title: Lieta C-467/12: Prasība, kas celta 2012. gada 19. oktobrī — Christophe Gassiat/Ordre des avocats de Paris

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/13

         Prasība, kas celta 2012. gada 19. oktobrī — Christophe Gassiat/Ordre des avocats de Paris

   (Lieta C-467/12)
   2013/C 108/25
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Christophe Gassiat

      Atbildētāja: Ordre des avocats de Paris

   Ar 2013. gada 21. februāra rīkojumu Tiesa (septītā palāta) paziņoja, ka tās kompetencē acīmredzami neietilpst šīs prasības izskatīšana; tādējādi prasība ir atzīta par nepieņemamu. Tiesa ir piespriedusi Christophe Gassiat segt savus tiesāšanās izdevumus pašam.


title: Lieta T-57/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 7. novembra spriedums — Marly /ITSB — Erdal ( Top iX ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes Top iX reģistrācijas pieteikums — Starptautiska agrāka vārdiska preču zīme TOFIX — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Lūgums sniegt pierādījumus par agrākas preču zīmes faktisko izmantošanu, kas pirmo reizi iesniegts Pirmās instances tiesā — Nepieņemamība)

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/37

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 7. novembra spriedums — Marly/ITSB — Erdal (“Top iX”)
   (Lieta T-57/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Top iX’ reģistrācijas pieteikums - Starptautiska agrāka vārdiska preču zīme “TOFIX’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Lūgums sniegt pierādījumus par agrākas preču zīmes faktisko izmantošanu, kas pirmo reizi iesniegts Pirmās instances tiesā - Nepieņemamība)
   (2007/C 315/69)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: NV Marly SA, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — B. Mouffe un O. Rodesch, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — S. Petrequin un A. Rassat)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Erdal GmbH, Hallein (Austrija) (pārstāvji — M. Thewes un V. Wiot, avocats)
   Priekšmets
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2005. gada 14. decembra lēmumu lietā R 1147/2004-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Erdal GmbH un NV Marly SA

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  NV Marly SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 96, 22.4.2006.


title: Lieta T-47/07: Prasība, kas celta 2007. gada 21. februārī — ratiopharm pret ITSB ( BioGeneriX )

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/50

         Prasība, kas celta 2007. gada 21. februārī — ratiopharm pret ITSB (“BioGeneriX”)
   (Lieta T-47/07)
   (2007/C 82/104)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ratiopharm GmbH, Ulma (Vācija) (pārstāvis — S. Völker, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 20. decembra lēmumu lietā R 1047/2004-4 attiecībā uz Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 1701762;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “BioGeneriX ”attiecībā uz 5., 35., 40. un 42. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem (reģistrācijas pieteikums Nr. 1 701 762)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt
   Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei piemīt vajadzīgā minimālā atšķirtspēja un nav prasības būt pieejamai.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-155/13: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums ( Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Società Italiana Commercio e Servizi srl, en liquidation (SICES) u.c./ Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia Lauksaimniecība — Regula (EK) Nr. 341/2007 — 6. panta 4. punkts — Tarifu kvotas — Ķīnas izcelsmes ķiploki — Importa licences — No noteiktām importa licencēm izrietošo tiesību nodošanas neiespējamība — Apiešana — Tiesību ļaunprātīga izmantošana

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/16

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 13. marta spriedums (Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Società Italiana Commercio e Servizi srl, en liquidation (SICES) u.c./Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

   (Lieta C-155/13) (1)

   (Lauksaimniecība - Regula (EK) Nr. 341/2007 - 6. panta 4. punkts - Tarifu kvotas - Ķīnas izcelsmes ķiploki - Importa licences - No noteiktām importa licencēm izrietošo tiesību nodošanas neiespējamība - Apiešana - Tiesību ļaunprātīga izmantošana)
   2014/C 135/17
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Società Italiana Commercio e Servizi srl, kas atrodas likvidācijas procesā (SICES), Agrima KG D. Gritsch Herbert & Gritsch Michael & Co., Agricola Lusia srl, Romagnoli Fratelli SpA, Agrimediterranea srl, Francesco Parini, Duoccio srl, Centro di Assistenza Doganale Triveneto Service srl, Novafruit srl, Evergreen Fruit Promotion srl

      Atbildētāja: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia – Prasība interpretēt 6. pantu Komisijas 2007. gada 29. marta Regulā (EK) Nr. 341/2007, ar ko atver tarifu kvotas un nosaka to administrēšanu, un ievieš ievešanas atļauju un izcelsmes sertifikātu sistēmu attiecībā uz ķiplokiem un dažiem citiem lauksaimniecības produktiem, kas ievesti no trešām valstīm (OV L 90, 12. lpp.) – Neiespējamība nodot “A” veida atļaujās paredzētās tiesības – Sabiedrības, kas ir importa atļauju īpašnieces, kuras pirms ievešanas iegādājušās Ķīnas ķiplokus ar tādas sabiedrības starpniecību, kas nav šādu atļauju īpašniece, un kuras pēc muitas nodokļu nomaksas attiecīgos ķiplokus ir atkārtoti pārdevušas šai pašai sabiedrībai

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 2007. gada 29. marta Regulas (EK) Nr. 341/2007, ar ko atver tarifu kvotas un nosaka to administrēšanu, un ievieš ievešanas atļauju [importa licenču] un izcelsmes sertifikātu sistēmu attiecībā uz ķiplokiem un dažiem citiem lauksaimniecības produktiem, kas ievesti no trešām valstīm, 6. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas principā pieļauj darījumus, kurus veicot, importētājs, kuram ir importa licences ar samazinātu likmi, ārpus Savienības iegādājas preci no uzņēmēja, kurš pats ir tradicionāls importētājs šīs regulas 4. panta 2. punkta izpratnē, bet kurš ir izlietojis no tā importa licencēm ar samazinātu likmi izrietošās tiesības, un pēc šo preču importa Savienībā tās atkal pārdod šim uzņēmējam. Tomēr šādi darījumi ir uzskatāmi par tiesību izmantošanu gadījumā, kad tie ir tikuši radīti mākslīgi ar galveno mērķi izmantot preferenciālo tarifu. Ļaunprātīgas rīcības pastāvēšanas pārbaude prasa, lai iesniedzējtiesa ņemtu vērā visus lietas faktus un apstākļus, ieskaitot finanšu darījumus pirms un pēc attiecīgā importa.

      (1)  OV C 178, 22.6.2013.


title: Apvienotās lietas no C-357/10 līdz C-359/10: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 10. maija spriedums ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Duomo Gpa Srl (C-357/10), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10), Irtel Srl (C-359/10)/ Comune di Baranzate (C-357/10 un C-358/10), Comune di Venegono Inferiore (C-359/10) (EKL 3., 10., 43., 49. un 81. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Direktīva 2006/123/EK — 15. un 16. pants — Pašvaldību nodokļu un citu ieņēmumu aprēķināšanas, pārbaudes un iekasēšanas pakalpojumu koncesija — Valsts tiesību akti — Minimālais pamatkapitāls — Pienākums)

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/2

         Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 10. maija spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Duomo Gpa Srl (C-357/10), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10), Irtel Srl (C-359/10)/Comune di Baranzate (C-357/10 un C-358/10), Comune di Venegono Inferiore (C-359/10)
   (Apvienotās lietas no C-357/10 līdz C-359/10) (1)

   (EKL 3., 10., 43., 49. un 81. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Direktīva 2006/123/EK - 15. un 16. pants - Pašvaldību nodokļu un citu ieņēmumu aprēķināšanas, pārbaudes un iekasēšanas pakalpojumu koncesija - Valsts tiesību akti - Minimālais pamatkapitāls - Pienākums)
   2012/C 194/03
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Duomo Gpa Srl (C-357/10), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10), Irtel Srl (C-359/10)

      Atbildētājas: Comune di Baranzate (C-357/10 un C-358/10), Comune di Venegono Inferiore (C-359/10)

      piedaloties: Agenzia Italiana per le Pubbliche Amministrazioni SpA (AIPA)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū (OV L 376, 36. lpp.) 15. un 16. panta un EKL 3., 10., 43., 49. un 81. panta interpretācija — Komerciālie paziņojumi, ko sniedz reglamentētās profesijas — Pašvaldību nodokļu un citu ieņēmumu aprēķināšanas, pārbaudes un iekasēšanas pakalpojumu koncesija — Valsts tiesību aktos noteikts minimāla pamatkapitāla apmērs

      Rezolutīvā daļa:

   EKL 43. un 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tiesību normu — tādu kā pamatlietā aplūkojamā —, ar kuru paredzēts, ka:

               —

               uzņēmējiem, izņemot sabiedrības, kurās lielākā kapitāla daļa pieder valstij, ir pienākums pielāgot, ja nepieciešams, pilnībā apmaksātā kapitāla apmēru, to palielinot līdz vismaz EUR 10 miljoniem, lai tiem būtu tiesības veikt pašvaldību nodokļu un citu ieņēmumu aprēķināšanas, pārbaudes un iekasēšanas darbības;

               —

               tiesības noslēgt līgumus par šādiem pakalpojumiem uzņēmējiem, kas neatbilst šādai prasībai par minimālo pamatkapitālu, nav spēkā un,

               —

               kamēr nav izpildīts pienākums par pamatkapitāla pielāgošanu, ir aizliegts piešķirt tiesības noslēgt jaunus līgumus par šiem pakalpojumiem vai piedalīties publiskā iepirkuma procedūrās, kas rīkotas, lai piešķirtu šādas tiesības.

      (1)  OV C 260, 25.09.2010.


title: Lieta C-279/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 4. jūnija Retten i Horsholm (Dānija) tiesas rīkojumu lietā Anklagenmyndigheden pret Steffen Ryborg

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 4. jūnija Retten i Horsholm (Dānija) tiesas rīkojumu lietā Anklagenmyndigheden pret Steffen Ryborg
   (Lieta C-279/04)
   (2004/C 228/50)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 4. jūnija Retten i Horsholm (Dānija) tiesas rīkojumu lietā Anklagenmyndigheden pret pret Steffen Ryborg un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 28. jūnijā.
   Retten i Horsholm (Dānija) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.a.

               Vai EKL 39., 49. un 10. pants var tikt interpretēts kā tāds, kas neļauj dalībvalstij pieprasīt transporta līdzekļu reģistrāciju, ja šis transporta līdzeklis pieder darba devējam, kas dibināts blakus dalībvalstī, un ja to darba nolūkos un savā brīvajā laikā abās dalībvalstīs lieto darbinieks, kas ir pirmās dalībvalsts pilsonis?

