title: Lieta F-50/11: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2012. gada 18. aprīļa spriedums — Buxton /Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Nopelnu punktu piešķiršana — Novērtējuma ziņojums — Nepilna darba laika darbs — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/21

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2012. gada 18. aprīļa spriedums — Buxton/Parlaments
   (Lieta F-50/11) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Nopelnu punktu piešķiršana - Novērtējuma ziņojums - Nepilna darba laika darbs - Vienlīdzīga attieksme)
   2012/C 184/43
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
         Dawn Cheryl Buxton
       (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — P. Nelissen Grade un G. Leblanc, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — S. Alves un M. N. B. Rasmussen)

      Priekšmets

   Civildienests — Prasība atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu piešķirt prasītājai tikai vienu nopelnu punktu 2009. novērtējuma gadā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               D. Ch. Buxton sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 186, 25.06.2011., 36. lpp.


title: Lieta C-552/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2012. gada 4. oktobra spriedumu lietā T-215/10 Grieķijas Republika/Komisija 2012. gada 3. decembrī iesniedza Grieķijas Republika

text:
               2.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/9

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2012. gada 4. oktobra spriedumu lietā T-215/10 Grieķijas Republika/Komisija 2012. gada 3. decembrī iesniedza Grieķijas Republika
   (Lieta C-552/12 P)
   2013/C 32/13
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grieķijas Republika (pārstāvji — I. Chalkias un E. Leftheriotou)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               Grieķijas Republika lūdz Eiropas Savienības Tiesu apmierināt šo apelācijas sūdzību, pilnībā atceļot pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu atbilstoši sīkāk paskaidrotajam un piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               —

               Jautājumā par korekcijām kokvilnas nozarē un konkrēti par kokvilnas ražošanas atbalsta shēmas saderīgumu ar Integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu (IAKS) Grieķijas Republika izvirza šādus atcelšanas pamatus:

                           —

                           Savienības tiesību pārkāpums: Regulas (EK) Nr. 1051/2001 6., 7. un 17. panta, kā arī Regulas (EK) Nr. 1591/2001 10. panta 1. punkta un 2. punkta c) un e) apakšpunkta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama pamatojuma norādīšana; samērīguma principa pārkāpums;

                           —

                           Savienības tiesību pārkāpums: Regulas (EK) Nr. 1051/2001 17. panta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama un pretrunīga pamatojuma norādīšana;

               —

               Jautājumā par pasākumiem vides jomā tiek izvirzīti šādi atcelšanas pamati:

                           —

                           Savienības tiesību pārkāpums: pamatnostādņu un samērīguma principa kļūdaina interpretācija un piemērošana; pamatojuma trūkums;

                           —

                           Savienības tiesību pārkāpums: Regulas (EK) Nr. 1051/2001 7. panta 4. punkta un Regulu (EK) Nr. 1123/2009, Nr. 903/2005 un Nr. 871/2006 1. panta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama pamatojuma norādīšana;

                           —

                           tiesību uz aizstāvību pārkāpums; nepietiekama pamatojuma norādīšana;

               —

               Jautājumā par korekcijām lauku attīstības jomā tiek izvirzīti šādi pamati:

                           —

                           Regulas (EK) Nr. 1663/1995 8. panta 1. un 2. punkta kļūdaina interpretācija un piemērošana apvienojumā ar nepietiekamu un/vai pretrunīgu pamatojuma norādīšanu;

               —

               Jautājumā par korekcijām atbalstam vistrūcīgākajām personām Grieķijas Republika izvirza šādu atcelšanas pamatu:

                           —

                           Regulas (EEK) Nr. 3149/92 3. panta 2. punkta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama un/vai pretrunīga pamatojuma norādīšana; samērīguma principa pārkāpums; noteikumu par pušu procesuālo līdztiesību un pierādīšanas pienākuma taisnīgu sadali kļūdaina interpretācija un piemērošana; Grieķijas Republikas interesēm kaitējoši procesuālās kārtības pārkāpumi, izskatot lietu Vispārējā tiesā.


title: Lieta F-110/05: Civildienesta tiesas  2006. gada 18. maija  rīkojums —  Eerola  pret Komisija

text:
               1.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 154/29

         Civildienesta tiesas 2006. gada 18. maija rīkojums — Eerola pret Komisija
   (Lieta F-110/05) (1)

   (2006/C 154/67)

      Tiesvedības valoda — franču

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 48, 25.02.2006.


title: Lieta C-495/15 P: Tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 10. novembra rīkojums – Eiropas Komisija/Portugāles Republika, ko atbalsta Spānijas Karaliste, Nīderlandes Karaliste

text:
               27.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/22

         Tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 10. novembra rīkojums – Eiropas Komisija/Portugāles Republika, ko atbalsta Spānijas Karaliste, Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-495/15 P) (1)

   (2017/C 063/30)
   Tiesvedības valoda – portugāļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 371, 9.11.2015.


title: Tiesas spriedums (virspalāta)  2005. gada 13. decembrī  Lietā C-446/03  High Court of Justice (England & Wales, Chancery Division)  (lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)  Marks & Spencer plc  pret  David Halsey  ( Her Majesty's Inspector of Taxes ) (EKL 43. un 48. pants — Uzņēmumu nodoklis — Sabiedrību grupas — Nodokļa atvieglojums — Mātes sabiedrību peļņa — Meitas sabiedrības-rezidentes [ciesto] zaudējumu atskaitīšana — Atļauja [piekrišana] — Meitas sabiedrības-nerezidentes citā dalībvalstī ciesto zaudējumu atskaitīšana — Izslēgšana)

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/5

      TIESAS SPRIEDUMS

   (virspalāta)
   2005. gada 13. decembrī
   Lietā C-446/03 High Court of Justice (England & Wales, Chancery Division) (lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Marks & Spencer plc pret David Halsey (Her Majesty's Inspector of Taxes) (1)

   (EKL 43. un 48. pants - Uzņēmumu nodoklis - Sabiedrību grupas - Nodokļa atvieglojums - Mātes sabiedrību peļņa - Meitas sabiedrības-rezidentes [ciesto] zaudējumu atskaitīšana - Atļauja [piekrišana] - Meitas sabiedrības-nerezidentes citā dalībvalstī ciesto zaudējumu atskaitīšana - Izslēgšana)
   (2006/C 36/09)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā C-446/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko High Court of Justice (England & Wales, Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 16. jūlijā un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 22. oktobrī, tiesvedībā Marks & Spencer plc pret David Halsey (Her Majesty's Inspector of Taxes), Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: priekšēdētājs V. Skouris [V. Skouris], palātas priekšsēdētāji P. Janns [P. Jann], K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans] un A. Ross [A. Rosas], tiesneši K. Gulmans [C. Gulmann] (referents), A. La Pergola [A. La Pergola], Ž. P. Puisošē [J.-P. Puissochet], R. Šintgens [R. Schintgen], N. Kolnerika [N. Colneric], J. Klučka [J. Klučka], U. Lehmuss [U. Lõhmus], E. Levits un A. O`Kīfs [A. Ó Caoimh], ģenerāladvokāts M. Pojarešs Maduru [M. Poiares Maduro], sekretāre K. Štranca [K. Sztranc], administratore, 2005. gada 13. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   ar EKL 43. un 48. pantu neiestājas pret dalībvalsts tiesību aktiem, ar ko vispārīgā veidā tiek izslēgta iespēja mātes sabiedrībai–rezidentei no savas ar nodokli apliekamās peļņas atskaitīt tādus zaudējumus, ko citā valstī cietusi turpat dibināta meitas sabiedrība, lai gan šāda iespēja tiek paredzēta attiecībā uz zaudējumiem, ko cietusi meitas sabiedrība–rezidente. Tajā pat laikā pretrunā ar EKL 43. un 48. pantu ir šādu iespēju izslēgt attiecībā uz mātes sabiedrību–rezidenti, ja, no vienas puses, meitas sabiedrība ir izmantojusi visas iespējas ņemt vērā zaudējumus, kas radušies tās rezidences valstī attiecīgā finanšu gada ietvaros, iesniedzot lūgumu par atvieglojuma [piešķiršanu], kā arī iepriekšējo finanšu gadu laikā, un, no otras puses, ja nepastāv iespēja, ka ārvalsts meitas sabiedrības zaudējumus var ņemt vērā tās rezidences valstī nākamo finanšu gadu ietvaros vai nu tā pati, vai arī trešās personas, jo īpaši, ja šī meitas sabiedrība ir pārdota šīm trešajām personām.

      (1)  OV C 304, 13.12.2003.


title: Lieta T-559/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedums – Giovanni Cosmetics/ITSB – Vasconcelos & Gonçalves (“GIOVANNI GALLI”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “GIOVANNI GALLI” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “GIOVANNI” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Vārda un uzvārda atšķirtspēja

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/36

         Vispārējās tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedums – Giovanni Cosmetics/ITSB – Vasconcelos & Gonçalves (“GIOVANNI GALLI”)
   (Lieta T-559/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “GIOVANNI GALLI” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “GIOVANNI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vārda un uzvārda atšķirtspēja)
   (2015/C 236/48)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Giovanni Cosmetics, Inc. (Rancho Dominguez, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – J. van den Berg un M. Meddens–Bakker, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – M. Rajh)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Vasconcelos & Gonçalves, SA (Lisabona, Portugāle)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2013. gada 13. augusta lēmumu lietā R 1189/2012–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Giovanni Cosmetics, Inc. un Vasconcelos & Gonçalves, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Giovanni Cosmetics, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta T-39/06: Vispārējās tiesas 2011. gada 5. oktobra spriedums — Transcatab /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Itālijas jēltabakas iepirkuma un pirmapstrādes tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Vainojamība pārkāpjošajā rīcībā — Naudas sodi — Samērīgums — Pārkāpuma smagums un ilgums — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sadarbība)

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/15

         Vispārējās tiesas 2011. gada 5. oktobra spriedums — Transcatab/Komisija
   (Lieta T-39/06) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Itālijas jēltabakas iepirkuma un pirmapstrādes tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgus sadale - Vainojamība pārkāpjošajā rīcībā - Naudas sodi - Samērīgums - Pārkāpuma smagums un ilgums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Sadarbība)
   2011/C 340/29
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Transcatab SpA (Caserte, Itālija) (pārstāvji — C. Osti un A. Prastaro, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji F. Amato, vēlāk V. Di Bucci, un, visbeidzot, É. Gippini Fournier un L. Malferrari, kam palīdz F. Ruggeri Laderchi, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība daļēji atcelt Komisijas 2005. gada 20. oktobra Lēmumu C(2005) 4012, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. panta 1. punktu (lieta COMP/C.38.281/B.2 — Jēltabaka — Itālija), otrkārt, prasība samazināt Transcatab ar šo lēmumu uzliktā naudas soda apmēru un, treškārt, Komisijas pretprasība ar mērķi minēto summu palielināt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisijas pretprasību noraidīt;

