title: Ar 2004. gada 8. jūnija rīkojumiem Eiropas Kopienu tiesa atbilstoši 2. pantam Padomes 2004. gada 26. aprīļa lēmumā Nr. 2004/407/EK, Euratom, ar kuru grozīti Protokola par Tiesas statūtiem 51. un 54. panti, ir nosūtījusi Pirmās instances tiesai zemāk tabulas kreisajā kolonā norādītās lietas.

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/11

         Ar 2004. gada 8. jūnija rīkojumiem Eiropas Kopienu tiesa atbilstoši 2. pantam Padomes 2004. gada 26. aprīļa lēmumā Nr. 2004/407/EK,
         Euratom
      , (1) ar kuru grozīti Protokola par Tiesas statūtiem 51. un 54. panti, ir nosūtījusi Pirmās instances tiesai zemāk tabulas kreisajā kolonā norādītās lietas.
   (2004/C 239/23)
   Šīs lietas ir reģistrētas Pirmās instances tiesas reģistrā ar zemāk labajā kolonā norādītajiem numuriem.

               Tiesas nosūtītās lietas numurs

               Puses

               Norāde par lietas publicēšanu Oficiālajā Vēstnesī

               Reģistra numurs Pirmās instances tiesas reģistrā

               OV

               Datums

               C-197/01

               Nīderlande/Komisija

               C 227

               11.08.2001

               T-216/04

               C-325/01

               Nīderlande/Komisija

               C 303

               27.10.2001

               T-217/04

               C-368/01

               Nīderlande/Komisija

               C 331

               24.11.2001

               T-218/04

               C-407/01

               Nīderlande/Komisija

               C 369

               22.12.2001

               T-227/04

               C-290/02

               Itālija/Komisija

               C 233

               28.09.2002

               T-222/04

               C-314/02

               Nīderlande/Komisija

               C 247

               12.10.2002

               T-228/04

               C-280/03

               Komisija/Lior u.c.

               C 213

               06.09.2003

               T-245/04

               C-388/03

               Nīderlande/Komisija

               C 275

               15.11.2003

               T-233/04

               C-401/03

               Itālija/Komisija

               C 304

               13.12.2003

               T-223/04

               C-430/03

               Itālija/Komisija

               C 304

               13.12.2003

               T-224/04

               C-455/03

               Francija/Komisija

               C 304

               13.12.2003

               T-240/04

               C-464/03

               Spānija/Komisija

               C 7

               10.01.2004

               T-219/04

               C-492/03

               Austrija/Komisija

               C 21

               24.01.2004

               T-235/04

               C-60/04

               Itālija/Komisija

               C 106

               30.04.2004

               T-225/04

               C-102/04

               Zviedrija/Komisija

               C 106

               30.04.2004

               T-229/04

               C-103/04

               Nīderlande/Komisija

               C 94

               17.04.2004

               T-234/04

               C-162/04

               Somija/Komisija

               C 146

               29.05.2004

               T-230/04

               C-175/04

               Spānija/Komisija

               C 146

               29.05.2004

               T-220/04

               C-176/04

               Beļģija/Komisija

               C 118

               30.04.2004

               T-221/04

               C-189/04

               Grieķija/Komisija

               C 179

               10.07.2004

               T-231/04

               C-211/04

               Itālija/Komisija

               C 179

               10.07.2004

               T-226/04

               C-218/04

               Grieķija/Komisija

               C 179

               10.07.2004

               T-232/04

      (1)  OV L 132, 29.4.2004.


title: Lieta C-542/08: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 15. aprīļa spriedums ( Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Friedrich G. Barth/Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung (Personu brīva pārvietošanās — Darba ņēmēji — Vienlīdzīga attieksme — Valsts tiesiskajā regulējumā, kura nesaderība ar Kopienu tiesībām konstatēta ar Tiesas spriedumu, paredzēta īpaša piemaksa par darba stāžu universitātes profesoriem — Noilguma termiņš — Līdzvērtības un efektivitātes principi)

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/8

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 15. aprīļa spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Friedrich G. Barth/Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung

   (Lieta C-542/08) (1)

   (Personu brīva pārvietošanās - Darba ņēmēji - Vienlīdzīga attieksme - Valsts tiesiskajā regulējumā, kura nesaderība ar Kopienu tiesībām konstatēta ar Tiesas spriedumu, paredzēta īpaša piemaksa par darba stāžu universitātes profesoriem - Noilguma termiņš - Līdzvērtības un efektivitātes principi)
   2010/C 148/12
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Friedrich G. Barth

      Atbildētāja: Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgerichtshof — EKL 39. panta un Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā (OV L 257, 2. lpp.) 7. panta 1. punkta interpretācija — Valsts regulējums, ar kuru universitātes profesoriem ir paredzēta īpaša piemaksa par darba stāžu un kura agrākās redakcijas nesaderība ar Kopienu tiesībām tika konstatēta ar Tiesas 2003. gada 30. septembra spriedumu lietā C-224/01 Köbler — Grozītais regulējums, kas noilguma, kurš ir paredzēts tiesību uz attiecīgo piemaksu īstenošanai, apturēšanu paredzot tikai, sākot ar minētā sprieduma datumu, neizdevīgākā stāvoklī nostāda profesorus, kas agrākā ar Kopienu tiesībām nesaderīgā regulējuma dēļ šo piemaksu nevarēja saņemt

      Rezolutīvā daļa:

   Savienības tiesībām nav pretrunā tāds tiesiskais regulējums kā pamata lietā, saskaņā ar kuru trīs gadu noilguma termiņš tiek piemērots attiecībā uz prasījumiem par tādu īpašo piemaksu par darba stāžu izmaksāšanu, kuras darba ņēmējam, kurš ir izmantojis pārvietošanās brīvību, netika piešķirtas pirms Tiesas 2003. gada 30. septembra sprieduma lietā C-224/01 Köbler pasludināšanas, pamatojoties uz valsts tiesisko regulējumu, kas nav saderīgs ar Kopienu tiesībām.

      (1)  OV C 90, 18.04.2009.


title: Lieta T-775/16: Prasība, kas celta 2016. gada 8. novembrī – Dochirnie pidpryiemstvo “Kondyterska korporatsiia “Roshen””/EUIPO – “Krasnyj Octyabr” (Vēža attēls)

text:
               19.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 475/24

         Prasība, kas celta 2016. gada 8. novembrī – Dochirnie pidpryiemstvo “Kondyterska korporatsiia “Roshen””/EUIPO – “Krasnyj Octyabr” (Vēža attēls)
   (Lieta T-775/16)
   (2016/C 475/36)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dochirnie pidpryiemstvo “Kondyterska korporatsiia “Roshen”” (Kijeva, Ukraina) (pārstāvji – R. Žabolienė un I. Lukauskienė, advokātes)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Joint Stock Company “Krasnyj Octyabr” (Maskava, Krievija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību Nr. 1 191 921

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 11. augusta lēmums lietā R 2419/2015–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-200/14: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 30. jūnija spriedums (Tribunalul Sibiu (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Silvia Georgiana Câmpean/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, devenue Serviciul Fiscal Municipal Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Lojālas sadarbības princips — Līdzvērtības un efektivitātes principi — Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir noteikta kārtība nepamatoti iekasēto nodokļu atmaksai ar procentiem — Tādu tiesu nolēmumu izpilde, kas attiecas uz šādām tiesībām uz atmaksu, kuras izriet no Savienības tiesību sistēmas — Atmaksa, kas sadalīta maksājumos piecu gadu laikā — Atmaksas pakļaušana nosacījumam, ka ir pieejami līdzekļi, kas tikuši iekasēti par nodokli — Piespiedu izpildes neiespējamība

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/3

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 30. jūnija spriedums (Tribunalul Sibiu (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Silvia Georgiana Câmpean/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, devenue Serviciul Fiscal Municipal Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

   (Lieta C-200/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lojālas sadarbības princips - Līdzvērtības un efektivitātes principi - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir noteikta kārtība nepamatoti iekasēto nodokļu atmaksai ar procentiem - Tādu tiesu nolēmumu izpilde, kas attiecas uz šādām tiesībām uz atmaksu, kuras izriet no Savienības tiesību sistēmas - Atmaksa, kas sadalīta maksājumos piecu gadu laikā - Atmaksas pakļaušana nosacījumam, ka ir pieejami līdzekļi, kas tikuši iekasēti par nodokli - Piespiedu izpildes neiespējamība)
   (2016/C 335/03)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunalul Sibiu

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Silvia Georgiana Câmpean

      Atbildētāja: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, devenue Serviciul Fiscal Municipal Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

      Rezolutīvā daļa:

   Lojālas sadarbības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka dalībvalsts pieņem noteikumus, ar ko tādu nodokļu atmaksa, kuri ar Tiesas spriedumu atzīti par pretrunā Savienības tiesībām esošiem vai kuru nesaderība ar šīm tiesībām izriet no šāda sprieduma, ir pakļauta nosacījumiem, kas attiecas tieši uz šo nodokli un kas ir nelabvēlīgāki nekā tie, kuri šo noteikumu neesamības gadījumā tiktu piemēroti šādai atmaksai, un šā principa ievērošana šajā lietā ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
   Līdzvērtības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka dalībvalsts paredz procesuālus noteikumus, kas attiecībā uz prasībām atmaksāt nodokli, kuras balstītas uz Savienības tiesību pārkāpumu, ir nelabvēlīgāki par tiem, kas ir piemērojami līdzīgām prasībām, kuras balstītas uz valsts tiesību pārkāpumu. Iesniedzējtiesai ir jāveic vajadzīgās pārbaudes, lai nodrošinātu šā principa ievērošanu attiecībā uz tajā izskatāmajai lietai piemērojamo tiesisko regulējumu.
   Efektivitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāda nodokļa atmaksas kopā ar procentiem sistēma, kurš iekasēts, pārkāpjot Savienības tiesības, un kura summa ir tikusi konstatēta izpildāmos tiesu nolēmumos, tāda kā attiecīgā sistēma pamatlietā, kurā ir paredzēta šo nodokļu atmaksas summas sadalīšana maksājumos piecu gadu laikā un kurā šādu nolēmumu izpilde ir pakļauta nosacījumam par līdzekļu, kas iekasēti par citu nodokli, pieejamību, ja attiecīgajai personai nav iespējas panākt, ka valsts iestādes izpilda savus pienākumus, ja tās tos nepilda brīvprātīgi. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai tāds tiesiskais regulējums kā tas, kas būtu piemērojams pamatlietā tad, ja nebūtu šādas atmaksas sistēmas, atbilst efektivitātes principa prasībām.

