title: Lieta T-80/06: Prasība, kas celta  2006. gada 3. martā  — Budapesti  Erőmű  pret Komisiju

text:
               6.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/25

         Prasība, kas celta 2006. gada 3. martā — Budapesti Erőmű pret Komisiju
   (Lieta T-80/06)
   (2006/C 108/46)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Budapesti Erőmű, Budapešta, Ungārija (pārstāvji — M. Powell, solicitor, C. Arhold, K. Struckmann, juristi)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2005. gada 9. novembra lēmumu uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta lietā C 41/2005 (ex NN 49/2005) — Ungārijas balasta izmaksas — vai pakārtoti — atcelt lēmumu daļā, kas attiecas uz prasītāja noslēgtajiem elektroenerģijas pirkšanas līgumiem;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus;

               —

               pieņemt citus vai papildu pasākumus, kas nepieciešami lietas taisnīgai atrisināšanai.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs ir siltuma piegādātājs un elektroenerģijas ražotājs Ungārijā. Ar apstrīdēto lēmumu Komisija nolēma uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru attiecībā uz attiecīgo jauno valsts atbalstu, ko satur elektroenerģijas pirkšanas līgumi starp Ungārijas elektroenerģijas ražotājiem un Ungārijas valsts elektroenerģijas tīkla operatoru (1).
   Savu prasību prasītājs pamato ar to, ka Komisija nebija kompetenta pieņemt apstrīdēto lēmumu. No Pievienošanās līgumu (2) IV pielikuma 3. nodaļas 1. punkta un Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (3) 1. punkta b) punkta izriet, ka Komisijai ir kompetence tikai attiecībā uz valsts atbalstu, kas ir piemērojams pēc jaunas dalībvalsts pievienošanās datuma. Prasītājs apgalvo, ka elektroenerģijas pirkšanas līgumi ir noslēgti pirms pievienošanās un pēc pievienošanās nav vairs piemērojami.
   Turklāt prasītājs apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu tiesību kļūdu un kļūdu novērtējumā, uzsākot formālu izmeklēšanas procedūru, nepastāvot objektīvam pamatam uzskatīt, ka prasītāja elektroenerģijas pirkšanas līgumi ietver valsts atbalstu. Prasītājs uzskata, ka Komisija nav izvērtējusi prasītājas elektroenerģijas pirkšanas līgumu raksturu saistībā ar apstākļiem līgumu noslēgšanas laikā, ir neatbilstoši novērtējusi ekonomisku priekšrocību jēdzienu un konkurences izkropļošanas un ietekmes uz tirdzniecību jēdzienus EKL 87. panta 1. punkta nozīmē.
   Prasītājs arī apgalvo, ka Komisija ir kļūdījusies, uzskatot, ka elektroenerģijas pirkšanas līgumi satur jaunu valsts atbalstu, jo tie ir noslēgti pirms Ungārijas elektroenerģijas tirgus atvēršanas.
   Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka apstrīdētā lēmuma pamatojums nav pienācīgs.

      (1)  Valsts atbalsts – Ungārija –Valsts atbalsts C 41/2005 (ex NN 49/2005) – Ungārijas balasta izmaksas – Aicinājums iesniegt apsvērumus saistībā ar EK Līguma 88. panta 2. punkta (teksts, kas attiecas uz EEK) piemērošanu (OV 2005 C 324, 12. lpp.)

      (2)  Akts par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā – IV pielikums: Pievienošanās akta 22. pantā minētais saraksts – 3. Konkurences politika (OV 2003 L 236, 797. lpp.)

      (3)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma [88.] panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.)


title: Lieta T-154/13: Prasība, kas celta 2013. gada 14. martā — Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology /Komisija

text:
               27.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 123/27

         Prasība, kas celta 2013. gada 14. martā — Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology/Komisija
   (Lieta T-154/13)
   2013/C 123/48
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology Co., Ltd (Yixing, Ķīna) (pārstāvis — R. MacLean, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Komisijas lēmumu, kas ir ietverts tās 2013. gada 3. janvāra vēstulē, ar kuru ir nolemts, ka vairs netiks izskatīts prasītājas lūgums, lai to atzītu par uzņēmumu, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos (“UTE”);

               —

               piespriest atbildētājai un jebkurai personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt visus prasītājas tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā;

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ tādēļ, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, pārkāpjot un neievērojot prasītājas tiesības uz to, lai tiktu ievērota tās tiesiskās paļāvības aizsardzība un samērīguma princips, tādējādi pretlikumīgi bez atbilstoša attaisnojuma izbeidzot prasītājas lūguma to atzīt par uzņēmumu, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, izskatīšanu saistībā ar anti–dempinga izmeklēšanu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ tādēļ, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, pārkāpjot tiesiskās noteiktības un aizlieguma piemērot Eiropas Savienības tiesības ar atpakaļejošu spēku principus, pretlikumīgi izbeidzot prasītājas UTE lūgumu, tādējādi pretlikumīgi bez atbilstoša pamatojuma izbeidzot prasītājas lūguma to atzīt par uzņēmumu, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, izskatīšanu saistībā ar anti–dempinga izmeklēšanu.


title: Lieta T-229/15: Prasība, kas celta 2015. gada 4. maijā – European Dynamics Luxembourg u.c./Eiropas Banku iestāde

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/31

         Prasība, kas celta 2015. gada 4. maijā – European Dynamics Luxembourg u.c./Eiropas Banku iestāde
   (Lieta T-229/15)
   (2015/C 262/42)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: European Dynamics Luxembourg SA (Luksemburga, Luksemburga), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Αtēnas, Grieķija), European Dynamics Belgium SA (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – I. Abazis un M. Sfyri, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Banku iestāde (EBI)

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt EBI lēmumu, kurš prasītājām tika paziņots ar Eiropas Banku iestādes izpilddirektora 2015. gada 2. marta vēstuli un ar kuru EBI noraidīja prasītāju piedāvājuma 1. daļu slēgtā konkursa procedūrā Nr. 2014/S 158–283576 (EBA/2014/06/OPS/SER/RT) ar nosaukumu “Pagaidu darbinieku nodrošināšana; 1. daļa: Pagaidu darbinieku nodrošināšana IT jomā”;

               —

               piespriest EBI atlīdzināt prasītājām nodarītos zaudējumus saistībā ar tām atņemto iespēju iegūt pamatlīguma EBA/2014/06/OPS/SER/RT attiecībā uz 1. daļu slēgšanas tiesības; prasītājas šos zaudējumus ir novērtējušas ex aequo et bono trīssimt tūkstošu euro (EUR 3 00  000) apmērā, pieskaitot procentus, sākot no sprieduma pasludināšanas brīža vai jebkura pasākuma, kuru Vispārējā tiesa uzskatīs par lietderīgu, noteikšanas brīža;

               —

               piespriest EBI atlīdzināt visus prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots EBI pieļautais pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, nepietiekami pamatojot prasītāju tehniskā piedāvājuma vērtējumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti līguma dokumenti un Savienības tiesības saistībā ar acīmredzamām kļūdām vērtējumā.


title: Lieta T-282/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. maijā — Iglotex /ITSB — Iglo Foods Group ( IGLOTEX )

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/52

         Prasība, kas celta 2013. gada 22. maijā — Iglotex/ITSB — Iglo Foods Group (“IGLOTEX”)
   (Lieta T-282/13)
   2013/C 207/84
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Iglotex S.A. (Skórcz, Polija) (pārstāvji — I. Helbig, P. Hansmersmann un S. Rengshausen, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Iglo Foods Group Ltd (Feltham, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “IGLOTEX” — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 9 283 367 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 30. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “IGLO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 30. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 5 740 238

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz visām apstrīdētajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-273/11: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums ( Baranya Megyei Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mecsek-Gabona Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (PVN — Direktīva 2006/112/EK — 138. panta 1. punkts — Nosacījumi tāda darījuma Kopienas iekšienē atbrīvošanai no nodokļa, ko raksturo pircēja pienākums nodrošināt preces, ar kuru viņš, sākot no tās iekraušanas brīža, var rīkoties kā īpašnieks, transportēšanu — Pārdevēja pienākums pierādīt, ka prece faktiski ir izvesta no piegādes dalībvalsts teritorijas — Pircēja PVN reģistrācijas numura atcelšana ar atpakaļejošu spēku)

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/6

         Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums (Baranya Megyei Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mecsek-Gabona Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

   (Lieta C-273/11) (1)

   (PVN - Direktīva 2006/112/EK - 138. panta 1. punkts - Nosacījumi tāda darījuma Kopienas iekšienē atbrīvošanai no nodokļa, ko raksturo pircēja pienākums nodrošināt preces, ar kuru viņš, sākot no tās iekraušanas brīža, var rīkoties kā īpašnieks, transportēšanu - Pārdevēja pienākums pierādīt, ka prece faktiski ir izvesta no piegādes dalībvalsts teritorijas - Pircēja PVN reģistrācijas numura atcelšana ar atpakaļejošu spēku)
   2012/C 355/09
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Baranya Megyei Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Mecsek-Gabona Kft