               3)

               Transcatab SpA sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina 90 % Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Komisija sedz 10 % savu tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 86, 08.04.2006.


title: Lieta C-79/11: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums ( Tribunale di Firenze (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Maurizio Giovanardi u.c. (Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās — Pamatlēmums 2001/220/TI — Cietušo statuss kriminālprocesā — Direktīva 2004/80/EK — Kompensācija noziegumos cietušajiem — Juridiskas personas atbildība — Kaitējuma atlīdzība kriminālprocesā)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/10

         Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums (Tribunale di Firenze (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Maurizio Giovanardi u.c.
   (Lieta C-79/11) (1)

   (Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Pamatlēmums 2001/220/TI - Cietušo statuss kriminālprocesā - Direktīva 2004/80/EK - Kompensācija noziegumos cietušajiem - Juridiskas personas atbildība - Kaitējuma atlīdzība kriminālprocesā)
   2012/C 287/15
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Firenze

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Maurizio Giovanardi, Andrea Lastini, Filippo Ricci, Vito Piglionica, Massimiliano Pempori, Gezim Lakja, Elettrifer Srl, Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Ordinario di Firenze — Padomes 2001. gada 15. marta Pamatlēmuma Nr. 2001/220/TI par cietušo statusu kriminālprocesā (OV L 82, 1. lpp.) 2., 3. un 8. panta interpretācija — Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/80/EK par kompensāciju noziegumos cietušajiem (OV L 261, 15. lpp.) 9. panta interpretācija — Juridisko personu kriminālatbildība — Deliktā cietušā tiesības kriminālprocesā saņemt kaitējuma atlīdzību no juridiskas personas, kura netieši atbildīga par zaudējumiem

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2001. gada 15. marta Pamatlēmuma 2001/220/TI par cietušo statusu kriminālprocesā 9. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tāda juridisko personu atbildības režīma kā pamatlietā gadījumā tas pieļauj to, ka noziedzīgā nodarījumā cietušajam nav tiesību kriminālprocesa ietvaros lūgt administratīvu pārkāpumu izdarījušajai juridiskajai personai atlīdzināt kaitējumu, ko tieši izraisījis šis pārkāpums.

      (1)  OV C 120, 16.4.2011.


title: Lieta T-145/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. februāra spriedums — Omya /Komisija (Konkurence — Koncentrācija — Lūgums sniegt informāciju — Regulas (EK) Nr. 139/2004 11. panta 3. punkts — Pieprasītās informācijas nepieciešamība — Samērīgums — Saprātīgs termiņš — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Tiesiskās paļāvības pārkāpums)

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/35

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 4. februāra spriedums — Omya/Komisija
   (Lieta T-145/06) (1)

   (Konkurence - Koncentrācija - Lūgums sniegt informāciju - Regulas (EK) Nr. 139/2004 11. panta 3. punkts - Pieprasītās informācijas nepieciešamība - Samērīgums - Saprātīgs termiņš - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Tiesiskās paļāvības pārkāpums)
   (2009/C 69/81)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Omya AG, Oftringena [Oftringen] (Šveice) (pārstāvji — M. K. Ahlborns [M. C. Ahlborn], K. Berga [C. Berg], solicitors, K. Pinto Koreija [C. Pinto Correia], advokāts, un Dž. Flinns [J. Flynn], QC)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji V. di Buči [V. Di Bucci], K. Lūiss [X. Lewis], R. Zauers [R. Sauer], E. Velans [A. Whelan] un F. Amato [F. Amato], pēc tam V. Di Buči, K. Lūiss, R. Zauers un E. Velans)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 8. marta lēmumu, kurš ir pieņemts saskaņā ar Padomes 2004. gada 20. janvāra Regulas (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (OV L 24, 1. lpp.) 11. panta 3. punktu, un labot informāciju, kas tika paziņota, veicot pārbaudi lietas COMP/M.3796 (Omya/J. M. Huber PCC) ietvaros.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Omya AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 165, 15.7.2006.


title: Lieta -T 354/08: Prasība, kas celta 2008. gada 21. augustā — Spira /Komisija

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/47

         Prasība, kas celta 2008. gada 21. augustā — Spira/Komisija
   (Lieta -T 354/08)
   (2008/C 285/86)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Diamanthandel A. Spira BVBA, Antverpene (Beļģija) (pārstāvji — J. Bourgeois, Y. Van Gerven, F. Louis, A. Vallery, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 5. jūnija Lēmumu lietā COMP/38.826/B-2-Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 773/2004 7. panta 2. punktu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā lietā prasītāja apstrīd Komisijas 2008. gada 5. jūnija Lēmumu (2008) D/203546, ar kuru Komisija paziņoja, ka faktisko apstākļu izmaiņas sakarā ar to, ka Pirmās instances tiesa atcēla izpildes lēmumu (1), nav izšķirošais elements, lai Komisijai būtu jāpārskata savs 2007. gada 26. janvāra Lēmums (2007) D/200338, ar kuru tā, pamatojoties uz Kopienas interešu neesamību, noraidīja prasītājas sūdzību par EKL 81. un 82. panta pārkāpumiem saistībā ar Izvēles iespēju piegādes [Supplier of Choise] (SoC) sistēmu, ko De Beers Group izmantoja neapstrādāto dimantu piegādei (atteikuma lēmums (2)) (lieta COMP/38.826/B-2-Spira/De Beers/DTC Supplier of Choise).
   Savu prasījumu pamatojumam prasītāja izvirza trīs tiesību pamatus.
   Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija nav rūpīgi un neatkarīgi izvērtējusi pret konkurenci vērstās darbības, uz kurām prasītāja norādīja savā sūdzībā.
   Otrkārt, prasītāja uzsver, ka Komisija, izvērtējot jautājumu par piegādes tiesību atņemšanu, nevar atsaukties uz Kopienas interešu neesamību, lai rīkotos sakarā ar sūdzību, ņemot vērā ievērojamos zaudējumus, kas rodas piegādes tiesību atņemšanas dēļ, ko izraisa SoC sistēma. Prasītāja apgalvo, ka piegādes tiesību atņemšana būtu jāuzskata par jautājumu, kas ietilpst Kopienas interesēs, jo tā ietekmē neapstrādāto dimantu pieejamību gan Eiropas Savienības mērogā, gan pasaules mērogā. Tā uzskata, ka SoC piegādes sistēma ir pret konkurenci vērsta selektīva piegādes sistēma, kas ierobežo iekšējo nozares konkurenci.
   Treškārt, prasītāja pakārtoti apgalvo, ka Komisija pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, norādot nepietiekamu pamatojumu, piemērojot tiesību atņemšanas seku testu, jo:

               —

               sākumā nav definējusi analizējamā tirgus struktūru, konkrētās sabiedrības tirgus ietekmi un konkurentu tirgus pozīciju;

               —

               neveica izvērtējumu saistība ar visiem iespējamajiem ierobežojumiem vai monopolizācijas darbībām, ko veic piegādātājs, kura selektīvā piegādes sistēma tika pārbaudīta.

         Tāpat prasītāja apgalvo, ka Komisija pieļāva acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pamatoja savu lēmumu ar nepareiziem faktiem, secinot, ka SoC vienošanās būtiski neatņem otrreizējā tirgus dalībniekiem tiesības uz piekļuvi neapstrādātajiem dimantiem (piegādes tiesību atņemšana).

      (1)  2007. gada 11. jūlija spriedums lietā T-170/06 Alrosa/Komisija (Krājums, II-2601. lpp.), par šo spriedumu Komisija iesniedza apelācijas sūdzību Eiropas Kopienu Tiesā, lieta C-441/07 Komisija/Alrosa, (OV 2007, C 283, 22. lpp.).

      (2)  Prasītāja ir pārsūdzējusi Atteikuma lēmumu Pirmās instances tiesā lietā T-108/07 Spira/Komisija (OV 2007, C 129, 20. lpp.).


title: Lieta C-497/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 16. septembrī iesniedza Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) – krimināllieta pret Juraj Sokáč

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 16. septembrī iesniedza Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) – krimināllieta pret Juraj Sokáč

   (Lieta C-497/16)
   (2017/C 022/02)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Iesniedzējtiesa

      Nejvyšší soud České republiky

      Lietas dalībnieks pamatlietā

      Juraj Sokáč

      Prejudiciālais jautājums

   Vai zāles, kā tās definētas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2001/83/EK (1), kuras satur “klasificētas vielas” Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 273/2004 (2) izpratnē, pamatojoties uz šīs regulas 2. panta a) punktu, ir jāuzskata par izslēgtām no minētās regulas piemērošanas jomas saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-627/13 un C-2/14, pat arī pēc tam, kad minētā tiesību norma tika grozīta ar Regulu Nr. 1258/2013 (3), un, ņemot vērā to, ka Regulas Nr. 111/2005 (4), kas grozīta ar Regulu Nr. 1259/2013 (5), 2. panta a) punktā ir paredzēts, ka zālēm, kas satur efedrīnu un pseidoefedrīnu, ir piemērojams Regulā Nr. 111/2005 paredzētais režīms?

      (1)  OV 2001, L 311, 67. lpp.

      (2)  OV 2004, L 47, 1. lpp.

      (3)  OV 2013, L 330, 21. lpp.

      (4)  OV 2005, L 22, 1. lpp.

