title: Lieta T-843/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – Correia/EESK (Civildienests – EESK personāls – Pagaidu darbinieki – Atteikums pārklasificēt – Prasība atcelt tiesību aktu – Sūdzības iesniegšanas termiņš – Termiņa nokavējuma pierādīšanas pienākums – Nelabvēlīgs akts – Pieņemamība – Vienlīdzīga attieksme – Tiesiskā drošība – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Morālais kaitējums)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/32

      Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – Correia/EESK
      (Lieta T-843/19) (1)

      (Civildienests - EESK personāls - Pagaidu darbinieki - Atteikums pārklasificēt - Prasība atcelt tiesību aktu - Sūdzības iesniegšanas termiņš - Termiņa nokavējuma pierādīšanas pienākums - Nelabvēlīgs akts - Pieņemamība - Vienlīdzīga attieksme - Tiesiskā drošība - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Morālais kaitējums)
      (2021/C 242/43)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājsa: Paula Correia (Voluve Sentetjēna [Woluwe-Saint-Étienne], Beļģija) (pārstāvji: L. Levi un M. Vandenbussche, advokātes)

         Atbildētāja: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (pārstāvji: M. Pascua Mateo, X. Chamodraka un K. Gambino, pārstāvji, kuriem palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt EESK lēmumu, kura pieņemšanas datums prasītājai nav bijis zināms un par kuru viņa ir uzzinājusi 2019. gada 12. aprīlī, par atteikumu viņu pārklasificēt AST 7 pakāpē 2019. pārklasificēšanas gadā un, otrkārt, piespriest atlīdzināt prasītājai ar šo lēmumu nodarīto morālo kaitējumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas (EESK) lēmumu par atteikumu pārklasificēt Paula Correia 2019. gada pārkvalificēšanas ietvaros.

                  2)

                  EESK tiek piespriests izmaksāt Paula Correia summu 2 000 euro apmērā par viņai nodarīto morālo kaitējumu.

                  3)

                  EESK atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 45, 10.2.2020.


title: Lieta T-191/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – FCA Italy/EUIPO – Bettag (“Pandem”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Pandem” reģistrācijas pieteikums – Agrākas valsts un starptautiska vārdiskas preču zīmes “PANDA” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/34

      Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – FCA Italy/EUIPO – Bettag (“Pandem”)
      (Lieta T-191/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Pandem” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un starptautiska vārdiskas preču zīmes “PANDA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2021/C 242/46)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: FCA Italy SpA (Turīna, Itālija) (pārstāvji: F. Jacobacci un E. Truffo, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: G. Sakalaitė-Orlovskienė un J. Crespo Carrillo)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Christoph Bettag (Āhene, Vācija) (pārstāvji: M. Metzner, A. Hönninger un M. Zeis, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 4. februāra lēmumu lietā R 1483/2019-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp FCA Italy un C. Bettag.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  FCA Italy SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta T-201/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 14. aprīļa spriedums – Berebene/EUIPO – Consorzio vino Chianti Classico (“GHISU”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “GHISU” reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts grafiska kolektīva preču zīme “CHIANTI CLASSICO” – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts) – Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/35

      Vispārējās tiesas 2021. gada 14. aprīļa spriedums – Berebene/EUIPO – Consorzio vino Chianti Classico (“GHISU”)
      (Lieta T-201/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “GHISU” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska kolektīva preču zīme “CHIANTI CLASSICO” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts) - Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas)
      (2021/C 242/47)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Berebene Srl (Roma, Itālija) (pārstāvis: A. Massimiani, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Capostagno)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Consorzio vino Chianti Classico (Radda in Chianti, Itālija) (pārstāvji: S. Corona un F. Corona, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 23. janvāra lēmumu lietā R 592/2019-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Consorzio vino Chianti Classico un Berebene.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Berebene Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 191, 8.6.2020.


title: Lieta T-282/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 21. aprīļa spriedums – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (“APO”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “APO” – Absolūti atteikuma pamati – Aprakstošs raksturs – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) – Atšķirtspējas neesamība – Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/36

      Vispārējās tiesas 2021. gada 21. aprīļa spriedums – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (“APO”)
      (Lieta T-282/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “APO” - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) - Atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2021/C 242/48)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Vācija) (pārstāvji: H. Hug un S. Schreiber, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: M. Eberl un A. Söder)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Markus Kerckhoff (Bergisch Gladbach, Vācija) (pārstāvis: M. Douglas, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 25. februāra lēmumu lietā R 982/2019-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp M. Kerckhoff un Apologistics.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Apologistics GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 215, 29.6.2020.


title: Lieta T-284/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – Klaus Berthold/EUIPO – Thomann (“HB Harley Benton”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme “HB Harley Benton” – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “HB” – Agrāks valsts komercnosaukums – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 4. punkts)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/36

      Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – Klaus Berthold/EUIPO – Thomann (“HB Harley Benton”)
      (Lieta T-284/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “HB Harley Benton” - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “HB” - Agrāks valsts komercnosaukums - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 4. punkts)
      (2021/C 242/49)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Klaus Berthold Besitzgesellschaft GmbH & Co. KG (Thalhausen, Vācija) (pārstāvis: E. Strauß, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Hanne)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Thomann GmbH (Burgebrach, Vācija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 11. marta lēmumu lietā R 1359/2019-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Thomann GmbH un Klaus Berthold Besitzgesellschaft GmbH & Co. KG.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Klaus Berthold Besitzgesellschaft GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 222, 6.7.2020.


title: Lieta T-286/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 5. maija spriedums – Capella/EUIPO – Cobi.bike (“GOBI”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GOBI” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “COBI” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Konkrētā sabiedrības daļa)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/37

      Vispārējās tiesas 2021. gada 5. maija spriedums – Capella/EUIPO – Cobi.bike (“GOBI”)
      (Lieta T-286/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GOBI” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “COBI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Konkrētā sabiedrības daļa)
      (2021/C 242/50)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Capella EOOD (Sofija, Bulgārija) (pārstāvis: R. Klenke, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Graul un A. Söder)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Cobi.bike GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvis: A. Molnar, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 14. februāra lēmumu lietā R 1685/2019-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Cobi.bike un Capella.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Capella EOOD sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Cobi.bike GmbH tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 222, 6.7.2020.


title: Lieta T-300/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – Nosio/EUIPO – Tros del Beto (“ACCUSÌ”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “ACCUSÌ” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ACÚSTIC” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Apzīmējumu līdzība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/37

      Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – Nosio/EUIPO – Tros del Beto (“ACCUSÌ”)
      (Lieta T-300/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “ACCUSÌ” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ACÚSTIC” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2021/C 242/51)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Nosio SpA (Mezzocorona, Itālija) (pārstāvji: J. Graffer, G. Rubino un A. Ottolini, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Söder un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Tros del Beto, SLU (Marçà, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 13. marta lēmumu lietā R 871/2019-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Tros del Belo un Nosio.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Katrs lietas dalībnieks pats sedz savus tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 247, 27.7.2020.


title: Lieta T-310/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – Comercializadora Eloro/EUIPO – Zumex Group (“JUMEX”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “JUMEX” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “zumex” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/38

      Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – Comercializadora Eloro/EUIPO – Zumex Group (“JUMEX”)
      (Lieta T-310/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “JUMEX” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “zumex” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2021/C 242/52)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Comercializadora Eloro, SA (Ecatepec, Meksika) (pārstāvji: J. L. Gracia Albero, P. Merino Baylos un E. Cebollero González, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Palmero Cabezas)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Zumex Group, SA (Moncada, Spānija) (pārstāve: M. C. March Cabrelles, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 9. marta lēmumu lietā R 534/2019-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Zumex Group un Comercializadora Eloro.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Comercializadora Eloro, SA atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Zumex Group, SA tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 240, 20.7.2020.


title: Lieta T-311/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 28 aprīļa spriedums – France Agro/EUIPO – Chafay (“Choumicha Saveurs”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Choumicha Saveurs” – Absolūts atteikuma pamats – Ļaunticība – Atzīšana par spēkā neesošu – Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/39

      Vispārējās tiesas 2021. gada 28 aprīļa spriedums – France Agro/EUIPO – Chafay (“Choumicha Saveurs”)
      (Lieta T-311/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Choumicha Saveurs” - Absolūts atteikuma pamats - Ļaunticība - Atzīšana par spēkā neesošu - Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2021/C 242/53)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: France Agro (Aviņona, Francija) (pārstāvis: C. de Haas, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Folliard-Monguiral un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Choumicha Chafay (Kasablanka, Maroka) (pārstāve: B. Lafont, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 9. marta lēmumu lietā R 1621/2019-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Chafay un France Agro.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  France Agro atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 240, 20.7.2020.


title: Lieta T-323/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 21 aprīļa spriedums – Hell Energy Magyarország/EUIPO (“HELL”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “HELL” reģistrācijas pieteikums – Absolūti atteikuma pamati – Atšķirtspējas neesamība – Aprakstošs raksturs – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/39

      Vispārējās tiesas 2021. gada 21 aprīļa spriedums – Hell Energy Magyarország/EUIPO (“HELL”)
      (Lieta T-323/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “HELL” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
      (2021/C 242/54)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Hell Energy Magyarország Kft. (Budapešta, Ungārija) (pārstāvji: Á. László un B. Mező, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: M. Kondás un P. Sipos)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 25. marta lēmumu lietā R 1712/2019-2 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “HELL” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2020. gada 25. marta lēmumu lietā R 1712/2019-2.

