title: Lieta C-304/06 P: Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 8. maija spriedums — Eurohypo AG /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Vārdiska preču zīme EUROHYPO — Absolūts reģistrācijas atteikuma pamatojums — Preču zīme, kam nav atšķirtspējas)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/4

         Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 8. maija spriedums — Eurohypo AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-304/06 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vārdiska preču zīme “EUROHYPO’ - Absolūts reģistrācijas atteikuma pamatojums - Preču zīme, kam nav atšķirtspējas)
   (2008/C 158/05)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eurohypo AG (pārstāvji — K. Ronke [C. Rohnke] un M. Klots [M. Kloth], Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — G. Šneiders [G. Schneider] un J. Vebernderfers [J. Weberndörfer])
   Priekšmets
   Apelācija par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2006. gada 3. maija spriedumu lietā T-439/04 Eurohypo AG/ITSB, ar ko Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt lēmumu, ar kuru tika noraidīts vārdiskas preču zīmes “EUROHYPO” attiecībā uz 36. klasē ietilpstošiem pakalpojumiem reģistrācijas pieteikums — Preču zīmes, kas sastāv vienīgi no apzīmējumiem vai norādēm, kas var kalpot, lai apzīmētu pakalpojuma īpašības, atšķirtspēja
   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2006. gada 3. maija spriedumu lietā T-439/04 Eurohypo/ITSB (“EUROHYPO”) tiktāl, ciktāl Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesa ir nospriedusi, ka Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtā padome nebija pārkāpusi Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1994. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 3288/94, 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ar 2004. gada 6. augusta lēmumu lietā R 829/2002-4 atsakoties reģistrēt kā Kopienas preču zīmi apzīmējumu “EUROHYPO” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 36. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un attiecībā uz šo klasi atbilst šādam aprakstam: “finanšu darījumi; monetārie darījumi; darījumi ar nekustamo īpašumu; finanšu pakalpojumi; finansēšana […]”;

               2)

               noraidīt prasību par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 6. augusta lēmumu lietā R 829/2002-4;

               3)

               Eurohypo AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      (1)  OV C 224, 16.9.2006.


title: Lieta C-375/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 15. jūlijā iesniedza Cour constitutionnelle (Beļģija) — Belgacom SA, Mobistar SA, KPN Group Belgium SA/État belge

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 15. jūlijā iesniedza Cour constitutionnelle (Beļģija) — Belgacom SA, Mobistar SA, KPN Group Belgium SA/État belge

   (Lieta C-375/11)
   2011/C 282/25
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour constitutionnelle

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Belgacom SA, Mobistar SA, KPN Group Belgium SA

      Atbildētāja: État belge

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) (1) 3., 12. un 13. pantu, redakcijā, kas ir piemērojama šobrīd, dalībvalstis operatoriem, kuriem saistībā ar atļaujām mobilās telefonijas tīkla izveidei un izmantošanai to teritorijā, kas tika izsniegtas saskaņā ar iepriekšējo tiesisko ietvaru, individuālās tiesības izmantot mobilās telefonijas frekvences ir piešķirtas uz piecpadsmit gadu laikposmu, var noteikt vienreizēju maksājumu, kas jāveic par to individuālo frekvenču izmantošanas tiesību atjaunošanu, kura apmērs, ņemot vērā frekvenču skaitu un to mēnešu skaitu, attiecībā uz kuriem piešķir izmantošanas tiesības, tiek aprēķināts, pamatojoties uz agrākajām tiesībām uz vienreizējo koncesiju, kas bija saistītas ar iepriekš minēto atļauju piešķiršanu, ja šis vienreizējais maksājums tiek ieviests papildus, pirmkārt, ikgadējam maksājumam par frekvenču nodošanu lietošanai, kas paredzēts galvenokārt, lai segtu izmaksas, kuras rodas, nododot lietošanā frekvences, kā arī daļēji to novērtēšanai, un abi maksājumi ir pamatoti ar mērķi veicināt optimālu frekvenču izmantošanu, un, otrkārt, maksājumam, kas sedz atļaujas izsniegšanas administratīvās izmaksas?

               2)

               Vai saskaņā ar šīs pašas atļauju izsniegšanas direktīvas 3., 12. un 13. pantu dalībvalstis operatoriem, kuri pretendē uz jaunu mobilās telefonijas frekvenču izmantošanas tiesību iegūšanu, var noteikt pienākumu maksāt vienreizēju maksājumu, kura apmērs tiek noteikts izsolē frekvenču piešķiršanas laikā, lai tām tiktu noteikta vērtība, ja šis vienreizējais maksājums tiek ieviests papildus, pirmkārt, ikgadējam maksājumam par frekvenču nodošanu lietošanai, kas paredzēts galvenokārt, lai segtu izmaksas, kuras rodas, nododot lietošanā frekvences, kā arī daļēji to novērtēšanai, un abi maksājumi ir pamatoti ar mērķi veicināt optimālu frekvenču izmantošanu, un, otrkārt, ikgadējam maksājumam, kas sedz mobilās telefonijas tīkla izveides un izmantošanas atļauju piešķiršanu, kas izsniegtas iepriekšējās tiesiskās bāzes ietvaros?

               3)

               Vai saskaņā ar šīs pašas atļauju izsniegšanas direktīvas 14. panta 2. punktu dalībvalstis mobilās telefonijas operatoriem attiecībā uz jaunu laika posmu, kurā tiek atjaunotas to individuālās tiesības izmantot mobilās telefonijas frekvences, kuras daži no viņiem jau ir iegādājušies, tomēr pirms šī jaunā laikposma sākuma, var noteikt vienreizēju maksājumu par frekvenču izmantošanas tiesību atjaunošanu, kuras viņiem piederētu šī jaunā laikposma sākumā, pamatojot ar mērķi veicināt optimālu frekvenču izmantošanu, tās novērtējot, un kas tiktu ieviests papildus, pirmkārt, ikgadējam maksājumam par frekvenču nodošanu lietošanai, kas paredzēts galvenokārt, lai segtu izmaksas, kuras rodas, nododot lietošanā frekvences, kā arī daļēji to novērtēšanai, un abi maksājumi ir pamatoti ar mērķi veicināt optimālu frekvenču izmantošanu, un, otrkārt, ikgadējam maksājumam, kas sedz mobilās telefonijas tīkla izveides un izmantošanas atļauju piešķiršanu, kas izsniegtas iepriekšējās tiesiskās bāzes ietvaros?

               4)

               Vai saskaņā ar šīs pašas atļauju izsniegšanas direktīvas 14. panta 1. punktu dalībvalstis kā nosacījumu tiesību izmantot frekvences iegūšanai un atjaunošanai var papildus noteikt vienreizēju maksājumu, ko nosaka izsolē un bez augšējā sliekšņa, kas tiek ieviests papildus, pirmkārt, ikgadējam maksājumam par frekvenču nodošanu lietošanai, kas paredzēts galvenokārt, lai segtu izmaksas, kuras rodas, nododot lietošanā frekvences, kā arī daļēji to novērtēšanai, un abi maksājumi ir pamatoti ar mērķi veicināt optimālu frekvenču izmantošanu, un, otrkārt, ikgadējam maksājumam, kas sedz mobilās telefonijas tīkla izveides un izmantošanas atļauju piešķiršanu, kas izsniegtas iepriekšējās tiesiskās bāzes ietvaros?

      (1)  OV L 108, 21. lpp.


title: Lieta C-424/14: Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 30. septembra rīkojums (Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jácint Gábor Balogh/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — PVN — Direktīva 2006/112/EK — 213. un 214. pants — Deklarācijas par darbības uzsākšanu neesamība — Mazajiem uzņēmumiem paredzētais atbrīvojums — Sods

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/13

         Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 30. septembra rīkojums (Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jácint Gábor Balogh/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

   (Lieta C-424/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - PVN - Direktīva 2006/112/EK - 213. un 214. pants - Deklarācijas par darbības uzsākšanu neesamība - Mazajiem uzņēmumiem paredzētais atbrīvojums - Sods)
   (2016/C 038/17)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Jácint Gábor Balogh

      Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 213. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauti valsts tiesību akti, ar kuriem nodokļa maksātājam ir uzlikts pienākums deklarēt saimnieciskās darbības uzsākšanu, ja šīs darbības rezultāti nepārsniedz mazajiem uzņēmumiem paredzētā atbrīvojuma robežas un ja nodokļa maksātājs neparedz veikt ar nodokli apliekamu darbību.

               2)

               Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tām tiek pieļauts, ka par nodokļa maksātāja pienākuma deklarēt saimnieciskās darbības uzsākšanu, ja šīs darbības rezultāti nepārsniedz mazajiem uzņēmumiem paredzētā atbrīvojuma robežas, neizpildi tiek piemērots administratīvais sods. Iesniedzējtiesai ir jānovērtē, vai pamatlietā uzliktais sods atbilst samērīguma principam.

      (1)  OV C 439, 8.12.2014.


title: Lieta F-85/12: Prasība, kas celta 2012. gada 3. augustā — ZZ /Komisija

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/35

         Prasība, kas celta 2012. gada 3. augustā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-85/12)
   2012/C 295/63
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal un S. Orlandi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu aprēķināt pirms stāšanās amatā iegūtās pensijas tiesības saskaņā ar jaunajiem VĪN [Vispārīgie īstenošanas noteikumi]

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2012. gada 27. janvāra lēmumu aprēķināt pensijas tiesības, kuras prasītājs bija ieguvis pirms stāšanās amatā Komisijā, saskaņā ar Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punktu;

               —

               tiktāl, ciktāl vajadzīgs, atcelt lēmumu noraidīt sūdzību, ko viņš 2012. gada 2. maijā bija iesniedzis par lēmumu aprēķināt viņa pirms stāšanās amatā iegūtās pensijas tiesības atbilstīgi Savienības pensiju programmai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-154/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rechtbank Amsterdam2005. gada 4. aprīļa lēmumu lietā 1. J.J. Kersbergen-Lap un 2. D. Dams-Schipper pret Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rechtbank Amsterdam 2005. gada 4. aprīļa lēmumu lietā 1. J.J. Kersbergen-Lap un 2. D. Dams-Schipper pret Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen

   (Lieta C-154/05)
   (2005/C 155/06)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Rechtbank Amsterdam (Amsterdanas tiesa) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 4. aprīļa lēmumu lietā 1. J.J. Kersbergen-Lap un 2. D. Dams-Schipper pret Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 6. aprīlī.