               1.b.

               Vai izvērtējot 1.a. jautājumu būtu jāpievērš uzmanība tam, vai transporta līdzekļa izmantošana privātos nolūkos ir pakārtota tā izmantošanai darba jautājumos; kādus kritērijus būtu jāpiemēro valsts tiesai, lai noteiktu, vai transporta līdzekļa privātas izmantošana ir palīgdarbība izmantošanai darba jautājumiem; kad ir iespējams noteikt, ka transporta līdzeklis tiek lietots darba mērķiem (skat. 1988. gada 6. jūlija spriedumu lietā C-127/86 Yves Ledoux, Receil, 3741. lpp., 18. punkts)?


title: Lieta T-612/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 20. jūlija spriedums – Basic Net/EUIPO (Trīs vertikālu līniju attēls) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kas attēlo trīs vertikālas līnijas, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/34

         Vispārējās tiesas 2017. gada 20. jūlija spriedums – Basic Net/EUIPO (Trīs vertikālu līniju attēls)

   (Lieta T-612/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kas attēlo trīs vertikālas līnijas, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts)
   (2017/C 283/50)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Basic Net SpA (Turīna, Itālija) (pārstāvis – D. Sindico, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – L. Rampini)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 14. augusta lēmumu lietā R 2845/2014-1 attiecībā uz pieteikumu grafisku apzīmējumu, kas attēlo trīs vertikālas līnijas, reģistrēt kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Basic Net SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 7, 11.1.2016.


title: Lieta T-301/14: Prasība, kas celta 2014. gada 2. maijā  – Michelin Reifenwerke /Komisija

text:
               14.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/49

         Prasība, kas celta 2014. gada 2. maijā – Michelin Reifenwerke/Komisija
   (Lieta T-301/14)
   2014/C 223/52
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Michelin Reifenwerke AG & Co. KGaA (Karlsruhe, Vācija) (pārstāvji –T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme un T. Wielsch, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2013. gada 18. decembra lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu atbilstoši LESD 108. panta 2. punktam pret Vācijas Federatīvo Republiku saistībā ar atbalstu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un EEG piemaksas samazināšanu energoietilpīgiem lietotājiem lietā Valsts atbalsts SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), ciktāl šis lēmums attiecas uz EEG piemaksas samazinājumu energoietilpīgiem lietotājiem;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta izpratnē neesamība

                           —

                           Prasītāja apgalvo, ka Likumā par atjaunojamās enerģijas prioritāti (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien; turpmāk tekstā – “EEG”) paredzētais EEG piemaksas samazinājums energoietilpīgiem lietotājiem nav atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē. Šajā ziņā prasītāja norāda, ka energoietilpīgajiem lietotājiem ar šo tiesisko regulējumu neesot piešķirtas nekādas priekšrocības. Īpašais kompensācijas režīms, tieši pretēji, esot kompensācija par ārkārtas izmaksām, kas īpaši ietekmē prasītāju un tai pielīdzināmus uzņēmumus saistībā ar atbalstu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai, un tā mērķis esot atjaunot to energoietilpīgo uzņēmumu konkurētspēju, kuriem EEG piemaksa sākotnēji esot radījusi būtisku kaitējumu.

               2.

               Otrais pamats: valsts līdzekļu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē neesamība

                           —

                           Prasītāja arī norāda, ka īpašais kompensācijas režīms nav pasākums, ko piešķir “valsts vai ko piešķir no valsts līdzekļiem”. Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka EEG piemaksa pati par sevi nav uzskatāma par valsts līdzekļiem un ka pat atteikšanās no šiem līdzekļiem, kas ir tikusi īstenota ar īpašo kompensācijas režīmu, tādējādi arī nevar tikt uzskatīta par pasākumu, kas piešķirts no valsts līdzekļiem.

                           —

                              EEG piemaksu neiekasē, nepārvalda un arī nesadala valsts vai publiska vai privāta organizācija, ko ir nozīmējusi vai izveidojusi valsts. Tieši pretēji – EEG piemaksu varot tieši iekasēt pārvades tīkla pārvaldītāji, pamatojoties uz atbilstošām civiltiesiska rakstura tiesībām. EEG piemaksa netiekot iemaksāta valsts budžetā, kā rezultātā īpašais kompensācijas režīms nekādā veidā, nedz tieši, nedz netieši, nesamazinot valsts ienākumus.

                           —

                           No EEG iegūtie līdzekļi netiekot arī atstāti valsts iestāžu rīcībā. Turklāt attiecībā uz līdzekļiem, kas iegūti no EEG, netiekot veikta nekāda valsts kontrole, ko īstenotu, piemēram, Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (Federālais Ekonomikas un eksporta kontroles birojs, BAFA) vai Bundesnetzagentur (Federālā tīkla aģentūra).


title: Lieta C-320/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Giudice di Pace di Ischia (Itālija) 2008. gada 15. jūlija rīkojumu — Multiservice Srl / Telecom Italia SpA

text:
               13.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Giudice di Pace di Ischia (Itālija) 2008. gada 15. jūlija rīkojumu — Multiservice Srl/Telecom Italia SpA

   (Lieta C-320/08)
   (2008/C 236/18)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Giudice di Pace di Ischia
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Multiservice Srl

      Atbildētāja: Telecom Italia SpA

   Prejudiciālais jautājums
   Vai iepriekš minētās Kopienu tiesības, kas paredzētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. pantā, Direktīvā 2002/22/EK (1), Direktīvā 1999/44/EK (2), Komisijas Ieteikumā 2001/310/EK (3) un Direktīvā 1998/257/EK (4), ir tieši piemērojamas un tās ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka uz strīdiem “starp gala lietotājiem un saimniecisko darbību veicējiem elektronisko saziņas līdzekļu jomā attiecībā uz tiesību noteikumu par universālo pakalpojumu neievērošanu un attiecībā uz gala lietotāju tiesībām, kuras paredzētas tiesiskajā regulējumā, Autorità lēmumos, līguma noteikumos un pakalpojumu vienošanās” (strīdi, kuri paredzēti Autorità Lēmuma Nr. 173/07/CONS 2. pantā), nav jāpiemēro obligātā prasība mēģināt panākt mierizlīgumu, un gadījumā, ja tā netiek izmantota, tad prasība tiesā nav pieņemama, jo šie noteikumi ir pārāki pār iepriekš minētā iestādes lēmuma 3. panta 1. punktu?

      (1)  OV L 108, 51. lpp.

      (2)  OV L 171, 12. lpp.

      (3)  OV L 109, 56. lpp.

      (4)  OV L 115, 31. lpp., (Komisijas Ieteikums).


title: Lieta T-39/07: Vispārējās tiesas 2011. gada 13. jūlija spriedums — ENI /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Butadiēnkaučuka un emulsijas polimerizācijā iegūta butadiēnstirolkaučuka tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Naudas sodi — Pārkāpuma smagums — Atbildību pastiprinoši apstākļi)

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/41

         Vispārējās tiesas 2011. gada 13. jūlija spriedums — ENI/Komisija
   (Lieta T-39/07) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Butadiēnkaučuka un emulsijas polimerizācijā iegūta butadiēnstirolkaučuka tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Naudas sodi - Pārkāpuma smagums - Atbildību pastiprinoši apstākļi)
   2011/C 269/90
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ENI SpA (Roma, Itālija) (pārstāvji — G. M. Roberti un I. Perego, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci, G. Conte un V. Bottka)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 29. novembra Lēmumu C(2006) 5700, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/F/38.368 — Butadiēnkaučuks un emulsijas polimerizācijā iegūts butadiēnstirolkaučuks), ciktāl tas attiecas uz ENI SpA, vai, pakārtoti, prasība atcelt vai samazināt ENI uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2006. gada 29. novembra Lēmuma C(2006) 5700, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/F/38.368 — Butadiēnkaučuks un emulsijas polimerizācijā iegūts butadiēnstirolkaučuks) 2. panta c) punktu tiktāl, ciktāl tajā ENI uzliktais naudas sods ir noteikts EUR 272,25 miljonu apmērā;

               2)

               ENI uzliktā naudas soda galīgā summa ir noteikta EUR 181,5 miljonu apmērā;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 82, 14.04.2007.


title: Lieta C-469/07: Prasība, kas celta 2007. gada 22. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/6

         Prasība, kas celta 2007. gada 22. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-469/07)
   (2008/C 8/10)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — H. Kraemer, pārstāvis)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, neiesniedzot Kopienu dizainparaugu tiesu sarakstu Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 2001. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem (1) 80. panta 2. punkts;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumu, ko paredz Regulas (EK) Nr. 6/2002 80. panta 2. punkts, saskaņā ar kuru katra dalībvalstis līdz 2005. gada 6. martam iesniedz Komisijai Kopienu dizainparaugu tiesu sarakstu, norādot to nosaukumus un teritoriālo piekritību.

      (1)  OV 2002, L 3, 1. lpp.


title: Lieta C-45/07: Prasība, kas celta 2007. gada 2. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/19

         Prasība, kas celta 2007. gada 2. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-45/07)
   (2007/C 82/35)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Simonsson, M. Konstantinidis un F. Hoffmeister)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika 2005. gada 18. martā, iesniedzot Starptautiskajā jūrniecības organizācijā (SJO) priekšlikumu par“Uzraudzību attiecībā uz kuģu un ostu iekārtu atbilstību SOLAS XI-2 nodaļai un ISPS Kodeksam”, nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 10., 71. pants un 80. panta 2. punkts;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Atbilstoši Komisijas uzskatam Grieķijas Republika, iesniedzot Starptautiskajā jūrniecības organizācijā (SJO) priekšlikumu par jautājumu, kurš ietilpst Regulā (EK) Nr. 725/2004 (1) par kuģu un ostas iekārtu drošības pastiprināšanu, nesaņemot no Kopienas atļauju šādi rīkoties, nav ievērojusi pienākumus, ko tai uzliek Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 10., 71. panta un 80. panta 2. punkts.
   Komisija uzskata, ka līdz ar Regulas Nr. 725/2004 pieņemšanu Kopienas ekskluzīvā kompetencē ir starptautisko saistību uzņemšanās kuģošanas drošības nozarē. Tādējādi dalībvalstis vairs nav tiesīgas iesniegt savu viedokli Starptautiskajā jūrniecības organizācijā par jautājumiem, kas ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē, izņemot gadījumu, ja Kopiena tām piešķir šādu atļauju.

