title: Lieta T-194/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. aprīlī — Advance Magazine Publishers /ITSB — Bauer Consumer Media ( “GOLF WORLD” )

text:
               14.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/8

         Prasība, kas celta 2012. gada 30. aprīlī — Advance Magazine Publishers/ITSB — Bauer Consumer Media (“GOLF WORLD”)
   (Lieta T-194/12)
   2012/C 209/13
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — R. Hacon, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bauer Consumer Media Ltd (Peterborough, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 9. februāra lēmumu lietā R 239/2011-1;

               —

               noraidīt reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem tas tika publicēts iebildumu iesniegšanas mērķim;

               —

               pakārtoti, atzīt par pietiekamiem pierādījumus par izmantošanu un iebildumus nodot atpakaļ Iebildumu nodaļai, lai tā izlemtu konfliktu starp attiecīgajām preču zīmēm; un

               —

               piespriest iebildumu iesniedzējai atlīdzināt izdevumus saistībā ar iebildumu procesu, procesu Apelāciju padomē un šajā tiesvedībā un pārsūdzēšanas nodevas

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “GOLF WORLD” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 35., 38. un 41. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 7070147

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Beniluksa preču zīmes reģistrācija Nr. 465586 vārdiskai preču zīmei “GOLF WORLD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē; Dānijas preču zīmes reģistrācija Nr. 541/1991 vārdiskai preču zīmei “GOLF WORLD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē; Francijas preču zīmes reģistrācija Nr. 1551025 vārdiskai preču zīmei “GOLF WORLD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē; Grieķijas preču zīmes reģistrācija Nr. 96430 vārdiskai preču zīmei “GOLF WORLD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē; Itālijas preču zīmes reģistrācija Nr. 575282 vārdiskai preču zīmei “GOLF WORLD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē; Spānijas preču zīmes reģistrācija Nr. 1308477 vārdiskai preču zīmei “GOLF WORLD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē; Zviedrijas preču zīmes reģistrācija Nr. 229611 vārdiskai preču zīmei “GOLF WORLD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē; Portugāles preču zīmes reģistrācija Nr. 259281 vārdiskai preču zīmei “GOLF WORLD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē; Īrijas preču zīmes reģistrācija Nr. 113474 vārdiskai preču zīmei “GOLF WORLD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 42. panta pārkāpums


title: Lieta C-123/07: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 26. februāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/22

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 26. februāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste
   (Lieta C-123/07) (1)

   (2008/C 142/38)

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta T-215/06: Prasība, kas celta 2006. gada 8. augustā — American Clothing Associates pret ITSB (grafiska preču zīme — kļavas lapa ar burtiem RW )

text:
               14.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/12

         Prasība, kas celta 2006. gada 8. augustā — American Clothing Associates pret ITSB (grafiska preču zīme — kļavas lapa ar burtiem RW)
   (Lieta T-215/06)
   (2006/C 249/31)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: American Clothing Associates, Evergema (Beļģija) (pārstāvji — P. Maeyaert un N. Clarembeaux, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 4. maija lēmumu lietā R 1463/2005-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, ko veido kļavas lapas attēls ar burtiem RW, attiecībā uz 18., 25. un 40. klasē ietilpstošām precēm un pakalpojumiem (reģistrācijas pieteikums Nr. 2 785 368)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: vispirms prasītāja norāda, ka, tā kā ITSB nav ņēmis vērā reģistrācijai pieteiktās preču zīmes kopējo iespaidu un ir pieļāvis kļūdas, vērtējot kļavas lapas, kas to veido, heraldiskā atdarinājuma raksturu, ir pārkāpts Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkts h) apakšpunkts un Parīzes konvencijas 6.ter pants. Prasītāja arī norāda, ka, piemērojot absolūto atteikuma pamatojumu, ko paredz regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkts h) apakšpunkts, Apelāciju padome nelikumīgi atteicās ņemt vērā preču zīmes atpazīstamību.


title: Lieta C-378/13: Prasība, kas celta 2013. gada 2. jūlijā — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/31

         Prasība, kas celta 2013. gada 2. jūlijā — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-378/13)
   2013/C 260/58
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Patakia un A. Alcover San Pedro)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               konstatēt, ka, neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu spriedumu, ko Tiesa 2005. gada 6. oktobrī pasludinājusi lietā C-502/03 Komisija/Grieķijas Republika, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kuri tai paredzēti ar LESD 260. panta 1. punktu;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai samaksāt Komisijai norādīto kavējuma naudu EUR 71 193,60 apmērā par katru nokavējuma dienu lietā C-502/03 pasludinātā sprieduma izpildē, sākot ar dienu, kad tiks pieņemts spriedums šajā lietā, līdz dienai, kad tiks izpildīts spriedums lietā C-502/03;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai samaksāt Komisijai naudas sodu EUR 7 786,80 apmērā dienā, sākot ar dienu, kad tika pasludināts spriedums lietā C-502/03, līdz dienai, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā vai arī līdz dienai, kad tiks izpildīts spriedums, kas pasludināts lietā C-502/03, ja tas notiktu agrāk;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Spriedumā lietā C-502/03 Komisija/Grieķijas Republika, kas pieņemts 2005. gada 6. oktobrī, Tiesa ir atzinusi turpmāko:

                           1)

                           neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību 4., 8. un 9. pantam Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīvā 75/442/EEK par atkritumiem, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1991. gada 18. marta Direktīvu 91/156/EEK, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai paredzēti šajā direktīvā;

                           2)

                           Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

               2)

               Līguma par Eiropas Savienības darbību 260. panta 1. punktā ir paredzēts, — ja Eiropas Savienības Tiesa konstatē, ka dalībvalsts nav izpildījusi kādu Līgumos paredzētu pienākumu, šai valstij jāveic pasākumi, kas vajadzīgi Tiesas sprieduma izpildei.

               3)

               Komisija, ievērojot pirmstiesas stadiju, kā noteikts LESD 260. pantā, nosūtīja Grieķijas Republikai brīdinājuma vēstuli un papildu brīdinājuma vēstuli, ar ko aicināja to sniegt apsvērumus par pasākumu īstenošanu iepriekš minētā sprieduma izpildei.

               4)

               Izvērtējusi atbildes, ko Grieķijas Republika sniegusi uz iepriekš minētajām vēstulēm, un konkrēti 8 norādes par sekmēm minētajā pasākumu īstenošanā, par kurām Grieķijas Republika ziņojusi, Komisija konstatēja, ka Grieķijas Republika vairāk nekā septiņus gadus pēc iepriekš minētā sprieduma pasludināšanas vēl nav veikusi visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Tiesas 2005. gada 6. oktobra spriedumu lietā C-502/03, un nolēma iesniegt prasību, kas paredzēta LESD 260. panta 2. punktā.


title: lieta C-96/05: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 21. februārī

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/21

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 21. februārī
   (lieta C-96/05)
   (2005/C 93/39)
   tiesvedības valoda – grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 21. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Gerald Braun un Georgios Sabbos, Komisijas Juridiskā dienesta pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvu 2001/65/EK, ar ko Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK un 86/635/EEK groza attiecībā uz novērtēšanas noteikumiem, ko piemēro noteiktu veidu sabiedrību, kā arī banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai bija 2004. gada 1. janvāris.

      (1)  OV L 283, 27.10.2001., 28. lpp.


               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/1

         2009/C 220/01
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 205, 29.8.2009.

      Iepriekšējās publikācijas

      OV C 193, 15.8.2009.

      OV C 180, 1.8.2009.

      OV C 167, 18.7.2009.

      OV C 153, 4.7.2009.

      OV C 141, 20.6.2009.

      OV C 129, 6.6.2009.

   Šie teksti pieejami arī
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta C-421/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2015. gada 21. maija spriedumu apvienotajās lietās T-331/10 RENV un T-416/10 RENV Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2015. gada 29. jūlijā iesniedza Yoshida Metal Industry Co. Ltd

text:
               23.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/13

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2015. gada 21. maija spriedumu apvienotajās lietās T-331/10 RENV un T-416/10 RENV Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2015. gada 29. jūlijā iesniedza Yoshida Metal Industry Co. Ltd

   (Lieta C-421/15 P)
   (2015/C 389/15)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (pārstāvji – J. Cohen, Solicitor, G. Hobbs QC, T. St Quintin, Barrister)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), Pi-Design AG, Bodum France, Bodum Logistics A/S

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja galvenokārt lūdz Tiesu:

               a)

               atcelt Vispārējās tiesas septītās palātas 2015. gada 21. maija nolēmumu apvienotajās lietās T-331/10 RENV un T-416/10 RENV;

               b)

               apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību Vispārējai tiesai par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmuma lietā R 1235/2008–1 atcelšanu atzīt par pieņemamu un atcelt minēto lēmumu;

               c)

               apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību Vispārējai tiesai par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmuma lietā R 1237/2008–1 atcelšanu atzīt par pieņemamu un atcelt minēto lēmumu;

               d)

               piespriest ITSB un personām, kas iestājušās lietā, segt savus, kā arī atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, par kuriem lēmuma pieņemšana tika atlikta ar Tiesas 2014. gada 6. marta spriedumu apvienotajās lietās C-337/12 P un C-340/12 P (EU:C:2014:129).