      (1)  OV C 235, 21.7.2014.


title: Lieta C-58/16: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 6. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika Valsts pienākumu neizpilde — Ostu aizsardzības pastiprināšana — Direktīva 2005/65/EK — 2. panta 3. punkts un 6., 7. un 9. pants — Pārkāpums — Ostas aizsardzības novērtējuma neveikšana — Ostas robežas, ostas aizsardzības plāns un par ostas aizsardzību atbildīgā amatpersona — Nenoteikšana

text:
               29.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/15

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 6. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-58/16) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Ostu aizsardzības pastiprināšana - Direktīva 2005/65/EK - 2. panta 3. punkts un 6., 7. un 9. pants - Pārkāpums - Ostas aizsardzības novērtējuma neveikšana - Ostas robežas, ostas aizsardzības plāns un par ostas aizsardzību atbildīgā amatpersona - Nenoteikšana)
   (2017/C 168/18)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – W. Mölls un L. Nicolae)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze un R. Kanitz)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               attiecībā uz Diseldorfas, Köln-Niehl I, Godorf, Duisburg-Rheinhausen, Neisas, Duisburg Außen-/Parallelhafen, Krefeld-Linn, Stromhafen Krefeld, Duisburg Ruhrort-Meiderich, Gelzenkirhenes un Milheimas ostu Ziemeļreinā-Vestfālenē (Vācija) nenodrošinot, ka tiek noteiktas ostu robežas, apstiprināti ostas aizsardzības novērtējumi un aizsardzības plāni, kā arī par ostas aizsardzību atbildīgā amatpersona, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/65/EK par ostu aizsardzības pastiprināšanu 2. panta 3. punktā, kā arī 6., 7. un 9. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 118, 4.4.2016.


title: Lieta C-301/15: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 16. novembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marc Soulier, Sara Doke/Premier ministre, Ministre de la Culture et de la Communication Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums — Direktīva 2001/29/EK — Autortiesības un blakustiesības — 2. un 3. pants — Reproducēšanas un izziņošanas sabiedrībai tiesības — Apjoms — “Nepieejamās” grāmatas, kas netiek vai vairs netiek publicētas — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru kolektīvā pārvaldījuma organizācijai tiek uzticēts komerciālos nolūkos īstenot nepieejamo grāmatu digitālās izmantošanas tiesības — Autoru piekrišanas likumiskā prezumpcija — Mehānisma, kas nodrošina autoru faktisku un individuālu informēšanu, neesamība

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/10

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 16. novembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marc Soulier, Sara Doke/Premier ministre, Ministre de la Culture et de la Communication

   (Lieta C-301/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums - Direktīva 2001/29/EK - Autortiesības un blakustiesības - 2. un 3. pants - Reproducēšanas un izziņošanas sabiedrībai tiesības - Apjoms - “Nepieejamās” grāmatas, kas netiek vai vairs netiek publicētas - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru kolektīvā pārvaldījuma organizācijai tiek uzticēts komerciālos nolūkos īstenot nepieejamo grāmatu digitālās izmantošanas tiesības - Autoru piekrišanas likumiskā prezumpcija - Mehānisma, kas nodrošina autoru faktisku un individuālu informēšanu, neesamība)
   (2017/C 014/13)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Marc Soulier, Sara Doke

      Atbildētāji: Premier ministre, Ministre de la Culture et de la Communication

      Piedaloties: Société française des intérêts des auteurs de l’écrit (SOFIA), Joëlle Wintrebert u.c.

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 2. panta a) punkts un 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts, ka ar tādu tiesisko regulējumu kā tas, kas tiek aplūkots pamatlietā, pilnvarotai autortiesību pārņēmējai un tālāknodevējai sabiedrībai tiek piešķirta tiesību atļaut tā saucamo “nepieejamo grāmatu”, tas ir, grāmatu, kuras Francijā ir publicētas līdz 2001. gada 1. janvārim, kuras vairs komerciāli neizplata un kuras netiek publicētas ne drukātā, ne digitālā formā, reproducēšanu un izziņošanu sabiedrībai digitālā formā īstenošana, vienlaikus ļaujot šo grāmatu autoriem un to tiesību pārņēmējiem iebilst vai panākt šādas izmantošanas izbeigšanu saskaņā ar šajā regulējumā paredzētajiem nosacījumiem.

      (1)  OV C 294, 7.9.2015.


title: Lieta T-118/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 12. decembra spriedums — ANKO /Komisija (Šķīrējklauzula — Sestā pamatprogramma pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2002.–2006.) — Līgums attiecībā uz Persona projektu — Maksājumu apturēšana — Saistībā ar citiem projektiem veiktajos auditos konstatēti pārkāpumi — Nokavējuma procenti)

text:
               8.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/18

         Vispārējās tiesas 2013. gada 12. decembra spriedums — ANKO/Komisija
   (Lieta T-118/12) (1)

   (Šķīrējklauzula - Sestā pamatprogramma pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2002.–2006.) - Līgums attiecībā uz Persona projektu - Maksājumu apturēšana - Saistībā ar citiem projektiem veiktajos auditos konstatēti pārkāpumi - Nokavējuma procenti)
   2014/C 39/29
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — V. Christianos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal, B. Conte, pārstāvji, kam palīdz S. Drakakakis, advokāts)

      Priekšmets

   Atbilstoši šķīrējklauzulai LESD 272. panta izpratnē celta prasība, ar kuru Vispārējai tiesai lūgts atzīt, pirmkārt, ka ar lēmumu apturēt tādu naudas summu atmaksu, ko prasītāja saņēmusi, izpildot līgumu Nr. 045459, kas saistīts ar projektu Persona, un kas noslēgts Sestās pamatprogrammas pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2002.–2006.) ietvaros, Komisija ir pārkāpusi savas līgumsaistības, un, otrkārt, piespriest Komisijai saistībā ar šo projektu samaksāt prasītājai summu EUR 6 752,74 apmērā, pieskaitot nokavējuma procentus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Komisija izmaksā ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias summas, kuru izmaksa tika apturēta, pamatojoties uz II.28 punkta 8. apakšpunkta trešo daļu vispārīgajos noteikumos, kas pievienoti līgumam attiecībā uz Persona projektu, kurš noslēgts saistībā ar Sesto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2002.–2006.), un šī samaksa neietekmē ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias deklarēto izdevumu attaisnoto raksturu un Komisijas veicamo galīgā audita ziņojumā 11-BA134-011 ietverto secinājumu ieviešanu. Izmaksājamo summu apmēram ir jāatbilst finansiālā atbalsta atlikušajai daļai, kas bija pieejama maksājumu apturēšanas brīdī, un minētajām summām ir jāpieskaita nokavējuma procenti, kas attiecībā uz katru laikposmu ir aprēķināmi, beidzoties 45 dienu samaksas termiņam pēc tam, kad Komisija ir saņēmusi attiecīgos ziņojumus, un vēlākais 90 dienu termiņam pēc to saņemšanas. Procentiem piemērojamais palielinājums ir palielinājums, kas ir spēkā pirmajā maksājuma termiņa mēneša dienā un kas publicēts Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā;

               2)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 138, 12.5.2012.


title: Lieta T-453/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 21. oktobra spriedums – Szajner/ITSB – Forge de Laguiole (“LAGUIOLE”) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “LAGUIOLE” — Agrāks Francijas sabiedrības nosaukums (firma) Forge de Laguiole — Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 8. panta 4. punkts

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/18

         Vispārējās tiesas 2014. gada 21. oktobra spriedums – Szajner/ITSB – Forge de Laguiole (“LAGUIOLE”)
   (Lieta T-453/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “LAGUIOLE” - Agrāks Francijas sabiedrības nosaukums (firma) Forge de Laguiole - Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 8. panta 4. punkts)
   (2014/C 431/31)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Gilbert Szajner (Niora, Francija) (pārstāvis – A. Lakits-Josse, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Folliard–Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Forge de Laguiole SARL (Lagijola, Francija) (pārstāvis – F. Fajgenbaum, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 1. jūnija lēmumu lietā R 181/2007-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Forge de Laguiole SARL un Gilbert Szajner k-gu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 1. jūnija lēmumu lietā R 181/2007-1 daļā, kurā atzīta Kopienas vārdiskas preču zīmes “LAGUIOLE” spēkā neesamība attiecībā uz precēm, kas nav 8. klasē ietilpstošie “rokas darbarīki un ar roku darbināmas ierīces; karotes; zāģi, skuvekļi, skuvekļu žiletes; skūšanās piederumi; nagu vīlītes un standziņas, nagu knaiblītes; manikīra komplekti”, 16. klasē ietilpstošais “vēstuļu nazis”, 21. klasē ietilpstošie “korķu viļķi; pudeļu attaisāmie” un “bārdas skūšanas otas, tualetes piederumi”, un 34. klasē ietilpstošie “cigāru nazis; pīpju tīrāmais”;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Forge de Laguiole SARL atlīdzina vienu ceturtdaļu no prasītāja tiesāšanās izdevumiem un sedz trīs ceturtdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               Gilbert Szajner atlīdzina vienu ceturtdaļu no Forge de Laguiole un vienu ceturtdaļu no ITSB tiesāšanās izdevumiem, kā arī sedz trīs ceturtdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem;

               5)

               ITSB sedz trīs ceturtdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 298, 8.10.2011.


title: lieta C-65/05: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 10. februārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/21

