada 29. marta spriedums — Lietuva/Komisija (Lauksaimniecība — Tirgu kopīgā organizācija — Veicamie pasākumi jaunu dalībvalstu pievienošanās dēļ — 2003. gada Pievienošanās akts — Lauksaimniecības produktu, izņemot cukura, lieko krājumu noteikšana un to likvidēšanas finansiālās sekas — Primāro tiesību normas izvirzītais mērķis — Lēmums 2007/361/EK)

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/12

         Vispārējās tiesas 2012. gada 29. marta spriedums — Lietuva/Komisija
   (Lieta T-262/07) (1)

   (Lauksaimniecība - Tirgu kopīgā organizācija - Veicamie pasākumi jaunu dalībvalstu pievienošanās dēļ - 2003. gada Pievienošanās akts - Lauksaimniecības produktu, izņemot cukura, lieko krājumu noteikšana un to likvidēšanas finansiālās sekas - Primāro tiesību normas izvirzītais mērķis - Lēmums 2007/361/EK)
   2012/C 138/20
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lietuvas Republika (pārstāvji — D. Kriaučiūnas, E. Matulionytė un R. Krasuckaitė)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. Tserepa–Lacombe un A. Steiblytė)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas atbalstam: Polijas Republika (pārstāvji — sākotnēji T. Nowakowski, vēlāk — M. Dowgielewicz un visbeidzot M. Szpunar, B. Majczyna un D. Krawczyk) un Slovākijas Republika (pārstāvji — sākotnēji J. Čorba, vēlāk — B. Ricziová)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 4. maija Lēmumu 2007/361/EK par lauksaimniecības produktu, izņemot cukura, lieko krājumu noteikšanu un to likvidēšanas finansiālajām sekām sakarā ar Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos (OV L 138, 14. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2007. gada 4. maija Lēmumu 2007/361/EK par lauksaimniecības produktu, izņemot cukura, lieko krājumu noteikšanu un to likvidēšanas finansiālajām sekām sakarā ar Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus un atlīdzina Lietuvas Republikas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Slovākijas Republika un Polijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 211, 08.09.2007.


title: lieta C-141/09: Prasība, kas celta 2009. gada 21. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/33

         Prasība, kas celta 2009. gada 21. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (lieta C-141/09)
   2009/C 141/59
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Dejmek un J. Sénéchal)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/56/EK par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos (1) un īpaši tās 1.–4., 5.–8., 13. panta, kā arī 16. panta un 9. panta 2. punkta prasības, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi šīs direktīvas 19. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2005/56/EK transponēšanai beidzās 2007. gada 14. decembrī. Šīs prasības celšanas brīdī atbildētāja vēl nebija veikusi direktīvas transponēšanai vajadzīgos pasākumus, vai arī katrā ziņā par to nebija informējusi Komisiju.

      (1)  OV L 310, 1. lpp.


title: Lieta C-264/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās (sestā palāta) tiesas 2015. gada 12. marta spriedumu lietā T-269/12 Makro autoservicio mayorista/Komisija 2015. gada 2. jūnijā iesniedza Makro autoservicio mayorista SA

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/23

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās (sestā palāta) tiesas 2015. gada 12. marta spriedumu lietā T-269/12 Makro autoservicio mayorista/Komisija 2015. gada 2. jūnijā iesniedza Makro autoservicio mayorista SA

   (Lieta C-264/15 P)
   (2015/C 294/29)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Makro autoservicio mayorista SA (pārstāvji – P. De Baere un P. Muñiz, advokāti)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija un Spānijas Karaliste

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-269/12;

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu;

               —

               nosūtīt lietu Vispārējai tiesai nolēmuma pieņemšanai par apelācijas pamatiem pēc būtības;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šo apelācijas sūdzību iesniedza Makro autoservicio mayorista SA par 2015. gada 12. marta spriedumu lietā T-269/12 Makro autoservicio mayorista S.A./Komisija, kurā Vispārējā tiesa kā nepieņemamu noraidīja prasību atcelt Komisijas Lēmumu COM(2010) 22, galīgā redakcija, tāpēc, ka Komisijas lēmums apelācijas sūdzības iesniedzēju neskar tieši.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo Spānijas iestādēm nav pilnvaru attiecībā uz Komisijas lēmuma īstenošanas sekām, un tādēļ Komisijas lēmums apelācijas sūdzības iesniedzēju skar tieši.
   It īpaši, apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda šādus apelācijas pamatus:

               —

               Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka valsts iestādēm ir novērtēšanas brīvība, īstenojot apstrīdēto lēmumu attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzēju.