                  2)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 240, 20.7.2020.


title: Lieta T-326/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 21. aprīļa spriedums – Bibita Group/EUIPO – Benkomers (Dzērienu pudele) (Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo dzērienu pudeli – Agrāks starptautisks dizainparaugs – Spēkā neesamības pamats – Konflikts ar agrāku dizainparaugu – Individuāls raksturs – Informēts lietotājs – Autora brīvības pakāpe – Atšķirīgs kopējais iespaids – Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta d) apakšpunkta iii) punkts)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/40

      Vispārējās tiesas 2021. gada 21. aprīļa spriedums – Bibita Group/EUIPO – Benkomers (Dzērienu pudele)
      (Lieta T-326/20) (1)

      (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo dzērienu pudeli - Agrāks starptautisks dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Konflikts ar agrāku dizainparaugu - Individuāls raksturs - Informēts lietotājs - Autora brīvības pakāpe - Atšķirīgs kopējais iespaids - Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta d) apakšpunkta iii) punkts)
      (2021/C 242/55)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Bibita Group (Tirāna, Albānija) (pārstāvis: C. Seyfert, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: G. Sakalaitė-Orlovskienė un J. Crespo Carrillo)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Benkomers OOD (Sofija, Bulgārija)

         Priekšmets

      Par prasību, kas celta par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2020. gada 27. aprīļa lēmumu lietā R 1070/2018-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Bibita Group un Benkomers.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Bibita Group atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 247, 27.7.2020.


title: Lieta T-345/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 21. aprīļa spriedums – Robert Klingel/EUIPO (“MEN+”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MEN+” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Faktu pārbaude – Regulas 2017/1001 95. panta 1. punkts – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/40

      Vispārējās tiesas 2021. gada 21. aprīļa spriedums – Robert Klingel/EUIPO (“MEN+”)
      (Lieta T-345/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MEN+” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Faktu pārbaude - Regulas 2017/1001 95. panta 1. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2021/C 242/56)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Robert Klingel OHG (Pforzheim, Vācija) (pārstāvis: M. Zick, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 27. marta lēmumu lietā R 1906/2019-1 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “MEN+” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Robert Klingel OHG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 247, 27.7.2020.


title: Lieta T-348/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – Freistaat Bayern/EUIPO (“GEWÜRZSOMMELIER”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GEWÜRZSOMMELIER” reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts – Neoloģisms)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/41

      Vispārējās tiesas 2021. gada 28. aprīļa spriedums – Freistaat Bayern/EUIPO (“GEWÜRZSOMMELIER”)
      (Lieta T-348/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GEWÜRZSOMMELIER” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Neoloģisms)
      (2021/C 242/57)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Freistaat Bayern (Vācija) (pārstāvis: V. Lehmann, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: D. Walicka)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 26. marta lēmumu lietā R 2430/2019-2 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “GEWÜRZSOMMELIER” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Freistaat Bayern atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 247, 27.7.2020.


title: Lieta T-378/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 14. aprīļa spriedums – Ryanair/Commission (SAS, Dānija; Covid-19) (Valsts atbalsts – Dānijas gaisa transporta tirgus – Atbalsts, ko Dānija saistībā ar Covid-19 pandēmiju piešķīrusi aviosabiedrībai – Garantija – Lēmums necelt iebildumus – Apņemšanās kā nosacījums atbalsta saderībai ar iekšējo tirgu – Atbalsts, kas paredzēts ārkārtēja notikuma radīta kaitējuma novēršanai – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Vienlīdzīga attieksme – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/41

      Vispārējās tiesas 2021. gada 14. aprīļa spriedums – Ryanair/Commission (SAS, Dānija; Covid-19)

      (Lieta T-378/20) (1)

      (Valsts atbalsts - Dānijas gaisa transporta tirgus - Atbalsts, ko Dānija saistībā ar Covid-19 pandēmiju piešķīrusi aviosabiedrībai - Garantija - Lēmums necelt iebildumus - Apņemšanās kā nosacījums atbalsta saderībai ar iekšējo tirgu - Atbalsts, kas paredzēts ārkārtēja notikuma radīta kaitējuma novēršanai - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Vienlīdzīga attieksme - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2021/C 242/58)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F.-C. Laprévote, S. Rating, I.-G. Metaxas-Maranghidis un V. Blanc, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Tomat, L. Flynn un S. Noë)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji: J. Nymann-Lindegren un M. Søndahl Wolff, piedaloties R. Holdgaard, advokāts), Francijas Republika (pārstāvji: E. de Moustier un P. Dodeller), SAS AB (Stokholma, Zviedrija) (pārstāvis: F. Sjövall, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2020) 2416 final (2020. gada 15. aprīlis) par valsts atbalstu SA.56795 (2020/N) – Dānija – SAS Covid-19 pandēmijas radītā kaitējuma kompensēšana.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ryanair DAC sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus saistībā ar lūgumu par konfidencialitātes ievērošanu.

                  3)

                  Dānijas Karaliste, Francijas Republika un SAS AB sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 14/04, 255, 3.8.2020.


title: Lieta T-379/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 14. aprīļa spriedums – Ryanair/Komisija (SAS, Zviedrija; Covid-19) (Valsts atbalsts – Zviedrijas gaisa transporta tirgus – Atbalsts, ko Zviedrija saistībā ar Covid-19 pandēmiju piešķīrusi aviosabiedrībai – Garantija – Lēmums necelt iebildumus – Apņemšanās kā nosacījums atbalsta saderībai ar iekšējo tirgu – Atbalsts, kas paredzēts ārkārtēja notikuma radīta kaitējuma novēršanai – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Vienlīdzīga attieksme – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/42

      Vispārējās tiesas 2021. gada 14. aprīļa spriedums – Ryanair/Komisija (SAS, Zviedrija; Covid-19)
      (Lieta T-379/20) (1)

      (Valsts atbalsts - Zviedrijas gaisa transporta tirgus - Atbalsts, ko Zviedrija saistībā ar Covid-19 pandēmiju piešķīrusi aviosabiedrībai - Garantija - Lēmums necelt iebildumus - Apņemšanās kā nosacījums atbalsta saderībai ar iekšējo tirgu - Atbalsts, kas paredzēts ārkārtēja notikuma radīta kaitējuma novēršanai - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Vienlīdzīga attieksme - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2021/C 242/59)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F.-C. Laprévote, S. Rating, I.-G. Metaxas-Maranghidis un V. Blanc, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Tomat, D. Zukowska, L. Flynn un S. Noë)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji: E. de Moustier un P. Dodeller), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, H. Eklinder, R. Shahsavan Eriksson, O. Simonsson un J. Lundberg), SAS AB (Stokholma, Zviedrija) (pārstāvis: F. Sjövall, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2020) 2784 final (2020. gada 24. aprīlis) par valsts atbalstu SA.57061 (2020/N) – Zviedrija – SAS Covid-19 pandēmijas radītā kaitējuma kompensēšana.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ryanair DAC sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus saistībā ar lūgumu par konfidencialitātes ievērošanu.

