title: Lieta C-420/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Nīderlande) iesniedza 2018. gada 26. jūnijā – IO/Inspecteur van de belastingdienst

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/13

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Nīderlande) iesniedza 2018. gada 26. jūnijā – IO/Inspecteur van de belastingdienst

      (Lieta C-420/18)
      (2018/C 319/16)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Gerechtshof ’s-Hertogenbosch

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: IO

         Atbildētājs apelācijas tiesvedībā: Inspecteur van de belastingdienst

         Prejudiciālais jautājums

      Vai nodibinājuma Raad van Commissarissen (Uzraudzības padome) loceklis, kas attiecībā uz viņa darba apstākļiem un atalgojumu ir pakļauts šai padomei, bet citādi nav pakļautības attiecībās ar Raad van Commissarissen vai nodibinājumu, veic saimniecisku darbību patstāvīgi Padomes Direktīvas 2006/112/EEK (1) (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 9. un 10. panta izpratnē?

         (1)  OV 2006, L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-469/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija rīkojums – The Scotch Whisky Association/EUIPO – José Estévez (“JOHN COR”)

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/26

      Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija rīkojums – The Scotch Whisky Association/EUIPO – José Estévez (“JOHN COR”)
      (Lieta T-469/17) (1)

      (2018/C 319/32)
      Tiesvedības valoda – spāņu
      Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 309, 18.9.2017.


title: Lieta C-438/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 4. jūlijā iesniedza Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) – Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/14

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 4. jūlijā iesniedza Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) – Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Lieta C-438/18)
      (2018/C 319/17)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Galeria Parque Nascente Exploração de Espaços Comerciais SA

         Atbildētāja: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Uzņēmumu ienākuma nodokļa kodeksa 23. panta 1. punkta c) apakšpunkts redakcijā, kas bija spēkā 2013. gadā, un šā kodeksa 23. panta 1. punkts un 2. punkta c) apakšpunkts redakcijā, kas bija spēkā 2014. gadā, – tos interpretējot tādējādi, ka pēc attiecīgās apgrieztās apvienošanās procentu maksājumi par aizdevumiem, kas no trešajām personām saņemti, lai iegādātos iegūstošās sabiedrības kā meitasuzņēmuma kapitālu (un kurus iegūtā sabiedrība būtu varējusi atskaitīt gadījumā, ja apvienošanās nebūtu bijis), šīs apvienošanās rezultātā būdami pārnesti, vairs nav atskaitāmi no iegūstošās sabiedrības apliekamās peļņas – būtu saderīgi ar Savienības tiesībām, it īpaši ņemot vērā, ka šo procentu maksājumu neatskaitāmība var būt šķērslis vai ierobežojums Padomes Direktīvā 2009/133/EK (1) aptvertajām koncentrācijas darbībām, kas būtu pretējs minētās direktīvas principiem un mērķiem, kā arī tās 4. pantā noteiktajam?

                  2)

                  Ja uz pirmo jautājumu atbildams, ka šī procentu maksājumu neatskaitāmība ir saderīga ar direktīvu, vai šo atbildi nemainītu apstāklis, ka šī korekcija ir izdarīta, pamatojoties nevis uz direktīvas noteikumu par ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu (15. pantu) vai to transponējošo valsts tiesību normu (Uzņēmumu ienākuma nodokļa kodeksa 73. panta 10. punktu), bet gan uz kādu citu valsts tiesību normu (minētā kodeksa 23. pantu)?

         (1)  Padomes Direktīva 2009/133/EK (2009. gada 19. oktobris) par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, daļējai sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai, kā arī SE vai SCE juridiskās adreses pārcelšanai no vienas dalībvalsts uz citu (OV 2009, L 310, 34. lpp.).


title: Lieta T-10/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija rīkojums – Eesti Apteekide Ühendus/Komisija

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/26

      Vispārējās tiesas 2018. gada 11. jūlija rīkojums – Eesti Apteekide Ühendus/Komisija
      (Lieta T-10/18) (1)

      (2018/C 319/33)
      Tiesvedības valoda – angļu
      Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 104, 19.3.2018.


title: Lieta C-154/17: Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 11. jūlija spriedums (Augstākā tiesa (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SIA “E LATS”/Valsts ieņēmumu dienests (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Pievienotās vērtības nodoklis – Direktīva 2006/112/EK – 311. panta 1. punkta 1) apakšpunkts – Īpašs režīms lietotām precēm – Jēdziens “lietotas preces” – Preces, kuras satur dārgmetālus vai dārgakmeņus un kuras tirgotājs pārdod tālāk – Minēto preču pārveidošana pēc pārdošanas – Dārgmetālu vai dārgakmeņu iegūšana – Jēdziens “dārgmetāli vai dārgakmeņi”)

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/10

      Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 11. jūlija spriedums (Augstākā tiesa (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SIA “E LATS”/Valsts ieņēmumu dienests
      (Lieta C-154/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis - Direktīva 2006/112/EK - 311. panta 1. punkta 1) apakšpunkts - Īpašs režīms lietotām precēm - Jēdziens “lietotas preces” - Preces, kuras satur dārgmetālus vai dārgakmeņus un kuras tirgotājs pārdod tālāk - Minēto preču pārveidošana pēc pārdošanas - Dārgmetālu vai dārgakmeņu iegūšana - Jēdziens “dārgmetāli vai dārgakmeņi”))
      (2018/C 319/11)
      Tiesvedības valoda – latviešu

         Iesniedzējtiesa

      Augstākā tiesa

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: SIA “E LATS”

         Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 311. panta 1. punkta 1) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “lietotas preces” neaptver lietošanā bijušas preces, kuru sastāvā ir dārgmetāli vai dārgakmeņi, ja šīs preces vairs nespēj pildīt savu sākotnējo funkciju un ir saglabājušas vienīgi šiem metāliem un šiem akmeņiem raksturīgo funkciju, kas ir jāizvērtē iesniedzējtiesai, ņemot vērā visus objektīvos apstākļus, kuriem ir nozīme katrā konkrētajā gadījumā.

         (1)  OV C 195, 19.6.2017.


title: Lieta T-103/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 6. jūlija rīkojums – S & V Technologies/EUIPO – Smoothline (“Smoothline”)

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/27

      Vispārējās tiesas 2018. gada 6. jūlija rīkojums – S & V Technologies/EUIPO – Smoothline (“Smoothline”)
      (Lieta T-103/18) (1)

      (2018/C 319/34)
      Tiesvedības valoda – vācu
      Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 134, 16.4.2018.


title: Lieta T-428/18: Prasība, kas celta 2018. gada 12. jūlijā – McDreams Hotel/EUIPO–McDonald’s International Property (“mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!”)

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/20

      Prasība, kas celta 2018. gada 12. jūlijā – McDreams Hotel/EUIPO–McDonald’s International Property (“mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!”)
      (Lieta T-428/18)
      (2018/C 319/24)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: McDreams Hotel GmbH (Feldkirchen, Vācija) (pārstāvis: S. Schenk, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: McDonald’s International Property Co. Ltd (Wilmington, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis).

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 1 47 35 435

         Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 18. aprīļa lēmums lietā R 972/2017-2

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-451/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 10. jūlijā iesniedza Győri Ítélőtábla (Ungārija) – Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft./DAF TRUCKS N.V.

text:
               10.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/15

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 10. jūlijā iesniedza Győri Ítélőtábla (Ungārija) – Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft./DAF TRUCKS N.V.

      (Lieta C-451/18)
      (2018/C 319/18)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Győri Ítélőtábla

         Pamatlietas puses

         Prasītāja un apelācijas sūdzības iesniedzēja: Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft.

         Atbildētāja un atbildētāja apelācijas tiesvedībā: DAF TRUCKS N.V.

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1) 7. panta 2. punktā paredzētais noteikums par īpašo jurisdikciju ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesai ir jurisdikcija kā “tās vietas tiesai, kur iestājies notikums, kas rada kaitējumu”, ja

                  —

                  šajā valstī atrodas prasītājas, kas apgalvo esam cietusi zaudējumus, domicils, saimnieciskās darbības centrs vai mantisko interešu centrs;

                  —

                  prasītājas prasījums pret vienīgo atbildētāju – kravas automobiļu ražotāju, kura domicils ir citā dalībvalstī – ir balstīts uz pārkāpumu, proti, koluzīvām norunām par cenu noteikšanu un bruto cenu paaugstinājumu Eiropas Ekonomikas zonā, kas saskaņā Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta 1. punktu (bijušais EKL 81. panta 1. punkts) ir konstatēts kādā ne tikai prasītājai, bet arī citiem uzņēmumiem adresētā Eiropas Komisijas lēmumā;

                  —

                  prasītāja bija iegādājusies tikai citu kartelī iesaistīto uzņēmumu ražotos kravas automobiļus;

                  —

                  nekas neliecina, ka valstī, kuras tiesā ir celta prasība, bija rīkota kāda no sanāksmēm, kuras ir kvalificētas kā konkurenci ierobežojošas;

                  —

                  kravas automobiļus prasītāja parasti iegādājusies – par, tāsprāt, izkropļotām cenām – valstī, kuras tiesā ir celta prasība, tālab ar šajā valstī strādājošajiem uzņēmumiem slēdzot finanšu līzinga līgumus, kuros paredzēta cieši nolīgta īpašumtiesību pāreja, taču, pēc pašas teiktā, par darījuma nosacījumiem esot vienojusies tieši ar automobiļu izplatītājiem, savukārt līzinga devējs esot pievienojis nolīgtajām cenām savu peļņas daļu un līzinga izmaksas, un īpašumtiesības uz automobiļiem pārejot prasītājai brīdī, kad līzinga līguma termiņa beigās šis līgums ir izpildīts?