         Pakārtoti, apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu:

               a)

               atcelt Vispārējās tiesas septītās palātas 2015. gada 21. maija nolēmumu apvienotajās lietās T-331/10 RENV un T-416/10 RENV attiecībā uz šādām precēm, kurām ir reģistrētas Kopienas preču zīmes Nr. 1371244 un Nr. 1372580: galodas un galodu turētāji 8. klasē un tilpnes mājturības vai virtuves vajadzībām (kas nav izgatavotas no dārgmetāliem un nav ar tiem pārklātas) un nažu bloki nažu turēšanai 21. klasē;

               b)

               apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību Vispārējai tiesai par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmuma lietā R 1235/2008–1 atcelšanu atzīt par pieņemamu un atcelt minēto lēmumu attiecībā uz šādām precēm, kurām ir reģistrēta Kopienas preču zīme Nr. 1371244: galodas un galodu turētāji 8. klasē un tilpnes mājturības vai virtuves vajadzībām (kas nav izgatavotas no dārgmetāliem un nav ar tiem pārklātas) un nažu bloki nažu turēšanai 21. klasē;

               c)

               apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību Vispārējai tiesai par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmuma lietā R 1237/2008–1 atcelšanu atzīt par pieņemamu un atcelt minēto lēmumu attiecībā uz šādām precēm, kurām ir reģistrēta Kopienas preču zīme Nr. 1372580: galodas un galodu turētāji 8. klasē un tilpnes mājturības vai virtuves vajadzībām (kas nav izgatavotas no dārgmetāliem un nav ar tiem pārklātas) un nažu bloki nažu turēšanai 21. klasē;

               d)

               piespriest ITSB un personām, kas iestājušās lietā, segt savus, kā arī atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, par kuriem lēmuma pieņemšana tika atlikta ar Tiesas 2014. gada 6. marta spriedumu apvienotajās lietās C-337/12 P un C-340/12 P (EU:C:2014:129).

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza divus pamatus:

               a)

               pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Regulas (1) 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punktu, nepareizi interpretējot un tātad arī nepareizi piemērojot to attiecībā uz apzīmējumiem, kas grafiski attēloti attiecīgajās Kopienas preču zīmēs;

               b)

               otrkārt, Vispārējā tiesa – papildus tam vai alternatīvi – esot pārkāpusi Regulas 52. panta 3. punktu, neizvērtējot 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta piemērošanu attiecībā uz katru no dažādām preču kategorijām, kurām reģistrēti apzīmējumi, kas grafiski attēloti Kopienas preču zīmēs.

      Pirmajā pamatā izvirzīto argumentu kopsavilkums:
   Pārsūdzētā sprieduma [39.] punktā Vispārējā tiesa secināja, ka 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkts ir piemērojams ikvienam – divdimensiju vai trīsdimensiju – apzīmējumam, ja visas būtiskās apzīmējuma īpašības pilda kādu tehnisku funkciju. Tomēr, izdarot un piemērojot šo secinājumu konkrētajām Kopienas preču zīmēm, Vispārējā tiesa kļūdaini esot atkāpusies (un tātad nav īstenojusi) no Tiesas sprieduma lietā C-48/09 P Lego Juris/ITSB (EU:C:2010:516) [48.] punktā noteiktā, proti, ka 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkts neliedz apzīmējumu reģistrēt kā Kopienas preču zīmi, “pamatojoties tikai uz to, ka tai ir funkcionālas īpašības”, un ka vārdi “tikai un vienīgi” un “vajadzīga” ir izmantoti tālab, lai sašaurinātu 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta piemērošanas jomu, attiecinot to tikai uz apzīmējumiem, kuri ir “tikai [..] preces formas, kuras ietver vienīgi tehnisku risinājumu”.
   Sekojot risinājumam Lego lietā, Vispārējai tiesai esot bijis jāsecina, ka 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkts nenosaka nekādu juridisko prasību par to, ka divdimensiju vai trīsdimensiju apzīmējumiem nevar būt funkcionāls raksturs, un neliedz reģistrēt “hibrīda apzīmējumus”, kuri ietver vizuāli nozīmīgus dekoratīvus dizaina elementus, kas “neietver vienīgi tehnisku risinājumu”, bet gan pilda arī atšķiršanas funkciju, kāda preču zīmēm būtu jāpilda. Tomēr Vispārējā tiesa kļūdaini esot atkāpusies (un tātad nav īstenojusi) no atbilstošajiem juridiskajiem 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta piemērošanas kritērijiem, nesecinot, ka Kopienas preču zīmēs grafiski attēlotie apzīmējumi ir “hibrīda apzīmējumi”, kas ietver dekoratīvus dizaina elementus (vizuāli nozīmīgus rakstus, kas novērotājam sniegti melnas krāsas riņķu formā, kuri izveidoti ar iespiešanu un iespiedumu nokrāsošanu), kuriem – kā apstiprināts pārsūdzētā sprieduma [5.] punktā minētajā ITSB Apelācijas otrās padomes 2001. gada 31. oktobra lēmumā – piemīt atšķirtspēja.
   Ja Vispārējā tiesa nebūtu nepareizi interpretējusi un tātad arī nepareizi piemērojusi 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punktu, izvēloties un piemērojot kļūdainu pieeju attiecībā uz iespiedumu spēju būt vienlaicīgi funkcionāliem un atšķirtspējīgiem saistībā ar konkrētajās Kopienas preču zīmēs grafiski attēlotajiem apzīmējumiem, tai būtu bijis jāsecina un tā būtu secinājusi, ka minētā panta noteikumi neliedz konkrēto apzīmējumu reģistrāciju un ka ITSB Apelācijas pirmās padomes lēmumi, kuros izdarīts pretējs secinājums, ir kļūdaini un atceļami.

      Otrajā pamatā izvirzīto argumentu kopsavilkums:
   Vispārējai tiesai atbilstoši Regulas 52. panta 3. punktam esot bijis jānoskaidro, vai 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkts liedz reģistrēt Kopienas preču zīmēs grafiski attēlotos apzīmējumus tāpēc, ka tie ir “tikai [..] preces formas, kuras ietver vienīgi tehnisku risinājumu” (skat. Tiesas sprieduma Lego lietā [48.] punktu), attiecībā uz visām dažādajām preču kategorijām, kurām reģistrēti apzīmējumi, vai tikai dažām no tām un – ja tikai dažām – tad uz kurām kategorijām. Vispārējā tiesa neesot atzinusi un neesot izpildījusi šo būtisko prasību un līdz ar to neesot nonākusi pie secinājumiem, no kuriem noteikti bija atkarīgs tās izdarītā konstatējuma tiesiskums saistībā ar 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punktu.
   Turklāt katrā ziņā Vispārējā tiesa neesot varējusi izpildīt 52. panta 3. punktā paredzēto būtisko prasību, tās saistībā ar 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punktu izdarītā konstatējuma pamatā esošo argumentāciju piemērojot visām precēm bez rokturiem, kurām reģistrēti Kopienas preču zīmēs grafiski attēlotie apzīmējumi. Apzīmējumi it īpaši esot tikuši reģistrēti šādām preču, kam nav rokturu, kategorijām, kurām Vispārējās tiesas izdarītais konstatējums saistībā ar 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punktu juridiski nedrīkstēja tikt piemērots atbilstoši 52. panta 3. punkta prasībām: galodas un galodu turētāji 8. klasē un tilpnes mājturības vai virtuves vajadzībām (kas nav izgatavotas no dārgmetāliem un nav ar tiem pārklātas) un nažu bloki nažu turēšanai 21. klasē.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-221/15: Prasība, kas celta 2015. gada 5. maijā – Arbuzov/Padome

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/36

         Prasība, kas celta 2015. gada 5. maijā – Arbuzov/Padome
   (Lieta T-221/15)
   (2015/C 279/44)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Sergej Arbuzov (Kijeva, Ukraina) (pārstāvis – M. Machytková, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2015. gada 5. marta Lēmumu (KĀDP) 2015/364, ar kuru groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, un Padomes 2015. gada 5. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 2015/357, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā, ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots tiesību uz labu pārvaldību pārkāpums.

                           —

                           Prasītājs šajā ziņā norāda, ka esot ticis pieļauts tiesību uz labu pārvaldību, kas ir garantētas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. panta 1. punktā un 2. punkta a) un c) apakšpunktā, pārkāpums, jo atbilstoši prasītāja viedoklim atbildētāja neesot ar visu nepieciešamo rūpību, precīzi un objektīvi izskatījusi visus prasītāja lietas nozīmīgos faktus.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots tiesību uz īpašumu pārkāpums.

                           —

                           Prasītājs šajā jautājumā norāda, ka esot ticis pieļauts tiesību uz īpašumu, kas viņam ir garantētas ar Hartas 17. panta 1. punktu un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 1. protokola 1. pantu, pārkāpums, kura pamatā esot tas, ka, ņemot vērā tiesību uz labu pārvaldību pārkāpumu, apstrīdētie tiesību akti, ar kuriem ir ierobežotas prasītāja tiesības uz īpašumu, ir tikuši pieņemti bez tiesiskā pamata un pretēji Hartas 52. panta 1. punktā paredzētajiem nosacījumiem.


title: Lieta T-243/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedums — Fedecom /Komisija (Valsts atbalsts — Augļu un dārzeņu nozare — “Ārkārtas rīcības plāni” Francijas augļu un dārzeņu tirgus atbalstam — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Valsts atbalsta jēdziens — Valsts līdzekļi — Līdzfinansējums no valsts iestādes līdzekļiem un ražotāju organizāciju brīvprātīgajām iemaksām — Administratīvās procedūras laikā iesniegtajiem faktiskajiem elementiem pretēji argumenti — Darbības atbalsts — Tiesiskā paļāvība)

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/21

         Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedums — Fedecom/Komisija
   (Lieta T-243/09) (1)

   (Valsts atbalsts - Augļu un dārzeņu nozare - “Ārkārtas rīcības plāni” Francijas augļu un dārzeņu tirgus atbalstam - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Valsts atbalsta jēdziens - Valsts līdzekļi - Līdzfinansējums no valsts iestādes līdzekļiem un ražotāju organizāciju brīvprātīgajām iemaksām - Administratīvās procedūras laikā iesniegtajiem faktiskajiem elementiem pretēji argumenti - Darbības atbalsts - Tiesiskā paļāvība)
   2012/C 355/42
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fédération de l’organisation économique fruits et légumes (Fedecom) (Parīze, Francija) (pārstāvis — C. Galvez, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — B. Stromsky)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 28. janvāra Lēmumu C(2009) 203, galīgā redakcijā, par Francijas Republikas īstenotajiem “ārkārtas rīcības plāniem” augļu un dārzeņu nozarē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Fédération de l’organisation économique fruits et légumes (Fedecom) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 205, 29.08.2009.


title: Lietas C-527/03 izslēgšana no reģistra

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/31

         Lietas C-527/03 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 217/63)

      (tiesvedības valoda — holandiešu)

   2005. gada 8. jūnijā Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-527/03 Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste.