                  3)

                  Francijas Republika, Zviedrijas Karaliste un SAS AB sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 255, 3.8.2020.


title: Lieta T-382/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 21 aprīļa spriedums – Lee/EUIPO (Galda naži, dakšas un karotes) (Kopienas dizainparaugs – Kopienas dizainparauga, kurā attēloti galda naži, dakšas un karotes, reģistrācijas pieteikums – Prioritātes nepieprasīšana – Pieteikums par restitutio in integrum – Regulas (EK) Nr. 6/2002 67. panta 1. un 2. punkts – Rūpības pienākums)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/43

      Vispārējās tiesas 2021. gada 21 aprīļa spriedums – Lee/EUIPO (Galda naži, dakšas un karotes)
      (Lieta T-382/20) (1)

      (Kopienas dizainparaugs - Kopienas dizainparauga, kurā attēloti galda naži, dakšas un karotes, reģistrācijas pieteikums - Prioritātes nepieprasīšana - Pieteikums par restitutio in integrum - Regulas (EK) Nr. 6/2002 67. panta 1. un 2. punkts - Rūpības pienākums)
      (2021/C 242/60)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Keun Jig Lee (Paju-si, Dienvidkoreja) (pārstāvji: F. Jacobacci un B. La Tella, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Ivanauskas un V. Ruzek)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2020. gada 8. aprīļa lēmumu lietā R 2559/2019-3 attiecībā uz pieteikumu par restitutio in integrum.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Keun Jig Lee atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 271, 17.8.2020.


title: Lieta T-442/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 5 maija spriedums – Grangé et Van Strydonck/EUIPO – Nema (“âme”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “âme” reģistrācijas pieteikums – Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “AMEN” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Vizuālo un fonētisko līdzību neitralizācija ar konceptuālajām atšķirībām – Neitralizācijas nosacījumi)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/44

      Vispārējās tiesas 2021. gada 5 maija spriedums – Grangé et Van Strydonck/EUIPO – Nema (“âme”)
      (Lieta T-442/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “âme” reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “AMEN” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vizuālo un fonētisko līdzību neitralizācija ar konceptuālajām atšķirībām - Neitralizācijas nosacījumi)
      (2021/C 242/62)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Isaline Grangé (Edegem, Beļģija), Alizée Van Strydonck (Strombeek-Bever, Beļģija) (pārstāvis: M. De Vroey, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: P. Villani un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Nema Srl (Sanlazaro Disavena, Itālija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 4. jūnija lēmumu lietā R 2960/2019-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Nema, no vienas puses, un I. Grangé un A. Van Strydonck, no otras puses.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 4. jūnija lēmumu lietā R 2960/2019-4.

                  2)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Isaline Grangé un Alizée Van Strydonck, tiesāšanās izdevumus, tostarp nepieciešamos izdevumus, kas radušies I. Grangé un A. Van Strydonck procesā Apelācijas padomē.

         (1)  OV C 297, 7.9.2020.


title: Lieta T-388/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 14. aprīļa spriedums – Ryanair/Komisija (Finnair I; Covid-19) (Valsts atbalsts – Somijas gaisa transporta tirgus – Atbalsts, ko Somija sniegusi Finnair saistībā ar Covid-19 pandēmiju – Ar aizdevumu saistīta valsts garantija – Lēmums necelt iebildumus – Pagaidu regulējums valsts atbalsta pasākumiem – Pasākums, kas ir paredzēts nopietnu traucējumu novēršanai kādas dalībvalsts tautsaimniecībā – Atbalsta pozitīvās ietekmes neizsvēršana ar tā negatīvo ietekmi uz tirdzniecības apstākļiem un uz neizkropļotas konkurences saglabāšanu – Vienlīdzīga attieksme – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/43

      Vispārējās tiesas 2021. gada 14. aprīļa spriedums – Ryanair/Komisija (Finnair I; Covid-19)
      (Lieta T-388/20) (1)

      (Valsts atbalsts - Somijas gaisa transporta tirgus - Atbalsts, ko Somija sniegusi Finnair saistībā ar Covid-19 pandēmiju - Ar aizdevumu saistīta valsts garantija - Lēmums necelt iebildumus - Pagaidu regulējums valsts atbalsta pasākumiem - Pasākums, kas ir paredzēts nopietnu traucējumu novēršanai kādas dalībvalsts tautsaimniecībā - Atbalsta pozitīvās ietekmes neizsvēršana ar tā negatīvo ietekmi uz tirdzniecības apstākļiem un uz neizkropļotas konkurences saglabāšanu - Vienlīdzīga attieksme - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2021/C 242/61)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F.-C. Laprévote, S. Rating un I.-G. Metaxas-Maranghidis, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Flynn, S. Noë un F. Tomat)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvis: L. Aguilera Ruiz), Francijas Republika (pārstāvji: E. de Moustier un P. Dodeller), Somijas Republika (pārstāvji: H. Leppo)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2020) 3387 final (2020. gada 18. maijs) par valsts atbalstu SA.56809 (2020/N) – Somija Covid-19: valsts garantija Finnair.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Ryanair DAC sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus saistībā ar lūgumu par konfidencialitātes ievērošanu.

                  3)

                  Spānijas Karaliste, Francijas Republika un Somijas Republika savus tiesāšanās izdevumus sedz pašas.

         (1)  OV C 262, 10.8.2020.


title: Lieta T-539/13 RENV: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. aprīļa rīkojums – Inclusion Alliance for Europe/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus – Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007 – 2013) – Projekti MARE, Senior un ECRN – Komisijas lēmums atgūt nepamatoti izmaksātās summas – Prasītājs, kurš vairs neatbild uz Vispārējās tiesas lūgumiem – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/45

      Vispārējās tiesas 2021. gada 20. aprīļa rīkojums – Inclusion Alliance for Europe/Komisija
      (Lieta T-539/13 RENV) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus - Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007 – 2013) - Projekti MARE, Senior un ECRN - Komisijas lēmums atgūt nepamatoti izmaksātās summas - Prasītājs, kurš vairs neatbild uz Vispārējās tiesas lūgumiem - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
      (2021/C 242/63)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Inclusion Alliance for Europe GEIE (Bukareste, Rumānija)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis: F. Moro)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu C(2013) 4693 final (2013. gada 17. jūlijs) atgūt no prasītājas saistībā ar projektiem MARE, Senior un ECRN piešķirto summu 212 411,89 EUR apmērā, pieskaitot procentus, un, otrkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar kuru tiek lūgts atlīdzināt materiālo un morālo kaitējumu, kas prasītājai esot radies šī lēmuma dēļ.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

                  2)

                  Eiropas Komisija un Inclusion Alliance for Europe GEIE tiesvedībās lietās T-539/13, C-378/16 P-R, C-378/16 P un T-539/13 RENV sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 15, 18.1.2014.


title: Lieta T-462/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 14. aprīļa rīkojums – ZU/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus – Civildienests – Ierēdņi – Informācijas pieprasījums – Sūdzības noraidīšana – Nelabvēlīga akta neesamība – Acīmredzami nepieņemama prasība)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/46

      Vispārējās tiesas 2021. gada 14. aprīļa rīkojums – ZU/Komisija
      (Lieta T-462/20) (1)

      (Prasība atcelt tiesību aktu un prasība atlīdzināt zaudējumus - Civildienests - Ierēdņi - Informācijas pieprasījums - Sūdzības noraidīšana - Nelabvēlīga akta neesamība - Acīmredzami nepieņemama prasība)
      (2021/C 242/66)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: ZU (pārstāvis: C. Bernard-Glanz, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: I. Melo Sampaio, L. Vernier un D. Milanowska)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko, pirmkārt, tiek lūgts atcelt, pirmām kārtam, Komisijas 2019. gada 5. septembra vēstuli, ar ko tika atteikts atbildēt uz prasītāja jautājumiem, un, otrām kārtam, Komisijas 2020. gada 6. aprīļa vēstuli, ar ko tika noraidīta prasītāja sūdzība, un, otrkārt, prasība atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājam esot nodarīts ar šiem pasākumiem.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  ZU atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 329, 5.10.2020.


title: Lieta T-468/20 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2021. gada 12. aprīļa rīkojums – Kühne/Parlaments (Pagaidu noregulējums – Civildienests – Ierēdņi – Pārcelšana amatā – Pieteikums par piemērošanas apturēšanu – Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu – “Fumus boni juris” neesamība)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/47

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2021. gada 12. aprīļa rīkojums – Kühne/Parlaments
      (Lieta T-468/20 R)
      (Pagaidu noregulējums - Civildienests - Ierēdņi - Pārcelšana amatā - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - “Fumus boni juris” neesamība)
      (2021/C 242/67)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Verena Kühne (Berlīne, Vācija) (pārstāvis: O. Schmechel, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: L. Darie un B. Schäfer)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts noteikt pagaidu pasākumus ar mērķi, pirmkārt, apturēt Parlamenta 2020. gada 2. jūlija lēmuma par prasītājas pārcelšanu amatā uz Eiropas Parlamenta Biroju Luksemburgā (Luksemburga) 2020. gada 1. septembrī piemērošanu, un, otrkārt, atstāt prasītāju darbā viņas pašreizējā darbavietā Eiropas Parlamenta Birojā Berlīnē vai noteikt citus piemērotus pasākumus, lai saglabātu status quo līdz lēmuma pieņemšanai pēc būtības.

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

                  2)

                  Atcelt 2020. gada 4. septembra rīkojumu Kühne/Parlaments (T-468/20 R).