      Rechtbank Amsterdam lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   Vai Wajong (hol. val. — Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening jonggehandicapten (Likums par jauniešu darba nespēju)) noteikts pabalsts, kas norādīts Regulas Nr. 1408/71 IIA pielikumā, ir uzskatāms par īpašu uz iemaksām nebalstītu pabalstu, kā norādīts Regulas Nr. 1408/71 4. panta 2. punkta a) apakšpunktā, kā rezultātā attiecībā uz tādām personām kā prasītāji pamatprāvā ir jāpiemēro tikai Regulas Nr. 1408/71 10a. panta ieviestais koordinējošais noteikums un Wajong pabalsts līdz ar to nevar tikt izmaksāts personai, kura dzīvo ārpus Nīderlandes?


title: Lieta T-93/15: Prasība, kas celta 2015. gada 20. februārī – Navitar/ITSB – Elukuva (“NaviTar”)

text:
               20.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 127/35

         Prasība, kas celta 2015. gada 20. februārī – Navitar/ITSB – Elukuva (“NaviTar”)
   (Lieta T-93/15)
   (2015/C 127/48)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Navitar, Inc. (Rochester, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – J. Mattes, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: MTÜ Elukuva (Tallina, Igaunija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “NaviTar” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 147 246

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 5. decembra lēmums lietā R 401/2014–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājai radušies procesā Apelāciju padomē;

               —

               gadījumā, ja MTÜ Elukuva iestājas šajā lietā, piespriest tai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājai radušies procesā Apelāciju padomē.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 41. panta 1. punkta, to aplūkojot kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Lieta C-553/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2009. gada 28. oktobra spriedumu lietā T-137/08 BCS SpA /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 23. decembrī iesniedza BCS SpA

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/26

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2009. gada 28. oktobra spriedumu lietā T-137/08 BCS SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2009. gada 23. decembrī iesniedza BCS SpA

   (Lieta C-553/09 P)
   2010/C 51/42
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: BCS SpA (pārstāvji — M. Franzosi, V. Jandoli, F. Santonocito, avvocati)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Deere & Company

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdētos lēmumus;

               —

               atzīt Kopienas preču zīmi ‘289 par spēkā neesošu;

               —

               piespriest pretējai pusei procesā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka pārsūdzēto spriedumu spēkā neesošu padara šādas kļūdas tiesību piemērošanā:

               1)

               Pirmās instances tiesa esot kļūdaini interpretējusi Kopienas preču zīmju regulas (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 7. panta 3. punktu, apgalvojot, ka apzīmējuma atšķirtspējas iegūšana nav atkarīga no tās ekskluzīvas izmantošanas šobrīd vai pagātnē (turklāt šī izmantošana neesot pierādīta, tā vietā šajā pašā lēmumā ir nospriests, ka tā ir tikusi noliegta dažās valstīs);

               2)

               Pirmās instances tiesa esot kļūdaini piemērojusi kritērijus, kas izvirzīti Kopienas judikatūrā par atšķirtspējas iegūšanas noteikšanu, pārkāpjot Kopienas preču zīmju regulas 7. panta 3. punktu.

         Atbilstoši pirmajam punktam, ekskluzīvas izmantošanas neesamība citās Kopienas daļās esot pierādīta ar trešo personu Dānijā un Īrijā paziņojumiem. Viennozīmīgu asociāciju starp zaļas un dzeltenas krāsas kombināciju un Deere neesamība ir nesavienojama ar to, ka tiek atzīts, ka apzīmējums šajās valstīs ir ieguvis atšķirtspēju.
   Atbilstoši otrajam punktam, BCS apstrīd juridiskos kritērijus, ko Pirmās instances tiesa izmantojusi saistībā ar pierādījumiem par sekundāro nozīmi, jo tie nonākot pretrunā ar principiem, kas izklāstīti ilglaicīgā Tiesas judikatūrā. Deere preču zīmes izmantošanas ilgumu, tirgus daļas un tirdzniecības apgrozījumu, skatot tos individuāli, nevarot uzskatīt par pietiekamiem pierādījumiem, lai pierādītu iegūto sekundāro nozīmi. Konkrētāk, tie nevarot kompensēt aptaujas neesamību (vai pretrunīgu rezultātu, kas izriet no trešo personu paziņojumiem), jo tie acīmredzami ir cita veida parametri).
   Pirmās instances tiesa esot pieļāvusi kļūdu, neņemot vērā tiešos pierādījumus par Kopienas preču zīmes ‘289 atšķirtspējas neesamību Īrijā un Dānijā.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.), kas aizstāta ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (kodificētā versija) (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-283/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. maijā – SH/Komisija

text:
               17.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 231/35

         Prasība, kas celta 2017. gada 15. maijā – SH/Komisija
   (Lieta T-283/17)
   (2017/C 231/44)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: SH (pārstāvis – N. de Montigny, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasības pieteikumu par pieņemamu un pamatotu;

         līdz ar to,

               —

               atzīt Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta 2. punkta trešo daļu par prettiesisku;

               —

               atcelt Atalgojuma un individuālo tiesību biroja (turpmāk tekstā – “PMO”) 2016. gada 13. jūlija lēmumu un, ciktāl nepieciešams, lēmumu, ar ko tieši noraidīta 2017. gada 3. februāra sūdzība;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats attiecas uz iebildi par prettiesisku, kas izvirzīta attiecībā pret 2016. gada 13. jūlija lēmumu, jo attiecīgais lēmums esot balstīts uz tādu Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta 2. punkta trešās daļas piemērošanu, ar kuru tiek pārkāpts diskriminācijas aizliegums valstspiederības un/vai izcelsmes dēļ, vienlīdzības principa, tiesību uz izglītību, bērnu tiesību aizsardzības, ikvienas atkāpes no [Eiropas Savienības Pamattiesību] Hartā nostiprināto principu samērīguma un leģitimitātes princips.

               2.

               Otrais pamats attiecas uz kļūdu tiesību piemērošanā un labas pārvaldības principa pārkāpumu, jo 2016. gada 13. jūlija lēmums esot balstīts uz prettiesisku Civildienesta noteikumu tiesību normu.


title: Lieta C-117/15: Tiesas (virspalāta) 2016. gada 31. maija spriedums (Landgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH/Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais īpašums — Autortiesības un blakustiesības — Direktīva 2001/29/EK — 3. panta 1. punkts — Direktīva 2006/115/EK — 8. panta 2. punkts — Jēdziens “izziņošana sabiedrībai” — Rehabilitācijas centra uzturētāja uzstādīti televizori nolūkā sniegt pacientiem iespēju skatīties televīzijas raidījumus

text:
               8.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/10

         Tiesas (virspalāta) 2016. gada 31. maija spriedums (Landgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH/Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA)

   (Lieta C-117/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais īpašums - Autortiesības un blakustiesības - Direktīva 2001/29/EK - 3. panta 1. punkts - Direktīva 2006/115/EK - 8. panta 2. punkts - Jēdziens “izziņošana sabiedrībai” - Rehabilitācijas centra uzturētāja uzstādīti televizori nolūkā sniegt pacientiem iespēju skatīties televīzijas raidījumus)
   (2016/C 287/13)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Köln

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH

      Atbildētāja: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA)

      Piedaloties: Gesellschaft zur Verwertung von Leistungsschutzrechten mbH (GVL)

      Rezolutīvā daļa:

   tādā lietā kā pamatlieta, kurā ir apgalvots, ka televīzijas raidījumu pārraidīšana, izmantojot televizorus, ko rehabilitācijas centra uzturētājs ir uzstādījis savās telpās, ietekmē liela skaita ieinteresēto personu, it īpaši komponistu, tekstu autoru un mūzikas izdevēju, taču arī izpildītāju, skaņu ierakstu producentu, literāro darbu autoru un to izdevēju, autortiesības un citas aizsargātās tiesības, jautājums, vai šāda situācija ir “izziņošana sabiedrībai”, ir jāizvērtē, ievērojot gan Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 3. panta 1. punktu, gan Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/115/EK par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām intelektuālā īpašuma jomā 8. panta 2. punktu, un tas ir jādara atbilstoši vieniem un tiem pašiem interpretācijas kritērijiem. Turklāt šie divi noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka šāda pārraidīšana ir “izziņošanas sabiedrībai” darbība.

