title: Lieta C-222/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 24. marta rīkojumu lietā T-5/09 Brigit Lind /Eiropas Komisija 2010. gada 7. maijā iesniedza Brigit Lind

text:
               17.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/10

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 24. marta rīkojumu lietā T-5/09 Brigit Lind/Eiropas Komisija 2010. gada 7. maijā iesniedza Brigit Lind

   (Lieta C-222/10 P)
   2010/C 195/15
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Brigit Lind (pārstāvis — I. Anderson, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 24. marta rīkojumu, ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzējas prasība ir noraidīta kā acīmredzami nepieņemama attiecībā uz tiesāšanās izdevumiem;

               —

               Tiesai izskatīt apelācijas sūdzības iesniedzējas apelācijas sūdzību un piespriest Komisijai samaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējai:

                           a)

                           summu EUR 50 000 apmērā vai citu summu, ko Tiesa uzskatītu par taisnīgu un līdzvērtīgu triecienam un bēdām, ko viņa piedzīvoja sava brāļa ciešanu un nāves dēļ, ko ir radījis Komisijas patvaļīgais un prettiesiskais atteikums nodrošināt Direktīvas 96/29 (1) ieviešanu, lai Tules īpaši iesaistītajām grupām tiktu veiktas medicīnas pārbaudes saistībā ar ilgtermiņa radiācijas radītām slimībām;

                           b)

                           samaksāt Džona Erlinga Nočena [John Erling Nochen] mantas kopumam:

                                       i)

                                       summu EUR 250 000 apmērā vai citu summu, ko Tiesa uzskatītu par taisnīgu un līdzvērtīgu viņa ciešanām no 2006. gada līdz viņa nāvei no plaušu vēža 2008. gadā, ko radīja Komisijas patvaļīgais un prettiesiskais atteikums nodrošināt Direktīvas 96/26 ieviešanu, lai Tules īpaši iesaistīto grupu gadījumā tiktu veiktas ilgtermiņa medicīnas pārbaudes saistībā ar radiācijas radītām slimībām

                                       ii)

                                       apbedīšanas izdevumus EUR 6 000 apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Vispārējā tiesa, kā nepieņemamu noraidot apelācijas sūdzības iesniedzēja prasību par ārpuslīgumisko atbildību, esot kļūdījusies, sagrozot gan prasījumu raksturu, gan tā pamatus. Šādas sagrozīšanas rezultātā Tiesa neesot saskatījusi prettiesiskumu Komisijas patvaļīgajās un negodīgajās atrunās, atsakoties rīkoties, kuras bezdarbība pārkāpa Vienotos veselības drošības standartus darbinieku un sabiedrības aizsardzībai radiācijas avāriju gadījumos, kurus izraisījusi atomenerģijas izmantošana militārām vajadzībām.

               2)

               Dalībvalstīm kopīgo tiesību principu nepiemērošana. Tiesa neesot novērtējusi Komisijas uzmanības, rūpības un labas pārvaldības trūkuma prettiesiskumu attiecībā uz dalībvalstu sistēmās kopīgiem tiesību principiem, nosakot administratīvo atbildību par indivīdiem radīto kaitējumu, kā tas prasīts EAEK līguma 188. pantā.

               3)

               Komisijas vienīgā konkurences tiesību izņēmuma — pilnvaru pieņemt sūdzības saistībā ar veselības standartiem — neatbilstoša piemērošana. Turklāt Tiesa esot kļūdījusies, uzskatot, ka uz Komisijas militāro radiācijas avāriju Tulē neattiecas direktīvā noteiktā veselības aizsardzība, ņemot vērā Komisijas plašo un vienreizējo rīcības brīvību formulēt ES konkurences politiku ar patstāvīgiem prettiesisku tirdzniecības nolīgumu izņēmumiem. Ar to esot ignorēti šīs Tiesas lēmumi par pieņemamību citās ES jomās, kurās Komisijai nav šāda vienreizēja rīcības brīvība un kurās apgalvojumi par Komisijas bezdarbību nepadara prasību par acīmredzami nepieņemamu.
               Tiesa nav ņēmusi vērā, ka Komisijai nav vienreizēja un neierobežota rīcības brīvība ieviest Vienotos veselības drošības standartus, jo EAEK līgumā ir izsmeļoši noteiktas tiesības noteikt atbrīvojumus un īpaši paredzēti mehānismi indivīdiem, lai sūdzētos par tās administratīvajām kļūdām, atturoties no rīcības, jomās, kurās viņiem ir piešķirta aizsardzība. Tas ietver situācijas, kad atteikums rīkoties ir adresēts citam lietas dalībniekam.

               4)

               Neizvērtēšana, vai ar Komisijas atteikumu rīkoties ir pārkāpts EAEK līgumā noteiktais mērķis aizsargāt darbinieku un sabiedrības veselību.
               Tiesa esot kļūdījusies arī, nenoskaidrojot, vai ar Komisijas atteikumu rīkoties ir pārkāpti EAEK līguma mērķi attiecībā uz Vienoto veselības drošības standartu piemērošanas noteikšanu un nodrošināšanu, lai aizsargātu darbiniekus un sabiedrību no jonizējošās radiācijas ilgtermiņa sekām. Tādējādi tā neievēroja Komisijas pienākumu atbilstoši EAEK līgumam nodrošināt, ka līguma normas tiek piemērotas atbilstoši, ieskaitot tajā ietverto piesardzības principu.

               5)

               Neizvērtēšana, vai ar Komisijas atteikumu ir pārkāptas augstāka juridiskā spēka tiesību normas.
               Tā kā Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija ir ietverta ES judikatūrā, Tiesa kļūdaini neesot izvērtējusi, vai ar Komisijas atteikumu nodrošināt Direktīvas 96/29 medicīniskās pārbaudes ir pārkāpts konvencijas 2. pants, apzināti pakļaujot apelācijas sūdzības iesniedzējas brāļa dzīvību riskam saistībā ar tāda nepārbaudīta un neuzraudzīta ilgstošas radiācijas izraisīta vēža attīstību kā vēzis, kurš viņu nogalināja.

      (1)  Padomes 1996. gada 13. maija Direktīva 96/29/Euratom, kas nosaka drošības pamatstandartus darba ņēmēju un iedzīvotāju veselības aizsardzībai pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām (OV L 159, 1. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojums 2005. gada 27. aprīlī. lietā T-34/05 Makhteshim-Agan Holding BV u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju (Pagaidu noregulējuma tiesvedība — Pagaidu pasākumi — Prasība sakarā ar bezdarbību — Pieņemamība — Direktīva 91/414/EEK)

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/22

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA RĪKOJUMS

   2005. gada 27. aprīlī.
   lietā T-34/05 Makhteshim-Agan Holding BV u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Pagaidu noregulējuma tiesvedība - Pagaidu pasākumi - Prasība sakarā ar bezdarbību - Pieņemamība - Direktīva 91/414/EEK)
   (2005/C 171/37)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā T-34/05 Makhteshim-Agan Holding BV u.c., Amsterdama (Nīderlande), ko pārstāv K. Mero [C. Mereu] un K. van Maldehens [K. Van Maldegen], advokāti, pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko pārstāv B. Dohertijs [B. Doherty], pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā, par pieteikumu, ar kuru uzdots veikt noteiktus provizoriskus pasākumus attiecībā uz endosulfāna novērtēšanu, lai, iespējams, to iekļautu Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvas 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV L 230, 1. lpp.) I pielikumā, Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs 2005. gada 27. aprīlī ir izdevis rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma pieņemšana par tiesāšanās izdevumiem tiek atlikta.


title: Lieta C-218/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. maijā iesniedza Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) — Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság un Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe/Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. maijā iesniedza Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) — Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság un Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe/Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

   (Lieta C-218/11)
   2011/C 232/23
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Ítélőtábla

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (Édukövízig) un Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe

      Atbildētāja: Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

      Personas, kas iestājušās lietā: Vegyépszer Építő és Szerelő Zrt. un MÁVÉPCELL Kft.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai noteikumu, ka Padomes Direktīvas 2004/18/EK (1) 44. panta 2. punktā noteiktie minimālie iespēju līmeņi prasāmi atbilstīgi minētās direktīvas 47. panta 1. punkta b) apakšpunktam, var interpretēt tādējādi, ka līgumslēdzējas iestādes ir tiesīgas minimālos iespēju līmeņus saistīt ar vienu vienīgu grāmatvedības dokumenta (bilances) rādītāju, ko tās izvēlējušās, lai pārbaudītu ekonomisko un finanšu stāvokli?

               2)

               Vai, ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši, minētajā direktīvas 44. panta 2. punktā prasītais atbilstības nosacījums ir izpildīts ar minimālā iespēju līmeņa noteikšanai izvēlēto rādītāju (bilances peļņas vai zaudējumu aprēķinu), kura saturs atkarībā no dažādu dalībvalstu grāmatvedības tiesību aktos noteiktā ir atšķirīgs?