                  3)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-12/21 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2021. gada 13. aprīļa rīkojums – PJ/EIT (Pagaidu noregulējums – Civildienests – Darba organizācijas pasākumi veselības krīzes laikā – Aizliegums strādāt attālināti ārpus dienesta valsts – Ārkārtas lūgums – Lēmums par atteikumu – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu – Steidzamība – Fumus boni juris – Interešu izsvēršana)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/48

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2021. gada 13. aprīļa rīkojums – PJ/EIT
      (Lieta T-12/21 R)
      (Pagaidu noregulējums - Civildienests - Darba organizācijas pasākumi veselības krīzes laikā - Aizliegums strādāt attālināti ārpus dienesta valsts - Ārkārtas lūgums - Lēmums par atteikumu - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - Steidzamība - Fumus boni juris - Interešu izsvēršana)
      (2021/C 242/68)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: PJ (pārstāve: N. de Montigny, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts (pārstāvji: P. Juanes Burgos, kam palīdz A. Duron, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, apturēt EIT2020. gada 17. decembra lēmuma, ar kuru ir noraidīts prasītājas lūgums atļaut strādāt attālināti no savas izcelsmes valsts, izpildi un, otrkārt, noteikt pienākumu EIT viņai atļaut strādāt attālināti no savas izcelsmes valsts līdz tiek atcelti Vācijas un Ungārijas valsts iestāžu noteiktie ierobežojumi saistībā ar veselības krīzi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apturēt Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta (EIT) direktora 2020. gada 17. decembra lēmuma noraidīt PJ lūgumu strādāt attālināti no savas izcelsmes valsts izpildi.

                  2)

                  EIT atļaus PJ strādāt attālināti no viņas bērnu dzīvesvietas valsts, kamēr situācija saistībā ar COVID-19 pandēmiju to pamato, neskarot PJ pienākumu noteiktos datumos ierasties dienesta vietā ar dienesta interesēm saistītu iemeslu dēļ.

                  3)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-184/21: Prasība, kas celta 2021. gada 8. aprīlī – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO – Schuju (“Хозяин”)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/48

      Prasība, kas celta 2021. gada 8. aprīlī – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO – Schuju (“Хозяин”)
      (Lieta T-184/21)
      (2021/C 242/69)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bīle, Vācija) (pārstāvis: A. Lingenfelser, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Peter Schuju (Borhena, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Хозяин” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 12 244 679

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 9. decembra lēmums lietā R 2729/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu Nr. 19 847 C (Eiropas Savienības preču zīme Nr. 12 244 679), piespriežot atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-185/21: Prasība, kas celta 2021. gada 8. aprīlī – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO – Schuju (“Хозяйка”)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/49

      Prasība, kas celta 2021. gada 8. aprīlī – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO – Schuju (“Хозяйка”)
      (Lieta T-185/21)
      (2021/C 242/70)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bīle, Vācija) (pārstāvis: A. Lingenfelser, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Peter Schuju (Borhena, Vācija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Хозяйка” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 12 344 529

         Process EUIPO: atcelšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 16. novembra lēmums lietā R 2717/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt atcelšanas pieteikumu Nr. 42 860 C (Eiropas Savienības preču zīme Nr. 12 344 529), piespriežot atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-214/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. aprīlī – Múka/Komisija

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/50

      Prasība, kas celta 2021. gada 19. aprīlī – Múka/Komisija
      (Lieta T-214/21)
      (2021/C 242/71)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Ondřej Múka (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvis: P. Kočí, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2021. gada 21. februāra Lēmumu Nr. C(2021) 1320 final un 2020. gada 27. oktobra Lēmumu Nr. COMP/B2/JP * Gestdem 2020/5901 par piekļuves atteikumu dokumentiem, kurus prasītājs bija pieprasījis ar 2020. gada 17. septembra pieteikumu un 2020. gada 12. novembra atkārtoto pieteikumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai 30 dienu laikā pēc galīgā sprieduma stāšanās spēkā izsniegt prasītājam visu informāciju un dokumentus, kas prasīti 2020. gada 17. septembra pieteikumā, un

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus 30 dienu laikā pēc galīgā sprieduma stāšanās spēkā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 3. punktā paredzētā atkāpe nav piemērojama, jo abas paziņošanas procedūras, uz kurām Eiropas Komisija balstīja savus paziņošanas lēmumus, jau bija izbeigtas.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija nav veikusi konkrētu un individuālu attiecīgo dokumentu pārbaudi un nav īpaši pamatojusi to, kā attiecīgo dokumentu izpaušana varētu negatīvi ietekmēt Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. pantā aizsargātās intereses.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija ir pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 1049/2001 noteikumus un mērķi padarīt pēc iespējas efektīvākas sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem. Neskatoties uz Regulā (EK) Nr. 1049/2001 paredzētajām nepārprotamajām prasībām, Eiropas Komisija nav nodrošinājusi pēc iespējas vienkāršākas un plašākas sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem. Tādējādi Eiropas Komisija ir pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. un 11. apsvērumu un 1. panta a), b) un c) punktu.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija nav izpildījusi pienākumu piešķirt vismaz daļēju piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem, atsakot piekļuvi visiem pieprasītajiem dokumentiem bez nepieciešamā pamatojuma sniegšanas šajā ziņā. Tādējādi Eiropas Komisija esot pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 6. punktu.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nepastāv risks, ka tiks apdraudēta Eiropas Komisijas izmeklēšanas stratēģija. Pieteikuma iesniedzēja informācijas pieprasījuma mērķis bija iegūt piekļuvi dokumentiem par atbalsta pietiekamību elektroenerģijas ražošanai no atjaunojamiem enerģijas avotiem Čehijas Republikā un ieguldījumu iekšējās atdeves likmes aprēķiniem, kā arī citiem īpaši norādītiem dokumentiem, un nevis piekļuve informācijai par lēmumu pieņemšanas procesu Eiropas Komisijā vai par tās īpašajām ieguldījumu stratēģijām, lietu provizoriskiem novērtējumiem vai veicamo administratīvo pasākumu plānošanu.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Regula (ES) Nr. 1589/2015 (2) neaizliedz pieprasīto dokumentu izpaušanu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001. Tādēļ saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 Eiropas Komisijai bija jāizskata pieteikums un atkārtotais pieteikums.

                  7.

                  Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisijas prasība, lai prasītājs pierāda sevišķu sabiedrības interešu, kas attaisno pieprasīto dokumentu izpaušanu, pastāvēšanu, ir pretrunā Regulai (EK) Nr. 1049/2001 un tās principiem. Turklāt šajā gadījumā pastāvošās sevišķās sabiedrības intereses (pieprasīto dokumentu izpaušanā) ir saistītas ar likumdošanas procesa kontroli un valsts līdzekļu pārvaldību. Šādas intereses atsver jebkuru no izņēmumiem, uz kuriem atsaucas Eiropas Komisija, un tās varot ievērot tikai tad, ja pieteikuma iesniedzējam ir piekļuve attiecīgajiem dokumentiem.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).

         (2)  Padomes Regula (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.).


title: Lieta T-230/21: Prasība, kas celta 2021. gada 28. aprīlī – Jalkh/Parlaments

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/51

      Prasība, kas celta 2021. gada 28. aprīlī – Jalkh/Parlaments
      (Lieta T-230/21)
      (2021/C 242/72)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francija) (pārstāvis: F. Wagner, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Parlamenta 2021. gada 25. marta lēmumu P9 TA(2021)0092 par pieteikumu par prasītāja imunitātes atcelšanu (2020/2110 IMM) un par tā imunitātes faktisku atcelšanu;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats: iebilde par prettiesiskumu saistībā ar 2019. gada 19. novembra Paziņojuma Nr. 0011/2019 32. pantu. Prasītājs uzskata – tas, ka deputāts nevar saņemt lietas materiālu kopiju, rada iespējamību ar to manipulēt pirms tā paziņošanas Parlamenta Juridiskās komitejas (turpmāk tekstā – “JURI komiteja”) locekļiem. Prasītāja ieskatā šī tiesību norma ir acīmredzams tiesību uz aizstāvību, tiesību uz lietas taisnīgu izskatīšanu un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principa pārkāpums, kā arī lojālu debašu neievērošana.

                  2.

                  Otrais pamats: būtisku procedūras noteikumu pārkāpums. Šim pamatam ir četras daļas.

                              —

                              Pirmā daļa ir par JURI komitejas referenta un tās priekšsēdētāja kriminālpārkāpumu saistībā ar [dokumentu] viltošanu un viltotu [dokumentu] izmantošanu.