      (1)  OV C 59, 6.03.2004.


title: Lieta C-494/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2011. gada 13. jūlija spriedumu lietā T-141/07 Otis Luxembourg Sàrl , agrāk General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG /Eiropas Komisija 2011. gada 23. septembrī iesniedza Otis Luxembourg Sàrl , agrāk General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company un Otis GmbH & Co. OHG

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/18

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2011. gada 13. jūlija spriedumu lietā T-141/07 Otis Luxembourg Sàrl, agrāk General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG/Eiropas Komisija 2011. gada 23. septembrī iesniedza Otis Luxembourg Sàrl, agrāk General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company un Otis GmbH & Co. OHG

   (Lieta C-494/11 P)
   2011/C 347/27
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Otis Luxembourg Sàrl, agrāk General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company un Otis GmbH & Co. OHG (pārstāvji — A. Winckler, advokāts, J. Temple Lang, solicitor, C.J. Cook, advokāts, un D. Gerard, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               pamatojoties uz Tiesas rīcībā esošo informāciju, daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu un samazināt tajā noteikto naudas sodu summu, vai, ja Tiesa uzskata par atbilstošu, atcelt pārsūdzēto spriedumu un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai attiecīgo faktu pārskatīšanai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā instancē, kā arī tiesvedībā Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar pirmo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apstrīd Vispārējās tiesas secinājumus, saskaņā ar kuriem Komisija ir pamatoti atzinusi, ka Otis SA ir abildīga par GTO izdarīto pārkāpumu Luksemburgā. Šis pamats ir sadalīts četrās daļās. Pirmā daļa ir balstīta uz to, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu materiālo tiesību piemērošanā, nepareizi piemērojot juridiskos kritērijus, kas izklāstīti Tiesas 2009. gada 10. septembra spriedumā lietā C-97/08 P Akzo Nobel u.c./Komisija (Krājums, I-8237. lpp.), un viena uzņēmuma jēdzienu. Otrā daļa ir balstīta uz to, ka Vispārējā tiesa esot pārsniegusi savu kompetenci, pamatojoties uz faktiem, kurus Komisija nebija norādījusi lēmumā un iekļāvusi savos lietas materiālos. Trešā daļa ir balstīta uz to, ka Vispārējā tiesa esot nepareizi raksturojusi tiesisko attiecību starp GTO un Otis SA raksturu un apjomu un sagrozīja faktus. Ceturtā daļa ir balstīta uz to, ka Vispārējā tiesa neesot atbilstoši pamatojusi pamata, kas ir balstīts uz to, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi pret GTO un MEE mātessabiedrībām, noraidīšanu.
   Ar otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, atbalstot naudas soda, kas tika uzlikts par Vācijā izdarīto pārkāpumu, pamatsummas aprēķinu. Šis pamats ir sadalīts divās daļās. Pirmā daļa ir balstīta uz to, ka Vispārējā tiesa neesot pareizi interpretējusi 1998. gada Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, atzīstot, ka Komisija nebija tiesīga ņemt vērā skartā tirgus apjomu, lai noteiktu naudas soda pamatsummu. Otrā daļa ir balstīta uz to, ka Vispārējā tiesa neesot sniegusi atbilstošu pamatojumu attiecībā uz skartā tirgus apjoma noteikšanu un dalībnieku sadalīšanu kategorijās.
   Ar trešo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi vairākas kļūdas tiesību piemērošanā un pārsniegusi kompetenci, atsakoties piešķir Otis“daļēju imunitāti” saskaņā ar 2002. gada Paziņojuma par iecietību 23. panta b) punkta pēdējo apakšpunktu. Šis pamats ir sadalīts divās daļās. Pirmā daļa ir balstīta uz to, ka Vispārējā tiesa neesot piemērojusi pareizos “daļējās imunitātes” piešķiršanas kritērijus, esot pārsniegusi kompetenci, aizstājot Komisijas veikto Otis iesniegto pierādījumu vērtējumu ar savu vērtējumu, un neesot ievērojusi paredzētās normas attiecībā uz pierādījumiem. Otrā daļa ir balstīta uz to, ka Vispārējā tiesa neesot pareizi interpretējusi Komisijas pienākumu norādīt pamatojumu.


title: Lieta C-500/14: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 6. oktobra rīkojums (Tribunale ordinario di Torino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ford Motor Company/Wheeltrims srl Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Dizainparaugi — Direktīva 98/71/EK — 14. pants — Regula (EK) Nr. 6/2002 — 110. pants — “Remontdarbu” atruna — Preču zīmes lietošana, ko trešā persona bez tās īpašnieka piekrišanas veic attiecībā uz transportlīdzekļu rezerves daļām vai piederumiem, kas ir identiski ražojumiem, attiecībā uz kuriem preču zīme ir reģistrēta

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/14

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 6. oktobra rīkojums (Tribunale ordinario di Torino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ford Motor Company/Wheeltrims srl

   (Lieta C-500/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Dizainparaugi - Direktīva 98/71/EK - 14. pants - Regula (EK) Nr. 6/2002 - 110. pants - “Remontdarbu” atruna - Preču zīmes lietošana, ko trešā persona bez tās īpašnieka piekrišanas veic attiecībā uz transportlīdzekļu rezerves daļām vai piederumiem, kas ir identiski ražojumiem, attiecībā uz kuriem preču zīme ir reģistrēta)
   (2016/C 038/18)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale ordinario di Torino

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ford Motor Company

      Atbildētāja: Wheeltrims srl

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 13. oktobra Direktīvas 98/71/EK par dizainparaugu tiesisko aizsardzību 14. pants un Padomes 2001. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem 110. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar atkāpi no Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīvas 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, un Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi noteikumiem tādu mehānisko transportlīdzekļu rezerves daļu un priekšmetu kā dekoratīvās disku uzlikas ražotājam nav atļauts uz saviem ražojumiem izvietot apzīmējumu, kas ir identisks mehānisko transportlīdzekļu ražotāja reģistrētajai preču zīmei, tostarp attiecībā uz tādiem pašiem ražojumiem, bez šī pēdējā minētā piekrišanas, pamatojoties uz to, ka šāda preču zīmes lietošana ir vienīgais veids, kā atjaunot attiecīgā transportlīdzekļa kā kompleksa ražojuma sākotnējo izskatu.

      (1)  OV C 46, 9.2.2015.


title: Lieta T-473/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 19. jūnija spriedums — Asturias Cuerno /Komisija (Ierēdņi — Atalgojums — Ekspatriācijas pabalsts — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Starptautiskai organizācijai sniegti pakalpojumi — Iekārtošanās pabalsts — Dienas nauda)

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/32

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 19. jūnija spriedums — Asturias Cuerno/Komisija
   (Lieta T-473/04) (1)

   (Ierēdņi - Atalgojums - Ekspatriācijas pabalsts - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Starptautiskai organizācijai sniegti pakalpojumi - Iekārtošanās pabalsts - Dienas nauda)
   (2007/C 183/62)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cristina Asturias Cuerno, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — R. García-Gallardo Gil-Fournier un A. Sayagués Torres, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall, pārstāvis, kuram palīdz J. Rivas Andrés, J. Gutiérrez Gisbert un M. Canal Fontcuberta, advokāti)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas 2004. gada 25. augusta lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas 2004. gada 27. aprīļa sūdzība un atteikts viņai izmaksāt Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto ekspatriācijas pabalstu, ka arī ar to saistītos pabalstus
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2004. gada 28. janvāra un 25. augusta lēmumi tiek atcelti;

               2)

               prasītājai ir tiesības saņemt Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. pantā paredzēto ekspatriācijas pabalstu, kā arī šī pielikuma 5. pantā paredzēto iekārtošanās pabalstu;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               Komisija sedz visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 45, 19.2.2005.


title: Lieta T-241/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – Grieķija/Komisija ELVGF — Garantiju nodaļa — ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Liellopu gaļa — Aitu un kazu gaļa — Tabaka — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 69. pants — Regulas (EK) Nr. 1290/2005 31. panta 2. punkts — Regulas (EK) Nr. 796/2004 23. panta 1. punkts

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/44

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – Grieķija/Komisija
   (Lieta T-241/13) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Liellopu gaļa - Aitu un kazu gaļa - Tabaka - Regulas (EK) Nr. 1782/2003 69. pants - Regulas (EK) Nr. 1290/2005 31. panta 2. punkts - Regulas (EK) Nr. 796/2004 23. panta 1. punkts)
   (2016/C 048/49)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji – I. Chalkias, S. Papaïoannou un A. Vasilopoulou)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Marcoulli un D. Triantafyllou)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 26. februāra Īstenošanas lēmumu 2013/123/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 67, 20. lpp.) – daļā, ciktāl ar to [no Savienības finansējuma] izslēgti atsevišķi Grieķijas Republikas izdevumi.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Komisijas 2013. gada 26. februāra Īstenošanas lēmumu 2013/123/ES, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), atcelt daļā, kurā [no Savienības finansējuma] ir izslēgti atsevišķi Grieķijas Republikas izdevumi tabakas nozarē saistībā ar 2006. pieprasījuma gadu;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija un Grieķijas Republika katra pati sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lieta C-198/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 22. aprīlī iesniedza Helsingin hovioikeus (Somija) – Valev Visnapuu / Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki) , Suomen valtio – Tullihallitus

text:
               30.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 22. aprīlī iesniedza Helsingin hovioikeus (Somija) – Valev Visnapuu/Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

   (Lieta C-198/14)
   2014/C 202/15
   Tiesvedības valoda – somu

      Iesniedzējtiesa

      Helsingin hovioikeus

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Valev Visnapuu

      Atbildētāji: Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Somijas tiesiskais regulējums par dzērienu iepakojuma nodokli, saskaņā ar kuru šāds nodoklis tiek ieturēts, ja iepakojums nav piederīgs iepakojuma atgriešanas sistēmai, ir jāvērtē, ņemot vērā nevis LESD 34. pantu, bet LESD 110. pantu? Saistībā ar minēto iepakojuma atgriešanas sistēmu: tai ir jābūt ķīlas sistēmai, saskaņā ar kuru dzērienu iepakotājs vai importētājs viens pats vai Likumā par atkritumiem vai atbilstošos, Ālandes provincē spēkā esošos noteikumos paredzētā veidā par dzērienu iepakojuma otrreizēju izmantošanu vai otrreizēju lietošanu rūpējas tādējādi, ka iepakojums tiek lietots atkārtoti vai izmantots kā izejviela.