      (1)  OV L 129, 29.4.2004., 6. lpp.


title: lieta T-427/05: Prasība, kas celta  2005. gada 29. novembrī  —  Vienne  u.c . /Parlaments

text:
               28.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/24

         Prasība, kas celta 2005. gada 29. novembrī — Vienne u.c./Parlaments
   (lieta T-427/05)
   (2006/C 22/42)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Philippe Vienne (Bascharage, Luksemburga) u.c. (pārstāvji: G. Bounéou un F. Frabetti, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt implicīto lēmumu par atbalsta sniegšanas noraidījumu, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu 24. pantu;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam solidāri atlīdzināt šī fakta rezultātā prasītājiem nodarītos zaudējumus;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāju situācija ir analoga tai, kādā ir prasītāji lietā T-359/05 un savas prasības atbalstam izvirza tos pašus pamatus un argumentus, kādus tos ir izvirzījuši prasītāji šajā pēdējā minētajā lietā.


title: Lieta C-111/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Sozialgericht Berlin 2006. gada 24. februāra rīkojumu — Irene Werich pret Deutsche Rentenversicherung Bund

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Sozialgericht Berlin2006. gada 24. februāra rīkojumu — Irene Werich pret Deutsche Rentenversicherung Bund

   (Lieta C-111/06)
   (2006/C 326/48)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Sozialgericht Berlin
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Irene Werich

      Atbildētāja: Deutsche Rentenversicherung Bund

   Prejudiciālie jautājumi
   Vai Regulas (EEK) Nr. 1408/71 (1) par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un [pašnodarbinātajiem, kā arī] viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, VI pielikuma D (iepriekš — C) daļas ar nosaukumu “Vācija” 1. punkts ir saderīgs ar augstāka juridiskā spēka Eiropas tiesību normām, it īpaši, ar brīvas pārvietošanās principu, ka arī ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (EKL) 42. pantā noteikto pabalstu eksportējamības principu, ja ar to tiek izslēgti vecuma pensijas maksājumi, kas izriet no iemaksu laika posma, kurā tika veiktas obligātās iemaksas saskaņā ar Vācijas reiha laika sociālo likumdošanu?

      (1)  OV L 149, 2. lpp.


title: Lieta C-306/06: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2008. gada 3. aprīlī ( Oberlandesgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — 01051 Telecom GmbH / Deutsche Telekom AG (Direktīva 2000/35/EK — Maksājumu kavējumu novēršana komercdarījumos — 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) daļa — Maksājumu kavējums — Bankas pārskaitījums — Datums, kurā maksājums uzskatāms par veiktu)

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/7

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2008. gada 3. aprīlī (Oberlandesgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — 01051 Telecom GmbH/Deutsche Telekom AG

   (Lieta C-306/06) (1)

   (Direktīva 2000/35/EK - Maksājumu kavējumu novēršana komercdarījumos - 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) daļa - Maksājumu kavējums - Bankas pārskaitījums - Datums, kurā maksājums uzskatāms par veiktu)
   (2008/C 128/10)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Oberlandesgericht Köln
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: 01051 Telecom GmbH

      Atbildētāja: Deutsche Telekom AG

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberlandesgericht Köln — Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/35/EK par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (OV L 200, 35. lpp.) 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) daļas interpretācija — Kreditora iespēja pieprasīt nokavējuma procentus — Kreditoram maksājamās summas “saņemšanas” jēdziens — Valsts tiesību akti, kuros par maksājuma izdarīšanas brīdi tiek uzskatīts brīdis, kad parādnieks bankai dod rīkojumu veikt pārskaitījumu, nevis brīdis, kad summa tiek ieskaitīta kreditora kontā
   Rezolutīvā daļa:
   Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/35/EK par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai maksājumam, kas veikts bankas pārskaitījuma veidā, netiktu piemēroti nokavējuma procenti vai lai zustu tiesības tos piemērot, maksājamā summa kreditora kontā ir jāieskaita līdz termiņa beigām.

      (1)  OV C 249, 14.10.2006.


title: Lieta T-398/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — Stowarzyszenie Autorów ZAiKS /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Ģeogrāfiskā tirgus sadale — Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām — Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences — Pierādījumi — Nevainīguma prezumpcija)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/27

         Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — Stowarzyszenie Autorów ZAiKS/Komisija
   (Lieta T-398/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Ģeogrāfiskā tirgus sadale - Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām - Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences - Pierādījumi - Nevainīguma prezumpcija)
   2013/C 156/45
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Stowarzyszenie Autorów ZAiKS (Varšava, Polija) (pārstāvji — B. Borkowska un M. Błeszyński, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un K. Mojzesowicz)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmumu C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmuma C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) 3. pantu, ciktāl tas attiecas uz Stowarzyszenie Autorów ZAiKS;

               2)

               atcelt minētā lēmuma 4. panta 2. un 3. punktu, ciktāl tajā ir ietverta atsauce uz šī lēmuma 3. pantu daļā, kurā tas attiecas uz Stowarzyszenie Autorów ZAiKS;

               3)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               4)

               Eiropas Komisija atlīdzina ar pamattiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus;

               5)

               Stowarzyszenie Autorów ZAiKS un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus attiecībā uz pagaidu noregulējuma tiesvedību pašas

      (1)  OV C 285, 8.11.2008.


title: Lieta T-606/14: Prasība, kas celta 2014. gada 11. augustā  – Makhlouf /Padome

text:
               13.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 361/22

         Prasība, kas celta 2014. gada 11. augustā – Makhlouf/Padome
   (Lieta T-606/14)
   2014/C 361/34
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ehab Makhlouf (Damaska, Sīrija) (pārstāvji – E. Ruchat un C. Cornet d’Elzius, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasītāja prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               pēc tam – atcelt 2014. gada 28. maija Lēmumu 2014/309/KĀDP un tam sekojošos izpildes aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-432/11 Maklouf/Padome (1).

      (1)  OV C 290, 13. lpp.


title: Lieta T-44/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 17. jūlija rīkojums – AbbVie /EZA

text:
               13.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 361/30

         Vispārējās tiesas 2014. gada 17. jūlija rīkojums – AbbVie/EZA
   (Lieta T-44/13) (1)

   2014/C 361/45
   Tiesvedības valoda – angļu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 79, 16.3.2013.


title: Lieta C-57/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 7. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Vodafone España, S.A./Ayuntamiento de Tudela

text:
               7.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 139/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 7. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) — Vodafone España, S.A./Ayuntamiento de Tudela

   (Lieta C-57/11)
   2011/C 139/23
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Vodafone España, S.A.

      Atbildētāja: Ayuntamiento de Tudela

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/20/EK (1) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas ļauj pieprasīt samaksu par tiesībām uzstādīt iekārtas pašvaldību īpašumā no uzņēmumiem (operatoriem), kuri, nebūdami tīkla īpašnieki, to izmanto, lai nodrošinātu mobilās telefonijas pakalpojumus?

               2)

               Vai gadījumā, ja šāda maksājuma pieprasīšana atbilst Direktīvas 2002/20/EK 13. pantam, noteikumi, saskaņā ar kuriem apstrīdētajos pašvaldības noteikumos ir paredzēta šī samaksa, atbilst objektivitātes, samērīguma un nediskriminācijas principiem, ko nosaka minētais pants, kā arī nepieciešamībai nodrošināt attiecīgo resursu optimālu izmantošanu?

               3)

               Vai Direktīvas 2002/20/EK 13. pantam ir jāatzīst tieša iedarbība?

      (1)  OV L 108, 21. lpp.


title: lieta C-251/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 1. aprīļa spriedumu lietā T-412/07 Ammayappan Ayyanarsamy/Eiropas Kopienu Komisija un Vācijas Federatīvā Republika 2008. gada 3. jūnijā iesniedzis Ammayappan Ayyanarsamy

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/22

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 1. aprīļa spriedumu lietā T-412/07 Ammayappan Ayyanarsamy/Eiropas Kopienu Komisija un Vācijas Federatīvā Republika 2008. gada 3. jūnijā iesniedzis Ammayappan Ayyanarsamy
   (lieta C-251/08 P)
   2009/C 141/38
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Ammayappan Ayyanarsamy (pārstāvis — H. Kotzur, Rechtsanwalt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Kopienu Komisija, Vācijas Federatīvā Republika
   Ar 2009. gada 17. marta rīkojumu Tiesa (astotā palāta) ir noraidījusi apelācijas sūdzību un nolēma, ka Ayyanarsamy sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.


title: Lieta F-97/09: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 30. novembra spriedums — Taillard /Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Secīgi slimības atvaļinājumi — Strīdu izšķiršana — Labvēlīgi secinājumi par darba spējām — Atteikums pieņemt jaunu pienācīgi izdotu medicīnisko izziņu — Medicīniskās apskates neesamība — Slimības atvaļinājuma ieskaitīšana ikgadējā atvaļinājuma laikā — Nepieļaujamība — Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus)

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/62

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 30. novembra spriedums — Taillard/Parlaments
   (Lieta F-97/09) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Secīgi slimības atvaļinājumi - Strīdu izšķiršana - Labvēlīgi secinājumi par darba spējām - Atteikums pieņemt jaunu pienācīgi izdotu medicīnisko izziņu - Medicīniskās apskates neesamība - Slimības atvaļinājuma ieskaitīšana ikgadējā atvaļinājuma laikā - Nepieļaujamība - Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus)
   2011/C 30/120
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Christine Taillard (Thionville, Francija) (pārstāvji — N. Cambonie un C. Lelièvre, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — K. Zejdová un S. Seyr)

      Priekšmets

   Pirmkārt, lūgums atcelt lēmumu, ar kuru Eiropas Parlaments par nepieņemamu ir atzinis medicīnisko izziņu, kas apliecināja prasītājas darba nespēju, un no tā izrietošo lēmumu samazināt atvaļinājuma dienu skaitu. Otrkārt, lūgums atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Parlamenta 2009. gada 15. janvāra lēmumu, ar kuru Parlaments atteicās pieņemt 2009. gada 5. janvāra medicīnisko izziņu un Taillard prombūtni no 2009. gada 6. līdz 9. janvārim atskaitīja no viņas ikgadējā atvaļinājuma;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Parlaments atlīdzina savus un Taillard tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010., 81. lpp.


title: Lieta T-36/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. janvārī  – Hispasat /Komisija

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/40

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. janvārī – Hispasat/Komisija
   (Lieta T-36/15)
   (2015/C 089/48)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hispasat, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji – J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo un A. Balcells Cartagena, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un konkrēti – lēmuma 1. pantu, ciktāl tajā ir konstatēts ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts, kas piešķirts HISPASAT;

               —

               līdz ar to atcelt lēmuma 3. un 4. pantā ietvertos rīkojumus to atgūt un

               —

               piespriest Komisijai atdzināt šīs tiesvedības tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, norādot HISPASAT S.A kā strīdīgā pasākuma tiešu saņēmēju, Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā, kuras dēļ Lēmums būtu atceļams, jo šis uzņēmums neesot piedalījies šajos pasākumos un no tiem nav guvis labumu. Tāpat prasītāja norāda, ka Eiropas Komisija, norādīdama HISPASAT S.A kā pasākumu saņēmēju pēc izmeklēšanas uzsākšanas, ir pārkāpusi labas pārvaldības principu, jo nav analizējusi pastāvošo faktisko situāciju un nav sniegusi iespēju uzklausīt prasītāju administratīvā procesa laikā.