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 10. februārī
   (lieta C-65/05)
   (2005/C 82/43)
   tiesvedības valoda - grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 10. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Maria Pataka, Komisijas Juridiskā dienesta pārstāve, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, paredzot likuma Nr. 3037/2002 par jebkāda veida elektrisku, elektronisku un elektromehānisku spēļu, ieskaitot veiklības spēļu un visu spēļu automātu, 2. panta 1. punkta 3. daļā aizliegumu uzstādīt un lietot šīs spēles publiskās vai privātās vietās, izņemot kazino, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28., 43. un 49. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (1), 8. pants;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija saņēma sūdzības par likuma uzlikto aizliegumu publiskās vai privātās vietās, izņemot kazino, uzstādīt un lietot visa veida elektriskas, elektroniskas un elektromehāniskas spēles, ieskaitot veiklības spēles un visas spēļu automātus.
   Ņemot vērā Tiesas judikatūru, Komisija uzskata, ka augstāk minētais aizliegums ir pasākums, kas ierobežo preču brīvu apriti, brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību. Tāpat Komisija precizē, ka apstrīdētais likums tā projekta stadijā netika tai darīts zināms, tādējādi pārkāpjot Direktīvas 98/34 8. panta 1. punktu, kas paredz paziņošanas procedūru tehnisko standartu un noteikumu jomā un noteikumus attiecībā uz informācijas sabiedrības pakalpojumiem.
   Komisija turklāt uzskata, ka pamati, kas ir minēti saistībā ar sabiedriskās kārtības aizsardzības apsvērumiem, jo īpaši, lai nodrošinātu, ka izklaides ierīces nekļūst par azartspēlēm, tādējādi radot sabiedriskas problēmas, tomēr nav pietiekami, lai ar likumu noteiktu aizliedzošus pasākumus, ja minēto mērķi var sasniegt ar samērīgākiem un piemērotākiem pasākumiem, kas mazākā mērā ierobežo augstāk minētās brīvības.
   Bez tam, Komisija uzskata, ka Grieķijas valsts iestāžu apstrīdēto pasākumu ieviešanas steidzamība neattaisno to, ka Komisijai netika par tiem paziņots, jo Direktīvā 98/34 ir paredzēta steidzamības procedūra.
   Tādējādi, Komisija uzskata, ka Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28., 43. un 49. pants un Direktīvas 98/34 8. pants.

      (1)  OV L 204, 21.07.1998., 37.lpp.


title: Lieta C-332/09 P: Tiesas 2010. gada 23. aprīļa rīkojums — Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)/ Frosch Touristik GmbH, DSR touristik GmbH (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — Kopienas vārdiska preču zīme “FLUGBÖRSE” — Spēkā neesamības atzīšanas process — Atbilstošais datums, kurā veicama absolūta spēkā neesamības pamata pārbaude)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/19

         Tiesas 2010. gada 23. aprīļa rīkojums — Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)/Frosch Touristik GmbH, DSR touristik GmbH

   (Lieta C-332/09 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - Kopienas vārdiska preču zīme “FLUGBÖRSE” - Spēkā neesamības atzīšanas process - Atbilstošais datums, kurā veicama absolūta spēkā neesamības pamata pārbaude)
   2010/C 234/28
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — B. Schmidt)

      Pārējie lietas dalībnieki: Frosch Touristik GmbH (pārstāvis — H. Lauf, Rechtsanwalt), DSR touristik GmbH

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2009. gada 3. jūnija spriedumu lietā T-189/07 Frosch Touristik/ITSB — DSR touristik (“FLUGBÖRSE”), ar kuru Pirmās instances tiesa atcēla ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 22. marta lēmumu, ar ko tika noraidīta apelācijas sūdzība, kuru iesniegusi Kopienas vārdiskas preču zīmes “FLUGBÖRSE” īpašniece par Anulēšanas nodaļas lēmumu, ar kuru minētā preču zīme atzīta par daļēji spēkā neesošu — Atbilstoša datuma noteikšana, kurā spēkā neesamības atzīšanas procesa ietvaros veicama absolūta spēkā neesamības pamata pārbaude

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 256, 24.10.2009.


title: Lieta C-365/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. jūlijā iesniedza Conseil d’État (Francija) – Association française des entreprises privées (AFEP) u.c./Ministre des finances et des comptes publics

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/39

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. jūlijā iesniedza Conseil d’État (Francija) – Association française des entreprises privées (AFEP) u.c./Ministre des finances et des comptes publics

   (Lieta C-365/16)
   (2016/C 335/53)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d’État

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Association française des entreprises privées (AFEP), Axa, Compagnie générale des établissements Michelin, Danone, ENGIE, agrāk GDF Suez, Eutelsat Communications, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Orange SA, Sanofi SA, Suez Environnement Company, Technip, Total SA, Vivendi, Eurazeo, Safran, Scor SE, Unibail-Rodamco SE, Zodiac Aerospace

      Atbildētājs: Ministre des finances et des comptes publics

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2011. gada 30. novembra Direktīvas 2011/96/ES (1) 4. pants, it īpaši tā 1. punkta a) apakšpunkts, pieļauj tādu nodokļa maksājumu, kas paredzēts Vispārējā nodokļu kodeksa 235.b ZCA pantā, ko iekasē tad, kad uzņēmējsabiedrība, kurai piemērojams uzņēmuma ienākuma nodoklis Francijā, sadala peļņu, un kura nodokļu bāzi veido sadalītās summas?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša, vai tāds nodokļa maksājums, kāds paredzēts Vispārējā nodokļu kodeksa 235.b ZCA pantā, ir jāuzskata par “ieturējumu izcelsmes vietā”, no kura meitasuzņēmuma sadalītā peļņa ir atbrīvota atbilstoši minētās direktīvas 5. pantam?

      (1)  Padomes 2011. gada 30. novembra Direktīva 2011/96/ES par kopējo sistēmu nodokļu uzlikšanai, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs (OV 345, 8. lpp.).


title: Lieta C-111/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal Superior de Justicia de Asturias ( Spānija ) 2007. gada 28. februāra rīkojumu — José Manuel Blanco Pérez un María del Pilar Chao Gómez/Principado de Asturias

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Spānija)2007. gada 28. februāra rīkojumu — José Manuel Blanco Pérez un María del Pilar Chao Gómez/Principado de Asturias

   (Lieta C-111/07)
   (2007/C 95/52)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal Superior de Justicia de Asturias
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: José Manuel Blanco Pérez un María del Pilar Chao Gómez

      Atbildētāja: Principado de Asturias

   Prejudiciālais jautājums
   Vai Ley 14/198 General de Sanidad (Vispārīgais likums par veselību) 103. panta un 1990. gada 20. decembraLey 25/199 del medicamento (likums par medikamentiem) 88. pantā noteiktā īstenošanai pieņemtā 2001. gada 19. jūlijaDecreto 72/2001, regulador de las Oficinas de Farmacia y Botiquines (dekrēts, ar kuru regulē aptieku un pirmās palīdzības punktu darbību) 2., 3., 4. un 5. pantu un šī dekrēta II daļas pirmo nodaļu var uzskatīt par nesaderīgiem ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 43. pantu?


title: Lieta C-481/06: Prasība, kas celta 2006. gada 24. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/48

         Prasība, kas celta 2006. gada 24. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-481/06)
   (2006/C 326/99)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Patakia un X. Lewis)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika, paturot spēkā Likuma 2955/2001 7. panta 2. punktu un ieviešot šo tiesību noteikumu, izmantojot Ministru apvienotos lēmumus (2005. gada 12. aprīļaDI6a/ik 38611 un DI6a/ik 38609), nav izpildījusi tās pienākumus atbilstoši Direktīvas 93/36/EEK (1), ar ko koordinē piegāžu publisko piegādes līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, un savu pienākumu, kā tas noteikts Eiropas Kopienu Tiesas judikatūrā, nodrošināt efektīvu un godīgu konkurenci;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija saņēma sūdzību par noteikumu Grieķijas tiesiskajā regulējumā, kas visus materiālus, kas domāti izmantošanai medicīnā, iedalīja kategorijās un noteica īpašu maksimālo cenu katrai kategorijai. Šis tiesību noteikums mijiedarbībā ar Ministru apvienotajiem lēmumiem, kas to īsteno, ir tiesiskais regulējums, kas pieļauj tieši piešķirt publisko piegādes līgumu attiecībā uz visām iepriekš minēto produktu grupām, kas ir klasificētas kā nesalīdzināmas grupas.
   Komisija uzskata, ka, ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru, attiecīgais tiesiskais regulējums ir pretējs Direktīvas 93/36, ar ko koordinē publisko piegādes līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, 6. panta 3. punktam un pienākumam nodrošināt efektīvu un godīgu konkurenci. Tiktāl, ciktāl šim tiesību noteikumam ir izņēmuma raksturs, tas ir jāinterpretē šauri un nevar atļaut tieši piešķirt publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības visu kategoriju produktiem. Tāpat līgumslēdzējiestādēm ir jāpārliecinās, ka ir nodrošināta efektīva konkurence un publisko piegāžu piešķiršanas caurspīdīgums, kas nav iespējams, tieši piešķirot publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības, izņemot izņēmuma gadījumos, kas noteikti Direktīvas 93/36 6. panta 3. punktā.
   Grieķijas iestādes neapstrīdēja Komisijas apgalvojumus vai apstrīdētā pārkāpuma pastāvēšanu, un paziņoja par tās nodomu grozīt attiecīgo tiesību noteikumu. Neskatoties uz to, nav veikts jebkāds zināms grozījums līdz laikam, kad tika celta prasība.
   Līdz ar to Komisija uzskata, ka Grieķijas Republika nav izpildījusi savus pienākumus, ko uzliek Direktīvas 93/36 6. panta 3. punkts un nav izpildījusi savu pienākumu nodrošināt efektīvu un godīgu konkurenci.