               —

               Pat ja valsts iestādēm būtu novērtēšanas brīvība, quod non, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tikai tāda brīvības pastāvēšana vien nav pietiekama, lai izslēgtu tiešas ietekmes esamību.

               —

               Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu pierādījumu juridiskajā raksturojumā vai ir sagrozījusi pierādījumus.


title: Lieta F-106/10: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 20. jūnija rīkojums — Gross u.c./Eiropas Savienības Tiesa (Civildienests — Ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadēja koriģēšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/55

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 20. jūnija rīkojums — Gross u.c./Eiropas Savienības Tiesa
   (Lieta F-106/10) (1)

   (Civildienests - Ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadēja koriģēšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2011/C 252/122
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Ivo Gross (Luksemburga, Luksemburga) un citi (pārstāvis — J. Kayser, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Tiesa (pārstāvis — A. V. Placco)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumus, kas ietverti paziņojumos par prasītāju atalgojumu korekciju par laika posmu no 2009. gada jūlija līdz decembrim un paziņojumos par atalgojumu, kas sagatavoti pēc 2010. gada 1. janvāra ierēdņu un pārējo darbinieku ikgadējās atalgojuma un pensiju korekcijas ietvaros, pamatojoties uz Padomes 2009. gada 23. decembra Regulu (ES, Euratom) Nr. 1296/2009

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību par prasību lietā F-106/10 Gross u.c./Eiropas Savienības Tiesa;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 72, 05.03.2011., 34. lpp.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 15. jūnijā lietā T-171/02 Regione autonoma della Sardegna pret Eiropas Kopienu Komisiju (Valsts atbalsts — Atbalsta shēma mazo lauksaimniecības uzņēmumu pārstrukturēšanai — Atbalsts, kas ietekmē tirdzniecību dalībvalstu starpā un deformē vai draud deformēt konkurenci — Vadlīnijas valsts atbalsta piešķiršanai grūtībās nonākušo uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai — Nosacījumu lēmums — Valsts atbalsta kontroles procedūrai piemērojamie termiņi — Tiesiskās paļāvības aizsardzība — Pamatojums — Iestāšanās lietā — Personas, kas iestājusies lietā, izvirzītie prasījumi, pamati un argumenti)

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/17

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 15. jūnijā
   lietā T-171/02 Regione autonoma della Sardegna pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Valsts atbalsts - Atbalsta shēma mazo lauksaimniecības uzņēmumu pārstrukturēšanai - Atbalsts, kas ietekmē tirdzniecību dalībvalstu starpā un deformē vai draud deformēt konkurenci - Vadlīnijas valsts atbalsta piešķiršanai grūtībās nonākušo uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai - Nosacījumu lēmums - Valsts atbalsta kontroles procedūrai piemērojamie termiņi - Tiesiskās paļāvības aizsardzība - Pamatojums - Iestāšanās lietā - Personas, kas iestājusies lietā, izvirzītie prasījumi, pamati un argumenti)
   (2005/C 205/30)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā T-171/02 Sardīnijas autonomais reģions [Regione autonoma della Sardegna], ko pārstāv Dž. Ajello [G. Aiello] un Dž. Albencio [G. Albenzio], avvocati dello Stato, kas norādīja adresi Luksemburgā, ko atbalsta Sardīnijas itāļu lauksaimnieku konfederācija [Confederazione italiana agricoltori della Sardegna], Sardīnijas lauku saimniecību īpašnieku reģionālā federācija [Federazione regionale coltivatori diretti della Sardegna], Sardīnijas lauksaimnieku reģionālā federācija [Federazione regionale degli agricoltori della Sardegna], Kaljari [Cagliari] (Itālija), ko pārstāv F. Čiulli [F. Ciulli] un Dž. Dore [G. Dore], advokāti, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis — V. Di Buči [V. Di Bucci], kas norādīja adresi Luksemburgā), par prasību atcelt Komisijas 2001. gada 13. novembra Lēmumu 2002/229/EK par atbalsta shēmu, ko Sardīnijas reģions (Sardinia Region) (Itālija) plāno ieviest, lai pārstrukturētu grūtībās nonākušos uzņēmumus aizsargāto kultūru sektorā (OV 2002, L 77, 29. lpp.), Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta paplašinātā sastāvā) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs I. Legāls [H. Legal], tiesneši V. Tīli [V. Tiili], A. V. H. Meijs [A. W. H. Meij], M. Vilars [M. Vilaras] un N. Dž. Forvuds [N. J. Forwood], sekretārs H. Palasio Gonsaless [J. Palacio González], galvenais administrators, 2005. gada 15. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Sardīnijas Autonomais reģions atlīdzina tiesāšanās izdevumus, izņemot tos, kas noteikti 3. punktā;