         (1)  OV 2012, L 351, 1. lpp.


title: Lieta C-574/17 P: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Combaro SA (Apelācija – Muitas savienība – Regula (EEK) Nr. 2913/92 – 239. pants – Ievedmuitas nodokļu atlaišana – Linu auduma imports no Latvijas laikā no 1999. gada līdz 2002. gadam – Īpaša situācija – Uzraudzības un kontroles pienākumi – Apgalvota muitas dienestu korupcija – Neautentisks pārvadājumu sertifikāts – Savstarpēja uzticēšanās)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/21

      Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 25. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Combaro SA

      (Lieta C-574/17 P) (1)

      ((Apelācija - Muitas savienība - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - 239. pants - Ievedmuitas nodokļu atlaišana - Linu auduma imports no Latvijas laikā no 1999. gada līdz 2002. gadam - Īpaša situācija - Uzraudzības un kontroles pienākumi - Apgalvota muitas dienestu korupcija - Neautentisks pārvadājumu sertifikāts - Savstarpēja uzticēšanās))
      (2018/C 328/26)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Caeiros un B.-R. Killmann)

         Otra lietas dalībniece: Combaro SA (pārstāvis: D. Ehle, Rechtsanwalt)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 19. jūlija spriedumu lietā Combaro/Komisija (T-752/14, EU:T:2017:529).

                  2)

                  Combaro SA prasību noraidīt.

                  3)

                  Combaro SA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 382, 13.11.2017.


title: Lieta T-439/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. jūlija spriedums – LS Cable & System/Komisija (Konkurence – Karteļi – Eiropas spēka kabeļu tirgus – Vienots un turpināts pārkāpums – Pietiekams pierādījums – Ieguldījums pārkāpuma vienota mērķa sasniegšanā – Informētība par galvenajiem pārkāpuma elementiem – Naudas soda apmēra aprēķins – Pamatsumma – Pamatnostādņu 18. punkts – Pārkāpuma smagums – Samērīgums – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Neierobežota kompetence)

text:
               17.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/33

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. jūlija spriedums – LS Cable & System/Komisija
      (Lieta T-439/14) (1)

      ((Konkurence - Karteļi - Eiropas spēka kabeļu tirgus - Vienots un turpināts pārkāpums - Pietiekams pierādījums - Ieguldījums pārkāpuma vienota mērķa sasniegšanā - Informētība par galvenajiem pārkāpuma elementiem - Naudas soda apmēra aprēķins - Pamatsumma - Pamatnostādņu 18. punkts - Pārkāpuma smagums - Samērīgums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Neierobežota kompetence))
      (2018/C 328/44)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: LS Cable & System Ltd (Anyang-si, Dienvidkoreja) (pārstāvji: S. Kinsella un S. Spinks, solicitors)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji C. Giolito, A. Biolan un N. Khan, vēlāk N. Khan un H. van Vliet, pārstāvji, kam palīdz B. Rayment, barrister)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas Lēmumu C(2014) 2139 final (2014. gada 2. aprīlis) par procedūru saskaņā ar [LESD] 101. pantu un [EEZ] līguma 53. pantu (lieta AT.39610 – Spēka kabeļi), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, otrkārt, samazināt tai uzliktā naudas soda apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  LS Cable & System Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 282, 25.8.2014.


title: Lieta C-492/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 27. jūlijā iesniedza Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) – Openbaar Ministerie/TC

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/7

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 27. jūlijā iesniedza Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) – Openbaar Ministerie/TC

      (Lieta C-492/18)
      (2018/C 381/09)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Rechtbank Amsterdam

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Openbaar Ministerie

         Atbildētājs: TC

         Prejudiciālais jautājums

      Vai apcietinājuma pieprasītās personas nodošanas vajadzībām piemērošanas turpināšana, pastāvot šīs personas bēgšanas riskam, uz laiku, kas pārsniedz 90 dienas no šīs personas aizturēšanas dienas, ir pretrunā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 6. pantam, ja:

                  —

                  izpildes dalībvalsts transponēja Pamatlēmuma 2002/584/TI (1) 17. pantu tādējādi, ka pieprasītās personas apcietinājums nodošanas vajadzībām ir vienmēr jāaptur, ja galīgā lēmuma pieņemšanai par Eiropas apcietināšanas ordera izpildi paredzētais 90 dienu termiņš ir beidzies, un

                  —

                  šīs dalībvalsts tiesu iestādes interpretē valsts tiesisko regulējumu tādējādi, ka termiņš lēmuma pieņemšanai tiek apturēts, tiklīdz izpildes tiesas iestāde nolemj vērsties Tiesā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu vai sagaidīt atbildi uz citas izpildes tiesu iestādes uzdoto prejudiciālo jautājumu, vai arī atlikt lēmumu par personas nodošanu, ja attiecībā uz pieprasīto personu pastāv faktisks necilvēciskas vai pazemojošas izturēšanās risks izsniegšanas dalībvalstī?

         (1)  Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmums par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV 2002, L 190, 1. lpp.).


title: Lieta T-112/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. septembra spriedums – Pelikan/EUIPO – NBA Properties (“NEW ORLEANS PELICANS”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “NEW ORLEANS PELICANS” reģistrācijas pieteikums – Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Pelikan” un agrāka valsts grafiska preču zīme “Pelikan” – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts))

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/23

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. septembra spriedums – Pelikan/EUIPO – NBA Properties (“NEW ORLEANS PELICANS”)
      (Lieta T-112/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “NEW ORLEANS PELICANS” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Pelikan” un agrāka valsts grafiska preču zīme “Pelikan” - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts)))
      (2018/C 381/26)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hannovere, Vācija) (pārstāvis: U. Hildebrandt, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Gája un D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: NBA Properties, Inc. (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: sākotnēji M. Chapple, vēlāk T. Elias, barristers)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 16. decembra lēmumu lietā R 408/2016-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Pelikan Vertriebsgesellschaft un NBA Properties.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 129, 24.4.2017.


title: Lieta C-556/18: Prasība, kas celta 2018. gada 30. augustā – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/18

      Prasība, kas celta 2018. gada 30. augustā – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
      (Lieta C-556/18)
      (2018/C 381/19)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: E. Manhaeve un S. Pardo Quintillán)

         Atbildētāja: Spānijas Karaliste

         Prasījumi

                  —

                  saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 258. panta pirmo daļu atzīt, ka Spānijas Karaliste, nepabeigusi sabiedrības informēšanu un sabiedrisko apspriešanu jautājumā par upju baseinu apsaimniekošanas plānu pārskatīšanu un koriģēšanu un nepieņēmusi, nepublicējusi un nepaziņojusi Komisijai upju baseinu apsaimniekošanas plānu pārskatīšanu un koriģēšanu attiecībā uz Lansarotes, Fuerteventuras, Grankanārijas, Tenerifes, Gomēras, Palmas un Eljerro upju baseinu apgabaliem, nav izpildījusi pienākumus, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (1) 13. panta 7. punktā, lasot to kopsakarā ar šā paša 13. panta 1. punktu, 14. pantu un 15. panta 1. punktu;

                  —

                  piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Direktīva 2000/60/EK – atbilstoši tās 25. pantā noteiktajam – stājās spēkā dienā, kad tā tika publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī, proti 2000. gada 22. decembrī. Tāpēc upju baseinu apsaimniekošanas plāni saskaņā ar 13. panta 6. punktu bija jāpublicē līdz vēlākais 2009. gada 22. decembrim, un to pirmā pārskatīšana un koriģēšana saskaņā ar 13. panta 7. punktu bija jāveic līdz vēlākais 2015. gada 22. decembrim.
      Komisija uzskata, ka Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas noteikti minētajos Direktīvas 2000/60/EK pantos un punktos, jo Komisijas 2017. gada 5. oktobra argumentētajā atzinumā noteikto divu mēnešu termiņā nav pabeigusi sabiedrības informēšanu un sabiedrisko apspriešanu jautājumā par upju baseinu apsaimniekošanas plānu pārskatīšanu un koriģēšanu un nav pieņēmusi, publicējusi un paziņojusi Komisijai upju baseinu apsaimniekošanas plānu pārskatīšanu un koriģēšanu attiecībā uz Lansarotes, Fuerteventuras, Grankanārijas, Tenerifes, Gomēras, Palmas un Eljerro upju baseinu apgabaliem.