               3)

               Vai, lai tiktu ņemtas vērā dalībvalstu starpā neapšaubāmi esošās atšķirības, pietiek, ka papildus ekonomiskā un finanšu stāvokļa apliecināšanai izvēlētajiem dokumentiem līgumslēdzēja iestāde nodrošina iespēju izmantot ārējos resursus (47. panta 3. punkts), vai arī, lai atbilstības nosacījums tiktu izpildīts attiecībā uz visiem līgumslēdzējas iestādes prasītajiem dokumentiem, tai ir jānodrošina, ka minēto iespēju var pierādīt kā citādi (47. panta 5. punkts)?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 6. nod., 7. sēj., 132. lpp.).


title: Lieta F-112/14: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums – EJ/Komisija Civildienests — Ierēdņi — Civildienesta noteikumu reforma — Regula Nr. 1023/2013 — Amatu veidi — Pagaidu noteikumi par klasificēšanu pēc amata veidiem — Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 30. panta 2. punkts — Komisijas juridiskā dienesta AD 13 pakāpes administratori juristi — “Juriskonsultu” un “juridiskā dienesta darbinieku” situācija — Kārtība piekļuvei AD 13 pakāpei saskaņā ar 2004. gada Civildienesta noteikumiem — Paaugstināšana amatā atbilstoši Civildienesta noteikumu 45. pantam — Iecelšana amatā, piemērojot Civildienesta noteikumu 29. panta 1. punktu — Klasificēšana amata veidos “padomnieks vai līdzvērtīgs” un “administrators pārejas posmā” — Nelabvēlīgs akts — “Būtiskas atbildības” jēdziens — “Īpašu pilnvaru” jēdziens — Vienlīdzīga attieksme — Tiesības tikt paaugstinātiem amatā AD 14 pakāpē — Tiesiskā paļāvība — Tiesiskās noteiktības princips

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/51

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 16. jūlija spriedums – EJ/Komisija
   (Lieta F-112/14) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Civildienesta noteikumu reforma - Regula Nr. 1023/2013 - Amatu veidi - Pagaidu noteikumi par klasificēšanu pēc amata veidiem - Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 30. panta 2. punkts - Komisijas juridiskā dienesta AD 13 pakāpes administratori juristi - “Juriskonsultu” un “juridiskā dienesta darbinieku” situācija - Kārtība piekļuvei AD 13 pakāpei saskaņā ar 2004. gada Civildienesta noteikumiem - Paaugstināšana amatā atbilstoši Civildienesta noteikumu 45. pantam - Iecelšana amatā, piemērojot Civildienesta noteikumu 29. panta 1. punktu - Klasificēšana amata veidos “padomnieks vai līdzvērtīgs” un “administrators pārejas posmā” - Nelabvēlīgs akts - “Būtiskas atbildības” jēdziens - “Īpašu pilnvaru” jēdziens - Vienlīdzīga attieksme - Tiesības tikt paaugstinātiem amatā AD 14 pakāpē - Tiesiskā paļāvība - Tiesiskās noteiktības princips)
   (2015/C 279/64)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: EJ [u.c.] (pārstāvis – S. Orlandi, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall, C. Ehrbar un G. Gattinara)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Bauer un M. Veiga)

      Priekšmets

   Prasība atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumus, ar ko prasītājus klasificē atbilstoši jaunajiem Karjeras un paaugstināšanas amatā noteikumiem, kas ir piemērojami pēc Civildienesta noteikumu reformas no 2014. gada 1. janvāra, amata veidā “galvenais administrators pārejas posmā” un, viņuprāt, tādējādi viņiem liedzot tiesības tikt paaugstināties AD 14 pakāpē, kā arī prasība konstatēt Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 30. panta 3. punkta nelikumību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt individuālos lēmumus, kas ir pieņemti, pēc 2014. gada 1. janvāra iekļaujot piezīmi prasītāju elektroniskajās personas lietās, ko pieņēmusi Eiropas Komisijas iecēlējinstitūcija un ar ko EJ un citi prasītāji, kuru vārdi anonīmi ir iekļauti konkrētā amata pielikumā, Eiropas Komisijā tiek klasificēti kā “galvenais administrators pārejas posmā”, kas atbilst amata veidam “administrators pārejas posmā”;

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina EJ un citu prasītāju, kuri vārdi anonīmi ir iekļauti pielikumā, tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 26, 26.1.2015., 47. lpp.


title: Lietas C-450/04 izslēgšana no reģistra

text:
               24.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/12

         Lietas C-450/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 330/26)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 28. septembrī Eiropas Kopienu Tiesas ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-450/04 Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika.

      (1)  OV C 314, 18.12.2004.


title: Tiesas Spriedums (trešā palāta) 2005. gada 8. septembrī lietā C-416/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 75/442/EEK un Direktīva 91/156/EEK — Atkritumu jēdziens — Direktīva 85/337/EEK un Direktīva 97/11/EK — Dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējums — Direktīva 80/68/EEK — Gruntsūdeņu aizsardzība pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu — Direktīva 91/271/EEK — Komunālo notekūdeņu attīrīšana — Direktīva 91/676/EEK — Ūdens aizsardzība pret lauksaimnieciskas izcelsmes nitrātu radīto piesārņojumu — Cūku audzēšanas saimniecību radītais piesārņojums)

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 8. septembrī
   lietā C-416/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 75/442/EEK un Direktīva 91/156/EEK - Atkritumu jēdziens - Direktīva 85/337/EEK un Direktīva 97/11/EK - Dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējums - Direktīva 80/68/EEK - Gruntsūdeņu aizsardzība pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu - Direktīva 91/271/EEK - Komunālo notekūdeņu attīrīšana - Direktīva 91/676/EEK - Ūdens aizsardzība pret lauksaimnieciskas izcelsmes nitrātu radīto piesārņojumu - Cūku audzēšanas saimniecību radītais piesārņojums)
   (2005/C 271/01)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Lietā C-416/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 19. novembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — G. Valero Hordana [G. Valero Jordana]), ko atbalsta Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — K. Mandži [K. Manji], pēc tam K. Vaita [C. White], kam palīdz D. Vaijats [D. Wyatt], QC) pret Spānijas Karalisti (pārstāve — N. Diasa Abada [N. Díaz Abad]), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A Rosas], tiesneši Ž. P. Puisošē [J.-P. Puissochet] (referents), S. fon Bārs [S. von Bahr], U. Lehmuss [U. Lõhmus] un A. O'Kīfs [A. Ó. Caoimh], ģenerāladvokāte K. Štiksa-Hakla [C. Stix-Hackl], sekretāre M. M. Fereira [M. M. Ferreira], galvenā administratore, 2005. gada 8. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Nenodrošinot to, ka Vera aglomerācijas komunālos notekūdeņus attīra atbilstoši 5. panta 2. punktam Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvā 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu, proti, nenodrošinot rūpīgāku attīrīšanu salīdzinājumā ar to, kāda minēta šīs direktīvas 4. pantā, un nenosakot Ramblu de Mohakaru par jūtīgo zonu, tādējādi pārkāpjot 3. panta 1., 2. un 4. punktu Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvā 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētās direktīvas.

               2)

               Pārējā daļā prasību noraidīt.

               3)

               Spānijas Karaliste atlīdzina divas trešdaļas no visiem tiesāšanās izdevumiem. Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina vienu trešdaļu no visiem tiesāšanās izdevumiem.

               4)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 31, 08.02.2003.


title: Lieta T-139/14: Prasība, kas celta 2014. gada 19. februārī  – PT Wilmar Bioenergi Indonesia un PT Wilmar Nabati Indonesia /Padome

text:
               19.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/26

         Prasība, kas celta 2014. gada 19. februārī – PT Wilmar Bioenergi Indonesia un PT Wilmar Nabati Indonesia/Padome
   (Lieta T-139/14)
   2014/C 151/34
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: PT Wilmar Bioenergi Indonesia (Kodya Dumai, Indonēzija) un PT Wilmar Nabati Indonesia (Medana, Indonēzija) (pārstāve – P. Vander Schueren, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV L 315, 2. lpp.), ciktāl tajā prasītajām ir piemērots antidempinga maksājums, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza vienpadsmit pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Savienības iestādes esot rīkojušās pretēji pamatregulai (1), jo izmaksas netika aprēķinātas, pamatojoties uz iegrāmatojumiem, ko veikuši izmeklējamās preces ražotāji-eksportētāji un izmeklēšanai pakļautie ražotāji.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpta pamatregula, jo aplēstā normālā vērtība ietver izmaksas, kas nav saistītas ar aplūkojamās preces ražošanu un pārdošanu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot rīkojusies pretēji pamatregulai, iekļaudama uz starptautiskām atsauces cenām balstītas, nevis izcelsmes valstī (Indonēzijā) esošās izmaksas.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka normālo vērtību aplēšot apstākļos, kad attiecīgajai precei nav īpašas tirgus situācijas, esot pārkāpta pamatregula,

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka pamatregulas 2. panta 5. punkts, ja tajā ir pieļauts izņēmums no pienākuma aplēstās normālās vērtības aprēķināšanā izmantot izcelsmes valstī esošās ražošanas izmaksas, neesot piemērojams, jo ir nesaderīgs ar PTO Antidempinga nolīguma 2. panta 2. punkta 2. apakšpunkta pirmo daļu.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Padomes Regulā Nr. 1194/2013 esot pielaista acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā gan uz piemērojamām tiesībām, gan faktiem, jo cenu, ko biodīzeļdegvielas ražotāji faktiski maksā par neapstrādāto palmu eļļu (turpmāk tekstā – “CPO”), neregulē valdība, un tāpēc faktiskā cena var tikt atstāta bez ievērības.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Padomes Regula Nr. 1194/2013 esot pretrunā pamatregulai, jo tā kā tajā nav vajadzīgās pielaides, lai ņemtu vērā cenu salīdzināmību ietekmējošās atšķirības, normālā vērtība neesot taisnīgi salīdzināta ar eksporta cenu.

               8.

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka esot pielaista acīmredzama kļūda vērtējumā, piemērojot izmaksu korekciju, kurā prasītāju gadījumā ir izmantots nepareizs izejmateriāls.

               9.

               Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka Padomes Regulā Nr. 1194/2013 esot pielaista acīmredzama kļūda vērtējumā, koriģējot no saistītajiem CPO ražotājiem iepirktās CPO izmaksas tāpēc, ka tās it kā neesot atbildušas godīgas konkurences [arm's length] nosacījumiem, taču, pamatojoties tikai un vienīgi uz apgalvoto eksporta nodokļa ietekmi uz CPO cenām, to nepārbaudot.

               10.

               Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka Padomes Regula Nr. 1194/2013 esot balstīta uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo (i) tajā ir noliegts, ka vērā būtu ņemams peļņas apmērs, kas iekšzemē tiek gūts no tai pašai vispārīgajai preču kategorijai, kurā ietilpst arī biodīzeļdegviela, piederīgu preču pārdošanas, pamatojoties uz to, ka parastā tirdzniecības apritē šādas pārdošanas it kā neesot veiktas, un (ii) peļņas apmēra pamatotība [būtu jāvērtē], ņemot vērā nevis īstermiņa vai vidēja termiņa, bet gan ilgtermiņa kredītprocentu likmi.

               11.

               Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Padomes Regula Nr. 1194/2013 esot balstīta uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo tajā ir noliegts, ka pamatots pelņas apmērs ir nosakāms, balstoties uz apgalvojumu, ka tā noteikšanā tirdzniecības uzņēmumu gadījumā kapitāla ienesīgums nav ņemams vērā tāpēc, ka tie ir pakalpojumu uzņēmumi, kuri neveic būtiskus kapitālieguldījumus, tādējādi kļūdaini noliedzot, ka tirdzniecības uzņēmumiem ir vajadzīgi operatīvie līdzekļi, lai veiktu savu tirdzniecības darbību.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.); turpmāk tekstā – “pamatregula”.


title: lieta C-260/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums (Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pedro IV Servicios, S.L./Total España SA (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — EKL 81. pants — Degvielas un degmaisījumu ekskluzīvās piegādes nolīgums — Atbrīvojums — Regula (EEK) Nr. 1984/83 — 12. panta 2. punkts — Regula (EEK) Nr. 2790/99 — 4. panta a) punkts un 5. panta a) punkts — Ekskluzivitātes periods — Mazumtirdzniecības cenas noteikšana)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/3

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 2. aprīļa spriedums (Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pedro IV Servicios, S.L./Total España SA
   (lieta C-260/07) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - EKL 81. pants - Degvielas un degmaisījumu ekskluzīvās piegādes nolīgums - Atbrīvojums - Regula (EEK) Nr. 1984/83 - 12. panta 2. punkts - Regula (EEK) Nr. 2790/99 - 4. panta a) punkts un 5. panta a) punkts - Ekskluzivitātes periods - Mazumtirdzniecības cenas noteikšana)
   2009/C 141/04
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Lietas dalībnieki pamata procesā

   Prasītāja: Pedro IV Servicios, S.L.
   Atbildētāja: Total España SA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Audiencia Provincial de Barcelona — EKL 81. panta 1. punkta a) apakšpunkta, Komisijas 1983. gada 22. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1984/83 par Līguma 85. panta 3. punkta piemērošanu dažām ekskluzīvās tirdzniecības nolīgumu kategorijām (OV L 173, 5. lpp.) preambulas astotā apsvēruma, 10. panta, 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 2. punkta un Komisijas 1999. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 2790/99 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām (OV L 336, 21. lpp.) 4. panta a) punkta un 5. panta interpretācija — Starp piegādātāju un degvielas uzpildes stacijas lietotāju noslēgts līgums par ekskluzīvu degvielas izplatīšanu — Piegādātāja vajadzība būt zemesgabala un degvielas uzpildes stacijas iekārtu īpašniekam vai kā citādi būt juridiski tiesīgam iznomāt degvielas uzpildes staciju tālākpārdevējam, kas ir zemesgabala īpašnieks — Tālākpārdevēja brīvības noteikt pārdošanas cenu ierobežojums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 1983. gada 22. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1984/83 par Līguma [81.] panta 3. punkta piemērošanu dažām ekskluzīvās tirdzniecības nolīgumu kategorijām, kas grozīta ar Komisijas 1997. gada 30. jūlija Regulu (EK) Nr. 1582/97, 12. panta 2. punkts jāinterpretē tādējādi, ka, lai varētu piemērot tajā paredzēto atkāpi, šajā tiesību normā nav prasīts, lai piegādātājs būtu tā zemes gabala īpašnieks, uz kura tas ir uzbūvējis degvielas uzpildes staciju, ko tas iznomā pārdevējam;

               2)

               Komisijas 1999. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 2790/99 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām 5. panta a) punkts jāinterpretē tādējādi, ka, lai varētu piemērot tajā paredzēto atkāpi, šajā normā prasīts, lai piegādātājs būtu gan degvielas uzpildes stacijas, ko tas iznomā pārdevējam, gan zemes gabala, uz kura tā ir uzbūvēta, īpašnieks vai lai tad, ja tas nav īpašnieks, tas šos īpašumus nomātu no trešām personām, kas nav saistītas ar pārdevēju;

               3)

               tādām līgumu klauzulām par mazumtirdzniecības cenu kā pamata lietā var tikt piemērots kategoriju atbrīvojums saskaņā ar Regulu Nr. 1984/83, kas grozīta ar Regulu Nr. 1582/97, un Regulu Nr. 2790/99, ja piegādātājs nosaka tikai maksimālo pārdošanas cenu vai iesaka pārdošanas cenu un ja pārdevējam tādējādi ir reāla iespēja noteikt mazumtirdzniecības cenu. Savukārt šie atbrīvojumi šādām klauzulām nav piemērojami, ja ar tām piegādātājs tieši vai ar netiešiem vai slēptiem paņēmieniem nosaka mazumtirdzniecības cenu vai minimālo pārdošanas cenu. Iesniedzējtiesai, ņemot vērā visus līgumiskos pienākumus to saimnieciskā un juridiskā kontekstā, kā arī pamata lietas dalībnieku rīcību, jāizvērtē, vai šādi pasākumi ierobežo pārdevēju.

      (1)  OV C 183, 4.8.2007.


title: Lieta T-439/10: Prasība, kas celta 2010. gada 24. septembrī — Fulmen /Padome

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/34

         Prasība, kas celta 2010. gada 24. septembrī — Fulmen/Padome
   (Lieta T-439/10)
   ()
   2010/C 328/58
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fulmen (Teherāna, Irāna) (pārstāvis — A. Kronshagen, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Regulas (ES) Nr. 668/2010 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu pielikuma IB daļas 11. punktu, kā arī Padomes 2010. gada 26. jūlija lēmumu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājs lūdz atcelt Padomes Īstenošanas Regulu (ES) Nr. 668/2010, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 (1), kā arī Padomes Lēmumu 2010/413/KĀDP (2) par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu ar mērķi novērst kodolieroču izplatīšanu, ciktāl prasītāja nosaukums ir iekļauts to personu un organizāciju sarakstā, kuru naudas līdzekļi un saimnieciskie resursi tiek iesaldēti, piemērojot šo tiesību normu.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais Padomes lēmums esot jāatceļ, jo tā pieņemšanas brīdī nekāds kompetentas iestādes lēmums nepamatoja prasītāja iekļaušanu ar Irānas kodolprogrammu un ballistisko raķešu programmu saistīto organizāciju sarakstā.
   Prasītājs bez tam apgalvo, ka ir pārkāptas procesuālās garantijas, jo ir pārkāptas tā tiesības uz aizstāvību un tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu tiktāl, ciktāl:

               —

               Padome nav pietiekami pamatojusi savu lēmumu prasītāja nosaukumu iekļaut strīdīgajā sarakstā;

               —

               pirms Padomes lēmuma nav tikuši paziņoti pret prasītāju izvirzītie apsūdzošie pierādījumi un

               —

               prasītājam nav tikusi dota iespēja noderīgi izteikt savu viedokli par šiem pierādījumiem.

      (1)  Padomes 2010. gada 26. jūlija Īstenošanas Regula (ES) Nr. 668/2010, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 195, 25. lpp.).

      (2)  Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmums 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 39. lpp.).


title: Lieta C-655/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2011. gada 6. oktobra spriedumu lietā T-176/10 Seven SpA /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2011. gada 20. decembrī iesniedza Seven for all mankind LLC

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/7

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2011. gada 6. oktobra spriedumu lietā T-176/10 Seven SpA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2011. gada 20. decembrī iesniedza Seven for all mankind LLC

   (Lieta C-655/11 P)
   2012/C 65/14
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Seven for all mankind LLC (pārstāvis — A. Gautier-Sauvagnac, avocat)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2011. gada 6. oktobra spriedumu lietā T-176/10, kurš pasludināts 2011. gada 7. oktobrī;

               —

               apstiprināt ITSB Apelāciju otrās padomes 2010. gada 28. janvāra lēmumu lietā R 1514/2008-2, kurš paziņots 2010. gada 15. februārī un

               —

               piespriest Seven SPA papildus saviem tiesāšanās izdevumiem atlīdzināt Seven for all mankind LLC tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un procesā ITSB.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka apstrīdētais spriedums esot atceļams, balstoties uz šādiem pamatiem:

               —

               pirmkārt, Vispārējā tiesa, izvērtējot vārda “SEVEN” atšķirtspēju, esot pieļāvusi procedūras pārkāpumu, kas aizskar apelācijas sūdzības iesniedzējas intereses;

               —

               otrkārt, Vispārējā tiesa neesot izpildījusi pastāvīgajā judikatūrā izvirzītās prasības, izvērtējot KPZR 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto preču zīmju līdzības jēdzienu, un neesot ņēmusi vērā visus faktorus, kam ir nozīme lietā.


title: Lieta T-497/08: Prasība, kas celta 2008. gada 14. novembrī — Ryanair /Komisija

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/42

         Prasība, kas celta 2008. gada 14. novembrī — Ryanair/Komisija
   (Lieta T-497/08)
   (2009/C 32/81)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ryanair Ltd, Dublina (Īrija) (pārstāvji — E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               saskaņā ar EKL 230. un 231. pantu atzīt, ka Komisijas netiešais lēmums, ar ko ir atteikta piekļuve dokumentiem, kuriem prasītājs ir lūdzis piekļūt, iesniedzot 2008. gada 25. jūnija pieteikumu, nav spēkā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājam radušies tiesvedībās; un

               —

               veikt citus pasākumus, ko Pirmās instances tiesa uzskatītu par piemērotiem.