      Atbildētājs: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Baranya Megyei Bíróság — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 138. panta 1. punkta interpretācija — Nosacījumi tāda darījuma Kopienas iekšienē atbrīvošanai no nodokļa, ko raksturo pircēja pienākums nodrošināt preces, ar kuru viņš var rīkoties kā īpašnieks, sākot no iekraušanas brīža, transportēšanu — Nodokļu maksātāja pienākums pierādīt, ka prece ir nogādāta citā dalībvalstī un ka šīs nogādāšanas fakta dēļ tā faktiski ir izvesta no piegādes dalībvalsts

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Padomes 2010. gada 7. decembra Direktīvu 2010/88/ES, 138. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas tādos apstākļos, kādi ir aplūkoti pamatlietā, pieļauj, ka pārdevējam tiek atteiktas tiesības izmantot tiesības uz piegādes Kopienas iekšienē atbrīvošanu no nodokļa, ar nosacījumu, ka, ņemot vērā objektīvus apstākļus, ir pierādīts, ka pārdevējs nav izpildījis savus pienākumus attiecībā uz pierādījumu par to, ka viņš zināja vai viņam vajadzēja zināt, ka viņa veiktais darījums bija iesaistīts krāpšanā, kuru veica pircējs, un ka pārdevējs nav veicis visus saprātīgos pasākumus, kas bija viņa spēkos, lai izvairītos no savas dalības šajā krāpšanā;

               2)

               piegādes Kopienas iekšienē atbrīvošana no nodokļa Direktīvas 2006/112, kas grozīta ar Direktīvu 2010/88, 138. panta 1. punkta izpratnē pārdevējam nevar tikt atteikta tikai tādēļ, ka citas dalībvalsts nodokļu administrācija ir atcēlusi pircēja PVN reģistrācijas numuru un, lai gan atcelšana ir notikusi pēc preču piegādes, tā ar atpakaļejošu spēku ir stājusies spēkā datumā pirms šīs piegādes.

      (1)  OV C 269, 10.09.2011.


title: Lieta T-193/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 23. septembra rīkojums — Gόrażdże Cement /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Direktīva 2003/87/EK — Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma — Polijas emisijas kvotu valsts sadales plāns laika posmā no 2008. līdz 2012. gadam — Komisijas lēmums necelt iebildumus pie konkrētiem nosacījumiem — Dalībvalstu kompetence individuālā emisijas kvotu sadalē — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/36

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 23. septembra rīkojums — Gόrażdże Cement/Komisija
   (Lieta T-193/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Direktīva 2003/87/EK - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma - Polijas emisijas kvotu valsts sadales plāns laika posmā no 2008. līdz 2012. gadam - Komisijas lēmums necelt iebildumus pie konkrētiem nosacījumiem - Dalībvalstu kompetence individuālā emisijas kvotu sadalē - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   (2008/C 301/60)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Gόrażdże Cement S.A., Chorula (Polija) (pārstāvji — P. Muñiz, advokāts, un R. Forbes, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — U. Wölker un D. Lawunmi)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 26. marta Lēmumu C (2007) 1295 galīgā versijā, kas saistīts ar valsts plānu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu sadalei laika posmam no 2008. līdz 2012. gadam, ko Polijas Republika paziņoja atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvai 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

                  Gόrażdże Cement S.A. sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 170, 21.7.2007.


title: Lieta C-224/09: Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 7. oktobra spriedums ( Tribunale di Bolzano , Itālija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Martha Nussbaumer (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 92/57/EEK — Darba drošības un veselības aizsardzības minimālo prasību īstenošana pagaidu vai pārvietojamajos būvlaukumos — 3. pants — Pienākums iecelt koordinatoru darba drošības un veselības aizsardzības jomā, kā arī izstrādāt darba drošības un veselības aizsardzības plānu)

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/8

         Tiesas (piektā palāta) 2010. gada 7. oktobra spriedums (Tribunale di Bolzano, Itālija, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Martha Nussbaumer

   (Lieta C-224/09) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 92/57/EEK - Darba drošības un veselības aizsardzības minimālo prasību īstenošana pagaidu vai pārvietojamajos būvlaukumos - 3. pants - Pienākums iecelt koordinatoru darba drošības un veselības aizsardzības jomā, kā arī izstrādāt darba drošības un veselības aizsardzības plānu)
   2010/C 328/11
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Bolzano

      Lietas dalībniece pamata procesā

      Martha Nussbaumer

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale di Bolzano — Padomes 1992. gada 24. jūnijs Direktīvas 92/57/EEK par darba drošības un veselības aizsardzības minimālo prasību īstenošanu pagaidu vai pārvietojamajos būvlaukumos (astotā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) (OV L 245, 6. lpp.) 3. panta interpretācija — Privāti darbi, kuriem nav vajadzīga būvniecības atļauja — Atkāpe no pienākuma iecelt koordinatoru darba drošības un veselības aizsardzības jomā īstenošanas projekta izstrādes vai tā realizēšanas laikā

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1992. gada 24. jūnija Direktīvas 92/57/EEK par darba drošības un veselības aizsardzības minimālo prasību īstenošanu pagaidu vai pārvietojamajos būvlaukumos (astotā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) 3. pants ir interpretējams šādi:

               —

               minētā panta 1. punkts ir pret tādu valsts tiesisko regulējumu, kurš saistībā ar privātu būvdarbu, kuriem nav jāsaņem būvatļauja, būvlaukumu, kurā darbojas vairāki uzņēmumi, ļauj atkāpties no pasūtītajam vai atbildīgajam par būvdarbiem paredzētā pienākuma izpildes projekta izstrādes laikā vai katrā ziņā pirms būvdarbu izpildes iecelt darba drošības un veselības aizsardzības koordinatoru;

               —

               šī paša panta 2. punkts ir pret tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā projekta izpildes koordinatora pienākums izstrādāt darba drošības un veselības aizsardzības plānu ir ierobežots tikai ar gadījumiem, kad privāto būvdarbu, kuriem nav jāsaņem būvatļauja, būvlaukumos darbojas vairāki uzņēmumi un kuros kā šī pienākuma kritērijs netiek izmantoti tādi īpašie riski, kas minēti minētās direktīvas II pielikumā.

      (1)  OV C 205, 29.08.2009.


title: Lieta C-233/10: Prasība, kas celta 2010. gada 11. maijā — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste

text:
               17.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/13

         Prasība, kas celta 2010. gada 11. maijā — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-233/10)
   2010/C 195/18
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Nijenhuis un H. te Winkel)

      Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvas 2007/44/EK (1), ar ko groza Padomes Direktīvu 92/49/EEK un Direktīvas 2002/83/EK, 2004/39/EK, 2005/68/EK un 2006/48/EK attiecībā uz procedūras noteikumiem un vērtēšanas kritērijiem, kas piemērojami, veicot piesardzīgu novērtējumu par līdzdalības iegūšanu un palielināšanu finanšu nozarē, prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 7. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2009. gada 20. martā.

      (1)  OV L 247, 1. lpp.


title: lieta C-367/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Hof van Cassatie van België 2005. gada 6. decembra  lēmumu krimināllietā pret  Norma Kraaijenbrink

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van Cassatie van België2005. gada 6. decembra lēmumu krimināllietā pret Norma Kraaijenbrink

   (lieta C-367/05)
   (2006/C 48/21)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Hof van Cassatie van België (Beļģijas Kasācijas tiesas) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 6. decembra lēmumu krimināllietā pret Norma Kraaijenbrink un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 29. septembrī.

      Hof van Cassatie van België lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai 54. pants 1990. gada 19. jūnija Konvencijas, ar kuru īsteno Šengenas līgumu (1), saskaņā ar šīs konvencijas 71. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka noziedzīgi nodarījumi — narkotiku tirdzniecībā iegūtu līdzekļu iegūšana Nīderlandē vai pārskaitīšana no turienes ārvalstu valūtā (nodarījumi, par kuriem tika ierosināta krimināllieta un tika piemērots sods Nīderlandē par glabāšanu saskaņā ar Kriminālkodeksa 416. pantu), kas atšķiras no noziedzīgiem nodarījumiem, ko veido Nīderlandē no narkotiku tirdzniecības iegūto naudas līdzekļu mainīšana valūtas maiņas kantoros Beļģijā (attiecībā uz ko Beļģijā saskaņā ar Kriminālkodeksa 505. pantu paredz notiesāšanu par noziedzīgā ceļā iegūtas mantas glabāšanu un citu darbību veikšanu ar to), ir jāuzskata par “tiem pašiem pārkāpumiem” minētā 54. panta izpratnē, ja tiesa konstatē, ka tiem ir kopīgs nodoms un viens un tādējādi [tas ir] viens un tas pats nodarījums no juridiskā viedokļa?

               2.