      (1)  OV L 199, 09.08.1993., 1. lpp.


title: Lieta C-120/08: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bavaria NV/Bayerischer Brauerbund eV (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EEK) Nr. 2081/92 un Regula (EK) Nr. 510/2006 — Piemērošana laikā — 14. pants — Reģistrācija atbilstoši vienkāršotajai procedūrai — Sakarības starp preču zīmēm un aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/2

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bavaria NV/Bayerischer Brauerbund eV

   (Lieta C-120/08) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EEK) Nr. 2081/92 un Regula (EK) Nr. 510/2006 - Piemērošana laikā - 14. pants - Reģistrācija atbilstoši vienkāršotajai procedūrai - Sakarības starp preču zīmēm un aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm)
   2011/C 63/02
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Bavaria NV

      Atbildētāja: Bayerischer Brauerbund eV

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesgerichtshof — Padomes 2006. gada 20. marta Regulas (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV L 93, 12. lpp.) 14. panta 1. punkta interpretācija, kā arī Padomes 1992. gada 14. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2081/92 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV L 208, 1. lpp.) 17. panta interpretācija — Padomes 2001. gada 28. jūnija Regulas (EK) Nr. 1347/01, ar ko papildina pielikumu Komisijas Regulai (EK) Nr. 1107/96 par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un izcelsmes vietu nosaukumu reģistrāciju saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Padomes Regulas (EEK) Nr. 2081/92 17. pantā (OV L 182, 3. lpp.) spēkā esamība — Pretruna starp reģistrētu aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, kas reģistrēta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2081/92 17. pantu (šeit: “Bayerisches Bier”) un starptautisku preču zīmi (šeit: preču zīme, kura ietver vārdu “Bavaria”)

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1992. gada 14. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2081/92 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību 14. panta 1. punkts ir piemērojams, lai atrisinātu kolīziju starp nosaukumu, kas kā aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde ir reģistrēts saskaņā ar šīs regulas 17. pantā minēto vienkāršoto procedūru, un preču zīmi, uz kuru ir attiecināma kāda no šīs regulas 13. pantā minētajām situācijām un kura attiecas uz tāda paša veida precēm, un turklāt tās reģistrācijas pieteikums ir ticis iesniegts kā pirms minētā nosaukuma reģistrācijas, tā arī pirms Padomes 2003. gada 8. aprīļa Regulas Nr. 692/2003, ar ko groza Regulu Nr. 2081/92, stāšanās spēkā. Šī nosaukuma reģistrācijas spēkā stāšanās datums ir atsauces datums minētā 14. panta 1. punkta izpratnē.

      (1)  OV C 197, 02.08.2008.


title: Lieta C-183/06: Tiesas (piektā palāta) spriedums 2007. gada 15. februārī ( Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ruma GmbH pret Oberfinanzdirektion Nürnberg (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Pozīcija 8529 — Apakšpozīcija 8529 90 40 — Tastatūras membrāna mobilajiem telefoniem)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/7

         Tiesas (piektā palāta) spriedums 2007. gada 15. februārī (Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ruma GmbH pret Oberfinanzdirektion Nürnberg

   (Lieta C-183/06) (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Pozīcija 8529 - Apakšpozīcija 8529 90 40 - Tastatūras membrāna mobilajiem telefoniem)
   (2007/C 82/13)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Finanzgericht München
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ruma GmbH

      Atbildētāja: Oberfinanzdirektion Nürnberg

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht München — Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulas (EK) Nr. 1789/2003, ar ko izdara grozījumus I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.), interpretācija — Apakšpozīcija 8538 — Tastatūras mobilajam telefonam virsma (keypad), kas apakšā aprīkota ar nevadošiem kontaktpunktiem
   Rezolutīvā daļa:
   Kombinētā nomenklatūra, kas ir ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulu (EK) Nr. 1789/2003, ir jāinterpretē tādējādi, ka polikarbonāta tastatūras membrānas mobilajiem telefoniem, kuru virspusē ir taustiņi ar reljefu, bet apakšā elektrību nevadošas kontakttapas un kuras ir paredzētas iemontēšanai mobilajos telefonos, ietilpst apakšpozīcijā 8529 90 40.

      (1)  OV C 143, 17.6.2006.


title: lieta C-491/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar VAT and Duties Tribunals, Manchester Tribunal Centre2004. gada 24. novembra rīkojumu lietā Dollond and Aitchinson Ltd pret Muitas un akcīzes komisijas locekļiem

text:
               19.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar VAT and Duties Tribunals, Manchester Tribunal Centre2004. gada 24. novembra rīkojumu lietā Dollond and Aitchinson Ltd pret Muitas un akcīzes komisijas locekļiem
   (lieta C-491/04)
   (2005/C 45/27)
   tiesvedības valoda - angļu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar VAT and Duties Tribunals, Manchester Tribunal Centre2004. gada 24. novembra rīkojumu lietā Dollond and Aitchinson Ltd pret Muitas un akcīzes komisijas locekļiem, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 29. novembrī. VAT and Duties Tribunals, Manchester Tribunal Centre lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               Vai maksājuma daļa, ko klients izdarījis D&A Lenses Direct Limited labā par attiecīgiem pakalpojumiem, ko sniedzis Dollond&Aitchinson Ltd vai tā franšīzes ņēmēji, ir jāietver kopējā maksā par attiecīgām precēm, lai tā būtu daļa no maksājuma par attiecīgām precēm Padomes Regulas 92/2913 (1) 29. panta nozīmē, ja klients ir privāts patērētājs un importētājs, kam D&A Lenses Direct Limited importējot piesūta rēķinu par PVN?
               Attiecīgās preces ir:

                           i)

                           kontaktlēcas;

                           ii)

                           tīrīšanas šķīdumi;

                           iii)

                           lēcu mitrināšanas konteineri.

                     Attiecīgie pakalpojumi ir:

                           iv)

                           kontaktlēcu pārbaude;

                           v)

                           konsultācijas attiecībā uz kontaktlēcām;

                           vi)

                           jebkāda klientam nepieciešamā tekošā lēcu apkope.

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai par attiecīgajām precēm veicamā maksājuma apjoms tomēr var tikt aprēķināts saskaņā ar 29. pantu, jeb nepieciešams šo aprēķinu veikt saskaņā ar minētās Regulas 30. pantu?

               3)

               Ņemot vērā to, ka Channel Islands ir daļa no Kopienas muitas teritorijas, bet nav daļa no PVN teritorijas Padomes Sestās Direktīvas 77/388/EEK (2) izpratnē, vai kāds no lietā C-349 Card Protection Plan Limited v Commissioners of Customs and Excise minētajiem ieteikumiem ir piemērojams, lai noteiktu kura/-as no darījuma, kurā ietilpst noteiktu preču piegāde un noteiktu pakalpojumu sniegšana, daļām ir novērtējamas Eiropas Kopienu Muitas Tarifa piemērošanas mērķiem?

      (1)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp.)

      (2)  Padomes Sestā direktīva 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze


title: Lieta F-63/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. jūnijā — ZZ /EIB

text:
               13.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/16

         Prasība, kas celta 2012. gada 20. jūnijā — ZZ/EIB
   (Lieta F-63/12)
   2012/C 311/21
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — L. Isola, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju Banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Lūgums atcelt vēstules, ar kurām pēc Eiropas Savienības Vispārējās tiesas sprieduma, ar kuru daļēji atcelts Civildienesta tiesas spriedums, atbildētāja atsakās atmaksāt EUR 6 000, kurus prasītājs samaksāja atbildētājai kā atlīdzināmus izdevumus, pamatojoties uz Civildienesta tiesas spriedumu, kurā lemts par tiesāšanās izdevumiem

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2012. gada 4. un 25. maija vēstules daļā, kurā EIB atsakās prasītājam atlīdzināt summu EUR 6 000 apmērā, kas kā tiesāšanās izdevumi tika prasīti iepriekšējā lietā Civildienesta tiesā;

               —

               piespriest EIB nekavējoties atlīdzināt minēto summu ar procentiem un monetāro svārstību kompensāciju sākot no veiktā maksājuma brīža līdz faktiskai atmaksai;

               —

               piespriest atbildētāju atlīdzināt prasītājam nodarīto kaitējumu;

               —

               piespriest EIB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-662/14: Prasība, kas celta 2014. gada 15. septembrī  – Ungārija/Komisija

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/26

         Prasība, kas celta 2014. gada 15. septembrī – Ungārija/Komisija
   (Lieta T-662/14)
   (2014/C 448/35)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ungārija (pārstāvji – M. Z. Fehér un G. Koós)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2014. gada 11. marta Deleģētās regulas (ES) Nr. 639/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1307/2013 un groza minētās regulas X pielikumu, 45. panta 8. punktu daļā, kurā tajā ir ietverta šāda frāze: “izvēloties no saraksta, kas izveidots saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1307/2013 4. panta 2. punkta c) apakšpunktu, sugas, kas ir vispiemērotākās no ekoloģiskā viedokļa, neiekļaujot nepārprotami alohtonas sugas”.

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja apgalvo, ka apstrīdētās regulas 45. panta 8. punkts pārsniedz pilnvarojošajā Regulā (ES) Nr. 1307/2013 (1) noteiktos ietvarus un patiesībā saturiski iztukšo dalībvalstīm piešķirtās pilnvaras, ieviešot ierobežojošu prasību, ar kuru tiek pārinterpretētas minētajām dalībvalstīm leģislatīvajā pamataktā piešķirtās pilnvaras.
   Tāpat prasītāja uzskata, ka apstrīdētās regulas preambulā nav pietiekami un sīki izklāstīts pienācīgais pamatojums. Tās ieskatā, tik plašas un vērienīgas izmaiņas attiecībā uz pilnvarojošo normu neļauj praksē izsecināt, uz kādu pilnvarojošo normu un tieši cik lielā mērā Komisija ir pamatojusies, un tas savukārt padara gandrīz neiespējamu no tiesiskās noteiktības viedokļa vajadzīgo izvērtējumu.
   Prasītāja arī apgalvo, ka Komisijas pieņemtais tiesiskais regulējums ir diskriminējošs attiecībā pret tā dēvēto īscirtmeta atvasāju koku sugām, proti, lauksaimniekiem, kuri vēlas tās stādīt. Tā kā abu veidu augāji un stādītāji atrodas vienādā situācijā, nav attaisnojami pret tiem attiekties atšķirīgi atkarībā no augāju izveidei izvēlētajām koku sugām.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka visā pilnvarojošās regulas apspriešanas gaitā Komisija iebilda pat pret to, ka dalībvalstīm būtu iespēja atzīt īscirtmeta atvasāju platības par ekoloģiski nozīmīgām platībām. Prasītājas ieskatā, viss norāda uz to, ka Komisija vēlējusies praksē novērst šo iespēju ar apstrīdēto tiesisko regulējumu, un tādējādi ļaunprātīgi izmantojusi pilnvaras.
   Visbeidzot, prasītāja tostarp uzskata, ka apstrīdētā regula ir pretrunā vispārīgajam tiesiskās noteiktības principam, jo, pirmkārt, minētās regulas 45. panta 8. punkts vairākos aspektos nav skaidrs un, otrkārt, regulā nav nodrošināts pietiekams pielāgošanās laikposms līdz tās spēkā stāšanās brīdim, lai varētu pienācīgi sagatavoties tik nozīmīgām pārmaiņām. Prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpts arī tiesiskās paļāvības princips, jo spēkā stāšanās noteikumu formulēšanā Komisija nav ņēmusi vērā, ka lauksaimniecības jomā sagatavošanās laikposmam attiecīgajā gadījumā noteikti jābūt ilgākam. Tāpat prasītāja uzskata, ka ar apstrīdēto aktu ir pārkāptas arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pantā noteiktās tiesības uz īpašumu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1307/2013, ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 (OV L 347, 608. lpp.).


title: Lietas C-72/04 izslēgšana no reģistra

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/11

         Lietas C-72/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2004/C 314/28)
   Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 24. septembrī ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-72/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku.