               2.

               Pakārtoti, prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 106. un 107. pantu, kā arī LESD 26. protokolu, jo Lēmumā apstrīdētie pasākumi neesot valsts atbalsts, jo netiekot veikta saimnieciskā darbība, bet runa esot par pašas valsts varas darbību administrācijas statusā. Pakārtoti tam, prasītāja uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā ir kļūdaini secināts, ka strīdīgie pasākumi nav saistīti ar sabiedriskajiem pakalpojumiem ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (SPVTN), un līdz ar to neesot pareizi izvērtēta nedz Altmark judikatūras, nedz SPVTN Lēmuma 2005/842/EK (Lēmums par 86. panta 2. punkta piemērošanu) piemērojamība, ko darot, būtu bijis iespējams konstatēt, ka atbalsts nepastāv vai ka jebkāds iespējamais atbilst ir saderīgs [ar iekšējo tirgu].

               3.

               Tāpat prasītāja uzskata, ka ar strīdīgajiem pasākumiem nevar tikt izkropļota ne konkurence, ne tirdzniecība dalībvalstu starpā.

               4.

               Tāpat prasītāja apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā par atbalsta saderību atbilstoši LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam: (i) pirmkārt, uzskatot tehnoloģiskās neitralitātes principu par absolūtu principu, (ii) otrkārt, uzskatot, ka ar strīdīgajiem pasākumiem tiks pārkāpta tehnoloģiskā neitralitāte, lai gan pretēji secinājumi tika sniegti tehniskajā ziņojumā, ko sniegusi pašvaldība, Spānijas centrālās iestādes un privāts saimnieciskās darbības subjekts; (iii) treškārt, secinot, ka strīdīgie pasākumi nav piemēroti un samērīgi, un (iv) ceturtkārt, apgalvojot, ka ar pasākumu nevajadzīgi tiek kropļota konkurence.

               5.

               Pakārtoti, prasītāja apgalvo, ka ar Lēmumu tiek pārkāpta Regula Nr. 659/1999, jo tajā tiek kļūdaini analizēts pastāvošs atbalsts atbilstoši 1. panta b) punkta v) apakšpunktam.


title: Lieta T-58/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 29. aprīļa rīkojums — HALTE/Komisija (Valsts atbalsts — Sūdzība — Prasība sakarā ar bezdarbību — Kopienas nostājas formulēšana, kas izbeidz bezdarbību — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/38

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 29. aprīļa rīkojums — HALTE/Komisija
   (lieta T-58/06) (1)

   (Valsts atbalsts - Sūdzība - Prasība sakarā ar bezdarbību - Kopienas nostājas formulēšana, kas izbeidz bezdarbību - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2009/C 153/74
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Honorable Association de Logisticiens et de Transporteurs Européens (HALTE), Neuilly-sur-Seine (Francija) (pārstāvis — J.-L. Lesquins, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Giolito un E. Righini)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši EKL 232. pantam konstatēt, ka, neuzsākot EKL 88. panta 2. punktā paredzēto formālās izmeklēšanas procedūru un nepieņemot aizsardzības pasākumus attiecībā uz saistībā ar Sernam SA cesijas darījumu varbūtēji piešķirto atbalstu, Eiropas Komisija nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir uzlikti saskaņā ar Kopienas tiesībām.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Honorable Association de Logisticiens et de Transporteurs Européens (HALTE) un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 96, 22.4.2006.


title: Lieta T-151/10: Vispārējās tiesas 2010. gada 22. oktobra rīkojums — Bank Nederlandse Gemeenten /Komisija

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/58

         Vispārējās tiesas 2010. gada 22. oktobra rīkojums — Bank Nederlandse Gemeenten/Komisija
   (Lieta T-151/10) (1)

   ()
   2010/C 346/115
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 148, 05.06.2010.


title: Lieta C-13/06: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 7. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Sestā PVN direktīva — Atbrīvojumi — 13. panta B daļas a) apakšpunkts — Apdrošināšanas darījumi — Subjekts, kas piedāvā tehniskās palīdzības pakalpojumus uz ceļa)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/18

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 7. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-13/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Sestā PVN direktīva - Atbrīvojumi - 13. panta B daļas a) apakšpunkts - Apdrošināšanas darījumi - Subjekts, kas piedāvā tehniskās palīdzības pakalpojumus uz ceļa)
   (2006/C 331/30)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Triandafilu [D. Triantafyllou])

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — P. Milonopuls [P. Mylonopoulos] un K. Boskovits [K. Boskovits])
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 13. panta B daļas a) apakšpunkta pārkāpums — Apdrošināšanas darījumu atbrīvošana no nodokļa — Tehniskās palīdzības uz ceļa sniedzējs, uz kuru neattiecas direktīvas par apdrošināšanu, bet kas veic apdrošināšanas darbību 13. panta B daļas a) apakšpunkta nozīmē
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apliekot ar pievienotās vērtības nodokli tehniskās palīdzības pakalpojumus uz ceļa, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 13. panta B daļas a) apakšpunkts Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 48, 25.2.2006.


title: Apvienotās lietas T-366/03 un T-235/04: Pirmās instances tiesas  2005. gada 5. oktobra  spriedums — Land Oberösterreich un Austrija/Komisija (Tiesību aktu tuvināšana — Valsts noteikumi, kas paredz atkāpi no saskaņošanas pasākuma — Aizliegums Augšaustrijā izmantot ģenētiski modificētus organismus — EKL 95. panta 5. punkta piemērošanas nosacījumi)

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/22

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 5. oktobra spriedums — Land Oberösterreich un Austrija/Komisija
   (Apvienotās lietas T-366/03 un T-235/04) (1)

   (Tiesību aktu tuvināšana - Valsts noteikumi, kas paredz atkāpi no saskaņošanas pasākuma - Aizliegums Augšaustrijā izmantot ģenētiski modificētus organismus - EKL 95. panta 5. punkta piemērošanas nosacījumi)
   (2005/C 296/46)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Land Oberösterreich
      , (pārstāvis — F. Mitendorfers [F. Mittendorfer], advokāts) un Austrijas Republika (pārstāvji — H. Hauers [H. Hauer] un H. Dosi [H. Dossi], pārstāvji)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Patakja [M. Patakia] un U. Velkers [U. Wölker], pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2003. gada 2. septembra Lēmumu 2003/653/EK, kas attiecas uz valsts noteikumiem, kuros aizliegts Augšaustrijas pavalstī izmantot ģenētiski modificētus organismus atbilstoši EK līguma 95. panta 5. punkta noteikumiem (OV L 230, 34. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               prasītājas atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 35, 07.02.2004.


title: Lieta C-349/06: Tiesas (septītā palāta) 2007. gada 4. oktobra spriedums ( Verwaltungsgericht Darmstadt (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Murat Polat / Stadt Rüsselsheim (EEK un Turcijas Asociācijas līgums — Papildprotokola 59. pants — Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 7. panta pirmā daļa un 14. pants — Direktīva 2004/38/EK — Turcijas izcelsmes darba ņēmēja bērna uzturēšanās tiesības — Pilngadīgs bērns, kurš vairs neatrodas savu vecāku apgādībā — Vairākas kriminālsodāmības — Lēmuma par izraidīšanu likumība)

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/14

         Tiesas (septītā palāta) 2007. gada 4. oktobra spriedums (Verwaltungsgericht Darmstadt (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Murat Polat/Stadt Rüsselsheim

   (Lieta C-349/06) (1)

   (EEK un Turcijas Asociācijas līgums - Papildprotokola 59. pants - Asociācijas padomes Lēmuma Nr. 1/80 7. panta pirmā daļa un 14. pants - Direktīva 2004/38/EK - Turcijas izcelsmes darba ņēmēja bērna uzturēšanās tiesības - Pilngadīgs bērns, kurš vairs neatrodas savu vecāku apgādībā - Vairākas kriminālsodāmības - Lēmuma par izraidīšanu likumība)
   (2007/C 297/21)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgericht Darmstadt
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Murat Polat

      Atbildētāja: Stadt Rüsselsheim

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgericht Darmstadt — 7. panta pirmās daļas otrā ievilkuma EEK/Turcijas Asociācijas Padomes Lēmumā Nr. 1/80, kā arī 59. panta Papildprotokolā par pārejas posmu, kas paredzēts Līgumā par Eiropas Ekonomikas Kopienas un Turcijas asociācijas izveidi, kas parakstīts 1970. gada 23. novembrī (OV L 293, 4. lpp.), un 28. panta Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvā 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 77. lpp.), interpretācija — Turcijas pilsoņa uzturēšanās tiesības, kurš ģimenes saglabāšanas nolūkos valsts teritorijā ir ieradies, esot nepilngadīgs, pēc pilngadības sasniegšanas kļūdams finansiāli neatkarīgs — Uzturēšanās tiesību rašanās attiecībā uz pilngadīgām personām, kas ir finansiāli atkarīgas no saviem vecākiem — Nosacījumi uzturēšanās tiesību zaudēšanai — Kriminālsodi — Lēmuma par izraidīšanu likumība
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Turcijas pilsonis, kuram, kad viņš bija bērns, tika atļauts iebraukt dalībvalsts teritorijā ģimenes apvienošanās ietvaros un kurš ir ieguvis tiesības uz brīvu pieeju jebkuram algotam darbam pēc savas izvēles atbilstoši 7. panta pirmās daļas otrajam ievilkumam 1980. gada 19. septembra Lēmumā Nr. 1/80 par asociācijas nodibināšanu, ko pieņēmusi Asociācijas padome, kas izveidota ar līgumu, kas nodibināja asociāciju starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Turciju, zaudē no šīm tiesībām uz brīvu pieeju darbam izrietošās uzturēšanās uzņemošajā dalībvalstī tiesības tikai divos gadījumos, proti:

                           —

                           šī lēmuma 14. panta 1. punktā paredzētajos gadījumos vai

                           —

                           ja viņš atstāj attiecīgo dalībvalsti bez pamatota iemesla uz ilgu laiku,

                     pat ja viņš ir vecāks par 21 gadu un vairs neatrodas vecāku apgādībā, bet dzīvo neatkarīgi attiecīgajā dalībvalstī un vairākus gadus nav bijis nodarbināts darba tirgū sakarā ar brīvības atņemšanas soda izciešanu uz spriedumā minēto laiku bez nosacītas atbrīvošanas.
               Tādā situācijā kā šī situācija, kurā atrodas prasītājs pamata prāvā, šāda interpretācija nav pretrunā Papildprotokola, kas parakstīts 1970. gada 23. novembrī Briselē un kas Kopienas vārdā noslēgts, apstiprināts un ratificēts ar Padomes 1972. gada 19. decembra Regulu (EEK) Nr. 2760/72, 59. panta prasībām.