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša:
               Vai formulējums “par tiem pašiem nodarījumiem nevar notiesāt”, kas ietverts 54. pantā 1990. gada 19. jūnija Konvencijā, ar kuru īsteno Šengenas līgumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja formulējums “par tiem pašiem nodarījumiem” ietver gan dažādus nodarījumus, ko saista kopīgs nodoms un kas līdz ar to veido vienu un to pašu nodarījumu, tas nozīmē, ka personas nevar tikt notiesātas par naudas atmazgāšanu Beļģijā, ja tās jau ir notiesātas Nīderlandē par citiem nodarījumiem, kas ir izdarīti ar tādu pašu nodomu neatkarīgi no citiem nodarījumiem, kas ir veikti tajā pašā laikā, ja par to ir kļuvis zināms vai ir par tiem ir veikta notiesāšana Beļģijā tikai pēc ārvalstu galīgā tiesas sprieduma, ja tas ir nepārsūdzams, ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā lietā nodarījumu izskatošais tiesnesis var notiesāt arī par šiem citiem nodarījumiem, ņemot vērā jau uzliktos sodus, ja vien tas uzskata, ka šie sodi ir pietiekoši attiecībā uz visiem pārkāpumiem, un nodrošinot, ka kopējais uzliktais sods nepārsniedz bargākā soda maksimālo apmēru?

      (1)  OV 2000, L 239, 19. lpp.


title: Lieta C-225/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 15. maijā iesniedza Tribunale di Reggio Calabria (Itālija) – krimināllieta pret Domenico POLITANO’

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 15. maijā iesniedza Tribunale di Reggio Calabria (Itālija) – krimināllieta pret Domenico POLITANO’

   (Lieta C-225/15)
   (2015/C 262/08)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Reggio Calabria

      Lietas dalībnieks pamatlietā

      Domenico POLITANO’

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 49. pants, kā arī vienlīdzīgas attieksmes un efektivitātes principi ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu azartspēļu jomā, kurā attiecībā uz koncesiju piešķiršanu ir paredzēta jauna (2012. gada 26. aprīļa Likuma Nr. 44 [10. panta 9.g punktā] reglamentēta) konkursa procedūra, kas ietver noteikumus, atbilstoši kuriem no dalības procedūrā tiek izslēgti uzņēmumi, kuri nav izpildījuši nosacījumu par ekonomisko un finanšu spēju, ciktāl šajā ziņā nav tikuši paredzēti citi kritēriji kā vien divu banku atsauksmju no divām dažādām kredītiestādēm iesniegšana?

               2)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK (1) 47. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu azartspēļu jomā, kurā attiecībā uz koncesiju piešķiršanu ir paredzēta jauna (2012. gada 26. aprīļa Likuma Nr. 44 [10. panta 9.g punktā] reglamentēta) konkursa procedūra, [kas ietver noteikumus, atbilstoši kuriem no dalības procedūrā tiek izslēgti uzņēmumi, kuri nav izpildījuši nosacījumu] par ekonomisko un finanšu spēju, ciktāl šajā ziņā nav tikusi paredzēta citu dokumentu iesniegšana vai citas iespējas atbilstoši [Savienības] tiesiskajam regulējumam?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.).


title: Lieta T-139/16: Prasība, kas celta 2016. gada 31. martā – SDSR/EUIPO – Berghaus (“BERG OUTDOOR”)

text:
               17.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/33

         Prasība, kas celta 2016. gada 31. martā – SDSR/EUIPO – Berghaus (“BERG OUTDOOR”)
   (Lieta T-139/16)
   (2016/C 175/39)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sports Division SR, SA (SDSR) (Matosinjo, Portugāle) (pārstāvji – A. Sebastião un J. Pimenta, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Berghaus Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “BERG OUTDOOR”, starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību –starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību Nr. 1 116 936

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 21. janvāra lēmums lietā R 153/2015–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               uzdot EUIPO atļaut starptautiskas preču zīmes Nr. 1 116 936 reģistrāciju, ko attiecina uz visu Eiropas Savienību;

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta F-70/12: Prasība, kas celta 2012. gada 4. jūlijā — ZZ /EĀDD

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/29

         Prasība, kas celta 2012. gada 4. jūlijā — ZZ/EĀDD
   (Lieta F-70/12)
   2012/C 258/53
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu nepaaugstināt prasītāju AD 13 pakāpē 2011. gada paaugstināšanas amatā procedūrā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2011. gada 15. novembra lēmumu nepaaugstināt prasītāju AD 13 pakāpē 2011. gada paaugstināšanas amatā procedūrā;

               —

               piespriest EĀDD atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Atzinums 3/15: Eiropas Komisijas iesniegts pieteikums atzinuma saņemšanai saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu

text:
               21.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/13

         Eiropas Komisijas iesniegts pieteikums atzinuma saņemšanai saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu
   (Atzinums 3/15)
   (2015/C 311/15)
   Tiesvedības valoda – visas ES oficiālās valodas

      Pieteikuma iesniedzēja

   Eiropas Komisijas (pārstāvji – F. Castillo de la Torre, B. Hartmann un J. Samnadda)

      Tiesai uzdotais jautājums

   Vai Eiropas Savienībai ir ekskluzīva kompetence noslēgt Marrākešas līgumu, kas atvieglo piekļuvi iespieddarbiem personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ?


title: Lieta C-158/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 1. aprīlī iesniedza Cour de Cassation (Francija) — Auto 24 SARL/Jaguar Land Rover France

text:
               18.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 1. aprīlī iesniedza Cour de Cassation (Francija) — Auto 24 SARL/Jaguar Land Rover France

   (Lieta C-158/11)
   2011/C 179/19
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de Cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Auto 24 SARL

      Atbildētāja: Jaguar Land Rover France

      Prejudiciālais jautājums

   Kā ir jāsaprot Atbrīvojuma regulas Nr. 1400/2002 1. panta 1. punkta f) apakšpunktā minētais jēdziens “īpaši kritēriji” attiecībā uz kvantitatīvu selektīvu izplatīšanu?


title: Lieta C-78/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2012. gada 13. novembra rīkojumu lietā T-400/12 Hârsulescu /Rumānija 2013. gada 15. janvārī iesniedza Constantin Hârsulescu

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/5

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2012. gada 13. novembra rīkojumu lietā T-400/12 Hârsulescu/Rumānija 2013. gada 15. janvārī iesniedza Constantin Hârsulescu

   (Lieta C-78/13 P)
   2013/C 377/09
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Constantin Hârsulescu (pārstāvis — I. L. Cioplea, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Rumānija
   Ar 2013. gada 3. oktobra rīkojumu Tiesa (desmitā palāta) ir noraidījusi prasību un lūgumu par juridiskās palīdzības piešķiršanu.


title: Lieta C-130/14: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 12. septembra rīkojums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/16

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 12. septembra rīkojums – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-130/14) (1)

   (2014/C 431/25)
   Tiesvedības valoda – franču
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 159, 26.5.2014.


title: Lieta C-248/14 P: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 10. marta spriedums – Schwenk Zement KG/Eiropas Komisija Apelācija — Konkurence — “Cementa un saistīto produktu” tirgus — Administratīvs process — Regula (EK) Nr. 1/2003 — 18. panta 1. un 3. punkts — Lēmums par informācijas pieprasīšanu — Pamatojums — Pieprasījuma precizitāte

text:
               2.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/6

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 10. marta spriedums – Schwenk Zement KG/Eiropas Komisija
   (Lieta C-248/14 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - “Cementa un saistīto produktu” tirgus - Administratīvs process - Regula (EK) Nr. 1/2003 - 18. panta 1. un 3. punkts - Lēmums par informācijas pieprasīšanu - Pamatojums - Pieprasījuma precizitāte)
   (2016/C 156/07)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Schwenk Zement KG (pārstāvji – M. Raible un S. Merz, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Kellerbauer, L. Malferrari un R. Sauer)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2014. gada 14. marta spriedumu Schwenk Zement/Komisija (T-306/11, EU:T:2014:123);

               2)

               atcelt Komisijas 2011. gada 30. marta Lēmumu C(2011) 2367, galīgā redakcija, par Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 18. panta 3. punkta piemērošanas procedūru (Lieta 39520 – Cements un saistītie produkti);

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Schwenk Zement KG tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan pirmajā instancē lietā T-306/11, gan apelācijas instancē.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Lieta T-233/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Nomura Principal Investment Plc un Nomura International Plc iesniedza 2005. gada 23. jūnijā

