title: Lieta T-419/09: Prasība, kas celta 2009. gada 16. oktobrī — Cybergun /ITSB Umarex — Sportwaffen ( AK 47 )

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/37

         Prasība, kas celta 2009. gada 16. oktobrī — Cybergun/ITSB Umarex — Sportwaffen (“AK 47”)
   (Lieta T-419/09)
   2009/C 312/60
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cybergun, Bondoufle(Francija) (pārstāvis — S. Guyot, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG, Arnsberg(Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes paziņoto 2009. gada 5. augusta lēmumu tiktāl, ciktāl tā ir nolēmusi preču zīmes AK 47 spēkā neesamību atbilstoši tās aprakstošajam raksturam, balstoties uz 51. panta 1. punta a) apakšpunktu, kas kā juridiskais pamats nav norādīts prasībā;

               —

               piespriest saskaņā ar Reglamenta 87. panta 2. punktu un 91. punktu ITSB atlīdzināt prasītājas šī procesa tiesāšanās izdevumus, it īpaši — dokumentu tulkošanas izdevumus, advokāta atlīdzību un, vajadzības gadījumā, uzturēšanās un ceļa izdevumus; tiek lūgts Pirmās instances tiesai novērtēt šo summu līdz EUR 2 000 apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “AK 47” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 28. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 4 528 378

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: prasītāja

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. Kommanditgesellschaft

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt prasību par attiecīgās preču zīmes atzīšanu par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un Kopienas preču zīmes atzīšanu par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Juridiskais pamats, proti, Regulas (EK) Nr. 40/94 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts), uz kuru balstoties preču zīmes atzīšana par spēkā neesošu būtu pamatota tās aprakstošā rakstura dēļ, kas nav norādīts Apelāciju pirmajai padomei iesniegtajos iebildumu rakstos un turklāt preču zīmes aprakstošā rakstura novērtējums esot kļūdains.


title: Lieta C-31/08: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 6. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika

text:
               13.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/13

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 6. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-31/08) (1)

   (2008/C 236/22)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 79, 29.3.2008.


title: Lieta C-657/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 12. decembrī iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) — Verder LabTec GmbH & Co. KG/Finanzamt Hilden

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/8

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 12. decembrī iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) — Verder LabTec GmbH & Co. KG/Finanzamt Hilden

      (Lieta C-657/13)
      (2014/C 71/13)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

         Finanzgericht Düsseldorf

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Verder LabTec GmbH & Co. KG

         Atbildētāja: Finanzamt Hilden

         Prejudiciālais jautājums

      Vai ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 49. pantā noteikto brīvību veikt uzņēmējdarbību ir saderīga situācija, ka attiecībā uz gadījumu, kad saimnieciskais līdzeklis tiek nodots no uzņēmējsabiedrības pastāvīga uzņēmuma attiecīgajā valstī tās pašas uzņēmējsabiedrības pastāvīgam uzņēmumam ārvalstī, valsts tiesiskajā regulējumā ir noteikts, ka tā ir līdzekļu izņemšana ar uzņēmējdarbību nesaistītiem nolūkiem un līdz ar to, atklājot slēptās rezerves, rodas peļņa no privātiem nolūkiem izņemtiem līdzekļiem, un citā valsts tiesiskajā regulējumā ir paredzēta iespēja peļņu no privātiem nolūkiem izņemtiem līdzekļiem vienmērīgi sadalīt uz pieciem vai desmit saimnieciskajiem gadiem?


title: Lieta T-281/08: Prasība, kas celta 2008. gada 15. jūlijā — Austrija/Komisija

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/16

         Prasība, kas celta 2008. gada 15. jūlijā — Austrija/Komisija
   (Lieta T-281/08)
   (2008/C 247/30)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Austrijas Republika (pārstāve — C. Pesendorfer)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2008. gada 30. aprīļa Lēmumu C (2008) 1625, galīgā red., par Austrijas valsts atbalstu Nr. C 556/2006 (ex NN 77/2006) Bank Burgenland privatizācijai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja vēršas pret Komisijas 2008. gada 1. aprīļa Lēmumu C (2008) 1625, galīgā red., kurā Komisija ir atzinusi, ka ar kopējo tirgu ir nesaderīgs valsts atbalsts, ko Austrija, pārkāpjot EKL 88. panta 3. punktu, ir piešķīrusi apdrošināšanas sabiedrībai Grazer Wechselseitige Versicherung AG un GW Beteiligungserwerbs- und -verwaltungs-GmbH sakarā ar HYPO Bank Burgenland AG privatizāciju.
   Attiecībā uz prasības pamatojumu tiek norādīts uz pamatu apkopojumu lietā T-268/08 Land Burgenland/Komisija.


title: Lieta C-22/09: Prasība, kas celta 2009. gada 15. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/13

         Prasība, kas celta 2009. gada 15. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-22/09)
   (2009/C 82/24)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Schima un L. de Schietere de Lophem)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīvu 2002/91/EK par ēku energoefektivitāti (1), vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2002/91/EK transponēšanai ir beidzies 2006. gada 4. janvārī. Šīs prasības iesniegšanas datumā atbildētāja vēl nebija veikusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai transponētu direktīvu, vai katrā ziņā tā nav paziņojusi par minētajiem pasākumiem Komisijai.

      (1)  OV 2003, L 1, 65. lpp.


title: Apvienotās lietas T-333/04 un T-334/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 18. aprīļa spriedums — House of Donuts International /ITSB — Panrico ( House of donuts ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes House of donuts reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes DONUT un agrākas valsts grafiskas preču zīmes donuts — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/33

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 18. aprīļa spriedums — House of Donuts International/ITSB — Panrico (“House of donuts”)
   (Apvienotās lietas T-333/04 un T-334/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “House of donuts ’reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “DONUT ’un agrākas valsts grafiskas preču zīmes “donuts’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja)
   (2007/C 96/68)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: House of Donuts International, George Town (Grand Cayman) (pārstāvis — N. Decker, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — S. Laitinen un A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Panrico, SA, Barselona (Spānija) (pārstāvis — D. Pellisé Urquiza, avocat)
   Priekšmets
   Divas prasības, kuras iesniegtas par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 12. maija lēmumiem (lietas R 1034/2001-4 un R 1036/2001-4) attiecībā uz iebildumu procesiem starp Panrico, SA un House of Donuts International.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               Prasības noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) un personai, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 300, 4.12.2004.


title: Apvienotās lietas C-400/13 un C-408/13: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 18. decembra spriedums ( Amtsgericht Düsseldorf, Amtsgericht Karlsruhe (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sophia Marie Nicole Sanders , ko pārstāv Marianne Sanders / David Verhaegen (C-400/13), Barbara Huber / Manfred Huber (C-408/13) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Sadarbība civillietās — Regula Nr. 4/2009 — 3. pants — Jurisdikcija attiecībā uz uzturlīdzekļu prasībām pret personu, kuras domicils ir citā dalībvalstī — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru tiek noteikta jurisdikciju koncentrēšana

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/8

         Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 18. decembra spriedums (Amtsgericht Düsseldorf, Amtsgericht Karlsruhe (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sophia Marie Nicole Sanders, ko pārstāv Marianne Sanders/David Verhaegen (C-400/13), Barbara Huber/Manfred Huber (C-408/13)
   (Apvienotās lietas C-400/13 un C-408/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Sadarbība civillietās - Regula Nr. 4/2009 - 3. pants - Jurisdikcija attiecībā uz uzturlīdzekļu prasībām pret personu, kuras domicils ir citā dalībvalstī - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru tiek noteikta jurisdikciju koncentrēšana)
   (2015/C 065/11)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesas

      Amtsgericht Düsseldorf, Amtsgericht Karlsruhe

      Pamatlietu puses

      Prasītājas: Sophia Marie Nicole Sanders, ko pārstāv Marianne Sanders (C-400/13), Barbara Huber (C-408/13)

      Atbildētāji: David Verhaegen (C-400/13), Manfred Huber (C-408/13)

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2008. gada 18. decembra Regulas (EK) Nr. 4/2009 par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi un sadarbību uzturēšanas saistību lietās 3. panta b) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, par kādu ir runa pamatlietās un ar kuru tiek ieviesta jurisdikciju koncentrācija saistībā ar uzturlīdzekļu prasījumiem pārrobežu situācijās par labu pirmās instances tiesai, kurai ir jurisdikcija saistībā ar apelācijas tiesas atrašanās vietu, izņemot, ja šis noteikums veicina mērķi nodrošināt pareizu tiesvedību un kalpo uzturlīdzekļu kreditoru interešu aizsardzībai, uzlabojot uzturlīdzekļu prasījumu piedziņas efektivitāti; tas tomēr ir jāpārbauda iesniedzējtiesām.

      (1)  OV C 274, 21.9.13.


title: Tiesas (otrā palāta) 2004. gada 13. jūlija spriedums lietā C-82/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (“Valsts pienākumu neizpilde — EKL 10. pants — Sadarbība ar Kopienas iestādēm — Informācijas nesniegšana Komisijai”)

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/11

      TIESAS

   (otrā palāta)
   2004. gada 13. jūlija
   spriedums lietā C-82/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

   (“Valsts pienākumu neizpilde - EKL 10. pants - Sadarbība ar Kopienas iestādēm - Informācijas nesniegšana Komisijai”)
   (2004/C 228/20)
   Tiesvedības valoda: itāļu
   Lietā C-82/03, Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis: A. Aresu) pret Itālijas Republiku (pārstāvis: I. Braguglia, kam palīdz A. Cingolo un P. Gentili) par prasību atzīt, ka Itālijas Republika, lojāli nesadarbojoties ar Komisiju lietā par darba ņēmēju veselību un drošību, nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 10. pants, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann un J. N. Cunha Rodrigues, tiesneses F. Macken un N. Colneric (referente), ģenerāladvokāts: M. Poiares Maduro, sekretārs: R. Grass, 2004. gada 13. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Lojāli nesadarbojoties ar Eiropas Kopienu Komisiju lietā par darba ņēmēju veselību un drošību ūdens attīrīšanas stacijā Lombardijā, Mandello del Lario komūnā (Itālija), Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 10. pants.