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir apstiprinoša: vai minētais tiesiskais regulējums ir saderīgs ar Direktīvas 94/62/EK (1) 1. panta 1. punktu, 7. pantu un 15. pantu, ja ņem vērā arī LESD 110. pantu?

               3)

               Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir noliedzoša: vai minētais tiesiskais regulējums ir saderīgs ar Direktīvas 94/62/EK 1. panta 1. punktu, 7. pantu un 15. pantu, ja ņem vērā arī LESD 34. pantu?

               4)

               Ja uz trešo jautājumu atbilde ir noliedzoša: vai Somijas tiesiskais regulējums par dzērienu iepakojuma nodokli ir uzskatāms par pieļaujamu saskaņā ar LESD 36. pantu?

               5)

               Vai prasību par to, ka personai, kura alkoholiskos dzērienus izmanto komerciāliem nolūkiem, savai ar importējamiem alkoholiskiem dzērieniem saistītai darbībai ir vajadzīga īpaša mazumtirdzniecības atļauja, ja pircējs Somijā ar interneta starpniecību vai kā citādi ar attālinātas pārdošanas palīdzību ir iegādājies alkoholiskos dzērienus no pārdevēja, kurš darbojas citā dalībvalstī, un dzērienus pārdevējs piegādā uz Somiju, var uzskatīt par monopola pastāvēšanu vai daļu no monopola darbības, kas nozīmē, ka tai pretrunā nav LESD 34. panta noteikumi, bet tā ir jāvērtē LESD 37. panta kontekstā?

               6)

               Vai – ja uz piekto jautājumu atbilde ir apstiprinoša, – prasība par atļauju ir saderīga ar nosacījumiem par komerciālu valsts monopolu saskaņā ar LESD 37. pantu?

               7)

               Ja uz piekto jautājumu atbilde ir noliedzoša un šādā gadījumā ir jāpiemēro LESD 34. pants: vai Somijas tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru, pasūtot alkoholiskos dzērienus no ārvalsts ar interneta starpniecību vai kā citādi ar attālinātas pārdošanas palīdzību, dzērienu imports personīgam patēriņam ir atļauts tikai tad, ja pasūtītājs pats vai no pārdevēja neatkarīga trešā persona importē alkoholiskos dzērienus, un saskaņā ar kuru pretējā gadījumā tiek pieprasīta importa atļauja saskaņā ar Alkohola likumu, ir ar 34. pantu nesaderīgs importa kvantitatīvais ierobežojums vai pasākums ar līdzvērtīgu iedarbību?

               8)

               Vai – gadījumā, ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, – šāds tiesiskais regulējums ir atzīstams par pamatotu un samērīgu attiecībā uz cilvēka veselības un dzīvības aizsardzību?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 20. decembra Direktīva 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu (OV L 365, 10. lpp.)


title: Lieta T-466/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 17. marta spriedums – RFA International/Komisija Dempings — Krievijas izcelsmes ferosilīcija imports — Pieteikumu par samaksāto antidempinga maksājumu atmaksāšanu noraidījums — Eksporta cenas noteikšana — Viena ekonomiska vienība — Dempinga starpības noteikšana — Tādas metodes piemērošana, kas atšķiras no sākotnējā izmeklēšanā izmantotās — Apstākļu maiņa — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 9. punkts un 11. panta 9. punkts

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/36

         Vispārējās tiesas 2015. gada 17. marta spriedums – RFA International/Komisija
   (Lieta T-466/12) (1)

   (Dempings - Krievijas izcelsmes ferosilīcija imports - Pieteikumu par samaksāto antidempinga maksājumu atmaksāšanu noraidījums - Eksporta cenas noteikšana - Viena ekonomiska vienība - Dempinga starpības noteikšana - Tādas metodes piemērošana, kas atšķiras no sākotnējā izmeklēšanā izmantotās - Apstākļu maiņa - Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 9. punkts un 11. panta 9. punkts)
   (2015/C 146/48)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: RFA International, LP (Kalgari, Kanāda) (pārstāvis – B. Evtimov, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāves – P. Němečková un A. Stobiecka-Kuik)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2012. gada 10. augusta Lēmumus C(2012) 5577 final, C(2012) 5585 final, C(2012) 5588 final, C(2012) 5595 final, C(2012) 5596 final, C (2012) 5598 final un C(2012) 5611 final par pieteikumiem atmaksāt antidempinga maksājumus, kas samaksāti par Krievijas izcelsmes ferosilīcija importu, ciktāl ar šiem lēmumiem ir atteikts atmaksāt samaksātos antidempinga maksājumus, izņemot summas, par kurām iesniegtie pieteikumi tika atzīti par nepieņemamiem, jo tie bija iesniegti pēc tiesību aktos noteiktā termiņa beigām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               RFA International, LP atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 389, 15.12.2012.


title: Lieta F-3/10: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 26. oktobra rīkojums — AB /Komisija (Civildienests — Līgumdarbinieki — Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana — Novēlota sūdzība — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/38

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 26. oktobra rīkojums — AB/Komisija
   (Lieta F-3/10) (1)

   (Civildienests - Līgumdarbinieki - Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana - Novēlota sūdzība - Acīmredzama nepieņemamība)
   2011/C 13/73
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: AB (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — S. A. Pappas, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu par prasītāja kā līgumdarbinieka līguma nepagarināšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt prasību kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               prasītājs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 100, 17.04.2010., 69. lpp.


title: Lieta T-397/05: Prasība, kas celta  2005. gada 3. novembrī  —  ARCHI.M.E.D.  —  E.S  pret Komisiju

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/20

         Prasība, kas celta 2005. gada 3. novembrī — ARCHI.M.E.D. — E.S pret Komisiju
   (Lieta T-397/05)
   (2006/C 74/41)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Architecture, Microclimat, Energies Douces — Europe et Sud SARL (ARCHI.M.E.D.-E.S) (Ganges, Francija) (pārstāvji: P.-P. van Gehuchten, J. Sambon, P. Reyniers, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt, ka Komisija nevarēja lauzt 2005. gada 30. augusta līgumu.

               —

               piespriest Eiropas Komisijai samaksāt summu 125 906 eiro kopā ar likumiskajiem nokavējuma procentiem kopš 2002. gada 12. februāra.

               —

               piespriest Komisijai pilnībā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs ir īpašās tehnoloģiskās izpētes un attīstības programmas citas enerģijas, kas nav kodolenerģija nozarē (1) ietvaros izsludinātā uzaicinājuma uz konkursu rezultātā ar Komisiju noslēgtā līguma BU 209-95 par ēkas atjaunošanas projekta veikšanu Lionā, izmantojot saules enerģijas un bioklimatiskās arhitektūras metodes, [slēdzēja] puse. Līgumā ir [ietverta] šķīrējklauzula, saskaņā ar kuru tikai Kopienu tiesām ir jurisdikcija izskatīt strīdus starp līgumslēdzējiem attiecībā uz līguma spēkā esamību, piemērošanu un interpretāciju.
   Pildot savas līgumsaistības, prasītājs 2001. gada 12. decembrī nodeva Komisijai galīgo projekta ziņojumu. Komisija šo ziņojumu nepieņēma un 2002. gada 5. jūlijā tā iesniedza prasītājam lēmumu par izmaksāto avansu atmaksu, tā kā tā atteicās apstiprināt noteiktas izmaksas, kuras tas bija uzrādījis minētajā ziņojumā. Ne korespondences apmaiņa starp pusēm, ne notikušās sanāksmes, ne vidutāja iejaukšanās nenoveda pie strīda izlīguma. Ar ierakstītu 2005. gada 30. augusta vēstuli Komisija iesniedza prasītājam galīgo lēmumu par 2005. gada 23. augusta debeta rēķina atgūšanu. Šis lēmums ir šīs prasības, ko prasītājs cēlis, pamatojoties uz šķīrējklauzulu, priekšmets.
   Prasībā galvenokārt tiek prasīts piespriest Komisijai izmaksāt 20 % no atlikušā subsīdiju maksājuma, kas pienākas prasītājam saskaņā ar līgumu BU 209-95.
   Šo apgalvojumu pamatojumam prasītājs norāda, ka jebkādus iebildumus attiecībā uz veidu, kādā līgumslēdzēji ir veikuši projektu, Komisijai vajadzēja izteikt līdz minētā ziņojuma paredzētajam apstiprināšanas datumam (divi mēneši, sākot no galīgā ziņojuma iesniegšanas dienas). Pēc prasītāja domām, Komisija [šo termiņu] nokavēja un tātad attiecībā pret to nevarēja sevi uzskatīt par kreditoru. Tādējādi, nokavējot [šo termiņu], Komisija, attiecībā uz tās subsīdijas, ko tā bija apņēmusies izmaksāt saskaņā ar attiecīgo līgumu, [maksājuma] atlikumu ir prasītāja debitors.

      (1)  Programma, kas ir īstenota ar Padomes 1994. gada 23. novembra Lēmumu 94/806/EK, OV L 334, 1994. gada 22. decembris, 87. lpp.


title: Lieta T-591/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. oktobrī – Transavia Airlines/Komisija

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/74

         Prasība, kas celta 2015. gada 13. oktobrī – Transavia Airlines/Komisija
   (Lieta T-591/15)
   (2015/C 398/87)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Transavia Airlines (Shiphola, Nīderlande) (pārstāvji – R. Elkerbout un M. R. Baneke, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas lēmuma 1. panta 3. punktu un (ciktāl tas attiecas uz 1. panta 3. punktu) 3., 4. un 5. pantu un;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas 2014. gada 23. jūlija Lēmumu (ES) 2015/1227 par valsts atbalstu SA.22614 (C 53/07), ko Francija piešķīrusi Po-Bearnas tirdzniecības un rūpniecības kamerai, Ryanair, Airport Marketing Services un Transavia (izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 5085) (OV L 201, 109. lpp.).
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots labas pārvaldības principa pārkāpums, kas ietverts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā, un tiesību uz aizstāvību pārkāpums.