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/46

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Nomura Principal Investment Plc un Nomura International Plc iesniedza 2005. gada 23. jūnijā
   (Lieta T-233/05)
   (2005/C 217/100)
   tiesvedības valoda — angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 23. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Nomura Principal Investment Plc un Nomura International Plc, Londona (Apvienotā Karaliste), kuru pārstāv K. D. Ēlermans [C.-D. Ehlermann], F. Luijs [F. Louis], A. Valeri [A. Vallery] un G. Aksels Gutermuss [G. Axel Gutermuth], advokāti.
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               pilnībā atcelt Komisijas 2005. gada 13. aprīļa Lēmumu D(2005)3507;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apstrīdētajā lēmumā Komisija apstiprināja savu atteikumu piešķirt prasītājām pieeju nekonfidenciāliem dokumentiem, kas savākti procedūras un izmeklēšanas laikā, kuras rezultātā tika pieņemts Komisijas 2004. gada 14. jūlija Lēmums par valsts atbalstu Nr. CZ 46/2003 — Čehijas Republika — Investicní a postoví banka, a.s. (IPB)/ Ceskoslovenská pbchpdní banka, a.s. (CSOB).
   Prasītājas apgalvo, ka Komisija nepareizi piemēroja izņēmumu, kas ir paredzēts Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 2. punkta trešajā ievilkumā, visiem attiecīgajiem Komisijas dokumentiem un ka Komisija tostarp nepārbaudīja katra dokumenta saturu.
   Attiecībā uz dokumentiem, ko iesniedza Čehijas iestādes un Komisijas iekšējiem dokumentiem prasītājas apgalvo, ka Komisija nepareizi piemēroja šās Regulas 4. panta 3. punkta otrajā apakšpunktā un 4. panta 5. punktā paredzētos izņēmumus.
   Turklāt prasītājas uzsver, ka Komisija pieļāva kļūdu, neatļaujot daļēju pieeju pieprasītajiem dokumentiem atbilstoši Regulas 4. panta 6. punktam, un ka Komisija nesniedza pietiekamu pamatojumu atbilstoši EKL 253. pantam.
   Visbeidzot, pēc prasītāju domām, izņēmumi Regulas 4. panta 2. punkta trešajā ievilkumā un 4. panta 3. punkta otrajā apakšpunktā nevar tikt piemēroti un ir jāatļauj pieeja dokumentiem, jo pastāv pārākas vispārējas intereses Eiropas Savienības valsts atbalsta un paplašināšanās politikas integritātes aizsardzībā.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001 L 145, 43. lpp.).


title: Lieta C-208/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 24. marta spriedumu lietā T-36/10 Internationaler Hilfsfond e.V. /Komisija 2011. gada 29. aprīlī iesniedza Internationaler Hilfsfonds e.V.

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/14

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 24. marta spriedumu lietā T-36/10 Internationaler Hilfsfond e.V./Komisija 2011. gada 29. aprīlī iesniedza Internationaler Hilfsfonds e.V.

   (Lieta C-208/11 P)
   2011/C 211/27
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Internationaler Hilfsfonds e.V. (pārstāvis — H. Kaltenecker, advokāts)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Dānijas Karaliste

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdētos pasākumus un pieņemt galīgo nolēmumu lietā vai, pakārtoti, nodot lietu Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzējs ir nevalstiska organizācija saskaņā ar Vācijas tiesībām, kura darbojas humānās palīdzības jomā. Tiesvedības cēlonis ir tā ar Komisiju noslēgtais līgums “LIEN 97-2011” par medicīnas atbalsta projekta Kazahstānā līdzfinansējumu. Šo līgumu un projektu Komisija 1999. gada oktobrī vienpusēji — pēc apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskatiem, nepamatoti — esot izbeigusi.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs kopš līguma izbeigšanas mēģinot konstatēt, kādu iemeslu dēļ Komisija ir apturējusi — saskaņā ar apelācijas sūdzības iesniedzēja un Kazahstānas valdības viedokli — svarīgu un veiksmīgi sāktu projektu. Apelācijas sūdzības iesniedzējam ir aizdomas par pilnvaru nepareizu izmantošanu, un tādēļ tas vairākos procesos pie Eiropas ombuda un Savienības tiesās ir mēģinājis panākt, lai Komisija izsniegtu visus ar to saistītos dokumentus, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi dokumentiem (turpmāk tekstā — Regula 1049/2001). Komisija liedzot pilnīgu piekļuvi.
   Apelācijas sūdzība ir vērsta pret Vispārējās tiesas nolēmumu, ar kuru tā apelācijas sūdzības iesniedzēja prasību atcelt Komisijas 2009. gada 9. oktobra lēmumu, ar ko Komisija no jauna atteica pilnīgu piekļuvi visiem dokumentiem, bija noraidījusi kā nepieņemamu un arī piespriedusi apelācijas sūdzības iesniedzējam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. Apelācijas sūdzības iesniedzējs iebilst, ka Vispārējā tiesa ir nepareizi aprēķinājusi un interpretējusi prasības celšanai paredzēto termiņu.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs it īpaši iebilst, ka Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā to, ka tā prasība ir vērsta pret Komisijas lēmumu, kurš pieņemts Regulā 1049/2001 paredzētajā divu posmu procedūrā. Apelācijas sūdzības iesniedzējs procesuāli vispār neesot varējis celt prasību pirms atbildes, ko Komisija sniegusi uz 2009. gada 15. oktobra atkārtoto pieprasījumu, ar ko tas bija lūdzis pārskatīt 2009. gada 9. oktobra atbildi uz tā sākotnējo pieprasījumu. Tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzējs esot rīkojies atbilstoši Savienības tiesu judikatūrai. Prasības celšanas termiņš esot sācies pēc tam, kad tas saskaņā ar Regulas 1049/2001 8. panta 3. punktu saņēmis derīgu noraidošu atbildi uz atkārtoto pieprasījumu, un proti, 2009. gada 2. decembrī. Šis termiņš esot beidzies 2010. gada 2. februārī. Tādējādi, pēc apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskatiem, prasība esot celta savlaicīgi. Apelācijas sūdzības iesniedzējam nav saprotams, kā Vispārējā tiesa, pieļaujot kļūdu tiesību piemērošanā, varēja noteikt prasības celšanas termiņa sākumu 2009. gada 16. oktobrī (tā atkārtotā pieprasījuma iesniegšanas brīdī) un beigas — 2009. gada 29. decembrī, neievērojot to, ka 2009. gada 9. oktobra lēmums (provizoriskā atbilde uz tā sākotnējo pieprasījumu) bija kļuvis par pārsūdzamu tiesību aktu tikai ar noraidošo atbildi uz tā atkārtoto pieprasījumu.


title: Lieta T-149/09 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 8. jūnija rīkojums — Dover /Parlaments (Pagaidu noregulējums — Parlamentārās palīdzības izmaksas sedzošo piemaksu atgūšana — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Nepieņemamība — Steidzamības neesamība)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/51

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 8. jūnija rīkojums — Dover/Parlaments
   (lieta T-149/09 R)
   (Pagaidu noregulējums - Parlamentārās palīdzības izmaksas sedzošo piemaksu atgūšana - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Nepieņemamība - Steidzamības neesamība)
   2009/C 180/96
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Densmore Ronald Dover, Borhemvuda [Borehamwood], Hertfordšīra [Hertfordshire] (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — D. Vons [D. Vaughan], QC Barrister, M. Lesters [M. Lester], Barrister, un M. Frenčs [M. French], Solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — H. Krīks [H. Krück], D. Mūrs [D. Moore] un M. Vindišs [M. Windisch])

      Priekšmets

   Pieteikums apturēt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2009. gada 29. janvāra Lēmuma D (2009) 4639 par tādu piemaksu atgūšanu, kuras tika nepamatoti izmaksātas prasītājam sakarā ar viņa parlamentārās palīdzības izmaksu atmaksāšanu, izpildi, parādzīmes, kas pamatota ar šo lēmumu, izpildi un jebkuru citu lēmumu, kas tiktu pieņemts, lai kompensētu pieprasīto summu ar citu parlamentāro kompensāciju, kas pienākas prasītājam, ieturēšanu, izpildi.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-163/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 19. maija spriedums — Arbeitsgemeinschaft Golden Toast /ITSB ( “Golden Toast” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Golden Toast” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/34

         Vispārējās tiesas 2010. gada 19. maija spriedums — Arbeitsgemeinschaft Golden Toast/ITSB (“Golden Toast”)
   (Lieta T-163/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Golden Toast” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))
   2010/C 179/57
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Arbeitsgemeinschaft Golden Toast e.V. (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvji — A. Späth un G. Hasselblatt, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Priekšmets

   Prasība par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 31. janvāra lēmumu lietā R 761/2007-1 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt kā Kopienas preču zīmi vārdisku apzīmējumu “Golden Toast”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Arbeitsgemeinschaft Golden Toast eV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 05.07.2008.


title: Lieta T-651/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 2. jūnija rīkojums – Time/ITSB ( “InStyle” )

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/72

         Vispārējās tiesas 2014. gada 2. jūnija rīkojums – Time/ITSB (“InStyle”)
   (Lieta T-651/13) (1)

   2014/C 315/121
   Tiesvedības valoda – angļu
   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 61, 1.3.2014.


title: Lieta T-133/16: Prasība, kas celta 2016. gada 29. martā – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/ECB

text:
               17.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/30

         Prasība, kas celta 2016. gada 29. martā – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/ECB
   (Lieta T-133/16)
   (2016/C 175/35)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence (Ēksanprovansa, Francija) (pārstāvis – H. Savoie, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Centrālās bankas 2016. gada 29. janvāra lēmumu (ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/98), kas pieņemts, pamatojoties uz Eiropas Centrālās bankas Regulas (ES) Nr. 468/2014 4. panta 1. punkta e) apakšpunktu un code monétaire et financier français [Francijas Monetārā un finanšu kodeksa] L. 511–13., L. 511–52., L. 511–58., L. 612–23–1. un R. 612–29–3. pantu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot prettiesisks, jo tas neatbilstot Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīvas 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (turpmāk tekstā – “KPD IV”), 13. panta un code monétaire et financier français (turpmāk tekstā – “CMF”) L. 511–13. panta noteikumiem.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot prettiesisks, jo tas neatbilstot CMF L. 511–52. panta noteikumiem.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot prettiesisks, jo ECB esot pārkāpusi CMF L. 511–13. pantu un KPD IV 13. un 88. pantu.