      (1)  OV C 198, 15.6.2015.


title: Apvienotās lietas C-400/09 un C-207/10: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 28. jūlija spriedums ( Højesteret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S , kas tiek likvidēta, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (C-207/10)/ Merck Sharp & Dohme Corporation (iepriekš — Merck & Co. ), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme (Preču zīmes — Direktīva 89/104/EEK — 7. panta 2. punkts — Farmaceitiskie produkti — Paralēlais imports — Produkta, uz kura ir norādīta preču zīme, pārsaiņošana — Jauns iepakojums, uz kura kā pārsaiņotājs ir norādīts tirdzniecības atļaujas, saskaņā ar kuru veikta produkta pārsaiņošana, turētājs — Fiziska pārsaiņošana, ko veicis neatkarīgs uzņēmums)

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/2

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 28. jūlija spriedums (Højesteret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, kas tiek likvidēta, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (C-207/10)/Merck Sharp & Dohme Corporation (iepriekš — Merck & Co.), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme

   (Apvienotās lietas C-400/09 un C-207/10) (1)

   (Preču zīmes - Direktīva 89/104/EEK - 7. panta 2. punkts - Farmaceitiskie produkti - Paralēlais imports - Produkta, uz kura ir norādīta preču zīme, pārsaiņošana - Jauns iepakojums, uz kura kā pārsaiņotājs ir norādīts tirdzniecības atļaujas, saskaņā ar kuru veikta produkta pārsaiņošana, turētājs - Fiziska pārsaiņošana, ko veicis neatkarīgs uzņēmums)
   2011/C 298/03
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Højesteret

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, kas tiek likvidēta, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (C-207/10)

      Atbildētāji: Merck Sharp & Dohme Corporation (iepriekš — Merck & Co.), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Højesteret — Tiesas spriedumu lietā C-232/94 MPA Pharma un lietā C-427/93 Bristol-Myers Squibb, kā arī Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 40, 1. lpp.), interpretācija — Paralēli ievesta farmaceitiska produkta pārsaiņošana — Paralēlais importētājs, kurš ir ievesto zāļu tirdzniecības atļaujas turētājs un uz jaunā iepakojuma kā pārsaiņotāju norādījis pats sevi, lai gan zāļu nopirkšanu un pārsaiņošanu faktiski veicis cits patstāvīgs uzņēmums

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 7. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj preču zīmes, kura ir norādīta uz farmaceitiska produkta, saistībā ar kuru ir veikts paralēlais imports, īpašniekam iebilst pret šī pārsaiņotā produkta turpmāku tirdzniecību vienīgi tādēļ, ka uz jaunā iepakojuma kā pārsaiņotājs ir norādīts nevis uzņēmums, kas pēc pasūtījuma ir faktiski veicis minētā produkta pārsaiņošanu un kuram ir atļauja to darīt, bet uzņēmums, kas ir minētā produkta tirdzniecības atļaujas turētājs, saskaņā ar kura norādēm ir veikta pārsaiņošana un kas uzņemas par to atbildību.

      (1)  OV C 312, 19.12.2009.

      OV C 179, 03.07.2010.


title: Lieta T-381/05: Prasība, kas celta  2005. gada 10. oktobrī  —  Di Bucci  pret Komisiju

text:
               14.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 10/24

         Prasība, kas celta 2005. gada 10. oktobrī — Di Bucci pret Komisiju
   (Lieta T-381/05)
   (2006/C 10/48)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Vittorio Di Bucci (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — M. van der Woude, V. Landes)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi

               —

               atcelt Juridiskā dienesta ģenerāldirektora oficiālu nodomu, veicot 2004. gada paaugstināšanu amatā, piešķirt viņam tikai četrus ģenerāldirektorāta priekšrocības punktus, ko apstiprināja un pasludināja par galīgo ģenerāldirektora lēmums par sūdzības noraidīšanu;

               —

               atcelt personāla un administrācijas ģenerāldirektora lēmumu, kas, veicot 2004. gada paaugstināšanu amatā, viņam nepiešķir nevienu īpašās priekšrocības “Paaugstināšanas amatā par institūcijas interesēs veikto darbu komiteja” punktu (“PPCP”);

               —

               atcelt Personāla un administrācijas ģenerāldirektora lēmumus, kas, veicot 2004. gada paaugstināšanu amatā, viņam piešķir 20 punktus un — paaugstināšanas amatā līdz A4 kategorijai nolūkā — 40 punktus; to ierēdņu sarakstu, kam piešķirti PPCP; A5 kategorijas ierēdņu 2004. gada amatā paaugstināšanas nopelnu sarakstu pēc Paaugstināšanas amatā komitejām; 2004. gada amatā paaugstināšanas ietvaros A4 kategorijā paaugstināto ierēdņu sarakstu un, jebkurā gadījumā, lēmumu neiekļaut viņa vārdu minētajos sarakstos;

               —

               atcelt, ja ir nepieciešams, lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasības pamatojumam prasītājs izvirza pamatus, kas ir līdzīgi lietā T-311/04 (1) izvirzītajiem pamatiem.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004., 44. lpp.


title: Lieta C-345/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SIA “Maxima Latvija”/Konkurences padome Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Konkurence — LESD 101. panta 1. punkts — Analoģiska valsts tiesiskā regulējuma piemērošana — Tiesas kompetence — Jēdziens “nolīgums, kura mērķis ir ierobežot konkurenci” — Telpu nomas līgumi — Tirdzniecības centri — Enkurnomnieka tiesības iebilst pret iznomātāja veiktu tirdzniecības telpu iznomāšanu trešām personām

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/8

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SIA “Maxima Latvija”/Konkurences padome
   (Lieta C-345/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Konkurence - LESD 101. panta 1. punkts - Analoģiska valsts tiesiskā regulējuma piemērošana - Tiesas kompetence - Jēdziens “nolīgums, kura mērķis ir ierobežot konkurenci” - Telpu nomas līgumi - Tirdzniecības centri - Enkurnomnieka tiesības iebilst pret iznomātāja veiktu tirdzniecības telpu iznomāšanu trešām personām)
   (2016/C 038/10)
   Tiesvedības valoda – latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākā tiesa

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: SIA “Maxima Latvija”

      Atbildētāja: Konkurences padome

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 101. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tikai tas vien, ka nomas līgums par tirdzniecības centrā izvietota lielveikala telpu nomu ietver noteikumu, ar kuru nomniekam ir piešķirtas tiesības iebilst pret iznomātāja veiktu komerctelpu šajā tirdzniecības centrā iznomāšanu citiem nomniekiem, nenozīmē, ka šī līguma mērķis ir konkurences ierobežošana minētās tiesību normas izpratnē;

               2)

               tādi telpu nomas līgumi kā pamatlietā, saistībā ar kuriem pēc to ekonomiskā un juridiskā konteksta, kā arī attiecīgā atsauces tirgus īpatnību padziļinātas analīzes ir ticis konstatēts, ka tie ievērojami veicina šī tirgus iespējamo sadali, var tikt uzskatīti par tādiem, kas veido nolīgumu, kura “sekas” ir nepieļaut, ierobežot vai izkropļot konkurenci LESD 101. panta 1. punkta izpratnē. Tas, cik liela ir katra līguma ietekme uz šo sadali, tostarp ir atkarīgs no līgumslēdzēju pušu stāvokļa minētajā tirgū un šī līguma darbības ilguma.

      (1)  OV C 329, 22.9.2014.


title: Lieta C-300/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 30. maijā iesniedza Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spānija) — Ayuntamiento de Benferri / Consejería de Infraestructuras y Transporte , Iberdrola Distribución Eléctrica SAU

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 226/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 30. maijā iesniedza Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spānija) — Ayuntamiento de Benferri/Consejería de Infraestructuras y Transporte, Iberdrola Distribución Eléctrica SAU

   (Lieta C-300/13)
   (2013/C 226/09)
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección 1

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ayuntamiento de Benferri

      Atbildētājas: Consejería de Infraestructuras y Transporte, Iberdrola Distribución Eléctrica SAU

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 85/337 (1), kas grozīta ar Direktīvu 97/11 (2), I pielikuma 20. punktā esošais jēdziens “[e]lektroenerģijas gaisvadu līniju instalēšana, kurām ir 220 kV vai lielāka voltāža un vairāk nekā 15 km liels garums” ir interpretējams tādējādi, ka vienīgās elektroietaises, kuras tas sevī ietver, ir gaisvadu līnijas, kuras atbilst abiem šiem limitiem?

               2)

               Vai Direktīvas 85/337, kas grozīta ar Direktīvu 97/11, II pielikuma 3. punkta b) apakšpunktā esošais jēdziens “[…] elektroenerģijas pārraidīšana pa virszemes vadiem” ir interpretējams tādējādi, ka vienīgās elektroietaises, kuras tas sevī ietver, ir gaisvadu līnijas? Ja atbilde ir noraidoša:

               3)

               Vai Direktīvas 85/337 II pielikuma 3. punkta b) apakšpunktā esošais jēdziens “[…] elektroenerģijas pārraidīšana pa virszemes vadiem” ir interpretējams tādējādi, ka tas ietver sevī transformācijas apakšstacijas?

               4)

               Vai Direktīvas 85/337 II pielikuma 3. punkta b) apakšpunktā esošais jēdziens “[…] elektroenerģijas pārraidīšana pa virszemes vadiem” ir interpretējams tādējādi, ka tas ietver sevī transformācijas apakšstacijas, pat ja to būvniecība vai paplašināšana tiek īstenota, pamatojoties uz projektu, kurā nav iekļauta gaisvadu līnijas izveide?

      (1)  Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīva 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu, OV L 175, 40. lpp.