               2)

               Lēmuma Nr. 1/80 14. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neliedz pieņemt lēmumu par izraidīšanu no valsts attiecībā pret tādu Turcijas pilsoni, kurš ticis vairākkārt notiesāts, ar nosacījumu, ka viņa personīgā rīcība rada faktisku un pietiekami nopietnu apdraudējumu sabiedrības pamatinteresēm. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai tā tas ir pamata lietā.

      (1)  OV C 281, 18.11.2006.


title: Lieta T-105/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. jūnija spriedums — Assembled Investments ( Proprietary )/ITSB — Waterford Wedgwood ( WATERFORD STELLENBOSCH ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes WATERFORD STELLENBOSCH reģistrācijas pieteikums — Kopienas agrāka vārdiska preču zīme WATERFORD — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Preču līdzības neesamība — Papildinošu īpašību neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/22

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. jūnija spriedums — Assembled Investments (Proprietary)/ITSB — Waterford Wedgwood (“WATERFORD STELLENBOSCH”)
   (Lieta T-105/05) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “WATERFORD STELLENBOSCH’ reģistrācijas pieteikums - Kopienas agrāka vārdiska preču zīme “WATERFORD’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Preču līdzības neesamība - Papildinošu īpašību neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2007/C 170/41)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Assembled Investments (Proprietary) Ltd, Stellenbosch (Dienvidāfrika) (pārstāvji — P. Hagmann un S. Ziegler, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Waterford Wedgwood plc, Waterford (Īrija) (pārstāvis — K. Manhaeve, avocat)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 15. decembra lēmumu (lieta R 240/2004-1) sakarā ar iebildumu procesu starp Waterford Wedgwood un Assembled Investments (Proprietary) Ltd.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 15. decembra lēmumu (lieta R 240/2004-1);

               2)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) un Waterford Wedgwood plc sedz savus un atlīdzina prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 115, 14.5.2005.


title: Lieta T-388/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/35

         Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)
   (Lieta T-388/06)
   (2007/C 20/53)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Inter-IKEA Systems BV, Delfta (Nīderlande) (pārstāvis — J. Gulliksson, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumu lietā R 354/2006-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas attēlo paleti, kas sastāv no iegarenas taisnstūrveida platformas vai bāzes un tikpat iegarena flanga, kas ir ornamentēts ar apaļiem caurumiem, kas viens pret otru ir 90 grādu leņķī, attiecībā uz 6., 7., 16., 20., 35., 39. un 42. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 073 731

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo preču zīme ir pietiekami atšķirtspējīga, lai to varētu reģistrēt.


title: Lieta T-58/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 8. janvāra spriedums – Club Hotel Loutraki  u.c./Komisija Valsts atbalsts — Video loterijas aparatūras ekspluatēšana — Grieķijas Republika veikta ekskluzīvas licences piešķiršana — Lēmums, kurā atzīts, ka valsts atbalsts nepastāv — Formālas izmeklēšanas procedūras neuzsākšana — Nopietnas grūtības — Ieinteresēto personu procesuālās tiesības — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Priekšrocība — Paziņoto pasākumu kopīga vērtēšana

text:
               16.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/15

         Vispārējās tiesas 2015. gada 8. janvāra spriedums – Club Hotel Loutraki u.c./Komisija
   (Lieta T-58/13) (1)

   (Valsts atbalsts - Video loterijas aparatūras ekspluatēšana - Grieķijas Republika veikta ekskluzīvas licences piešķiršana - Lēmums, kurā atzīts, ka valsts atbalsts nepastāv - Formālas izmeklēšanas procedūras neuzsākšana - Nopietnas grūtības - Ieinteresēto personu procesuālās tiesības - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Priekšrocība - Paziņoto pasākumu kopīga vērtēšana)
   (2015/C 056/19)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Club Hotel Loutraki AE (Loutraki, Grieķija), Vivere Entertainment AE (Atēnas, Grieķija), Theros International Gaming, Inc. (Patra, Grieķija), Elliniko Casino Kerkyras (Atēnas), Casino Rodos (Rhodes, Grieķija), Porto Carras AE (Alimos, Grieķija) un Kazino Aigaiou AE (Syros, Grieķija) (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Afonso un P.-J. Loewenthal)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Grieķijas Republika (pārstāvji – E.-M. Mamouna un K. Boskovits) un Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji – sākotnēji K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitor, L. Van den Hende un M. Sánchez Rydelski, advokāti, vēlāk M. Petite un A. Tomtsis, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2012. gada 3. oktobra lēmumu C(2012) 6777, galīgā redakcija, par valsts atbalstu SA 33  988 (2011/N) – Grieķija – OPAP ekskluzīvo tiesību paplašināšanas kārtība trīspadsmit azartspēļu organizēšanai un ekskluzīvas licences piešķiršana 35  000 video loterijas aparātu ekspluatēšanai desmit gadu laikā.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE et Kazino Aigaiou AE sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas un Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) tiesāšanās izdevumus.

               3)

               Grieķijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 114, 20.4.2013.


title: Lieta C-224/12: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 2. marta spriedumu apvienotajās lietās T-29/10 un T-33/10 Nederland en ING Groep /Komisija 2012. gada 11. maijā iesniedza Eiropas Komisija

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 2. marta spriedumu apvienotajās lietās T-29/10 un T-33/10 Nederland en ING Groep/Komisija 2012. gada 11. maijā iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta C-224/12)
   2012/C 258/14
   Tiesvedības valoda — holandiešu un angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Flynn, S. Noë un H. van Vliet)

      Pārējie lietas dalībnieki: Nīderlandes Karaliste, ING Groep NV, De Nederlandsche Bank NV

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 2. marta spriedumu apvienotajās lietās T-29/10 un T-33/10 Nederland un ING Groep/Komisija, kurš Komisijai tika paziņots 2012. gada 6. martā;

               —

               noraidīt prasību daļēji atcelt Komisijas 2009. gada 18. novembra Lēmumu par valsts atbalstu C 10/09 (ex N 138/09), ko īstenoja Nīderlande ING nelikvīdo aktīvu atbalsta mehānismam un pārstrukturēšanas plānam (1);

               —

               piespriest prasītājiem pirmajā instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               pakārtoti:

                           —

                           nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai,

                           —

                           lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pirmās instances un apelācijas instances tiesvedībā pieņemšanu atlikt;
                           papildus pakārtoti:

                           —

                           atcelt apstrīdētā lēmuma 2. panta pēdējo daļu;

               —

               piespriest prasītājiem pirmajā instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies apelācijas tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ šādu pamatu dēļ.

         Pirmkārt
      , neesot juridiska pienākuma piemērot principu par ieguldītāju tirgus ekonomikā, ņemot vērā atmaksāšanas nosacījumu grozīšanu attiecībā uz pasākumu, kas pats esot valsts atbalsts.

         Otrkārt
      , Vispārējā tiesa esot kļūdaini novērtējusi ieņēmumu zaudējumus, kuri dalībvalstij esot radušies grozīto atmaksāšanas nosacījumu rezultātā, kas ir izvērtēti Komisijas 2009. gada 18. novembra Lēmumā par valsts atbalstu C 10/09 (ex N 138/09), ko īstenoja Nīderlande ING nelikvīdo aktīvu atbalsta mehānismam un pārstrukturēšanas plānam (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”).

         Treškārt
      , Vispārējai tiesai, pat ja Komisija grozītos atmaksāšanas nosacījumus nepamatoti esot uzskatījusi par valsts atbalstu, neesot bijušas tiesības atcelt apstrīdētā lēmuma 2. panta pirmo daļu.

         Ceturtkārt
      , Vispārējā tiesa, atzīstot, ka apstrīdētā lēmuma 2. punkta otrā daļa noteikti esot bijusi nelikumīga, jo Komisija nepamatoti esot konstatējusi, ka grozītie atmaksāšanas nosacījumi ietverot valsts atbalsta elementus, esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.

         Piektkārt
      , Vispārējā tiesa esot lēmusi
         ultra petita
      , atceļot apstrīdētā lēmuma 2. panta otro daļu un tā II pielikumu.

         Sestkārt
       un pakārtoti, Vispārējā tiesa, ja tai pamatoti esot bijušas jāatceļ apstrīdētā lēmuma 2. panta pirmā un otrā daļa un tā II pielikums, tad tai bija jāatceļ arī apstrīdētā lēmuma 2. panta trešā daļa.