               4.

               Ar ceturto pamatu pakārtoti tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot prettiesisks arī tāpēc, ka ECB esot pārkāpusi CMF L. 511–58. pantu.


title: Lieta T-443/17: Prasība, kas celta 2017. gada 14. jūlijā – António Conde & Companhia/Komisija

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/39

         Prasība, kas celta 2017. gada 14. jūlijā – António Conde & Companhia/Komisija
   (Lieta T-443/17)
   (2017/C 293/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: António Conde & Companhia, SA (Gafanha de Nazaré, Portugāle) (pārstāvji – J. García-Gallardo Gil-Fournier, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu par atteikumu pārsūtīt Ziemeļaustrumu Atlantijas zvejniecības komisijas sekretariātam Portugālē licencēto kuģu SANTA ISABEL un CALVÃO nosaukumus, tādējādi no 2017. gada 1. jūlija liedzot tiem iespēju darboties Ziemeļaustrumu Atlantijas zvejas zonās, lai zvejotu sarkanās zivis un garneles, un tādējādi ar šo lēmumu pārkāpjot Regulas Nr. 1236/2010 (1) 5. panta 1. punktu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu, ar kuru tiek apgalvots, ka atbildētājs esot rīkojusies, pārkāpjot Regulas Nr. 1236/2010 5. panta 1. punktu, iejaucoties Portugāles izstrādātā kuģu saraksta tapšanā vai tā izziņošanā, lai to nosūtītu Ziemeļaustrumu Atlantijas zvejniecības komisijas sekretāram. Atbildētājai neesot tiesību sniegt savus apsvērumus, grozīt, sniegt rekomendācijas par to, pieņemt, noraidīt, izstrādāt vai izdarīt spiedienu uz dalībvalstīm šo sarakstu sakarā.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 15. decembra Regula (ES) Nr. 1236/2010 par kontroles un noteikumu izpildes shēmu, kura piemērojama apgabalā, uz ko attiecas Konvencija par turpmāko daudzpusējo sadarbību Ziemeļaustrumu Atlantijas zvejniecībā, un ar kuru atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 2791/199 (OV 2010 L 348, p. 17.lpp.).


title: Apvienotās lietas T-321/11 un T-322/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 14. maija spriedums — Morelli /ITSB — Associazone nazionale circolo del popolo della libertà un Brambilla ( “PARTITO DELLA LIBERTA’ ” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “PARTITO DELLA LIBERTA’ ” un grafiskas preču zīmes “Partito della Libertà” reģistrācijas pieteikumi — Agrāks valsts domēna nosaukums “partitodellaliberta.it” — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts — Agrākā domēna nosaukuma “partitodellaliberta.it” izmantošanas komercdarbībā nepierādīšana)

text:
               22.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/9

         Vispārējās tiesas 2013. gada 14. maija spriedums — Morelli/ITSB — Associazone nazionale circolo del popolo della libertà un Brambilla (“PARTITO DELLA LIBERTA’ ”)
   (Apvienotās lietas T-321/11 un T-322/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “PARTITO DELLA LIBERTA’ ” un grafiskas preču zīmes “Partito della Libertà” reģistrācijas pieteikumi - Agrāks valsts domēna nosaukums “partitodellaliberta.it” - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts - Agrākā domēna nosaukuma “partitodellaliberta.it” izmantošanas komercdarbībā nepierādīšana)
   2013/C 178/15
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Raffaello Morelli (Roma, Itālija) (pārstāvis — G. Brenelli, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Bullock)

      Parējās procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces, kas iestājušās lietā Vispārējā tiesā: Associazone nazionale circolo del popolo della libertà (Milāna, Itālija) (lieta T-321/11) un Michela Vittoria Brambilla (Milāna) (lieta T-322/11) (pārstāvji — P. Tarchini, G. Sena un C. M. Furlani, advokāti)

      Priekšmets

   Prasības par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 17. marta lēmumiem lietās R 1303/2010-1 un R 1304/2010-1 par iebildumu procesiem starp, Raffaello Morelli, no vienas puses, un attiecīgi Associazione nazionale circolo del popolo della libertà un Michela Vittoria Brambilla, no otras puses.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietas T-321/11 un T-322/11 apvienot sprieduma taisīšanai;

               2)

               prasības noraidīt;

               3)

               Raffaello Morelli atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 238, 13.8.2011.


title: Lieta T-489/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 9. septembra rīkojums — Planet /Komisija (Šķīrējklauzula — Sestā pamatprogramma pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem — Līgumi saistībā ar Ontogov, FIT un RACWeb projektiem — Pieļaujamās izmaksas — Intereses celt prasību neesamība — Nepieņemamība)

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/24

         Vispārējās tiesas 2013. gada 9. septembra rīkojums — Planet/Komisija
   (Lieta T-489/12) (1)

   (Šķīrējklauzula - Sestā pamatprogramma pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem - Līgumi saistībā ar Ontogov, FIT un RACWeb projektiem - Pieļaujamās izmaksas - Intereses celt prasību neesamība - Nepieņemamība)
   2013/C 336/51
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — V. Christianos, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un B. Conte, piedaloties S. Drakakakis, avocat)

      Priekšmets

   Prasība saskaņā ar LESD 272. pantu un LESD 340. panta pirmo daļu, ar kuru lūdz konstatēt, pirmkārt, ka Komisijas atteikums ieskaitīt pieļaujamās izmaksās konkrētas summas, kas ir izmaksātas avansā līgumu “Ontology enabled E-Gov Service Configuration (ONTOGOV)”, “Fostering self-adaptive e-government service improvement using semantic technologies (FIT)” un “Risk Assessment for Customs in Western Balkans (RACWeb)” izpildei, kas ir noslēgti Eiropas Kopienas Sestās pamatprogrammas pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2002.–2006. gads) ietvaros, ir Komisijas līgumos noteikto pienākumu neizpilde, un, otrkārt, ka šīs summas ir pieļaujamās izmaksas un tās nav jāatmaksā.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 26, 26.01.2013.


title: lieta T-193/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Hans-Martin Tillack iesniedza 2004. gada 1. jūnijā

text:
               9.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/19

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Hans-Martin Tillack iesniedza 2004. gada 1. jūnijā
   (lieta T-193/04)
   (2004/C 251/36)
   tiesvedības valoda – angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 1. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Hans-Martin Tillack, Brisele, kuru pārstāv Ian S. Forrester, QC, Thierry Bosly, Christoph Arhold, Nathalie Flandin, Justus Herrlinger un Juliettte Siaens, advokāti.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) lēmumu iesniegt sūdzību Vācijas un Beļģijas iestādēs;

               —

               atlīdzināt finansiālos zaudējumus Tiesas noteiktā apmērā un procentus atbilstoši Tiesas noteiktai likmei;

               —

               atlīdzināt šajā procesā radušos izdevumus;

               —

               veikt citas vai turpmākās darbības tiesiskuma nodrošināšanai.

         Pamati un galvenie argumenti
   2004. gada martā prasītāja birojā un mājās Beļģijas iestādes veica kratīšanu pamatojoties uz Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) oficiālu sūdzību, kurā prasītājs bija apsūdzēts ES ierēdņa kukuļošanā.
   Prasītājs apgalvo, ka OLAF lēmums ir jāatceļ, jo tas tika pieņemts, pārkāpjot būtiskas procesuālās prasības, un tas pārkāpa žurnālista avotu aizsardzības pamattiesības.
   Prasītājs apgalvo, ka pārkāpjot Regulas 1073/99 (1) 11. panta 7. punktu, OLAF Uzraudzības komiteja netika informēta pirms sūdzību iesniegšanas valsts iestādēs. Visas OLAF iekšējās izmeklēšanas laikā prasītājs nekad netika uzklausīts. Vēl jo vairāk, lēmums bija spēkā neesošs, jo tas tika pieņemts balstoties uz nepareiza juridiskā pamata. OLAF rīkojās tā iekšējās izmeklēšanas kontekstā, kas ir paredzēta, lai atklātu iespējamos ierēdņu atbilstošo noteikumu pārkāpumus, kaut gan prasītājs nav nevienas Kopienas iestādes ierēdnis vai darbinieks.
   Papildus, prasītājs apgalvo, ka OLAF lēmums pārkāpa žurnālista avotu aizsardzības pamattiesības, kas ir daļa no preses brīvības, jo valsts iestādēm tika lūgts veikt kratīšanu prasītāja mājās un birojā, lai identificētu viņa informācijas avotu Komisijā.
   Saistībā ar prasību atlīdzināt zaudējumus prasītājs apgalvo, ka OLAF sūdzības valsts iestādēm un tā dažādās publiskās apsūdzības pret prasītāju radīja sliktu pārvaldību, kas nodarīja nopietnu kaitējumu prasītāja profesionālajai un personīgajai reputācijai.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Regula (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.


