title: Lieta T-35/15: Prasība, kas celta 2015. gada 14. janvārī  – Alkarim for Trade and Industry /Padome

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/39

         Prasība, kas celta 2015. gada 14. janvārī – Alkarim for Trade and Industry/Padome
   (Lieta T-35/15)
   (2015/C 089/47)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Alkarim for Trade and Industry LLC (Tal Kurdi, Sīrija) (pārstāvji – J. P. Buyle un L. Cloquet, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2014. gada 20. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1105/2014, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes 2014. gada 20. oktobra Lēmumu 2014/730/KADP, ar kuru īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajā instancē, tostarp prasītāja tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats attiecas uz tiesību uz aizstāvību un tiesību uz lietas taisnīgu izskatīšanu pārkāpumu, ciktāl prasītājs pirms strīdīgo sankciju pieņemšanas nekad nav ticis uzklausīts.

               2.

               Otrais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā.

               3.

               Trešais pamats attiecas uz samērīguma principa pārkāpumu.

               4.

               Ceturtais pamats atteicas uz tiesību uz īpašumu un tiesību veikt profesionālo darbību pārkāpumu.

               5.

               Piektais pamats attiecas uz apstrīdēto tiesību aktu prettiesiskumu, ciktāl Lēmuma 2013/255/KĀDP (1) 32. pantā un Regulas 36/2012 (2) 14. un 26. pantā paredzētie nosacījumi neesot izpildīti, jo prasītājs nekad neesot apzināti un tīši piedalījies darbībās, lai apietu Eiropas vai starptautiskās sankcijas.

               6.

               Sestais pamats attiecas uz pilnvaru nepareizu izmantošanu, jo, pamatojoties uz objektīvām, atbilstošām un saskaņotām norādēm, esot bijis jāuzskata, ka strīdīgie pasākumi esot veikti, lai sasniegtu citu mērķi nevis to, kas bija paredzēts (izslēgšana no tirgus – priekšroku dodot citiem tirgus dalībniekiem).

               7.

               Septītais pamats attiecas uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu.

      (1)  Padomes 2013. gada 31. maija Lēmums 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 147, 14. lpp.).

      (2)  Padomes 2012. gada 18. janvāra Regula (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 442/2011 (OV L 16, 1. lpp.).


title: Lieta T-282/17: Prasība, kas celta 2017. gada 11. maijā – UI (*)/Padome

text:
                  21.8.2017

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 277/46

            Prasība, kas celta 2017. gada 11. maijā –
             UI (*1)
         /Padome
      (Lieta T-282/17)
      (2017/C 277/68)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs:
             UI (*1)
          (pārstāvis – J. Diaz Cordova, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  piespriest atbildētājai iecelt prasītāju Padomes Ģenerālsekretariātā (ĢD A3) AST/SC2 amatā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs apšauba to procedūru tiesiskumu, kuru, kā apgalvo prasītājs, rezultātā viņš nepamatoti nav ticis iecelts attiecīgajā amatā. Prasītājs konkrēti norāda uz atbildētājas sagatavoto papildu dokumentu, kurš, kā apgalvo prasītājs, nebūtu jāņem vērā viņa novērtējumā, jo ir ticis iesniegts būtisku laiku pēc viņa pārbaudes laika beigām. Prasītājs apgalvo, ka atbildētāja, izskatot prasītāja lietu, ir pārkāpusi atsevišķas pamattiesības, tai skaitā tiesības uz privāto dzīvi, saziņas konfidencialitāti un tiesības iesniegt sūdzības.

         (*1)  Informācija dzēsta, ņemot vērā personu aizsardzību saistībā ar personas datu apstrādi.


title: Lieta C-79/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 14. februārī iesniedza Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) – Gmalieva s.r.o. u.c./Landespolizeidirektion Oberösterreich

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 14. februārī iesniedza Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) – Gmalieva s.r.o. u.c./Landespolizeidirektion Oberösterreich

   (Lieta C-79/17)
   (2017/C 178/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Gmalieva s.r.o., Celik KG, PBW GmbH, Antoaneta Claudia Gruber, Play For Me GmbH, Haydar Demir

      Atbildētāja: Landespolizeidirektion Oberösterreich

      Prejudiciālie jautājumi

               1.)