      (2)  Padomes 1997. gada 3. marta Direktīva 97/11/EK ar kuru groza Direktīvu 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu, OV L 73, 5. lpp.


title: Lieta T-96/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 23. oktobra spriedums – Vimeo/ITSB – PT Comunicações (“VIMEO”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “VIMEO” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “meo” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Preču zīmju līdzāspastāvēšanas neesamība — Sajaukšanas iespēja

text:
               14.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/27

         Vispārējās tiesas 2015. gada 23. oktobra spriedums – Vimeo/ITSB – PT Comunicações (“VIMEO”)
   (Lieta T-96/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “VIMEO” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “meo” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Preču zīmju līdzāspastāvēšanas neesamība - Sajaukšanas iespēja)
   (2015/C 414/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vimeo LLC (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – A. Poulter un M. Macdonald, solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – P. Bullock un N. Bambara)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: PT Comunicações, SA (Lisabona, Portugāle)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2013. gada 27. novembra lēmumu lietā R 1092/2013-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp PT Comunicações, SA un Vimeo LLC

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Vimeo LLC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta T-308/16: Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūnijā – Marsh/EUIPO (“ClaimsExcellence”)

text:
               8.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/27

         Prasība, kas celta 2016. gada 13. jūnijā – Marsh/EUIPO (“ClaimsExcellence”)
   (Lieta T-308/16)
   (2016/C 287/33)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marsh GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvis – W. Riegger, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ClaimsExcellence” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 847 462

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 8. aprīļa lēmums lietā R 2358/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp procesā Apelācijas padomē radušos izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-550/09: Tiesas (virspalāta) 2010. gada 29. jūnija spriedums ( Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kriminālprocess pret E un F (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Īpaši ierobežojoši pasākumi, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām — Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP — Regula (EK) Nr. 2580/2001 — 2. un 3. pants — Organizācijas iekļaušana to personu, grupu un organizāciju sarakstā, kas ir iesaistītas terora aktos — Organizācijas biedru veikta līdzekļu, kas iegūti no ziedojumu vākšanas un publikāciju pārdošanas, nodošana organizācijai)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/15

         Tiesas (virspalāta) 2010. gada 29. jūnija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kriminālprocess pret E un F

   (Lieta C-550/09) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Īpaši ierobežojoši pasākumi, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām - Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP - Regula (EK) Nr. 2580/2001 - 2. un 3. pants - Organizācijas iekļaušana to personu, grupu un organizāciju sarakstā, kas ir iesaistītas terora aktos - Organizācijas biedru veikta līdzekļu, kas iegūti no ziedojumu vākšanas un publikāciju pārdošanas, nodošana organizācijai)
   2010/C 234/22
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      E un F

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberlandesgericht Düsseldorf — Padomes 2001. gada 27. decembra Regulas (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām (OV L 344, 70. lpp.), 2. un 3. panta interpretācija — Padomes lēmuma par kādas organizācijas iekļaušanu iepriekš minētās regulas 2. panta 3. punktā paredzētajā sarakstā spēkā esamības apstrīdēšana valsts tiesā, ja pati attiecīgā organizācija šo lēmumu nav apstrīdējusi — Regulas noteikumu, saskaņā ar kuriem ir aizliegts darīt pieejamus saimnieciskos resursus minētajā sarakstā iekļautajai organizācijai, piemērošanas joma — Saimniecisko resursu nodošana organizācijas ietvaros, ko veic tās sastāvā ietilpstošas personas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Devrimci Halk Kurtulus Partisi-Cephesi (DHKP-C) iekļaušana Padomes 2001. gada 27. decembra Regulas (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, 2. panta 3. punktā paredzētajā sarakstā nav spēkā un tādēļ nevar tikt izmantota, lai pamatotu apsūdzību krimināllietā par apgalvoto šīs regulas pārkāpumu attiecībā uz laika posmu pirms 2007. gada 29. jūnija;

               2)

               Regulas Nr. 2580/2001 2. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz līdzekļu, citu finanšu aktīvu vai saimniecisko resursu, kas ievākti vai iegūti no trešām personām, nodošanu juridiskai personai, grupai vai organizācijai, kas ir iekļauta šīs regulas 2. panta 3. punktā paredzētajā sarakstā, ko veic šīs juridiskās personas, grupas vai organizācijas biedrs.

      (1)  OV C 148, 05.06.2010.


title: Lieta C-225/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Amtsgerichts Landau/Isar (Vācija) 2007. gada 7. maija rīkojumu — kriminālprocess pret Rainer Günther Möginger

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Amtsgerichts Landau/Isar (Vācija) 2007. gada 7. maija rīkojumu — kriminālprocess pret Rainer Günther Möginger

   (Lieta C-225/07)
   (2007/C 183/28)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Amtsgerichts Landau/Isar
   Lietas dalībnieks pamata procesā
   Rainer Günther Möginger
   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1999. gada 29. jūlija Direktīvas 91/439/EEK par vadītāja apliecību (1), kas grozīta ar Padomes 1997. gada 2. jūnija Direktīvas 97/26/EK (turpmāk tekstā — “PD”), 1. II pants, 7. I panta b) apakšpunkts, 8. II, IV pants un 9. pants ir interpretējami tādējādi,
               ka dalībvalsts savas valsts teritorijā nedrīkst atteikties atzīt citā dalībvalstī izdotu vadītāja apliecību arī tad, ja pirmās dalībvalsts teritorijā vadītāja apliecības turētājam ir piemērota šīs valsts izsniegtās vadītāja apliecības atņemšana vai atcelšana, un ja aizlieguma termiņš jaunas apliecības izsniegšanai šajā dalībvalstī vēl nav bijis beidzies, pirms vadītāja apliecība tika izsniegta citā dalībvalstī?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:
               Vai minētā direktīva ir interpretējama tādējādi, ka tikko nosauktās dalībvalsts tiesas un iestādes var pārkāpt abpusējās atzīšanas principu tad, ja vadītāja tiesību turētājam atsevišķā gadījumā tiesību pārkāpšanas dēļ ir aizliegts atsaukties uz ES ārzemēs iegūtām transportlīdzekļu vadītāja tiesībām, it īpaši tad, ja no kopējā objektīvo apstākļu novērtējuma izriet, ka, neskatoties uz Kopienu tiesību noteikumu formālu ievērošanu, direktīvā ietverto noteikumu mērķis nav sasniegts un, ja pastāv subjektīvs elements nolūka veidā, radīt Kopienu tiesībās paredzētās priekšrocības ES ārzemēs iegūtu vadītāja tiesību atzīšanas veidā tādējādi, ka patvaļīgi tika radīti atbilstošie priekšnoteikumi,
               it īpaši,

                           —

                           ja saskaņā ar tikko minētajā dalībvalstī esošo informāciju vadītāja apliecības turētāja pastāvīgā dzīvesvieta vadītāja apliecības izdošanas brīdī bija šīs dalībvalsts teritorijā un nevis vadītāja apliecības izsniedzējas dalībvalsts teritorijā, un

                           —

                           ja saskaņā ar informāciju tikko minētajā dalībvalstī, balstoties uz objektīviem un tiesiski pārbaudāmiem apstākļiem, ir jāpieņem, ka vadītāja apliecības turētājam tikko minētajā dalībvalstī nebūtu nekādu iespēju tiesiski iegūt vadītāja apliecību.

      (1)  OV L 237, 1. lpp.


title: Lieta T-207/15: Prasība, kas celta 2015. gada 24. aprīlī – National Iranian Tanker Company/Padome

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/32

         Prasība, kas celta 2015. gada 24. aprīlī – National Iranian Tanker Company/Padome
   (Lieta T-207/15)
   (2015/C 245/38)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: National Iranian Tanker Company (Teherāna, Irāna) (pārstāvji – T. de la Mare, QC, M. Lester un J. Pobjoy, Barristers, R. Chandrasekera, S. Ashley un C. Murphy, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2015. gada 12. februāra Lēmumu (KĀDP) 2015/236, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 39, 18. lpp.), un Padomes 2015. gada 12. februāra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 2015/230, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 39, 3. lpp.), ciktāl tie ir piemērojami prasītājai;

               —

               pakārtoti, atzīt, ka 2010. gada 26. jūlija Padomes Lēmuma 2010/413/KĀDP (redakcijā ar grozījumiem) (turpmāk tekstā – “Lēmums”) 20. panta 1. punkta c) apakšpunkts un Padomes 2012. gada 23. marta Regulas (ES) Nr. 267/2012 (redakcijā ar grozījumiem) (turpmāk tekstā – “Regula”) 23. panta 2. punkta d) apakšpunkts nav piemērojami prasītājai tādēļ, ka tie ir prettiesiski; un

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padome, no jauna ietverdama prasītāju sarakstā, pamatojoties uz tiem pašiem faktu apgalvojumiem, kurus ir noraidījusi Vispārējā tiesa 2014. gada 3. jūlija spriedumā lietā T-565/12 NITC/Padome (turpmāk tekstā – “NITC/Padome”), ir rīkojusies, pārkāpjot res judicata, tiesiskās noteiktības, tiesiskās paļāvības un galīguma principus, un ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību saskaņā ar ES Pamattiesību hartas 47. pantu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome nav izpildījusi atbilstošo kritēriju iekļaušanai sarakstā, proti, par to, ka prasītāja sniedz finansiālu vai loģistikas atbalstu Irānas valdībai. Finanšu atbalsta apgalvojums ir ticis noraidīts Vispārējās tiesas spriedumā lietā NITC/Padome. Prasītāja Irānas valdībai nesniedz nekādu finansiālu atbalstu un Irānas valdība nesaņem nekādu finansiālu atbalstu no prasītājas ne ar savu akcionāru starpniecību, ne citādi. Kā ir minēts lietā NITC/Padome, netiešs finansiāls atbalsts nav pietiekams, lai izpildītu šo kritēriju. Apgalvojums par loģistikas atbalstu nav nekas vairāk kā to apgalvojumu pārformulēšana, kuri jau ir tikuši izvirzīti lietā NITC/Padome. Katrā ziņā nepastāv prasītā cēloņsakarība starp prasītājas darbībām un kodolieroču izplatīšanu, un jebkāda veida prasītājas sniegtais atbalsts augstākais var būt netiešs loģistikas atbalsts.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību un tiesības uz labu pārvaldību un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā. It īpaši Padome nav a) informējusi prasītāju par īstajiem pamatiem tās atkārtotai iekļaušanai sarakstā vai arī nav sniegusi pierādījumus, kādi ir izvirzīti pret viņu; un/vai b) nav devusi iespēju prasītajai darīt zināmu savu viedokli par īstajiem pamatiem un/vai pret viņu izvirzītajiem pierādījumiem pirms tās atkārotas iekļaušanas sarakstā.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir nepamatoti un nesamērīgi pārkāpusi prasītājas pamattiesības, ieskaitot tiesības uz viņas īpašuma, uzņēmējdarbības un reputācijas aizsardzību. Apstrīdēto pasākumu iespaids sniedzas tālu gan saistībā ar viņas uzņēmējdarbību, gan viņas reputāciju un labo gribu visā pasaulē. Prasītājas iekļaušanai sarakstā var būt potenciāli graujošas sekas uz prasītājas akcionāru pensiju fondu saņēmējiem, kuri visi ir ne pie kā nevainojami Irānas pilsoņi un pārsvarā pensionāri. Padome nav pierādījusi, ka prasītājas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana ir saistīta vai attaisnota ar jebkādu leģitīmu mērķi un vēl jo vairāk šāds pasākums nav samērīgs ar šādu mērķi.