title: lieta F-127/05: Prasība, kas celta  2005. gada 21. decembrī  —  Nanbru  pret Eiropas Parlamentu

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/55

         Prasība, kas celta 2005. gada 21. decembrī — Nanbru pret Eiropas Parlamentu
   (lieta F-127/05)
   (2006/C 60/102)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nicole-Kiwi Nanbru (Brisele, Beļģija), (pārstāvis — G. Vandersanden, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2005. gada 28. aprīļa lēmumu, kas prasītājai paziņots 2005. gada 3. maijā un kurā ir ietverts paziņojums par viņas izdienas pensijas tiesību noteikšanu laikposmam no 2005. gada 1. janvāra;

               —

               atjaunot prasītājas pensijas tiesības, ko Eiropas Parlamenta Personāla ģenerāldirektorāts viņai ir paziņojis rakstveidā (ar pastu vai izrakstu veidā), izteicis nemainīgos, saskaņotos un pārbaudītos skaitļos un apstiprinājis mutvārdiem, proti, piešķirt viņai starpības summu 634,40 EUR mēnesī uz laikposmu līdz viņas izdienas pensijas tiesību izbeigšanai;

               —

               atlīdzināt prasītājai nodarīto morālo kaitējumu, kas ex aequo et bono un provizoriski ir novērtēts par summu 250 000 EUR;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, Eiropas Parlamenta pagaidu darbiniece, kas ir pensionējusies no 2005. gada 1. janvāra, apstrīd minētās iestādes lēmumu samazināt viņas pensijas summu, salīdzinot ar to, kas viņai bijis paziņots laikā, kad viņa apsvēra iespēju pensionēties un, ja nepieciešams, lūgt viņas Beļģijā iegūtās pensijas tiesības pārvest Kopienu sistēmā.
   Saistībā ar prasību par tiesību akta atcelšanu prasītāja norāda, ka, pat ja administratīvajai iestādei būtu tiesības aizstāt nelikumīgu lēmumu, šajā lietā jaunais lēmums, ar kuru prasītājas pensijas tiesības noteic līmenī, kas ir zemāks par iepriekš noteikto, nav bijis pieņemts saprātīgā termiņā. Līdz ar to ir pārkāpts tiesiskās paļāvības princips, uz ko prasītāja varētu likumīgi atsaukties saistībā ar viņas pensijas summu.
   Morālais kaitējums ir radies visu Eiropas Parlamenta šajā lietā izdarīto pārkāpumu dēļ.


title: Lieta T-654/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 2. jūnija spriedums – Revolution/EUIPO (“REVOLUTION”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “REVOLUTION” reģistrācijas pieteikums — Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               11.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/24

         Vispārējās tiesas 2016. gada 2. jūnija spriedums – Revolution/EUIPO (“REVOLUTION”)
   (Lieta T-654/14) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “REVOLUTION” reģistrācijas pieteikums - Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 251/25)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Revolution LLC (Washington DC, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – P. Roncaglia, F. Rossi un N. Parrotta, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – sākotnēji P. Geroulakos, vēlāk – D. Gája un A. Folliard Monguiral)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 11. jūnija lēmumu lietā R 2143/2013–1 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “REVOLUTION” reģistrēt kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Revolution LLC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 388, 3.11.2014.


title: Lieta T-324/08: Prasība, kas celta 2008. gada 12. augustā — Pescatori San Francesco di Paola /Komisija

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/37

         Prasība, kas celta 2008. gada 12. augustā — Pescatori San Francesco di Paola/Komisija
   (Lieta T-324/08)
   (2008/C 272/72)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Societa' Cooperativa Pescatori San Francesco di Paola, Vibo Valentia (Itālija) (pārstāvji — A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 12. jūnija Regulu (EK) Nr. 530/2008, ar ko nosaka ārkārtas pasākumus attiecībā uz seineriem, kas zvejo zilās tunzivis Atlantijas okeānā uz austrumiem no 45° R garuma un Vidusjūrā (OV L 155, 9. lpp.);

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Komisija izvirzītie.


title: Lieta C-556/11: Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 9. februāra rīkojums ( Juzgado Contencioso-Administrativo n °4 de Valladolid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — María Jesús Lorenzo Martínez/Junta de Castilla y León, Dirección General de Recursos Humanos de la Consejería de Educación (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Sociālā politika — Direktīva 1999/70/EK — UNICE, CEEP un EAK noslēgtā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzulas 1. punkts — Uz noteiktu laiku noslēgtie darba līgumi publiskajā sektorā — Neuniversitātes izglītība — Tiesības saņemt sešgadu piemaksas par kvalifikācijas celšanu — Pagaidu ierēdņu statusā nodarbināto skolotāju izslēgšana — Nediskriminācijas princips)

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/13

         Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 9. februāra rīkojums (Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Valladolid (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — María Jesús Lorenzo Martínez/Junta de Castilla y León, Dirección General de Recursos Humanos de la Consejería de Educación

   (Lieta C-556/11) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Sociālā politika - Direktīva 1999/70/EK - UNICE, CEEP un EAK noslēgtā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzulas 1. punkts - Uz noteiktu laiku noslēgtie darba līgumi publiskajā sektorā - Neuniversitātes izglītība - Tiesības saņemt sešgadu piemaksas par kvalifikācijas celšanu - Pagaidu ierēdņu statusā nodarbināto skolotāju izslēgšana - Nediskriminācijas princips)
   2012/C 133/23
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Valladolid

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: María Jesús Lorenzo Martínez

      Atbildētāja: Junta de Castilla y León, Dirección General de Recursos Humanos de la Consejería de Educación

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolid — Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 5. nod., 3. sēj., 368. lpp.) pielikuma 4. klauzulas interpretācija — Nediskriminācijas princips — Sešgadu piemaksas par kvalifikācijas celšanu piešķiršana mācībspēkiem — Piešķiršana tikai un vienīgi pastāvīgajiem ierēdņiem

      Rezolutīvā daļa:

   1999. gada 18. martā noslēgtā un Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā esošā Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 4. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, kurā bez nekāda objektīva pamatojuma tiesības saņemt sešgadu piemaksu par kvalifikācijas celšanu tiek paredzētas tikai pastāvīgo ierēdņu statusā nodarbinātajiem skolotājiem, tādējādi izslēdzot pagaidu ierēdņu statusā strādājošos, apstākļos, kad šīs piemaksas saņemšanas ziņā abu šo kategoriju strādājošie atrodas līdzīgos apstākļos.

      (1)  OV C 25, 28.01.2010.


title: Lieta T-26/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 12. februāra spriedums — dm-drogerie markt /ITSB — Semtee ( “CALDEA” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “CALDEA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “BALEA” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               29.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/23

         Vispārējās tiesas 2014. gada 12. februāra spriedums — dm-drogerie markt/ITSB — Semtee (“CALDEA”)
   (Lieta T-26/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “CALDEA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “BALEA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 93/39
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Vācija) (pārstāvji — O. Bludovsky, B. Beinert un A. Bender, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Semtee (Escaldes Engornay, Andora)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 10. oktobra lēmumu R 2432/2011-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp dm-drogerie markt GmbH & Co. KG un Semtee

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               dm-drogerie markt GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 86, 23.3.2013.


title: lieta C-429/04: Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 30. septembrī

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/13

         Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 30. septembrī
   lieta C-429/04
   (2004/C 284/26)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 30. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Beļģijas Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Knut Simonsson un Wouter Wils, pārstāvji.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. decembra Direktīvas 2001/96/EK (1), ar ko nosaka saskaņotas prasības un procedūras beramkravu kuģu drošai iekraušanai un izkraušanai, prasības, vai, jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šā direktīva;

               2)

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 2001/96/EK transpozīcija termiņš beidzās 2003. gada 5. augustā.