      (5)  OV 2013, L 330, 30. lpp.


title: lieta T-396/04: Pirmās instances tiesas  2005. gada 23. novembra  spriedums —  Soffass  pret ITSB (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes, kas satur vārdisku elementu  NICKY , reģistrācijas pieteikums — Agrākas grafiskas valsts preču zīmes, kas satur vārdisku elementu  NOKY  — Iebilduma noraidījums sajaukšanas iespējas neesamības dēļ — Lēmuma atcelšana, ko veic Apelāciju padome — Lietas nosūtīšana Iebildumu nodaļai, lai pārbaudītu preču līdzību un izmantošanas pierādījumus — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               28.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/13

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 23. novembra spriedums — Soffass pret ITSB
   (lieta T-396/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes, kas satur vārdisku elementu “NICKY”, reģistrācijas pieteikums - Agrākas grafiskas valsts preču zīmes, kas satur vārdisku elementu “NOKY” - Iebilduma noraidījums sajaukšanas iespējas neesamības dēļ - Lēmuma atcelšana, ko veic Apelāciju padome - Lietas nosūtīšana Iebildumu nodaļai, lai pārbaudītu preču līdzību un izmantošanas pierādījumus - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2006/C 22/26)
   Tiesvedības valoda — itāliešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Soffass SpA, Porkari [Porcari] (Itālija) (pārstāvji — V. Bilardo [V. Bilardo] un K. Bakīni [C. Bacchini], advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, praugi un modeļi) (pārstāve — M. Kapostanjo [M. Capostagno])

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Sodipan SCA, Sentetjēnduruvrē [Saint-Étienne-du-Rouvray] (Francija) (pārstāvis — N. Bēspflugs [N. Boespflug], advokāts)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 16. jūlija lēmumu lietā R 699/2003-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Soffass SpA un Sodipan SCA.
   Sprieduma rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 6, 08.01.2005.


title: Lieta T-733/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta spriedums – Portugāle/Komisija Tiesas sprieduma, kurā ir konstatēta valsts pienākumu neizpilde, neizpilde — Kavējuma nauda — Lēmums par kavējuma naudas dzēšanu — Strīdīgā valsts pasākuma atcelšana — Pārkāpuma pārtraukšanas datums

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/34

         Vispārējās tiesas 2017. gada 28. marta spriedums – Portugāle/Komisija
   (Lieta T-733/15) (1)

   (Tiesas sprieduma, kurā ir konstatēta valsts pienākumu neizpilde, neizpilde - Kavējuma nauda - Lēmums par kavējuma naudas dzēšanu - Strīdīgā valsts pasākuma atcelšana - Pārkāpuma pārtraukšanas datums)
   (2017/C 151/43)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes un M. Figueiredo, piedaloties L. Silva Morais, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Nicolae un P. Costa de Oliveira)

      Priekšmets

   Prasība, pamatojoties uz LESD 263. pantu, lūdzot atcelt Komisijas 2015. gada 8. oktobra Lēmumu Ares(2015)4178538, prasot Portugāles Republikai samaksāt summu EUR 580 000 apmērā, kas atbilst noteiktajai kavējuma naudai par laikposmu no 2014. gada 25. jūnija līdz 21. augustam, lai izpildītu 2014. gada 25. jūnija spriedumu lietā Komisija/Portugāle (C-76/13, nav publicēts, EU:C:2014:2029)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 68, 22.2.2016.


title: Lieta C-336/08: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 14. oktobra rīkojums ( Landessozialgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Christel Reinke/AOK Berlin (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/13

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 14. oktobra rīkojums (Landessozialgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Christel Reinke/AOK Berlin

   (Lieta C-336/08) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2011/C 63/24
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landessozialgericht Berlin

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Christel Reinke

      Atbildētāja: AOK Berlin

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Landessozialgericht Berlin — EKL 18., 49. un 50. panta, kā arī Padomes 1972. gada 21. marta Regulas (EEK) Nr. 574/72, ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 74, 1. lpp.), 34. panta 4. un 5. punkta interpretācija — Ārstniecības izdevumu atlīdzināšana, kas saistībā ar citas dalībvalsts privātā klīnikā sniegto neatliekamo palīdzību radušies Eiropas Savienības pilsonim sakarā ar to, ka kompetentā valsts slimnīca pārslodzes dēļ bija atteikusies nodrošināt ārstēšanu — Kompetentās dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas nepieļauj ārstniecības izdevumu par ārstēšanos citas dalībvalsts privātā klīnikā neatliekamās palīdzības gadījumā atlīdzināšanu, bet ļauj saņemt izdevumu saistībā ar valsts teritorijā izvietotas privātas klīnikas sniegtajiem pakalpojumiem atmaksu

      Rezolutīvā daļa:

   Uz lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Landessozialgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) iesniegusi ar 2008. gada 27. jūnija lēmumu, atbilde nav jāsniedz.

      (1)  OV C 260, 11.10.2008.


title: Lieta F-49/13: Civildienesta tiesas 2013. gada 23. oktobra rīkojums — Moragrega Arroyo /Padome

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/37

      Civildienesta tiesas 2013. gada 23. oktobra rīkojums — Moragrega Arroyo/Padome
      (Lieta F-49/13) (1)

      (2014/C 71/75)
      Tiesvedības valoda — franču
      Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 215, 27.7.2013., 20. lpp.


title: Lieta T-695/13: Prasība, kas celta 2013. gada 31. decembrī — ENAC /Komisija un TEN-T EA

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/44

         Prasība, kas celta 2013. gada 31. decembrī — ENAC/Komisija un TEN-T EA

   (Lieta T-695/13)
   2014/C 52/83
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ente nazionale per l'aviazione civile (ENAC) (Roma, Itālija) (pārstāvji — P. Garofoli, advokāts, un G. Palmieri)

      Atbildētājas: Eiropas Transporta tīkla izpildaģentūra (TEN-T EA), Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2013. gada 23. oktobra vēstuli Nr. Ares (203) 3321778 par “Bergamo–Orio al Serio lidostas jauktās transportsistēmas attīstības iespēju izpēti”, kurā tā paziņoja par daļas no minētā pētījuma veikšanai piešķirtā finansējuma atgūšanas procedūras uzsākšanu un “paziņojuma par parādu” EUR 158 517,54 apmērā nosūtīšanu;

               —

               [atcelt] šajā 2013. gada 23. oktobra vēstulē minēto Eiropas Transporta tīkla izpildaģentūras (TEN-T EA) 2013. gada 18. marta lēmumu par “Rīcības 2009-IT-91407-S — “Bergamo–Orio al Serio lidostas jauktās transportsistēmas attīstības iespēju izpēte” noslēgšanu — Komisijas Lēmums C(2010) 4456” daļā, kurā par neatlīdzināmām un tādējādi nefinansējamām ir atzītas ar jau sen paveikto 1., 2.1., 4., 5., 6. un 7. darbību saistītās izmaksas, prasot summas EUR 158 517,54 atmaksu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir par lēmumiem, kas apstrīdēti lietās T-270/13 un T-692/13, SACBO/Komisija un TEN-T EA.
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā minētajās lietās izklāstītie.


title: Lieta T-386/08: Prasība, kas celta 2008. gada 15. septembrī — Nadine Trautwein Rolf Trautwein /ITSB (zirga attēls)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/37

         Prasība, kas celta 2008. gada 15. septembrī — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/ITSB (zirga attēls)
   (Lieta T-386/08)
   (2008/C 313/67)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research Development (Leopoldshöhe, Vācija) (pārstāvji — C. Czychowski, A. Nordemann un A. Dustmann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 7. jūlija lēmumu apelācijas lietā R 1730/2007-1, kā arī pārbaudītāja 2007. gada 25. septembra lēmumu,

               —

               un ļaut publicēt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 4829354;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: zirga attēls attiecība uz precēm, kas ietilpst 18., 25. un 31. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 829 354

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktā preču zīme neesot nedz tieši aprakstoša, nedz arī pilnībā aprakstoša norāde, un tai esot vajadzīgā atšķirtspēja


title: Lieta T-422/11 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 5. oktobra rīkojums — Computer Resources International (Luxembourg)/Komisija (Pagaidu noregulējums — Publiskie iepirkumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Piedāvājuma noraidījums — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Iespējas zaudēšana — Būtiska un neatgriezeniska kaitējuma neesamība — Steidzamības neesamība)

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/35

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 5. oktobra rīkojums — Computer Resources International (Luxembourg)/Komisija
   (Lieta T-422/11 R)
   (Pagaidu noregulējums - Publiskie iepirkumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Piedāvājuma noraidījums - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Iespējas zaudēšana - Būtiska un neatgriezeniska kaitējuma neesamība - Steidzamības neesamība)
   2011/C 347/64
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Computer Resources International (Luxembourg) SA (Dommeldange, Luksemburga) (pārstāvis — S. Pappas, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Delaude un D. Calciu, pārstāvji, kuriem palīdz E. Petritsi, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eiropas Savienības Publikāciju biroja 2011. gada 22. jūlija lēmumu, ar kuru, pirmkārt, noraidīta prasītājas iesniegtie piedāvājumi publiskā iepirkuma procedūrā AO 10340 “Datorpakalpojumi — programmatūras izstrāde, uzturēšana, konsultācijas un palīdzība dažāda veida IT lietotnēm” (OV 2011/S 66-106099) un, otrkārt, prasītāja informēta, ka attiecīgā publiskā iepirkuma pamatlīguma slēgšanas tiesības ir tikušas piešķirtas citiem pretendentiem

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 14. oktobrī lietā T-1/02 Robert Polinsky pret Eiropas Kopienu Tiesu (Ierēdņi — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Azbesta ekspozīcija — Profesionālā slimība — Zaudējumi)

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/13

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 14. oktobrī
   lietā T-1/02 Robert Polinsky pret Eiropas Kopienu Tiesu (1)

   (Ierēdņi - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Azbesta ekspozīcija - Profesionālā slimība - Zaudējumi)
   (2004/C 314/32)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā T-1/02 Robert Polinsky, Eiropas Kopienu Tiesas ierēdnis, ar dzīvesvietu Thionville (Francija), ko pārstāv J. Iturriagagoitia Bassas (avocat), pret Eiropas Kopienu Tiesu (pārstāvis - M. Schauss, kurš norādījis adresi Luksemburgā), par prasību par prasītājam šķietami nodarītu fizisku, morālu, profesionālu un finansiālu zaudējumu atlīdzību, Pirmās Instances tiesa šādā sastāvā: priekšsēdētājs H. Legal, tiesneši V. Tiili un M. Vilaras, sekretārs galvenais administrators J. Palacio González, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               puses sedz savus izdevumus pašas.