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 101, 26.4.2003.


title: Lieta C-264/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 28. maijā iesniedza Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumānija) — kriminālprocess pret Gheorghe Kita

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 28. maijā iesniedza Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumānija) — kriminālprocess pret Gheorghe Kita

   (Lieta C-264/10)
   ()
   2010/C 209/41
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Înalta Curte de Casație și Justiție

      Lietas dalībnieks pamata procesā

      Gheorghe Kita

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI (1) 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādas personas nodošana soda izciešanai šīs personas pilsonības valstī, kura iepriekš kriminālvajāšanas veikšanai tikusi nodota saskaņā ar Eiropas apcietināšanas orderi, notiek automātiski, pat bez šīs personas piekrišanas, lai arī šī piekrišana ir viens no Eiropas Konvencijā par notiesāto personu nodošanu soda izciešanai paredzētajiem nosacījumiem?

      (1)  Padomes Pamatlēmums par Eiropas apcietināšanas orderi un nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV L 190, 1. lpp.).


title: Lieta C-46/13: Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 27. maija rīkojums ( Datenschutzbehörde (agrāk Datenschutzkommission ) (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – H / E

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/17

         Tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 27. maija rīkojums (Datenschutzbehörde (agrāk Datenschutzkommission) (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – H/E

   (Lieta C-46/13) (1)

   2014/C 261/27
   Tiesvedības valoda – vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 147, 25.5.2013.


title: Lieta C-304/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 13. jūlijā ierosinājusi Eurohypo AG par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2006. gada 3. maija spriedumu lietā T-439/04, Eurohypo AG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/22

         Apelācija, ko 2006. gada 13. jūlijā ierosinājusi Eurohypo AG par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2006. gada 3. maija spriedumu lietā T-439/04, Eurohypo AG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-304/06 P)
   (2006/C 224/43)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eurohypo AG (pārstāvji — C. Rohnke un M. Kloth, advokāti)

      Cits lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas 2006. gada 3. maija spriedumu lietā T-439/04;

               —

               atzīt par spēkā neesošu Apelāciju padomes 2004. gada 6. augusta lēmumu lietā R 829/2002-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja pamato apelāciju par minēto Pirmās instances tiesas spriedumu šādi.
   Pirmās instances tiesa ir pārpratusi ITSB pienākumu izskatīt faktus pēc savas iniciatīvas, ko nosaka Regulas Nr. 40/94 (Regula par Kopienas preču zīmi) 74. panta 1. punkta pirmais teikums. Saskaņā ar judikatūru, lai, ievērojot tiesiskās drošības un labas pārvaldības principus, novērstu preču zīmju nepamatotu reģistrāciju un reģistrējamu preču zīmju nepamatotu apstrīdēšanu, par preču zīmēm atbildīgā biroja pārbaudei jābūt stingrai un pilnīgai. ITSB jāveic izmeklēšana tādā apjomā, lai, tas, pamatojoties uz šo izmeklēšanu, varētu noteikt, vai pastāv Regulas par Kopienas preču zīmi 7. pantā paredzētie reģistrācijas šķēršļi. Tomēr nedz spriedumā, nedz arī iepriekš pieņemtajos atbildētājas apelācijas procesā lēmumos nav ietverti faktu konstatējumi par “EUROHYPO” iespējami aprakstošo raksturu. Tieši pretēji, konstatējumi aprobežojas ar sastāvdaļu “EURO” un “HYPO” iespējami aprakstošo raksturu. Citi faktu konstatējumi par apzīmējuma “EUROHYPO” aprakstošo raksturu kopumā nav veikti.
   Pirmās instances tiesa ir kļūdaini interpretējusi Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā noteikto atšķirtspējas prasību un nepamatoti atteikusi pieteiktās preču zīmes reģistrāciju. Lai gan, apskatot no vārdu salikuma sastāvošu preču zīmi, iespējamo atšķirtspēju daļēji var pārbaudīt attiecībā uz katru tās jēdzienu vai sastāvdaļu, tad tomēr šī atšķirtspēja katrā ziņā ir atkarīga no preču zīmi veidojošā kopuma pārbaudes. Pat ja izrādās, ka katra sastāvdaļa pati par sevi nav atšķirtspējīga, tas tomēr neizslēdz, ka to kombinācija var būt atšķirtspējīga. Tomēr šajā lietā apstrīdētajā apelācijas lēmumā atbildētājs aprobežojās tikai ar konstatējumu, ka sastāvdaļas “EURO” un “HYPO” ir aprakstošas, un ka jēdziena kopumā radītais kopējais iespaids nepārsniedz tā sastāvdaļu iespaidu, nenorādot, kādā mērā vārdu salikums “EUROHYPO” kopumā neļauj atšķirt apelācijas sūdzības iesniedzējas pakalpojumus no citu uzņēmumu pakalpojumiem.
   Turpmāk Pirmās instances tiesas spriedumā ir izmantots kritērijs, atbilstoši kuram iespēju reģistrēt no aprakstošām sastāvdaļām sastāvošu preču zīmi var apstiprināt tad, ja saliktais vārds ir iekļauts ikdienas valodā un ir ieguvis tajā patstāvīgu nozīmi, turklāt papildus ir jāpārbauda tas, vai šis vārds pats par sevi nav aprakstošs. Šis kritērijs ir piemērojams jautājumam par iespējamu paturēšanu brīvai lietošanai Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē, tomēr tas nav izmantojams šīs normas b) apakšpunkta interpretācijai, lai noteiktu atšķirtspēju. Izmantojot šo Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta ietvaros piemērojamo kritēriju, lai pamatotu noraidāmo lēmumu, Pirmās instances tiesa Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācijā ir pieļāvusi tiesību kļūdu.


title: Lieta C-533/11: Prasība, kas celta 2011. gada 19. oktobrī — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/29

      Prasība, kas celta 2011. gada 19. oktobrī — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
      (Lieta C-533/11)
      (2012/C 25/51)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un A. Marghelis)

         Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atzīt, ka neveicot visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu Tiesas 2004. gada 4. jūlija spriedumu lietā C-27/03, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi Līguma par Eiropas Savienības darbību 260. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

                  —

                  piespriest Beļģijas Karalistei samaksāt Komisijai ierosināto kavējuma naudu EUR 55 836 apmērā par katru 2004. gada 4. jūlijā pasludinātā sprieduma lietā C-27/03 izpildes kavējuma dienu, sākot ar dienu, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā, līdz dienai, kad tiks izpildīts lietā C-27/03 pasludinātais spriedums;

                  —

                  piespriest Beļģijas Karalistei samaksāt Komisijai soda naudu EUR 6 204 apmērā par katru dienu, sākot ar sprieduma lietā C-27/03 pasludināšanas dienu un līdz dienai, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā vai arī tiks izpildīts lietā C-27/03 pasludinātais spriedums, ja tā izpilde notiks agrāk;

                  —

                  piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Komisija savas prasības pamatojumam apgalvo, ka attiecībā uz Briseles pilsētas aglomerāciju, kā arī sešām aglomerācijām, kas atrodas Valonijas reģionā, ar vairāk nekā 10 000 c.e., komunālo notekūdeņu savākšanas sistēmas joprojām neatbilst Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu 3. panta 1. punkta noteikumu prasībām.
      Turklāt attiecībā uz Briseles pilsētas reģiona aglomerāciju, vienu aglomerāciju ar vairāk nekā 10 000 c.e. Flāmu reģionā un deviņpadsmit aglomerācijām vairāk nekā 10 000 c.e. Valonijas reģionā jutīgajās zonās izvadīto notekūdeņu attīrīšanas sistēmas joprojām neatbilst Direktīvas 91/271/EEK 5. panta 2. un 3. punktā paredzētajām prasībām.
      Komisija no tā secina, ka Beļģija joprojām nav pieņēmusi aktus, kas vajadzīgi Tiesas 2004. gada 8. jūlija sprieduma pilnīgai īstenošanai.


title: Lieta T-508/10: Prasība, kas celta 2010. gada 19. oktobrī — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat /ITSB — von Eicken ( SEBA TRADITION ESTABLISHED 193220 FILTER )

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/56

         Prasība, kas celta 2010. gada 19. oktobrī — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat/ITSB — von Eicken (“SEBA TRADITION ESTABLISHED 193220 FILTER”)
   (Lieta T-508/10)
   ()
   2010/C 346/110
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat A.S. (Stambula, Turcija) (pārstāvis — H. Wilde, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Johann Wilhelm von Eicken GmbH (Lībeka, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 18. augusta lēmumu lietā R-0559/2009-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: krāsaina preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “ESTABLISHED 1932 SEBA TRADITION”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 34. klasē

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Johann Wilhelm von Eicken GmbH

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: Vācijas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “ESTABLISHED 1770 JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 34. klasē

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāvot konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta F-10/09: Prasība, kas celta 2009. gada 3. februārī — Moschonaki /Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonds

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/37

         Prasība, kas celta 2009. gada 3. februārī — Moschonaki/Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonds
   (Lieta F-10/09)
   (2009/C 82/66)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chrysanthe Moschonaki, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — N. Lhoëst, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonds
   Strīda priekšmets un apraksts
   Pirmkārt, lūgums atcelt lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītājas sūdzība par cilvēkresursu nodaļas vadītāju par uzmākšanos un, otrkārt, lūgums piespriest atbildētājam samaksāt prasītājai atlīdzību par nodarīto kaitējumu.
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Fonda direktora 2008. gada 29. februāra lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītājas sūdzība par cilvēkresursu nodaļas vadītāju par uzmākšanos;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt Fonda 2008. gada 24. oktobra tiešo lēmumu, ar ko ir noraidīta sūdzība, kuru 2008. gada 27. jūnijā prasītāja iesniegusi atbilstoši 90. panta 2. punktam;