         Pamati un galvenie argumenti
   Iesniedzot šo prasības pieteikumu, prasītājs vēlas panākt, ka tiek atcelts Komisijas netiešais lēmums, ar ko ir noraidīts atbilstoši Regulai Nr. 1049/2001 (1) izteiktais prasītāja lūgums piekļūt dokumentiem par valsts atbalsta procedūrām, kas attiecas uz iespējamu valsts atbalstu, kurš piešķirts, panākot vienošanos ar Frankfurtes Hānas lidostas pārvaldītāju.
   Prasītāja norādītie pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir norādīti lietā T-494/08 Ryanair/Komisija.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta C-65/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. februārī iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Oftalma Hospital Srl/C.I.O.V. – Commissione Istituti Ospitalieri Valdesi, Regione Piemonte

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. februārī iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Oftalma Hospital Srl/C.I.O.V. – Commissione Istituti Ospitalieri Valdesi, Regione Piemonte

   (Lieta C-65/17)
   (2017/C 144/33)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Oftalma Hospital Srl

      Atbildētāja: C.I.O.V. – Commissione Istituti Ospitalieri Valdesi, Regione Piemonte

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK (1) 9. pants, kurā paredzēts, ka līgumus, kuru priekšmets ir I B pielikumā uzskaitītie pakalpojumi, piešķir saskaņā ar 14. un 16. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka iepriekš minētie līgumi katrā ziņā paliek pakļauti [EKL] 43., 49. un 86. pantā minētajiem brīvības veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvības principam, vienlīdzīgas attieksmes principam un aizlieguma diskriminēt pilsonības dēļ principam, pārskatāmības un nediskriminācijas principiem?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Direktīvas 92/50/EEK 27. pants – kurā paredzēts, ka gadījumā, ja līgums tiek piešķirts ar sarunu procedūru, uz pārrunām jāuzaicina vismaz trīs dalībnieki, ar nosacījumu, ka ir pietiekami daudz piemērotu dalībnieku, – ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams arī uzņēmuma līgumiem, kuru priekšmets ir Direktīvas I B pielikumā uzskaitītie pakalpojumi?

               3)

               Vai Direktīvas 92/50/EEK 27. pants – kurā paredzēts, ka gadījumā, ja līgums tiek piešķirts ar sarunu procedūru, uz pārrunām jāuzaicina vismaz trīs dalībnieki, ar nosacījumu, ka ir pietiekami daudz piemērotu dalībnieku, – liedz piemērot tādu valsts tiesisko regulējumu, kas attiecībā uz valsts līgumiem, kuri noslēgti, pirms tika pieņemta Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK (2), un kuru priekšmets ir Direktīvas 92/50/EEK I B pielikumā uzskaitītie pakalpojumi, nenodrošina atvērtību konkurencei, ja tiek pieņemta sarunu procedūra?

      (1)  Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (OV, L 209, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV, L 134, 114. lpp.).


title: Lieta T-653/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 13. novembra spriedums – Jaber /Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Līdzekļu iesaldēšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Termiņš prasības celšanai — Daļēja nepieņemamība — Interese celt prasību — Pierādīšanas pienākums — Atcelšanas seku pielāgošana laikā

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/22

         Vispārējās tiesas 2014. gada 13. novembra spriedums – Jaber/Padome
   (Lieta T-653/11) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Līdzekļu iesaldēšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Termiņš prasības celšanai - Daļēja nepieņemamība - Interese celt prasību - Pierādīšanas pienākums - Atcelšanas seku pielāgošana laikā)
   (2015/C 007/28)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Aiman Jaber (Lattakia, Sīrija) (pārstāvji – M. Ponsard, D. Amaudruz un A. Boesch, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – B. Driessen un S. Kyriakopoulou)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2011. gada 9. maija Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 121, 11. lpp.), Padomes 2011. gada 9. maija Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 121, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas lēmumu 2011/302/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273 (OV L 136, 91. lpp.), Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 504/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 136, 45. lpp.), Padomes 2011. gada 23. jūnija Īstenošanas lēmumu 2011/367/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273 (OV L 164, 14. lpp.), Padomes 2011. gada 23. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 611/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 164, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 1. augusta Īstenošanas lēmumu 2011/488/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273 (OV L 199, 74. lpp.), Padomes 2011. gada 1. augusta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 755/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 199, 33. lpp.), Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas lēmumu 2011/515/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273 (OV L 218, 20. lpp.), Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 843/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 218, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 2. septembra Lēmumu 2011/522/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273 (OV L 228, 16. lpp.), Padomes 2011. gada 2. septembra Regulu (ES) Nr. 878/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011 (OV L 228, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 23. septembra Lēmumu 2011/628/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273 (OV L 247, 17. lpp.), Padomes 2011. gada 23. septembra Regulu (ES) Nr. 950/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011 (OV L 247, 3. lpp.), Padomes 2011. gada 13. oktobra Lēmumu 2011/684/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273 (OV L 269, 33. lpp.), Padomes 2011. gada 13. oktobra Regulu (ES) Nr. 1011/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011 (OV L 269, 18. lpp.), Padomes 2011. gada 14. novembra Lēmumu 2011/735/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273 (OV L 296, 53. lpp.), Padomes 2011. gada 14. novembra Īstenošanas lēmumu 2011/736/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273 (OV L 296, 55. lpp.), Padomes 2011. gada 14. novembra Regulu (ES) Nr. 1150/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011 (OV L 296, 1. lpp.), Padomes 2011. gada 14. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1151/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 296, 3. lpp.), Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/273 (OV L 319, 56. lpp.), Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1244/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011 (OV L 319, 8. lpp.), Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā un ar ko atceļ Regulu Nr. 442/2011 (OV L 16, 1. lpp.), Padomes 2012. gada 23. aprīļa Lēmumu 2012/206/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782 (OV L 110, 36. lpp.), Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas lēmumu 2012/256/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782 (OV L 126, 9. lpp.), Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 410/2012, ar ko īsteno Regulas Nr. 36/2012 32. panta 1. punktu (OV L 126, 3. lpp.), Padomes 2012. gada 15. jūnija Regulu (ES) Nr. 509/2012, ar ko groza Regulu Nr. 36/2012 (OV L 156, 10. lpp.), Padomes 2012. gada 20. jūnija Lēmumu 2012/322/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782 (OV L 165, 45. lpp.), Padomes 2012. gada 25. jūnija Īstenošanas lēmumu 2012/335/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782 (OV L 165, 80. lpp.), Padomes 2012. gada 25. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 544/2012/KĀDP, ar ko īsteno Regulas Nr. 36/2012 32. panta 1. punktu (OV L 165, 20. lpp.), Padomes 2012. gada 25. jūnija Regulu (ES) Nr. 545/2012, ar ko groza Regulu Nr. 36/2012 (OV L 165, 23. lpp.), Padomes 2012. gada 23. jūlija Lēmumu 2012/420/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782 (OV L 196, 59. lpp.), Padomes 2012. gada 23. jūlija Īstenošanas lēmumu 2012/424/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782 (OV L 196, 81. lpp.), Padomes 2012. gada 23. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 637/2012, ar ko īsteno Regulas Nr. 36/2012 32. panta 1. punktu (OV L 196, 8. lpp.), Padomes 2012. gada 29. novembra Lēmumu 2012/739/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/782 (OV L 330, 21. lpp.), Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas lēmumu 2013/185/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2012/739 (OV L 111, 77. lpp.), Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 363/2013, ar ko īsteno Regulu Nr. 36/2012 (OV L 111, 1. lpp.), un Padomes 2013. gada 31. maija Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 147, 14. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību, tai esot novēlotai, noraidīt kā nepieņemamu, ciktāl tajā tiek prasīts atcelt Padomes 2011. gada 1. augusta Īstenošanas lēmumu 2011/488/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, un Padomes 2011. gada 1. augusta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 755/2011, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā;

               2)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu, ciktāl tajā tiek prasīts atcelt Padomes 2011. gada 9. maija Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2011. gada 9. maija Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas lēmumu 2011/302/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 23. jūnija Īstenošanas lēmumu 2011/367/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 23. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 504/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 23. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 611/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas lēmumu 2011/515/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 1. augusta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 755/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas lēmumu 2011/515/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 23. augusta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 843/2011, ar ko īsteno Regulu 442/2011, Padomes 2011. gada 2. septembra Lēmumu 2011/522/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 2. septembra Regulu (ES) Nr. 878/2011, ar ko groza Regulu 442/2011, Padomes 2011. gada 23. septembra Lēmumu 2011/628/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 23. septembra Regulu (ES) Nr. 950/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 13. oktobra Lēmumu 2011/684/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 13. oktobra Regulu (ES) Nr. 1011/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 14. novembra Lēmumu 2011/735/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 14. novembra Īstenošanas lēmumu 2011/736/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/273, Padomes 2011. gada 14. novembra Regulu (ES) Nr. 1150/2011, ar ko groza Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 14. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1151/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1244/2011, ar ko īsteno Regulu Nr. 442/2011, Padomes 2012. gada 23. aprīļa Lēmumu 2012/206/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas lēmumu 2012/256/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2012. gada 14. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 410/2012, ar ko īsteno Regulas (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju 32. panta 1. punktu, Padomes 2012. gada 15. jūnija Regulu (ES) Nr. 509/2012, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, Padomes 2012. gada 20. jūnija Lēmumu 2012/322/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2012. gada 25. jūnija Īstenošanas lēmumu 2012/335/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, Padomes 2012. gada 25. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 544/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, Padomes 2012. gada 25. jūnija Regulu (ES) Nr. 545/2012, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, Padomes 2012. gada 23. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 673/2012, ar ko īsteno 32. panta 1. punktu Regulā (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, Padomes 2012. gada 23. jūlija Lēmumu 2012/420/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, un Padomes 2012. gada 23. jūlija Īstenošanas lēmumu 2012/424/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, jo šie tiesību akti neattiecas uz Aiman Jaber;