      (1)  Lēmums 2010/608/EK (OV 2010, L 274, 139. lpp.).


title: Lieta C-323/09: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 22. septembra spriedums ( High Court of Justice (Chancery Division ) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Interflora Inc, Interflora British Unit/Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited (Preču zīmes — Reklāma internetā ar atslēgvārdu palīdzību ( keyword advertising ) — Reklāmas devēja izdarīta kāda konkurenta ar reputāciju apveltītai preču zīmei atbilstoša atslēgvārda izvēle — Direktīva 89/104/EEK — 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 2. punkts — Regula (EK) Nr. 40/94 — 9. panta 1. punkta a) un c) apakšpunkts — Nosacījums par kaitējumu kādai no preču zīmes funkcijām — Ar reputāciju apveltītas preču zīmes atšķirtspējai nodarītais kaitējums ( vājināšana ) — Netaisnīga labuma gūšana no šīs preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas ( parazītisms ))

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/2

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 22. septembra spriedums (High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Interflora Inc, Interflora British Unit/Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited

   (Lieta C-323/09) (1)

   (Preču zīmes - Reklāma internetā ar atslēgvārdu palīdzību (“keyword advertising”) - Reklāmas devēja izdarīta kāda konkurenta ar reputāciju apveltītai preču zīmei atbilstoša atslēgvārda izvēle - Direktīva 89/104/EEK - 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 2. punkts - Regula (EK) Nr. 40/94 - 9. panta 1. punkta a) un c) apakšpunkts - Nosacījums par kaitējumu kādai no preču zīmes funkcijām - Ar reputāciju apveltītas preču zīmes atšķirtspējai nodarītais kaitējums (“vājināšana”) - Netaisnīga labuma gūšana no šīs preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas (“parazītisms”))
   2011/C 331/03
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (Chancery Division)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Interflora Inc un Interflora British Unit

      Atbildētājas: Marks & Spencer plc un Flowers Direct Online Limited

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 40, 1. lpp.), 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 5. panta 2. punkta, Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.) 9. panta 1. punkta a) apakšpunkta un c) apakšpunkta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīvas 2000/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (“Direktīva par elektronisko tirdzniecību”)(OV L 178, 1. lpp.) 12. panta 1. punkta, 13. panta 1. punkta un 14. panta 1. punkta interpretācija — Preču zīmes “izmantošanas” jēdziens — Apstāklis, ka uzņēmējs reģistrē preču zīmei identisku zīmi pie interneta meklētājprogrammu izmantojoša pakalpojumu sniedzēja, lai, ievadot minēto apzīmējumu kā meklēšanas terminu, ekrānā automātiski parādītos šā uzņēmēja vietnes vietrādis, piedāvājot preces un pakalpojumus, kas ir identiski tiem, uz kuriem attiecas preču zīme (“AdWords”) — Ziedu piegādes pakalpojumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 9. panta 1. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka preču zīmes īpašnieks ir tiesīgs aizliegt konkurentam, izmantojot šai preču zīmei identisku atslēgvārdu, kuru šis konkurents bez šā īpašnieka piekrišanas ir izvēlējies saistībā ar atsauces pakalpojumu internetā, reklamēt precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem šī preču zīme ir reģistrēta, identiskas preces vai pakalpojumus, ja šī izmantošana var kaitēt kādai no preču zīmes funkcijām. Šāda izmantošana:

                           —

                           kaitē preču zīmes izcelsmes norādes funkcijai, ja minētā atslēgvārda rezultātā parādītā reklāma neļauj vai tikai ar lielām grūtībām ļauj samērā labi informētam un pietiekami vērīgam interneta lietotājam noskaidrot, vai preces vai pakalpojumi, ko ataino reklāma, ir preču zīmes īpašnieka vai ar to saimnieciski saistīta uzņēmuma, vai arī gluži pretēji — trešās personas preces vai pakalpojumi;

                           —

                           saistībā ar atsauces pakalpojumu, kuram piemīt pamatlietā aplūkotā pakalpojuma iezīmes, nekaitē preču zīmes reklāmas funkcijai un

                           —

                           kaitē preču zīmes ieguldījuma funkcijai, ja tā minētajam īpašniekam būtiski traucē izmantot savu preču zīmi, lai iegūtu vai saglabātu tādu reputāciju, ar ko var piesaistīt patērētājus un nodrošināt to uzticību;

               2)

               Direktīvas 89/104 5. panta 2. punkts un Regulas Nr. 40/94 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka ar reputāciju apveltītas preču zīmes īpašnieks ir tiesīgs aizliegt konkurentam reklamēties, izmantojot šai preču zīmei atbilstošu atslēgvārdu, kuru šis konkurents bez minētā īpašnieka piekrišanas izvēlējies saistībā ar atsauces pakalpojumu internetā, ja minētais konkurents tādējādi netaisnīgi gūst labumu no preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas (parazītisms) vai minētā reklāma kaitē šai atšķirtspējai (vājināšana) vai šai reputācijai (aptraipīšana).

         Reklāma, izmantojot šādu atslēgvārdu, kaitē ar reputāciju apveltītas preču zīmes atšķirtspējai (vājināšana) arī tad, ja tā, piemēram, sekmē šīs preču zīmes pārtapšanu sugas vārdā.
   Ar reputāciju apveltītas preču zīmes īpašnieks turpretim nav tiesīgs aizliegt citstarp reklāmas, ko konkurenti rāda, izmantojot šai preču zīmei atbilstošu atslēgvārdu, un, nepiedāvājot minētās preču zīmes īpašnieka preču vai pakalpojumu vienkāršu atdarinājumu, nevājinot, neaptraipot un nekā citādi nekaitējot ar reputāciju apveltītās preču zīmes funkcijām, piedāvā alternatīvu tās īpašnieka precēm vai pakalpojumiem.

      (1)  OV C 282, 21.11.2009.


title: Lieta C-141/06: Tiesas (sestā palāta) spriedums 2007. gada 19. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/65/EK — Finanšu pakalpojumi — Tālpārdošana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/16

         Tiesas (sestā palāta) spriedums 2007. gada 19. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-141/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/65/EK - Finanšu pakalpojumi - Tālpārdošana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2007/C 96/27)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Aresu un R. Vidal Puig)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — M. A. Sampol Pucurull)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvas 2002/65/EK par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK un Direktīvās 97/7/EK un 98/27/EK (OV L 271, 16. lpp.) prasības, nepieņemšana paredzētajā termiņā attiecībā uz finanšu pakalpojumiem, izņemot privātas apdrošināšanas pakalpojumus
   Rezolutīvā daļa

               1)

               nepieņemot attiecībā uz finanšu pakalpojumiem, izņemot privātas apdrošināšanas pakalpojumus, normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvas 2002/65/EK par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK un Direktīvās 97/7/EK un 98/27/EK prasības, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 121, 20.5.2006.


title: Lieta C-618/13 P: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 26. janvāra spriedums – Zucchetti Rubinetteria SpA/Komisija Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Beļģijas, Vācijas, Francijas, Itālijas, Nīderlandes un Austrijas vannas istabu aprīkojuma tirgi — Pārdošanas cenu saskaņošana un konfidenciālas komercinformācijas apmaiņa — Regula (EK) Nr. 1/2003 — 23. panta 2. punkts — Ierobežojums 10 % apmērā no apgrozījuma

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/5

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 26. janvāra spriedums – Zucchetti Rubinetteria SpA/Komisija
   (Lieta C-618/13 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Beļģijas, Vācijas, Francijas, Itālijas, Nīderlandes un Austrijas vannas istabu aprīkojuma tirgi - Pārdošanas cenu saskaņošana un konfidenciālas komercinformācijas apmaiņa - Regula (EK) Nr. 1/2003 - 23. panta 2. punkts - Ierobežojums 10 % apmērā no apgrozījuma)
   (2017/C 104/07)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Zucchetti Rubinetteria SpA (pārstāvji – M. Condinanzi, P. Ziotti un N. Vasile, avvocati)

      Otra lietas dalībniece: Komisija (pārstāvji – L. Malferrari un F. Ronkes Agerbeek)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Zucchetti Rubinetteria SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 45, 15.2.2014.


title: Lieta T-556/11: Vispārējās tiesas 2016. gada 27. aprīļa spriedums – European Dynamics Luxembourg u.c./EUIPO Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi – Iepirkuma procedūra – Programmatūras izstrāde un uzturēšanas pakalpojumi – Pretendenta piedāvājuma noraidīšana – Pretendenta ierindošana kaskādes procedūrā – Izslēgšanas pamati – Interešu konflikts – Vienlīdzīga attieksme – Rūpības pienākums – Piešķiršanas kritēriji – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Pienākums norādīt pamatojumu – Ārpuslīgumiskā atbildība – Iespējas zaudēšana

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/42

      Vispārējās tiesas 2016. gada 27. aprīļa spriedums – European Dynamics Luxembourg u.c./EUIPO

      (Lieta T-556/11) (1)

      (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Iepirkuma procedūra - Programmatūras izstrāde un uzturēšanas pakalpojumi - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Pretendenta ierindošana kaskādes procedūrā - Izslēgšanas pamati - Interešu konflikts - Vienlīdzīga attieksme - Rūpības pienākums - Piešķiršanas kritēriji - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pienākums norādīt pamatojumu - Ārpuslīgumiskā atbildība - Iespējas zaudēšana)
      (2016/C 211/52)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburga), European Dynamics Belgium SA (Brisele, Beļģija), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji – sākotnēji N. Korogiannakis, M. Dermitzakis un N. Theologou, vēlāk I. Ampazis un visbeidzot M. Sfyri, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji – sākotnēji N. Bambara un M. Paolacci, vēlāk N. Bambara, pārstāvji, kam palīdz P. Wytinck un B. Hoorelbeke, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, pirmkārt, atcelt ar 2011. gada 11. augusta vēstuli paziņoto EUIPO lēmumu, kurš pieņemts iepirkuma procedūrā AO/029/10 “Programmatūras izstrāde un uzturēšanas pakalpojumi” un ar kuru noraidīts European Dynamics Luxembourg iesniegtais piedāvājums, kā arī citus saistītus šajā pašā procedūrā pieņemtus EUIPO lēmumus, tostarp tos, ar kuriem līguma slēgšanas tiesības ir piešķirtas citiem pretendentiem, un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt ar 2011. gada 11. augusta vēstuli paziņoto Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) lēmumu, kurš pieņemts iepirkuma procedūrā AO/029/10 “Programmatūras izstrāde un uzturēšanas pakalpojumi” un ar kuru noraidīts European Dynamics Luxembourg SA iesniegtais piedāvājums, kā arī citus saistītus šajā pašā procedūrā pieņemtus EUIPO lēmumus, tostarp tos, ar kuriem līguma slēgšanas tiesības ir piešķirtas trīs citiem pretendentiem, kas tikuši izraudzīti un ierindoti pirmajā līdz trešajā vietā kaskādes procedūrā;

                  2)

                  EUIPO atlīdzina zaudējumus, kas radīti European Dynamics Luxembourg saistībā ar iespējas, ka tai tiks piešķirtas pamatlīguma slēgšanas tiesības vismaz kā trešajai līgumslēdzējai kaskādes procedūrā, zaudēšanu;