               —

               piespriest Fondam samaksāt prasītājai atlīdzību, kas provizorisko noteikta EUR 100 000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-23/07: Prasība, kas celta 2007. gada 5. februārī — Borco-Marken-Import Matthiesen pret ITSB ( α )

text:
               24.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/24

         Prasība, kas celta 2007. gada 5. februārī — Borco-Marken-Import Matthiesen pret ITSB (“α”)
   (Lieta T-23/07)
   (2007/C 69/52)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG, Hamburga (Vācija) (pārstāvji — M. Wolter, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 30. novembra lēmumu lietā R 808/2006-4;

               —

               konstatēt, ka Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta noteikumi neiestājas pret reģistrācijai pieteiktās preču zīmes attiecībā uz 33. klasē ietilpstošajām precēm (alkoholiskie dzērieni (izņemot alu), vīni, dzirkstošie vīni un vīnu saturošie dzērieni) publicēšanu;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “α ”attiecībā uz 33. klasē ietilpstošajām precēm (reģistrācijas pieteikums Nr. 4634663)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrāciju noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta pārkāpums, jo nepamatoti ir prezumēts absolūts atteikuma pamatojums. Turklāt ir nepareizi interpretēta Regulas (EK) Nr. 40/94 12. panta piemērojamība un nozīme.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta C-350/11: Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 4. jūlija spriedums ( Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Argenta Spaarbank NV / Belgische Staat (Nodokļu tiesību akti — Uzņēmumu ienākuma nodoklis — Atskaitījums par riska kapitālu — Fiktīvie procenti — Summas, ko var atskaitīt sabiedrības, kam ir uzņēmumi ārvalstīs, kas gūst atbilstoši konvencijām par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu atbrīvotus ienākumus, samazināšana)

text:
               24.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 4. jūlija spriedums (Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Argenta Spaarbank NV/Belgische Staat

   (Lieta C-350/11) (1)

   (Nodokļu tiesību akti - Uzņēmumu ienākuma nodoklis - Atskaitījums par riska kapitālu - Fiktīvie procenti - Summas, ko var atskaitīt sabiedrības, kam ir uzņēmumi ārvalstīs, kas gūst atbilstoši konvencijām par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu atbrīvotus ienākumus, samazināšana)
   2013/C 245/04
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Argenta Spaarbank NV

      Atbildētāja: Belgische Staat

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — LESD 49. panta interpretācija — Nodokļu tiesību akti — Sabiedrību ienākuma nodoklis — Atskaitījums par riska kapitālu (“fiktīvais procentu maksājums”) — Atskaitāmās summas samazinājums sabiedrībām, kurām ārvalstīs pieder uzņēmumi, kas gūst ienākumus, kuri atbilstoši konvencijām par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu ir atbrīvoti no nodokļa

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, atbilstoši kuram, aprēķinot atskaitījumu sabiedrībai, kas maksā nodokļus vienīgi vienā dalībvalstī, netiek ņemta vērā pastāvīgā uzņēmuma, kas atrodas citā dalībvalstī, aktīvu neto vērtība, ja minētā pastāvīgā uzņēmuma peļņa netiek aplikta ar nodokli pirmajā dalībvalstī atbilstoši konvencijai par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, bet pastāvīgam uzņēmumam, kas atrodas šīs pirmās dalībvalsts teritorijā, piederoši aktīvi tiek ņemti vērā šādā nolūkā.

      (1)  OV C 282, 24.9.2011.


title: Lieta C-87/11 P: Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 21. marta rīkojums — Fidelio KG /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Reglamenta 119. pants — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. pants 1. punkta c) apakšpunkts — Vārdiska preču zīme “Hallux” — Reģistrācijas atteikums — Absolūts pamatojums)

text:
               4.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/3

         Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 21. marta rīkojums — Fidelio KG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-87/11 P) (1)

   (Apelācija - Reglamenta 119. pants - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. pants 1. punkta c) apakšpunkts - Vārdiska preču zīme “Hallux” - Reģistrācijas atteikums - Absolūts pamatojums)
   2012/C 235/04
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Fidelio KG (pārstāvis — M. Gail, Rechtsanwalt)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 16. decembra spriedumu lietā T-286/08 Fidelio/ITSB, ar kuru Vispārējā tiesa ir noraidījusi prasību atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 21. maija lēmumu attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “Hallux” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju saistībā ar noteiktām precēm, kas ietilpst 10. un 25. klasē (ortopēdiskās preces un apavi) — Vārdiskas preču zīmes, kas latīņu valodā nozīmē “kājas īkšķi”, atšķirtspēja

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Fidelio KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 152, 21.05.2011.


title: Lieta C-144/07 P: Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 2. oktobra spriedums — K-Swiss , Inc. /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācijas sūdzība — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 2868/95 — Prasības Pirmās instances tiesā celšanas termiņš — ITSB lēmums — Paziņošana ar kurjerpastu — Prasības celšanas termiņa aprēķināšana)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/8

         Tiesas (otrā palāta) 2008. gada 2. oktobra spriedums — K-Swiss, Inc./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-144/07 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 2868/95 - Prasības Pirmās instances tiesā celšanas termiņš - ITSB lēmums - Paziņošana ar kurjerpastu - Prasības celšanas termiņa aprēķināšana)
   (2008/C 301/14)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: K-Swiss, Inc. (pārstāvis — H. E. Hibners [H. E. Hübner], advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — O. Mondežars Ortunjo [O. Mondéjar Ortuño])
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2006. gada 14. decembra rīkojumu lietā T–14/06 K–Swiss/ITSB, ar ko noraidīta kā nepieņemama prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes lēmuma atcelšanu — Termiņš prasības celšanai — Paziņošana ar kurjerpasta palīdzību — Datums, ar kuru sākas termiņa tecējums
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  K-Swiss Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 117, 26.5.2007.


title: Apvienotās lietas no C-132/14 līdz C-136/14: Tiesas (virspalāta) 2015. gada 15. decembra spriedums – Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Regula (ES) Nr. 1385/2013 — Direktīva 2013/62/ES — Direktīva 2013/64/ES — Juridiskais pamats — LESD 349. pants — Eiropas Savienības tālākie reģioni — Majotas statusa maiņa attiecībā uz Eiropas Savienību

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/4

         Tiesas (virspalāta) 2015. gada 15. decembra spriedums – Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Apvienotās lietas no C-132/14 līdz C-136/14) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Regula (ES) Nr. 1385/2013 - Direktīva 2013/62/ES - Direktīva 2013/64/ES - Juridiskais pamats - LESD 349. pants - Eiropas Savienības tālākie reģioni - Majotas statusa maiņa attiecībā uz Eiropas Savienību)
   (2016/C 068/05)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji – I. Liukkonen, L. Visaggio un J. Rodrigues), Eiropas Komisija (pārstāvji – R. Lyal, W. Mölls, D. Bianchi un D. Martin)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – A. Westerhof Löfflerová, E. Karlsson, F. Florindo Gijón un J. Czuczai)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētāju prasījumu atbalstam: Spānijas Karraliste (pārstāvis – M. Sampol Pucurull), Francijas Republika (pārstāvji – G. de Bergues, F. Fize, D. Colas un N. Rouam), Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, B. Andrade Corre, M. Duarte un S. Marques)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasībās lietās no C-132/14 līdz C-136/14 noraidīt;

               2)

               Eiropas Parlaments atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus saistībā ar lietām C-132/14 un C-136/14;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus saistībā ar lietām no C-133/14 līdz C-135/14;

               4)

               Spānijas Karaliste, Francijas Republika un Portugāles Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 175, 10.6.2014.


title: Lieta F-49/11: Prasība, kas celta 2011. gada 18. aprīlī — ZZ /Komisija

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/36

         Prasība, kas celta 2011. gada 18. aprīlī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-49/11)
   2011/C 186/68
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — B. Rohde-Liebenau, advocate)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Eiropas Komisijas lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums izņemt noteiktus dokumentus no viņa medicīniskās dokumentācijas, kā arī prasība atlīdzināt zaudējumus

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2011. gada 17. janvāra lēmumu (Nr. R/588jlO);

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam atlīdzību par medicīniskajiem izdevumiem EUR 363,23 apmērā;

               —

               piespriest Komisijai piešķirt prasītāja nosauktajam ārstam pieeju visai personas lietai, tostarp visai medicīniskai dokumentācijai,

                           —

                           vai, pakārtoti, nosūtot to prasītāja likumīgajam pārstāvim šajā tiesvedībā;

                           —

                           vai, pakārtoti, piešķirot pieeju visas lietas kopijai;

                           —

                           vai, pakārtoti, piešķirot elektronisku pieeju visai lietai;

               —

               piespriest Komisijai paziņot, ka nepastāv paralēla vai papildu personiska vai medicīniska dokumentācija;

                           —

                           vai, pakārtoti, piespriest Komisijai iznīcināt jebkādu šādu dokumentāciju vai tās kopijas,

                           —

                           vai, pakārtoti, piespriest Komisijai ievietot visu to saturu parastajā personas lietā (vai tās medicīniskajā dokumentācijā);

               —

               piespriest Komisijai samaksāt atlīdzību par kaitējumu, kas nodarīts viņa pamattiesību pārkāpuma dēļ, aizskarot viņa godu un cieņu, tādā apmērā, ko Civildienesta tiesa uzskatītu par piemērotu ex aequo et bono un atbilstoši tās judikatūrai, tomēr ne mazāk kā prasītāja viena gada neto ienākumu apmērā laikā, kad viņš strādāja atbildētājas dienestā tieši pirms 2000. gada notikuma;