               3)

               izbeigt tiesvedību lietā par prasību, ciktāl tajā tiek prasīts atcelt Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/273, Padomes 2012. gada 29. novembra Lēmumu 2012/739/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/782, un Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas lēmumu 2013/185/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2012/739, jo šie akti tika atcelti un aizstāti;

               4)

               atcelt, ciktāl šie tiesību akti attiecas uz A. Jaber:

                           —

                           Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā un ar ko atceļ Regulu Nr. 442/2011;

                           —

                           Padomes 2013. gada 22. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 363/2013, ar ko īsteno Regulu Nr. 36/2012;

                           —

                           Padomes 2013. gada 31. maija Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju;

               5)

               atcelto lēmumu un regulu ietekme tiek saglabāta attiecībā uz A. Jaber līdz brīdim, kad būs beidzies termiņš apelācijas sūdzības iesniegšanai, vai, ja apelācijas sūdzība tiks iesniegta šajā termiņā, līdz iespējamās apelācijas sūdzības noraidīšanai;

               6)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina trešdaļu A. Jaber tiesāšanās izdevumu;

               7)

               A. Jaber sedz divas trešdaļas savu tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 58, 25.2.2012.


title: Lieta C-166/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. aprīlī iesniedza Krajský soud v Praze (Čehijas Republika) — Radek Časta/Česká správa sociálního zabezpečení

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. aprīlī iesniedza Krajský soud v Praze (Čehijas Republika) — Radek Časta/Česká správa sociálního zabezpečení

   (Lieta C-166/12)
   2012/C 200/09
   Tiesvedības valoda — čehu

      Iesniedzējtiesa

      Krajský soud v Praze

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Radek Časta

      Atbildētāja: Česká správa sociálního zabezpečení

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kā ir jāsaprot Padomes 1968. gada 29. februāra Regulas (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (1), ar ko apstiprina Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu Nr. 723/2004 (turpmāk tekstā — “Civildienesta noteikumi”), VIII pielikuma 11. panta 2. punktā paredzētais jēdziens “pensiju tiesību kapitāla vērtība”? Vai šis jēdziens ietver gan aktuārā ekvivalenta, gan vienotas likmes izpirkuma vērtības formā izteiktu pensijas tiesību apmēru, kā tas ir definēts Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punktā pirms Regulas Nr. 723/2004 spēkā stāšanās, jeb tas ir jāidentificē tikai ar vienu no šiem jēdzieniem un, ja nav, kā tas atšķiras no šiem jēdzieniem?

               2)

               Vai Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts, lasot to kopā ar Līguma par Eiropas Savienību, kurā grozījumi izdarīti ar Lisabonas līgumu, 4. panta 3. punktu, liedz piemērot Likuma Nr. 155/1995 par pensiju apdrošināšanu 105.a panta 1. punktā un valdības noteikumos Nr. 587/2006, kuros paredzēti sīki izstrādāti noteikumi savstarpējai pensijas tiesību pārskaitīšanai saistībā ar Eiropas Kopienu pensiju sistēmu, noteikto pensijas tiesību aprēķināšanas metodi? Vai šajā ziņā ir nozīme tam, ka šīs aprēķināšanas metodes rezultātā konkrētajā gadījumā noteikto pensijas tiesību, kuras piedāvāts pārskaitīt uz ES pensiju sistēmu, apmērs nesasniedz pat pusi no iemaksām, kuras ierēdnis iemaksājis valsts pensiju sistēmā?

               3)

               Vai Eiropas Savienības Tiesas spriedums lietā C-293/03 Gregorio My/Office national des pensions (ONP) ir jāinterpretē tādējādi, ka pensijas tiesību vērtības aprēķināšanas nolūkos to pārskaitīšanai uz Eiropas Savienības pensiju sistēmu, piemērojot aktuāro metodi atkarībā no apdrošināšanas stāža, individuālā aprēķina bāzē būtu jāņem vērā arī laikposms, kurā Eiropas Savienības ierēdnis pirms pieteikuma iesniegšanas pārskaitīt pensijas tiesības jau bija Eiropas Savienības pensiju sistēmas dalībnieks?

      (1)  OV L 56, 1. lpp.


title: Lieta C-559/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. novembrī iesniedza Amtsgericht Hamburg (Vācija) – Birgit Bossen u.c./Brussels Airlines

text:
               20.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 53/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. novembrī iesniedza Amtsgericht Hamburg (Vācija) – Birgit Bossen u.c./Brussels Airlines

   (Lieta C-559/16)
   (2017/C 053/26)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Hamburg

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Birgit Bossen, Anja Bossen, Gudula Gräßmann

      Atbildētāja: Brussels Airlines

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 7. panta 1. punkta otrais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “attālums” pēc lielā loka metodes nozīmē vienīgi tiešo attālumu starp izlidošanas un galamērķa vietu un nav atkarīgs no konkrētajā gadījumā faktiski veiktā lidojuma attāluma?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.)


title: Lieta C-178/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Conseil d'État (Beļģija) 2009. gada 15. maija rīkojumu — Action et défense de l'environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL ( ADESA ), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne/Région wallonne

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/31

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Conseil d'État (Beļģija) 2009. gada 15. maija rīkojumu — Action et défense de l'environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne/Région wallonne

   (lieta C-178/09)
   2009/C 180/52
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Action et défense de l'environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne

      Atbildētājs: Région wallonne

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (1) 1. panta 5. punktu ir jāinterpretē tā, ka ar to no tās piemērošanas jomas ir izslēgti tādi tiesību akti kā Valonijas reģiona 2008. gada 17. jūlija dekrēts par atļaujām, kuras pamato primāri vispārējo interešu iemesli, kuros, lai piešķirtu būvatļaujas, vides atļaujas un vienreizējas atļaujas attiecībā uz darbībām un darbiem, kas tajā uzskaitīti, ir tikai paziņots, ka “primāru vispārējo interešu iemeslu pastāvēšana ir apstiprinājusies”, un ar kuriem ir “apstiprinātas” atļaujas, attiecībā uz kurām ir norādīts, ka “primāru vispārējo interešu iemeslu pastāvēšana ir apstiprinājusies”?

               2)

                           a)

                           Vai Direktīvas 85/337/EKK, kas grozīta ar Direktīvu Nr. 97/11/EK (2) un Direktīvu Nr. 2003/35/EK (3), 1., 5., 6., 7., 8. un 10.a pantam ir pretrunā juridisks režīms, kurā tiesības īstenot projektu, kuram jāveic ietekmes novērtējums, ir piešķirtas ar tiesību aktu, kuru nevar pārsūdzēt tiesā vai citā neatkarīgā un objektīvā institūcijā, kas noteikta ar likumu, lai — pamatojoties uz materiāliem vai procesuāliem aspektiem — pārsūdzētu lēmumu, kas dod tiesības projektu īstenot?

                           b)

                           Vai 1998. gada 25. jūnijā pieņemtās Orhūsas konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, ko Eiropas Kopiena ir apstiprinājusi ar Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmumu 2005/370/EK (4), 9. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalstīm ir uzlikts pienākums paredzēt iespēju griezties tiesā vai kādā citā neatkarīgā un objektīvā institūcijā, kas noteikta likumā, lai — pamatojoties uz projektu, kuri pakļauti ietekmes novērtējumam, atļauju materiālo un procesuālo režīmu materiāliem vai procesuāliem aspektiem — apstrīdētu lēmumu, darbības vai bezdarbības likumību, uz ko attiecas 6. panta noteikumi?

                           c)

                           Vai, raugoties no 1998. gada 25. jūnijā pieņemtās Orhūsas konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, ko Eiropas Kopiena ir apstiprinājusi ar Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmumu 2005/370/EK, viedokļa, Direktīvas 85/337/EKK, kas grozīta ar Direktīvu 2003/35/EK, 10.a pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalstīm ir uzlikts pienākums paredzēt iespēju griezties tiesā vai kādā citā neatkarīgā un objektīvā institūcijā, kas noteikta likumā, lai apstrīdētu lēmumu, darbības vai bezdarbības likumību, pamatojoties uz projektu, kuri pakļauti ietekmes novērtējumam, atļauju materiālo un procesuālo režīmu materiāliem vai procesuāliem aspektiem?

      (1)  Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīva 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.).

      (2)  Padomes 1997. gada 3. marta Direktīva 97/11/EK, ar kuru groza Direktīvu 85/337/EKK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 73, 5. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīva 2003/35/EK, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EKK un 96/61/EK (OV L 156, 17. lpp.).