      (1)  OV C 84, 6.4.2002.


title: Lieta T-466/07: Prasība, kas celta 2007. gada 25. decembrī — Osram /Padome

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/52

         Prasība, kas celta 2007. gada 25. decembrī — Osram/Padome
   (Lieta T-466/07)
   (2008/C 51/95)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Osram GmbH, Minhene, Vācija (pārstāvis — R. Bierwagen, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Regulu (EK) Nr. 1205/2007 un piespriest apturēt apstrīdētās regulas piemērošanu, līdz pēc pārskatīšanas stājas spēkā jauna regula;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, kas ir Vācijas plaša klāsta dažādu mazo spuldzīšu tipu, tajā skaitā integrētu, elektronisku, luminiscējošu spuldžu (CFL-i), ražotājs, lūdz atcelt Padomes 2007. gada 15. oktobra Regulu (EK) Nr. 1205/2007, ar ko pēc pārskatīšanas, kuru veica saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 2. punktu, nosaka antidempinga maksājumus par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes integrētu, elektronisku, kompaktu, luminiscējošu spuldžu (CFL-i) importu un attiecina tos uz šā paša ražojuma importu no Vjetnamas Sociālistiskās Republikas, Pakistānas Islāma Republikas un Filipīnu Republikas (1), jo šī regula tikai paredz antidempinga maksājumu saglabāšanu vienu gadu piecu gadu vietā, kā to paredz Pamatregula (2).
   Savas prasības atbalstam prasītājs apgalvo, pirmkārt, ka Padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, uzskatot, ka divas Philips grupas struktūrvienības ir “Kopienas ražotāji” Pamatregulas 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē.
   Otrkārt, prasītājs apgalvo, ka Padome ir pieļāvusi acīmredzamu tiesību kļūdu, piemērojot Kopienas interešu kritēriju, lai gan pārskatīšanai sakarā ar termiņa izbeigšanos šāds kritērijs nav paredzēts.
   Treškārt, prasītājs apgalvo, ka Padome ir pārkāpusi Pamatregulas 11. panta 2. punktu un ļaunprātīgi izmantojusi savas pilnvaras, samazinot antidempinga maksājumu veikšanas periodu uz vienu gadu.
   Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka Padome balstīja Kopienas interešu kritēriju uz acīmredzami kļūdainiem faktu konstatējumiem, veica kļūdainu vērtējumu un nenorādīja pamatojumu.

      (1)  OV 2007 L 272, 1. lpp.

      (2)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 1996 L 56, 1. lpp.).


title: Lieta F-62/08: Prasība, kas celta 2008. gada 24. jūlijā — Sevenier /Komisija

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/25

         Prasība, kas celta 2008. gada 24. jūlijā — Sevenier/Komisija
   (Lieta F-62/08)
   (2008/C 247/50)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Roberto Sevenier, Parīze (Francija) (pārstāvis — E. Boigelot, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Strīda priekšmets un apraksts
   Komisijas lēmuma, ar kuru ir noraidīta prasītāja prasība, pirmkārt, par tā iesnieguma par demisiju atsaukumu un, otrkārt, par medicīnas komisijas vēršanos tiesā atcelšana, un līdz ar to prasība atjaunot prasītāju darbā Eiropas Komisijā, atjaunojot dienestā no tā demisijas iesnieguma datuma.
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 24. septembra lēmumu tiktāl, ciktāl ar to ir noraidīta prasītāja prasība, pirmkārt, atsaukt tā 1983. gada 19. oktobra iesniegumu par demisiju un, otrkārt, par medicīnas komisijas vēršanos tiesā;

               —

               līdz ar to atjaunot prasītāju darbā Eiropas Komisijā, atjaunojot to dienestā no 1983. gada 19. oktobra;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-830/16: Prasība, kas celta 2016. gada 23. novembrī – Monolith Frost/EUIPO – Dovgan (“PLOMBIR”)

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/56

         Prasība, kas celta 2016. gada 23. novembrī – Monolith Frost/EUIPO – Dovgan (“PLOMBIR”)
   (Lieta T-830/16)
   (2017/C 022/75)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Monolith Frost GmbH (Leopoldshöhe, Vācija) (pārstāvji – E. Liebich un S. Labesius, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Dovgan GmbH (Hamburga, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “PLOMBIR”

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 22. septembra lēmums lietā R 1812/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu atbilstoši Regulas (EK) Nr. 207/2009 65. panta 3. punktam;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               pienākuma norādīt pamatojumu atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 75. panta pirmajam teikumam pārkāpums.


title: Lieta T-408/06: Prasība, kas celta 2006. gada 21. decembrī — Wenzhou Taima Shoes pret Padomi

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/39

         Prasība, kas celta 2006. gada 21. decembrī — Wenzhou Taima Shoes pret Padomi
   (Lieta T-408/06)
   (2007/C 42/68)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd, Yang Yi (Ķīna) (pārstāvji — I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC un K. Beal, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto regulu tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājas norādītie pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā tie, kas minēti lietā T-407/06 Zhejiang Aokang Shoes pret Padomi.


title: Lieta F-34/11: Civildienesta tiesas (trešās palāta) 2012. gada 13. septembra rīkojums — Markland/Europol (Civildienests — Europol darbinieki — Pagaidu darbinieka līgums — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības piemērošana — Ierindošana pakāpē — Acīmredzami nepamatota prasība)

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/34

         Civildienesta tiesas (trešās palāta) 2012. gada 13. septembra rīkojums — Markland/Europol

   (Lieta F-34/11) (1)

   (Civildienests - Europol darbinieki - Pagaidu darbinieka līgums - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības piemērošana - Ierindošana pakāpē - Acīmredzami nepamatota prasība)
   2012/C 379/55
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Saskia Jane Markland (Hāga, Nīderlandes Karaliste) (pārstāvis — N. D. Dane, avocat)

      Atbildētājs: Eiropas policijas birojs (Europol) (pārstāvji — D. Neumann, D. El Khoury un J. Arnould)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru prasītāja ir ierindota AST 5 pakāpē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepamatotu;

               2)

               J. Markland sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas policijas biroja tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 204, 09.07.2011., 30. lpp.


title: Lieta C-409/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Oberlandesgericht Naumburg (Vācija) 2008. gada 18. septembra rīkojumu — Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale/Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Oberlandesgericht Naumburg (Vācija) 2008. gada 18. septembra rīkojumu — Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale/Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt
   (Lieta C-409/08)
   (2008/C 327/17)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Oberlandesgericht Naumburg
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale

      Atbildētāja: Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai EKL 86. panta 1. punkts, skatot to kopā ar EKL 81. panta 1. punkta a) un d) apakšpunktu, kā arī 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka atbrīvojums no tiesāšanās izdevumiem (nodevas un izmaksas), ko atbilstoši 2003. gada 18. decembraInvestitionsbank-Begleitgesetz [Investīciju bankas atbalsta likums] (Gesetz- und Verordnungsblatt des Landes Sachsen-Anhalt Nr. 47/2003, 371. lpp.) 6. panta 1. punktam Saksijas-Anhaltes federālā zeme ir piešķīrusi tās izveidotajai Investīciju bankai, nav spēkā konkurenci ierobežojošo pasākumu aizlieguma pārkāpuma dēļ?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir noraidoša: vai Kopienu tiesību noteikumi par konkurenci atbilstoši EKL 86. panta 2. punkta pirmajam teikumam ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz tiesāšanās izdevumiem un nodevām Investīciju bankai tāds pats atbrīvojums kā Saksijas-Anhaltes federālajai zemei ir tikai tad, kad saskaņā ar 2003. gada 30. decembraVerordnung über die Errichtung der Investitionsbank Sachsen-Anhalt [Noteikumi par Saksijas-Anhaltes Investīciju bankas izveidošanu] (GVBl. LSA 2004, 20. lpp.), kurā grozījumi ir izdarīti ar 2006. gada 2. decembra Grozījumu noteikumiem (GVBl. LSA, 534. lpp.), 6. punktu tā īsteno valsts varas uzdevumus?


title: Lieta C-170/17: Prasība, kas celta 2017. gada 4. aprīlī – Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               22.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/16

         Prasība, kas celta 2017. gada 4. aprīlī – Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-170/17)
   (2017/C 161/20)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – N. Yerrell un P. Costa de Oliveira)

      Atbildētāja: Portugāles Republika

      Prasītājas prasījumi:

               1)

               atzīt, ka, izsniedzot īpašas valsts vadītāju apliecības, kas paredzētas, lai vadītu saskaņotajā kategorijā AM iekļautos transportlīdzekļus, Portugāles Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvas 2006/126/EK (1) par vadītāju apliecībām 4. panta 1. un 2. punktā un 7. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētos pienākumus;

               2)

               atzīt, ka, nenodrošinot, ka vienai personai ir tikai viena vadītāja apliecība, Portugāles Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvas 2006/126/EK par vadītāju apliecībām 7. panta 5. punkta b) apakšpunktā paredzētos pienākumus;

               3)

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Attiecībā uz pienākumiem, kas Portugāles Republikai paredzēti saskaņā ar Direktīvas [2006/126] 4. panta 1. un 2. punktu un 7. panta 2. punkta a) apakšpunktu, kā arī saskaņā ar 7. panta 5. punkta b) apakšpunktu, Komisija uzskata, ka Portugāles Republika nav veikusi nepieciešamos pasākumus argumentētajā atzinumā noteiktajā termiņā. Turklāt arī pati Portugāles administrācija atzīst, ka tā nav veikusi minētos pasākumus, 2016. gada 15. decembra vēstulē norādot, ka tā šajā ziņā veiks turpmākus grozījumus tiesiskajā regulējumā.