                              —

                              Otrā daļa ir par noteikuma “krimināltiesības kontrolē administratīvās tiesības un civiltiesības” neievērošanu.

                              —

                              Trešā daļa ir par Parlamenta pieļautu 2019. gada 19. novembra Paziņojuma Nr. 0011/2019 7. panta pārkāpumu.

                              —

                              Ceturtā daļa ir par Eiropas Parlament iekšējā reglamenta 9. panta pārkāpumu.

                  3.

                  Trešais pamats: Protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā (OV 2012, C 326, 266. lpp.; turpmāk tekstā – “protokols”) 8. panta pārkāpums.

                  4.

                  Ceturtais pamats: protokola 9. panta pārkāpums. Šajā sakarā prasītājs atsaucas uz klaju fumus persecutionis gadījumu.


title: Lieta T-232/21: Prasība, kas celta 2021. gada 3. maijā – Saure/Komisija

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/52

      Prasība, kas celta 2021. gada 3. maijā – Saure/Komisija
      (Lieta T-232/21)
      (2021/C 242/73)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Hans-Wilhelm Saure (Berlīne, Vācija) (pārstāvis: C. Partsch, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas atteikumu ļaut prasītājam iepazīties ar Komisijas dokumentiem (lieta Gestdem 2021/0550) un izgatavot kopijas no visas saziņas – no 2020. gada 1. aprīļa – starp Komisiju un sabiedrību AstraZeneca plc vai tās meitasuzņēmumiem, Komisiju un Vācijas Federālo valsts kanceleju vai Veselības ministriju attiecībā uz sabiedrību AstraZeneca plc vai tās meitasuzņēmumiem un it īpaši par AstraZeneca plc piedāvāto Covid-19 vakcīnu daudzumu un to piegādes termiņiem;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats: prasītājam esot tiesības piekļūt attiecīgajiem Eiropas Komisijas dokumentiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (1) 2. panta 1. punktu. Ar Komisijas atteikumu šī tiesību norma esot pārkāpta.

                  2.

                  Otrais pamats: uz prasītāja piekļuves pieteikumu neattiecoties neviens no Regulā (EK) Nr. 1049/2001 minētajiem atteikuma iemesliem. Komisija neesot norādījusi nevienu atteikuma iemeslu, un tādi arī neesot acīmredzami.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-233/21: Prasība, kas celta 2021. gada 3. maijā – Meta Cluster/EUIPO (“Clustermedizin”)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/52

      Prasība, kas celta 2021. gada 3. maijā – Meta Cluster/EUIPO (“Clustermedizin”)
      (Lieta T-233/21)
      (2021/C 242/74)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Meta Cluster GmbH (Pirbauma, Vācija) (pārstāvis: H. Baumann, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Clustermedizin” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 203 454

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2021. gada 22. februāra lēmums lietā R 2127/2020-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-234/21: Prasība, kas celta 2021. gada 30. aprīlī – Cristalfarma/EUIPO – Reinhard Kosch (“STILAXX”)

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/53

      Prasība, kas celta 2021. gada 30. aprīlī – Cristalfarma/EUIPO – Reinhard Kosch (“STILAXX”)
      (Lieta T-234/21)
      (2021/C 242/75)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Cristalfarma Srl (Milāna, Itālija) (pārstāvis: R. Almaraz Palmero, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Reinhard Kosch (Veirega, Austrija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “STILAXX” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 160 152

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 11. februāra lēmums lietā R 1339/2019-5

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā, Reinhard Kosch, atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus saistībā ar strīdu Vispārējā tiesā, kā arī izdevumus saistībā ar procesu Apelācijas piektajā padomē.

         Izvirzītais pamats:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-236/21: Prasība, kas celta 2021. gada 3. maijā – FZ u.c./Komisija

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/54

      Prasība, kas celta 2021. gada 3. maijā – FZ u.c./Komisija
      (Lieta T-236/21)
      (2021/C 242/76)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: FZ un 15 citi prasītāji (pārstāvis: J.-N. Louis, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas lēmumu, ar ko sagatavots prasītāju paziņojums par algu par 2020. gada jūliju, ciktāl tajā pirmoreiz un ar atpakaļejošu spēku no 2019. gada 1. oktobra un no 2020. gada 1. janvāra viņu atalgojumam piemēroti jaunie korekcijas koeficienti;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāji norāda uz Civildienesta noteikumu 64. un 65. panta pārkāpumu, vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu vienlīdzīgas pirktspējas ziņā, acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā arī tiesiskās drošības principa pārkāpumu un rūpības pienākuma neizpildi.
      Lai noteiktu korekcijas koeficientu, kas ir piemērojams ārpus Savienības nodarbinātajiem prasītājiem, Eurostat esot jāievāc konkrēti dati saistībā ar viņu dienesta vietu, atbilstoši Civildienesta noteikumu 64. un 65. panta Īstenošanas noteikumiem, kuri ir paredzēti šo noteikumu XI pielikumā. Datu, kas ņemti vērā korekcijas koeficienta noteikšanā, savākšanas darbs tiek veikts atbilstoši starptautiskās sadarbības nolīgumam starp Eurostat, ESAO un ANO.
      Koeficienti, kas tiek aprēķināti, balstoties uz šiem datiem, laikā no 2018. gada janvāra līdz 2019. gada janvārim pazeminājās no 239,7 uz 94,0, bet par šo pašu laikposmu ANO personāla atalgojumam piemērojamie koeficienti tika paaugstināti, ievērojot inflāciju.
      Pamatojoties uz SVF analīzi – Kongo franks (CDF) 2017. gadā stipri zaudēja vērtību salīdzinājumā ar dolāru (USD) un euro, kam pievienojās būtiska inflācija, kura izpaudās kā nozīmīgs USD cenu kāpums. Turklāt gan Kongo Centrālās bankas, gan ANO un SVF statistikas dati parāda paralēlu USD un CDF evolūciju attiecībā pret euro.


title: Lieta T-238/21: Prasība, kas celta 2021. gada 4. maijā – Ryanair/Komisija

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/54

      Prasība, kas celta 2021. gada 4. maijā – Ryanair/Komisija
      (Lieta T-238/21)
      (2021/C 242/77)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating un I. Metaxas-Maranghidis, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt atbildētājas 2020. gada 17. augusta lēmumu par valsts atbalstu SA.57543 – Dānija un SA.58342 – Zviedrija – Covid-19: SAS AB rekapitalizācija (1), un

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir nepareizi piemērojusi Pagaidu regulējumu valsts atbalsta pasākumiem, ar ko atbalsta ekonomiku pašreizējā Covid-19 uzliesmojuma situācijā, un LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, atzīdama, ka SAS AB ir tiesības saņemt atbalstu, un neizvērtēdama, vai bez rekapitalizācijas bija iespējami citi piemērotāki un tirgu mazāk kropļojoši pasākumi. Prasītāja turklāt apgalvo, ka atbildētāja ir nepareizi piemērojusi Pagaidu regulējumu valsts atbalsta pasākumiem, ar ko atbalsta ekonomiku pašreizējā Covid-19 uzliesmojuma situācijā, un LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, atzīdama, ka rekapitalizācijas summa bija samērīga, nepiemērodama atbilstošus nosacījumus attiecībā uz valsts izstāšanos no kapitāla, pietiekami nenovērtējot atbalsta saņēmējas ievērojamo ietekmi tirgū un nepiemērojot atbilstošus pretpasākumus, nenovērsdama agresīvu komerciālas darbības izvēršanu, tādējādi neizpildīdama pienākumu izsvērt atbalsta pozitīvo ietekmi pret tā negatīvo ietekmi uz tirgus apstākļiem un neizkropļotas konkurences saglabāšanu (t.i., “samēra pārbaude”), un, visbeidzot, pieprasīdama novēloti iesniegt restrukturizācijas plānu.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pārkāpusi LESD īpašos noteikumus un Savienības tiesību vispārējos principus, kas ir bijuši Savienības gaisa transporta jomas liberalizācijas pamatā kopš 1980. gadu beigām (proti, nediskriminācijas, pakalpojumu sniegšanas brīvības – kas gaisa transporta nozarē piemēroti ar Regulu (EK) Nr. 1008/2008 (2) – un brīvības veikt uzņēmējdarbību principi).

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav uzsākusi formālas izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz nopietnajām grūtībām, un ir pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja neesot izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu.