                           —

                           Prasītājai nav bijusi iespēja paust savu nostāju pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas.

                           —

                           Komisija nedrīkstēja atteikt prasītājas 2015. gada 25. augusta lūgumam piekļūt atsevišķiem dokumentiem lietas materiālos.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, jo valsts atbalsts ir kļūdaini piedēvēts Francijas valstij.

                           —

                           Komisija ir kļūdaini uzskatījusi “Po-Bearnas tirdzniecības un rūpniecības kameru” par valsts pārvaldes iestādi.

                           —

                           Komisija nonāk pati ar sevi pretrunās, spriežot par “Po-Bearnas tirdzniecības un rūpniecības kameras” raksturu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, jo ir ticis kļūdaini piemērots tirgus dalībnieka tirgus ekonomikā kritērijs.

                           —

                           Komisija nav pienācīgi pamatojusi, kādēļ tā ir piemērojusi ienesīguma kritēriju tā vietā, lai veiktu salīdzinājumu ar tirgus cenu.

                           —

                           Komisija ir kļūdaini piemērojusi ienesīguma kritēriju, neņemot vērā Po lidostas rīcības iemeslus, noslēdzot līgumu ar prasītāju, ievērojot [tikai] īstermiņa situāciju un skaidri nenorādot ienākumus un priekšrocības, ko gūtu Po lidosta.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, jo ekonomiskā priekšrocība ir tikusi uzskatīta par selektīvu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, nenoskaidrojot, vai apgalvotajām ekonomiskajām priekšrocībām bija negatīva ietekme uz konkurenci.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta un 108. panta 2. punkta pārkāpums, jo Komisija ir pieļāvusi kļūdu novērtējumā un ir kļūdaini piemērojusi tiesības, konstatējot, ka atbalsts prasītājai atbilda Po lidostas kopējiem zaudējumiem laikposmā no 2006. līdz 2009. gadam, lai gan tai bija jānoskaidro, kādu labumu prasītāja reāli guva.


title: Lieta T-257/04: Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. jūnija spriedums — Polija/Komisija (Lauksaimniecība — Tirgu kopīgā organizācija — Pārejas posma pasākumi, kas jānosaka jaunu dalībvalstu pievienošanās dēļ — Regula (EK) Nr. 1972/2003, kurā noteikti pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības produktu tirdzniecību — Prasība atcelt tiesību aktu — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nokavējums — Regulas normas grozīšana — Prasības par šo normu un par visām normām, kuras ar to veido kopumu, izskatīšanas atsākšana — Daļēja pieņemamība — Samērīgums — Nediskriminācijas princips — Tiesiskā paļāvība — Pamatojums)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/42

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. jūnija spriedums — Polija/Komisija
   (lieta T-257/04) (1)

   (Lauksaimniecība - Tirgu kopīgā organizācija - Pārejas posma pasākumi, kas jānosaka jaunu dalībvalstu pievienošanās dēļ - Regula (EK) Nr. 1972/2003, kurā noteikti pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības produktu tirdzniecību - Prasība atcelt tiesību aktu - Termiņš prasības celšanai - Termiņa sākums - Nokavējums - Regulas normas grozīšana - Prasības par šo normu un par visām normām, kuras ar to veido kopumu, izskatīšanas atsākšana - Daļēja pieņemamība - Samērīgums - Nediskriminācijas princips - Tiesiskā paļāvība - Pamatojums)
   2009/C 180/76
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvji — sākotnēji J. Pjetrass [J. Pietras], pēc tam — E. Osņecka-Tamecka [E. Ośniecka-Tamecka], T. Novakovskis [T. Nowakowski], M. Dovgjelevičs [M. Dowgielewicz] un B. Majčina [B. Majczyna], pārstāvji, kuriem palīdz M. Špunars [M. Szpunar], advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji A. Stobjecka-Kuika [A. Stobiecka-Kuik], L. Vizadžo [L. Visaggio] un T. van Reins [T. van Rijn], pēc tam — van Reins, E. Cerepa-Lakombe [H. Tserepa-Lacombe] un A. Šmitkovska [A. Szmytkowska])

      Priekšmets

   Par prasību atcelt Komisijas 2003. gada 10. novembra Regulas (EK) Nr. 1972/2003 par pārejas posma pasākumiem, kas jānosaka attiecībā uz lauksaimniecības produktu tirdzniecību Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanās dēļ (OV L 293, 3. lpp.), kas grozīta ar Komisijas 2004. gada 10. februāra Regulu (EK) Nr. 230/2004 (OV L 39, 13. lpp.), kā arī Komisijas 2004. gada 20. aprīļa Regulu (EK) Nr. 735/2004 (OV L 114, 13. lpp.), 3. pantu un 4. panta 3. punktu un 5. punkta astoto ievilkumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Polijas Republika sedz savus un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 251, 09.10.2004.


title: Lieta T-136/13: Prasība, kas celta 2013. gada 11. martā — Hanwha SolarOne u.c./Parlaments u.c.

text:
               27.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 123/22

         Prasība, kas celta 2013. gada 11. martā — Hanwha SolarOne u.c./Parlaments u.c.
   (Lieta T-136/13)
   2013/C 123/38
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd (Qidong, Ķīna), Hanwha SolarOne Technology Co. Ltd (Lianyungang, Ķīna), Hanwha SolarOne Solar Technology (Shanghai) Co. Ltd (Shanghai, Ķīna) un Hanwha Solar Electric Power Engineering Co. Ltd (Qidong) (pārstāvis — F. Graafsma, advokāts)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments, Eiropas Komisija un Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regulu (ES) Nr. 1168/2012, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 344, 1. lpp.), tiktāl, ciktāl tā tika piemērota prasītājām;

               —

               atcelt Komisijas 2013. gada 3. janvāra lēmumu, ar kuru ir atteikts izskatīt prasītāju lūgumu tās atzīt par uzņēmumiem, kuri darbojas tirgus ekonomikas apstākļos (UTE), un

               —

               piespriest atbildētājiem atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza vienu pamatu.
   Prasītājas lūdz atcelt Regulu (ES) Nr. 1168/2012, ciktāl tā ir piemērojama prasītajām un prasītāju UTE lūgumam, kas ir iesniegts Eiropas Komisijai atbilstoši tam, kā tas ir prasīts Pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā saistībā ar antidempinga procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) importu (paziņojums par izmeklēšanas uzsākšanu publicēts 2012. gada 6. septembra Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, OV C 269/5). Prasītājas turklāt lūdz atcelt 2013. gada 3. janvāra lēmumu, kurā Komisija atteica izskatīt prasītāju UTE lūgumus, kas tika iesniegti saistībā ar iepriekš minēto izmeklēšanu.
   Prasītājas apgalvo, ka ar Regulu (ES) Nr. 1168/2012 tādējādi, kā Komisija to piemēroja prasītājām ar 2013. gada 3. janvāra lēmumu, un ar 2013. gada 3. janvāra lēmumu nosakot, ka Komisija neizskatīšot prasītāju UTE lūgumu, ir pārkāpta prasītāju tiesiskā paļāvība un tie ir prasītājām piemēroti nelabvēlīgi ar atpakaļejošu spēku bez atbilstoša attaisnojuma. Tādēļ ar Regulu (ES) Nr. 1168/2012 tādējādi, kā Komisija to piemēroja prasītājām ar 2013. gada 3. janvāra lēmumu, un ar 2013. gada 3. janvāra lēmumu acīmredzami ir pārkāpti tiesiskās noteiktības un labas ticības pamatprincipi.


title: Lieta T-187/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 10. maija spriedums — Emram /ITSB — Guccio Gucci ( “G” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “G” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un Kopienas grafiskas preču zīmes “G” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/25

         Vispārējās tiesas 2011. gada 10. maija spriedums — Emram/ITSB — Guccio Gucci (“G”)
   (Lieta T-187/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “G” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un Kopienas grafiskas preču zīmes “G” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 186/47
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Maurice Emram (Marseļa, Francija) (pārstāvis — M. Benavï, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Guccio Gucci SpA (Florence, Itālija) (pārstāvis — F. Jacobacci, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 11. februāra lēmumu lietā R 1281/2008-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Guccio Gucci SpA un Maurice Emram k-gu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Maurice Emram k-gs atlīdzina tiesāšanas izdevumus.