      (4)  Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmums 2005/370/EK par to, ka Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV L 124, 1. lpp.).


title: Lieta C-668/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 14. decembrī iesniedza Vestre Landsret (Dānija) – Jyske Finans A/S/Ligebehandlingsnævnet, kas rīkojas Ismar Huskic vārdā

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 14. decembrī iesniedza Vestre Landsret (Dānija) – Jyske Finans A/S/Ligebehandlingsnævnet, kas rīkojas Ismar Huskic vārdā
   (Lieta C-668/15)
   (2016/C 068/31)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Vestre Landsret

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Jyske Finans A/S

      Atbildētāja: Ligebehandlingsnævnet, kas rīkojas Ismar Huskic vārdā

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tiešas diskriminācijas aizliegums, pamatojoties uz etnisko piederību, Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/43/EK (1), ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības, 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā ir jāinterpretē tādējādi, ka ir aizliegta tāda prakse kā šajā lietā, ar kuru līdzvērtīgā situācijā personas, kuras nav dzimušas Ziemeļvalstīs, kādā dalībvalstī, Šveicē vai Lihtenšteinā, ir neizdevīgākā situācijā nekā personas, kuras ir dzimušas Ziemeļvalstīs, kādā dalībvalstī, Šveicē vai Lihtenšteinā?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: vai šāda prakse tādējādi rada netiešu diskrimināciju etniskās piederības dēļ Padomes Direktīvas 2000/43/EK 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē – ja vien tā nav objektīvi attaisnota ar likumīgu mērķi un ja šā mērķa sasniegšanas līdzekļi nav atbilstīgi un vajadzīgi?

               3)

               Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša: vai šādu praksi principā var attaisnot kā atbilstošus un nepieciešamus līdzekļus pastiprinātu klienta uzticamības pārbaudes pasākumu nodrošināšanai, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/60/EK (2) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai, 13. pantā?

      (1)  OV L 180, 22. lpp.

      (2)  OV L 309, 15. lpp.


title: Lieta C-291/10: Prasība, kas celta 2010. gada 11. jūnijā — Eiropas Komisija/Itālijas Republika

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/28

         Prasība, kas celta 2010. gada 11. jūnijā — Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-291/10)
   ()
   2010/C 221/45
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. van Beek un S. Mortoni)

      Atbildētāja: Itālijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2005. gada 18. jūlija Direktīvas 2005/47/EK (1) par Nolīgumu starp Eiropas Dzelzceļa kopienu (CER) un Eiropas Transporta darbinieku federāciju (ETF) par dažiem to mobilo darbinieku izmantošanas nosacījumu aspektiem, kuri sniedz savstarpējas izmantojamības pārrobežu pakalpojumus dzelzceļa sektorā, vai katrā ziņā, nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Itālijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 5. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2005/47/EK transponēšanai beidzās 2008. gada 26. jūlijā.

      (1)  OV L 195, 15. lpp.


title: Lieta C-514/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunal de première instance de Namur (Beļģija) 2008. gada 26. novembra rīkojumu — Atenor Group SA / État belge — SPF Finances

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunal de première instance de Namur (Beļģija) 2008. gada 26. novembra rīkojumu — Atenor Group SA/État belge — SPF Finances

   (Lieta C-514/08)
   (2009/C 32/32)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal de première instance de Namur
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Atenor Group SA

      Atbildētājs: État belge — SPF Finances

   Prejudiciālais jautājums
   Vai Padomes 1990. gada 23. jūnija Direktīvas 90/435/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs (1), 4. panta pirmais ievilkums nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, kas ierobežo tiesības atskaitīt dividendes, kas saņemtas kā galīgi ar nodokli aplikti ienākumi, ar mātes uzņēmuma ar nodokli apliekamo peļņu?

      (1)  OV L 225, 6. lpp.


title: Lieta F-47/14: Prasība, kas celta 2014. gada 20. maijā – ZZ un ZZ /Komisija

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/47

         Prasība, kas celta 2014. gada 20. maijā – ZZ un ZZ/Komisija
   (Lieta F-47/14)
   2014/C 212/62
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ un ZZ (pārstāvis – S. Orlandi, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasības atcelt lēmumus par prasītāju pensijas tiesību pārnešanu Savienības pensiju sistēmā, kurā piemēro Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. panta jaunos vispārējos īstenošanas noteikumus, un piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājiem kaitējumu, kas tiem radīts, novēloti izskatot to pieteikumus par to pensijas tiesību pārnešanu, kas izriet nevis no 2004. gada 28. aprīļa, bet gan no 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta vispārējo īstenošanas noteikumu piemērošanas

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt par prettiesisku un nepiemērojamu Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta vispārējo īstenošanas noteikumu 9. pantu;

               —

               atcelt 2013. gada 15. un 24. oktobra lēmumus palielināt pensijas tiesības, ko prasītāji saņēmuši pirms stāšanās amatā, tās pārnesot Eiropas Savienības iestāžu pensiju sistēmā atbilstoši 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta vispārējiem īstenošanas noteikumiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājiem kaitējumu, kas tiem radīts, novēloti izskatot to pieteikumus par to pensijas tiesību pārnešanu, kas izriet nevis no 2004. gada 28. aprīļa, bet gan no 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta vispārējo īstenošanas noteikumu piemērošanas;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-216/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 23. novembra spriedums — Monster Cable Products /ITSB — Live Nation (Music) UK ( “MONSTER ROCK” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “MONSTER ROCK” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts preču zīme “MONSTERS OF ROCK” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Preču līdzība — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/13

         Vispārējās tiesas 2011. gada 23. novembra spriedums — Monster Cable Products/ITSB — Live Nation (Music) UK (“MONSTER ROCK”)
   (Lieta T-216/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “MONSTER ROCK” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts preču zīme “MONSTERS OF ROCK” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Preču līdzība - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 13/25
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Monster Cable Products, Inc. (Brisbane, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — W. Baron von der Osten-Sacken, O. Günzel un A. Wenninger-Lenz, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — R. Pethke)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Live Nation (Music) UK Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Malynicz, barrister, S. Britton un J. Summers, solicitors)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 24. februāra lēmumu lietā R 216/2009-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Live Nation (Music) UK Ltd un Monster Cable Products, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Monster Cable Products, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 195, 17.07.2010.


title: Lieta C-318/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. jūlijā iesniedza Cour de cassation (Beļģija) — SIAT SA/État belge

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. jūlijā iesniedza Cour de cassation (Beļģija) — SIAT SA/État belge

   (Lieta C-318/10)
   ()
   2010/C 246/44
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SIAT SA

      Atbildētāja: État belge

      Prejudiciālais jautājums

   Vai EK līguma 49. pants šajā lietā piemērojamā redakcijā, kad lietas faktiskie apstākļi ir radušies pirms Lisabonas līguma spēkā stāšanās 2009. gada 1. decembrī, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir dalībvalsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem atlīdzība par precēm vai pakalpojumiem netiek uzskatīta par atskaitāmām profesionālās darbības izmaksām, ja tās ir samaksātas vai piešķirtas tieši vai netieši citā dalībvalstī dzīvojošam nodokļa maksātājam vai ārvalstu uzņēmumam, kam atbilstoši dibināšanas vai rezidences valsts tiesību aktiem netiek uzlikts ienākuma nodoklis vai uz kuriem par šiem ienākumiem attiecas daudz labvēlīgāks nodokļu režīms nekā tas, kurš uz šiem ienākumiem tiek attiecināts tajā dalībvalstī, kuras tiesību akti tiek aplūkoti šajā lietā, ja vien nodokļu maksātājs jebkurā likumīgā veidā nepierāda, ka šī atlīdzība atbilst faktiskiem un godīgiem darījumiem un ka tie nepārsniedz parastās robežas, lai gan šāds pierādījums netiek prasīts, lai atskaitītu atlīdzību par precēm vai pakalpojumiem, kurus saņem šīs dalībvalsts rezidents nodokļu maksātājs, pat ja šim nodokļu maksātājam nav jāmaksā ienākuma nodoklis vai tas ir jāmaksā atbilstoši daudz labvēlīgākam nodokļu režīmam nekā šīs valsts vispārējais režīms?


title: Lieta C-111/06: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 10. marta rīkojums ( Sozialgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Irene Werich / Deutsche Rentenverisicherung Bund

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/21

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 10. marta rīkojums (Sozialgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Irene Werich/Deutsche Rentenverisicherung Bund

   (Lieta C-111/06) (1)

   (2008/C 142/34)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta T-487/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 11. decembrī spriedums — Eckes-Granini /ITSB — Panini ( “PANINI” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “PANINI” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un Kopienas vārdiskas preču zīmes “GRANINI” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               1.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/10

         Vispārējās tiesas 2013. gada 11. decembrī spriedums — Eckes-Granini/ITSB — Panini (“PANINI”)
   (Lieta T-487/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “PANINI” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un Kopienas vārdiskas preču zīmes “GRANINI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 31/17
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Vācija) (pārstāvis — W. Berlit, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — L. Rampini)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Panini SpA (Modène, Itālija) (pārstāvis — F. Terrano, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 6. septembra lēmumu lietā R 2393/2012-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Eckes-Granini Group GmbH un Panini SpA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eckes-Granini Group GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta C-201/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 17. aprīlī iesniedza Hof van beroep te Brussel (Beļģija) — Johan Deckmyn , Vrijheidsfonds VZW / Helena Vandersteen u.c.

text:
               29.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 189/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 17. aprīlī iesniedza Hof van beroep te Brussel (Beļģija) — Johan Deckmyn, Vrijheidsfonds VZW/Helena Vandersteen u.c.
   (Lieta C-201/13)
   2013/C 189/11
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Johan Deckmyn, Vrijheidsfonds VZW

      Atbildētājas: Helena Vandersteen, Christiane Vandersteen, Liliana Vandersteen, Isabelle Vandersteen, Rita Dupont, Amoras II CVOH, WPG Uitgevers België

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai jēdziens “parodija” ir autonoms Savienības tiesību jēdziens?