               —

               piespriest Komisijai saskaņā ar Civildienesta noteikumu 73. panta 2. punkta b) apakšpunktu samaksāt prasītājam vienreizēju maksājumu EUR 717 863,04 apmērā, kas atbilst viņa pamatalgas astoņkārtīgam apmēram, kas aprēķināts, pamatojoties uz algas summām, kas tika saņemtas divpadsmit mēnešu laikā pirms negadījuma;

                           —

                           vai, pakārtoti, tā daļu, kuru Civildienesta tiesa uzskatītu par piemērotu ex aequo et bono;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-431/11: Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Savienības Padome (Sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšana — EEZ līgums — Priekšlikums grozījumam — Padomes lēmums — Juridiskā pamata izvēle — LESD 48. pants — LESD 79. panta 2. punkta b) apakšpunkts)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/10

         Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-431/11) (1)

   (Sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšana - EEZ līgums - Priekšlikums grozījumam - Padomes lēmums - Juridiskā pamata izvēle - LESD 48. pants - LESD 79. panta 2. punkta b) apakšpunkts)
   2013/C 344/15
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — C. Murrell, pārstāve, kurai palīdz A. Dashwood, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Veiga, kā arī A. De Elera un G. Marhic)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Īrija (pārstāvji — E. Creedon, pārstāvis, kuram palīdz N. Travers, BL)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Kreuschitz un S. Pardo Quintillán)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2011. gada 6. jūnija Lēmumu 2011/407/ES par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma VI pielikumā (Sociālais nodrošinājums) un 37. protokolā (OV L 182, 12. lpp.) — Juridiskā pamata izvēle (LESD 48. pants vai LESD 79. pants)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Īrija un Eiropas Komisija sedz savus izdevumus pašas.

      (1)  OV C 311, 22.10.2011.


title: Lieta C-150/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2009. gada 11. februāra spriedumu lietā T-25/07 Iride SpA, Iride Energia SpA/Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 27. aprīlī iesniegušas Iride SpA un Iride Energia SpA

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/27

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2009. gada 11. februāra spriedumu lietā T-25/07 Iride SpA, Iride Energia SpA/Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 27. aprīlī iesniegušas Iride SpA un Iride Energia SpA
   (lieta C-150/09 P)
   2009/C 153/51
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Iride SpA, Iride Energia SpA (pārstāvji — L. Radicati di Brozolo, M. Merola, T. Ubaldi, advokāti)

      Cita lietas dalībniece: Eiropas Kopienu Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt spriedumu, par kuru iesniegta apelācijas sūdzība;

               —

               atzīt Pirmās instances tiesā iesniegtās prasības pieteikumā norādītās prasības un, pakārtoti, nosūtīt lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai saskaņā ar Tiesas Statūtu 61. pantu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās tiesu instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas savu prasījumu pamatā norāda uz diviem atcelšanas pamatiem.
   Pirmkārt, kļūdaini interpretēts un piemērots EKL 253. pants, jo apstrīdētais lēmums nav pietiekoši pamatots. Pirmās instances tiesa pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, jo, nosakot, vai attiecīgajā lietā ir izpildīti EKL 87. panta 1. punkta nosacījumi, uzskatīja, ka pietiek, ja ir izpildīti EKL 253. pantā paredzētie nosacījumi: i) vienkāršs Komisijas apgalvojums, ka pasākums ir uzskatāms par valsts atbalstu; ii) iespēja izmantot lēmumu par izmeklēšanas uzsākšanu un Komisijas iepriekšēji pieņemtos atsevišķos lēmumus, lai pamatotu apstrīdēto pasākumu.
   Otrais pamats attiecas uz prasības pamatu sagrozīšanu un kļūdu tiesību piemērošanā, kuru Pirmās instances tiesa pieļāva, izvērtējot Deggendorf judikatūras piemērojamību, lai izspriestu šo lietu. It īpaši Pirmās instances tiesa:

               i)

               sagrozīja apelācijas sūdzības iesniedzēju izvirzītos prasību pamatus pirmajā instancē, jo tā uzskatīja, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas ir nepareizi izmantojušas valsts atbalsta pārbaudes procedūru, tomēr tieši nenorādot, kas ir šīs nepareizās izmantošanas pamatā;

               ii)

               nenorādīja uz kļūdu, kuru Komisija pieļāva, izvērtējot sprieduma lietā Deggendorf piemērojamību šajā lietā, jo tā konkrēti un īpaši neanalizēja konkurences un starpkopienu tirdzniecības izkropļošanas sekas, kas radušās jaunā un iepriekšējā, neatgūtā valsts atbalsta kumulatīvu ietekmes rezultātā;

               iii)

               nenorādīja uz kļūdām, kuras Komisija pieļāva, izvērtējot sprieduma lietā Deggendorf piemērojamību šajā lietā, jo de facto tā iepriekš piešķirto, neatgūto valsts atbalstu pārveidoja par papildu kritēriju, lai izvērtētu valsts atbalsta saderību, un noteica to par tādu papildu nosacījumu un noteicošo apstākli, pamatojoties uz kuru var noteikt valsts atbalsta saderību, kas nav paredzēts Līgumā;

               iv)

               nenorādīja, ka Komisija pārmērīgās un ļaunprātīgās sprieduma lietā Deggendorf interpretācijas rezultātā pretēji Līgumā vai no tā izrietošajiem tiesību aktiem pārveidoja šo judikatūru par soda līdzekli, ar kuru tiek nosodīta dalībvalstu pienākumu neizpilde;

               v)

               nenorādīja, ka tad, kad Komisija, nolemjot uzsākt formālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz pasākumu, par kuru paziņoja Itālija, pierādīja, ka tās rīcībā bija visa tā informācija, kas ir vajadzīga, lai uzsāktu izmeklēšanu par pasākuma saderību. Tādējādi Komisija nonāca pretrunā ar apgalvojumu, uz kuru ir balstīts apstrīdētais lēmums, atbilstoši kuram Itālijas iestādes un sabiedrība, kas guva labumu, paziņojuma procedūras laikā neiesniedza Komisijai pietiekošu informāciju, lai tā varētu izvērtēt pasākuma saderību;

               vi)

               pieļāva būtisku kļūdu tiesību piemērošanā, nosakot, ka saskaņā ar Kopienu judikatūru Komisijai nav pienākuma veikt konkrētu un detalizētu analīzi attiecībā uz to, vai var uzskatīt, ka ir izpildīti visi apstākļi, pamatojoties uz kuriem varētu noteikt, ka ir izpildīti visi EKL 87. panta 1. punktā paredzētie nosacījumi, lai varētu uzskatīt, ka attiecīgo pasākumu var uzskatīt par valsts atbalstu.


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2005. gada 17. martā lietā C-467/03 (Finanzgericht München lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Ikegami Electronics (Europe) GmbH pret Oberfinanzdirektion Nürnberg (Kopējais muitas tarifs — Tarifu pozīcijas — Ciparierakstu ierīces tarifa klasifikācija — Klasifikācija Kombinētajā nomenklatūrā)

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/10

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 17. martā
   lietā C-467/03 (Finanzgericht München lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Ikegami Electronics (Europe) GmbH pret Oberfinanzdirektion Nürnberg
       (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Tarifu pozīcijas - Ciparierakstu ierīces tarifa klasifikācija - Klasifikācija Kombinētajā nomenklatūrā)
   (2005/C 132/18)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-467/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Minhenes Finanšu tiesa (Finanzgericht München, Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 24. jūnijā un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 6. novembrī, tiesvedībā Ikegami Electronics (Europe) GmbH pret Oberfinanzdirektion Nürnberg, Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [K. Lenaerts] (referents), tiesneši H. N. Kunja Rodrigess [J. N Cunha Rodrigues] un E. Levits, ģenerāladvokāte J. Kokote [J. Kokott], sekretāre K. Štranca [K. Sztranc], administratore, 2005. gada 17. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Ierīce, kas ieraksta kameru raidītus signālus un pēc saspiešanas reproducē tos uz ekrāna video novērošanas nolūkā, veic savu funkciju, kas nav datu apstrāde Kopienas muitas tarifu Kombinētās nomenklatūras 84. nodaļas 5.E piezīmes nozīmē, kas atrodama I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2001. gada 6. augusta Regulu (EK) Nr. 2031/2001.

      (1)  OV C 21, 24.01.2004.


title: Lieta C-192/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 6. aprīlī iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) – Peter Fisher, Stephen Fisher, Anne Fisher/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 6. aprīlī iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) – Peter Fisher, Stephen Fisher, Anne Fisher/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Lieta C-192/16)
   (2016/C 200/19)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Peter Fisher, Stephen Fisher, Anne Fisher

      Atbildētāji: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Ieinteresētā persona: Her Majesty’s Government of Gibraltar

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               LESD 49. panta izpratnē (brīvība veikt uzņēmējdarbību) un ņemot vērā konstitucionālās attiecības starp Gibraltāru un Apvienoto Karalisti;

                           1.1

                           Vai Gibraltāru un Apvienoto Karalisti var uzskatīt par vienas dalībvalsts daļu a) Savienības tiesību aktu izpratnē, un, ja tas tā ir, vai tādēļ LESD 49. pants nav piemērojams Apvienotās Karalistes un Gibraltāra attiecībām, izņemot tiktāl, ciktāl tas var tikt piemērots iekšējam tiesību aktam, vai pakārtoti b) LESD 49. panta izpratnē, skatot to atsevišķi, tā, ka šis pants nav piemērojams, izņemot tiktāl, ciktāl tas ir piemērojams iekšējam tiesību aktam? Pakārtoti,

                           1.2

                           Ņemot vērā LESD 355. panta 3. punktu, vai Gibraltāra konstitucionālais statuss ir atsevišķa Apvienotās Karalistes teritorija Savienības ietvaros tā, ka vai nu a) tiesību veikt uzņēmējdarbību īstenošana Gibraltāra un Apvienotās Karalistes attiecībās jāuzskata par Savienības iekšējo tirdzniecību LESD 49. panta izpratnē, vai b) LESD 49. pants ir piemērojams, lai aizliegtu ierobežojumus attiecībā uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgo tiesībām veikt uzņēmējdarbību Gibraltārā (kā atsevišķā struktūrā)? Pakārtoti,

                           1.3

                           Vai Gibraltārs ir uzskatāms par trešo valsti vai teritoriju, kas nozīmē, ka ES tiesību akti ir piemērojami darījumiem starp tām tikai tiktāl, ciktāl ES tiesību akti ir spēkā starp dalībvalsti un trešo valsti? Pakārtoti,

                           1.4

                           Vai konstitucionālās attiecības starp Gibraltāru un Apvienoto Karalisti ir jāvērtē citādi LESD 49. panta izpratnē?