      (1)  OV C 94, 17.4.2004.


title: Lieta T-382/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 9. jūlija rīkojums — Pigui /Komisija (Prasība sakarā ar bezdarbību — Nostājas formulēšana — Lūgums izdot rīkojumu — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/9

         Vispārējās tiesas 2012. gada 9. jūlija rīkojums — Pigui/Komisija
   (Lieta T-382/11) (1)

   (Prasība sakarā ar bezdarbību - Nostājas formulēšana - Lūgums izdot rīkojumu - Acīmredzama nepieņemamība)
   2012/C 273/14
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cristina Pigui (Strejnic, Rumānija) (pārstāvis — M. Alexe, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Enegren un D. Roussanov)

      Priekšmets

   Prasība sakarā ar bezdarbību, ar kuru lūdz konstatēt, ka Eiropas Komisija prettiesiski prettiesiski nav formulējusi nostāju saistībā ar prasītājas pieteikumu, pirmkārt, atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. novembra Lēmuma Nr. 1720/2006/EK, ar ko izveido rīcības programmu mūžizglītības jomā (OV L 327, 45. lpp.), 4. un 15. pantam paātrināt izmeklēšanu par European Online Academy (EOA), kuru nodibināja Starptautiskais Eiropas mācību centrs [Centre international de formation européenne] (CIFE), piedāvāto maģistratūras programmu tiešsaistē, kas tiek piedāvāta sadarbībā ar Ķelnes Universitātes (Vācija) Žana-Monē [Jean-Monnet] stipendiātu, un, otrkārt, veikt pasākumus, kas ir paredzēti iepriekš minētā lēmuma 6. pantā, lai novērstu prettiesisko darbību atkārtošanos, atjaunotu situāciju, kurā sākotnēji bija šo prettiesisko darbību rezultātā cietušās personas, vai vismaz prasītāja, un, visbeidzot, izbeigtu minētās maģistratūras programmas finansēšanu, ja netiek ievēroti cilvēktiesību pamatprincipi, uz kuriem ir norāde minētā lēmuma 1. panta 3. punkta i) apakšpunktā, kā arī atbilstošie Eiropas Savienības tiesību principi.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               Cristina Pigui sedz tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 24.09.2011.


title: Lieta F-53/11: Prasība, kas celta 2011. gada 2. maijā — ZZ /Komisija

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/37

         Prasība, kas celta 2011. gada 2. maijā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-53/11)
   2011/C 186/71
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal un D. Abreu Caldas, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu neiekļaut prasītāju konkursa EPSO/AD/168/09-PL veiksmīgo kandidātu sarakstā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt konkursa EPSO/AD/168/09-PL atlases komisijas lēmumu neiekļaut prasītāju šā konkursa veiksmīgo kandidātu sarakstā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-633/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 22. maija spriedums – Guangdong Kito Ceramics  u.c./Padome Dempings — Ķīnas izcelsmes flīžu imports — Galīgais antidempinga maksājums — Sadarbības neesamība — Nepieciešamā informācija — Paredzētie termiņi — Pieejamie dati — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 18. panta 1. un 3. punkts

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/25

         Vispārējās tiesas 2014. gada 22. maija spriedums – Guangdong Kito Ceramics u.c./Padome
   (Lieta T-633/11) (1)

   (Dempings - Ķīnas izcelsmes flīžu imports - Galīgais antidempinga maksājums - Sadarbības neesamība - Nepieciešamā informācija - Paredzētie termiņi - Pieejamie dati - Regulas (EK) Nr. 1225/2009 18. panta 1. un 3. punkts)
   2014/C 212/30
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Guangdong Kito Ceramics Co. Ltd (Foshan, Ķīna), Jingdezhen Kito Ceramic Co. Ltd (Jingdezhen, Ķīna), Jingdezhen Lehua Ceramic Sanitary Ware Co. Ltd (Jingdezhen), Zhaoqing Lehua Ceramic Sanitary Ware Co. Ltd (Sihui, Ķīna) (pārstāvis – M. Sánchez Rydelski, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – J.-P. Hix, pārstāvis, kam sākotnēji palīdzēja G. Berrisch, advokāts, un N. Chesaites, barrister, vēlāk D. Geradin, advokāts)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – J.-F. Brakeland, M. França un A. Stobiecka-Kuik), Cerame-Unie AISBL (Brisele, Beļģija), Asociación Española de Fabricantes de Azulejos y Pavimentos Cerámicos (ASCER) (Castellón de la Plana, Spānija), Confindustria Ceramica (Sassuolo, Itālija), Casalgrande Padana SpA (Casalgrande, Itālija) un Etruria Design Srl (Modēna, Itālija) (pārstāvji – V. Akritidis un Y. Melin, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2011. gada 12. septembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 917/2011, ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes keramikas flīžu importam (OV L 238, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Prasītājas sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

               4)

               Cerame-Unie AISBL, Associación Española de Fabricantes de Azulejos y Pavimentos Cerámicos (ASCER), Confindustria Ceramica, Casalgrande Padana SpA un Etruria Design Srl sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 32, 4.2.2012.


title: Lieta T-233/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 25. maija spriedums — Nike International /ITSB — Intermar Simanto Nahmias ( “JUMPMAN” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “JUMPMAN” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “JUMP” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/12

         Vispārējās tiesas 2012. gada 25. maija spriedums — Nike International/ITSB — Intermar Simanto Nahmias (“JUMPMAN”)
   (Lieta T-233/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “JUMPMAN” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “JUMP” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 200/23
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Nike International Ltd (Beaverton, Oregon, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — M. de Justo Bailey, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Geroulakos)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Intermar Simanto Nahmias (Çatalca-Istanbul, Turcija) (pārstāvji — J. Güell Serra un M. Curell Aguilà, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 11. marta lēmumu lietā R 738/2009-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Intermar Simanto Nahmias un Nike International Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Nike International Ltd. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 195, 17.07.2010.


title: Lieta T-433/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 14. aprīļa spriedums — TTNB /ITSB — March Juan ( “Tila March” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Tila March” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “CARMEN MARCH” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               28.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 160/21

         Vispārējās tiesas 2011. gada 14. aprīļa spriedums — TTNB/ITSB — March Juan (“Tila March”)
   (Lieta T-433/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Tila March” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “CARMEN MARCH” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 160/31
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: TTNB (Parīze, Francija) (pārstāvji — sākotnēji J.-M. Moiroux, vēlāk — J.-M. Moiroux un C. Beudard, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Carmen March Juan (Madride, Spānija)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 20. augusta lēmumu lietā R 1538/2008-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Carmen March Juan un TTNB

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               TTNB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 312, 19.12.2009.


title: Lieta T-213/16: Prasība, kas celta 2016. gada 9. maijā – El Corte Inglés/EUIPO — Elho Business & Sport (“FREE STYLE”)

text:
               4.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/41

         Prasība, kas celta 2016. gada 9. maijā – El Corte Inglés/EUIPO — Elho Business & Sport (“FREE STYLE”)
   (Lieta T-213/16)
   (2016/C 243/45)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija) (pārstāvis – J. Rivas Zurdo, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Elho Business & Sport Vertriebs GmbH (Minhene, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FREE STYLE” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 4 761 731

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 12. februāra lēmums lietā R 387/2015–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest lietas dalībniekam vai dalībniekiem, kas iebilst pret šo prasību, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-212/16 El Corte Inglés/EUIPO – Elho Business & Sport (“FRee STyLe”).


title: Lieta C-119/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 5. februāra rīkojums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mechel Nemunas UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Pirmā PVN direktīva — Sestā PVN direktīva — 33. panta 1. punkts — Jēdziens apgrozījuma nodoklis — Nodoklis, kas aprēķināts, pamatojoties uz uzņēmuma apgrozījumu, lai finansētu valsts ceļu uzturēšanas un attīstības programmu)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/16

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 5. februāra rīkojums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mechel Nemunas UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos
   (Lieta C-119/08) (1)

   (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Pirmā PVN direktīva - Sestā PVN direktīva - 33. panta 1. punkts - Jēdziens “apgrozījuma nodoklis” - Nodoklis, kas aprēķināts, pamatojoties uz uzņēmuma apgrozījumu, lai finansētu valsts ceļu uzturēšanas un attīstības programmu)
   2009/C 113/32
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mechel Nemunas UAB

      Atbildētājs: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Padomes 1967. gada 11. aprīļa Pirmās Direktīvas 67/227/EEK par dalībvalstu tiesību aktu par apgrozījuma nodokļiem saskaņošanu (OV 71, 1301. lpp.) un Padomes 1977. gada 17. maija Sestās Direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 33. panta interpretācija — Lietuvas ceļu nodoklis, kas tiek aprēķināts, pamatojoties uz uzņēmuma apgrozījumu, lai tādējādi finansētu valsts ceļu uzturēšanas un attīstības programmu

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās Direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 1991. gada 16. decembra Direktīvu 91/680/EEK, 33. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas neizslēdz nodokļu iekasēšanu, izdarot atskaitījumus no ienākumiem kā tas ir paredzēts Lietuvas Republikas likumā par ceļa uzturēšanas un attīstības programmas finansēšanu (Lietuvos Respublikos kelių priežiūros ir plėtros programos finansavimo įstatymas).