      (1)  OV 2006, L 403, 18.lpp.


title: Lieta T-235/16: Prasība, kas celta 2016. gada 10. maijā – GP Joule PV/EUIPO – Green Power Technologies (“GPTech”)

text:
               1.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/30

         Prasība, kas celta 2016. gada 10. maijā – GP Joule PV/EUIPO – Green Power Technologies (“GPTech”)
   (Lieta T-235/16)
   (2016/C 279/44)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GP Joule PV GmbH & Co. KG (Reußenköge, Vācija) (pārstāvis – F. Döring, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Green Power Technologies, SL (Bollullos de la Mitación, Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “GPTech” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 593 869

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 9. februāra lēmums lietā R 848/2015–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt apstrīdēto lēmumu un noraidīt pieteicējas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 12 593 869;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 pārkāpums, jo Regulas Nr. 2868/95 17. noteikuma 4. punktā paredzētā informēšanas prasība, kura ir veltīta iebildumu iesniedzēja aizsardzībai, neesot tikusi atzīta par piemērojamu;

               —

               būtiska procedūras noteikuma pārkāpums, jo procedūra attiecībā uz iebildumu iesniedzēju esot bijusi netaisnīga, ievērojot Konvencijas 6. pantu un Pamattiesību hartas 47. pantu;

               —

               Birojs neesot informējis prasītāju, ka priekšnosacījumi atbilstoši Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 1. punktam nav izpildīti;

               —

               Regulas Nr. 2868/95 76. noteikuma 2. punkta nepareiza piemērošana, jo, ievērojot iebildumu iesniegšanai elektroniskā veidā paredzētās veidlapas un Iebildumu nodaļas sniegtās informācijas trūkumus, procedūra attiecībā uz iebildumu iesniedzēju esot bijusi netaisnīga;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-69/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. oktobra spriedums — Schunk un Schunk Kohlenstoff-Technik /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tādu oglekļa un grafīta izstrādājumu, kas izmantojami elektriskās un mehāniskās ierīcēs, tirgus — Iebilde par prettiesiskumu — Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts — Atbildība par prettiesisku rīcību — Pamatnostādnes naudas sodu apmēra aprēķināšanai — Pārkāpuma smagums un sekas — Preventīva ietekme — Sadarbība administratīvajā procesā — Samērīguma princips — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Preprasība par naudas soda palielināšanu)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/30

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. oktobra spriedums — Schunk un Schunk Kohlenstoff-Technik/Komisija
   (Lieta T-69/04) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Tādu oglekļa un grafīta izstrādājumu, kas izmantojami elektriskās un mehāniskās ierīcēs, tirgus - Iebilde par prettiesiskumu - Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts - Atbildība par prettiesisku rīcību - Pamatnostādnes naudas sodu apmēra aprēķināšanai - Pārkāpuma smagums un sekas - Preventīva ietekme - Sadarbība administratīvajā procesā - Samērīguma princips - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Preprasība par naudas soda palielināšanu)
   (2008/C 301/47)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Schunk GmbH, Tāle (Vācija) un Schunk Kohlenstoff-Technik GmbH, Hoihelhaima (Vācija) (pārstāvji — sākotnēji R. Behtolds [R. Bechtold] un S. Hirsbruners [S. Hirsbrunner], pēc tam R. Behtolds, S. Hirsbruners un A. Schädle advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Kastiljo de la Tore [F. Castillo de la Torre] un H. Gedinga [H. Gading], pēc tam Kastiljo de la Tore un M. Kellerbauers [M. Kellerbauer])
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas 2003. gada 3. decembra Lēmumu 2004/420/EK par [EKL] 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta C.38.359 — Oglekļa un grafīta izstrādājumi, kas izmantojami elektriskās un mehāniskās ierīcēs), kā arī, pakārtoti, samazināt prasītājām ar šo lēmumu uzliktā naudas soda apmēru, un, otrkārt, par Komisijas preprasību par minētā naudas soda palielināšanu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Schunk GmbH un Schunk Kohlenstoff-Technik GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.4.2004.


title: Lieta C-351/09: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Maltas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Direktīva 2000/60/EK — 8. un 15. pants — Iekšējo virszemes ūdeņu stāvoklis — Monitoringa programmu izveidošana un īstenošana — Bezdarbība — Kopsavilkuma ziņojumu par šīm monitoringa programmām iesniegšana — Bezdarbība)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/7

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Maltas Republika
   (Lieta C-351/09) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 2000/60/EK - 8. un 15. pants - Iekšējo virszemes ūdeņu stāvoklis - Monitoringa programmu izveidošana un īstenošana - Bezdarbība - Kopsavilkuma ziņojumu par šīm monitoringa programmām iesniegšana - Bezdarbība)
   2011/C 63/13
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un K. Xuereb)

      Atbildētāja: Maltas Republika (pārstāvji — S. Camilleri, D. Mangion, P. Grech un Y. Rizzo)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV L 327, 1. lpp.), 8. un 15. panta pārkāpums — Pienākums izveidot un īstenot iekšējo virszemes ūdeņu monitoringa programmas — Pienākums iesniegt kopsavilkuma ziņojumus par iekšējo virszemes ūdeņu monitoringa programmām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pirmkārt, neizveidojot un neīstenojot iekšējo virszemes ūdeņu monitoringa programmas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, 8. panta 1. un 2. punktu, un, otrkārt, neiesniedzot kopsavilkuma ziņojumus par iekšējo virszemes ūdeņu monitoringa programmām saskaņā ar šīs direktīvas 15. panta 2. punktu, Maltas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 8. un 15. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Maltas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta T-408/16: Prasība, kas celta 2016. gada 27. jūlijā – HX/Padome

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/46

         Prasība, kas celta 2016. gada 27. jūlijā – HX/Padome
   (Lieta T-408/16)
   (2016/C 419/62)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: HX (Damaska, Sīrija) (pārstāvis – S. Koev, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par kopumā pieņemamu un pamatotu, kā arī atzīt visus tajā norādītos prasības pamatus par pamatotiem un apmierināt tos;

               —

               pieļaut prasības izskatīšanu paātrinātā tiesvedībā;

               —

               atzīt, ka apstrīdētos tiesību aktus var atzīt par spēkā neesošiem daļēji, jo tiesību aktu kopumā daļa, kas ir atzīstama par spēkā neesošu, var tikt nodalīta no tiesību akta, un līdz ar to atcelt:

                           —

                           Padomes 2016. gada 27. maija Lēmumu (KĀDP) 2016/850, ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, daļā, kas attiecas uz prasītāju, un

                           —

                           Padomes 2016. gada 27. maija Īstenošanas regulu (ES) 2016/840, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, daļā, kas attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza astoņus prasības pamatus.

               1.

               Ikvienam piederošo tiesību netikt divreiz vajātam vai notiesātam uz krimināltiesību pamata viena un tā paša noziedzīga nodarījuma dēļ (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pants) būtisks pārkāpums.

               2.

               Tiesību uz aizstāvību un tiesību uz taisnīgu procesu būtisks pārkāpums.

               3.

               Pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums.

               4.

               Tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā pārkāpums.

               5.

               Kļūda Padomes veiktā vērtējumā.

               6.

               Tiesību uz īpašumu, kā arī samērīguma un saimnieciskās brīvības principu pārkāpums.

               7.

               Tiesību uz atbilstošiem dzīves apstākļiem pārkāpums.

               8.

               Tiesību uz reputācijas aizsardzību būtisks pārkāpums.


title: Lieta C-112/15: Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 17. marta spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kødbranchens Fællesråd, agissant pour Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesību aktu tuvināšana — Regula (EK) Nr. 882/2004 — Regula (EK) Nr. 854/2004 — Oficiālas dzīvnieku barības un pārtikas produktu kontroles — Nodevas, ko dalībvalstis var iekasēt, lai segtu ar oficiālajām kontrolēm saistītās izmaksas — Izmaksas par veterinārārstu palīgu mācībām

text:
               2.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/15

         Tiesas (devītā palāta) 2016. gada 17. marta spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kødbranchens Fællesråd, agissant pour Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen

   (Lieta C-112/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Regula (EK) Nr. 882/2004 - Regula (EK) Nr. 854/2004 - Oficiālas dzīvnieku barības un pārtikas produktu kontroles - Nodevas, ko dalībvalstis var iekasēt, lai segtu ar oficiālajām kontrolēm saistītās izmaksas - Izmaksas par veterinārārstu palīgu mācībām)
   (2016/C 156/21)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Østre Landsret

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Kødbranchens Fællesråd, kas rīkojas Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S vārdā

      Atbildētāja: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem, 27. panta 4. punkta a) apakšpunkts un VI pielikuma 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj, ka dalībvalstis, nosakot no pārtikas nozares uzņēmumiem iekasēto nodevu apmēru, tajā iekļauj izdevumus saistībā ar veterinārārsta palīgu obligātajām pamatmācībām.

      (1)  OV C 146, 4.5.2015.


title: Lieta T-292/13: Prasība, kas celta 2013. gada 24. maijā — Evangelou /Komisija un ECB

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 226/17

         Prasība, kas celta 2013. gada 24. maijā — Evangelou/Komisija un ECB
   (Lieta T-292/13)
   (2013/C 226/24)
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Christos Evangelou (Derynia, Kipra) un Yvonne Evangelou (Derynia) (pārstāvji — C. Paschalides, Solicitor, un A. Paschalides, lawyer)

      Atbildētājas: Eiropas Centrālā Banka un Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               piespriest kompensāciju EUR 1 552 110,64 apmērā pamatojoties uz to, ka 2013. gada 26. aprīļa Saprašanās Memoranda starp Kipru un atbildētājām 1.23.–1.27. punktā paredzētie nosacījumi ietvēra prasības, kuras ir nopietnā pretrunā privātpersonu aizsardzībai paredzētām normām ar augstāku likuma spēku, proti, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantam un Eiropas Cilvēktiesību [un pamatbrīvību aizsardzības] konvencijas 1. Protokola 1. pantam;

               —

               atzīt attiecīgos nosacījumus par spēkā neesošiem un steidzami piespriest līguma par Eiropas Stabilitātes mehānismu (turpmāk tekstā — “ESM līgums”) 14.–18. pantam paredzēto finansiālās palīdzības instrumentu pārskatīšanu atbilstoši tā 19. pantam saskaņā ar Tiesas spriedumu un ņemot vērā izmaiņas, lai izpildītu Tiesas spriedumu, un

               —

               ciktāl pirmajā punktā prasītā kompensācija nenozīmē, ka attiecīgie nosacījumi tiktu atcelti, izdot rīkojumu par kompensāciju par LESD 263. panta pārkāpumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka attiecīgie Saprašanās Memoranda nosacījumi ietvēra prasības, kuras ir nopietnā pretrunā privātpersonu aizsardzībai paredzētām normām ar augstāku likuma spēku (1), jo:

                           —

                           minētā norma ir ar augstāku likuma spēku, jo tās ir tiesības, kas ir iekļautas Hartā un ECPAK [Eiropas cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija];

                           —

                           atbilstoši Hartas 51. panta 1. punktam un LES 6. panta 2. punktam atbildētājiem ir pienākums ievērot un likt ievērot Hartā un ECPAK garantētās pamattiesības, un