         (1)  OV 2021, C 50, 3.–5. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1008/2008 (2008. gada 24. septembris) par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Savienībā (pārstrādātā versija) (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2008, L 293, 3.–20. lpp.).


title: Lieta T-239/21: Prasība, kas celta 2021. gada 30. aprīlī – Dana Astra/Padome

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/55

      Prasība, kas celta 2021. gada 30. aprīlī – Dana Astra/Padome
      (Lieta T-239/21)
      (2021/C 242/78)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Dana Astra IOOO (Minska, Baltkrievija) (pārstāvji: M. Lester, G. Forwood un M. Vangenechten, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2021/353 (2021. gada 25. februāris), ar ko groza Lēmumu 2012/642/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju, un Padomes Īstenošanas Regulu (ES) 2021/339 (2021. gada 25. februāris), ar ko īsteno 8a. pantu Regulā (EK) Nr. 765/2006, daļā, kurā tie attiecas uz prasītāju, un

                  —

                  piespriest Eiropas Savienības Padomei segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatojumam prasītāja izvirza vienu tiesību pamatu, apgalvojot par kļūdām vērtējumā un pamatojuma nenorādīšanu konstatējumam, ka Dana Holdings/Dana Astra gūst labumu no Lukašenko režīma vai atbalsta to.


title: Lieta T-246/21: Prasība, kas celta 2021. gada 3. maijā — FJ u.c./EĀDD

text:
               21.6.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/56

      Prasība, kas celta 2021. gada 3. maijā — FJ u.c./EĀDD
      (Lieta T-246/21)
      (2021/C 242/79)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: FJ un 6 citi prasītāji (pārstāvis: J.-N. Louis, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas lēmumu, ar ko apstiprinātas prasītāju algas lapas par 2020. gada jūlija mēnesi, ciktāl tajās pirmoreiz un ar atpakaļejošu spēku – no 2019. gada 1. oktobra un no 2020. gada 1. janvāra – viņu atalgojumam piemēroti jaunie korekcijas koeficienti;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatojumam prasītāji norāda, ka esot pārkāpti Civildienesta noteikumu 64. un 65. pants, vienlīdzīgas attieksmes princips vienlīdzīgas pirktspējas izteiksmē, pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, kā arī pārkāpts tiesiskās drošības princips un nav izpildīts rūpības pienākums.
      Lai noteiktu korekcijas koeficientu, ko piemēro ārpus Savienības nodarbinātajiem prasītājiem, Eurostat esot jāievāc konkrēti dati viņu nodarbinātības vietā atbilstoši Civildienesta noteikumu 64. un 65. panta piemērošanas noteikumiem, kuri ir noteikti to XI pielikumā. Datu, kas ņemti vērā korekcijas koeficienta noteikšanā, savākšanas darbs tiek veikts atbilstoši starptautiskās sadarbības nolīgumam starp Eurostat, ESAO un ANO.
      Koeficienti, kas tiek aprēķināti, balstoties uz šiem datiem, pazeminājās no 2018. gada janvāra līdz 2019. gada janvārim no 239,7 uz 94,0, bet par šo pašu laikposmu ANO personāla atlīdzībai piemērojamie koeficienti tika paaugstināti, ievērojot inflāciju.
      Pamatojoties uz SVF analīzi – Kongo franks (CDF) 2017. gadā stipri zaudēja vērtību salīdzinājumā ar dolāru (USD) un euro, kam pievienojās būtiska inflācija, kura izpaudās kā nozīmīgs USD cenu kāpums. Turklāt gan Kongo centrālās bankas, gan ANO un SVF statistikas dati parāda paralēlu USD un CDF evolūciju attiecībā pret euro.


title: Lieta C-594/20: Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 15. aprīļa rīkojums (Markkinaoikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kuluttaja-asiamies/MiGame Oy (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Direktīva 2011/83/ES – Patērētāju līgumi – 21. pants – “Saziņa pa tālruni” – Telefona līnija, ko tirgotājs izmanto, lai patērētājs varētu ar to sazināties jautājumā par noslēgto līgumu – Divas telefona līnijas, proti, fiksētā līnija ar paaugstinātu tarifu un bezmaksas mobilā līnija, ko sabiedrība ieviesusi pēcpārdošanas pakalpojumu ietvaros saistībā ar noslēgtajiem līgumiem – Klientiem paredzēto informācijas nesēju saturs – Tādas atbalsta tālruņa līnijas pieļaujamība, kas klientiem liek maksāt lielāku tarifu nekā pamata tarifs – Jēdziens “pamata tarifs”)

text:
               19.7.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 289/19

      Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 15. aprīļa rīkojums (Markkinaoikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kuluttaja-asiamies/MiGame Oy

      (Lieta C-594/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Direktīva 2011/83/ES - Patērētāju līgumi - 21. pants - “Saziņa pa tālruni” - Telefona līnija, ko tirgotājs izmanto, lai patērētājs varētu ar to sazināties jautājumā par noslēgto līgumu - Divas telefona līnijas, proti, fiksētā līnija ar paaugstinātu tarifu un bezmaksas mobilā līnija, ko sabiedrība ieviesusi pēcpārdošanas pakalpojumu ietvaros saistībā ar noslēgtajiem līgumiem - Klientiem paredzēto informācijas nesēju saturs - Tādas atbalsta tālruņa līnijas pieļaujamība, kas klientiem liek maksāt lielāku tarifu nekā pamata tarifs - Jēdziens “pamata tarifs”)
      (2021/C 289/27)
      Tiesvedības valoda – somu

         Iesniedzējtiesa

         Markkinaoikeus

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Kuluttaja-asiamies

         Atbildētāja: MiGame Oy

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/83/ES (2011. gada 25. oktobris) par patērētāju tiesībām un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/13/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/44/EK un atceļ Padomes Direktīvu 85/577/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/7/EK 21. panta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj, ka tirgotājs savu klientu vajadzībām papildus telefona numuram, kura tarifs nepārsniedz pamata tarifu, ievieš telefona numuru, kam piemērots lielāks tarifs nekā iepriekš minētais un kuru patērētāji, kas noslēguši līgumu ar šo tirgotāju, iespējams, izmantos.

         (1)  OV C 35, 1.2.2021


title: Lieta C-325/20: Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 15. jūlija spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – BEMH, Conseil national des centres commerciaux/Premier ministre, Ministère de l’Économie, des Finances et de la Relance, Ministre de la cohésion des territoires et des relations avec les collectivités territoriales (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2006/123/EK – 14. panta 6. punkts – Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Koleģiālas institūcijas izsniegta tirdzniecības telpu ierīkošanas atļauja – Institūcija, kuras sastāvā darbojas arī kvalificētas personas, kas pārstāv ekonomikas struktūru – Personas, kas iespējami varētu būt ar atļaujas pieprasītāju konkurējoši saimnieciskās darbības subjekti vai šo subjektu pārstāvji – Aizliegums)

text:
               30.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 349/11

      Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 15. jūlija spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – BEMH, Conseil national des centres commerciaux/Premier ministre, Ministère de l’Économie, des Finances et de la Relance, Ministre de la cohésion des territoires et des relations avec les collectivités territoriales

      (Lieta C-325/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2006/123/EK - 14. panta 6. punkts - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Koleģiālas institūcijas izsniegta tirdzniecības telpu ierīkošanas atļauja - Institūcija, kuras sastāvā darbojas arī kvalificētas personas, kas pārstāv ekonomikas struktūru - Personas, kas iespējami varētu būt ar atļaujas pieprasītāju konkurējoši saimnieciskās darbības subjekti vai šo subjektu pārstāvji - Aizliegums)
      (2021/C 349/14)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d'État

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: BEMH, Conseil national des centres commerciaux

         Atbildētāji: Premier ministre, Ministère de l’Économie, des Finances et de la Relance, Ministre de la cohésion des territoires et des relations avec les collectivités territoriales

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū 14. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka tādas koleģiālas institūcijas sastāvā, kuras kompetencē ir sniegt atzinumu par tirdzniecības telpu ierīkošanas atļaujas piešķiršanu, darbojas kvalificētas personas, kas pārstāv ekonomikas struktūru attiecīgajā klientūras areālā, un tas tam ir pretrunā pat tad, ja šīs personas nepiedalās balsojumā par atļaujas pieprasījumu, bet vienīgi informē par šīs ekonomikas struktūras situāciju un attiecīgā projekta ietekmi uz to, ja vien šo personu iecelšanā piedalās atļaujas pieprasītāja esošie vai potenciālie konkurenti.

         (1)  OV C 339, 12.10.2020.


title: Lieta C-267/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 23. aprīlī iesniedza Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumānija) – Uniqa Asigurări SA/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               30.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 349/15

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 23. aprīlī iesniedza Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumānija) – Uniqa Asigurări SA/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      (Lieta C-267/21)
      (2021/C 349/19)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Uniqa Asigurări SA

         Atbildētāji: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai, interpretējot Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 59. panta noteikumus, prasību sakarā ar negadījumiem pārvaldības un administrēšanas pakalpojumi, ko korespondentsabiedrības sniedz apdrošināšanas sabiedrībai tās vārdā un uzdevumā, var tikt iekļauti konsultantu, inženieru, konsultantu biroju, advokātu, grāmatvežu un citu līdzīgu pakalpojumu, kā arī datu apstrādes un informācijas sniegšanas pakalpojumu kategorijā?