      (1)  OV C 128, 24.5.2008.


title: Lieta C-651/15 P: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums – Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) u.c./Eiropas Komisija, Eiropas Ķimikāliju aģentūra, Assogalvanica u.c. Regula (EK) Nr. 1907/2006 (REACH) — 58. panta 2. punkts — Licence — Vielas, kas rada ļoti lielas bažas — Atbrīvojums — Regula, ar ko ir grozīts Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XIV pielikums — Hroma trioksīda iekļaušana to vielu sarakstā, uz kurām attiecas licencēšanas pienākums

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/3

         Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedums – Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) u.c./Eiropas Komisija, Eiropas Ķimikāliju aģentūra, Assogalvanica u.c.
   (Lieta C-651/15 P) (1)

   (Regula (EK) Nr. 1907/2006 (REACH) - 58. panta 2. punkts - Licence - Vielas, kas rada ļoti lielas bažas - Atbrīvojums - Regula, ar ko ir grozīts Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XIV pielikums - Hroma trioksīda iekļaušana to vielu sarakstā, uz kurām attiecas licencēšanas pienākums)
   (2017/C 293/04)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH, un citi (pilns saraksts apelācijas sūdzībā) (pārstāvji – C. Mereu, advokāts, J. Beck, Solicitor)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Mifsud-Bonnici un K. Talabér-Ritz), Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – W. Broere un M. Heikkilä), Assogalvanica, Ecometal, Comité européen des traitements de surfaces (CETS), un citi (pilns saraksts apelācijas sūdzībā) (pārstāvji – C. Mereu, advokāts, J. Beck, Solicitor)

      Persona, kas iestājusies lietā Eiropas Komisijas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji – D. Colas un J. Traband)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-Verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) un pārējie apelācijas sūdzības iesniedzēji, kuru vārdi ir norādīti šā sprieduma I pielikumā, sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika un Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 78, 29.2.2016.


title: Lieta C-313/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūnijā iesniedza Landesarbeitsgericht Köln (Vācija) — Land Nordrhein-Westfalen/Sylvia Jansen

text:
               9.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūnijā iesniedza Landesarbeitsgericht Köln (Vācija) — Land Nordrhein-Westfalen/Sylvia Jansen

   (Lieta C-313/10)
   ()
   2010/C 274/05
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesarbeitsgericht Köln

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Land Nordrhein-Westfalen

      Atbildētāja: Sylvia Jansen

      Prejudiciālie jautājumi

      1)   jautājums

               a)

               Vai Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvai 1999/70/EK (1) pielikumā pievienotā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkta jēgai un mērķim atbilst tas, ka juridiskā vērtējumā par jautājumu, vai atsevišķā gadījumā uz noteiktu laiku noslēgta līguma pagarināšana ir pamatota ar objektīviem iemesliem pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ir jāievēro tikai un vienīgi šāda pagarinājuma līguma slēgšanas laikā esošās attiecības, neņemot vērā to, cik daudz uz noteiktu laiku slēgtu līgumu jau ir bijuši pirms šī līguma, vai

               b)

               pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta jēga un mērķis, proti, novērst secīgu uz noteiktu laiku slēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, attiecībā uz “objektīviem iemesliem” izvirza jo stingrākas prasības, jo vairāki līdz šim izskatāmajam līgumam ir bijuši secīgi uz laiku slēgti darba līgumi jeb jo ilgāks ir bijis laika periods, kurā attiecīgais darba ņēmējs ir ticis nodarbināts, pamatojoties uz secīgiem uz noteiktu laiku slēgtiem līgumiem?

      2)   jautājums

   Vai pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkts liedz piemērot tādu valsts tiesību normu kā Vācijas likuma par nepilnu darba laiku un uz laiku noslēgtiem darba līgumiem (Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge jeb “TzBfG”) 14. panta 1. punktu, saskaņā ar kuru tikai valsts dienestā secīgi uz noteiktu laiku slēgti darba līgumi ir pamatoti ar “objektīvu iemeslu”, ka darba ņēmējs tiek algots no budžeta līdzekļiem, kas budžeta tiesiskajā regulējumā ir paredzēti nodarbinātībai uz laiku, kamēr privātā sektora darba devējiem šāda veida saimnieciski iemesli netiek atzīti par “objektīviem iemesliem”?

      3)   jautājums

               a)

               Vai 2. jautājumā raksturotā norma par darbu uz noteiktu laiku (šajā gadījumā TzBfG 14. panta 1. punkta otrā teikuma 7. apakšpunkts) ir saderīga ar pamatnolīgumu, ja budžeta tiesību norma, ar kuru ir pamatots TzBfG 14. panta 1. punkta otrā teikuma 7. apakšpunkts, ietver pietiekami konkrētu darba uz noteiktu laiku mērķi, kas it īpaši ir saistīts ar attiecīgo darbību un tās izpildes nosacījumiem (skat. 2006. gada 4. jūlija spriedumu lietā C-212/04 Adeneler u.c., Krājums, I-6057. lpp., rezolutīvās daļas 2. punkts)?

         Gadījumā, ja Tiesa uz 3. a) jautājumu atbild apstiprinoši:

               b)

               Vai šāds mērķis ir pietiekami konkrēts, ja Likums par budžetu, proti, šajā gadījumā Ziemeļreinas-Vestfālenes Likuma par 2004.–2005. gada budžetu 7. panta 3. punkts (HG NRW 2004/05) vienīgi paredz, ka budžeta līdzekļi ir paredzēti “palīgdarbinieku” darbam uz noteiktu laiku?

         Gadījumā, ja Tiesa uz 3. b) jautājumu atbild apstiprinoši:

               c)

               Vai tas ir spēkā arī tad, ja ar “palīgdarbinieka” darbību šādā nozīmē saprot ne tikai darbību, kuras mērķis ir risināt īslaicīgu darba apjoma pieaugumu vai arī aizvietot pagaidu prombūtnē esošus pastāvīgos darbiniekus, bet “palīgdarbinieka” jēdziens attiecas arī uz gadījumu, ja darba ņēmējam algu maksā no budžeta līdzekļiem, kas ir kļuvuši pieejami sakarā attiecīgā amata pastāvīgā darbinieka pagaidu prombūtni, lai gan “palīgdarbiniekam” tiek uzticēti uzdevumi, kas ietilpst darba devēja pastāvīgās darbības jomā un kuriem pēc būtības nav nekāda sakara ar promesošo pastāvīgo darbinieku darbību,

               d)

               vai 3. c) jautājumā raksturotā “palīgdarbinieka” jēdziena interpretācija ir pretrunā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku jēgai un mērķim, proti, novērst secīgu uz noteiktu laiku slēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, kā arī principam, kas ir noteikts 2009. gada 23. aprīļa spriedumā apvienotajās lietās no C-378/07 līdz C-380/07 Angelidaki u.c. (Krājums, I-3071. lpp., rezolutīvās daļas 2. punkts) un saskaņā ar kuru pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunktam pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums, kura rezultātā “secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu atjaunošana publiskajā sektorā ir uzskatāma par attaisnotu ar “objektīviem iemesliem” minētās klauzulas izpratnē, pamatojoties tikai uz to, ka šie līgumi ir balstīti uz tiesību normām, kas atļauj atjaunot šādus līgumus, lai apmierinātu noteiktas pagaidu vajadzības, lai gan patiesībā šīs vajadzības ir pastāvīgas un ilgstošas”?

      4)   jautājums

   Vai dalībvalsts pārkāpj pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 8. klauzulas 3. punktu, ieviešot likumā, kas ir paredzēts Direktīvas 1999/70/EK transponēšanai valsts tiesību sistēmā, šādu 2. jautājumā raksturotu budžeta tiesiskajā regulējumā paredzētu pamatu par darbu uz noteiktu laiku, kas vispārīgi attiecas uz visu valsts dienestu, lai gan šāds pamats valsts tiesību sistēmā līdz Direktīvas 1999/70/EK pieņemšanai līdzīgā formā bija paredzēts tikai maziem valsts dienesta sektoriem (augstākā izglītība)? Vai no šāda pārkāpuma izriet, ka valsts tiesību normu nedrīkst piemērot?

      (1)  OV L 175, 10.07.1999., 43. lpp.


title: Lieta C-168/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Audiencia Provincial de Madrid2005. gada 15. februāra rīkojumu lietā Elisa María Mostaza Claro pret Centro Movil Milenium, S.L.

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Audiencia Provincial de Madrid2005. gada 15. februāra rīkojumu lietā Elisa María Mostaza Claro pret Centro Movil Milenium, S.L.
   (Lieta C-168/05)
   (2005/C 155/08)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Audiencia Provincial de Madrid (Madride, Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 15. februāra rīkojumu lietā Elīza Marija Mostasa Klaro [Elisa María Mostaza Claro] pret Centro Movil Milenium, S.L. un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 14. aprīlī.

      Audiencia Provincial de Madrid lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   Vai patērētāju aizsardzība, ko nodrošina Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, paredz, ka tiesa, kura izskata prasību atcelt šķīrējtiesas nolēmumu, izvērtē vienošanos par lietas izskatīšanu šķīrējtiesā spēkā neesamību un atceļ tās nolēmumu, pamatojoties uz to, ka minētā vienošanās par lietas izskatīšanu šķīrējtiesā ietver negodīgu noteikumu, ja patērētājs uz minēto spēkā neesamību ir atsaucies savā prasībā par atcelšanu un nevis šķīrējtiesas procesa ietvaros?

      (1)  OV L 95, 21.04.1993., 29. lpp.


title: Lieta C-226/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 22. aprīlī iesniedza Conseil d'État (Francija) – Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Uprigaz - Union professionnelle des industries privées du gaz/Premier ministre, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer

text:
               11.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 22. aprīlī iesniedza Conseil d'État (Francija) – Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Uprigaz - Union professionnelle des industries privées du gaz/Premier ministre, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer

   (Lieta C-226/16)
   (2016/C 251/13)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Uprigaz - Union professionnelle des industries privées du gaz

      Atbildētāji: Premier ministre, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Regulas (ES) Nr. 994/2010 (1) 8. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz dalībvalstij noteikt dabasgāzes piegādātājiem papildu saistības, kuras izriet no tā, ka “aizsargāto patērētāju” vidū, kuru patēriņš palīdz noteikt uzglabāšanas pienākumu apjomu pastāvīgas apgādes nodrošināšanai, ir iekļauti patērētāji, kuri nav minēti šīs pašas regulas 2. panta 1. punktā?