      (1)  OV L 13, 16.1.2002., 9.-20.lpp.


title: Lieta T-388/15: Prasība, kas celta 2015. gada 15. jūlijā – J & Joy SA/ITSB – Joy–Sportswear GmbH (“JN–JOY”)

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/45

         Prasība, kas celta 2015. gada 15. jūlijā – J & Joy SA/ITSB – Joy–Sportswear GmbH (“JN–JOY”)
   (Lieta T-388/15)
   (2015/C 381/55)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: J & Joy SA (Waremme, Beļģija) (pārstāvji – A. Maqua un C. Pirenne, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Joy–Sportswear GmbH (Ottensoos, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “JN–JOY” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 410 041

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 22. aprīļa lēmums lietā R 1353/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pārbaudīt Iebildumu nodaļas lēmumu un atzīt iebildumus par nepieņemamiem;

               —

               piespriest iebildumu iesniedzējam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kā arī prasītājai iebildumu procesā radušos izdevumus atbilstoši Regulas par Kopienas preču zīmi 81. pantam.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-31/04: Pirmās instances tiesas  2006. gada 15. marta  spriedums —  Eurodrive  pret ITSB (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes  euroMASTER  — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes  EUROMASTER  — Preču un pakalpojumu līdzības neesamība — Daļējs iebilduma noraidījums — Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               6.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/19

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 15. marta spriedums — Eurodrive pret ITSB
   (Lieta T-31/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “euroMASTER” - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “EUROMASTER” - Preču un pakalpojumu līdzības neesamība - Daļējs iebilduma noraidījums - Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2006/C 108/32)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eurodrive Services and Distribution NV, Amsterdama (Nīderlande) (pārstāvji — E. Chávarri un A. Pérez-Gómez, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — I. de Medrano Caballero)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Jesús Gómez Frías, Madride (Spānija)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2003. gada 12. novembra lēmumu (apvienotās lietas R 419/2001-1 un R 530/2001-1) attiecībā uz iebildumu procesu starp Jesús Gómez Frías un Eurodrive Services and Distribution NV.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 24.07.2004.


title: Lieta T-401/07: Vispārējās tiesas 2011. gada 3. marta spriedums — Caixa Geral de Depósitos /Komisija (ERAF — Finanšu atbalsta samazināšana — Vispārējā subsīdija vietējā ieguldījuma Portugālē atbalstīšanai — Prasība atcelt tiesību aktu — Tieša ietekme — Nepieņemamība — Šķīrējtiesas klauzula)

text:
               9.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/12

         Vispārējās tiesas 2011. gada 3. marta spriedums — Caixa Geral de Depósitos/Komisija
   (Lieta T-401/07) (1)

   (ERAF - Finanšu atbalsta samazināšana - Vispārējā subsīdija vietējā ieguldījuma Portugālē atbalstīšanai - Prasība atcelt tiesību aktu - Tieša ietekme - Nepieņemamība - Šķīrējtiesas klauzula)
   2011/C 113/23
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Caixa Geral de Depósitos, SA (Lisabona, Portugāle) (pārstāvji — N. Mimoso Ruiz, F. Ponce de Leão Paulouro un C. Farinhas, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Flynn un P. Guerra e Andrade)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes, S. Rodrigues un A. Gattini)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2007. gada 31. jūlija Lēmumu C(2007) 3772 par tā Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) finanšu atbalsta samazināšanu, kas ir saistīts ar vispārējo subsīdiju vietējā ieguldījuma Portugālē atbalstīšanai saskaņā ar Komisijas 1995. gada 28. jūlija Lēmumu C(95) 1769, un prasība piespriest Komisijai izmaksāt atbalsta atlikumu saskaņā ar EKL 238. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Caixa Geral de Depósitos, SA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Portugāles Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 8, 12.01.2008.


title: Lieta T-569/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 27. jūlija rīkojums — Visonic/ITSB — Sedea Electronique ( VISIONIC )

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/37

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 27. jūlija rīkojums — Visonic/ITSB — Sedea Electronique (“VISIONIC”)
   (Lieta T-569/08) (1)

   2009/C 256/66

      Tiesvedības valoda — angļu

   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 55, 7.3.2009.


title: Lieta T-341/13: Prasība, kas celta 2013. gada 27. jūnijā — Groupe Léa Nature /ITSB — Debonaire Trading ( “SO'BiO ētic” )

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/42

         Prasība, kas celta 2013. gada 27. jūnijā — Groupe Léa Nature/ITSB — Debonaire Trading (“SO'BiO ētic”)
   (Lieta T-341/13)
   2013/C 260/76
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Groupe Léa Nature (Périgny, Francija) (pārstāvis — S. Arnaud, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Debonaire Trading Internacional, Lda (Funchal, Portugāle)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt preču zīmes reģistrācijas pieteikumu par pieņemamu;

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 26. marta lēmumu R 203/2011-1, kas paziņots 2013. gada 18. aprīlī, un

               —

               piespriest Debonaire Trading Internacional, Lda un ITSB katram segt savus tiesvedībā Vispārējā tiesā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SO'BiO ētic” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 24. un 25. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6 827 281

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas un Apvienotās Karalistes vārdiskas preču zīmes “SO…?” un citu preču zīmju reģistrācijas attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām pieteiktajām precēm, kas ietilpst 3. un 25. klasē

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta pārkāpums


title: Lieta C-85/14: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 17. septembra spriedums (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – KPN BV/Autoriteit Consument en Markt (ACM) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Elektronisko sakaru tīkli un pakalpojumi — Universālais pakalpojums un lietotāju tiesības — Direktīva 2002/22/EK — 28. pants — Piekļuve numuriem un pakalpojumiem — Neģeogrāfiski numuri — Direktīva 2002/19 EK — 5., 8. un 13. pants — Valsts regulatīvo iestāžu pilnvaras — Cenu kontrole — Zvanu tranzītpakalpojumi — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru tālruņa zvanu tranzītpakalpojumu operatoriem ir noteikts nepiemērot augstākus tarifus zvaniem uz neģeogrāfiskiem numuriem nekā zvaniem uz ģeogrāfiskiem numuriem — Uzņēmums bez būtiskas ietekmes tirgū — Kompetentā valsts iestāde

text:
               9.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/9

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 17. septembra spriedums (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – KPN BV/Autoriteit Consument en Markt (ACM)
   (Lieta C-85/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Elektronisko sakaru tīkli un pakalpojumi - Universālais pakalpojums un lietotāju tiesības - Direktīva 2002/22/EK - 28. pants - Piekļuve numuriem un pakalpojumiem - Neģeogrāfiski numuri - Direktīva 2002/19 EK - 5., 8. un 13. pants - Valsts regulatīvo iestāžu pilnvaras - Cenu kontrole - Zvanu tranzītpakalpojumi - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru tālruņa zvanu tranzītpakalpojumu operatoriem ir noteikts nepiemērot augstākus tarifus zvaniem uz neģeogrāfiskiem numuriem nekā zvaniem uz ģeogrāfiskiem numuriem - Uzņēmums bez būtiskas ietekmes tirgū - Kompetentā valsts iestāde)
   (2015/C 371/11)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: KPN BV

      Atbildētāja: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tām valsts kompetentajai iestādei ir atļauts noteikt tādu tarifu pienākumu kā pamatlietā, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvu 2009/136/EK, 28. pantu, lai zvaniem uz neģeogrāfiskajiem numuriem Eiropas Savienībā likvidētu šķērsli, kas nav tehniska rakstura, bet kurš izriet no piemērotajiem tarifiem, kaut arī nav veikta tirgus izpēte, no kuras izrietētu, ka attiecīgajam uzņēmumam ir būtiska ietekme tirgū, ja šāds pienākums ir kvalificējams par nepieciešamu un samērīgu pasākumu, lai garantētu, ka tiešie lietotāji var piekļūt pakalpojumiem, kuriem Savienībā izmanto neģeogrāfiskos numurus.
               Valsts tiesai ir jāpārbauda, vai šis nosacījums ir izpildīts un vai tarifu pasākums ir objektīvs, pārredzams, samērīgs, nediskriminējošs, vai tas ir balstīts uz konstatētās problēmas veidu un vai tas ir attaisnots ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvu 2009/140/EK, 8. pantā minētajiem mērķiem, un vai ir ievērotas procedūras, kas ir noteiktas Direktīvas 2002/21, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2009/140, 6., 7. un 7.a pantā;

               2)

               Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts var paredzēt, ka tādu tarifu pienākumu atbilstoši Direktīvas 2002/22, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2009/136, 28. pantam kā pamatlietā var noteikt cita valsts iestāde, nevis valsts regulatīvā iestāde, kam parasti ir uzdots piemērot Savienības jauno tiesisko regulējumu, kas ir piemērojams elektronisko sakaru pakalpojumiem, ja vien ir ievērots priekšnoteikums par katras šīs iestādes atbilstību kompetences, neatkarības, objektivitātes un pārskatāmības nosacījumiem, kuri ir paredzēti Direktīvā 2002/21, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2009/140, un ka jebkuru lēmumu, ko šīs iestādes pieņem, var efektīvi pārsūdzēt no ieinteresētajām pusēm neatkarīgā iestādē, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 151, 19.5.2014.


title: Lieta T-767/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 28. februāra spriedums – Labeyrie/EUIPO – Delpeyrat (Nārstojošu gaišu zivtiņu uz tumša fona attēls) Eiropas Savienības preču zīme — Atcelšanas process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kuru veido nārstojošu gaišu zivtiņu uz tumša fona attēls — Paziņojums par atcelšanu — Preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Forma, kas atšķiras elementos, kuri nemaina atšķirtspēju

text:
               18.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/28

         Vispārējās tiesas 2017. gada 28. februāra spriedums – Labeyrie/EUIPO – Delpeyrat (Nārstojošu gaišu zivtiņu uz tumša fona attēls)
   (Lieta T-767/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kuru veido nārstojošu gaišu zivtiņu uz tumša fona attēls - Paziņojums par atcelšanu - Preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Forma, kas atšķiras elementos, kuri nemaina atšķirtspēju)
   (2017/C 121/41)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Labeyrie (Saint Geours de Maremne, Francija) (pārstāvis – A. Lecomte, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – A. Folliard Monguiral)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Delpeyrat (Saint-Pierre-du-Mont, Francija) (pārstāvis – J. Ennochi, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 15. oktobra lēmumu lietā R 2694/2014–1 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Delpeyrat un Labeyrie