         (1)  Padomes Direktīva 2006/112 (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp., Īpašais izdevums rumāņu valodā: Nodaļa 09 Sējums 003 Lpp. 7 – 125).


title: Lieta C-320/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 21. maijā Ryanair DAC iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 14. aprīļa spriedumu lietā T-379/20 Ryanair/Komisija (SAS, Zviedrija; Covid-19)

text:
               30.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 349/16

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 21. maijāRyanair DAC iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 14. aprīļa spriedumu lietā T-379/20 Ryanair/Komisija (SAS, Zviedrija; Covid-19)
      (Lieta C-320/21 P)
      (2021/C 349/20)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ryanair DAC (pārstāvji: E. Vahida un F. C. Laprévote, avocats, S. Rating, abogado, I.-G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros, un V. Blanc, avocate)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Francijas Republika, Zviedrijas Karaliste, SAS AB

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  saskaņā ar LESD 263. un 264. pantu atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2020. gada 24. aprīļa Lēmumu C(2020) 2784 final par valsts atbalstu SA.57061 (2020/N) – Zviedrija – SAS Covid-19 pandēmijas radītā kaitējuma kompensēšana; un

                  —

                  piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt Ryanair tiesāšanās izdevumus, un personām, kas iestājušās lietā pirmajā instancē un šajā apelācijas tiesvedībā, piespriest segt savus tiesāšanās izdevumus (ja tādi būtu) pašām.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza sešus pamatus.
      Pirmais pamats: Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, noraidot apelācijas sūdzības iesniedzējas pamatu par to, ka Komisija nav izpildījusi prasību, ka atbilstoši LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktam piešķirts atbalsts nedrīkst būt paredzēts kaitējuma novēršanai tikai vienam cietušajam.
      Otrais pamats: Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu un acīmredzami sagrozījusi faktus, piemērojot LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu un samērīguma principu attiecībā uz Covid-19 pandēmijas radīto kaitējumu SAS AB.
      Trešais pamats: Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, noraidot apelācijas sūdzības iesniedzējas pamatu par nediskriminācijas principa neattaisnotu pārkāpumu.
      Ceturtais pamats: Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu un acīmredzami sagrozījusi faktus, noraidot apelācijas sūdzības iesniedzējas pamatu par brīvības veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvības pārkāpumu.
      Piektais pamats: Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu un acīmredzami sagrozījusi faktus, neuzsākot formālu izmeklēšanas procedūru.
      Sestais pamats: Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu un acīmredzami sagrozījusi faktus, nenorādot pamatojumu.


title: Lieta C-354/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 4. jūnijā iesniedza Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) – R.J. R./Valstybės įmonė Registrų centras

text:
               30.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 349/19

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 4. jūnijā iesniedza Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) – R.J. R./Valstybės įmonė Registrų centras

      (Lieta C-354/21)
      (2021/C 349/24)
      Tiesvedības valoda – lietuviešu

         Iesniedzējtiesa

         Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: R.J. R.

         Atbildētājs: Valstybės įmonė Registrų centras

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 650/2012 (1) (2012. gada 4. jūlijs) par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi un publisku aktu akceptēšanu un izpildi mantošanas lietās un par Eiropas mantošanas apliecības izveidi 1. panta 2. punkta l) apakšpunkts un 69. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds dalībvalsts, kurā atrodas nekustamais īpašums, tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru īpašumtiesības var reģistrēt zemesgrāmatā, pamatojoties uz Eiropas mantojuma apliecību, tikai tad, ja šī Eiropas mantojuma apliecība satur visus reģistrācijai nepieciešamos datus?

         (1)  OV 2012 L 201, 107. lpp.


title: Lieta C-742/19: Tiesas (virspalāta) 2021. gada 15. jūlija spriedums (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – B. K./Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība – Darba laika organizēšana – Bruņoto spēku locekļi – Savienības tiesību piemērojamība – LES 4. panta 2. punkts – Direktīva 2003/88/EK – Piemērošanas joma – 1. panta 3. punkts – Direktīva 89/391/EEK – 2. panta 2. punkts – Militārpersonu darbība – Jēdziens “darba laiks” – Dežūras laikposms – Strīds par darba ņēmēja atalgojumu)

text:
               30.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 349/5

      Tiesas (virspalāta) 2021. gada 15. jūlija spriedums (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – B. K./Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo)

      (Lieta C-742/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība - Darba laika organizēšana - Bruņoto spēku locekļi - Savienības tiesību piemērojamība - LES 4. panta 2. punkts - Direktīva 2003/88/EK - Piemērošanas joma - 1. panta 3. punkts - Direktīva 89/391/EEK - 2. panta 2. punkts - Militārpersonu darbība - Jēdziens “darba laiks” - Dežūras laikposms - Strīds par darba ņēmēja atalgojumu)
      (2021/C 349/05)
      Tiesvedības valoda – slovēņu

         Iesniedzējtiesa

         Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: B. K.

         Atbildētāja: Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 1. panta 3. punkts, to skatot kopsakarā ar LES 4. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka militārpersonas veikta dežūras darbība ir izslēgta no šīs direktīvas piemērošanas jomas:

                              —

                              vai nu tad, ja šī darbība notiek tās sākotnējās apmācības, operatīvo mācību vai faktiskas militāras operācijas ietvaros,

                              —

                              vai arī tad, ja šī darbība ir tik specifiska, ka tā nepieļauj darbinieku rotācijas sistēmu, kas ļautu nodrošināt atbilstību šīs direktīvas prasībām,

                              —

                              vai arī tad, ja, ņemot vērā visus atbilstošos apstākļus, jākonstatē, ka šī darbība tiek veikta tādu ārkārtēju notikumu kontekstā, kuru smaguma un mēroga dēļ ir jāveic pasākumi, kas ir absolūti nepieciešami sabiedrības dzīvības, veselības un drošības aizsardzībai, un to pienācīga izpilde tiktu apdraudēta, ja būtu jāievēro visi šajā direktīvā paredzētie noteikumi,

                              —

                              vai arī tad, ja šīs direktīvas piemērošana šādai darbībai, uzliekot pienākumu attiecīgajām iestādēm ieviest rotācijas vai darba laika plānošanas sistēmu, varētu notikt, tikai kaitējot pienācīgai faktisko militāro darbību izpildei.

                  2)

                  Direktīvas 2003/88 2. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tas, ka dežūras laikposms, kad militārpersonai ir jāuzturas kazarmās, kurās tā ir norīkota, tur neveicot faktisku darbu, tiek atalgots atšķirīgā veidā nekā dežūras laikposms, kad tā faktiski veic darbu.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Lieta T-527/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 14. jūlija spriedums – Aldi/EUIPO (“CUCINA”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CUCINA” reģistrācijas pieteikums – Absolūti atteikuma pamati – Atšķirtspējas neesamība – Aprakstošs raksturs – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               30.8.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 349/37

      Vispārējās tiesas 2021. gada 14. jūlija spriedums – Aldi/EUIPO (“CUCINA”)
      (Lieta T-527/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CUCINA” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
      (2021/C 349/51)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Vācija) (pārstāvji: N. Lützenrath, C. Fürsen un M. Minkner, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Bosse un A. Söder)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2020. gada 19. jūnija lēmumu lietā R 463/2020-2 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “CUCINA” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Aldi GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 329, 5.10.2020.


title: Lieta C-272/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 19. jūnijā Sebastian Veit iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 2. aprīļa spriedumu lietā T-474/18 Sebastian Veit/Eiropas Centrālā banka

text:
               3.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/6

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 19. jūnijāSebastian Veit iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 2. aprīļa spriedumu lietā T-474/18 Sebastian Veit/Eiropas Centrālā banka
      (Lieta C-272/20 P)
      (2020/C 371/03)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Sebastian Veit (pārstāvis: K. Kujath, Rechtsanwalt)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Centrālā banka

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 2. aprīļa spriedumu lietā T-474/18;

                  —

                  atcelt ar Eiropas Centrālās bankas 2018. gada 25. maija lēmumu konkretizēto Eiropas Centrālās bankas 2018. gada 3. janvāra lēmumu par apelācijas sūdzības iesniedzēja klasificēšanu līmenī no 2018. gada 1. janvāra;