               2)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Regulas (ES) Nr. 994/2010 8. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz dalībvalstij noteikt dabasgāzes piegādātājiem pienākumus attiecībā uz uzkrātās gāzes apjomiem un ar tiem saistītajiem atdeves parādiem, kā arī attiecībā uz uzglabāšanas jaudām, kas iegūtas atbilstoši uzglabāšanas tiesībām, kas atbilst pienākumam turēt īpašumā krājumus šīs dalībvalsts teritorijā, vienlaikus paredzot, ka, izvērtējot piegādātāja īpašumā esošās uzglabāšanas jaudas, ministrs ņem vērā pārējos piegādātāja rīcībā esošos pielāgošanas instrumentus?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Regula (ES) Nr. 994/2010 par gāzes piegādes drošības aizsardzības pasākumiem un Padomes Direktīvas 2004/67/EK atcelšanu (OV L 295, 1. lpp.).


title: Lieta T-190/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 18. marta spriedums — KEK Diavlos/Komisija (Finanšu atbalsts, kas izmaksāts saistībā ar Eiropas pilsoņu informēšanas programmu (Prince) — Projekts, kas saistīts ar sagatavošanos euro ieviešanai skolās — Lēmums, ar ko likts atlīdzināt izmaksāto avansa maksājumu — Pienākums norādīt pamatojumu — Kļūda vērtējumā)

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/40

         Vispārējās tiesas 2010. gada 18. marta spriedums — KEK Diavlos/Komisija

   (Lieta T-190/07) (1)

   (Finanšu atbalsts, kas izmaksāts saistībā ar Eiropas pilsoņu informēšanas programmu (Prince) - Projekts, kas saistīts ar sagatavošanos euro ieviešanai skolās - Lēmums, ar ko likts atlīdzināt izmaksāto avansa maksājumu - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūda vērtējumā)
   2010/C 113/63
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: KEK Diavlos (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — D. Chatzimichalis, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Condou-Durande un S. Petrova, pārstāvji, kam palīdz E. Politis, advokāts)

      Priekšmets

   Lūgums atcelt Komisijas 2006. gada 23. februāra Lēmumu C(2006) 465 galīgajā redakcijā, ar ko likts atmaksāt avansa summu, kam pieskaitīti nokavējuma procenti un kas izmaksāta saskaņā ar līgumu par finanšu atbalstu, kurš noslēgts Prince programmas ietvaros, attiecībā uz projektu ar nosaukumu “The EURO — Its genuine and essential impact on schoolchildren” (Eurogenesis) saistībā ar sagatavošanos euro ieviešanai skolās

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               KEK Diavlos atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 211, 08.09.2007.


title: Lieta T-103/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 19. janvāra spriedums — Shang /ITSB ( “justing” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes “justing” reģistrācijas pieteikums — Kopienas agrāka grafiska preču zīme “JUSTING” — Pretendēšana uz valsts preču zīmes agrāku izcelsmi — Apzīmējumu identiskuma neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 34. pants)

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/13

         Vispārējās tiesas 2012. gada 19. janvāra spriedums — Shang/ITSB (“justing”)
   (Lieta T-103/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes “justing” reģistrācijas pieteikums - Kopienas agrāka grafiska preču zīme “JUSTING” - Pretendēšana uz valsts preču zīmes agrāku izcelsmi - Apzīmējumu identiskuma neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 34. pants)
   2012/C 65/25
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tiantian Shang (Roma, Itālija) (pārstāvis — A. Salerni, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Mannucci)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2010. gada 14. decembra lēmumu lietā R 1388/2010-2 par pretendēšanu uz valsts grafiskas preču zīmes “JUSTING”, kas pieder Tiantian Shang k-dzei, agrāku izcelsmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Tiantian Shang atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 113, 09.04.2011.


title: Lieta T-353/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. februāra spriedums — Ontex pret ITSB — Curon Medical ( CURON ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes CURON reģistrācijas pieteikums — Kopienas vārdiskas preču zīmes EURON īpašnieka iebildumi — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/34

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. februāra spriedums — Ontex pret ITSB — Curon Medical (“CURON”)
   (Lieta T-353/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “CURON ’reģistrācijas pieteikums - Kopienas vārdiskas preču zīmes “EURON ’īpašnieka iebildumi - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2007/C 82/74)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ontex NV, Buggenhout (Beļģija) (pārstāvis — M. Du Tré, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Curon Medical Inc., Sunnyvale, Kalifornija (ASV) (pārstāvji — C. Algar un J. Cohen, solicitors, un T. Ludbrook, barrister)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2004. gada 5. jūlija lēmumu lietā R 22/2004-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Ontex NV un Curon Medical Inc.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 273, 6.11.2004.


title: Lieta C-522/13: Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums ( Juzgado Contencioso-Administrativo n ° 1 de Ferrol (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ministerio de Defensa , Navantia SA / Concello de Ferrol Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Konkurence — Valsts atbalsts — LESD 107. panta 1. punkts — Jēdziens “valsts atbalsts”  — Nekustamā īpašuma nodoklis par apbūvētiem un neapbūvētiem nekustamajiem īpašumiem — Atbrīvojums no nodokļa

text:
               8.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 439/12

         Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums (Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Ferrol (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ministerio de Defensa, Navantia SA/Concello de Ferrol

   (Lieta C-522/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Konkurence - Valsts atbalsts - LESD 107. panta 1. punkts - Jēdziens “valsts atbalsts” - Nekustamā īpašuma nodoklis par apbūvētiem un neapbūvētiem nekustamajiem īpašumiem - Atbrīvojums no nodokļa)
   (2014/C 439/16)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Ferrol

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Ministerio de Defensa, Navantia SA

      Atbildētāja: Concello de Ferrol

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 107. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbrīvojums no nekustamā īpašuma nodokļa par zemes gabalu, kurš pieder valstij un ir nodots tāda uzņēmuma lietošanā, kurš pilnībā pieder šai valstij un kurš šajā zemes gabalā ražo preces un sniedz pakalpojumus, kas var tikt tirgoti starp dalībvalstīm konkurencei atvērtos tirgos, var būt ar šo tiesību normu aizliegts valsts atbalsts. Tomēr iesniedzējtiesai jāpārliecinās, vai, ņemot vērā tās izskatāmās lietas atbilstīgos apstākļus, tos novērtējot Eiropas Savienības Tiesas sniegto interpretācijas elementu gaismā, šis atbrīvojums ir kvalificējams kā valsts atbalsts šīs pašas tiesību normas izpratnē.

      (1)  OV C 367, 14.12.2013.


title: Lieta T-318/06: Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Moreira da Fonseca pret ITSB — General Óptica ( GENERAL OPTICA )

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/70

         Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Moreira da Fonseca pret ITSB — General Óptica (“GENERAL OPTICA”)
   (Lieta T-318/06)
   (2006/C 326/145)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alberto Jorge Moreira da Fonseca L
      da, Santo Tirso (Portugāle) (pārstāvis — M. Oehen Mendes, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: General Óptica SA, Barselona (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 8. augusta lēmumu, kas prasītājai tika paziņots 2006. gada 4. oktobrī, atcelšanas procesā Nr. 827C (Lieta Nr. R 947/2005-1) un tā rezultātā atzīt Kopienas preču zīmi Nr. 573 592“GENERAL OPTICA”, kas tika pieteikta 1997. gada 10. jūlijā un reģistrēta 1999. gada 13. septembrī, par spēkā neesošu, vai, pakārtoti, par atceltu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme “GENERAL OPTICA” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 42. klasē (Optikas pakalpojumi) — Kopienas preču zīme Nr. 573 774

      Kopienas preču zīmes īpašniece: General Óptica SA

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: valsts agrāks komercnosaukums “Generalóptica” attiecībā uz optisko ierīču, mērierīču un fotografēšanas iekārtu importu un mazumtirdzniecību

      Anulēšanas nodaļas lēmums: lūgumu atzīt par spēkā neesošu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Citu starpā pārkāpts Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. un 4. punkts, jo starp šiem apzīmējumiem pastāv sajaukšanas iespēja un prasītājas apzīmējumam ir nodrošināta valsts aizsardzība.
   Komisijas Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma pārkāpums, jo ITSB neizpildīja savu pienākumu lūgt prasītājai iesniegt pierādījumus par izvirzīto agrāko izmantošanu.


title: Lieta T-781/16: Prasība, kas celta 2016. gada 9. novembrī – Puma u.c./Komisija

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/47

         Prasība, kas celta 2016. gada 9. novembrī – Puma u.c./Komisija
   (Lieta T-781/16)
   (2017/C 014/57)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Puma SE (Herzogenaurach, Vācija) un 8 citi (pārstāvis – E. Vermulst, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 18. augusta Īstenošanas regulu (ES) 2016/1395, ar kuru atkārtoti uzliek galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, ko piemēro tādu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes apavu importam, kuriem ir ādas virsa un kurus ražo Buckinghan Shoe Mfg Co. Ltd, Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd, Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd, Wei Hao Shoe Co. Ltd, Wei Hua Shoe Co. Ltd, Win Profile Industries Ltd, un īsteno Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-659/13 un C-34/14 (OV 2016, L 225, 52. lpp.);

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 13. septembra Īstenošanas regulu (ES) 2016/1647, ar kuru atkārtoti uzliek galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas uzlikts tādu konkrētu apavu ar ādas virsu importam, kuru izcelsme ir Vjetnamā un kurus ražo Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co. Ltd, Lac Ty Co. Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co. Ltd, Freetrend Industrial Ltd. un tā saistītais uzņēmums Freetrend Industrial A (Vietnam) Co. Ltd., Fulgent Sun Footwear Co. Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co. Ltd, Golden Top Company Co. Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co. Ltd, un īsteno Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-659/13 un C-34/14 (OV 2016, L 245, 16. lpp.);

               —

               atcelt Komisijas 2016. gada 28. septembra Īstenošanas regulu (ES) 2016/1731, ar kuru atkārtoti uzliek galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas uzlikts tādu konkrētu apavu ar ādas virsu importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā un Vjetnamā un kurus ražo General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co. Ltd un Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd, un īsteno Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-659/13 un C-34/14 (OV 2016, L 262, 4. lpp.), un