               2.

               Kā, un vai vispār, atbilde uz iepriekš minētajiem jautājumiem atšķirtos, ja tie tiktu aplūkoti drīzāk LESD 63. panta kontekstā (tātad attiecībā uz kapitāla brīvu apriti), un nevis LESD 49. panta kontekstā?


title: Lieta T-230/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 2. oktobra rīkojums – HTC Sweden/ITSB – Vermop Salmon (“TWISTER”) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/22

         Vispārējās tiesas 2014. gada 2. oktobra rīkojums – HTC Sweden/ITSB – Vermop Salmon (“TWISTER”)
   (Lieta T-230/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2014/C 431/37)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: HTC Sweden AB (Söderköping, Zviedrija) (pārstāvji – G. Hasselblatt un D. Kipping, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāve – D. Walicka)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Vācija) (pārstāvji – M. Ring un W. von der Osten-Sacken, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 31. janvāra lēmumu apvienotajās lietās R 1873/2011–1 un R 1881/2011–1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Vermop Salmon GmbH un HTC Sweden AB

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītāja un persona, kas iestājusies lietā, sedz savus izdevumus, kā arī katra atlīdzina pusi atbildētāja tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 178, 22.6.2013.


title: Lieta F-10/08: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2009. gada 22. oktobra rīkojums — Aayhan u.c./Parlaments (Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/43

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2009. gada 22. oktobra rīkojums — Aayhan u.c./Parlaments
   (Lieta F-10/08) (1)

   (Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2009/C 312/70
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Laleh Aayhan, Strasbūra (Francija) un citi (pārstāvis — R. Blindauer, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — M. Mustapha-Pacha un R. Ignătescu, pēc tam R. Ignătescu un S. Seyr)

      Priekšmets

   Eiropas Parlamenta 2007. gada 25. oktobra lēmuma, ar kuru noraida prasītāju 2007. gada 21. jūnijā iesniegto sūdzību par visu līgumu uz noteiktu laiku, kas tos saistīja ar šo iestādi, pārkvalificēšanu par vienu līgumu uz nenoteiktu laiku līgumu, atcelšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā F-10/08 Aayhan u.c./Parlaments pirms sprieduma taisīšanas;

               2)

               prasītāji sedz savus un atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 64, 08.03.2008, 70. lpp.


title: Lieta T-116/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 11. decembra spriedums — EMA /Komisija (Šķīrējklauzula — Sestā pamatprogramma pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem, kas palīdz izveidot Eiropas Pētniecības telpu un ieviest jauninājumus (2002.–2006. gads) — Līgumi Dicoems un Cocoon — Daļas no paziņotos izdevumus pamatojošiem dokumentiem neatbilstība līguma nosacījumiem — Līgumu izbeigšana — Daļas no samaksātajām summām atmaksa — Zaudējumu atlīdzība — Pretprasība — Ārpuslīgumiskā atbildība — Nepamatota iedzīvošanās — Prasība atcelt tiesību aktu — Nepārsūdzams akts — Akts, kurš ir saistīts tikai ar līgumiskām attiecībām un ir no tām nenodalāms — Paziņojums par parādu — Nepieņemamība)

text:
               1.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/8

         Vispārējās tiesas 2013. gada 11. decembra spriedums — EMA/Komisija
   (Lieta T-116/11) (1)

   (Šķīrējklauzula - Sestā pamatprogramma pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem, kas palīdz izveidot Eiropas Pētniecības telpu un ieviest jauninājumus (2002.–2006. gads) - Līgumi Dicoems un Cocoon - Daļas no paziņotos izdevumus pamatojošiem dokumentiem neatbilstība līguma nosacījumiem - Līgumu izbeigšana - Daļas no samaksātajām summām atmaksa - Zaudējumu atlīdzība - Pretprasība - Ārpuslīgumiskā atbildība - Nepamatota iedzīvošanās - Prasība atcelt tiesību aktu - Nepārsūdzams akts - Akts, kurš ir saistīts tikai ar līgumiskām attiecībām un ir no tām nenodalāms - Paziņojums par parādu - Nepieņemamība)
   2014/C 31/12
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Association médicale européenne (EMA) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — A. Franchi un L. Picciano, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Delaude un F. Moro, pārstāvji, kam palīdz D. Gullo, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmām kārtām, par galveno prasību, pirmkārt, atlīdzināt izdevumus, kas radušies, izpildot līgumu Nr. 507126 attiecībā uz projektu Cocoon un līgumu Nr. 507760 attiecībā uz projektu Dicoems, kuri attiecīgi ir noslēgti 2003. gada 7. un 19. decembrī starp Komisiju un prasītāju, otrkārt, konstatēt Komisijas lēmuma izbeigt minētos līgumus prettiesiskumu, treškārt, atcelt atbilstošo paziņojumu par parādu un, ceturtkārt, izmaksāt atlīdzību par ciestajiem zaudējumiem, kā arī, otrām kārtām, pakārtota prasība par Komisijas ārpuslīgumisko atbildību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Association médicale européenne (EMA) prasība ir jāapmierina, ciktāl tā attiecas uz prasību atlīdzināt tiešos izdevumus par personālu EUR 17 231,28 apmērā, kuri ir saistīti ar līgumiem Cocoon un Dicoems, kā arī netiešos izdevumus, kas ir ar tiem saistīti un kuri izriet no iepriekš minēto līgumu piemērošanas;

               2)

               pārejā daļā EMA prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisijas pretprasību noraidīt;

               4)

               katra lietas dalībniece sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, tai skaitā tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību lietā T-116/11 R.

      (1)  OV C 120, 16.4.2011.


title: Lieta C-384/14: Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 28. aprīļa rīkojums (Juzgado de Primera Instancia n°44 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Alta Realitat SL/Erlock Film ApS, Ulrich Thomsen Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās un komerclietās — Tiesas un ārpustiesas dokumentu izsniegšana un paziņošana — Regula (EK) Nr. 1393/2007 — 8. pants — Dokumenta tulkojuma neesamība — Atteikums pieņemt dokumentu — Dokumenta adresāta valodu zināšanas — Tiesas, kas izskata lietu pārsūtītājā dalībvalstī, veikta pārbaude

text:
               4.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/14

         Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 28. aprīļa rīkojums (Juzgado de Primera Instancia no44 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Alta Realitat SL/Erlock Film ApS, Ulrich Thomsen

   (Lieta C-384/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās un komerclietās - Tiesas un ārpustiesas dokumentu izsniegšana un paziņošana - Regula (EK) Nr. 1393/2007 - 8. pants - Dokumenta tulkojuma neesamība - Atteikums pieņemt dokumentu - Dokumenta adresāta valodu zināšanas - Tiesas, kas izskata lietu pārsūtītājā dalībvalstī, veikta pārbaude)
   (2016/C 243/14)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia no44 de Barcelona

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Alta Realitat SL

      Atbildētāji: Erlock Film ApS, Ulrich Thomsen

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Regula (EK) Nr. 1393/2007 par tiesas un ārpustiesas civillietu vai komerclietu dokumentu izsniegšanu dalībvalstīs (“dokumentu izsniegšana), un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1348/2000, ir jāinterpretē tādējādi, ka, izsniedzot dokumentu adresātam, kurš dzīvo citas dalībvalsts teritorijā, gadījumā, ja dokuments nav sagatavots vai tam nav pievienots tulkojums valodā, kuru attiecīgā persona saprot, vai saņēmējas dalībvalsts oficiālajā valodā, vai, ja šajā dalībvalstī ir vairākas oficiālās valodas, oficiālajā tās vietas valodā vai vienā no oficiālajām valodām, kurā ir jāizsniedz dokuments:

               —

               tiesai, kas izskata lietu pārsūtītājā dalībvalstī, ir jāpārliecinās, ka adresāts, izmantojot šīs regulas II pielikumā ietverto standarta veidlapu, ir ticis pienācīgā veidā informēts par savām tiesībām atteikties pieņemt šo dokumentu;

               —

               šīs formalitātes neizpildes gadījumā šai tiesai ir jānodrošina procedūras atbilstība saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem noteikumiem;

               —

               tiesai, kas izskata lietu, nav jāliek šķēršļi tam, lai adresāts varētu īstenot savas tiesības atteikties pieņemt attiecīgo dokumentu;

               —

               tikai pēc tam, kad adresāts faktiski ir izmantojis savas tiesības atteikties pieņemt dokumentu, tiesa, kas izskata lietu, var pārbaudīt šī atteikuma pamatotību; šajā nolūkā šai tiesai ir jāņem vērā visi atbilstošie lietas materiālos iekļautie elementi, lai noteiktu, vai attiecīgā persona saprot valodu, kādā dokuments ir sagatavots, un,

               —

               ja minētā tiesa konstatē, ka dokumenta adresāta atteikums nav bijis pamatots, tā principā var piemērot savas valsts procesuālajās tiesībās šādā gadījumā paredzētās sekas, ar nosacījumu, ka tiek saglabāta Regulas Nr. 1393/2007 lietderīgā iedarbība.