         (1)  OV 2000, L 327, 1. lpp.


title: Lieta C-494/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 27. jūlijā iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Spānija) – Bondora AS/XY

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/8

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 27. jūlijā iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Spānija) – Bondora AS/XY
      (Lieta C-494/18)
      (2018/C 381/10)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Juzgado de Primera Instancia de Barcelona

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Bondora AS

         Atbildētājs: XY

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai ar [Eiropas Savienības Pamattiesību hartas] 38. pantu, [LES] 6. panta 1. punktu un Direktīvas [13/93/EK] (1) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīgs tāds valsts tiesiskais regulējums kā Ley de Enjuiciamiento civil [Civilprocesa likuma] 23.a [nobeiguma noteikuma] 4. punkts, ar ko nav atļauts ne iesniegt, ne lūgt iesniegt līgumu, nedz arī sniegt sīkāku informāciju par parādu pieteikumā, kas ir iesniegts pret atbildētāju, kas ir patērētājs, un ir norādes, ka, iespējams, tiek pieprasītas summas uz negodīgu noteikumu pamata?

                  2)

                  Vai ar Regulas Nr. 1896/2006 (2), ar ko izveido Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru, 7. panta 2. punkta d) apakšpunktu pret patērētāju iesniegtajos pieteikumos drīkst prasīt, lai prasītājs A standarta veidlapas 11. ailē norāda sīkāku informāciju par piedzenamo parādu? Tāpat vai saskaņā ar minēto normu drīkst prasīt šajā 11. ailē iekopēt līguma noteikumus, kuri pamato pret patērētāju izvirzītos prasījumus un kuri neattiecas tikai uz līguma priekšmetu, lai vērtētu šo noteikumu negodīgumu?

                  3)

                  Ja atbilde uz otro jautājumu ir noraidoša, lai Tiesa norāda, vai saskaņā ar pašreizējo Regulas Nr. 1896/2006 regulējumu pirms Eiropas maksājuma rīkojuma izdošanas tiesa drīkst pēc savas ierosmes pārbaudīt, vai ar patērētāju noslēgtajā līgumā ir piemēroti negodīgi noteikumi, un atbilstoši kādai tiesību normai to drīkst veikt.

                  4)

                  Gadījumā, ja saskaņā ar pašreizējo Regulas Nr. 1896/2006 redakciju [tiesa] pirms Eiropas maksājuma rīkojuma izdošanas nevar pēc savas ierosmes veikt pārbaudi attiecībā uz negodīgu noteikumu esamību, Tiesai tiek lūgts lemt par minētās regulas spēkā esamību tās nesaderības ar Hartas 38. pantu un [LES] 6. panta 1. punktu dēļ.

         (1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (
            OV 1993, L 95, 29. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1896/2006 (2006. gada 12. decembris), ar ko izveido Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru (OV 2006, L 399, 1. lpp.).


title: Lieta T-14/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 11. septembra spriedums – Apimab Laboratoires u.c./Komisija (Patērētāju aizsardzība – Policiklisko aromātisko ūdeņražu maksimāli pieļaujamās koncentrācijas noteikšana uztura bagātinātājos – Regula (EEK) Nr. 315/93 – Risku analīze – Regula (EK) Nr. 178/2002 – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Samērīgums – Nediskriminācijas princips)

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/19

      Vispārējās tiesas 2018. gada 11. septembra spriedums – Apimab Laboratoires u.c./Komisija
      (Lieta T-14/16) (1)

      ((Patērētāju aizsardzība - Policiklisko aromātisko ūdeņražu maksimāli pieļaujamās koncentrācijas noteikšana uztura bagātinātājos - Regula (EEK) Nr. 315/93 - Risku analīze - Regula (EK) Nr. 178/2002 - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Samērīgums - Nediskriminācijas princips))
      (2018/C 381/20)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Apimab Laboratoires (Clermont-l’Hérault, Francija) un 7 citi prasītāji, kuru vārdi minēti sprieduma pielikumā (pārstāvis – A. de Brosses, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: K. Herbout-Borczak un C. Valero)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Regulu (ES) 2015/1933 (2015. gada 27. oktobris), ar ko attiecībā uz policiklisko aromātisko ogļūdeņražu maksimāli pieļaujamo koncentrāciju kakao šķiedrā, banānu čipsos, uztura bagātinātājos, kaltētos garšaugos un kaltētās garšvielās groza Regulu (EK) Nr. 1881/2006 (OV 2015, L 282. 11. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Apimab Laboratoires un citi prasītāji, kuru vārdi minēti sprieduma pielikumā, sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 90, 7.3.2016.


title: Lieta T-584/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. septembra spriedums – Primart/EUIPO – Bolton Cile España (“PRIMART Marek Łukasiewicz”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “PRIMART Marek Łukasiewicz” reģistrācijas pieteikums – Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “PRIMA” – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/23

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. septembra spriedums – Primart/EUIPO – Bolton Cile España (“PRIMART Marek Łukasiewicz”)
      (Lieta T-584/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “PRIMART Marek Łukasiewicz” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “PRIMA” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2018/C 381/27)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe “Primart” Marek Łukasiewicz (Wołomin, Polija) (pārstāvis: J. Skołuda, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Palmero Cabezas)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bolton Cile España (Madride, Spānija) (pārstāvji: F. Celluprica, F. Fischetti un F. De Bono, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 22. jūnija lēmumu lietā R 1933/2016-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Bolton Cile España un Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe “Primart” Marek Łukasiewicz.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe “Primart” Marek Łukasiewicz atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 374, 6.11.2017.


title: Lieta T-527/18: Prasība, kas celta 2018. gada 6. septembrī – K.A. Schmersal Holding/EUIPO – Tecnium (“tec.nicum”)

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/30

      Prasība, kas celta 2018. gada 6. septembrī – K.A. Schmersal Holding/EUIPO – Tecnium (“tec.nicum”)
      (Lieta T-527/18)
      (2018/C 381/35)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (Vupertāle, Vācija) (pārstāvis: A. Haudan, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Tecnium, SA (Manresa, Spānija)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “tec.nicum” reģistrācijas pieteikums – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 13 626 791

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 21. jūnija lēmums lietā R 2427/2017-5

         Prasītājas prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to atstāts spēkā atteikums reģistrēt pieteikto preču zīmi attiecībā uz 42. klasi;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  preču zīmes, ar kuru pamatoti iebildumi, faktiskās izmantošanas neesamība;

                  —

                  nepareizs konkrētās sabiedrības daļas novērtējums;

                  —

                  pakalpojumu līdzības neesamība;

                  —

                  konfliktējošo preču zīmju līdzības neesamība;

                  —

                  sajaukšanas iespējas neesamība.


title: Lieta T-101/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 27. jūlija rīkojums – Apple Distribution International/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu – Valsts atbalsts – Vācijas plānotais atbalsts filmu producēšanas un izplatīšanas finansēšanai – Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu – Individuāla skāruma neesamība – Nepieņemamība)

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/25

      Vispārējās tiesas 2018. gada 27. jūlija rīkojums – Apple Distribution International/Komisija
      (Lieta T-101/17) (1)

      ((Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Vācijas plānotais atbalsts filmu producēšanas un izplatīšanas finansēšanai - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu - Individuāla skāruma neesamība - Nepieņemamība))
      (2018/C 381/29)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Apple Distribution International (Cork, Īrija) (pārstāvji: S. Schwiddessen, H. Lutz, N. Niejahr un A. Patsa, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Samnadda, G. Braun un B. Stromsky)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Lēmumu (ES) 2016/2042 (2016. gada 1. septembris) par atbalsta shēmu SA.38418 – 2014/C (ex 2014/NN), ko Vācija plāno īstenot filmu producēšanas un izplatīšanas finansēšanai (OV 2016, L 314, 63. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  Par Vācijas Federatīvās Republikas, Francijas Republikas un Filmförderungsanstalt iesniegtajiem pieteikumiem par iestāšanos lietā nav jālemj.

                  3)

                  Apple Distribution International sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, izņemot tos, kas attiecas uz pieteikumiem par iestāšanos lietā.

                  4)

                  Apple Distribution International, Komisija, Vācijas Federatīvā Republika, Francijas Republika un Filmförderungsanstalt katra sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumiem par iestāšanos lietā.