      (1)  OV C 179, 03.07.2010.


title: Lieta T-428/07: Prasība, kas celta 2007. gada 22. novembrī — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues /Komisija

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/48

         Prasība, kas celta 2007. gada 22. novembrī — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues/Komisija
   (Lieta T-428/07)
   (2008/C 22/90)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Centre d'Étude et de Valorisation des Algues SA, Pleubian (Francija) (pārstāvis — J.-M. Peyrical, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               primāri, konstatēt procesuālu pārkāpumu un sacīkstes principa pārkāpumu, un līdz ar to atcelt Komisijas 2007. gada 20. septembra parāda paziņojumu Nr. 3240908670 un uzlikt Komisijai par pienākumu atmaksāt parāda paziņojumā norādīto summu CEVA;

               —

               pakārtoti, atzīt, ka audita ziņojumā konstatētās kļūdas nav tik būtiskas, lai līgumam varētu piemērot II pielikuma 3.5. pantu; atcelt Komisijas 2007. gada 20. septembra parāda paziņojumu Nr. 3240908670 daļā, kurā tiek prasīts atmaksāt visu summu, kas tika pārskaitīta CEVA līguma SEAHEALTH ietvaros, un uzlikt par pienākumu Komisijai atmaksāt parāda paziņojumā norādīto summu CEVA;

               —

               papildus pakārtoti, pēc Pirmās instances tiesas izvēles iecelt ekspertu, tam uzdodot: atkārtoti piemērot metodi, kuru CEVA izmanto projektam nepieciešamā laika aprēķināšanai, piemērot minēto metodi SEAHEALTH līgumam un faktiskajām izmaksām, kas norādītas paziņojumos par izmaksām; procentuāli noteikt starpību starp kļūdām Komisijai iesniegtajā darba laika reģistrācijā un kļūdām šī darba laika reģistrācijā saskaņā ar aprēķināšanas metodi, kura turpmāk tika piemērota attiecībā uz CEVA; novērtēt CEVA uzdevumu īstenošanai līguma SEAHEALTH ietvaros tieši nepieciešamo darba laiku, un noteikt, vai faktiskais darba laiks minēto uzdevumu veikšanai var būt mazāks par CEVA paredzētajām 7 092,88 stundām.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja prasa atcelt parāda paziņojumu, ar kuru Komisija lūdz pilnībā atmaksāt prasītajai pārskaitītos avansa maksājumus līguma SEAHEALTH Nr. QLK1-CT-2002-02433 ietvaros, kas attiecās uz projektu “Pārtika, uzturvielas un veselība”, kurš savukārt ietilpa pamatdarbībā “Dzīves kvalitāte un dzīvo resursu menedžments” (1).
   Savas prasības atbalstam prasītāja izvirza pamatu, kas ir balstīts uz tiesību uz aizstāvību pārkāpumu tādēļ, ka Komisija, pārkāpjot sacīkstes principu, atmaksas lūgumu pamatoja ar kontrolsarakstu un OLAF secinājumiem, par kuriem prasītāja nebija informēta.
   Pakārtoti, prasītāja apstrīd II pielikuma 3.5. panta piemērošanu, ko veica Komisija, kā arī Komisijas secinājumu, ka fakti šajā gadījumā bija pietiekami nopietni, lai varētu atsaukties uz būtiska finansiāla pārkāpuma jēdzienu, kas pamato avansa maksājumu pilnu atmaksu.

      (1)  Piektā Eiropas Kopienas pamatprogramma attiecībā uz pētniecības, tehnoloģiju attīstības un izstāžu pasākumiem no 1998. līdz 2002. gadam.


title: Lieta T-76/07: Prasība, kas celta 2007. gada 12. martā — El Fatmi /Padome

text:
               26.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 117/22

         Prasība, kas celta 2007. gada 12. martā — El Fatmi/Padome
   (Lieta T-76/07)
   (2007/C 117/36)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Nouriddin El Fatmi, Amsterdama (Nīderlande) (pārstāvis — M. J. G. Uiterwaal, advocaat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītāja prasījumi:

               —

               Kopējā nostāja 2002/402/KĀDP (OV 2002, L 344, 93. lpp.) attiecībā uz prasītāju ir piemērota nepareizi kā pamats Regulai 2001/2580/EK (OV 2001, L 344, 70. lpp.) un līdz ar to prasītājam Regula nav saistoša;

               —

               jebkurā gadījumā šī regula nebūtu jāpiemēro attiecībā uz prasītāju;

               —

               jebkurā gadījumā 2006. gada 21. decembra Lēmums 2006/1008/EK (OV L 379, 123. lpp.) būtu jāatceļ;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja norādītie pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-75/07 Hamdi/Padome, izņemot pēdējo pamatu, ko prasītājs šajā lietā nenorāda.


title: Lieta T-685/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. decembrī — Copernicus-Trademarks /ITSB — Blue Coat Systems ( “BLUECO” )

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/41

         Prasība, kas celta 2013. gada 23. decembrī — Copernicus-Trademarks/ITSB — Blue Coat Systems (“BLUECO”)
   (Lieta T-685/13)
   2014/C 52/79
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — L. Pechan un S. Körber, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Blue Coat Systems, Inc. (Sunnyvale, Amerikas Savienotās Valstis)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 8. oktobra lēmumu apelācijas lietā R 2028/2012-1 atcelt un grozīt tādējādi, ka apelācijas sūdzība ir pamatota un iebildumi tādējādi ir kopumā noraidāmi;

               —

               piespriest atbildētājam — ITSB — un Blue Coat Systems, Inc., ja tā iestātos lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp procesā Apelāciju padomē radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “BLUECO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 724 675

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Blue Coat Systems, Inc.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “BLUE COAT” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē, un pakalpojumiem, kas ietilpst 38. un 42. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 3 016 235

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-430/10: Prasība, kas celta 2010. gada 17. septembrī — Magnesitas de Rubián u.c./Komisija

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/39

         Prasība, kas celta 2010. gada 17. septembrī — Magnesitas de Rubián u.c./Komisija
   (Lieta T-430/10)
   ()
   2010/C 317/71
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Magnesitas de Rubián, SA (Incio, Spānija), Magnesitas Navarras, SA (Zubiri, Spānija), Ellinikoi Lefkolithoi Anonimos Metalleftiki Viomichaniki Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — H. Brokelmann un P. Martínez-Lage Sobredo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

   —   galvenokārt— atcelt 3. punktu Atsauces dokumentā par labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem cementa, kaļķu un magnija oksīda ražošanā (OV C 166, 25.06.2010) un citos šī dokumenta punktos ietvertās atsauces uz magnija oksīda rūpniecību;
   —   pakārtoti— gadījumā, ja Vispārējā tiesa neatceltu visu minētā akta 3. punktu, karā ziņā atcelt tā 3.5.5.4. punktu, tostarp it īpaši 3.11. tabulā noteiktos emisijas līmeņus; un
   —   katrā ziņā— piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret aktu, ko Padome ir pieņēmusi saistībā ar Padomes 2008. gada 15. janvāra Direktīvu 2008/1/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (1), ar kuru tiek noteikta piesārņojuma kontroles sistēma un paredzēts atļaujas mehānisms noteiktām rūpnieciskām iekārtām.
   Minētajā aktā par labāko pieejamo tehnisko paņēmienu (LPTP) tiek uzskatīta no saražotās gāzes radušos sēra oksīda emisiju samazināšana un tiek noteikts sēra oksīdu emisiju līmenis, kas papildus tam, ka tas ir daudz zemāks nekā jebkurā citā nozarē, pēc prasītāju domām, ir sasniedzams vienīgi, izmantojot tehniku, kas rada nopietnu kaitējumu videi. Turklāt, pēc prasītāju domām, minētais emisijas līmenis tika noteikts, pamatojoties uz tikai viena uzņēmuma sniegtajiem datiem un neievērojot tam noteikto procedūru.
   Savas prasības pamatojumam prasītāji izvirza četrus pamatus.

               —

               Eiropas Komisijas kompetences neesamība
               Prasītāji apgalvo, ka Komisijai nebija kompetences apstrīdētajā aktā iekļaut magnija oksīda ražošanu.

               —

               Būtisku formas prasību pārkāpums
               Pēc prasītāju domām, apstrīdētajā aktā ir trīs būtisku formas prasību pārkāpumi:

                           —

                           prasītajiem netika paziņots par apstrīdētā akta izstrādāšanas procedūras sākšanu, un viņu dalība tajā bija novēlota;

                           —

                           prasītāju iesniegto “split views” neiekļaušana apstrīdētajā aktā; un

                           —

                           apstrīdētā akta galīgā projekta analīzei noteiktā termiņa neievērošana.

               —

               Direktīvas 2008/1 par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli 1. panta pārkāpums, ciktāl ar apstrīdēto aktu tiek pārkāpts minētās direktīvas 1. pantā noteiktais mērķis aizsargāt vidi kopumā

               —

               Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

               —

               Prasītāji uzskata, ka ar apstrīdēto aktu ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips, jo ar to vienādi attiecas pret uzņēmumiem, kas ir dažādās situācijās.

      (1)  OV L 24, 8. lpp.


title: Lieta T-87/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 11. oktobra spriedums — Chestnut Medical Technologies /ITSB ( “PIPELINE” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “PIPELINE” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants)

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/29

         Vispārējās tiesas 2011. gada 11. oktobra spriedums — Chestnut Medical Technologies/ITSB (“PIPELINE”)
   (Lieta T-87/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “PIPELINE” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. pants)
   2011/C 347/46
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chestnut Medical Technologies, Inc. (Menlo Park, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — H.P. Kunz-Hallstein un R. Kunz-Hallstein, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 10. decembra lēmumu lietā R 968/2009-2 par vārdiskas preču zīmes “PIPELINE” kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Chestnut Medical Technologies, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 100, 17.04.2010.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 4. maijā lietā T-30/04 João Andrade Sena pret Eiropas Aviācijas drošības aģentūru (EADA) (EADA darbinieki — Kandidatūras noraidīšana izpilddirektora amatam — Amatā iecelšanas procedūra — Pamatojums — Acīmredzama kļūda novērtējumā — Labas pārvaldības princips)

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/19

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 4. maijā
   lietā T-30/04 João Andrade Sena pret Eiropas Aviācijas drošības aģentūru (EADA) (1)

   (EADA darbinieki - Kandidatūras noraidīšana izpilddirektora amatam - Amatā iecelšanas procedūra - Pamatojums - Acīmredzama kļūda novērtējumā - Labas pārvaldības princips)
   (2005/C 171/35)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā T-30/04 Žoau Andrade Sena [João Andrade Sena], ar dzīvesvietu Rod-Santženēzē [Rhode-Saint-Genèse] (Beļģija), ko pārstāv Ž. Vandersandens [G. Vandersanden], L. Levi [L. Levi] un A. Finheleštaina [A. Finchelstein], avocats, pret Eiropas Aviācijas drošības aģentūru (EADA) (pārstāvis — M. Junkari [M. Junkkari], kam palīdz D. VelbruD. Waelbroeckks [] un I. Antipass [I. Antypas], avocats) par lūgumu, pirmkārt, atcelt EADA lēmumu noraidīt prasītāja kandidatūru izpilddirektora amatam un iecelt minētajā amatā citu kandidātu, kā arī, otrkārt, piespriest atlīdzināt mantiskos zaudējumus un morālo kaitējumu Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs I. Legāls [H. Legal], tiesneši P. Linda [P. Lindh] un V. Vadapals [V. Vadapalas], sekretārs I. Natsinas [I. Natsinas], administrators, 2005. gada 4. maijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               EADA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 94, 17.04.2004.