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijai vispār neesot bijusi kompetence pieņemt apstrīdētās regulas.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot norādījusi, pārkāpjot LESD 296. pantu, precīzu juridisko pamatu apstrīdēto regulu pieņemšanai un ka tā esot pārkāpusi prasītāju tiesības uz aizstāvību un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka izbeigtās procedūras attiecībā uz apaviem atsākšanai un antidempinga maksājuma, kuram bija beidzies termiņš, uzlikšanai ar atpakaļejošu spēku prasītāju piegādātājiem (i) trūkstot juridiska pamata, tās esot balstītas uz acīmredzamu kļūdu LESD 266. panta un Pamatregulas piemērošanā, un esot pretrunā minētajai, (ii) esot pretrunā tiesiskās paļāvības, tiesiskās drošības un atpakaļejoša spēka aizlieguma principiem, un (iii) esot pretrunā LESD 266. pantam, LES 5. panta 4. punktam un esot balstītas uz Komisijas pilnvaru nepareizu izmantošanu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka maksājuma piemērošana ar atpakaļejošu spēku, izmantojot trīs apstrīdētās regulas, ir diskriminējoša attiecībā pret prasītājiem.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka tirgus ekonomikas režīma un prasītāju piegādātāju individuālā režīma pieprasījumu novērtēšanas veids esot bijis diskriminējošs un balstīts uz Komisijas pilnvaru nepareizu izmantošanu.


title: Lieta C-362/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par 2009. gada 29. jūnija spriedumu lietā T-94/05 Athinaïki Techniki AE /Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 11. septembrī iesniedzis Athinaïki Techniki AE

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/13

         Apelācijas sūdzība, ko par 2009. gada 29. jūnija spriedumu lietā T-94/05 Athinaïki Techniki AE/Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 11. septembrī iesniedzis Athinaïki Techniki AE

   (Lieta C-362/09 P)
   2009/C 312/21
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Athinaïki Techniki AE (pārstāvis — S. A. Pappas, advokāts)

      Citi lietas dalībnieki: Eiropas Kopienu Komisija, Athens Resort Casino AE Symmetochon

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto rīkojumu;

               —

               apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasījumus,

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzējs savas apelācijas pamatojumam izvirza četrus pamatus.
   Saskaņā ar pirmo pamatu Pirmās instances tiesa esot nepareizi interpretējusi agrāko Tiesas judikatūru attiecībā uz administratīva akta atsaukšanas likumības nosacījumiem. Proti, lai atsaukšana būtu spēkā, ir jākonstatē akta nelikumība un tā atsaukšana ir jāveic saprātīgā termiņā. Tomēr šajā gadījumā Komisija esot atsaukusi aktu vairāk nekā četrus gadus pēc tā pieņemšanas, nesniedzot nekādu pamatojumu.
   Savā otrajā pamatā Athinaïki Techniki apgalvo, ka Pirmās instances tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nespriežot par tās izvirzīto jautājumu par pilnvaru nepareizu izmantošanu. Proti, atsaucot apstrīdēto lēmumu, Komisija vēlējās atsaukt attiecīgo aktu nevis, lai ievērotu tiesiskuma principu, bet lai tam netiktu piemērota pārbaude Kopienu tiesā.
   Treškārt, apelācijas sūdzības iesniedzējs konstatē, ka tā intereses panākt, lai ar spriedumu tiktu atcelts Komisijas strīdīgais lēmums, joprojām pastāv — pretēji tam, kas tika nospriests pārsūdzētajā rīkojumā. Proti, vienkārša iepriekšējas pārbaudes procedūras atkārtota uzsākšana nav vienīgās Komisijas attiecīgā akta atsaukšanas sekas. No sprieduma par tiesību akta atcelšanu izriet Komisijas pienākums vai nu uzsākt valsts atbalstu formālo pārbaudes procedūru, vai arī aicināt attiecīgās dalībvalstis atcelt vai grozīt attiecīgo atbalstu. Tādējādi Pirmās instances tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatīdama, ka vienīgās apstrīdētā lēmuma atcelšanas sekas ir pienākums atkārtoti uzsākt iepriekšējās pārbaudes procedūru.
   Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzējs uzskata, ka Pirmās instances tiesa nav ievērojusi res judicata spēku Tiesas spriedumam saistītajā lietā C-521/06 P. No šī sprieduma izrietot, ka Komisija nevarēja nepārtraukti saglabāt bezdarbības stāvokli administratīvajā lietā, kurā tika izvērtēti valsts atbalsti. Atsaucot apstrīdēto lēmumu, Komisija esot tieši atgriezusies pie bezdarbības, un Pirmās instances tiesa, nenopeļot šādu rīcību, esot pieļāvusi papildu kļūdu tiesību piemērošanā.


title: Lieta C-483/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. septembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena n °2 (Spānija) — Unicaja Banco S.A./Steluta Grigore

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. septembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena no 2 (Spānija) — Unicaja Banco S.A./Steluta Grigore

   (Lieta C-483/13)
   2013/C 352/07
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Unicaja Banco S.A.

      Atbildētāja: Steluta Grigore

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai atbilstoši Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvai 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, īpaši direktīvas 6. panta 1. punktam, nolūkā nodrošināt patērētāju un lietotāju tiesību aizsardzību atbilstoši līdzvērtības un efektivitātes principiem, gadījumā, kad valsts tiesa izvērtē negodīga noteikuma par nokavējuma procentiem esamību hipotekārā kredīta līgumos, tai ir jāatzīst šis noteikums par spēkā neesošu un nesaistošu vai arī, gluži pretēji, tai ir jāgroza attiecīgais noteikums par procentiem, nosūtot jautājumu līguma izpildītājam vai aizdevējam procentu pārrēķināšanai?

               2)

               Vai [2013. gada] 14. maija Likuma 1/2013 Otrajā pārejas noteikumā ir ietverts skaidrs patērētāju interešu aizsardzības ierobežojums, netieši tiesai nosakot par pienākumu grozīt noteikumu par nokavējuma procentiem, kurš tiek uzskatīts par negodīgu, pārrēķinot noteiktos procentus un atstājot spēkā negodīgo aprēķinu, tā vietā, lai atzītu noteikumu par spēkā neesošu un patērētājam nesaistošu?

               3)

               Vai [2013. gada] 14. maija Likuma 1/2013 Otrais pārejas noteikums, ciktāl ar to tiek traucēta līdzvērtības un efektivitātes principu piemērošana patērētāju tiesību aizsardzības jomā un notiek izvairīšanās no spēkā neesamības un saistoša spēka neesamības sankcijas piemērošanas noteikumiem par nokavējuma procentiem, kas tiek uzskatīti par negodīgiem un kas ir ietverti hipotekārā kredīta līgumos, kas ir noslēgti pirms [2013. gada] 14. maija Likuma 1/2013 spēkā stāšanās, ir pretrunā Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvai 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, īpaši tās 6. panta 1. punktam?

      (1)  OV L 95, 29. lpp.


title: Lieta T-258/13: Prasība, kas celta 2013. gada 3. maijā — Matratzen Concord /ITSB — KBT ( ARKTIS )

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/42

         Prasība, kas celta 2013. gada 3. maijā — Matratzen Concord/ITSB — KBT (“ARKTIS”)
   (Lieta T-258/13)
   2013/C 207/70
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Matratzen Concord GmbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvis — I. Selting, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita (Locarno, Šveice)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 4. marta lēmumu lietā R 2133/2011-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, kuru lūdz atcelt: vārdiska preču zīme “ARKTIS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20. un 24. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 2 818 680

      Kopienas preču zīmes īpašniece: KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita

      Lietas dalībniece, kas lūdz atcelt Kopienas preču zīmi: prasītāja

      Anulēšanas nodaļas lēmums: daļēji apmierināt pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 21. aprīlī lietā C-140/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. un 48. pants — Optiķi — Nosacījumi brīvībai veikt uzņēmējdarbību — Optikas veikalu atvēršana un vadīšana — Ierobežojumi — Pamatojums — Samērīguma princips)

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/8

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 21. aprīlī
   lietā C-140/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 43. un 48. pants - Optiķi - Nosacījumi brīvībai veikt uzņēmējdarbību - Optikas veikalu atvēršana un vadīšana - Ierobežojumi - Pamatojums - Samērīguma princips)
   (2005/C 143/07)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Lietā C-140/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 27. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāve — M. Patakija [M. Patakia]) pret Grieķijas Republiku (pārstāve — E. Skandalou [E. Skandalou]), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], K. Gulmans [C. Gulmann] (referents), P. Kūris [P. Kūris] un Dž. Arestis [G. Arestis], ģenerāladvokāts D. Ruiss-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], galvenā administratore, 2005. gada 21. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               pieņemot un piemērojot Likumu Nr. 971/79 par optiķa profesiju un optikas veikaliem, kas neļauj kvalificētam optiķim, kurš ir fiziska persona, vadīt vairāk kā vienu optikas veikalu, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 43. pants;

               2)

               pieņemot un piemērojot Likumu Nr. 971/79 un Likumu Nr. 2646/98 par valsts sociālās aprūpes sistēmas attīstību un citiem noteikumiem, saskaņā ar kuru juridiskai personai, lai Grieķijā atvērtu optikas veikalu, ir jāizpilda šādi nosacījumi:

                           —

                           atļauja atvērt un vadīt optikas veikalu ir jāizsniedz uz licencēta optiķa — fiziskas personas vārda, personai, kurai ir izsniegta atļauja vadīt veikalu, ir jāpieder vismaz 50 % no sabiedrības akciju kapitāla un vismaz tikpat lielā apmērā jāpiedalās sabiedrības peļņas un zaudējumu sadalē, un sabiedrībai ir jābūt pilnsabiedrības vai komandītsabiedrības formā, un

                           —

                           attiecīgais optiķis var piedalīties vēl tikai vienā sabiedrībā, kurai pieder optikas veikals, ar nosacījumu, ka atļauja atvērt un vadīt veikalu tiek izsniegta uz cita licencēta optiķa vārda,

                     Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 43. un 48. pants;

               3)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 135, 07.06.2003.