               2)

               Ja tas tā ir, vai parodijai ir jāizpilda šādi nosacījumi vai ir jāatbilst šādām prasībām:

                           —

                           tai ir jāuzrāda patstāvīgs oriģināls raksturs (oriģinalitāte);

                           —

                           proti, tādā ziņā, ka parodija saprātīgā veidā nevar tikt attiecināta uz sākotnējā darba autoru;

                           —

                           tai ir jābūt vērstai uz humoru vai izsmiešanu, neatkarīgi no tā, vai šajā sakarā eventuāli izteiktā kritika skar sākotnējo darbu vai citu lietu vai personu;

                           —

                           tai ir jāuzrāda parodējamā darba avots?

               3)

               Vai darbam, lai to varētu uzskatīt par parodiju, ir jāizpilda vēl citi nosacījumi vai ir jāatbilst citām prasībām?


title: Lieta T-811/14: Prasība, kas celta 2014. gada 8. decembrī – Unilever/ITSB – Technopharma (“Fair & Lovely”)

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/41

      Prasība, kas celta 2014. gada 8. decembrī – Unilever/ITSB – Technopharma (“Fair & Lovely”)
      (Lieta T-811/14)
      (2015/C 073/53)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Unilever NV (Rotterdam, Nīderlande) (pārstāvis – A. Fox, Solicitor)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Technopharma Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

         Informācija par procesu ITSB

         Attiecīgās preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “Fair & Lovely” – Reģistrācijas pieteikums Nr. 4 045 092

         Process ITSB: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 6. oktobra lēmums lietā R 1004/2013–4

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un apturēt procesu lietā R 1004/2013–4, līdz tiek pieņemti lēmumi par Technopharma Ltd prasībām atcelt agrākas valsts preču zīmju reģistrācijas un pieteikumu reģistrēt preču zīmi Spānijā, Vācijā, Francijā, Beniluksā un Apvienotajā Karalistē;

                  —

                  piespriest ITSB un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Regulas Nr. 207/2009 64. panta 1. punkta un 75. panta pārkāpums;

                  —

                  Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkta un 50. noteikuma 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-559/11: Prasība, kas celta 2011. gada 21. oktobrī — BytyOKD /Komisija

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/17

         Prasība, kas celta 2011. gada 21. oktobrī — BytyOKD/Komisija
   (Lieta T-559/11)
   2012/C 13/36
   Tiesvedības valoda — čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sdružení nájemníků BytyOKD.cz (Ostrava, Čehijas Republika) (pārstāvis — R. Pelikán, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 13. jūlija Lēmumu C(2011) 4927, galīgā redakcija, par valsts atbalstu Nr. SA.25076 (2011/NN) — Čehijas Republika: OKD a.s. privatizācija, pārdodot tās daļas Karbon Invest a.s.;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu, ar kuru tā apgalvo, ka Komisija, nesākot oficiālo procedūru atbilstoši LESD 108. panta 2. punktam, lai gan, kā uzskata prasītāja, tā iepriekšējā pārbaudē esot saskārusies ar nopietnām grūtībām novērtēt Čehijas Republikas veiktā pasākuma, kas tika pārbaudīts, saderību ar kopējo tirgu, esot pārkāpusi LESD 108. panta 3. punktu. Tādējādi atbildētāja esot liegusi prasītājai iespēju īstenot procesuālās tiesības, kas tai būtu nodrošinātas, ja būtu veikta oficiālā procedūra atbilstoši LESD 108. panta 2. punktam.


title: Lieta T-432/05: Vispārējās tiesas 2010. gada 12. maija spriedums — EMC Development /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Eiropas cementa tirgus — Lēmums par saudzības noraidīšanu — Saskaņotie cementa standarti — Saistošs raksturs — Pamatnostādnes par EKL 81. panta piemērojamību horizontāliem sadarbības nolīgumiem)

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/32

         Vispārējās tiesas 2010. gada 12. maija spriedums — EMC Development/Komisija
   (Lieta T-432/05) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Eiropas cementa tirgus - Lēmums par saudzības noraidīšanu - Saskaņotie cementa standarti - Saistošs raksturs - Pamatnostādnes par EKL 81. panta piemērojamību horizontāliem sadarbības nolīgumiem)
   2010/C 179/53
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: EMC Development AB (Luleo, Zviedrija) (pārstāvji — M. Elvinger un W.-N. Schelp, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji — É. Gippini Fournier un B. Doherty, pēc tam — É. Gippini Fournier un J. Bourke)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 28. novembra Lēmumu, ar kuru noraidīta prasītājas iesniegtā sūdzība par Eiropas Portland cementa ražotājiem, Eiropas cementa apvienību (Cembureau) un Eiropas Standartizācijas komiteju (CEN) saistībā ar Eiropas cementa tirgu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               EMC Development AB sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 36, 11.02.2006.


title: Lietas C-263/04 izslēgšana no reģistra

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/20

      Lietas C-263/04
       (1)
      izslēgšana no reģistra

   (2005/C 45/45)

      (Tiesvedības valoda – franču)

   Eiropas Kopienu tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 2. decembrī ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-263/04 Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika.

      (1)  OV C 201, 07.08.2004.


title: Lieta C-389/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/18

         Prasība, kas celta 2006. gada 20. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti
   (Lieta C-389/06)
   (2006/C 261/35)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — C. O'Reilly)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvas 2003/9/EK, ar ko nosaka obligātos standartus patvēruma meklētāju uzņemšanai (1), prasības, vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2003/9/EK transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 6. februārī.

      (1)  OV L 31, 06.02.2003., 18. lpp.


title: Lieta C-588/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 14. decembrī iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) — Minister Finansów/Kraft Foods Polska S.A.

text:
               19.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 14. decembrī iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) — Minister Finansów/Kraft Foods Polska S.A.

   (Lieta C-588/10)
   2011/C 89/10
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Minister Finansów

      Atbildētāja: Kraft Foods Polska S.A.

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai, ņemot vērā to, ka atbilstoši Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 90. panta 1. punktam, ja cena tiek samazināta pēc tam, kad notikusi piegāde, saskaņā ar dalībvalstu paredzētajiem noteikumiem attiecīgi tiek samazināta nodokļa aprēķina bāze, šo noteikumu jēdzienā ietilpst tāds nosacījums, kāds ir paredzēts 2004. gada 11. marta Likumā par apgrozījuma nodokli, saskaņā ar kuru tiesībām samazināt aprēķina bāzi attiecībā pret izdotajā rēķinā noteikto bāzi tiek noteikts nosacījums, ka nodokļu maksātājs pirms termiņa, kas paredzēts nodokļu deklarācijas iesniegšanai par nodokļu periodu, kurā preces vai pakalpojuma ieguvējs ir saņēmis rēķina labojumu, saņem apstiprinājumu par to, ka preces vai pakalpojuma, par kuru ir izdots rēķins, ieguvējs ir saņēmis rēķina labojumus, un vai tas nepārkāpj arī pievienotās vērtības nodokļa neitralitātes un samērīguma principus?

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-309/08: Prasība, kas celta 2008. gada 4. augustā — G-Star Raw Denim /ITSB — ESGW Holdings ( G Stor )

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/16

         Prasība, kas celta 2008. gada 4. augustā — G-Star Raw Denim/ITSB — ESGW Holdings (“G Stor”)
   (Lieta T-309/08)
   (2008/C 260/29)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: G-Star Raw Denim Kft, Budapešta (Ungārija) (pārstāvis — G. Vos, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: ESGW Holdings Ltd, Tortola (Britu Virdžīniju salas)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 14. aprīļa lēmumu lietā R 1232/2007-1;

               —

               noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 4 195 368; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “G Stor” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Beniluksa preču zīmes reģistrācija Nr. 545 551 vārdiskai preču zīmei “G-STAR” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 3 445 401 vārdiskai/grafiskai preču zīmei “G-STAR” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. un 25. klasē; Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 3 444 262 vārdiskai preču zīmei “G-STAR” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. un 25. klasē; agrāka plaši pazīstama preču zīme “G-STAR”, kas dažādās valstīs aizsargāta attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 3 444 171 preču zīmei “G-STAR RAW DENIM” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. un 35. klasē; holandiešu firma G-Star International B. V.