title: Lieta T-594/15: Prasība, kas celta 2015. gada 14. oktobrī – Metabolic Balance Holding/ITSB (“Metabolic Balance”)

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/76

         Prasība, kas celta 2015. gada 14. oktobrī – Metabolic Balance Holding/ITSB (“Metabolic Balance”)
   (Lieta T-594/15)
   (2015/C 398/88)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Metabolic Balance Holding GmbH (Isen, Vācija) (pārstāvis – W. Riegger, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Informācija par procesu ITSB

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “Metabolic Balance”– reģistrācijas pieteikums Nr. 12 586 137

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 12. augusta lēmums lietā R 2156/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-454/15: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 24. novembra spriedums (Hessisches Landesarbeitsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jürgen Webb-Sämann/Christopher Seagon (Baumarkt Praktiker DIY GmbH maksātnespējas procedūras administrators) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 2008/94/EK — 8. pants — Darba ņēmēju aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā — Ar sociālo nodrošinājumu saistītās tiesību normas — Piemērošanas joma — Pasākumi, kas ir vajadzīgi, lai aizsargātu darba ņēmēju tiesības, kuras ir iegūtas vai sagaidāmas saskaņā ar papildpensiju programmu — Pienākums paredzēt tiesības no konkursa masas izdalīt nesamaksātās pensijas iemaksas — Neesamība

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/12

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 24. novembra spriedums (Hessisches Landesarbeitsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jürgen Webb-Sämann/Christopher Seagon (Baumarkt Praktiker DIY GmbH maksātnespējas procedūras administrators)
   (Lieta C-454/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 2008/94/EK - 8. pants - Darba ņēmēju aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā - Ar sociālo nodrošinājumu saistītās tiesību normas - Piemērošanas joma - Pasākumi, kas ir vajadzīgi, lai aizsargātu darba ņēmēju tiesības, kuras ir iegūtas vai sagaidāmas saskaņā ar papildpensiju programmu - Pienākums paredzēt tiesības no konkursa masas izdalīt nesamaksātās pensijas iemaksas - Neesamība)
   (2017/C 030/11)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Hessisches Landesarbeitsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Jürgen Webb-Sämann

      Atbildētājs: Christopher Seagon (Baumarkt Praktiker DIY GmbH maksātnespējas procedūras administrators)

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīvas 2008/94/EK par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā 8. pants ir interpretējams tādējādi, ka tajā nav noteikts, ka darba devēja maksātnespējas gadījumā ieturējumi no darba samaksas, kas ir pārvērsti par bijušā darba ņēmēja pensijas iemaksām, kuras šim darba devējam bija jāiemaksā šī darba ņēmēja pensijas kontā, būtu izslēgti no konkursa masas.

      (1)  OV C 389, 23.11.2015.


title: Lieta T-264/10: Prasība, kas celta 2010. gada 16. jūnijā — Spānija/Komisija

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/53

         Prasība, kas celta 2010. gada 16. jūnijā — Spānija/Komisija
   (Lieta T-264/10)
   ()
   2010/C 221/84
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāve — Nuria Díaz Abad, abogado del Estado)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2010. gada 10. maija lēmumu, kurā nolemts apturēt Spānijas 2009. gada 18. decembrī nosūtītā starpposma maksājuma pieteikumu sakarā ar šā prasības pieteikuma juridiskā pamatojuma I punktā izklāstītajiem iemesliem;

               —

               apmierināt prasību piedzīt no Eiropas Komisijas procentus, kas izriet no nokavējuma nepamatoti apturēto starpposma maksājumu pieteikumu faktiskajā samaksā;

               —

               piespriest atbildētājai iestādei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir par Komisijas lēmumu apturēt 2009. gada 18. decembrī Spānijas nosūtītā starpposma maksājuma pieteikuma samaksas termiņu. Minētais starpposma maksājuma pieteikums par summu EUR 37 320 854,12 apmērā atbilst Programa Operativo de Intervención Comunitaria del Fondo Social Europeo de Lucha contra la Discriminación en el marco de los Objetivos de Convergencia y Competitividad Regional y Empleo en España [Darbības programma Kopienu atbalstam no Eiropas Sociālā fonda diskriminācijas izskaušanai saistībā ar konverģences, kā arī reģionālās konkurētspējas un nodarbinātības mērķiem Spānijā] (CCI 2007ESO5UPO002).
   Prasības pamati un galvenie argumenti ir izklāstīti lietā T-263/10 Spānija/Komisija.


title: Lieta T-60/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 23. septembra spriedums –Appelrath-Cüpper/ITSB – Ann Christine Lizenzmanagement (“AC”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “AC” reģistrācijas pieteikums — Agrākas starptautiskas un valsts grafiskas preču zīmes “AC ANN CHRISTINE” un agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “AC ANN CHRISTINE OCEAN” un “AC ANN CHRISTINE INTIMATE” — Relatīvs atteikums pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               23.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/27

         Vispārējās tiesas 2015. gada 23. septembra spriedums –Appelrath-Cüpper/ITSB – Ann Christine Lizenzmanagement (“AC”)
   (Lieta T-60/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “AC” reģistrācijas pieteikums - Agrākas starptautiskas un valsts grafiskas preču zīmes “AC ANN CHRISTINE” un agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “AC ANN CHRISTINE OCEAN” un “AC ANN CHRISTINE INTIMATE” - Relatīvs atteikums pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 389/28)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvji – C. Schumann un A. Berger, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG (Vīne, Austrija) (pārstāvji – M. Hartmann, N. Voß un S. Fröhlich, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2012. gada 28. novembra lēmumu lietā R 108/2012–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG un Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas ceturtās padomes 2012. gada 28. novembra lēmumu lietā R 108/2012–4 daļā, kurā daļēji apmierināti Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG celtie iebildumi;

               2)

               ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus pats, kā arī atlīdzina pusi no Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH tiesāšanās izdevumiem;

               3)

               Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina pusi no Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH izdevumiem procesā Apelācijas padomē.

      (1)  OV C 101, 6.4.2013.


title: Lieta F-6/08: Prasība, kas celta 2008. gada 7. janvārī — Blais /Eiropas Centrālā banka

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/39

         Prasība, kas celta 2008. gada 7. janvārī — Blais/Eiropas Centrālā banka
   (Lieta F-6/08)
   (2008/C 142/72)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jessica Blais, Frankfurte pie Mainas (Vācija) (pārstāvis — B. Karthaus, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka
   Strīda priekšmets un apraksts
   Eiropas Centrālās bankas lēmuma nepiešķirt prasītājai ekspatriācijas pabalstu ar pamatojumu, ka prasītājas dzīvesvieta atbilstoši Nodarbināšanas kārtības 17. panta ii) daļai 10 gadus pirms stāšanās amatā pie atbildētāja neatradās ārpus dalībvalsts teritorijas, kurā tā tika pieņemta darbā.
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Centrālās bankas 2007. gada 15. augusta lēmumu nepiešķirt prasītājai ekspatriācijas pabalstu, kas apstiprināts ar Eiropas Centrālās bankas prezidenta 2007. gada 8. novembra lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-534/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) 2008. gada 3. decembra rīkojumu — KLG Europe Eersel BV / Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/33

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) 2008. gada 3. decembra rīkojumu — KLG Europe Eersel BV/Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH

   (Lieta C-534/08)
   (2009/C 44/54)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hoge Raad der Nederlanden
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: KLG Europe Eersel BV

      Atbildētāja: Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (EK) Nr. 44/2001 (1) 34. panta ievadā un 3. punktā esošie vārdi “starp tam pašām pusēm” atsaucas uz noteikumiem par attiecīgo dalībvalstu tiesu nolēmumu iedarbības subjektīvo apjomu, vai regulas autori ar to vēlējās regulai autonomā veidā precizēt citu vienlaicīgu [konkurējošu] nolēmumu iedarbības subjektīvo apjomu?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir tāda, ka ar vārdiem “starp tām pašām pusēm” regulas autori paredzēja regulai autonomā veidā precizēt konkurējošo nolēmumu iedarbības subjektīvo apjomu, vai:

                           (i)

                           šos vārdus Regulas Nr. 44/2001 34. panta ievadā un 3. punktā ir jāinterpretē kā atsauci uz interpretāciju, ko Eiropas Kopienu Tiesa sniedza spriedumā lietā Drouot (1998. gada 19. maija spriedums lietā C-351/96 Drouot assurances, Recueil, I-3075. lpp.), vārdiem “starp tām pašām pusēm” Briseles Konvencijas 21. punktā, kas kļuvis par Regulas Nr. 44/2001 27. pantu, un

                           (ii)

                           uzskatīt K-Line, kas bija puse tiesvedība Roterdamā, bet ne Diseldorfā, cesijas un pilnvarojuma sakarā par “to pašu pusi” kā Zeuner, kas bija puse tiesvedībā Diseldorfā, bet ne tiesvedībā Roterdamā?

               3)

               Vai ir vajadzīgs, lai būtu spēkā pamats par Regulas Nr. 44/2001 34. panta ievada un 3. punkta noraidījuma pamatojumu,

                           (i)

                           ka dalībvalstī, kurā tiek prasīta atzīšana, pieņemtais nolēmums ir ieguvis res judicata spēku?