                  3)

                  trīs mēnešu laikā no šī sprieduma pasludināšanas dienas lietas dalībnieki iesniedz Vispārējai tiesai savstarpējas vienošanās rezultātā sagatavotu zaudējumu aprēķinu;

                  4)

                  ja netiek panākta vienošanās, lietas dalībnieki tajā pašā termiņā Vispārējai tiesai dara zināmus savus uz aprēķinu balstītos prasījumus;

                  5)

                  lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

         (1)  OV C 6, 7.1.2012.


title: Apvienotās lietas T-254/00, T-270/00 un T-277/00: Pirmās instances tiesas 2008. gada 28. novembra spriedums — Hôtel Cipriani  u.c./Komisija (Valsts atbalsts — Sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumi uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kiodžā — Lēmums, ar kuru atbalsta shēmu atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu un liek atgūt izmaksāto atbalstu — Pieņemamība — Individuāla saistība — Nosacījumi saistībā ar tirdzniecības starp dalībvalstīm iespaidošanu un ietekmi uz konkurenci — Atkāpes saskaņā ar EKL 87. panta 3. punkta b)-e) apakšpunktu un 87. panta 2. punkta b) apakšpunktu — Jauna atbalsta vai pastāvoša atbalsta kvalificēšana — Tiesiskās drošības princips, tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, vienlīdzīgas attieksmes princips un samērīguma princips — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/23

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 28. novembra spriedums — Hôtel Cipriani u.c./Komisija
   (Apvienotās lietas T-254/00, T-270/00 un T-277/00) (1)

   (Valsts atbalsts - Sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumi uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kiodžā - Lēmums, ar kuru atbalsta shēmu atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu un liek atgūt izmaksāto atbalstu - Pieņemamība - Individuāla saistība - Nosacījumi saistībā ar tirdzniecības starp dalībvalstīm iespaidošanu un ietekmi uz konkurenci - Atkāpes saskaņā ar EKL 87. panta 3. punkta b)-e) apakšpunktu un 87. panta 2. punkta b) apakšpunktu - Jauna atbalsta vai pastāvoša atbalsta kvalificēšana - Tiesiskās drošības princips, tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, vienlīdzīgas attieksmes princips un samērīguma princips - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2009/C 19/41)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs lietā T-254/00: Hotel Cipriani SpA, Venēcija (Itālija) (pārstāvji — sākotnēji M. Marinoni [M. Marinoni], Dž. M. Roberti [G. M. Roberti] un F. Šaudone [F. Sciaudone], pēc tam Dž. M. Roberti, F. Šaudone un A. Bjankīni [A. Bianchini], advokāti)

      Prasītājs lietā T-270/00: Società italiana per il gas SpA (Italgas), Turīna (Itālija) (pārstāvji — M. Merola [M. Merola], K. Tezauro [C. Tesauro], M. Papalardo [M. Pappalardo] un T. Ubaldi [T. Ubaldi], advokāti)

      Prasītāji lietā T-277/00: Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Kavriadžo [Cavriago] (Itālija) un Comitato “Venezia vuole vivere”, Venēcija (pārstāvji — A. Bjankīni [A. Bianchini] un A. Vjanello [A. Vinello], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. di Buči [V. Di Bucci], pārstāvis, kam palīdz A. dal Fero [A. Dal Ferro], advokāts)

      Persona, kas iestājusies lietā T-270/00 atbalstot prasītāju: Itālijas Republika (pārstāvji — sākotnēji U. Leanca [U. Leanza], pēc tam I. M. Bragulja [I. M. Braguglia], pārstāvji, kuriem palīdz P. Džentili [P. Gentili] un S. Fjorentino [S. Fiorentino], avvocato dello Stato)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 1999. gada 25. novembra Lēmumu 2000/394/EK par atbalsta pasākumiem par labu uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kiodžā, kas paredzēti Likumā Nr. 30/1997 un Nr. 206/1995, ar ko nosaka atbrīvojumus no sociālā nodrošinājuma maksājumiem (OV 2000, L 150, 50. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               Hotel Cipriani SpA, Società italiana per il gas SpA (Italgas), Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl un Comitato “Venezia vuole vivere” sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus. Coopservice un Comitato “Venezia vuole vivere” atlīdzina arī tos tiesāšanās izdevumus, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 355, 9.12.2000.


title: Lieta T-407/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 9. janvāra rīkojums — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Līgumi par dzīvokļu pārdošanu valsts dzīvokļu privatizācijas Neibrandenburgā ietvaros — Sūdzība — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība — Prasība sakarā ar bezdarbību)

text:
               25.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 58/9

         Vispārējās tiesas 2012. gada 9. janvāra rīkojums — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft/Komisija
   (Lieta T-407/09) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Līgumi par dzīvokļu pārdošanu valsts dzīvokļu privatizācijas Neibrandenburgā ietvaros - Sūdzība - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība - Prasība sakarā ar bezdarbību)
   2012/C 58/16
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (Neibrandenburga, Vācija) (pārstāvji — M. Núñez-Müller un J. Dammann, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Martenczuk un K. Gross)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG (Berlīne, Vācija) un Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG (Berlīne) (pārstāvis — C. von Donat, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas lēmumu, kurš, kā apgalvots, bija ietverts 2009. gada 29. jūlija vēstulē, ar kuru tiek atzīts, ka noteikti prasītājas noslēgtie līgumi par dzīvokļu pārdošanu valsts dzīvokļu privatizācijas Neibrandenburgā ietvaros neietilpst EKL 87. panta 1. punkta piemērošanas jomā, un, otrkārt, prasība konstatēt Komisijas bezdarbību EKL 232. panta izpratnē tiktāl, ciktāl Komisija neesot paudusi savu nostāju par minētajiem līgumiem, pamatojoties uz Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus [EKL 88. panta] piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.), 4. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas un Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG un Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 312, 19.12.2009.


title: Lieta C-574/10: Prasība, kas celta 2010. gada 9. decembrī — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/5

         Prasība, kas celta 2010. gada 9. decembrī — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-574/10)
   2011/C 72/08
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Wilms un C. Zadra, pārstāvji)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka atbildētāja nav izpildījusi pienākumus, kas paredzēti Direktīvas 2004/18/EK (1) 2., 9. un 20. pantā kopā ar 23.-55. pantu, jo Niedernhausen pašvaldība ir piešķīrusi līguma slēgšanas tiesības par arhitektūras pakalpojumiem Autalhalle remontam bez Eiropas mēroga uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūras;

               —

               piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šīs prasības priekšmets ir atlīdzības līgumi par arhitektūras pakalpojumiem, ko Niedernhausen pašvaldība kā publiska līgumslēdzēja iestāde ir noslēgusi ar kādu inženieru biroju. Lai gan atbilstošie arhitektūras pakalpojumi attiecas uz vienu būvprojektu, proti, Autalhalle remontu, tie tomēr dalītā veidā — kā plānošanas pakalpojumi atsevišķām ēkas daļām — ir uzticēti vienam inženieru birojam, neīstenojot līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru Eiropas mērogā. Arī līgumu vērtība ir attiecīgi noteikta dalīti, katram atsevišķam līgumam.
   Šie arhitektūras līgumi ir atlīdzības līgumi par pakalpojumu sniegšanu Direktīvas 2004/18/EK 2. panta 1. punkta d) apakšpunkta nozīmē. Arhitektūras pakalpojumiem ir prioritāri pakalpojumi saskaņā ar Direktīvas II A pielikuma 12. kategoriju.
   Komisija uzskata, ka saistībā ar minētajiem plānošanas pakalpojumiem jautājums ir par vienotu publiskā iepirkuma procedūru, kuras sadalīšanai atsevišķos līgumos nav konstatējami nekādi objektīvi iemesli. Jautājums esot par daļējiem pakalpojumiem vienas ēkas remonta projektā, kas kopēji iecerēts, apstiprināts un īstenots. Tie sniegti ar šo vienoto mērķi un starp tiem ir cieša telpiska, ekonomiska un funkcionāla saikne. Tāpēc līguma vērtību vajadzējis noteikt pēc kopējās saistībā ar remontu izmantoto arhitektūras pakalpojumu vērtības. Šajā gadījumā līguma vērtība būtu pārsniegusi Direktīvas 2004/18/EK 7. panta B daļā minēto robežvērtību, un arhitektūras līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas [procedūrai] būtu vajadzējis notikt Eiropas mērogā.
   Pats Autalhalle ar būvniecību saistītais remonts atbilstot vienotam būvniecības līgumam Eiropas publiskā iepirkuma tiesību nozīmē. Tas vismaz lielā mērā liecinot, ka arī atbilstošā plānošana ir uzskatāma par vienotu publisko iepirkumu. Ja arhitektūras pakalpojumi, kā šajā lietā, ir saistīti ar vienotu būvniecības līgumu un to saturu noteic plānotais būvprojekts, tad neesot nekāda saprotama iemesla izvēlēties citu aprēķina veidu. Tādā gadījumā arhitektūras pakalpojumi zināmā mērā esot blakuspakalpojumi būvniecības pakalpojumam. Pēc Komisijas uzskatiem, nav saprotams, kāpēc vienotam būvniecības pakalpojumam būtu vajadzīgi arhitektūras pakalpojumi, kas nav vienoti.
   Tiesa uzskata, ka atsevišķo līguma sastāvdaļu vienota ekonomiska un tehniska funkcija norāda uz to, ka jautājums ir par vienotu publiskā iepirkuma procedūru. Minētais funkcionālās uztveres kritērijs esot izstrādāts attiecībā uz būvniecības līgumiem; Komisija tomēr uzskata, ka tas ir spēkā arī attiecībā uz pakalpojumu līgumiem. Plānošanas pakalpojumu ekonomiskās un tehniskās vienotības kritērijs saistībā ar atsevišķu ēkas daļu šajā gadījumā esot izpildīts, jo jautājums ir par vienas ēkas remontu.
   Gandrīz katrs līgumu sadalījums esot pretrunā Direktīvas lietderīgajai iedarbībai. Tā rezultātā bieži vien tiekot mākslīgi pārsniegta robežvērtība un tādējādi ierobežota [Direktīvas] piemērošanas joma. Tiesa pastāvīgajā judikatūrā uzsverot direktīvu par valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu svarīgumu saistībā ar brīvu pakalpojumu apriti un brīvu konkurenci Savienības mērogā. Vienotu pakalpojumu līgumu ļaunprātīga un nepamatota “saskaldīšana” apdraudētu šos mērķus.
   Arī ar budžetu saistīti iemesli būvniecības posmu sadalīšanai nevar būt pamats vienotas līguma vērtības mākslīgai sadalīšanai. Vienotu publisko iepirkumu, ko tikai ar budžetu saistītu iemeslu dēļ īsteno vairākos posmos, tikai šī iemesla dēļ vien uzskatīt par vairākiem līgumiem un tādējādi izslēgt to no Direktīvas piemērošanas jomas, būtu pretrunā Eiropas publiskā iepirkuma direktīvu mērķim. Turklāt Direktīvas 9. panta 3. punktā ir aizliegta šāda vienota publiskā iepirkuma mākslīga sadalīšana.
   Īsumā, ir jāatzīst, ka jautājums saistībā ar minētajiem līgumiem ir par vienotu publisko iepirkumu, kura vērtība līgumu noslēgšanas tiesību piešķiršanas brīdī pārsniedza Direktīvā noteikto robežvērtību. Tādējādi par šo līgumu vajadzēja notikt līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrai Eiropas mērogā, un tā slēgšanas tiesības vajadzēja piešķirt saskaņā ar Direktīvā paredzētajām procedūrām. Tas neesot noticis, un tādējādi atbildētāja esot pārkāpusi Direktīvu 2004/18/EK.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.).