         (1)  OV C 121, 18.4.2017.


title: Lieta C-256/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 9. aprīlī Massimo Campailla iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 23. janvāra rīkojumu lietā T-759/16 Campailla/Eiropas Savienība

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/2

      Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 9. aprīlīMassimo Campailla iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 23. janvāra rīkojumu lietā T-759/16 Campailla/Eiropas Savienība
      (Lieta C-256/18 P)
      (2018/C 381/02)
      Tiesvedības valoda –- franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Massimo Campailla (pārstāvis: F. Rollinger, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienība Eiropas Savienības Tiesas personā
      Tiesa (septītā palāta) ar 2018. gada 7. augusta rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību kā daļēji acīmredzami nepamatotu un daļēji acīmredzami neefektīvu.


title: Lieta T-613/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 12. septembra spriedums – PH/Komisija (Civildienests – Pieņemšana darbā – Atklāts konkurss – Paziņojums par konkursu EPSO/AST-SC/03/15 – Lēmums izslēgt kandidātu no konkursa – Ģimenes saites ar atlases komisijas locekli – Vienlīdzīga attieksme)

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/19

      Vispārējās tiesas 2018. gada 12. septembra spriedums – PH/Komisija
      (Lieta T-613/16) (1)

      ((Civildienests - Pieņemšana darbā - Atklāts konkurss - Paziņojums par konkursu EPSO/AST-SC/03/15 - Lēmums izslēgt kandidātu no konkursa - Ģimenes saites ar atlases komisijas locekli - Vienlīdzīga attieksme))
      (2018/C 381/21)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: PH (pārstāvis: M. Cornacchia, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Gattinara un L. Radu Bouyon)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt 2016. gada 19. maija lēmumu, ar kuru, atbildot uz prasītāja iesniegto pārskatīšanas lūgumu, ir apstiprināts, ka viņš ir izslēgts no konkursa EPSO/AST-SC/03/15.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  PH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 371, 10.10.2016. (lieta, kas sākotnēji tika reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-43/16, bet 2016. gada 1. septembrī tika nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta T-251/18 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 20. augusta rīkojums – IFSUA/Padome (Pagaidu noregulējums – Konkrētu zivju krājumu zvejas iespējas – Pasākumi attiecībā uz jūrasasara zveju – Zvejas aizliegums atpūtas zvejas ietvaros – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība

text:
               22.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/26

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 20. augusta rīkojums – IFSUA/Padome
      (Lieta T-251/18 R)
      ((Pagaidu noregulējums - Konkrētu zivju krājumu zvejas iespējas - Pasākumi attiecībā uz jūrasasara zveju - Zvejas aizliegums atpūtas zvejas ietvaros - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
      (2018/C 381/30)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: International Forum for Sustainable Underwater Activities (IFSUA) (Barselona, Spānija) (pārstāvis: T. Gui Mori, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: F. Naert un P. Plaza García)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Morales Puerta, F. Moro un A. Stobiecka-Kuik)

         Priekšmets

      Pieteikums, kas ir pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un kuru lūdz apturēt Padomes Regulas (ES) 2018/120 (2018. gada 23. janvāris), ar ko 2018. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības zvejas kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi, un ar ko groza Regulu (ES) 2017/127 (OV 2018, L 27, 1. lpp.), 2. panta 2. punkta un 9. panta 4. un 5. punkta izpildi.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

                  2)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-539/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 16. augustā České dráhy a.s. iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2018. gada 20. jūnija spriedumu lietā T-621/16 České dráhy/Komisija

text:
               29.10.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/11

      Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 16. augustāČeské dráhy a.s. iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2018. gada 20. jūnija spriedumu lietā T-621/16 České dráhy/Komisija
      (Lieta C-539/18 P)
      (2018/C 392/15)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: České dráhy a.s. (pārstāvji: K. Muzikář un J. Kindl, advokáti)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

         Priekšmets

      Apelācija par Vispārējās tiesas 2018. gada 20. jūnija spriedumu lietā T-621/16 České dráhy/Komisija.
      Ar minēto spriedumu Vispārējā tiesa noraidīja prasību saskaņā ar LESD 263. pantu, ar kuru České dráhy lūdza atcelt Komisijas Lēmumu C(2016) 3993 final (2016. gada 22. jūnijs) lietā AT.40401 – Twins. Vispārējā tiesa arī piesprieda České dráhy atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Prasījumi

                  —

                  atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2018. gada 20. jūnija spriedumu lietā T-621/16 České dráhy/Komisija, EU:T:2018:367;

                  —

                  atcelt Komisijas Lēmumu C(2016) 3993 final (2016. gada 22. jūnijs) lietā AT.40401 – Twins;

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt České dráhy tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību lietā T-621/16 un apelācijas tiesvedību.

         Apelācijas sūdzības pamati un galvenie argumenti

      Savas apelācijas sūdzības pamatojumam České dráhy ir izvirzījusi četrus pamatus.

                  1.

                  Pirmais apelācijas sūdzības pamats: ja Tiesa apmierinātu České dráhy apelācijas sūdzību lietā T-325/16, tai jāapmierina arī šī apelācijas sūdzība.
                  Ar apelācijas sūdzību par Vispārējās tiesas 2018. gada 20. jūnija spriedumu lietā T-325/16 České dráhy lūdz Tiesu pilnībā atcelt Komisijas lēmumu, ar ko tika uzdots 2016. gada aprīlī veikt pārbaudi České dráhy juridiskajā adresē. Komisijas 2016. gada 22. jūnija lēmums, kura atcelšanu České dráhy vēlas panākt saistītajā lietā, bija pieņemts pamatots ar dokumentiem, kas tika izņemti iepriekšējā pārbaudē. Ja Tiesa tad apmierinātu České dráhy apelācijas sūdzību lietā T-325/16 (proti, ja Tiesa atzīst, ka iepriekšējā pārbaude bija pilnībā prettiesiska), tai būtu arī jāatceļ apstrīdētais Komisijas 2016. gada 22. jūnija lēmums.

                  2.

                  Otrais apelācijas sūdzības pamats: Vispārējā tiesa nebija pārbaudījusi, vai dokumenti, uz kuru pamata tika uzdots veikt otro pārbaudi, bija tikuši izņemti pirmās pārbaudes prettiesiskajā posmā, un lēma, pieņemot, ka pirmo pārbaudi bija uzdots veikt pilnīgi atbilstoši tiesību normu prasībām.
                  Dokumenti, uz kuru pamata tika uzdots veikt otro pārbaudi, tika izņemti iepriekšējā (pirmajā) pārbaudē, ko Komisija veica České dráhy juridiskajā adresē. Ar spriedumu lietā T-325/16 Vispārējā tiesa daļēji atcēla Komisijas lēmumu, ar ko tika uzdots veikt pirmo pārbaudi, ciktāl tā neattiecās uz apgalvotajām plēsonīgajām cenām saistībā ar maršrutu Prāga–Ostrava. České dráhy uzskata, ka dokumenti, uz kuru pamata Komisija uzdeva veikt otro pārbaudi, tika izņemti pirmās pārbaudes prettiesiskajā posmā (Komisija tos nebūtu atradusi, ja pirmā pārbaude būtu veikta tikai likumā paredzētajos apmēros) un tādēļ tos nedrīkstēja izmantot kā pamatu otrās pārbaudes veikšanai. Vispārējā tiesa šos jautājumus nepārbaudīja.

                  3.

                  Trešais apelācijas sūdzības pamats: pārbaudi par to, vai šie dokumenti, uz kuru pamata Komisija uzdeva veikt otro pārbaudi, bija saistīti ar apgalvotajām plēsonīgajām cenām maršrutā Prāga–Ostrava, Vispārējā tiesa veica, balstīdamās uz nepareizu juridisko kritēriju.
                  Vispārējā tiesa balstījās uz nepareizu juridisko kritēriju, ka praktiski visi České dráhy juridiskajā adresē atrastie dokumenti ir saistāmi ar apgalvoto minētā uzņēmuma piemēroto plēsonīgo cenu maršrutā Prāga–Ostrava izvērtējumu (atbilstoši šim juridiskajam kritērijam Komisijas pārbaude par apgalvotajām plēsonīgajām cenām ir praktiski neierobežota). Saskaņā ar šo nepareizo juridisko kritēriju Vispārējā tiesa secināja, ka Komisijai pirmajā pārbaudē bija tiesības izņemt dokumentus, pamatojoties uz kuriem tā vēlāk uzdeva veikt otro pārbaudi.

                  4.

                  Ceturtais apelācijas sūdzības pamats: Vispārējās tiesas lēmums par tiesāšanās izdevumiem nav pareizs.

                     České dráhy uzskata, ka Vispārējai tiesai bija pamatoti jāapmierina prasība un tādēļ jāuzdod Komisijai atlīdzināt České dráhy tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-531/18: Prasība, kas celta 2018. gada 26. jūnijā – LL-Carpenter/Komisija

text:
               5.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/45

      Prasība, kas celta 2018. gada 26. jūnijā – LL-Carpenter/Komisija
      (Lieta T-531/18)
      (2018/C 399/60)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: LL-Carpenter s.r.o. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvis: J. Buřil, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2018. gada 26. jūnija Lēmumu C(2018) 4138 final lietā AT.40037 — Carpenter/Subaru, ar kuru atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1/2003”), 13. pantam un Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 (2004. gada 7. aprīlis) par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 773/2004”), 7. panta 2. punktam ir noraidīta prasītājas sūdzība saskaņā ar Regulas Nr. 1/2003 7. pantu, kura ir datēta 2012. gada 6. septembrī un kurā ir apgalvots, ka ir pārkāpts Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pants, un

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda, sniedzot nepareizu juridisko vērtējumu un acīmredzami nepareizu faktu vērtējumu.