                  —

                  piespriest Eiropas Centrālajai bankai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar pārsūdzēto spriedumu esot pārkāptas Savienības tiesības. Vispārējā tiesa neesot pareizi interpretējusi vispārējo vienlīdzīgas attieksmes principu atbilstoši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. pantam, 51. panta 1. punktam un 52. panta 1. punktam.
      Vispārējās tiesas nolēmums –, saskaņā ar kuru tas, ka Eiropas Centrālā banka, veikdama klasificēšanu atalgojuma līmenī, pamatojoties uz atšķirīgu tiesisko regulējumu, ir piemērojusi atšķirīgu attieksmi attiecībā uz iekšējiem un ārējiem kandidātiem uz amata vietām, ir bijis pamatoti un samērīgi, – esot kļūdains.
      Judikatūra, ko Vispārējā tiesa ir pēc analoģijas piemērojusi lietā, interpretējot Civildienesta noteikumu normu par aktīvā nodarbinātībā iesaistīta ierēdņa līmeņa noteikšanu, neatbilstot strīda pamatā esošajiem lietas faktiskajiem apstākļiem.


title: Lieta C-430/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 11. septembrī Christoph Klein iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2020. gada 2. jūlija rīkojumu lietā T-562/19 Christoph Klein/Eiropas Komisija

text:
               3.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/7

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 11. septembrīChristoph Klein iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2020. gada 2. jūlija rīkojumu lietā T-562/19 Christoph Klein/Eiropas Komisija
      (Lieta C-430/20 P)
      (2020/C 371/04)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Christoph Klein (pārstāvis: H.-J. Ahlt, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2020. gada 2. jūlija rīkojumu lietā T-562/19;

                  —

                  atzīt, ka prasība ir pieņemama un ka Eiropas Komisija ir pārkāpusi Līgumu tādēļ, ka tā nav rīkojusies saistībā ar 1998. gada 7. janvārī Vācijas Federatīvās Republikas ierosināto drošības klauzulas procedūru saistībā ar medicīnas ierīci “Inhaler Broncho-Air” ar CE zīmi un nav pieņēmusi lēmumu atbilstoši Direktīvas 93/42/EEK (1) 8. panta 2. punktam;

                  —

                  pakārtoti: atcelt Vispārējās tiesas rīkojumu un nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējai tiesai;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Vispārējā tiesa esot sagrozījusi faktus un pierādījumus, kļūdaini kvalificējusi faktus un pārkāpusi Savienības tiesības, it īpaši LESD 265. pantu un tiesības tikt uzklausītam, ciktāl tā uzskatījusi, ka prasība ir celta novēloti un pēc savas ierosmes noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzēja locus standi.
      Vēl Vispārējā tiesa esot kļūdaini interpretējusi Savienības tiesības un pārkāpusi Direktīvas 93/42 8. panta 2. punktu.
      Visbeidzot Vispārējās tiesas rīkojumā neesot norādīts pamatojums.

         (1)  Padomes Direktīva 2001/42/EK (1993. gada 14. jūnijs) par medicīnas ierīcēm (OV 1993, L 169, 1. lpp.).


title: Lietas T-778/16 un T-892/16: Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija spriedums – Īrija u.c./Komisija (Valsts atbalsts – Īrijas īstenots atbalsts – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un prettiesīgu un noteikts pienākums to atgūt – Iepriekšēji nodokļu lēmumi (tax rulings) – Selektīvas nodokļu priekšrocības – Nesaistītu pušu darījuma princips)

text:
               3.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/8

      Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija spriedums – Īrija u.c./Komisija
      (Lietas T-778/16 un T-892/16) (1)

      (Valsts atbalsts - Īrijas īstenots atbalsts - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un prettiesīgu un noteikts pienākums to atgūt - Iepriekšēji nodokļu lēmumi (tax rulings) - Selektīvas nodokļu priekšrocības - Nesaistītu pušu darījuma princips)
      (2020/C 371/05)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietu dalībnieki

         Prasītāja lietā T-778/16: Īrija (pārstāvji: K. Duggan, M. Browne, J. Quaney, A. Joyce, kuriem palīdz P. Gallagher, M. Collins, SC, P. Baker, QC, S. Kingston, C. Donnelly, A. Goodman un B. Doherty, barristers)

         Prasītājas lietā T-892/16: Apple Sales International (Korka, Īrija), Apple Operations Europe (Korka) (pārstāvji: A. von Bonin, E. van der Stok, advokāti, D. Beard, QC, A. Bates, L. Osepciu un J. Bourke, barristers)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P.-J. Loewenthal un R. Lyal)

         Persona, kas iestājusies lietā T-778/16 prasītājas prasījumu atbalstam: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis: T. Uri, kam palīdz D. Waelbroeck un S. Naudin, advokāti)

         Persona, kas iestājusies lietā T-892/16 prasītāju prasījumu atbalstam: Īrija (pārstāvji: K. Duggan, J. Quaney, M. Browne, A. Joyce, kuriem palīdz P. Gallagher, M. Collins, P. Baker, S. Kingston, C. Donnelly, un B. Doherty)

         Persona, kas iestājusies lietā T-778/16 atbildētājas prasījumu atbalstam: Polijas Republika (pārstāvji: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz un A. Kramarczyk-Szaładzińska)

         Persona, kas iestājusies lietā T-892/16 atbildētājas prasījumu atbalstam: EBTA Uzraudzības iestāde (pārstāvji: C. Zatschler, M. Sánchez Rydelski un C. Simpson)

         Priekšmets

      Prasības, kuras ir pamatotas ar LESD 263. pantu un ar kurām tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2017/1283 (2016. gada 30. augusts) par valsts atbalstu SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP), ko Īrija ir sniegusi Apple (OV 2017, L 187, 1. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Lietas T-778/16 un T-892/16 apvienot šī sprieduma taisīšanai.

                  2)

                  Atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2017/1283 (2016. gada 30. augusts) par valsts atbalstu SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP), ko Īrija ir sniegusi Apple.

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Īrijas tiesāšanās izdevumus lietā T-778/16 un Apple Sales International un Apple Operations Europe tiesāšanās izdevumus.

                  4)

                  Īrija lietā T-892/16, Luksemburgas Lielhercogiste, Polijas Republika un EBTA Uzraudzības iestāde sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

         (1)  OV C 38, 6.2.2017.


title: Lieta T-371/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija spriedums – Itinerant Show Room/EUIPO – Save the Duck (“FAKE DUCK”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “FAKE DUCK” reġistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “SAVE THE DUCK” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Konkrētā sabiedrības daļa – Preču un pakalpojumu līdzība – Apzīmējumu līdzība – Sajaukšanas iespējas visaptverošs vērtējums – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               3.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/9

      Vispārējās tiesas 2020. gada 15. jūlija spriedums – Itinerant Show Room/EUIPO – Save the Duck (“FAKE DUCK”)
      (Lieta T-371/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “FAKE DUCK” reġistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “SAVE THE DUCK” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Konkrētā sabiedrības daļa - Preču un pakalpojumu līdzība - Apzīmējumu līdzība - Sajaukšanas iespējas visaptverošs vērtējums - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 371/07)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Itālija) (pārstāvji: A. Visentin, M. Cartella un B. Cartella, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Capostagno)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Save the Duck SpA (Milāna, Itālija) (pārstāve: M. De Vietro, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 5. aprīļa lēmumu lietā R 1117/2018-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Forest Srl un Itinerant Show Room.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Itinerant Show Room S.r.l. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 263, 5.8.2019.


title: Lieta T-376/17: Vispārējās tiesas 2020. gada 17. augusta rīkojums – Polija/Komisija (ELGF un ELFLA – Finanšu atbalsta apturēšana – Atbalsts sākotnējai ražotāju grupu atzīšanai augļu un dārzeņu nozarē – Intereses celt prasību zudums – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               3.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/10

      Vispārējās tiesas 2020. gada 17. augusta rīkojums – Polija/Komisija
      (Lieta T-376/17) (1)

      (ELGF un ELFLA - Finanšu atbalsta apturēšana - Atbalsts sākotnējai ražotāju grupu atzīšanai augļu un dārzeņu nozarē - Intereses celt prasību zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
      (2020/C 371/08)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvji – B. Majczyna, B. Paziewska, M. Pawlicka un K. Straś)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – X. Lewis, M. Kaduczak un A. Stobiecka-Kuik)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2017. gada 4. aprīļa īstenošanas lēmumu C(2017) 2104 final, ar ko pagarināta no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda piešķirto mēneša maksājumu Polijas Republikai apturēšana saistībā ar atbalstu sākotnējai ražotāju grupu atzīšanai augļu un dārzeņu nozarē.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

                  2)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 269, 14.8.2017.