      (1)  OV C 338, 3.11.2014.


title: Lieta T-287/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 18. decembra spriedums — Torres /ITSB — Bodegas Peñalba Lopez ( Torre Albéniz ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes Torre Albéniz reģistrācijas pieteikums — Kopienas agrāka grafiska preču zīme TORRES — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība)

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/44

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 18. decembra spriedums — Torres/ITSB — Bodegas Peñalba Lopez (“Torre Albéniz”)
   (Lieta T-287/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Torre Albéniz’ reģistrācijas pieteikums - Kopienas agrāka grafiska preču zīme “TORRES’ - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība)
   (2009/C 44/75)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Miguel Torres, SA, Vilafranka del Penedes [Vilafranca de Penedés] (Spānija) (pārstāvji — E. Armiho Čavari [E. Armijo Chávarri], M. Bazs de Sankeferino [M. Baz de San Ceferino] un A. Kastans Peress-Gomess [A. Castán Pérez-Gómez], advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — O. Mondehars Ortunjo [O. Mondéjar Ortuño] un H. Garsija Muriljo [J. García Murillo])

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Bodegas Peñalba Lopez SL, Aranda de Duero [Aranda de Duero] (Spānija) (pārstāvji — Kalderons Čavero [Calderón Chavero], T. Vilate Konsoni [T. Villate Consonni] un M. Janjess Manglano [M. Yañez Manglano], advokāti)
   Priekšmets
   Prasība par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2006. gada 27. jūlijā lēmumu lietā R 597/2004-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Miguel Torres SA un Bodegas Peñalba Lopez SL

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Miguel Torres, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 310, 16.12.2006.


title: Lieta C-183/17: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 2. februāra spriedumu lietā T-29/15 International Management Group/Eiropas Komisija 2017. gada 11. aprīlī iesniedza International Management Group

text:
               10.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/7

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 2. februāra spriedumu lietā T-29/15 International Management Group/Eiropas Komisija 2017. gada 11. aprīlī iesniedza International Management Group

   (Lieta C-183/17)
   (2017/C 221/09)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: International Management Group (pārstāvis – L. Levi, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               līdz ar to

                           —

                           atcelt Komisijas 2013. gada 7. novembra Īstenošanas lēmuma C(2013) 7682 final par 2013. gada rīcības programmas Mjanmas/Birmas labā, kas finansējama no Eiropas Savienības vispārējā budžeta (1), 2014. gada 16. decembrī pieņemtos pielikuma grozījumus, un

                           —

                           piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus apelācijas tiesvedībā un pirmajā instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza četrus pamatus:

               1)

               Pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde – Tiesas pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde – Lietas materiālu sagrozīšana

               2)

               2002. gada Finanšu regulas (2) un 2012. gada Finanšu regulas (3) pārkāpums – Komisijas regulas (4) un Komisijas deleģētās regulas (5) pārkāpums – Tiesas pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde – Lietas materiālu sagrozīšana

               3)

               Pareizas finanšu pārvaldības principa pārkāpums – Pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde – Tiesas pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde – 2012. gada Finanšu regulas (61. panta 1. punkta un 60. panta 2. punkta) pārkāpums

               4)

               Labas pārvaldības principa pārkāpums – Tiesību tikt uzklausītam pārkāpums

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja apstrīd arī lēmumu noraidīt apelācijas sūdzības iesniedzējas pieteikumu izsniegt OLAF ziņojumu.

      (1)  C(2013) 7682 final.

      (2)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, ar labojumiem (OV 2002, L 248, 1. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV 2012, L 298, 1. lpp.).

      (4)  Komisijas 2002. gada 23. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, ar labojumiem (OV 2002, L 357, 1. lpp.).

      (5)  Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV 2012, L 362, 1. lpp.).


title: Lieta T-621/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. novembrī — Pell Amar Cosmetics /ITSB — Alva Management ( “Pell amar dr. Ionescu — Calinesti” )

text:
               1.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/14

         Prasība, kas celta 2013. gada 22. novembrī — Pell Amar Cosmetics/ITSB — Alva Management (“Pell amar dr. Ionescu — Calinesti”)
   (Lieta T-621/13)
   2014/C 31/25
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — rumāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pell Amar Cosmetics SRL (Băile, Rumānija) (pārstāvis — E. Grecu, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Alva Management GmbH (Icking, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes lēmumu lietā R 388/2013-4 un

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: melnbalta grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “Pell amar dr. Ionescu — Calinesti”, Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 10 109 981

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiskas preču zīmes “PERLAMAR” reģistrācija Kopienā Nr. 6 645 071, reģistrācija Vācijā Nr. 1 161 287, kā arī starptautiskas reģistrācijas Nr. 588 232 un Nr. 657 169

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: kļūdaina Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošana, ciktāl starp attiecīgo Kopienas preču zīmi un preču zīmi, ar kuru ir pamatoti iebildumi, nepastāv nekāda sajaukšanas iespēja


title: Lieta T-891/16: Prasība, kas celta 2016. gada 12. decembrī – Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija

text:
               27.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/32

         Prasība, kas celta 2016. gada 12. decembrī – Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija
   (Lieta T-891/16)
   (2017/C 063/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Scandlines Danmark ApS (Kopenhāgena, Dānija), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāve – L. Sandberg-Mørch, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt, ka atbildētāja prettiesiski nav rīkojusies, kā tas paredzēts Līguma par Eiropas Savienības darbību 265. pantā, jo tā nav paudusi savu nostāju par prasītāju 2014. gada 5. jūnija sūdzību saistībā ar valsts atbalstu, kas piešķirts Fehmarn Belt Fixed Link finansēšanai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus izdevumus, tostarp prasītāju procesuālos izdevumus, pat ja pēc prasības celšanas Komisija rīkojas, tādējādi Tiesas ieskatā novēršot nepieciešamību pieņemt nolēmumu, vai ja Tiesa prasību noraida kā nepieņemamu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav rīkojusies LESD 265. panta izpratnē saistībā ar valsts atbalsta kā iespējamas pārmērīgas kompensācijas piešķiršanu, kas ietverta nekomerciālu dzelzceļa pārvadājumu maksās, kas jāmaksā Dānijas valsts dzelzceļa operatoram DSB attiecīgajai trešajai personai par Fixed Link izmantošanu (būvniecības posms).

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav rīkojusies LESD 265. panta izpratnē saistībā ar valsts atbalsta kā valsts īpašuma bezatlīdzības izmantošanas piešķiršanu attiecīgajai trešajai personai Fixed Link (būvniecības posms) būvniecībai.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav rīkojusies LESD 265. panta izpratnē saistībā ar valsts atbalsta kā valsts galvojuma piešķiršanu attiecīgajai trešajai personai, jo tas nebija atļauts ar Plānošanas lēmumu (plānošanas posms).

               4.

               Ceturtajā pamatā ir norādīts, ka Komisija nav rīkojusies LESD 265. panta izpratnē saistībā ar valsts atbalsta kā kapitāla iepludināšanu attiecīgajā trešajā personā, pārsniedzot Plānošanas lēmumā (plānošanas posms) noteiktos apmērus.

               5.

               Piektā pamata ietvaros ir norādīts, ka Komisija nav rīkojusies LESD 265. panta izpratnē saistībā ar valsts atbalsta kā valsts aizdevuma piešķiršanu attiecīgajām trešajām personām, jo Plānošanas lēmumā (plānošanas posms) bija atļauts piešķirt tikai valsts galvojumus.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek norādīts, ka Komisija nav rīkojusies LESD 265. panta izpratnē saistībā ar valsts atbalsta kā valsts aizdevuma piešķiršanu attiecīgajām trešajām personām, pārsniedzot Plānošanas lēmumā (plānošanas posms) paredzēto budžetu.

               7.

               Septītajā pamatā ir apgalvots, ka Komisija nav rīkojusies LESD 265. panta izpratnē saistībā ar valsts atbalsta kā Plānošanas lēmumā (plānošanas posms) neatļautu nodokļu priekšrocību piešķiršanu attiecīgajām trešajām personām.


title: Lieta C-459/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (septītā palāta) 2009. gada 16. septembra spriedumu lietā T-458/07 Dominio de la Vega, S.L. /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Ambrosio Velasco, S.A. 2009. gada 24. novembrī iesniegusi Dominio de la Vega, S.L.

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/35

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (septītā palāta) 2009. gada 16. septembra spriedumu lietā T-458/07 Dominio de la Vega, S.L./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Ambrosio Velasco, S.A.2009. gada 24. novembrī iesniegusi Dominio de la Vega, S.L.

   (Lieta C-459/09 P)
   2010/C 24/64
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Dominio de la Vega, S.L. (pārstāvji — E. Caballero Oliver un A. Sanz-Bermell y Martínez, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Ambrosio Velasco, S.A.

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt pārsūdzēto 2009. gada 16. septembra spriedumu lietā T-458/07; un līdz ar to

               —

               pieņemt galīgo lēmumu par strīdu, atzīstot, ka konfliktējošie apzīmējumi nav līdzīgi un tātad nav sajaukšanas iespējas, un atļaujot reģistrēt Kopienas preču zīmi Nr. 2 789 576“Dominio de la Vega” 33. klasē, jo uz to neattiecas Regulas (EK) Nr. 40/94, kas tagad ir Regula Nr. 207/2009, 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētais aizliegums;

               —

               ja nepieciešams un pakārtoti — nodot lietu atpakaļ Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesai, lai tā lemtu saskaņā ar Tiesas noteiktajiem saistošajiem kritērijiem;

               —

               tieši piespriest ITSB un uzņēmumam, kas iestājies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā instancē un Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Regulas Nr. 40/94 (1), kas aizstāta ar Regulu Nr. 207/2009 (2), 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 2. punkta a) apakšpunkta i) un ii) daļas pārkāpums. Agrāka preču zīme, ar kuru pamatoti iebildumi aplūkojamajā lietā, ir Kopienas preču zīme. Pārsūdzētajā spriedumā ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo nav ņemts vērā, ka tā ir Kopienas preču zīme, un, novērtējot konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēju, tika ņemta vērā kļūdaina sabiedrības daļa, nevis tā, kas būtu jāņem vērā atbilstoši šajā lietā piemērojamajai regulai par Kopienas preču zīmi.