               5.

               Ar piekto pamatu, kuru izvirza iebildes par prettiesiskumu atbalstam, tiek apgalvots, ka, ja pretrunā argumentiem, kuri ir izvirzīti otrā pamata atbalstam, Lēmuma 20. panta 1. punkta c) apakšpunkts un Regulas 23. panta 2. punkta d) apakšpunkts ir interpretējami tā, ka ar tiem aptver a) netiešu finansiālu atbalstu un/vai b) ar kodolieroču izplatīšanu nesaistītu loģistikas atbalstu, tad šādi kritēriji būtu prettiesiski un nesamērīgi ar Lēmuma un Regulas mērķiem. Patvaļīgā kritēriju piemērošanas joma un apjoms, kas izrietētu no šīs plašākās interpretācijas, pārsniegtu to, kas ir piemērots un nepieciešams šo mērķu sasniegšanai. Šīs normas tātad būtu prettiesiskas.


title: Lieta C-106/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 16. oktobra rīkojumu lietā T-328/13 Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou/Komisija un Eiropas Centrālā banka 2015. gada 4. martā iesniedza Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou

text:
               1.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/3

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 16. oktobra rīkojumu lietā T-328/13 Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou/Komisija un Eiropas Centrālā banka 2015. gada 4. martā iesniedza Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou

   (Lieta C-106/15 P)
   (2015/C 178/03)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (pārstāvji – E. Efstathiou, K. Liasidou un K. Efstathiou, advokāti)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Eiropas Centrālā banka

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto rīkojumu;

               —

               atcelt Vispārējās tiesas secinājumu, ka iebilde par nepieņemamību ir apmierināma, un, it īpaši, secinājumu, ka “Eurogrupas paziņojums [..] nevar tikt uzskatīts par [tiesību] aktu, kas rada tiesiskas sekas trešajām personām” un līdz ar to apelācijas sūdzības iesniedzējam, un ka ar apstrīdēto paziņojumu Eurogrupa “ļoti vispārīgi atsaucās uz pārskatu par atsevišķiem pasākumiem, par kuriem politiski bija panākta vienošanās ar Kipras Republiku”;

               —

               atcelt pārsūdzēto rīkojumu, ciktāl par vainīgu noguldījumu vērtības samazināšanā ir atzīta Kipras Republika, neinkriminējot nedz Eurogrupai, nedz atbildētājām, ka tās pašas vai ar Eurogrupas starpniecību būtu vainojamas kādā rīcībā, tiesību akta vai lēmuma pieņemšanā;

               —

               atcelt rīkojumu piespriest apelācijas sūdzības iesniedzējam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzējs savas apelācijas sūdzības pamatojumam izvirza četrus pamatus. Proti:

               1)

               pārsūdzētajā rīkojumā ir nepietiekami norādīts pamatojums, un tas ir pieņemts, pamatojoties uz kļūdainu faktu un tiesību interpretāciju jautājumā par iestādi, kura patiesībā pieņēmusi lēmumu par “bail in” noguldījumu vērtības samazināšanu;

               2)

               pārsūdzētais rīkojums ir pieņemts, pārkāpjot vispārējos tiesību principus, jo Vispārējā tiesa nav ņēmusi vērā faktu, ka apstrīdētais Eurogrupas lēmums neatkarīgi no veida vai formas, kādā tas ir pieņemts, izskatāmajā lietā ir ar prasību atcelt tiesību aktu apstrīdams tiesību akts;

               3)

               pārsūdzētais rīkojums ir kļūdains, jo, rīkojumu pieņemot, Vispārējā tiesa, neesot izvērtējusi juridisko vai faktisko saikni starp Eiropas Komisiju, Eiropas Centrālo banku un Eurogrupu, nedz arī izvērtējusi to, vai, pamatojoties uz tiesiskās cēloņsakarības [Legal Causation] principu un faktiski atbildīgās personas kritēriju, par Eurogrupas tiesību aktu autorēm uzskatāmas Eiropas Centrālā banka un Eiropas Komisija, kurām arī būtu bijis jārīkojas atbilstoši Līgumam un Eiropas Savienības protokoliem, kā arī saskaņā ar sekundārajām un atvasinātajām tiesībām.
               Līdz ar to Vispārējā tiesa nav izvērtējusi apelācijas sūdzības iesniedzēja argumentu un iebildumu būtību un tādējādi prasību atcelt tiesību aktu ir noraidījusi kļūdaini;

               4)

               ja šī apelācijas sūdzība tiktu apmierināta, apelācijas sūdzības iesniedzējam nav piespriežams atlīdzināt nedz šajā tiesvedībā, nedz tiesvedībā pirmajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-487/14: Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Total Waste Recycling SRL/Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vide — Atkritumi — Sūtījumi — Regula (EK) Nr.°1013/2006 — Sūtījumi Eiropas Savienības iekšienē — Robežšķērsošanas punkts, kurš atšķiras no tā, kas paredzēts paziņojumā un iepriekšējā piekrišanā — Būtiskas izmaiņas atkritumu sūtījuma noteikumos — Nelikumīgs sūtījums — Administratīvā naudas soda samērīgums

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/9

         Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Total Waste Recycling SRL/Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

   (Lieta C-487/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Atkritumi - Sūtījumi - Regula (EK) Nr.o1013/2006 - Sūtījumi Eiropas Savienības iekšienē - Robežšķērsošanas punkts, kurš atšķiras no tā, kas paredzēts paziņojumā un iepriekšējā piekrišanā - Būtiskas izmaiņas atkritumu sūtījuma noteikumos - Nelikumīgs sūtījums - Administratīvā naudas soda samērīgums)
   (2016/C 038/11)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: SC Total Waste Recycling SRL

      Atbildētāja: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Regulas (EK) Nr. 1013/2006 par atkritumu sūtījumiem, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2008. gada 15. jūlija Regulu (EK) Nr. 669/2008, 17. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs regulas IV pielikumā norādīto atkritumu sūtījuma, par ko ir saņemta kompetento iestāžu piekrišana, ievešana tranzītvalstī no paziņojuma dokumentā norādītā robežšķērsošanas punkta atšķirīgā robežšķērsošanas punktā ir jāuzskata par būtiskām izmaiņām noteikumos un/vai nosacījumos attiecībā uz sūtījumu, par ko ir saņemta piekrišana; tādējādi fakts, ka kompetentās iestādes nav tikušas informētas par šīm izmaiņām, padara atkritumu sūtījumu par nelikumīgu minētās regulas 2. panta 35. punkta d) apakšpunkta izpratnē, jo tas ir “veikts veidā, kas nav būtībā izklāstīts paziņojuma dokumentā”.

               2)

               Regulas Nr. 1013/2006, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 669/2008, 50. panta 1. punkts, saskaņā ar kuru dalībvalstu piemērotajām sankcijām par šīs regulas noteikumu pārkāpumiem ir jābūt samērīgām, ir jāinterpretē tādējādi, ka naudas sods, kurš noteikts par minētās regulas IV pielikumā norādīto atkritumu sūtījuma, par ko ir saņemta kompetento iestāžu piekrišana, ievešanu tranzītvalstī no paziņojuma dokumentā norādītā robežšķērsošanas punkta atšķirīgā robežšķērsošanas punktā, ja tā pamatsumma atbilst naudas soda apmēram, kāds tiek noteikts gadījumā, ja nav izpildīts pienākums saņemt piekrišanu un veikt iepriekšēju rakstisku paziņošanu, var tikt uzskatīts par samērīgu tikai tad, ja apstākļi, kādos šis pārkāpums ir izdarīts, ļauj konstatēt, ka jautājums ir par līdzvērtīga smaguma pārkāpumiem. Valsts tiesai, ņemot vērā visus faktiskos un juridiskos apstākļus, kuri ir raksturīgi tajā izskatāmajai lietai, un it īpaši riskus, kādus šis pārkāpums var radīt vides un cilvēku veselības aizsardzības jomā, ir jānovērtē, vai sankcijas apmērs nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs attiecīgajos tiesību aktos noteikto mērķu – nodrošināt augstu vides un cilvēku veselības aizsardzības līmeni – sasniegšanai.