                              —

                              Eiropas Komisija esot nepareizi novērtējusi faktus, izdarīdama secinājumu, ka prasītājai pārmesto pretkonkurences rīcību (attiecībā uz Čehijas Republiku) ir izskatījusi valsts ekonomikas konkurences iestāde Čehijas Republikā, un sniegusi nepareizu lietas juridisko vērtējumu par to, ka ir izpildīti Regulas Nr. 1/2003 13. panta piemērošanas nosacījumi (attiecībā uz Čehijas Republiku).

                              —

                              Eiropas Komisija neesot pamatīgi izskatījusi faktiskos un tiesiskos apstākļus, par kuriem to ir informējusi prasītāja, un tāpēc esot nepareizi novērtējusi faktus, izdarīdama secinājumu, ka no prasītājas rakstveida apsvērumiem neizriet atšķirīgs sūdzības novērtējums un ka iespējamība, ka tiktu konstatēts Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta pārkāpums, ir maza, un esot sniegusi nepareizu lietas juridisko vērtējumu par to, ka ir izpildīti Regulas Nr. 773/2004 7. panta 2. punkta piemērošanas nosacījumi.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauts procedūras noteikumu pārkāpums, kas izpaužas apstāklī, ka Eiropas Komisija lēmumā neesot norādījusi pienācīgu pamatojumu.

                              —

                              Eiropas Komisija neesot norādījusi, uz kādām prioritātēm tā ir balstījusi savu lēmumu neveikt turpmāku izmeklēšanu lietā, atsaukdamās vienīgi uz turpmākas izmeklēšanas sagaidāmajām augstajām izmaksām.

                              —

                              Eiropas Komisija neesot izskaidrojusi, kā tā ir novērtējusi pierādījumus vai kāpēc tā nav ņēmusi vērā faktiskos un tiesiskos apstākļus, par kuriem to ir informējusi prasītāja, vai arī, kāpēc tā ir balstījusi savu lēmumu par sūdzības noraidīšanu vienīgi uz apgalvojumiem, kas ir gūti no sabiedrības, pret kuru bija vērsta sūdzība, rakstveida apsvērumiem.


title: Lieta C-471/17: Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 6. septembra spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hannover (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Muitas savienība un kopējais muitas tarifs – Tarifu un statistikas nomenklatūra – Preču klasifikācija – Fritētas ātri pagatavojamās nūdeles – KN apakšpozīcija 1902 30 10)

text:
               5.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/11

      Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 6. septembra spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hannover

      (Lieta C-471/17) (1)

      ((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība un kopējais muitas tarifs - Tarifu un statistikas nomenklatūra - Preču klasifikācija - Fritētas ātri pagatavojamās nūdeles - KN apakšpozīcija 1902 30 10))
      (2018/C 399/13)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Finanzgericht Hamburg

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG

         Atbildētāja: Hauptzollamt Hannover

         Rezolutīvā daļa

      Kombinētā nomenklatūra, kas ietverta Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kura grozīta ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 927/2012 (2012. gada 9. oktobris), I pielikumā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tās apakšpozīcijā 1902 30 10 ietilpst tādas ātri pagatavojamas nūdeles kā pamatlietā, kuras būtībā sastāv no iepriekš termiski apstrādātu un fritētu nūdeļu bloka.

         (1)  OV C 374, 6.11.2017.


title: Lieta T-537/13: Vispārējās tiesas 2018. gada 19. septembra rīkojums – Roeckl Sporthandschuhe/EUIPO – Roeckl Handschuhe & Accessoires (Rokas attēls) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/65

      Vispārējās tiesas 2018. gada 19. septembra rīkojums – Roeckl Sporthandschuhe/EUIPO – Roeckl Handschuhe & Accessoires (Rokas attēls)
      (Lieta T-537/13) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
      (2018/C 427/86)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG (Minhene, Vācija) (pārstāvji: O. Baumann, C. Straßberger un F. Römisch, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG (Minhene, Vācija) (pārstāvji: M. Kinkeldey, J. Springer, A. Wagner un S. Brandstätter, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2013. gada 22. jūlija lēmumu lietā R 1866/2012–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Roeckl Sporthandschuhe un Roeckl Handschuhe & Accessoires.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

                  2)

                  Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG un Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG sedz savus, kā arī katra atlīdzina pusi no Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 367, 14.12.2013.


title: Lieta C-607/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 24. septembrīNKT Verwaltungs GmbH, agrāk nkt cables GmbH, NKT A/S, agrāk NKT Holding A/S iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2018. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-447/14 NKT Verwaltungs un NKT/Komisija

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/30

      Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 24. septembrīNKT Verwaltungs GmbH, agrāk nkt cables GmbH, NKT A/S, agrāk NKT Holding A/S iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2018. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-447/14 NKT Verwaltungs un NKT/Komisija
      (Lieta C-607/18 P)
      (2018/C 427/38)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji: NKT Verwaltungs GmbH, agrāk nkt cables GmbH, NKT A/S, agrāk NKT Holding A/S (pārstāvji: B. Creve, M. Kofmann, advokāti)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  pilnībā vai daļēji atcelt pārsūdzēto spriedumu;

                  —

                  pilnībā vai daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu (1);

                  —

                  pakārtoti, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā atbilstoši Tiesas spriedumam;

                  —

                  uzdot veikt organizatorisko pasākumu un

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus apelācijas instancē, kā arī tiesvedībā Vispārējā tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Pirmais pamats: Vispārējā tiesa esot kļūdaini noteikusi pārkāpuma teritoriālo tvērumu.
      Otrais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā, vērtējot VTP (2) darbības jomu un NKT līdzdalības apmēru VTP un izpratni par to.
      Trešais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā, uzskatot, ka nav pārkāptas apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesības uz aizstāvību.
      Ceturtais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā, noraidot apelācijas sūdzības iesniedzēju izvirzīto pamatu par naudas soda atcelšanu vai samazināšanu.

         (1)  Komisijas Lēmums C(2014) 2139 final (2014. gada 2. aprīlis) par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu.

         (2)  Vienots un turpināts pārkāpums.


title: Lieta C-479/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 20. jūlijā iesniedza Bezirksgericht für Handelssachen Wien (Austrija) – KL u.c./UNIQA Österreich Versicherungen u.c.

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/6

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 20. jūlijā iesniedza Bezirksgericht für Handelssachen Wien (Austrija) – KL u.c./UNIQA Österreich Versicherungen u.c.
      (Lieta C-479/18)
      (2018/C 427/10)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bezirksgericht für Handelssachen Wien

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: KL, LK, MJ, NI

         Atbildētājas: UNIQA Österreich Versicherungen, DONAU Versicherung AG Vienna Insurance Group, Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 90/619/EEK (1) 15. panta 1. punkts saistībā ar Direktīvas 92/96/EEK (2) 31. pantu un Direktīvas 2002/83/EK (3) 35. panta 1. punkts saistībā ar 36. panta 1. punktu, un Direktīvas 2009/138/EK (4) 185. panta 1. punkts saistībā 186. panta 1. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka – nepastāvot valsts tiesiskajam regulējumam par sekām, kādas ir maldīgai informācijai par izbeigšanas tiesībām pirms līguma noslēgšanas – izbeigšanas tiesību īstenošanas termiņš nesākas, ja apdrošināšanas sabiedrība informācijā norāda, ka izbeigšana ir jāīsteno rakstveida formā, kaut gan atbilstoši valsts tiesībām izbeigšanai var būt jebkura forma?

                  2)

                  (Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:)
                  Vai Direktīvas 90/619/EEK 15. panta 1. punkts saistībā ar Direktīvas 92/96/EEK 31. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru izbeigšanas tiesību īstenošanas termiņš informācijas par izbeigšanas tiesībām nesniegšanas vai maldīgas informācijas sniegšanas gadījumā pirms līguma noslēgšanas sākas tajā brīdī, kad apdrošinājuma ņēmējs – vienalga kādā veidā – ir uzzinājis par savām izbeigšanas tiesībām?

                  3)

                  Vai Direktīvas 2002/83/EK 35. panta 1. punkts saistībā ar 36. panta 1. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka – nepastāvot valsts tiesiskajam regulējumam par sekām, kādas ir informācijas nesniegšanai vai maldīgai informācijai par izbeigšanas tiesībām pirms līguma noslēgšanas – apdrošinājuma ņēmēja tiesības izbeigt līgumu vēlākais beidzas tad, kad, pamatojoties uz viņa līguma uzteikumu, viņam tika izmaksāta atpirkuma summa, un līdz ar to darījuma partneris ir pilnībā izpildījis līgumā noteiktos pienākumus?

                  4)

                  (Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša un/vai atbilde uz trešo jautājumu ir noliedzoša:)
                  Vai Direktīvas 90/619/EEK 15. panta 1. punkts un Direktīvas 2002/83/EK 35. panta 1. punkts, un Direktīvas 2009/138/EK 186. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru apdrošinājuma ņēmējam, kurš ir īstenojis savas izbeigšanas tiesības, ir jāatlīdzina atpirkuma summa (atbilstoši atzītiem aktuārās teorijas noteikumiem aprēķināta apdrošināšanas faktiskā vērtība)?