               2)

               Kļūda tiesību piemērošanā ir pieļauta attiecībā uz sniegto pierādījumu atbilstības un pieņemamības novērtējumu, kas izraisīja kļūdainu novērtējumu attiecībā uz sajaukšanas iespēju Spānijas patērētāja uztverē. Pirmās instances tiesa esot sagrozījusi pierādījumus, kas apstiprina preču zīmju līdzpastāvēšanu Spānijā, un ar šo kļūdu tiesību piemērošanā ir pārkāpts Regulas Nr. 40/94, kas tagad ir Regulas Nr. 207/2009, 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (kodificēta versija) (dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-292/07: Prasība, kas celta 2007. gada 15. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/18

         Prasība, kas celta 2007. gada 15. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-292/07)
   (2007/C 211/34)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Stromsky un D. Kukovec, pārstāvji)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               1.

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (1), prasības, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 80. pants;
               pakārtoti:

                           atzīt, ka, nepaziņojot Komisijai par normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, prasības, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 80. pants;

               2.

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2004/18/EK transponēšanai beidzās 2006. gada 31. janvārī.

      (1)  OV L 134, 114. lpp.


title: Lieta C-312/07: Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 5. jūnija spriedums ( Tribunal d'instance de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — JVC France SAS / Administration des douanes ( Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières ) (Kopējais muitas tarifs — Tarifu klasifikācija — Kombinētā nomenklatūra — Videokameras — Paskaidrojumi — Tiesiskais režīms)

text:
               19.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/4

         Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 5. jūnija spriedums (Tribunal d'instance de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — JVC France SAS/Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   (Lieta C-312/07) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Tarifu klasifikācija - Kombinētā nomenklatūra - Videokameras - Paskaidrojumi - Tiesiskais režīms)
   (2008/C 183/07)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal d'instance de Paris
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: JVC France SAS

      Atbild ētājs: Administration des douanes (Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières)
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal d'instance de Paris — Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.) redakcijā, kas piemērojama pamata prāvas faktu rašanās laikā, I pielikuma interpretācija — Apakšpozīcija 8525 40 91 (videokameras, kas spēj ierakstīt tikai ar televīzijas kameru uzņemtu skaņu un attēlus) un 8525 40 99 (citādi) — Videokameru, ar ko to ievešanas brīdī nevar ierakstīt ārējus video skaņas signālus (DV OUT), bet kuru video saskarni vēlāk var aktivizēt ar programmatūras vai atbloķētāja palīdzību (DV IN & OUT), lai gan ražotājs un pārdevējs šādu iespēju nav ne norādījis, ne arī to atbalsta, klasifikācija — Iespēja veikt izmaiņas Kopienu tarifu klasifikācijas praksē, ar atpakaļejošu spēku izdarot secīgus grozījumus Kombinētās nomenklatūras paskaidrojumos, nevis pieņemot tarifu klasifikācijas regulu, kas būtu piemērojama tikai nākotnē
   Rezolutīvā daļa

               1)

               Kombinētās nomenklatūras, kas ir ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 1998. gada 26. oktobra Regulu (EK) Nr. 2261/98, Komisijas 1999. gada 12. oktobra Regulu (EK) Nr. 2204/99, Komisijas 2000. gada 13. oktobra Regulu (EK) Nr. 2388/2000 un Komisijas 2001. gada 6. augusta Regulu (EK) Nr. 2031/2001, apakšpozīcijā 8525 40 99 videokameru var klasificēt tikai tad, ja attēla un skaņas, kas nāk no citiem avotiem, nevis no integrētas kameras vai mikrofona, ieraksta funkcija ir aktīva muitošanas brīdī, vai tad, ja, pat gadījumos, kad ražotājs šādu īpašību iepriekš nav paredzējis, minēto funkciju var aktivizēt vēlāk, lietotājam bez īpašām zināšanām un bez videokameras materiālas pārveidošanas veicot vienkāršu aparāta manipulāciju. Gadījumā, ja aktivizēšana tiek veikta vēlāk, tāpat ir nepieciešams, pirmkārt, ka, tiklīdz aktivizācija ir veikta, videokamera funkcionē analogi tādai videokamerai, kurai attēla un skaņas, kas nāk no citiem avotiem, nevis no integrētas kameras vai mikrofona, ieraksta funkcija ir aktīva muitošanas brīdī un, otrkārt, ka tā funkcionē autonomi. Iespējai pārbaudīt šo nosacījumu esamību ir jāpastāv muitošanas brīdī. Valsts tiesai ir jānovērtē, vai šie nosacījumi ir izpildīti. Ja šie nosacījumi nav izpildīti, minētā videokamera ir jāklasificē šīs Kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 8525 40 91;

               2)

               minētās Kombinētās nomenklatūras paskaidrojumiem attiecībā uz apakšpozīciju 8525 40 99, kas publicēti 2001. gada 6. jūlijā un 2002. gada 23. oktobrī, ir interpretējošs raksturs un nav obligāta juridiska spēka. Tie atbilst Kombinētās nomenklatūras tekstam un negroza tās piemērošanas jomu. Līdz ar to nebija jāpieņem jaunā klasifikācijas regula.

      (1)  OV C 211, 8.9.2007.


title: Lieta C-275/12: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 24. oktobra spriedums ( Verwaltungsgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Samantha Elrick/Bezirksregierung Köln (Eiropas Savienības pilsonība — LESD 20. un 21. pants — Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos — Dalībvalsts pilsonis — Studijas citā dalībvalstī — Atbalsts izglītībai — Nosacījumi — Mācības, kas ilgst divus gadus vai ilgāk — Profesionālu kvalifikāciju apliecinoša diploma iegūšana)

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/16

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 24. oktobra spriedums (Verwaltungsgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Samantha Elrick/Bezirksregierung Köln

   (Lieta C-275/12) (1)

   (Eiropas Savienības pilsonība - LESD 20. un 21. pants - Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos - Dalībvalsts pilsonis - Studijas citā dalībvalstī - Atbalsts izglītībai - Nosacījumi - Mācības, kas ilgst divus gadus vai ilgāk - Profesionālu kvalifikāciju apliecinoša diploma iegūšana)
   2013/C 367/26
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Hannover

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Samantha Elrick

      Atbildētāja: Bezirksregierung Köln

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgericht Hannover — LESD 20. un 21. panta interpretācija — Atbalsta izglītībai saņemšana (“BAföG”) — Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram šo atbalstu var saņemt noteiktai vienu gadu ilgai izglītībai, kas iegūta valsts teritorijā, bet ar ko tiek izslēgts šāds atbalsts pielīdzināmai izglītībai citā dalībvalstī

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 20. un 21. pants ir interpretējami tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds aplūkots pamatlietā, atbilstoši kuram atbalsta izglītībai citā dalībvalstī piešķiršana šīs dalībvalsts pilsonei, kas minētajā valstī dzīvo, lai mācītos, ir pakārtota nosacījumam, ka šo mācību noslēgumā ir jāiegūst diploms par profesionālo kvalifikāciju, kas pielīdzināms diplomam, kuru iegūst, pabeidzot atbalstu maksājošās valsts profesionālās izglītības skolu pēc vismaz divus gadus ilgām mācībām, tomēr šai personai minētais atbalsts tiktu piešķirts viņas īpašās situācijas dēļ, ja viņa izvēlētos pēdējā minētajā valstī mācīties izglītības iestādē, kas pielīdzināma minētajai citas dalībvalsts iestādei un kurā mācības ilgtu mazāk kā divus gadus.

      (1)  OV C 250, 18.8.2012.


title: Lieta F-92/13: Civildienesta tiesas 2016. gada 4. maija rīkojums – Corman/Komisija

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/47

         Civildienesta tiesas 2016. gada 4. maija rīkojums – Corman/Komisija
   (Lieta F-92/13) (1)

   (2016/C 222/67)
   Tiesvedības valoda – franču
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 336, 16.11.2013., 32. lpp.


title: Lieta C-321/13: Prasība, kas celta 2013. gada 11. jūnijā — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 226/8

         Prasība, kas celta 2013. gada 11. jūnijā — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-321/13)
   (2013/C 226/15)
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Hottiaux un N. Yerrell)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu Komisijas 2010. gada 2. septembra Direktīvu 2010/61/ES, ar ko pielikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2008/68/EK par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem pirmo reizi pielāgo zinātnes un tehnikas attīstībai (1), vai katrā ziņā par tiem nepaziņojot Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi minētās direktīvas 2. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Komisijas 2010. gada 2. septembra Direktīvas 2010/61/ES transponēšanai beidzās 2011. gada 30. jūnijā.