               Vai monopola valsts tiesiskais regulējums azartspēļu tiesību jomā ir jāuzskata par saskaņotu LESD 56. un nākamo pantu izpratnē situācijā, kad attiecībā uz to,

                           —

                           pieņemot, ka šajā ziņā

                           a)

                           pietiek ar lietas faktisko apstākļu konstatēšanu un novērtēšanu, pamatojoties uz valsts institūciju un privātu tiesvedības dalībnieku iesniegtiem, kā arī vispārpieejamiem pierādījumiem, (par to konkrētāk skat. C-685/15) un

                           b)

                           nav saistošs citu valsts tiesu juridiskais vērtējums, kura pamatā ir patstāvīga saskaņotības pārbaude (par to konkrētāk skat. C-589/16), –

                     tiesvedībā, kurā ir ievēroti abi tikko minētie nosacījumi un par kuru līdz ar to var pieņemt, ka tā atbilst ECPAK 6. panta 1. punktā vai ES Pamattiesību hartas 47. pantā ietvertajam taisnīguma principam, būtisku orientieru veidā ir ticis konstatēts, ka

                           —

                           atkarība no azartspēlēm nav sabiedriska problēma, kas prasītu valsts rīcību,

                           —

                           aizliegtas azartspēles izpaužas nevis kā krimināli sodāma darbība, bet gan tikai (lai arī bieži) kā administratīvo kārtību sargājošo institūciju kompetencē ietilpstošs traucējums,

                           —

                           valsts ieņēmumi no azartspēlēm ir vairāk nekā EUR 500 miljoni gadā (= 0,4 % no valsts kopējā gada budžeta) un

                           —

                           koncesionāru reklāmas pasākumu mērķis lielā mērā ir arī motivēt uz azartspēlēm līdz šim tajās neiesaistītas personas?

               2.)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai šāda sistēma, kurā likumā nav tieši noteikti ne ar to īstenojamie mērķi, ne valsts pierādīšanas pienākums attiecībā uz to faktisko sasniegšanu, bet gan būtisko saskaņotības kritēriju noskaidrošana un to pārbaude ir uzticēta valsts tiesām tādējādi, ka būtībā nav droši garantēta taisnīga tiesa ECPAK 6. panta 1. punkta vai ES Pamattiesību hartas 47. panta izpratnē, ir uzskatāma par saskaņotu LESD 56. un nākamo pantu izpratnē?

               3.)

               Ja atbilde uz pirmo un/vai otro jautājumu ir apstiprinoša: vai šāda sistēma attiecībā uz likumā noteiktajām plašajām izpildvaras iestāžu iejaukšanās pilnvarām, kuras nav pakārtotas ikreizējai iepriekšējai tiesas atļaujai vai pārbaudei, ir kvalificējama kā samērīga LESD 56. un nākamo pantu izpratnē?

               4.)

               Ja atbilde uz pirmo, otro un/vai trešo jautājumu ir apstiprinoša: vai šāda sistēma no viedokļa, ka vienīgi stingru piekļuves nosacījumu noteikšana, vienlaikus neparedzot piešķiramo koncesiju skaitu, izraisītu salīdzinoši mazāku pakalpojumu sniegšanas brīvības aizskārumu, ir kvalificējama kā samērīga LESD 56. un nākamo pantu izpratnē?

               5.)