                           —

                           noguldījumi bankā ir īpašums iepriekš minētā Hartas 17. panta un ECPAK 1. Protokola 1. panta izpratnē.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka iepriekš minētie pārkāpumi, tos ņemot kopā, ir tik plaši, ka tie ir uzskatāmi par nopietnu normu ar augstāku likuma spēku pārkāpumu, jo:

                           —

                           laikā, kad prasītājiem tika atņemti to noguldījumi bankā, nepastāvēja “nosacījumi, kuri ir paredzēti tiesību aktos”, kuri būtu ietverti acquis attiecībā uz noguldījumu bankā atņemšanu, pretrunā Hartai un Protokolam;

                           —

                           prasītājiem tika atņemti viņu noguldījumi “laikus [ne]izmaksā[jot] taisnīgu kompensāciju”, pretrunā Hartas 17. pantam un Protokola 1. pantam;

                           —

                           noguldījumu atņemšana ir pretlikumīga prima facie, izņemot, ja “ievērojot proporcionalitātes principu […] t[ā] ir nepieciešam[a] un patiešām atbilst vispārējas nozīmes mērķiem, ko atzinusi Savienība, vai vajadzībai aizsargāt citu personu tiesības un brīvības.” (2);

                           —

                           atbilstoši Hartas 17. pantam un Protokola 1. pantam izvērtējot sabiedrības intereses, netika ņemta vērā svarīgā sabiedrības interese novērst paniku un līdzekļu izņemšanu no bankām īsā un vidējā termiņā;

                           —

                           mērķis bija nevis kaitēt Kiprai vai to sodīt, bet gan palīdzēt tai un eurozonai, nodrošinot stabilitāti un tādējādi atvieglot, nevis izsist no līdzsvara, tās finanšu institūcijas un ekonomisko dzīvotspēju, un

                           —

                           iejaukšanās nebija samērīga attiecībā pret leģitīmo mērķi, jo 2012. gada ESM līguma 3. panta mērķis ir “mobilizēt finanšu resursus un, ievērojot stingrus nosacījumus […] sniegt atbalstu ESM dalībniekiem, kuriem ir vai draud smagas finanšu problēmas, stabilitātei, ja tas ir obligāti nepieciešams, lai pasargātu visas eurozonas un tās dalībvalstu finanšu stabilitāti”, neparalizējot to ekonomiku.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka prasītāju noguldījumu bankā atņemšana nebija ne nepieciešama, ne samērīga.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka rezultātā atbildētāju dēļ prasītajiem tika atņemti viņu noguldījumi bankā, jo, ja nebūtu acīmredzamā pārkāpuma, prasītāju noguldījumi bankā būtu bijuši aizsargāti ar Hartā un Protokolā paredzētajām tiesībām, tādējādi prasītāju zaudējumi bija pietiekami tieši un paredzami.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka iepriekš minētie apgalvojumi ir pamatoti un attiecīgie nosacījumi ir jāatceļ, neskatoties uz to, ka attiecīgo nosacījumu adresāts bija Kipra, jo tie skar tieši un individuāli katru no prasītajiem tādēļ, ka attiecīgie nosacījumi un veids, kā tie tika ieviesti, ir pretrunā Līgumam un/vai tiesiskumam tā piemērošanā un/vai, ciktāl tiek apgalvots, ka prasītāju noguldījumu bankā atņemšana bija pilnvaru nepareiza izmantošana, jo tā bija prettiesiska un pretrunā LES 6. panta 1. punktam.

      (1)  Skat. 1971. gada 2. decembra spriedumu lietā 5/71 Zuckerfabrik Schoeppenstedt/Padome, Recueil, 975. lpp.

      (2)  Hartas 52. panta 1. punkts.


title: Lieta T-622/13: Prasība, kas celta 2013. gada 25. novembrī — Ratioparts-Ersatzteile/ITSB — Norwood Promotional Products Europe ( “NORTHWOOD professional forest equipment” )

text:
               8.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/23

         Prasība, kas celta 2013. gada 25. novembrī — Ratioparts-Ersatzteile/ITSB — Norwood Promotional Products Europe (“NORTHWOOD professional forest equipment”)
   (Lieta T-622/13)
   2014/C 39/41
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Vācija) (pārstāvis — M. Koch, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Norwood Promotional Products Europe, SL (Tarragona, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Apelāciju otrās padomes 2013. gada 11. septembra lēmumu lietā R 1244/2012-2 tādējādi, ka iebildumi Nr. B 1 796 807 tiek noraidīti;

               —

               piespriest iebildumu iesniedzējai atlīdzināt izdevumus iebildumu nodaļā un atbildētajai apelāciju padomē — izdevumus apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “NORTHWOOD professional forest equipment” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 8., 9., 20., 25. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 412 776

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Norwood Promotional Products Europe, SL

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiska preču zīme “NORWOOD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 35. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-243/07: Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 15. februāra rīkojums — Carsten Brinkmann /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācijas sūdzība — Kopienas preču zīme — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Sajaukšanas iespēja — Vārdisks apzīmējums terranus — Reģistrācijas atteikums)

text:
               24.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 128/16

         Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 15. februāra rīkojums — Carsten Brinkmann/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-243/07) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Kopienas preču zīme - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Sajaukšanas iespēja - Vārdisks apzīmējums “terranus’ - Reģistrācijas atteikums)
   (2008/C 128/27)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carsten Brinkmann (pārstāve — K. van Bebber, Rechtsanwältin)

      Pretējā puse procesā: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider), Terra Networks SA

   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2007. gada 22. marta spriedumu Lietā T-322/05 Brinkmann/ITSB, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību atcelt lēmumu, kuru iesniedzis Kopienas vārdiskas preču zīmes “Terranus” reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 36. klasē, par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 10. jūnija lēmumu R 1145/2004-1, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas lēmumu atteikt minētās preču zīmes reģistrāciju; šis lēmums pieņemts iebildumu, ko iesniedzis Kopienas un valsts grafiskas preču zīmes “Terra” attiecībā uz 36. klasē ietilpstošajām precēm īpašnieks, procesa ietvaros — Sajaukšanas iespēja starp divām preču zīmēm
   Rezolutīvā daļa

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Brinkmann atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 199, 25.8.2007.


title: Lieta T-435/07: Prasība, kas celta 2007. gada 29. novembrī — New Look /ITSB ( NEW LOOK )

text:
               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/25

         Prasība, kas celta 2007. gada 29. novembrī — New Look/ITSB (“NEW LOOK”)
   (Lieta T-435/07)
   (2008/C 37/40)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: New Look Ltd, Weymouth (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Malynicz, Barrister un M. Blair un K. Gilbert, Solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju otrās padomes 2007. gada 3. septembra lēmumu lietā Nr. R 670/2007-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Vārdiska preču zīme “NEW LOOK” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 9., 14., 16., 18., 25., 26. un 35. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 2 932 606

      Pārbaudītāja lēmums: Reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome i) ir kļūdījusies, izvirzot prasību, lai prasītāja parādītu iegūtu atšķirtspēju citā dalībvalstī, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju; ii) ir kļūdījusies, nolemjot, ka prasītājas pierādījumi par “NEW LOOK” izmantošanu stilizētā formā vai kopā ar atšķirīgu attēlu nav varējusi apveltīt preču zīmi ar atšķirtspēju; un iii) nav piešķīrusi pietiekamu vispārējo nozīmi prasītājas pierādījumiem par izmantošanu Apvienotajā Karalistē un Īrijā.


title: Lieta C-541/07: Tiesas septītās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 14. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/30

         Tiesas septītās palātas priekšsēdētāja 2008. gada 14. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-541/07) (1)

   (2009/C 69/60)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 22, 26.1.2008.


20150731045617012015/C 270/372342015TC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150509303121Lieta T-234/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. maijā – Systema Teknolotzis kai Pliroforikis/Komisija
 ---documentbreak--- C2702015LV3010120150509LV0037301312Prasība, kas celta 2015. gada 9. maijā – Systema Teknolotzis kai Pliroforikis/Komisija
   (Lieta T-234/15)2015/C 270/37Tiesvedības valoda – grieķu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Systema Teknolotzis AE Efarmogon Ilektronikis kai Pliroforikis (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis – E. Georgilas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

            —

            apmierināt šo prasību;

            —

            atcelt Komisijas 2015. gada 10. marta lēmumu [SG-Greffe(2015) D/3003/11.3.2015] par kopējās summas septiņi simti sešpadsmit tūkstoši trīs simti trīsdesmit četru euro un piecu centu (EUR 716334,05) apmērā, tai pieskaitot procentus, atgūšanu no prasītājas un

            —

            piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, kā arī visus procesuālos izdevumus, kas radušies prasītājai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

            1.

            Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Regulas Nr. 1268/2012 (
                  1
               ) 89. pants un neesot izpildīts pienākums norādīt pamatojumu (LESD 296. pants). Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā neesot pietiekami, konkrēti un precīzi pamatots prasītājas lūguma noraidījums saistībā ar viņas parāda restitūciju sakarā ar septiņu gadu izpildes nolīgumu par projektiem PlayMancer un MOBISERV. Tāpat attiecībā uz projektu PlayMancer tā norāda, ka šajā lēmumā esot netieši noraidīts lūgums par trīs gadu laikā maksājamās summas restitūciju.

            2.

            Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka novērtējuma brīvība esot izmantota nepareizi, un/vai pārkāptas tās robežas, un esot pārkāpts labas pārvaldības princips. Prasītāja apgalvo, ka Komisija, pieņemot apstrīdēto lēmumu, neesot ņēmusi vērā svarīgus rādītājus, neesot ievērojusi būtiskus datus, kuri tai bija iesniegti, un esot izvēlējusies risinājumus, kas nenovēršami noved pie prasītājas ekonomiskās iznīcības.

            3.

            Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts samērīguma princips. Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais lēmums neesot vajadzīgs, lai sasniegtu izvirzīto finanšu mērķi, un pārmērīgi ietekmējot prasītājas būtiskās intereses un apdraudot pat tās pastāvēšanu, kā arī tās darbības veikšanu komerciālas ražotnes statusā.