      (1)  OV C 7, 12.1.2015.


title: Lieta T-427/09: Prasība, kas celta 2009. gada 22. oktobrī — centrotherm Clean Solutions /ITSB — Centrotherm Systemtechnik ( CENTROTHERM )

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/39

         Prasība, kas celta 2009. gada 22. oktobrī — centrotherm Clean Solutions/ITSB — Centrotherm Systemtechnik (“CENTROTHERM”)
   (Lieta T-427/09)
   2009/C 312/65
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG, Blaubeuren(Vācija) (pārstāvis — O. Löffel, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Centrotherm Systemtechnik GmbH, Brilon (Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 25. augusta lēmumu lietā R 6/2008-4 atcelt tiktāl, ciktāl pieteikums par atcelšanu ar to tika noraidīts attiecībā uz šādām precēm:

                           —

                           11. klase — apkures atgāžu vadi; ventilācijas lūkas skursteņi, caurules apkures katli; gāzes degļu uzliktņi; apkures iekārtu mehāniskās daļas, gāzes iekārtu mehāniskās daļas, cauruļvadu krāni; skursteņu aizbīdņi;

                           —

                           17. klase — cauruļu savienojuma elementi, cauruļu uzmavas, vadu stiegrojumi, šļūtenes, visas iepriekš minētās preces, izgatavotas no cita materiāla nevis metāla;

                           —

                           19. klase — caurules, cauruļvadi, it īpaši būvniecības vajadzībām; nozarojumu caurules; skursteņu caurules;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiskā preču zīme “CENTROTHERM” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 11., 17., 19. un 42. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 1 301 019)

      Kopienas preču zīmes īpašniece: Centrotherm Systemtechnik GmbH

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Anulēšanas nodaļas lēmums: Kopienas preču zīmi atzīt par atceltu

      Apelāciju padomes lēmums: Anulēšanas nodaļas lēmumu daļēji atcelt un Kopienas preču zīmi daļēji atzīt par atceltu

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar Regulas (EK) Nr. 2868/95 (2) 40. noteikuma 5. punktu un 22. noteikuma 2. un 3. punktu, pārkāpums, jo preču zīmes īpašnieces iesniegtie izmantošanas pierādījumi esot tikuši uzskatīti par pietiekamiem, lai pamatotu preču zīmes — tiesvedības priekšmeta faktisko izmantošanu Regulas Nr. 207/2009 15. panta izpratnē

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1995. gada 13. decemnbra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 1. lpp.).


title: Lieta T-94/14: Prasība, kas celta 2014. gada 11. februārī – EE /ITSB (Krāsu raksta attēls)

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/52

         Prasība, kas celta 2014. gada 11. februārī – EE/ITSB (Krāsu raksta attēls)
   (Lieta T-94/14)
   2014/C 135/66
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: EE Ltd (Hatfield, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – P. Brownlow, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījums:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 20. novembra lēmumu lietā R 495/2013–1.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kurā attēlots krāsu raksts, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 7., 9., 16., 25., 28., 35.–39., 41., 42. un 45. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 11 177 631

      Pārbaudītāja lēmums: atteikt reģistrācijai pieteiktās preču zīmes reģistrāciju

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-25/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 27. februāra spriedums – Mäurer & Wirtz /ITSB – Sacra ( “4711 Aqua Mirabilis” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “4711 Aqua Mirabilis” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “AQUA ADMIRABILIS”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Agrākas preču zīmes atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/30

         Vispārējās tiesas 2014. gada 27. februāra spriedums – Mäurer & Wirtz/ITSB – Sacra (“4711 Aqua Mirabilis”)
   (Lieta T-25/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “4711 Aqua Mirabilis” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “AQUA ADMIRABILIS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Agrākas preču zīmes atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 112/39
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Vācija) (pārstāvji –T. Schulte-Beckhausen un S. Hühner, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Pohlmann)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Sacra Srl (Venēcija, Itālija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 13. novembra lēmumu lietā R 1601/2011-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sacra Srl un Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 71, 9.3.2013.


title: Lieta T-490/07: Vispārējās tiesas 2009. gada 17. decembra spriedums — Notartel /ITSB — SAT.1 ( R.U.N. ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes R.U.N. reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas un valsts vārdiskas preču zīmes ran — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 40/94 73. pants (tagad – Regulas Nr. 207/2009 75. pants) — Daļējs reģistrācijas atteikums)

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/34

         Vispārējās tiesas 2009. gada 17. decembra spriedums — Notartel/ITSB — SAT.1 (“R.U.N.”)
   (Lieta T-490/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “R.U.N.” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas un valsts vārdiskas preču zīmes “ran” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 40/94 73. pants (tagad – Regulas Nr. 207/2009 75. pants) - Daļējs reģistrācijas atteikums)
   2010/C 37/45
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Notartel SpA — Società informatica del Notariato, Roma (Itālija) (pārstāvji — M. Bosshard un M. Balestriero, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Sempio)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece:
      SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH, Berlīne (Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 22. oktobra lēmumu lietā R 1267/2006-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH un Notartel SpA — Società informatica del Notariato

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               prasību noraidīt;

               2.

               Notartel SpA — Società informatica del Notariato atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 64, 08.03.2008.


title: Lieta C-532/03: Tiesas (virspalāta) 2007. gada 18. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija (Valsts pienākumu neizpilde — Publiskā iepirkuma līgumi — EKL 43. un 49. pants — Neatliekamās ārkārtas situācijas transportlīdzekļu pakalpojumi)

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/3

         Tiesas (virspalāta) 2007. gada 18. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija
   (Lieta C-532/03) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Publiskā iepirkuma līgumi - EKL 43. un 49. pants - Neatliekamās ārkārtas situācijas transportlīdzekļu pakalpojumi)
   (2008/C 51/05)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Vīdners [K. Wiedner] un K. Lūiss [X. Lewis], pārstāvji, L. Flinns [J. Flynn], QC)

      Atbildētāja: Īrija (pārstāvji — D. O'Hagans [D. O'Hagan], pārstāvis, E. Kolinss [A. Collins] un E. Regans [E. Regan], SC, K. O'Tūls [C. O'Toole], barrister)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — H. H. Sevenstere [H. G. Sevenster], K. Viselsa [C. Wissels] un P. van Ginnekens [P. van Ginneken], pārstāvji)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. un 49. panta pārkāpums — Noteikumi neatliekamās medicīniskās palīdzības pakalpojumu sniegšanai — Iepriekšējas izsludināšanas pienākums — Pārskatāmības, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 85, 3.4.2004.


title: Lieta F-71/15: Civildienesta tiesas 2015. gada 21. septembra rīkojums – De Simone/ECDC

text:
               3.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 363/49

         Civildienesta tiesas 2015. gada 21. septembra rīkojums – De Simone/ECDC

   (Lieta F-71/15) (1)

   (2015/C 363/59)
   Tiesvedības valoda – franču
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 245, 27.7.2015., 50. lpp.


title: Apvienotās lietas C-22/08 un C-23/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 4. jūnija spriedums ( Sozialgericht Nürnberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Athanasios Vatsouras (C-22/08), Josif Koupatantze (C-23/08)/ Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900 (Eiropas Savienības pilsonība — Personu brīva pārvietošanās — EKL 12. un 39. pants — Direktīva 2004/38/EK — 24. panta 2. punkts — Spēkā esamības novērtējums — Dalībvalsts pilsoņi — Profesionālā darbība citā dalībvalstī — Darba samaksas apmērs un nodarbinātības ilgums — Darba ņēmēja statusa saglabāšana — Tiesības uz bezdarbnieka pabalstu)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/14

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 4. jūnija spriedums (Sozialgericht Nürnberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Athanasios Vatsouras (C-22/08), Josif Koupatantze (C-23/08)/Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

   (apvienotās lietas C-22/08 un C-23/08) (1)

   (Eiropas Savienības pilsonība - Personu brīva pārvietošanās - EKL 12. un 39. pants - Direktīva 2004/38/EK - 24. panta 2. punkts - Spēkā esamības novērtējums - Dalībvalsts pilsoņi - Profesionālā darbība citā dalībvalstī - Darba samaksas apmērs un nodarbinātības ilgums - “Darba ņēmēja” statusa saglabāšana - Tiesības uz bezdarbnieka pabalstu)
   2009/C 180/22
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Sozialgericht Nürnberg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Athanasios Vatsouras (C-22/08), Josif Koupatantze (C-23/08)

      Atbildētājs: Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sozialgericht Nürnberg — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 77. lpp.), 24. panta 2. punkta spēkā esamība — EKL 12. un 39. panta interpretācija — Citas dalībvalsts pilsoņa, kurš ir bezdarbnieks un kurš iepriekš attiecīgajā dalībvalstī ir veicis maznozīmīgu profesionālo darbību, tiesības uz sociālo palīdzību — Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru gadījumā, ja ir pārsniegts Direktīvas 2004/38/EK 6. pantā paredzētais maksimālais uzturēšanās ilgums un uzturēšanās tiesības nepastāv arī saskaņā ar citām tiesību normām, citu dalībvalstu pilsoņi nevar saņemt sociālo palīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               attiecībā uz dalībvalstu pilsoņu, kuri meklē darbu citā dalībvalstī, tiesībām pirmā jautājuma pārbaude nav atklājusi neko tādu, kas varētu ietekmēt Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 24. panta 2. punkta spēkā esamību;

               2)

               EKL 12. pantam nav pretrunā valsts tiesiskais regulējums, ar kuru no trešo valstu pilsoņiem piešķirto sociālās palīdzības pabalstu saņemšanas ir izslēgti dalībvalstu pilsoņi.

      (1)  OV C 107, 26.04.2008.


title: Lieta F-29/14: Prasība, kas celta 2014. gada 28. martā – ZZ /Komisija

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/44

         Prasība, kas celta 2014. gada 28. martā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-29/14)
   2014/C 184/74
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      ZZ (pārstāvis – L. Vogel, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt PMO lēmumus, ar kuriem tika atcelti un aizstāti sākotnējie priekšlikumi par pensijas tiesību, kas iegūtas pirms darba sākšanas Eiropas Parlamentā, pārnešanu, pēc tam, kad prasītājs tika pārcelts darbā uz Komisiju

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2013. gada 18. decembra lēmumu, kas prasītājam paziņots ar elektroniskā pasta vēstuli 2013. gada 19. decembrī, ar kuru tika noraidītas prasītāja 2013. gada 9. septembra sūdzības par PMO 2013. gada 10. jūnija lēmumiem;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt arī minētos PMO 2013. gada 10. jūnija lēmumus, par kuriem ir iesniegtas prasītāja sūdzības;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā instancē, piemērojot Reglamenta 87. pantu, ieskaitot nepieciešamos izdevumus, kas radušies saistībā ar tiesvedību, proti, domicila, transporta un uzturēšanās izdevumus, kā arī advokātu honorārus, piemērojot minētā reglamenta 91. panta B punktu.


title: Lieta T-9/11: Prasība, kas celta 2011. gada 6. janvārī — Air Canada /Komisija

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 6. janvārī — Air Canada/Komisija
   (Lieta T-9/11)
   2011/C 72/42
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Air Canada (Saint Laurent, Kanāda) (pārstāvji — J. Pheasant un T. Capel, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, tostarp tā 2. un 3. pantu, vai, pakārtoti, atcelt lēmuma atsevišķas daļas saskaņā ar LESD 263. pantu;