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Labeyrie sedz savus, kā arī atlīdzina EUIPO tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Delpeyrat sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 78, 29.2.2016.


title: Lieta T-661/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Araujo/Parlaments

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/74

         Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Araujo/Parlaments
   (Lieta T-661/15)
   (2016/C 048/82)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rui Araujo (Lisabona, Portugāle) (pārstāvis – N. Pirc Musar, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2015. gada 15. septembra Lēmumu A(2015)8663 C, ar ko tika noraidīts prasītāja atkārtotais pieteikums par piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kas attiecas uz informāciju par Eiropas Parlamenta locekļu ceļa izdevumiem, komandējuma dienas naudu, piemaksām par vispārējiem izdevumiem un personāla organizēšanas izmaksām;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. un 140. pantam, tostarp jebkuras personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 (2) 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo pieprasītie personas dati neesot aizsargājami personas dati saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo piekļuve pieprasītajai informācijai tika atteikta, lai gan datu izpaušanas nosacījumi esot bijuši izpildīti.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots vispārējā pienākuma atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam, skatot tos kopsakarā ar Regulas Nr. 1049/2001 6. panta 3. punktu, pārbaudīt katru konkrēto dokumentu pārkāpums.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta pārkāpums, jo atteikums piešķirt daļēju piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem neesot pamatots.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu, kā noteikts Regulas Nr. 1049/2001 7. panta 1. punktā un 8. panta 1. punktā, pārkāpums, jo Parlaments neesot izvērtējis visus prasītāja argumentus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001 L 8, 1. lpp.).


20150731063617142015/C 270/473122015TC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150609373822Lieta T-312/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. jūnijā – Market Watch/ITSB – Glaxo Group (“MITOCHRON”)
 ---documentbreak--- C2702015LV3720120150609LV0047372382Prasība, kas celta 2015. gada 9. jūnijā – Market Watch/ITSB – Glaxo Group (“MITOCHRON”)
   (Lieta T-312/15)2015/C 270/47Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Freeport, Bahamu salas) (pārstāvis – J. Korab, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Glaxo Group Ltd (Brentford, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “MITOCHRON” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 200 078

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas otrās padomes 2015. gada 20. marta lēmums lietā R 507/2014–2

      Prasītājas prasījumi:

            —

            atzīt prasību par pieņemamu;

            —

            atcelt apstrīdēto lēmumu un pilnībā noraidīt otras procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieces reģistrācijas pieteikumu;

            —

            piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

            —

            strīdus preču zīmes nav tik līdzīgas, lai varētu tikt sasajauktas.


title: Lieta T-723/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 2. jūnija spriedums – HX/Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Līdzekļu iesaldēšana — Prasījumu grozīšana — Kļūda vērtējumā

text:
               11.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/25

         Vispārējās tiesas 2016. gada 2. jūnija spriedums – HX/Padome
   (Lieta T-723/14) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Līdzekļu iesaldēšana - Prasījumu grozīšana - Kļūda vērtējumā)
   (2016/C 251/27)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: HX (Damasa, Sīrija) (pārstāvis – S. Koev, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – I. Gurov un S. Kyriakopoulou)

      Priekšmets

   Prasība, pamatojoties uz LESD 263. pantu, atcelt Padomes 2014. gada 22. jūlija Īstenošanas lēmumu 2014/488/KĀDP, ar kuru īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2014, L 217, 49. lpp.), Padomes 2014. gada 22. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 793/2014, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV 2014, L 217, 10. lpp.), un Padomes 2015. gada 28. maija Lēmumu (KĀDP) 2015/837, ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV 2015, L 132, 82. lpp.), daļā, kurā prasītāja uzvārds ir iekļauts to personu un vienību sarakstā, attiecībā uz kurām piemērojami ierobežojošie pasākumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2014. gada 22. jūlija Īstenošanas lēmumu 2014/488/KĀDP, ar ko īsteno Padomes Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, un Padomes 2014. gada 22. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 793/2014, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, daļā, kurā tie attiecas uz HX;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina HX tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 462, 22.12.2014.


title: Lieta T-260/16: Prasība, kas celta 2016. gada 24. maijā – Zviedrija/Komisija

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/38

         Prasība, kas celta 2016. gada 24. maijā – Zviedrija/Komisija
   (Lieta T-260/16)
   (2016/C 305/53)
   Tiesvedības valoda – zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji – A. Falk, N. Otte Widgren, C. Meyer-Seitz, U. Persson un L. Swedenborg)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pirmkārt, atcelt Komisijas 2016. gada 17. marta Īstenošanas lēmumu (ES) 2016/417 (apstrīdētais lēmums), ciktāl tajā noteikts, ka finanšu korekcija tiek noteikta pēc vienotas likmes 2 % apmērā, kas atbilst EUR 8 811 286,44 saistībā ar atsaistīto tiešo atbalstu, kas Zviedrijai par 2013. pieprasījumu gadu ir ticis izmaksāts saskaņā ar Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulu (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003, un

               —

               [otrkārt,] pakārtoti, atcelt un grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai iepriekš minētā summa tiktu samazināta līdz EUR 1 022 259,46;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Sava prasījuma atbalstam prasītāja norāda, ka Komisija ir pārkāpusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu, 52. pantu un Komisijas 2006. gada 21. jūnija Regulas (EK) Nr. 885/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz maksājumu aģentūru un citu struktūru akreditāciju un ELGF un ELFLA grāmatojumu noskaidrošanu, 11. panta 1. punktu tādējādi, ka paziņojumā, kas atbilstoši minētajām tiesību normām ir jāiesniedz dalībvalstīm, nav precizēti nedz trūkumi, kas prasītājai tiek pārmesti, nedz arī nosaukti koriģējoši pasākumi, kas jāpieņem, lai nākotnē nodrošinātu attiecīgo Savienības tiesību normu ievērošanu. Tādēļ, nosakot vienotas likmes finanšu korekciju, nevar atsaukties uz paziņojumu.
   Prasītāja arī norāda, ka Komisija apstrīdēto lēmumu ir pamatojusi ar kļūdainiem secinājumiem par atšķirībām starp atklāto kļūdu skaitu, piemērojot attālināto kontroli, un atklāto kļūdu skaitu, piemērojot klasiskās pārbaudes uz vietas kontroles metodi. Prasītāja uzskata, ka Komisija nav varējusi norādīt nedz to, kur tieši ir meklējami apgalvotie trūkumi, nedz arī, kā tie ir varējuši radīt zaudējumu risku ELGF. Prasītāja norāda, ka Zviedrija ir izvēlējusies kontroli un būtībā riska analīzi, kas ir paredzētas saskaņā ar Komisijas 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1122/2009, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 attiecībā uz savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu saskaņā ar minētajā regulā paredzētajām tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem, kā arī, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz savstarpēju atbilstību saskaņā ar vīna nozarē paredzēto atbalsta shēmu, 31. pantu, un tādējādi Zviedrija nav pakļāvusi ELGF Komisijas apgalvotajam riskam. Līdz ar to Komisijas lēmums par vienotas likmes finanšu korekciju 2 % apmērā ir pretrunā Padomes 2005. gada 21. jūnija Regulas (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu 31. pantam un Regulas Nr. 1306/2013 52. pantam.
   Gadījumā, ja Vispārējā tiesa secinātu, ka riska analīze nav bijusi efektīva saskaņā ar Regulas Nr. 1122/2009 31. panta 2. punktu, prasītāja pakārtoti norāda, ka Komisijai nav bijis iemesla piemērot vienotas likmes korekciju 2 % apmērā. Nedz apgalvotā pārkāpuma smagums, ņemot vērā tā veidu un apjomu, nedz komerciālie zaudējumi, kas Savienībai varēja tikt nodarīti, var pamatot summu EUR 8 811 286,44 apmērā, kas ar apstrīdēto lēmumu ir tikusi izslēgta no Savienības finansējuma. Prasītāja uzskata, ka ar samērīgiem līdzekļiem ir bijis iespējams noteikt summu, kas atbilst riskam, ko pārkāpums varētu radīt. Tādēļ pašreizējo vienotas likmes finanšu korekciju piemērošana ir pretrunā Regulas Nr. 1306/2013 52. panta 2. punktam, Komisijas Pamatnostādnēm attiecībā uz finansiālo seku aprēķinu ELVGF Garantiju nodaļas grāmatojumu noskaidrošanas lēmuma sagatavošanas ietvaros (Dokuments Nr. VI/5330/97) un samērīguma principam. Prasītājas skatījumā saskaņā ar vienotas likmes korekciju noteiktā summa ir jāsamazina.