      (
         1
      )	Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 2012. gada 31. decembris, 1. lpp.).


title: Lieta C-517/06: Tiesas (sestā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/98/EK — Valsts sektora informācijas atkalizmantošana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/9

         Tiesas (sestā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-517/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2003/98/EK - Valsts sektora informācijas atkalizmantošana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2007/C 211/16)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Braun un E. Montaguti)

      Atbildētāja: Austrijas Republika (pārstāvis — E. Riedl)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Noteiktajā termiņā nav pieņemti visi tiesību akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 17. novembra Direktīvu 2003/98/EK par valsts sektora informācijas atkalizmantošanu (OV L 345, 90. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai Šteiermarkas un Zalcburgas federālo zemju tiesiskajā regulējumā transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 17. novembra Direktīvu 2003/98/EK par valsts sektora informācijas atkalizmantošanu, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Austrijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 42, 24.2.2007.


title: Lieta T-82/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 23. novembra spriedums — Dennekamp /Parlaments (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti par noteiktu Eiropas Parlamenta locekļu piedalīšanos Papildu pensiju shēmā — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību — Regulas (EK) Nr. 45/2011 8. panta b) apakšpunkts — Personas datu nosūtīšana)

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/11

         Vispārējās tiesas 2011. gada 23. novembra spriedums — Dennekamp/Parlaments
   (Lieta T-82/09) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti par noteiktu Eiropas Parlamenta locekļu piedalīšanos Papildu pensiju shēmā - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību - Regulas (EK) Nr. 45/2011 8. panta b) apakšpunkts - Personas datu nosūtīšana)
   2012/C 13/20
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Gert-Jan Dennekamp (Giethoorn, Nīderlande) (pārstāvji — O. Brouwer, A. Stoffer un T. Oeyen, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — sākotnēji N. Lorenz, H. Krück un D. Moore, pēc tam N. Lorenz un D. Moore)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji — B. Weis Fogh, J. Bering Liisberg un S. Juul Jørgensen); Somijas Republika (pārstāvji — J. Heliskoski un H. Leppo) un Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs (EDAU) (pārstāvji — sākotnēji H. Hijmans un H. Kranenborg, pēc tam H. Kranenborg un I. Chatelier)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eiropas Parlamenta 2008. gada 17. decembra Lēmumu A(2008) 22050 par atteikumu sniegt piekļuvi noteiktiem dokumentiem par noteiktu Eiropas Parlamenta locekļu piedalīšanos Papildu pensiju shēmā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Gert-Jan Dennekamp sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Dānijas Karaliste, Somijas Republika un Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs (EDAU) sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 102, 01.05.2009.


title: Lieta C-109/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. februārī iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) – Indėlių ir investicijų draudimas

text:
               2.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. februārī iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) – Indėlių ir investicijų draudimas

   (Lieta C-109/16)
   (2016/C 156/40)
   Tiesvedības valoda – lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: VĮ Indėlių ir investicijų draudimas

      Atbildētājs: Alvydas Raišelis

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai gadījumos, ja kredītiestāde rīkojas kā ieguldījumu uzņēmums, kura līdzekļi ir pārvesti, lai iegūtu īpašumā parāda vērtspapīrus, kurus ir emitējusi tā pati kredītiestāde, taču vērtspapīru emisija faktiski nenotiek un vērtspapīri netiek nodoti personas īpašumā, kura ir iemaksājusi līdzekļus, kaut gan paši līdzekļi jau ir noskaitīti no šīs personas konta un pārvesti uz kontu, kas ir atvērts kredītiestādes vārdā, un tie vairs nav atmaksājami, ja turklāt nav skaidrs, kāda ir bijusi valsts likumdevēja griba attiecībā uz īpašās aizsardzības sistēmas piemērošanu šādam gadījumam, vai Noguldījumu direktīvas (1) 1. panta 1. punktu un Ieguldītāju direktīvas (2) 1. panta 4. punktu var tieši piemērot, lai noteiktu piemērojamo apdrošināšanas sistēmu, un vai līdzekļu izlietojuma iecerētais mērķis ir izšķirošais kritērijs, lai noteiktu, kura ir piemērojamā apdrošināšanas sistēma? Vai šo direktīvu tiesību normas ir pietiekami skaidras, detalizētas un beznosacījumu, lai piešķirtu tiesības privātpersonām tādējādi, ka privātpersonas uz tām var atsaukties valsts tiesās, lai pamatotu savus prasījumus par kompensācijas izmaksāšanu, kas ir iesniegti pret valsts iestādi, kura nodrošina apdrošināšanas izmaksas?

               2)

               Vai Ieguldītāju direktīvas 2. panta 2. punkts, kurā ir paredzēts par kādiem prasījumiem izmaksā kompensāciju atbilstoši ieguldītāju kompensācijas sistēmai, ir jāsaprot un jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas arī uz prasījumiem atmaksāt līdzekļus, kurus ieguldījumu sabiedrība ir parādā ieguldītajiem un kuri netiek glabāti ieguldītāju vārdā?

               3)

               Apstiprinošas atbildes uz otro jautājumu gadījumā, vai Ieguldītāju direktīvas 2. panta 2. punkts, kurā ir paredzēts par kādiem prasījumiem izmaksā kompensāciju, ir pietiekami skaidrs, detalizēts un beznosacījumu, lai piešķirtu tiesības privātpersonām tādējādi, ka privātpersonas uz tiem var atsaukties valsts tiesās, lai pamatotu savas prasības par kompensācijas izmaksāšanu, kas ir iesniegtas pret valsts iestādi, kura nodrošina apdrošināšanas izmaksas?

               4)

               Vai Noguldījumu direktīvas 1. panta 1. punkts ir jāsaprot un jāinterpretē tādējādi, ka šīs direktīvas jēdzienā “noguldījums” ietilpst arī līdzekļi, kuri ir pārskaitīti no personīgā konta, ar personas piekrišanu, uz kontu, kas ir atvērts kredītiestādes vārdā šajā pašā kredītiestādē un kas ir paredzēts, lai segtu izmaksas par parāda vērtspapīriem nākotnē, kurus emitē šī pati kredītiestāde?

               5)

               Vai jāsaprot, ka Noguldījumu direktīvas 7. panta 1. punkts un 8. panta 3. punkts, izskatot tos kopā, nozīmē, ka noguldījumu apdrošināšanas maksājums līdz 7. panta 1. punktā norādītajai summai jāveic ikvienai personai, kuras prasījuma tiesības var tikt konstatētas pirms datuma, kad veikta Noguldījumu direktīvas 1. panta 3. punkta i) un ii) apakšpunktā minētā konstatācija vai pieņemts lēmums?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. maija Direktīva 94/19/EK par noguldījumu garantiju sistēmām (OV L 135, 5. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 3. marta Direktīva 97/9/EK par ieguldītāju kompensācijas sistēmām (OV L 84, 22. lpp.).


title: Lieta T-690/16: Prasība, kas celta 2016. gada 28. septembrī – Enrico Colombo un Giacomo Corinti/Komisija

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/37

         Prasība, kas celta 2016. gada 28. septembrī – Enrico Colombo un Giacomo Corinti/Komisija
   (Lieta T-690/16)
   (2017/C 022/52)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Enrico Colombo SpA (Sesto Calende, Itālija), Giacomo Corinti (Ispra, Itālija) (pārstāvji – R. Colombo un G. Turri, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu (kura pamatdati un saturs nav norādīti) par publiska līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu, kurš ir paziņots ar 2016. gada 20. jūlija dienesta ziņojumu Ref. Ares (2016) 371182 un ar kuru iepirkuma procedūrā JRC/IPR/2016/C.4/0002/OC saistībā ar ietvarlīgumu par ūdensvadu un apkures/dzesēšanas apakšcentrāļu būvniecības un tehniskās apkopes darbiem Kopīgā pētniecības centra Ispras objektā Eiropas Komisija, rīkodamās tās Kopīgā pētniecības centra Ispras objekta apsaimniekošanas struktūrvienības personā, ir izvēlējusies izraudzītā pretendenta iesniegto piedāvājumu;

               —

               atcelt 2016. gada 20. jūlija dienesta ziņojumu Ref. Ares (2016) 371182, kurā Eiropas Komisija, rīkodamās tās Kopīgā pētniecības centra Ispras objekta apsaimniekošanas struktūrvienības personā, paziņoja par iepirkuma procedūras iznākumu;

               —

               atcelt iepirkuma procedūras 2016. gada 13. marta un 2016. gada 28. jūnija protokolus;

               —

               galvenokārt – piespriest atlīdzināt kaitējumu ar konkrētu izpildījumu natūrā, tostarp atzīstot par neesošu vai spēkā neesošu vai atceļot Komisijas ar izraudzīto pretendentu 2016. gada 19. augustā noslēgto līgumu (kura pamatdati un saturs nav norādīti), tā rezultātā aizstājot šo līdzēju;

               —

               pakārtoti –piespriest atlīdzināt kaitējumu EUR 500 000,00 apmērā vai arī kādā Vispārējās tiesas par taisnīgu atzītā no šā apmēra atšķirīgā (lielākā vai mazākā) apmērā, šai summai pieskaitot procentus un attiecībā uz to veicot naudas vērtības pārvērtējuma rezultātā samaksas brīdī veicamās korekcijas.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji kā apstrīdēšanas pamatus norāda, ka esot pārkāpti Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV 2012, L 298, 1. lpp.) 105. un 107. pants, esot pārkāpts attiecīgo iepirkumu reglamentējošais lex specialis, esot pārkāpti vienlīdzīgu iespēju un lietas taisnīgas izskatīšanas principi, kā arī šajā gadījumā esot notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana.
   Šajā ziņā tiek apgalvots, ka izraudzītā pretendenta iesniegtais piedāvājums būtu bijis jāizslēdz tāpēc, ka tas neatbilst lex specialis noteiktajām tiesībspējas un tehniskās jaudas prasībām.


title: Lieta F-43/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. martā – ZZ/Komisija

text:
               1.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/29

         Prasība, kas celta 2015. gada 13. martā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-43/15)
   (2015/C 178/33)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – S. A. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu atzīt tikai daļēju pastāvīgās invaliditātes pakāpi 2 % apmērā sakarā ar nelaimes gadījumu darbā, kurā prasītājs cieta

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-348/16 OP-R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 13. jūlija rīkojums – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA Pagaidu noregulējums — Šķīrējklauzula — Aizmugurisks spriedums — Pieteikums apturēt sprieduma izpildi — Kompetences neesamība

text:
               11.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/30

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 13. jūlija rīkojums – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA

   (Lieta T-348/16 OP-R)
   (Pagaidu noregulējums - Šķīrējklauzula - Aizmugurisks spriedums - Pieteikums apturēt sprieduma izpildi - Kompetences neesamība)
   (2017/C 300/37)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Saloniki, Grieķija) (pārstāvis – V. Christianos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra (ERCEA) (pārstāvji – M. Pesquera Alonso un F. Sgritta, piedaloties E. Kourakis, advokāts)