                  5)

                  (Ja ceturtais jautājums bija jāaplūko un atbilde uz to ir apstiprinoša:)
                  Vai Direktīvas 90/619/EEK 15. panta 1. punkts un Direktīvas 2002/83/EK 35. panta 1. punkts, un Direktīvas 2009/138/EK 186. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru izbeigšanas tiesību īstenošanas gadījumā tiesības pieprasīt vienotu procentu likmi par atmaksājamām prēmijām noilguma dēļ var ierobežot ar to daļu, kas ietver pēdējo trīs gadu laikposmu pirms prasības celšanas?

         (1)  Padomes Otrā direktīva 90/619/EEK (1990. gada 8. novembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu (dzīvības apdrošināšana) un par pasākumiem, kas veicina brīvu pakalpojumu faktisku sniegšanu, kā arī par grozījumiem Direktīvā 79/267/EEK, OV 1990, L 330, 50. Lpp.

         (2)  Padomes Direktīva 92/96/EEK (1992. gada 10. novembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo dzīvības apdrošināšanu (dzīvības apdrošināšana) un par grozījumiem Direktīvā 79/267/EEK un Direktīvā 90/619/EEK (Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva), OV 1992, L 360, 1. lpp.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/83/EK (2002. gada 5. novembris) par dzīvības apdrošināšanu, OV 2002, L 345, 1. lpp.

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/138/EK (2009. gada 25. Novembris) par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II), OV 2009, L 335, 1. lpp.


title: Lieta T-819/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. septembra rīkojums – WH/EUIPO (Civildienests — Ierēdņi — 2016. gada novērtējums — Noteiktu vērtējumu izslēgšana no novērtējuma ziņojuma — Nepieņemamība)

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/77

      Vispārējās tiesas 2018. gada 13. septembra rīkojums – WH/EUIPO

      (Lieta T-819/17) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - 2016. gada novērtējums - Noteiktu vērtējumu izslēgšana no novērtējuma ziņojuma - Nepieņemamība)
      (2018/C 427/103)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: WH (pārstāvis: E. Fontes Vila, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Lukošiūtė un K. Tóth)

         Priekšmets

      Prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru Vispārējai tiesai tiek lūgts piespriest EUIPO izslēgt no prasītājas novērtējuma ziņojuma par 2016. gadu visus iebildumus attiecībā uz viņas komunicēšanas veidu, jo tie esot kļūdaini un apdraudot pamattiesības brīvi paust savas idejas un viedokļus.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

                  2)

                  WH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 72, 26.2.2018.


title: Lieta C-535/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 16. augustā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – IL u.c./Land Nordrhein-Westfalen

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 16. augustā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – IL u.c./Land Nordrhein-Westfalen

      (Lieta C-535/18)
      (2018/C 427/14)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesverwaltungsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: IL, JK, KJ, LI, NG, MH, OF, PE, QD k-dzes mantinieku apvienība (ko veido RC un SB), TA, UZ, VY, WX

         Atbildētāja: Land Nordrhein-Westfalen

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/92/ES (2011. gada 13. decembris) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (1) (turpmāk tekstā – “IVN direktīva”) 11. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to ir saderīga valsts tiesību norma, saskaņā ar kuru prasītājs, kurš nav atzīta vides aizsardzības apvienība, var prasīt lēmuma atcelšanu procesuāla pārkāpuma dēļ tikai tad, ja procesuālais pārkāpums viņam pašam ir atņēmis likumā paredzēto iespēju piedalīties lēmuma pieņemšanas procesā?

                  2)

                              a)

                              Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (2), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvas 2014/101/ES (2014. gada 30. oktobris) (3) (OV L 311, 32. lpp.) 1. pantu, – turpmāk tekstā – “Ūdens pamatdirektīva (ŪPR)” – 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta i)–iii) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajos ir ietverts ne tikai materiāltiesisks izvērtēšanas kritērijs, bet arī administratīvās apstiprināšanas procedūras prasības?

                              b)

                              Ja atbilde uz a) daļu ir apstiprinoša,

                        vai sabiedrības līdzdalībai saskaņā ar IVN direktīvas 6. pantu vienmēr noteikti ir jāattiecas uz dokumentiem par ūdens resursu tiesību aktu ievērošanas pārbaudi iepriekš minētajā izpratnē vai arī ir atļauta atšķirīga pieeja atkarībā no dokumenta sagatavošanas datuma un sarežģītības?

                  3)

                  Vai ŪPR 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) punktā minētais jēdziens “gruntsūdeņu objekta stāvokļa pasliktināšanās” ir jāinterpretē tādējādi, ka gruntsūdeņu objekta ķīmiskais stāvoklis ir pasliktinājies, tiklīdz projekta dēļ kādam parametram tiek pārsniegts vismaz viens vides kvalitātes standarts, un ka neatkarīgi no tā tad, ja jau ir pārsniegta kādai piesārņojošai vielai piemērojamā robežvērtība, jebkāda tālāka (izmērāma) koncentrācijas paaugstināšanās ir uzskatāma par pasliktināšanos?

                  4)

                              a)

                              Vai ŪPR 4. pants – ņemot vērā tā saistošo spēku (LESD 288. pants) un efektīvas tiesību aizsardzības garantiju (LES 19. pants) – ir jāinterpretē tādējādi, ka visi projekta skartās sabiedrības daļas locekļi, kas apgalvo, ka projekta apstiprināšana pārkāpj viņu tiesības, ir arī tiesīgi celt prasības tiesā par ūdens resursu tiesību aktos paredzētā pasliktināšanās aizlieguma pārkāpumu un uzlabošanas pienākuma neizpildi?

                              b)

                              Ja atbilde uz a) daļu ir noliedzoša,

                        vai ŪPR 4. pants – ņemot vērā tā mērķus – ir jāinterpretē tādējādi, ka katrā ziņā tādi prasītāji, kuriem ir privātai ūdensapgādei ierīkotas akas plānota ceļa ģeogrāfiskā tuvumā, ir tiesīgi celt prasības tiesā par ūdens resursu tiesību aktos paredzētā pasliktināšanās aizlieguma pārkāpumu un uzlabošanas pienākuma neizpildi?

         (1)  OV 2012, L 26, 1. lpp.

         (2)  OV 2000, L 327, 1. lpp.

         (3)  OV 2014, L 311, 32. lpp.


title: Lieta T-593/18: Prasība, kas celta 2018. gada 28. septembrī – BS (Informācija dzēsta vai aizstāta, ņemot vērā personas datu aizsardzību un/vai konfidencialitāti.) /Parlaments

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/99

      Prasība, kas celta 2018. gada 28. septembrī –  BS (1)
         /Parlaments
      (Lieta T-593/18)
      (2018/C 427/130)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs:  BS (2)
          (pārstāvji – M. Maes un J.-N. Louis, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
      Atzīt un nospriest:

                  —

                  atcelt 2017. gada 10. augusta paziņojumu par grozījumiem prasītāja pensijā Nr. 15;

                  —

                  vajadzības gadījumā atcelt lēmumu par nepamatotu maksājumu atgūšanu 1 589,16 EUR apmērā par 2017. gada septembri, oktobri un novembri, kā arī 4 815,16 EUR apmērā, kas norādīts 2017. gada decembra paziņojumā par pensiju;

                  —

                  piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta pārkāpumu, ciktāl apstrīdētajos lēmumos esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz tiesību uz labu pārvaldību pārkāpumu (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants), ciktāl atbildētājs neesot norādījis pamatojumu savam lēmumam un neesot ievērojis prasītāja tiesības tikt uzklausītam un tiesības piekļūt lietas materiāliem.

         (1)  Informācija dzēsta vai aizstāta, ņemot vērā personas datu aizsardzību un/vai konfidencialitāti.