               —

               atcelt naudas sodu vai, pakārtoti, samazināt naudas sodu, tostarp līdz nullei, saskaņā ar LESD 261. pantu;

               —

               piespriest Komisijai veikt nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu Tiesas spriedumu saskaņā ar LESD 266. pantu, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt Air Canada tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo prasības pieteikumu un turpmākajām šīs tiesvedības stadijām.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus tiesību pamatus:

               1)

               ar pirmo pamatu tā apgalvo, ka ir pārkāptas tās tiesības uz aizstāvību, jo Komisija būtiski izmainīja tās stāvokli laikā starp paziņojumu par iebildumiem un lēmumu un tāpēc pamatoja savu lēmumu ar jaunu faktisku un tiesisku novērtējumu, attiecībā uz kuru prasītājai netika dota iespēja tikt uzklausītai;

               2)

               ar otro pamatu tā apgalvo, ka

                           —

                           lēmums ir balstīts uz nepieņemamiem pierādījumiem, jo lietiskie pierādījumi, uz kuriem Komisija pamatojas lēmumā, kas ir vērsts pret prasītāju, ir nepieņemami;

                           —

                           saglabājot noteiktus pierādījumus pret prasītāju un vienlaikus uzskatot tādus pašus vai būtībā līdzīgus pierādījumus par nepietiekamiem, lai pierādītu pārkāpumu attiecībā pret dažiem citiem paziņojuma par iebildumiem adresātiem, un neņemot vērā prasītājas faktu precizējumus un paskaidrojumus, Komisija ir pārkāpusi ES tiesību vienlīdzīgas attieksmes principu un nav piemērojusi pareizu pierādījumu apjomu saskaņā ar ES tiesībām;

               3)

               ar trešo pamatu tā apgalvo, ka nav tāda pārkāpuma, kurā tā būtu piedalījusies, jo:

                           —

                           lēmuma rezolutīvās daļas 1. un 2. pantā nav konstatēts, ka prasītāja ir piedalījusies vienotā un turpinātā pārkāpumā, kāds ir minēts pamatojumā;

                           —

                           Komisija nav izpildījusi atbilstošos juridiskos nosacījumus saskaņā ar LESD 101. panta 1. punktu un nav rīkojusies atbilstoši piemērojamajai judikatūrai, lai atzītu prasītājas atbildību par vienotu un turpinātu pārkāpumu;

                           —

                           pamatojoties uz pierādījumiem, uz kuriem, ņemot vērā otro pamatu, Komisija ir tiesīga atsaukties, vēlreiz izvērtējot iebildumus pret prasītāju, ar lēmumu nav pierādīts neviens pārkāpums, ko būtu izdarījusi prasītāja;

               4)

               ar ceturto pamatu tā apgalvo, ka nav definēts vai, pakārtoti, pareizi definēts atbilstošais tirgus, pārkāpjot piemērojamo tiesisko pienākumu, kas ir paredzēts ES judikatūrā, un it īpaši pārkāpjot noteiktības un samērīguma principu;

               5)

               ar piekto pamatu tā apgalvo, ka naudas sods ir jāatceļ pilnībā vai, pakārtoti, ir būtiski jāsamazina (tostparp līdz nullei), balstoties uz citiem pamatiem un uz to, ka Komisija nav piemērojusi ES tiesību vienlīdzīgas attieksmes principu, novērtējot soda apmēru;

               6)

               ar sesto pamatu tā apgalvo, ka nav norādīts pamatojums, neievērojot pienākumu norādīt pamatojumu saskaņā ar LESD 296. pantu.


title: Lieta T-138/15: Prasība, kas celta 2015. gada 25. martā – Aanbestedingskalender u.c./Komisija

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/39

         Prasība, kas celta 2015. gada 25. martā – Aanbestedingskalender u.c./Komisija
   (Lieta T-138/15)
   (2015/C 198/53)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Aanbestedingskalender BV (Ede, Nīderlande), Negometrix BV (Amsterdama, Nīderlande), CTM Solution BV (Breukelen, Nīderlande), Stillpoint Applications BV (Amsterdama, Nīderlande) un Huisinga Beheer BV (Amsterdama) (pārstāvji – C. Dekker un L. Fiorilli, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atbilstoši LESD 263. un 264. pantam atzīt, ka daļēji nav spēkā Eiropas Komisijas 2014. gada 18. decembra Lēmums SA.34646 (2014/NN) (ex 2012/CP) – Nīderlandes E-iepirkumu platforma TenderNed, ar kuru tika konstatēts, ka TenderNed darbība ir kvalificējami kā pakalpojumi (bez saimnieciska rakstura) vispārējās interesēs, tādēļ TenderNed ieviešana un finansēšana nav valsts atbalsts;

               —

               piespriest atbildētajai segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus; un

               —

               veikt jebkurus citus pasākumus, ko Tiesa uzskata par nepieciešamiem.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza vienu pamatu.

               1.

               Ar vienīgo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot, ka TenderNed pakalpojumi ir kvalificējami kā pakalpojumi (bez saimnieciska rakstura) vispārējās interesēs.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka TenderNed darbībai ir saimniecisks raksturs un tā nepieder pie valsts prerogatīvām, jo šie pakalpojumi neizriet no pienākumiem, kas ir noteikti ES Publiskā iepirkuma direktīvās, TenderNed nerīkojas valsts iestādes statusā, TenderNed darbība nav nepieciešama, lai nodrošinātu atbilstību ES Publiskā iepirkuma direktīvām, atbilstību ES Publiskā iepirkuma direktīvām var panākt ar citiem līdzekļiem un Nīderlandes publiskā iepirkuma likumi atļauj saimnieciskās darbības iniciatīvas e-iepirkumu tirgū.


title: Apvienotās lietas C-404/08 un C-409/08: Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 17. septembra rīkojums ( Oberlandesgericht Naumburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Investitionsbank Sachsen — Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale/Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/8

         Tiesas (piektā palāta) 2009. gada 17. septembra rīkojums (Oberlandesgericht Naumburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Investitionsbank Sachsen — Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale/Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt

   (apvienotās lietas C-404/08 un C-409/08) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Acīmredzama nepieņemamība)
   2010/C 11/13
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Naumburg

      Pamata lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale

      Atbildētāja:
      Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberlandesgericht Naumburg — EKL 86. panta, skatot to kopā ar EKL 81. panta 1. punkta a) un d) apakšpunktu, kā arī 2. punktu, interpretācija — Valsts regulējums, ar ko valsts izveidota investīciju banka ir atbrīvota no tiesāšanās izdevumiem

      Rezolutīvā daļa:

   Oberlandesgericht Naumburg ar 2008. gada 1.un 2. septembra lēmumiem iesniegtie lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu ir acīmredzami nepieņemami.

      (1)  OV C 327, 20.12.2008.


title: Lieta T-214/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. aprīlī – Novartis/ITSB – Meda (“Zymara”)

text:
               22.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/40

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. aprīlī – Novartis/ITSB – Meda (“Zymara”)
   (Lieta T-214/15)
   (2015/C 205/53)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Novartis AG (Basel, Šveice) (pārstāvis – M. Douglas, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Meda AB (Solna, Zviedrija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “Zymara” – reģistrācijas pieteikums Nr. 9 982 745

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas piektās padomes 2015. gada 6. februāra lēmums lietā R 550/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               ITSB Apelācijas padome esot kļūdaini interpretējusi preces, kas ir “farmaceitiskie preparāti, proti, preparāti vēža ārstēšanai”;

               —

               ITSB Apelācijas padome esot nepareizi pamatojusi savu lēmumu, atsaucoties uz neesošām tiesību normām;

               —

               ITSB Apelācijas padome neesot ņēmusi vērā attiecībā uz apzīmējumu salīdzinājumu izvirzītos argumentus un tādējādi nepareizi norādījusi, ka starp apzīmējumiem pastāv tikai ļoti zemas pakāpes fonētiskā līdzība;

               —

               ITSB Apelācijas padome, veicot vizuālo salīdzinājumu, esot piešķīrusi pārāk lielu nozīmi vārdu sākuma daļām.


title: Lieta T-190/15: Vispārējās tiesas 2015. gada 24. novembra spriedums – Intervog/ITSB (“meet me”) Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes “meet me” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               18.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/37

         Vispārējās tiesas 2015. gada 24. novembra spriedums – Intervog/ITSB (“meet me”)
   (Lieta T-190/15) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes “meet me” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 016/46)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Intervog (Parīze, Francija) (pārstāvis – M.-R. Hirsch, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – S. Bonne)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 11. februāra lēmumu lietā R 845/2014–4 attiecībā uz pieteikumu apzīmējumu “meet me” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Intervog atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 198, 15.6.2015.


title: Lieta C-39/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 2. februārī iesniedza Landgericht Wuppertal (Vācija) – Hartmut Frenzel/Resort Marina Oolderhuuske BV

text:
               11.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 2. februārī iesniedza Landgericht Wuppertal (Vācija) – Hartmut Frenzel/Resort Marina Oolderhuuske BV

   (Lieta C-39/15)
   (2015/C 155/08)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Wuppertal

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Hartmut Frenzel

      Atbildētāja: Resort Marina Oolderhuuske BV

   Lieta ar Tiesas 2015. gada 26. februāra rīkojumu tika izslēgta no Tiesas reģistra.


title: Lieta C-324/16: Tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 26. aprīļa rīkojums (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 – Santa Cruz de Tenerife (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dragados SA/Cabildo Insular de Tenerife

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/28

         Tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 26. aprīļa rīkojums (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 – Santa Cruz de Tenerife (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dragados SA/Cabildo Insular de Tenerife

   (Lieta C-324/16) (1)

   (2017/C 283/41)
   Tiesvedības valoda – spāņu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 305, 22. 8.2016.