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus un pilnībā noraidīt reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt pārsūdzēto lēmumu un noraidīt iebildumus

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot piemērojusi nepareizu kritēriju, novērtējot nepieciešamo līdzību starp attiecīgajām preču zīmēm un esot izvirzījusi kā prasību kaitējuma nodarīšanu agrākajām preču zīmēm. Turklāt Apelāciju padome tāpat esot kļūdaini novērtējusi apstākļus attiecībā uz iepriekš minēto vērtējumu.


title: Lieta T-119/12: Prasība, kas celta 2012. gada 5. martā — USFSPEI un Loescher /Padome

text:
               9.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/21

         Prasība, kas celta 2012. gada 5. martā — USFSPEI un Loescher/Padome
   (Lieta T-119/12)
   2012/C 165/37
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) (Brisele, Beļģija) un Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Beļģija) (pārstāvji — A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal un D. Abreu Caldas, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 19. decembra Lēmumu (2011/866/ES) par Komisijas priekšlikumu saistībā ar Padomes regulu, ar ko no 2011. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī attiecīgos korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām;

               —

               piespriest Padomei samaksāt prasītājam Loescher, kā arī citiem Eiropas Savienības ierēdņiem un darbiniekiem atalgojuma un pensiju nesamaksāto daļu, uz kuru tiem bija tiesības sākot no 2011. gada 1. jūlija, un nokavējuma procentus, kas aprēķināti par visu atlikuma samaksas nokavējuma laiku, pēc ECB noteiktās procentu likmes galvenajām refinansēšanas operācijām palielinot likmi par diviem procentu punktiem;

               —

               piespriest Padomei samaksāt USF un prasītājam simbolisku morālo kaitējumu viena eiro apmērā, ko tie cietuši dienesta pārkāpuma dēļ, pieņemot Padomes 2011. gada 19. decembra lēmumu (2011/866/ES);

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza šādus pamatus:

               —

               pirmkārt, Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 64., 65. un 65a. panta, to XI pielikuma 1. un 3. panta, lojālas sadarbības un saskaņotības principa, kas izriet no LES 4. panta 3. punkta, kā arī tiesiskās paļāvības principa pārkāpums un pienākuma, kas izriet no teiciena patere legem quam ipse fecisti, neizpilde;

               —

               otrkārt, Padomes 1981. gada 23. jūnija lēmuma, ar ko izveido trīspusēju konsultāciju procedūru, neizpilde, nenodrošinot, ka dalībvalstu pārstāvjiem pirms strīdīgā lēmuma pieņemšanas faktiski tiek darīts zināms personāla un administratīvo iestāžu viedoklis.


title: Lieta T-263/04: 2004. gada 25. jūnija Société BIC S.A. prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju

text:
               9.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/22

         2004. gada 25. jūnija Société BIC S.A. prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju
   (Lieta T-263/04)
   (2004/C 251/41)
   Tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 25. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja, ko cēla Société BIC S.A., ar juridisko adresi Clichy (Francija), kuru pārstāv Michel-Paul Escande, avocat.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt 2004. gada 6. aprīļa (lieta R 468/2003-4) (1) Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes (preču zīmes, dizaini un modeļi) lēmumu, ar kuru tā nolēma, ka Kopienas preču zīmes Nr. 1 738 566 reģistrācijas pieprasījums ir jānoraida, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 7. panta normām, līdz brīdim, kamēr Société BIC S.A. spēj pierādīt, ka šī panta piemērošanas nosacījumi ir pilnībā izpildīti;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti:

               Pieprasītā kopienas preču zīme:

               Trīsdimensionāla zīme, kas ir izveidota šķiltavu formā.

               Preces vai pakalpojumi:

               34. klases prece (preces smēķētājiem, šķiltavas)- pieprasījums Nr. 1 738 566.

               Apelācijas padomē pārsūdzētais lēmums:

               Reģistrācijas atteikums.

               Apelācijas padomes lēmums:

               Prasību noraidīt.

               Izvirzītie pamati:

               Prasītājs ir pierādījis, ka šķiltavu formu, kurā viņš pieprasa kopienas preču zīmes reģistrāciju, patērētāji plaši asociēs ar prasītāju.
               Prasītājs ir pierādījis, ka BIC šķiltavu forma ir ieguvusi atšķirīgas īpašības Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta izpratnē.

      (1)  Iespējams: R 496/2003-4


title: Lieta T-464/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 19. maija spriedums — Zeta Europe /ITSB ( “Superleggera” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes “Superleggera” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas — Regulas Nr. 40/94 74. pants (tagad — Regulas Nr. 207/2009 76. pants) — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 40/94 73. pants (tagad — Regulas Nr. 207/2009 75. pants))

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/36

         Vispārējās tiesas 2010. gada 19. maija spriedums — Zeta Europe/ITSB (“Superleggera”)
   (Lieta T-464/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes “Superleggera” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas - Regulas Nr. 40/94 74. pants (tagad - Regulas Nr. 207/2009 76. pants) - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 40/94 73. pants (tagad - Regulas Nr. 207/2009 75. pants))
   2010/C 179/62
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zeta Europe BV (Arnhem, Nīderlande) (pārstāvji — V. Bilardo, C. Bacchini un M. Mazzitelli, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji — A. Sempio un O. Montalto)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 17. jūlija lēmumu lietā R 666/2008-1 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt kā Kopienas preču zīmi grafisku apzīmējumu “Superleggera”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Zeta Europe BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 313, 06.12.2008.


title: Lieta T-574/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. jūlija rīkojums – PAN Europe un Stichting Natuur en Milieu/Komisija Vide — Regula (EK) Nr. 149/2008 — Maksimāli pieļaujamie pesticīdu atlieku līmeņi — Regula (EK) Nr. 1367/2006 — Pieprasījums veikt iekšēju pārskatīšanu — Intereses celt prasību zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/27

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. jūlija rīkojums – PAN Europe un Stichting Natuur en Milieu/Komisija
   (Lieta T-574/12) (1)

   (Vide - Regula (EK) Nr. 149/2008 - Maksimāli pieļaujamie pesticīdu atlieku līmeņi - Regula (EK) Nr. 1367/2006 - Pieprasījums veikt iekšēju pārskatīšanu - Intereses celt prasību zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 320/42)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brisele, Beļģija) un Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Nīderlande) (pārstāvis – F. Martens, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji, B. Burggraaf, P. Ondrůšek un G. von Rintelen, vēlāk, B. Burggraaf, G. von Rintelen un P. Oliver un, visbeidzot, G. von Rintelen, H. Kranenborg un L. Pignataro–Nolin)

      Priekšmets

   Prasība atcelt 2012. gada 16. oktobra lēmumu, ar ko Komisija kā nepamatotus noraidīja prasītāju pieprasījumus veikt Komisijas 2008. gada 29. janvāra Regulas (EK) Nr. 149/2008, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 396/2005, izstrādājot II, III un IV pielikumu, kuros noteikti maksimāli pieļaujamie atlieku līmeņi produktiem, uz ko attiecas minētās regulas I pielikums (OV L 58, 1. lpp.), iekšēju pārskatīšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) un Stichting Natuur en Milieu sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 23.2.2013.


title: Lieta C-291/15: Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 16. jūnija spriedums (Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EURO 2004. Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Muitas savienība — Kopējais muitas tarifs — Muitas vērtība — Muitas vērtības noteikšana — Darījuma vērtība — Faktiski samaksātā cena — Pamatotas šaubas par deklarētās cenas patiesumu — Deklarētā cena, kas ir zemāka par citos darījumos ar līdzīgām precēm maksāto cenu

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/11

         Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 16. jūnija spriedums (Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EURO 2004. Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

   (Lieta C-291/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Kopējais muitas tarifs - Muitas vērtība - Muitas vērtības noteikšana - Darījuma vērtība - Faktiski samaksātā cena - Pamatotas šaubas par deklarētās cenas patiesumu - Deklarētā cena, kas ir zemāka par citos darījumos ar līdzīgām precēm maksāto cenu)
   (2016/C 305/16)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: EURO 2004. Hungary Kft.

      Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 1994. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 3254/94, 181.a pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāda muitas iestāžu prakse kā pamatlietā aplūkotā, atbilstoši kurai importēto preču muitas vērtība pēc Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 82/97, 30. punktā norādītās metodes tiek noteikta, balstoties uz līdzīgu preču darījuma vērtību, ja deklarētā darījuma vērtība tiek uzskatīta par neparasti zemu salīdzinājumā ar pirkuma cenām, par kādām statistiski caurmērā tiek importētas līdzīgas preces, lai arī – importētājam neesot iesniegušam deklarētās darījuma vērtības pareizuma apliecināšanai muitas iestādes lūgtos papildu pierādījumus – muitas iestāde nedz apstrīd, nedz kā citādi apšauba par importētajām precēm faktiski samaksātās cenas apliecināšanai iesniegtā faktūrrēķina vai pārskaitījuma apliecinājuma autentiskumu.

      (1)  OV C 98, 14.3.2016.


title: Lieta C-377/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Corte suprema di cassazione (Itālija) 2008. gada 18. augusta rīkojumu — EGN BV -Filiale Italiana / Agenzia delle Entrate

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Corte suprema di cassazione (Itālija) 2008. gada 18. augusta rīkojumu — EGN BV -Filiale Italiana/Agenzia delle Entrate

   (Lieta C-377/08)
   (2008/C 285/41)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Corte suprema di cassazione
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: EGN BV — Filiale Italiana

      Atbildētājs: Agenzia delle Entrate

   Prejudiciālie jautājumi
   Vai saskaņā ar Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK (1) 17. panta 3. punkta a) apakšpunktu gadījumos, kad telekomunikāciju pakalpojumu sniegšana norisinās starp personām, kuras rezidē dažādās Kopienas dalībvalstīs, un pakalpojuma saņēmējs ir pievienotās vērtības nodokļa maksātājs, pakalpojumu sniedzējs var atskaitīt nodokli par preču, kas saistītas ar šādiem darījumiem, iegādi vai importu, uz kura atskaitīšanu pakalpojumu sniedzējam būtu tiesības, ja viņš šos pakalpojumus sniegtu savas rezidences valsts ietvaros?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta T-345/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 14. jūlija spriedums – Modas Cristal/EUIPO – Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (“KRISTAL”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “KRISTAL” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiska un grafiska preču zīmes “MODAS CRISTAL” un “home CRISTAL” — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/26

         Vispārējās tiesas 2016. gada 14. jūlija spriedums – Modas Cristal/EUIPO – Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (“KRISTAL”)
   (Lieta T-345/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “KRISTAL” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiska un grafiska preču zīmes “MODAS CRISTAL” un “home CRISTAL” - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 326/46)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Modas Cristal, SL (Santa Lucía, Spānija) (pārstāvis – E. Manresa Medina, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji – A. Muñiz Rodríguez un A. Schifko)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama Anonim Sirketi (Denizli, Turcija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 24. aprīļa lēmumu lietā R 341/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Modas Cristal un Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Modas Cristal, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 302, 14.9.2015.