                           (ii)

                           ka dalībvalstī, kurā tiek prasīta atzīšana, pieņemtais nolēmums ir pieņemts pirms prasības par izpildi iesniegšanas vai izpildes piešķiršanas?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.).


title: Lieta T-592/13: Prasība, kas celta 2013. gada 11. novembrī — Ratioparts-Ersatzteile/ITSB — Norwood Industries ( “NORTHWOOD professional forest equipment” )

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/29

         Prasība, kas celta 2013. gada 11. novembrī — Ratioparts-Ersatzteile/ITSB — Norwood Industries (“NORTHWOOD professional forest equipment”)
   (Lieta T-592/13)
   2014/C 24/52
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Vācija) (pārstāvis –M. Koch, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Norwood Industries (Kilworthy, Kanāda)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Apelāciju otrās padomes 2013. gada 28. augusta lēmumu lietā R 356/2013-2 tādējādi, ka pilnība tiek noraidīti iebildumi Nr. B1771461;

               —

               piespriest iebildumu iesniedzējai atlīdzināt izdevumus procesā Iebildumu nodaļā un otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt izdevumus Apelāciju padomē.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “NORTHWOOD professional forest equipment”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 8., 9., 20., 25. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 412 776

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Norwood Industries

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiska preču zīme “NORWOOD” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-90/10: Prasība, kas celta 2010. gada 19. februārī — Ferriere Nord /Komisija

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/60

         Prasība, kas celta 2010. gada 19. februārī — Ferriere Nord/Komisija
   (Lieta T-90/10)
   2010/C 113/92
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Itālija) (pārstāvji — W. Viscardini, avvocato, G. Donà, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

         Galvenokārt
       — saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantu atcelt Eiropas Komisijas 2009. gada 30. septembra Lēmumu C(2009) 7492, galīgā redakcija, — kurš grozīts un papildināts ar Eiropas Komisijas 2009. gada 8. decembra Lēmumu C(2009) 9912, galīgā redakcija, kurš paziņots 2009. gada 9. decembrī, — ar kuru pēc EOTK līguma 65. panta piemērošanas procedūras pabeigšanas prasītājai ir piespriests samaksāt naudas sodu EUR 3 570 000,00 apmērā (COMP/37.956 — Dzelzsbetona stiegras, jauns lēmums).

         Pakārtoti
       — daļēji atcelt Lēmumu C(2009) 7492, galīgā redakcija, — kurš grozīts un papildināts ar Lēmumu C(2009) 9912, galīgā redakcija, — attiecīgi samazinot piespriesto naudas sodu.

         Katrā ziņā
       piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasība ir vērsta pret 2009. gada 30. septembra lēmumu, kurš grozīts un papildināts ar 2009. gada 8. decembra lēmumu un ar kuru Komisija, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1/2003 (1), uzlika sodu par EOTK līguma 65. panta pārkāpumu.
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir norādīti citās prasībās, kuras iesniegtas par iepriekš minēto lēmumu.
   It īpaši prasītāja tostarp norāda uz šādiem pamatiem:

               —

               Komisijas kompetences neesamība soda par EOTK līguma pārkāpumu noteikšanā pēc minētā līguma spēkā esamības termiņa izbeigšanās;

               —

               jaunais “paziņojums par iebildumiem” netika iepriekš paziņots;

               —

               padomdevējs-pārbaudes veicējs nav veicis vēlreizēju noklausīšanos;

               —

               padomdevēja-pārbaudes veicēja galīgais ziņojums tika sagatavots pēc 2009. gada 30. septembra;

               —

               2009. gada 30. septembra lēmums tika pieņemts bez pielikumiem, kuri tajā tika minēti.

         Pakārtoti, prasītāja lūdz daļēji atcelt iepriekš minētos lēmumus, atsaucoties uz vairākiem, tostarp uz šādiem pamatiem:

               —

               kļūdains faktu novērtējums (attiecībā uz prasītājas piedalīšanās ilgumu aizliegtajā vienošanās, izvirzītajiem iebildumiem, pamatcenu, dimensijas “papildinājumu” cenām, ražošanas un/vai tirdzniecības apjoma ierobežošanu);

               —

               naudas soda nesamērīgums, ņemot vērā aizliegtās vienošanās smagumu un ilgumu;

               —

               nav atzīti atbildību mīkstinoši apstākļi;

               —

               kļūdaini piemēroti “Komisijas 1996. gada 18. jūlija Paziņojumā par naudas sodu neuzlikšanu vai samazināšanu karteļu gadījumos” paredzētie kritēriji.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-477/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 3. septembra rīkojums — Cofra /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Piekļuve dokumentiem — Lēmuma par piekļuves atteikšanu atsaukšana — Dokumentu izsniegšana pretēji skaidrām to autora norādēm — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/26

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 3. septembra rīkojums — Cofra/Komisija
   (Lieta T-477/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Piekļuve dokumentiem - Lēmuma par piekļuves atteikšanu atsaukšana - Dokumentu izsniegšana pretēji skaidrām to autora norādēm - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2008/C 272/50)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Cofra srl, Bari (Itālija) (pārstāvis — A. Calabrese, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. Costa de Oliveira un G. Conte)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2007. gada 17. oktobra lēmumu, ar ko prasītājai atsaka piekļuvi atsevišķiem dokumentiem, kurus Itālijas valsts iestādes ir nosūtījušas Komisijai procedūrā saistībā ar atbalsta shēmas pārbaudi.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 64, 8.3.2008.


title: Lieta T-285/11: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. decembra rīkojums — Gooré /Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi, kas pieņemti saistībā ar situāciju Kotdivuārā — Attiecīgo personu izslēgšana no saraksta — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/24

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. decembra rīkojums — Gooré/Padome
   (Lieta T-285/11) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi, kas pieņemti saistībā ar situāciju Kotdivuārā - Attiecīgo personu izslēgšana no saraksta - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   2012/C 49/44
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Charles Kader Gooré (Abidžana, Kotdivuāra) (pārstāvis — F. Meynot, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — B. Driessen, G. Étienne un M. Chavrier)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Padomes 2011. gada 6. aprīļa Regulu (ES) Nr. 330/2011, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 560/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kuri vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Kotdivuārā (OV L 93, 10. lpp.), tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               izbeigt tiesvedību lietā par prasību atcelt Padomes 2011. gada 6. aprīļa Regulu (ES) Nr. 330/2011, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 560/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kuri vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Kotdivuārā;

               2.

               prasību par zaudējumu atlīdzību noraidīt;

               3.

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats;

               4.

               izbeigt tiesvedību par Eiropas Komisijas pieteikumu par iestāšanos lietā.

      (1)  OV C 238, 13.08.2011.


title: lieta C-165/05: Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 8. aprīlī

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/20

         Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 8. aprīlī
   (lieta C-165/05)
   (2005/C 132/38)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 8. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Ž. Rozē [Gérard Rozet], pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka savos tiesību aktos paredzot pienākumu trešo valstu pilsoņiem, kas sastāv laulībā ar viesstrādniekiem no Eiropas Savienības, saņemt darba atļauju un nenodrošinot savu tiesību aktu atbilstību Kopienu tiesībām, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā (1) 11. pantu;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Regulas Nr. 1612/68 11. pantā ir noteikts — ja dalībvalsts pilsonis strādā kā darba ņēmējs vai kā pašnodarbināta persona citā dalībvalstī, viņa laulātais un bērni, kas ir jaunāki par 21 gadu vai arī atrodas viņa apgādībā, ir tiesīgi strādāt kā darbinieki tajā pašā dalībvalstī arī tad, ja viņi nav nevienas dalībvalsts pilsoņi.
   Darbinieka tiesības ir bez nosacījumiem un no tām izriet, ka laulātajam vai citam ģimenes loceklim, kas ir trešās valsts pilsonis, nevar uzlikt par pienākumu lūgt vai saņemt darba atļauju, lai varētu strādāt algotu darbu, ciktāl tā rezultātā uz šīm tiesībām attiektos papildu priekšnosacījumi, kas ir pretrunā iepriekš minētā 11. panta noteikumiem.
   Luksemburgas pilsoņiem nav pienākuma saņemt darba atļauju, lai varētu strādāt kā darbinieks Lielhercogistē. Līdz ar to, paredzot šādu pienākumu trešās valsts pilsoņiem, kas sastāv laulībā ar viesstrādniekiem no Eiropas Savienības, tiek pārkāpts Regulas Nr. 1612/68 11. pants.
   Valsts tiesiskais regulējums nedrīkst radīt jebkādas šaubas vai neviennozīmību ne tikai attiecībā uz piemērojamā valsts tiesiskā regulējuma saturu, bet arī attiecībā uz šī regulējuma formālo vērtību.
   Valsts tiesiskā regulējuma nesaderību ar Līguma noteikumiem, pat tiem, kas ir tieši piemērojami, var pilnīgi novērst tikai ar tādu iekšējo noteikumu palīdzību, kas ir obligāti piemērojami un kam ir tāds pats juridiskais statuss, kā tiem, kas ir jāgroza.

      (1)  OV L 257, 19.10.1968, 2. lpp.


title: Lieta T-36/11: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – Japan Airlines/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Eiropas kravu gaisa pārvadājumu tirgus — Nolīgumi un saskaņotas darbības par vairākiem kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementiem (degvielas piemaksu un drošības piemaksu noteikšana, atteikums maksāt komisijas maksu par piemaksām) — LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. pants — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/31

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. decembra spriedums – Japan Airlines/Komisija
   (Lieta T-36/11) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Eiropas kravu gaisa pārvadājumu tirgus - Nolīgumi un saskaņotas darbības par vairākiem kravu gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu elementiem (degvielas piemaksu un drošības piemaksu noteikšana, atteikums maksāt komisijas maksu par piemaksām) - LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants un Kopienas un Šveices nolīguma par gaisa transportu 8. pants - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 048/35)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Japan Airlines Co. Ltd, iepriekš Japan Airlines International Co. Ltd (Tokija, Japāna) (pārstāvji – J.-F. Bellis, K. Van Hove, advokāti, un R. Burton, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji N. von Lingen un S. Noë, vēlāk – S. Noë un J. Bourke un visbeidzot A. Dawes, pārstāvji, kuriem palīdz J. Holmes, barrister)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 9. novembra Lēmumu C(2010) 7694, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/39258 – Kravu gaisa pārvadājumi) un, pakārtoti, samazināt prasītājai un Japan Airlines Corp uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2010. gada 9. novembra Lēmumu C(2010) 7694, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/39258 – Kravu gaisa pārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz Japan Airlines Co. Ltd un Japan Airlines Corp;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Japan Airlines Co. Ltd tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 80, 12.3.2011.