      (1)  OV L 233, 27. lpp.


title: Lieta T-247/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 4. februāra spriedums – Meica/ITSB – Salumificio Fratelli Beretta (“STICK MiniMINI Beretta”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “STICK MiniMINI Beretta” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “MINI WINI” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Regulas (EK) Nr. 216/96 8. panta 3. punkts

text:
               21.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/32

         Vispārējās tiesas 2016. gada 4. februāra spriedums – Meica/ITSB – Salumificio Fratelli Beretta (“STICK MiniMINI Beretta”)
   (Lieta T-247/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “STICK MiniMINI Beretta” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “MINI WINI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Regulas (EK) Nr. 216/96 8. panta 3. punkts)
   (2016/C 106/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Vācija) (pārstāvis – S. Labesius, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Poch)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Salumificio Fratelli Beretta SpA (Barzanò, Itālija (pārstāvji – G. Ghisletti, F. Braga un P. Pozzi, avocats)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 14. februāra lēmumu lietā R 1159/2013–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG un Salumificio Fratelli Beretta SpA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 14. februāra lēmumu lietā R 1159/2013–4 atcelt tiktāl, ciktāl tajā ir noraidīti Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG prasījumi par Iebildumu nodaļas lēmuma grozīšanu saistībā ar 43. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) un Salumificio Fratelli Beretta SpA sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 235, 21.7.2014.


title: Lieta T-594/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 15. septembra rīkojums – Makhlouf/Padome

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/59

         Vispārējās tiesas 2015. gada 15. septembra rīkojums – Makhlouf/Padome
   (Lieta T-594/14) (1)

   (2015/C 381/76)
   Tiesvedības valoda – franču
   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 361, 13.10.2014.


title: Lieta T-304/16: Prasība, kas celta 2016. gada 15. jūnijā – bet365 Group/EUIPO – Hansen (“BET365”)

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/25

         Prasība, kas celta 2016. gada 15. jūnijā – bet365 Group/EUIPO – Hansen (“BET365”)
   (Lieta T-304/16)
   (2016/C 296/34)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: bet365 Group Limited (Stoke-on-Trent, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – S. Malynicz, QC (Queen's Counsel), R. Black un J. Bickle, Solicitors)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Robert Hansen (Minhene, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “BET365”

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. marta lēmums lietā R 3243/2014–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO un otrajam procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniekam segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-339/14: Prasība, kas celta 2014. gada 15. maijā  – Kurchenko /Padome

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/36

         Prasība, kas celta 2014. gada 15. maijā – Kurchenko/Padome
   (Lieta T-339/14)
   2014/C 253/51
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Serhiy Vitaliyovych Kurchenko (Chuhuiv, Ukraina) (pārstāvji – B. Kennelly un J. Pobjoy, Barristers, M. Drury un A. Swan, Solicitors)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2014. gada 5. marta Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV L 66, 26. lpp.), un Padomes 2014. gada 5. marta Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV L 66, 1. lpp.), ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padome nav norādījusi pienācīgu juridisko pamatu. LES 29. pants nav pienācīgs juridiskais pamats lēmumam, jo sūdzībā, kas izvirzīta pret prasītāju, viņš netika identificēts kā persona, kas ir vājinājusi likuma varu vai cilvēktiesības Ukrainā (LES 21. panta 2. punkta un 23. panta nozīmē). Tā kā lēmums nebija spēkā, Padome nevarēja pamatoties uz LESD 215. panta 2. punktu, lai pieņemt Regulu. Ierobežojošo pasākumu noteikšanas laikā pret prasītāju nevienā tiesā nebija vērsta apsūdzība, ka viņa darbības radīja draudus vājināt likuma varu vai ar tām tika pārkāptas cilvēktiesības Ukrainā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome nav izpildījusi kritēriju par iekļaušanu sarakstā, proti, ka persona ir “identificēta kā atbildīga” par Ukrainas valsts līdzekļu piesavināšanos vai cilvēktiesību pārkāpumiem Ukrainā, vai ir persona, kas ir saistīta ar kādu, kas šādi identificēta. Kā vienīgais iemesls prasītāja iekļaušanai sarakstā bija norādīts tas, ka saistībā ar viņu esot veikta “izmeklēšana” Ukrainā sakarā ar piedalīšanos noziegumos, kas saistīta ar Ukrainas valsts līdzekļu piesavināšanos un to prettiesisku pārskaitīšanu ārpus Ukrainas. Tādēļ šeit nav pat apgalvojuma (piemērojot Tiesas argumentāciju lietā T-256/11 Ezz), ka prasītājs bija atbildīgs par Ukrainas valsts līdzekļu piesavināšanos vai cilvēktiesību pārkāpumiem Ukrainā, vai bija saistīts ar personu, kas ir šādi pienācīgi identificēta.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir pārkāpusi prasītāja tiesības uz aizstāvību un tiesību efektīvu aizsardzību tiesā. Prasītājam nevienā stadijā nav sniegta konkrēta informācija par “izmeklēšanu”, kura esot pamatojums viņa iekļaušanai sarakstā, vēl jo mazāk ir sniegti “nopietni un ticami” vai “konkrēti” pierādījumi šajā sakarā. Padome nav sniegusi šo informāciju, lai gan tas tika lūgts.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Padome prasītājam nav norādījusi pietiekamus iemeslus viņa iekļaušanai. Šie iemesli nebija pietiekami detalizēti un precīzi. Nekāda detalizēta informācija nav sniegta saistībā ar prasītāja rīcības raksturu, kuras dēļ viņš esot “iesaistīts”“noziegumos”, vai kā šī apgalvotā “iesaistīšanās noziegumos” ir jebkādā veidā saistīta ar “Ukrainas valsts līdzekļu piesavināšanos” un “to prettiesisku pārskaitīšanu ārpus Ukrainas”. Nekāda detalizēta informācija nav sniegta ne par “izmeklēšanu”, ne iestādi, ne arī kas to veic, tās raksturu vai datumu, kurā tā esot sākta.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir smagi pārkāpusi prasītāja pamattiesības uz īpašumu un reputāciju. Ierobežojošie pasākumi nebija “paredzēti likumā”; tie tika noteikti bez pienācīgām garantijām, lai prasītājs varētu efektīvi paust savu nostāju Padomē; tie nav ierobežoti ar kādu konkrētu īpašumu, kas atbilstot valsts līdzekļiem, saistībā ar kuriem notikusi piesavināšanās, vai attiecināti vienīgi uz līdzekļu summu, saistībā ar kuriem esot notikusi piesavināšanās.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Padome ir pamatojusies uz neprecīziem faktiem. Pretēji vienīgajam prasītāja iekļaušanas sarakstā iemeslam, nav pieejamas informācijas vai pierādījumu, ka saistībā ar prasītāju faktiski tika veikta tāda veida “izmeklēšana” Ukrainā, kāda norādīta Lēmumā un Regulā.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Padome nav nodrošinājusi prasītāja iekļaušanai sarakstā pierādījumu atbilstīgumu un pamatotību: tā nav izvērtējusi, vai pašreizējam Ukrainas ģenerālprokurora pienākumu izpildītājam saskaņā ar Ukrainas Konstitūciju bija tiesības sākt izmeklēšanu pret prasītāju un Padome nav izvērtējusi to, ka saistībā ar viņu faktiski netika veikta apgalvotā “izmeklēšana”.


title: Lieta C-652/15: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 29. marta spriedums (Verwaltungsgericht Darmstadt (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Furkan Tekdemir, kuru likumiski pārstāv Derya Tekdemir un Nedim Tekdemir/Kreis Bergstraße Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Asociācijas nolīgums starp Eiropas Savienību un Turciju — Lēmums Nr. 1/80 — 13. pants — “Atturēšanās no jebkādas darbības” klauzula — Dalībvalsts legālajam darba tirgum piederīga Turcijas izcelsmes darba ņēmēja ģimenes locekļu uzturēšanās tiesības — Jaunus ierobežojumus attaisnojoša primāra vispārējo interešu apsvēruma iespējama esamība — Migrācijas plūsmu efektīva pārvaldība — Prasība, ka 16 gadu vecumu nesasniegušajiem trešo valstu valstspiederīgajiem ir jābūt uzturēšanās atļaujai — Samērīgums

text:
               22.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 29. marta spriedums (Verwaltungsgericht Darmstadt (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Furkan Tekdemir, kuru likumiski pārstāv Derya Tekdemir un Nedim Tekdemir/Kreis Bergstraße

   (Lieta C-652/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Asociācijas nolīgums starp Eiropas Savienību un Turciju - Lēmums Nr. 1/80 - 13. pants - “Atturēšanās no jebkādas darbības” klauzula - Dalībvalsts legālajam darba tirgum piederīga Turcijas izcelsmes darba ņēmēja ģimenes locekļu uzturēšanās tiesības - Jaunus ierobežojumus attaisnojoša primāra vispārējo interešu apsvēruma iespējama esamība - Migrācijas plūsmu efektīva pārvaldība - Prasība, ka 16 gadu vecumu nesasniegušajiem trešo valstu valstspiederīgajiem ir jābūt uzturēšanās atļaujai - Samērīgums)
   (2017/C 161/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Darmstadt

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Furkan Tekdemir, kuru likumiski pārstāv Derya Tekdemir un Nedim Tekdemir

      Atbildētājs: Kreis Bergstraße

      Rezolutīvā daļa:

   Līgumam par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju, kuru 1963. gada 12. septembrī Ankarā parakstīja Turcijas Republika, no vienas puses, un EEK dalībvalstis un Kopiena, no otras puses, un kurš Kopienas vārdā ir noslēgts, apstiprināts un ratificēts ar Padomes 1963. gada 23. decembra Lēmumu 64/732/EEK, pievienotā Asociācijas padomes 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 par asociācijas izveidi 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka mērķis efektīvi pārvaldīt migrācijas plūsmas var būt primārs vispārējo interešu apsvērums, ar kuru ir attaisnojams valsts pasākums, kas ieviests pēc šā lēmuma stāšanās spēkā attiecīgajā dalībvalstī un ar kuru ir noteikts, ka 16 gadu vecumu nesasniegušajiem trešo valstu valstspiederīgajiem ir jābūt uzturēšanās atļaujai, lai viņi varētu ieceļot un uzturēties šajā dalībvalstī;
   Tomēr šāds pasākums nav samērīgs ar izvirzīto mērķi, jo kārtība, kādā tas tiek īstenots attiecībā uz tādiem bērniem, kuri – kā prasītājs pamatlietā – ir trešo valstu valstspiederīgie, kas ir dzimuši attiecīgajā dalībvalstī un kuru kāds no vecākiem ir Turcijas izcelsmes darba ņēmējs, kas likumīgi uzturas šajā dalībvalstī, pārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai sasniegtu šo mērķi.

      (1)  OV C 118, 4.4.2016.