title: Lieta C-323/03: Tiesas (otrā palāta) spriedums  2006. gada 9. martā  — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Regula (EEK) Nr. 3577/92 — Jūras kabotāža — Piemērojamība pasažieru pārvadājumiem Vigo līcī — Divdesmit gadus ilga administratīvā koncesija par labu vienīgajam uzņēmējam — Saderīgums — Iespēja noslēgt sabiedrisko pakalpojumu līgumus vai uzlikt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus — Apturēšanas (jeb  standstill ) klauzula)

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/5

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 9. martā — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti
   (Lieta C-323/03) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Regula (EEK) Nr. 3577/92 - Jūras kabotāža - Piemērojamība pasažieru pārvadājumiem Vigo līcī - Divdesmit gadus ilga administratīvā koncesija par labu vienīgajam uzņēmējam - Saderīgums - Iespēja noslēgt sabiedrisko pakalpojumu līgumus vai uzlikt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus - Apturēšanas (jeb “standstill”) klauzula)
   (2006/C 131/08)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — I. Martinesa del Perala [I. Martínez del Peral] un K. Simonsons [K. Simonsson])

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji — L. Fragasa Gadeja [L. Fraguas Gadea] un H. M. Rodrigess Karkamo [J. M. Rodríguez Cárcamo])
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — 1., 4., 7. un 9. panta pārkāpums Padomes 1992. gada 7. decembra Regulā (EEK) Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža) (OV L 364, 7. lpp.) un EK līguma pārkāpums — Valsts tiesiskais regulējums, kas ļauj divdesmit gadus ļaut jūras pārvadājumu pakalpojumus Vigo līcī [ría de Vigo] sniegt vienam uzņēmējam un kas paredz stingrāku sistēmu, kurā kā nosacījums ir izvirzīts sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākums
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atstājot spēkā tiesību aktus:

                           —

                           kas ļauj piešķirt koncesiju jūras pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Vigo līcī tikai vienam uzņēmējam uz divdesmit gadu ilgu laika posmu un kas paredz, ka viens no kritērijiem koncesijas piešķiršanai ir pārvadājumu pieredze minētajā līcī;

                           —

                           kas ļauj attiecināt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus uz sezonas pārvadājumiem uz salām vai no salām vai arī regulārajiem transporta pakalpojumiem starp kontinentālajām ostām;

                           —

                           par ko pirms pieņemšanas nav notikušas apspriedes ar Eiropas Kopienu Komisiju,

                     Spānijas Karaliste ir pārkāpusi 1., 4. un 9. pantu Padomes 1992. gada 7. decembra Regulā (EEK) Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža), un nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī regula;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 239, 04.10.2003.


title: Lieta C-209/10: Tiesas (virspalāta) 2012. gada 27. marta spriedums ( Højesteret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet (EKL 82. pants — Dominējošā stāvoklī esošs pasta uzņēmums, kuram ir pienākums sniegt universālo pakalpojumu, piegādājot konkrētus adresētos pasta sūtījumus — Zemas cenas piemērošana konkrētiem konkurenta bijušajiem klientiem — Pierādījumu neesamība attiecībā uz nodomu — Cenu diskriminācija — Zemas un selektīvas cenas — Konkurenta faktiska vai eventuāla izstumšana (no tirgus) — Ietekme uz konkurenci un līdz ar to — uz patērētājiem — Objektīvs pamatojums)

text:
               26.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/4

         Tiesas (virspalāta) 2012. gada 27. marta spriedums (Højesteret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet

   (Lieta C-209/10) (1)

   (EKL 82. pants - Dominējošā stāvoklī esošs pasta uzņēmums, kuram ir pienākums sniegt universālo pakalpojumu, piegādājot konkrētus adresētos pasta sūtījumus - Zemas cenas piemērošana konkrētiem konkurenta bijušajiem klientiem - Pierādījumu neesamība attiecībā uz nodomu - Cenu diskriminācija - Zemas un selektīvas cenas - Konkurenta faktiska vai eventuāla izstumšana (no tirgus) - Ietekme uz konkurenci un līdz ar to - uz patērētājiem - Objektīvs pamatojums)
   2012/C 151/06
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Højesteret

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Post Danmark A/S

      Atbildētājs: Konkurrencerådet

      Klātesot: Forbruger-Kontakt a-s

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Højesteret — EKL 82. panta (jaunajā redakcijā — LESD 102. pants) interpretācija — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Pasta uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī un kam ir pienākums izplatīt adresētas vēstules un pakas, un kas piekopj selektīvu bezadresāta sūtījumu izplatīšanas cenu samazināšanu tādā mērā, ka tās ir zemākas nekā tā kopējās vidējās izmaksas, bet augstākas nekā tā vidējās papildu izmaksas par vienu preces vienību — Ļaunprātīga rīcība, kuras mērķis ir konkurenta likvidēšana

      Rezolutīvā daļa:

   EKL 82. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka zemo cenu politika, ko dominējošā stāvoklī esošs uzņēmums piemēro konkrētiem bijušajiem konkurenta lielākajiem klientiem, nevar tikt uzskatīta par ļaunprātīgu no tirgus izstumšanas praksi tikai tādēļ vien, ka cena, ko šis uzņēmums ir piemērojis vienam no šiem klientiem, ir zemāka par šai darbībai raksturīgajām kopējām vidējām izmaksām, bet lielāka par šai darbībai raksturīgajām vidējām papildu izmaksām, kas tikušas novērtētas procedūrā, uz kuru ir balstīta pamatlieta. Lai novērtētu, vai tādos apstākļos, kādi ir minētajā lietā, pastāv pret konkurenci vērsta iedarbība, ir jāpārbauda, vai šīs cenu politikas rezultātā, kaitējot konkurencei un līdz ar to arī patērētāju interesēm, bez objektīva pamatojuma faktiski vai eventuāli šis konkurents netiek izstumts no tirgus.

      (1)  OV C 179, 03.07.2010.


title: lieta T- 489/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko U.S. Steel Košice s.r.o. iesniedza 2004. gada 20. decembrī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/29

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko U.S. Steel Košice s.r.o. iesniedza 2004. gada 20. decembrī
   (lieta T- 489/04)
   (2005/C 82/56)
   tiesvedības valoda - angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 20. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla U.S. Steel Košice s.r.o., Košice (Slovākijas Republika), kuru pārstāv D. Hueting, barrister, C. Thomas, solicitor, un E. Vermulst.

   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmumu par valsts sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai, ko Slovākijas Republika ir paziņojusi atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2003/87/EK;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāja izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs ir Slovākijas uzņēmums, vienīgais tērauda ražotājs šajā valstī. Ar prasības pieteikumu tas lūdz atcelt Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmumu par valsts sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai, ko Slovākijas Republika ir paziņojusi atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2003/87 (1).
   Savas prasības pamatojumam prasītājs, pirmkārt, norāda, ka apstrīdētais lēmums pārkāpj 9. panta 3. punktu Direktīvā 2003/87, jo tas apstiprina valsts sistēmu tirdzniecībai, kurā kopējais apstiprināto kvotu skaits ir zemāks par individuālo kvotu kopumu un sistēmā minētajām rezervēm. Turklāt prasītājs uzskata, ka apstrīdētais lēmums pārkāpj Direktīvas 2003/87 III pielikuma 1. un 2. kritēriju, jo tas ierobežo Slovākijas Republikas kvotu tirdzniecību līdz daudz zemākam līmenim, nekā tika paziņots sākotnēji, kas bija saderīgs ar Slovākijas Republikas saistībām atbilstoši Kioto protokolam. Prasītājs atsaucas arī uz Komisijas pilnvaru nepareizu izmantošanu, jo apstrīdētā lēmuma nolūks acīmredzami ir sasniegt kvotu deficītu, un šis mērķis neatbilst Direktīvā 2003/87 izvirzītajiem mērķiem, un ka turklāt minētais lēmums ir balstīts uz nepārskatāmām divpusējām sarunām, kādas Direktīva 2003/87 nepieļauj. Tāpat prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais lēmums pārkāpj diskriminācijas aizlieguma principu, jo Komisija pret Slovākijas Republiku izturējās citādi, nekā pret Vāciju un pirmajām astoņām dalībvalstīm, kuru tirdzniecības sistēmas tika pieņemtas, un ka citādā ziņā Komisija nav izturējusies pret Slovākijas Republiku citādi, nekā pret Latviju un Igauniju. Prasītājs uzskata, ka apstrīdētais lēmums pārkāpj arī samērīguma principu, jo, pirmkārt, tas apstiprina sistēmu, atbilstoši kurai Slovākijas piedāvātais kvotu daudzums ir samazināts vairāk nekā ir piemēroti un nepieciešami, un, otrkārt, Komisija nav izvērtējusi iespaidu, kāds vispārējam kvotu samazinājumam būtu uz individuālajām iekārtām. Visbeidzot, prasītājs uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā nav sniegts būtisks un atbilstošs pamatojums.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, “Oficiālais Vēstnesis” L 275, 25.10.2003., 32. lpp.