title: Lieta T-346/05: Prasība, kas celta  2005. gada 12. septembrī  — Procter & Gamble/ITSB

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/29

         Prasība, kas celta 2005. gada 12. septembrī — Procter & Gamble/ITSB
   (Lieta T-346/05)
   (2005/C 296/64)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Procter & Gamble Company, Cincinati (ASV), (pārstāvis — G. Kuipers [G. Kuipers], lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 6. jūlija lēmumu (lieta R 1188/2004-1), kas P&G tika paziņota ar 2005. gada 11. jūlija vēstuli, ciktāl ar to tiek konstatēts, ka preču zīme neatbilst nosacījumiem, kas noteikti Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā; un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Trīsdimensiju preču zīme kvadrātveida baltas tabletes formā, uz kuras ir attēlots zils sešu ziedlapu zieds, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē (mazgāšanas un balināšanas līdzekļi un citi mazgāšanas līdzekļi; tīrīšanas, pulēšanas, beršanas un abrazīvie līdzekļi; trauku mazgāšanas, tīrīšanas un kopšanas līdzekļi; ziepes) — reģistrācijas pieteikums Nr. 1 683 119

      Pārbaudītāja lēmums: Noraidīt reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām norādītajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelāciju

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-542/10: Prasība, kas celta 2010. gada 22. novembrī — XXXLutz Marken /ITSB — Meyer Manufacturing ( CIRCON )

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/50

         Prasība, kas celta 2010. gada 22. novembrī — XXXLutz Marken/ITSB — Meyer Manufacturing (“CIRCON”)
   (Lieta T-542/10)
   ()
   2011/C 30/89
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Austrija) (pārstāvis — H. Pannen, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Meyer Manufacturing Co. Ltd (Honkonga, Ķīna)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 3. septembra lēmumu lietā R 40/2010-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CIRCON” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7., 11. un 21. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Meyer Manufacturing Company Limited

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “CIRCULON” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 11. un 21. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāvot konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja, kā arī Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 2. punkta otrā teikuma pārkāpums, jo Apelāciju padome sava lēmumā esot ņēmusi vērā faktus, kurus otra procesa Apelāciju padomē dalībniece nebija apgalvojusi

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-683/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2014. gada 8. jūlija spriedumu lietā F-26/13 Morgan/ITSB 2014. gada 16. septembrī iesniedza Rhys Morgan

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/33

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2014. gada 8. jūlija spriedumu lietā F-26/13 Morgan/ITSB 2014. gada 16. septembrī iesniedza Rhys Morgan

   (Lieta T-683/14 P)
   (2014/C 431/56)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Rhys Morgan (Alikante, Spānija) (pārstāvis – H. Tettenborn, lawyer)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2014. gada 8. jūlija spriedumu lietā F-26/13;

               —

               atcelt novērtējuma ziņojumu par laika posmu no 2010. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim, kas izsniegts apelācijas sūdzības iesniedzējam;

               —

               piespriest ITSB samaksāt atbilstošu kompensāciju pēc Tiesas ieskatiem, bet ne mazāku par EUR 500, apelācijas sūdzības iesniedzējam par morālo un nemateriālo kaitējumu, kas apelācijas sūdzības iesniedzējam radies iepriekš minētā novērtējuma ziņojuma dēļ;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesvedības izdevumus par tiesvedību Civildienesta tiesā un Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesa ir pieļāvusi kļūdu, neatzīstot, ka vispārējam novērtējumam ir jābūt balstītam uz ierēdņa sniegumu visa novērtējuma periodā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesa ir pieļāvusi kļūdu, neatzīstot ITSB izdarīto procesuālo pārkāpumu nopietnību.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesa ir pieļāvusi kļūdu, izskatot pamatu, ar kuru tiek apgalvots, ka ir pārkāpts tiesiskās paļāvības aizsardzības princips.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesa ir pieļāvusi kļūdas, izskatot pamatu, ar kuru tiek apgalvots, ka ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Civildienesta tiesa nav atbilstoši novērtējusi vai pat pārbaudījusi pierādījumus attiecībā uz pamatu par ļaunprātīgu pilnvaru izmantošanu.


title: Lieta T-432/07: Prasība, kas celta 2007. gada 29. novembrī — Francija/Komisija

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 29. novembrī — Francija/Komisija
   (Lieta T-432/07)
   (2008/C 22/92)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji: G. de Bergues un A. L.-During)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 3. oktobra Lēmumu 2007/647/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu (1), tiktāl, ciktāl ar to izslēdz noteiktus izdevumus, ko prasītāja veikusi par labu augļu un dārzeņu ražotāju organizācijām par 2003. un 2004. finanšu gadu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja lūdz atcelt apstrīdēto lēmumu, pamatojoties uz to, ka Komisija nepareizi interpretējusi un piemērojusi Padomes Regulas Nr. 2200/96 (2) 11. pantu, uzskatot, ka Francijas valdība neesot ievērojusi šajā noteikumā paredzētos nosacījumus attiecībā uz augļu un dārzeņu ražotāju organizāciju atzīšanu.

      (1)  Paziņots ar numuru C(2007) 4477, OV L 261, 28. lpp.

      (2)  Padomes 1996. gada 28. oktobra Regula (EK) Nr. 2200/96 par augļu un dārzeņu tirgus kopējo organizāciju (OV L 297, 1. lpp.).


title: Lieta C-470/14: Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 9. jūnija spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP)/Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums — Autortiesības un blakustiesības — Direktīva 2001/29/EK — 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts — Reproducēšanas tiesības — Izņēmumi un ierobežojumi — Privāta kopēšana — Taisnīga atlīdzība — Finansējums no valsts vispārējā budžeta — Pieļaujamība — Nosacījumi

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/7

         Tiesas (ceturtā palāta) 2016. gada 9. jūnija spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP)/Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC)

   (Lieta C-470/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums - Autortiesības un blakustiesības - Direktīva 2001/29/EK - 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts - Reproducēšanas tiesības - Izņēmumi un ierobežojumi - Privāta kopēšana - Taisnīga atlīdzība - Finansējums no valsts vispārējā budžeta - Pieļaujamība - Nosacījumi)
   (2016/C 296/10)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP)

      Atbildētāji: Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC)

      Piedaloties: Artistas Intérpretes, Sociedad de Gestión (AISGE), Centro Español de Derechos Reprográficos (CEDRO), Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Entidad de Gestión, Artistas, Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE), Sociedad General de Autores y Editores (SGAE)

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā taisnīgas atlīdzības par privātu kopēšanu sistēma, kas – tāpat kā pamatlietā aplūkotā – tiek finansēta no valsts vispārējā budžeta, tādēļ liedzot iespēju nodrošināt, ka šīs taisnīgās atlīdzības izmaksas sedz privātu kopiju lietotāji.

      (1)  OV C 7, 12.1.2015.


title: Lieta F-58/11: Prasība, kas celta 2011. gada 23. maijā — ZZ u.c./EIB

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/34

         Prasība, kas celta 2011. gada 23. maijā — ZZ u.c./EIB
   (Lieta F-58/11)
   2011/C 211/69
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ u.c. (pārstāvji — B. Cortese, C. Cortese un F. Spitaleri, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju Banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt EIB lēmumus palielināt prasītāju iemaksas pensiju sistēmā, kā arī prasība atlīdzināt prasītājiem nodarīto morālo kaitējumu

      Prasītāju prasījumi:

               —

               prasība atcelt Eiropas Investīciju Bankas lēmumus, tostarp prasītāju darba samaksas aprēķinus 2011. gada februārim, ar kuriem ir palielinātas prasītāju iemaksas pensiju sistēmā, palielinot minēto maksājumu aprēķina bāzi (darba samaksu, no kuras tiek atskaitīti maksājumi), no vienas puses, kā arī aprēķina koeficientu, kas ir izteikts procentos no minētās samaksas, no kuras tiek atskaitīti maksājumi, no otras puses;

               —

               piespriest Bankai simboliski samaksāt vienu EUR kā atlīdzību par prasītājiem nodarīto morālo kaitējumu;

               —

               piespriest Eiropas Investīciju Bankai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-33/07: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2008. gada 5. marta spriedums — Toronjo Benitez /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšanas amatā — Agrākie pagaidu darbinieki, kuru atalgojums tiek maksāts no finanšu līdzekļiem pētniecībai — Uzkrāto punktu dzēšana — Ierēdņa pāriešana no vispārējā budžeta pētniecības sadaļas uz darbības sadaļu — Komisijas 2004. gada 16. jūnija Lēmuma par ierēdņu, kuru atalgojums tiek maksāts no vispārējā budžeta finanšu līdzekļiem pētniecībai, amatā paaugstināšanas procedūru 2. panta prettiesiskums)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/24

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2008. gada 5. marta spriedums — Toronjo Benitez/Komisija
   (Lieta F-33/07)
   (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšanas amatā - Agrākie pagaidu darbinieki, kuru atalgojums tiek maksāts no finanšu līdzekļiem pētniecībai - Uzkrāto punktu dzēšana - Ierēdņa pāriešana no vispārējā budžeta pētniecības sadaļas uz darbības sadaļu - Komisijas 2004. gada 16. jūnija Lēmuma par ierēdņu, kuru atalgojums tiek maksāts no vispārējā budžeta finanšu līdzekļiem pētniecībai, amatā paaugstināšanas procedūru 2. panta prettiesiskums)
   (2008/C 158/41)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Alberto Toronjo Benitez, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — C. Berardis-Kayser un K. Hermann)
   Priekšmets
   Pirmkārt, atcelt Komisijas lēmumu dzēst 44,5 punktus, kurus prasītājs uzkrājis kā pagaidu darbinieks un, otrkārt, atzīt par prettiesisku Komisijas lēmuma par ierēdņu, kuru atalgojums tiek maksāts no vispārējā budžeta finanšu līdzekļiem “pētniecībai”, amatā paaugstināšanas procedūru 2. pantu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.