         (2)  Informācija dzēsta vai aizstāta, ņemot vērā personas datu aizsardzību un/vai konfidencialitāti.


title: Lieta T-561/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 10. oktobra spriedums – L-Shop-Team/EUIPO (“bags2GO”) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “bags2GO” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/59

      Vispārējās tiesas 2018. gada 10. oktobra spriedums – L-Shop-Team/EUIPO (“bags2GO”)
      (Lieta T-561/17) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “bags2GO” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts))
      (2018/C 427/76)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: L-Shop-Team GmbH (Dortmunda, Vācija) (pārstāvis: A. Sautter, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji: V. Mensing un A. Söder)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 14. jūnija lēmumu lietā R 1650/2016-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “bags2GO” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  L-Shop-Team GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 347, 16.10.2017.


title: Lieta C-536/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 16. augustā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – XW/Landesamt für Verbraucherschutz

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/11

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 16. augustā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – XW/Landesamt für Verbraucherschutz

      (Lieta C-536/18)
      (2018/C 427/15)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesverwaltungsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: XW

         Atbildētājs: Landesamt für Verbraucherschutz

         Prejudiciālais jautājums

      Vai nodevās, ko iekasē saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 882/2004 (1) 27. panta 2. un 4. punktu, skatītu kopā ar tās VI pielikumu, drīkst ņemt vērā izmaksu daļu par tā personāla algām un darba samaksu, kas ir iesaistīts veikto oficiālo kontroļu administratīvajā noformēšanā un nodevu iekasēšanā?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 882/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem, OV 2004, L 165, 1. lpp,


title: Lieta T-597/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. oktobrī – Hermann Albers/Komisija

text:
               26.11.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 427/99

      Prasība, kas celta 2018. gada 1. oktobrī – Hermann Albers/Komisija
      (Lieta T-597/18)
      (2018/C 427/131)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Hermann Albers e.K. (Neubörger, Vācija) (pārstāvis: S. Roling, Rechtsanwalt)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2018. gada 12. jūlija Lēmumu C(2018) 4385 final;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Ar šo prasību prasītājs lūdz atcelt Komisijas 2018. gada 12. jūlija Lēmumu C(2018) 4385 final attiecībā uz viņa sūdzību par atbalstu saistībā ar Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz [Lejassaksijas vietējo pārvadājumu likuma] (turpmāk tekstā – “NNVG”) 7a. panta noteikumiem (Lieta SA. 46697 [2017/NN]) (OV 2018, C 292, 1. lpp.)
      Prasība ir pamatota tikai ar vienu pamatu, kurā tiek apgalvots, ka NNVG 7a. pants pretēji Komisijas viedoklim ir jauns atbalsts, par ko ir jāpaziņo.


               10.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/6

      Prasība, ko 2018. gada 9. novembrī iesniedza EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi
      (Lieta E-3/18)
      (2019/C 9/07)
      EBTA Uzraudzības iestāde, ko pārstāvēja Carsten Zatschler, Catherine Howdle un Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir no EBTA Uzraudzības iestādes, 35 Rue Belliard, B-1040 Brussels, 2018. gada 9. novembrī iesniedza prasību pret Islandi.
      EBTA Uzraudzības iestāde lūdz EBTA Tiesu:

                  1.

                  atzīt, ka Islande nav pieņēmusi pasākumus, kas nepieciešami, lai akts, kurš minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIX pielikuma 7.ja punktā (Komisijas 2015. gada 1. jūlija Īstenošanas regula (ES) 2015/1051 par kārtību, kādā tiek pildītas platformas strīdu izšķiršanai tiešsaistē funkcijas, par kārtību attiecībā uz elektronisko sūdzību veidlapu un par kontaktpunktu sadarbības kārtību saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 524/2013 par patērētāju strīdu izšķiršanu tiešsaistē) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, kļūtu par daļu no tās iekšējās tiesību sistēmas, kā prasīts EEZ līguma 7. pantā;

                  2.

                  uzdot Islandei segt šīs tiesvedības izmaksas.

         Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības tiesiskais pamats

                  —

                  Pieteikums attiecas uz faktu, ka Islande līdz 2018. gada 23. aprīlim nav rīkojusies atbilstīgi argumentētajam atzinumam, ko EBTA Uzraudzības iestāde sniedza 2018. gada 21. februārī, par to, ka minētā valsts nav ieviesusi savā tiesību sistēmā Komisijas 2015. gada 1. jūlija Īstenošanas regulu (ES) 2015/1051 par kārtību, kādā tiek pildītas platformas strīdu izšķiršanai tiešsaistē funkcijas, par kārtību attiecībā uz elektronisko sūdzību veidlapu un par kontaktpunktu sadarbības kārtību saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 524/2013 par patērētāju strīdu izšķiršanu tiešsaistē, kas minēta Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIX pielikuma 7.ja punktā un pielāgota līgumam ar tā 1. protokolu (“Akts”).

                  —

                  EBTA Uzraudzības iestāde apgalvo, ka Islande nav izpildījusi savus pienākumus atbilstīgi EEZ līguma 7. pantam, jo tā noteiktajā termiņā nav pieņēmusi Akta īstenošanai nepieciešamos pasākumus.


               10.1.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/7

      Prasība, ko 2018. gada 9. novembrī iesniedza EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi
      (Lieta E-4/18)
      (2019/C 9/08)
      EBTA Uzraudzības iestāde, ko pārstāvēja Carsten Zatschler, Catherine Howdle un Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir no EBTA Uzraudzības iestādes, 35 Rue Belliard, B-1040 Brussels, 2018. gada 9. novembrī iesniedza prasību pret Islandi.
      EBTA Uzraudzības iestāde lūdz EBTA Tiesu:

                  1.

                  atzīt, ka Islande nav pieņēmusi pasākumus, kas nepieciešami, lai akts, kurš minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIX pielikuma 7.d, 7.f un 7.j punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 21. maija Regula (ES) Nr. 524/2013 par patērētāju strīdu izšķiršanu tiešsaistē un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2006/2004 un Direktīvu 2009/22/EK (Regula par patērētāju SIT)) un pielāgots ar EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, kļūtu par daļu no tās iekšējās tiesību sistēmas, kā prasīts EEZ līguma 7. pantā;

                  2.

                  uzdot Islandei segt šīs tiesvedības izmaksas.

         Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības tiesiskais pamats

                  —

                  Pieteikums attiecas uz faktu, ka Islande līdz 2018. gada 23. aprīlim nav rīkojusies atbilstīgi argumentētajam atzinumam, ko EBTA Uzraudzības iestāde sniedza 2018. gada 21. februārī, par to, ka minētā valsts nav ieviesusi savā tiesību sistēmā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 21. maija Regula (ES) Nr. 524/2013 par patērētāju strīdu izšķiršanu tiešsaistē un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2006/2004 un Direktīvu 2009/22/EK (Regula par patērētāju SIT), kas minēta Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XIX pielikuma 7.d, 7.f un 7.j punktā un pielāgota līgumam ar tā 1. protokolu (“Akts”).

                  —

                  EBTA Uzraudzības iestāde apgalvo, ka Islande nav izpildījusi savus pienākumus atbilstīgi EEZ līguma 7. pantam, jo tā noteiktajā termiņā nav pieņēmusi Akta īstenošanai nepieciešamos pasākumus.


title: Lieta T-651/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 29. novembra spriedums – Sata/EUIPO – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (Krāsošanas pulverizators) (Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā ir attēlots krāsošanas pulverizators – Agrāki Kopienas dizainparaugi – Spēkā neesamības pamats – Informēts lietotājs – Autora brīvības pakāpe – Individuāls raksturs – Attīstības līmeņa piesātinātība – Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Mutvārdu procesa noturēšanas lietderīgums – Regulas Nr. 6/2002 64. panta 1. punkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Regulas Nr. 6/2002 62. pants)

text:
               4.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/37

      Vispārējās tiesas 2018. gada 29. novembra spriedums – Sata/EUIPO – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (Krāsošanas pulverizators)
      (Lieta T-651/17) (1)

      ((Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā ir attēlots krāsošanas pulverizators - Agrāki Kopienas dizainparaugi - Spēkā neesamības pamats - Informēts lietotājs - Autora brīvības pakāpe - Individuāls raksturs - Attīstības līmeņa piesātinātība - Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Mutvārdu procesa noturēšanas lietderīgums - Regulas Nr. 6/2002 64. panta 1. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 6/2002 62. pants))
      (2019/C 44/47)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Vācija) (pārstāvji: K. Manhaeve un G. Glas, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Hanne)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Zhejiang Auarita Pneumatic Tools Co. Ltd (Zhejiang, Ķīna)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2017. gada 12. jūlija lēmumu lietā R 914/2016-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Zhejiang Auarita Pneumatic Tools un Sata.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Sata GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 402, 27.11.2017.


title: Lieta T-681/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 29. novembra spriedums – Khadi and Village Industries Commission/EUIPO – BNP Best Natural Products (“Khadi”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Khadi” – Pierādījumu sniegšana pirmo reizi apelācijas padomē – Apelācijas padomes rīcības brīvība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 2. punkts) – Absolūti atteikuma pamati – Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību – Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts) – Preču zīmes, kas ietver nozīmītes, emblēmas vai ģerboņus – Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta i) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta i) apakšpunkts) – Ļaunticības neesamība – Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               4.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/38

      Vispārējās tiesas 2018. gada 29. novembra spriedums – Khadi and Village Industries Commission/EUIPO – BNP Best Natural Products (“Khadi”)
      (Lieta T-681/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Khadi” - Pierādījumu sniegšana pirmo reizi apelācijas padomē - Apelācijas padomes rīcības brīvība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 2. punkts) - Absolūti atteikuma pamati - Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts) - Preču zīmes, kas ietver nozīmītes, emblēmas vai ģerboņus - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta i) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta i) apakšpunkts) - Ļaunticības neesamība - Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2019/C 44/48)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai Maharashtra, Indija) (pārstāvji: J. Guise, N. Rose un V. Ellis, solicitors)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: sākotnēji M. Rajh un D. Walicka, vēlāk – Rajh un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: BNP Best Natural Products GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvji: M. Kloth un R. Briske, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 30. jūnija lēmumu lietā R 2083/2016-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Khadi and Village Industries Commission un BNP Best Natural Products.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Khadi and Village Industries Commission atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 402, 27.11.2017.