               3)

               Sardīnijas itāļu lauksaimnieku konfederācija, Sardīnijas lauku saimniecību īpašnieku reģionālā federācija un Sardīnijas lauksaimnieku reģionālā federācija pašas sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī tiesāšanās izdevumus, kas Komisijai radušies sakarā ar to iestāšanos lietā.

      (1)  OV C 191, 10.08.2002.


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2005. gada 7. jūlijā lietā C-214/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Ozona slānim bīstamas vielas — Regulas (EK) Nr. 2037/2000 5. panta 3. punkts — Regulā neparedzēto izņēmumu spēkā esamība)

text:
               17.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 229/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 7. jūlijā
   lietā C-214/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Ozona slānim bīstamas vielas - Regulas (EK) Nr. 2037/2000 5. panta 3. punkts - Regulā neparedzēto izņēmumu spēkā esamība)
   (2005/C 229/07)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-214/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi, kas noteikti EKL 226. pantā, ko 2004. gada 19. maijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Velkers [U. Wölker] un A. Aresu [A. Aresu]) pret Itālijas Republiku (pārstāvis — I. Braguļja [I. Braguglia], kuram palīdz Dž. Fjengo [G. Fiengo]), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], tiesneši P. Kūris [P. Kūris] un J. Klučka [J. Klučka], ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 7. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               saglabājot iepriekšējos noteikumus, kas atļauj izmantot hlorfluorogļūdeņražus ugunsdzēšanas sistēmās, neievērojot Eiropas Padomes un Parlamenta 2000. gada 29. jūnija Reglulas (EK) Nr. 2037/2000 par vielām, kas noārda ozona slāni, 5. panta 3. punktu, Itālijas Republika nav izpildījusi savus pienākumus, ko tai uzliek šī regula.

               2)

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 24.7.2004.


title: Lieta C-161/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. aprīlī iesniedza Tribunal de grande instance de Paris (Francija) — Olivier Martinez, Robert Martinez/Sabiedrība MGN Ltd.

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. aprīlī iesniedza Tribunal de grande instance de Paris (Francija) — Olivier Martinez, Robert Martinez/Sabiedrība MGN Ltd.

   (Lieta C-161/10)
   2010/C 148/33
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de grande instance de Paris

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Olivier Martinez, Robert Martinez

      Atbildētāja: Sabiedrība MGN Limited

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1) 2. pants un 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie piešķir jurisdikciju dalībvalsts tiesai izskatīt prasību par personas tiesību aizskārumu, kas, kā tiek apgalvots, ir noticis, ievietojot informāciju tiešsaistē un/vai fotogrāfijas interneta vietnē, kuras tiek publicētas citā dalībvalstī, ko veic sabiedrība, kas atrodas šajā otrajā dalībvalstī, vai pat trešā dalībvalstī, bet katrā ziņā dalībvalstī, kas nav pirmā dalībvalsts:

               —

               ar nosacījumu, ka interneta vietne ir pieejama šajā pirmajā dalībvalstī,

               —

               tikai gadījumā, kad starp aizskārumu un pirmo valsti pastāv pietiekama, būtiska un nozīmīga saikne, un, ja tā ir, vai šī saikne var izrietēt no:

                           —

                           strīdīgās interneta vietnes apmeklējuma biežuma pirmajā dalībvalstī kā absolūtas vērtības vai relatīvas vērtības, ņemot vērā kopējo šīs interneta vietnes apmeklējuma skaitu,

                           —

                           personas, kura sūdzas par savu personas tiesību aizskārumu, vai, vispārīgāk runājot, attiecīgo personu dzīvesvietas vai pilsonības,

                           —

                           valodas, kurā ir izplatīta strīdīgā informācija, vai jebkura cita elementa, kas liecina par interneta vietnes redaktora nolūku vērsties konkrēti pie pirmās dalībvalsts iedzīvotājiem;

                           —

                           vietas, kurā ir notikuši apgalvotie notikumi, un/vai ir izdarīti tiešsaistē ievietotie fotouzņēmumi;

                           —

                           citiem kritērijiem?

      (1)  OV L 12, 1. lpp.


title: Lieta T-426/17: Prasība, kas celta 2017. gada 5. jūlijā – Item Industrietechnik/EUIPO (“EFUSE”)

text:
               21.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 277/59

         Prasība, kas celta 2017. gada 5. jūlijā – Item Industrietechnik/EUIPO (“EFUSE”)
   (Lieta T-426/17)
   (2017/C 277/83)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Item Industrietechnik GmbH (Solingen, Vācija) (pārstāvji – G. Hasselblatt, V. Töbelmann un M. Vitt, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “EFUSE” – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 463 003

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 18. aprīļa lēmums lietā R 1881/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta F-133/11: Prasība, kas celta 2011. gada 13. decembrī — ZZ /Komisija

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/29

         Prasība, kas celta 2011. gada 13. decembrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-133/11)
   2012/C 133/56
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — P. Goergen, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru prasītājs, kurš bija iekļauts konkursa EPSO/A/17/04 rezerves sarakstā, par kuru paziņojums tika publicēts pirms jauno Civildienesta noteikumu spēkā stāšanās, tika klasificēts pakāpē AD6, 2. līmenī, saskaņā ar mazāk labvēlīgiem noteikumiem

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt prasītāja klasificēšanu AD6/2 pakāpē/līmenī ar prasītāja iecelšanas par pārbaudāmo 2011. gada 1. aprīlī brīdi;

               —

               atzīt, ka, objektīvi izvērtējot prasītāja profesionālo pieredzi un saskaņā ar principiem, kas ir citu paziņojumu par vakanci pamatā, kā arī ņemot vērā principu par atalgojuma atbilstību darba izpildei, prasītājam ir tiesības tikt klasificētam pakāpē AD11/2 vai vismaz citā atbilstošā pakāpē;

               —

               runājot par prasītājam nodarītajiem materiālajiem zaudējumiem, piešķirt prasītājam summu — līdz brīdim, kad tiks pieņemts lēmums par prasītāja klasificēšanu pakāpē, kas atbilst viņa profesionālajai pieredzei un darba stāžam —, kas ietver atšķirību (EUR 3 051,43 mēnesī vai summu, kādu noteiks eksperti) starp summām, kas atbilst prasītāja klasifikācijai saskaņā ar lēmumu par iecelšanu darbā un klasifikācijai, uz kādu prasītājam būtu bijušas tiesības, ieskaitot procentus līdz lēmuma par prasītāja pareizu klasificēšanu pakāpē pieņemšanas brīdim saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi;

               —

               izskatīt prasītāja situāciju no tāda aspekta, ka pensija un citas tiesības, kas izriet no prasītāja darba attiecībām ar atbildētāju, tiek aprēķinātas vai pārrēķinātas tādā pašā veidā, kā tas notiktu, ja prasītājs būtu ticis pareizi klasificēts pakāpē — saskaņā ar šo prasību — un piešķirt prasītājam summu EUR 10 000 apmērā par morālo kaitējumu, ieskaitot procentus saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi, no brīža, kad atbildētāja pieņēma prasītāju darbā, vai, pakārtoti, no šīs prasības celšanas brīža, līdz summas pilnīgai samaksai;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.