      Priekšmets

   Pieteikums atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 123. panta 4. punktam un 156. pantam, kurā ir lūgts apturēt 2017. gada 6. aprīļa sprieduma Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (T-348/16, nav publicēts, EU:T:2017:268) izpildi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-480/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 16. maija spriedums – Agria Polska u.c./Komisija Konkurence — Aizliegta vienošanās — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Augu aizsardzības līdzekļu izplatīšanas tirgus — Lēmums par sūdzības noraidīšanu — Apgalvotā ražotāju un izplatītāju pretkonkurences rīcība — Ražotāju un izplatītāju saskaņota sūdzību iesniegšana administratīvajās un krimināltiesiskajās iestādēs — Ziņošana par apgalvotajiem piemērojamā tiesiskā regulējuma pārkāpumiem, ko veikuši paralēlie importētāji — Administratīvās pārbaudes, kuras vēlāk ir rūpīgi veikušas administratīvās iestādes — Valsts iestāžu veikta administratīvo sodu un kriminālsodu uzlikšana paralēlajiem importētājiem — Ražotāju un izplatītāju sūdzību iesniegšanas pielīdzināšana traucējošām prasībām vai administratīvā procesa ļaunprātīgai izmantošanai — Savienības interešu neesamība — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā

text:
               10.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/19

         Vispārējās tiesas 2017. gada 16. maija spriedums – Agria Polska u.c./Komisija
   (Lieta T-480/15) (1)

   (Konkurence - Aizliegta vienošanās - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Augu aizsardzības līdzekļu izplatīšanas tirgus - Lēmums par sūdzības noraidīšanu - Apgalvotā ražotāju un izplatītāju pretkonkurences rīcība - Ražotāju un izplatītāju saskaņota sūdzību iesniegšana administratīvajās un krimināltiesiskajās iestādēs - Ziņošana par apgalvotajiem piemērojamā tiesiskā regulējuma pārkāpumiem, ko veikuši paralēlie importētāji - Administratīvās pārbaudes, kuras vēlāk ir rūpīgi veikušas administratīvās iestādes - Valsts iestāžu veikta administratīvo sodu un kriminālsodu uzlikšana paralēlajiem importētājiem - Ražotāju un izplatītāju sūdzību iesniegšanas pielīdzināšana traucējošām prasībām vai administratīvā procesa ļaunprātīgai izmantošanai - Savienības interešu neesamība - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
   (2017/C 221/24)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Agria Polska sp. z o.o. (Sosnoveca, Polija), Agria Chemicals Poland sp. z o.o. (Sosnoveca), Star Agro Analyse und Handels GmbH (Allerhailigena pie Vildonas, Austrija) un Agria Beteiligungsgesellschaft mbH (Allerhailigena pie Vildonas) (pārstāvji – S. Dudzik un J. Budzik, vēlāk P. Graczyk un W. Rocławski, advokāt)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Szczodrowski, A. Dawes un J. Norris-Usher)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 263. pantam atcelt Komisijas 2015. gada 19. jūnija Lēmumu C(2015) 4284 final (lieta AT.39864 – BASF (iepriekš – AGRIA u.c./BASF u.c.)), ar ko ir noraidīta sūdzība, kuru prasītājas iesniegušas saistībā ar LESD 101. un/vai 102. panta pārkāpumu, ko esot pieļāvuši galvenokārt trīspadsmit uzņēmumi, kuri ražo un izplata augu aizsardzības līdzekļus, ar četru profesionālu organizāciju un kāda advokātu biroja palīdzību vai starpniecību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH un Agria Beteiligungsgesellschaft mbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 337, 12.10.2015.


title: Lieta C-448/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 15. septembra spriedumu lietā T-446/07 Royal Appliance International GmbH /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi); citi lietas dalībnieki: BSH Bosch un Siemens Hausgeräte GmbH , 2009. gada 18. novembrī iesniegusi Royal Appliance International GmbH

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/30

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 15. septembra spriedumu lietā T-446/07 Royal Appliance International GmbH/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi); citi lietas dalībnieki: BSH Bosch un Siemens Hausgeräte GmbH, 2009. gada 18. novembrī iesniegusi Royal Appliance International GmbH

   (Lieta C-448/09 P)
   2010/C 24/56
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Royal Appliance International GmbH (pārstāvji — K.-J. Michaeli, Rechtsanwalt, M. Schork, Rechtsanwältin)

      Citi lietas dalībnieki:

               —

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi);

               —

                  BSH Bosch un Siemens Hausgeräte GmbH

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2009. gada 15. septembra spriedumu lietā T-446/07;

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 3. oktobra lēmumu lietā R 572/2006-4;

               —

               piespriest atbildētājam un personai, kas iestājusies lietā, segt pašām savus un atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējai gan pirmajā instancē, gan apelācijas instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja vēršas pret Pirmās instances tiesas spriedumu, ar kuru tika apstiprināts Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju padomes 2007. gada 3. oktobra lēmums. Pirmās instances tiesa un Apelāciju padome uzskata, ka starp iebildumos izvirzīto Vācijas preču zīmi “sensixx” un reģistrācijai pieteikto preču zīmi “Centrixx” attiecībā uz preci “putekļusūcējs” pastāv sajaukšanas iespēja. Attiecībā uz iebildumos izvirzīto preču zīmi pēc Apelāciju padomes lēmuma pieņemšanas dienas un pirms tiesvedības Pirmās instances tiesā saistībā ar preci “putekļusūcējs” ir stājies spēkā [lēmums par tās] atcelšanu. Pirmās instances tiesa sākotnēji iesniegto pieteikumu par tiesvedības apturēšanu noraidīja un iebildumos izvirzītās preču zīmes atcelšanu uzskatīja par tiesiski nenozīmīgu, jo tas neietilpstot padomes izskatītajā faktiskajā un tiesiskajā prāvas kontekstā, un tādēļ Pirmās instances tiesai tas neesot jāņem vērā.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Pirmās instances tiesa, neņemot vērā iebildumos izvirzītās preču zīmes atcelšanu, nav ievērojusi tās Reglamenta 77. pantā paredzētos tiesvedības apturēšanas iemesla tiesiskos nosacījumus. Šajā gadījumā strīdu izšķirošās izmaiņas pamata faktos attiecoties uz iebildumos izvirzītās preču zīmes spēkā esamību, kuru apelācijas sūdzības iesniedzēja nevarot nekādi ietekmēt. Šīs izmaiņas atspēko pret reģistrācijai pieteikto preču zīmi izvirzīto iebildumu pamatu un obligāti būtu bijis jāņem vērā. Tas izriet no apelācijas sūdzības iesniedzējas pamattiesībām uz īpašumu, kas ietver arī preču zīmes reģistrēšanu. Sakarā ar nevēlēšanos ņemt vērā gaidāmo Oberlandesgericht München nolēmumu par atcelšanu attiecībā uz iebildumos izvirzīto preču zīmi Pirmās instances tiesa pārbaudot divu tādu preču zīmju aptverto preču sarakstu līdzību, no kurām viena sprieduma pasludināšanas brīdī ir gandrīz pilnībā atcelta. Tādējādi Pirmās instances tiesa pārkāpjot Regulas par Kopienas preču zīmi (turpmāk tekstā — “RPKPZ”) 45. pantu, jo trešās personas tiesības Pirmās instances tiesas sprieduma pasludināšanas brīdī vairs neesot pastāvējušas, jo lielākoties bija notikusi iebildumos izvirzītās preču zīmes atcelšana. Kopienu tiesas pašas esot pieļāvušas atkāpes no aizlieguma ņemt vērā no jauna radušos faktus, jo tās esot nolēmušas, ka valsts tiesu nolēmumi var tikt ņemti vērā arī tad, ja tie tiesā ir iesniegti tikai tiesvedības laikā. Tam tā ir jābūt it īpaši gadījumos, ja apelācijas sūdzības iesniedzēja nekādi nevar ietekmēt Apelāciju padomes tāda lēmuma pieņemšanas brīdi, kurš, kā šajā gadījumā, ir pieņemts neilgi pirms faktiskas neizmantošanas termiņa beigām, jo lēmuma pieņemšanas brīdis ir tikai pašas padomes ziņā. Šāds uz patvaļīga pamata balstīts lēmums par preču zīmes reģistrēšanu ir pretrunā Kopienu tiesību jēgai un mērķim.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja turklāt izvirza RPKPZ 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta kļūdainu piemērošanu. Pirmās instances tiesa neesot pietiekami izpildījusi savu pienākumu pārbaudīt un norādīt pamatojumu. Tādējādi tā neesot ņēmusi vērā būtiskus faktus saistībā ar attiecīgajām šī gadījuma precēm un to ietekmi uz patērētājiem un esot piemērojusi kļūdainus pārbaudes kritērijus jautājumā par uzmanības līmeni un preču līdzību. Pirmās instances tiesa preču zīmju kopīgās iezīmes un atšķirības attiecībā uz preču zīmju līdzību nav novērtējusi vienlīdzīgi un it īpaši, novērtējot vizuālo līdzību, ir pamatojusies uz nenozīmīgām kopīgām iezīmēm. Pirmās instances tiesa neesot ņēmusi vērā to, kā reģistrācijai pieteikto preču zīmi izrunā šajā gadījumā nozīmīgā Vācijas sabiedrības daļa un vēl vairāk pastiprinājusi prasībā apstrīdēto fonētiskās un konceptuālās līdzības novērtējuma pretrunīgumu, jo tā ir apstiprinājusi pamatošanos uz “center”, tomēr asociēšanu ar šo jēdzienu noliedza. Pirmās instances tiesa neņemot vērā fonētiskās uztveres pamatnoteikumus, jo tā uzskata, ka vārda galotnei “xx” ir īpaši skanīga izruna, un sagroza prasītājas izklāstītos faktus, jo tā apgalvo, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja noliedzot abu preču zīmju skaidro nozīmi. Visbeidzot, Pirmās instances tiesa kļūdaini esot pārbaudījusi sajaukšanas iespējas nosacījumus, jo tā nenovērtē sabiedrības uzmanības līmeni [preces] iegādes brīdī un tādējādi prettiesiski apstiprina fonētiskās un vizuālās uztveres līdzību.