title: Lieta T-682/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 29. novembra spriedums – Khadi and Village Industries Commission/EUIPO – BNP Best Natural Products (“khadí Naturprodukte aus Indíen”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “khadí Naturprodukte aus Indíe” – Pierādījumu sniegšana pirmo reizi apelācijas padomē – Apelācijas padomes rīcības brīvība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 2. punkts) – Absolūti atteikuma pamati – Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību – Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts) – Ļaunticības neesamība – Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               4.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/39

      Vispārējās tiesas 2018. gada 29. novembra spriedums – Khadi and Village Industries Commission/EUIPO – BNP Best Natural Products (“khadí Naturprodukte aus Indíen”)
      (Lieta T-682/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “khadí Naturprodukte aus Indíe” - Pierādījumu sniegšana pirmo reizi apelācijas padomē - Apelācijas padomes rīcības brīvība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 2. punkts) - Absolūti atteikuma pamati - Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts) - Ļaunticības neesamība - Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2019/C 44/49)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai Maharashtra, Indija) (pārstāvji: J. Guise, N. Rose un V. Ellis, solicitors)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: sākotnēji M. Rajh un D. Walicka, vēlāk – Rajh un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: BNP Best Natural Products GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvji: M. Kloth un R. Briske, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 12. jūlija lēmumu lietā R 2085/2016-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Khadi and Village Industries Commission un BNP Best Natural Products.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Khadi and Village Industries Commission atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 402, 27.11.2017.


title: Lieta T-683/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 29. novembra spriedums – Khadi and Village Industries Commission/EUIPO – BNP Best Natural Products (“Khadi Ayurveda”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Khadi Ayurveda” – Pierādījumu sniegšana pirmo reizi apelācijas padomē – Apelācijas padomes rīcības brīvība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 2. punkts) – Absolūti atteikuma pamati – Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību – Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts) – Ļaunticības neesamība – Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               4.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/40

      Vispārējās tiesas 2018. gada 29. novembra spriedums – Khadi and Village Industries Commission/EUIPO – BNP Best Natural Products (“Khadi Ayurveda”)
      (Lieta T-683/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Khadi Ayurveda” - Pierādījumu sniegšana pirmo reizi apelācijas padomē - Apelācijas padomes rīcības brīvība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 2. punkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 2. punkts) - Absolūti atteikuma pamati - Preču zīme, kas var maldināt sabiedrību - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts) - Ļaunticības neesamība - Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2019/C 44/50)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai Maharashtra, Indija) (pārstāvji: J. Guise, N. Rose un V. Ellis, solicitors)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: sākotnēji M. Rajh un D. Walicka, vēlāk – Rajh un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: BNP Best Natural Products GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvji: M. Kloth un R. Briske, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 12. jūlija lēmumu lietā R 2086/2016-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Khadi and Village Industries Commission un BNP Best Natural Products.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Khadi and Village Industries Commission atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 402, 27.11.2017.


title: Lieta T-702/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 23. novembra spriedums – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Papouis Dairies (“Papouis Halloumi”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Papouis Halloumi” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības kolektīva vārdiska preču zīme “HALLOUMI” – Relatīvs atteikuma pamats – Apzīmējumu līdzība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               4.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/41

      Vispārējās tiesas 2018. gada 23. novembra spriedums – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Papouis Dairies (“Papouis Halloumi”)
      (Lieta T-702/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Papouis Halloumi” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības kolektīva vārdiska preču zīme “HALLOUMI” - Relatīvs atteikuma pamats - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2019/C 44/51)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosija, Kipra) (pārstāvji: S. Malynicz, QC, un V. Marsland, solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Gája un D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Papouis Dairies Ltd (Nikosija) (pārstāvis: N. Korogiannakis, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 3. augusta lēmumu lietā R 2782/2014-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi un Papouis Dairies.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 3. augusta lēmumu lietā R 2782/2014-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi un Papouis Dairies Ltd.

                  2)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Papouis Dairies sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 424, 11.12.2017.


title: Lieta T-703/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 23. novembra spriedums – Kipra/EUIPO – Papouis Dairies (“Papouis Halloumi”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Papouis Halloumi” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Apvienotās Karalistes vārdiska sertifikācijas zīme “HALLOUMI” – Relatīvs atteikuma pamats – Apzīmējumu līdzība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               4.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/42

      Vispārējās tiesas 2018. gada 23. novembra spriedums – Kipra/EUIPO – Papouis Dairies (“Papouis Halloumi”)
      (Lieta T-703/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Papouis Halloumi” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Apvienotās Karalistes vārdiska sertifikācijas zīme “HALLOUMI” - Relatīvs atteikuma pamats - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2019/C 44/52)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Kipras Republika (pārstāvji: S. Malynicz, QC, un V. Marsland, solicitor)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Gája un D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Papouis Dairies Ltd (Nikosija, Kipra) (pārstāvis: N. Korogiannakis, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 3. augusta lēmumu lietā R 2924/2014-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kipras Republiku un Papouis Dairies.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 3. augusta lēmumu lietā R 2924/2014-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kipras Republiku un Papouis Dairies Ltd.

                  2)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Kipras Republikas tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Papouis Dairies sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 437, 18.12.2017.


title: Lieta T-724/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. novembra spriedums – The Vianel Group/EUIPO – Viania Dessous (“VIANEL”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Vārdiska preču zīme “VIANEL” – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “VIANIA” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               4.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/43

      Vispārējās tiesas 2018. gada 22. novembra spriedums – The Vianel Group/EUIPO – Viania Dessous (“VIANEL”)
      (Lieta T-724/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Vārdiska preču zīme “VIANEL” - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “VIANIA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2019/C 44/53)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: The Vianel Group LLC (Dover, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: V. Perrichon, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: P. Sipos un D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Viania Dessous GmbH (Mössingen, Vācija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 14. jūlija lēmumu lietā R 285/2017-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Viania Dessous un The Vianel Group.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  The Vianel Group LLC sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā.

         (1)  OV C 13, 15.1.2018.


title: Lieta T-763/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 29. novembra spriedums – Septona/EUIPO – Intersnack Group (“welly”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “welly” reģistrācijas pieteikums – Agrākas Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Kelly’s” un “Kelly’s www.kellys.eu CHIPS” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               4.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/43

      Vispārējās tiesas 2018. gada 29. novembra spriedums – Septona/EUIPO – Intersnack Group (“welly”)
      (Lieta T-763/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “welly” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Kelly’s” un “Kelly’s www.kellys.eu CHIPS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2019/C 44/54)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Septona AVEE (Oinofyta, Grieķija) (pārstāvis: V. Wellens, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: M. Rajh un D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Intersnack Group GmbH & Co. KG (Diseldorfa, Vācija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 12. jūlija lēmumu lietā R 1525/2016-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Intersnack Group un Septona.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 12. jūlija lēmumu lietā R 1525/2016-1.

                  2)

                  EUIPO atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 22, 22.1.2018.


title: Lieta T-824/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 27. novembra spriedums – H2O Plus/EUIPO (“H 2 O+”) (Eiropas Savienības preču zīme – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme “H 2 O+” – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               4.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/44

      Vispārējās tiesas 2018. gada 27. novembra spriedums – H2O Plus/EUIPO (“H 2 O+”)
      (Lieta T-824/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “H 2 O+” - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2019/C 44/55)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: H2O Plus LLC (San Francisco, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: R. Niebel un F. Kerl, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: sākotnēji S. Palmero Cabezas un D. Walicka, vēlāk – S. Palmero Cabezas un H. O’Neill)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 6. oktobra lēmumu lietā R 499/2017-1 attiecībā uz grafiskās preču zīmes “H 2 O+” starptautisku reģistrāciju, ko attiecina uz Eiropas Savienību.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  H2O Plus LLC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 63, 19.2.2018.


title: Lieta T-826/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. novembra spriedums – TeamBank/EUIPO – Fio Systems (“FYYO”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “FYYO” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FIO” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Apzīmējumu līdzība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               4.2.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/45

      Vispārējās tiesas 2018. gada 22. novembra spriedums – TeamBank/EUIPO – Fio Systems (“FYYO”)
      (Lieta T-826/17) (1)

      ((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “FYYO” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FIO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))
      (2019/C 44/56)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: TeamBank AG Nürnberg (Nirnberga, Vācija) (pārstāvji: D. Terheggen un H. Lindner, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: M. Fischer un D. Walicka)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Fio Systems AG (Leipciga, Vācija) (pārstāvis: S. Hänsel, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 6. novembra lēmumu lietā R 2337/2016-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Fio Systems un TeamBank Nürnberg.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  TeamBank AG Nürnberg atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 52, 12.2.2018.