               Ja atbilde uz kādu no iepriekš minētajiem jautājumiem ir noliedzoša: vai valsts tiesai, kas ir konstatējusi GSpG [Azartspēļu likumā] paredzētās monopola sistēmas neatbilstību Savienības tiesībām, ņemot vērā minēto ir jāatzīst par prettiesiskiem tikai tās izskatīšanā esošajā lietā noteiktie iejaukšanās pasākumi, vai papildus tam savas kompetences apmērā pēc savas ierosmes (piemēram, no jauna atsākot attiecīgās tiesvedības) ir jāveic arī tādu sankciju atcelšana, kurām noteikti ir papildu raksturs, bet kuras jau ir ieguvušas res judicata spēku (kā, piemēram, administratīvie sodi)?


title: Lieta C-482/10: Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 21. decembra spriedums ( Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Teresa Cicala/Regione Siciliana (Valsts administratīvais process — Administratīvi akti — Pienākums norādīt pamatojumu — Iespēja pret administratīvo aktu vērstas tiesvedības laikā labot pamatojuma trūkumu — LESD 296. panta otrās daļas un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkta interpretācija — Tiesas kompetences neesamība)

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/11

         Tiesas (trešā palāta) 2011. gada 21. decembra spriedums (Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Teresa Cicala/Regione Siciliana

   (Lieta C-482/10) (1)

   (Valsts administratīvais process - Administratīvi akti - Pienākums norādīt pamatojumu - Iespēja pret administratīvo aktu vērstas tiesvedības laikā labot pamatojuma trūkumu - LESD 296. panta otrās daļas un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkta interpretācija - Tiesas kompetences neesamība)
   2012/C 49/16
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Teresa Cicala

      Atbildētājs: Regione Siciliana

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — LESD 296. panta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkta interpretācija — Tāda valsts tiesiskā regulējuma saderīgums, kurā valsts iestādēm paredzēta iespēja atsevišķos gadījumos nenorādīt to pieņemto tiesību aktu pamatojumu vai novērst administratīva akta pamatojuma trūkumu saistībā ar šo aktu ierosinātas tiesvedības laikā

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesa nav kompetenta atbildēt uz jautājumiem, kurus Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana (Itālija) ir uzdevusi ar 2010. gada 20. septembra lēmumu.

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta T-67/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. decembra spriedums — Ford Motor /ITSB ( FUN ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes FUN reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamatojumi — Aprakstoša rakstura neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               24.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/26

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. decembra spriedums — Ford Motor/ITSB (“FUN”)
   (Lieta T-67/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “FUN’ reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamatojumi - Aprakstoša rakstura neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
   (2009/C 19/49)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ford Motor Co., Dīrborna [Dearborn], Mičigana (Savienotās valstis) (pārstāvis — R. Indžerls [R. Ingerl], advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Poha [A. Poch])
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2006. gada 20. decembra lēmumu lietā R 1135/2006-2 attiecībā uz pieteikumu par vārdiskas preču zīmes “FUN” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2006. gada 20. decembra lēmumu lietā R 1135/2006-2;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta C-363/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. jūlijā iesniedza The Equality Tribunal (Īrija) — Z/A Government Department and the Board of Management of a Community School

text:
               13.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. jūlijā iesniedza The Equality Tribunal (Īrija) — Z/A Government Department and the Board of Management of a Community School

   (Lieta C-363/12)
   2012/C 311/06
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      The Equality Tribunal

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Z

      Atbildētājs: A Government Department and the Board of Management of a Community School

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Ņemot vērā šādas Eiropas Savienības primāro tiesību aktu normas –

                           i)

                           Līguma par Eiropas Savienību 3. pantu,

                           ii)

                           Līguma par Eiropas Savienības darbību 8. un 157. pantu un/vai

                           iii)

                           Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21., 23., 33. un 34. pantu,
                           vai Direktīva 2006/54/EK (it īpaši tās 4. un 14. pants) ir interpretējama tādējādi, ka attiecībā uz sievieti, kuras ģenētisku bērnu uz surogātgrūtniecības līguma pamata ir dzemdējusi surogātmāte, un kura kopš sava ģenētiskā bērna dzimšanas ir atbildīga par viņa kopšanu, un kurai tiek atteikts apmaksāts atvaļinājums, kas būtu pielīdzināms grūtniecības un dzemdību atvaļinājumam un/vai adopcijas atvaļinājumam, notiek diskriminācija dzimuma dēļ?

               2.

               Ja atbilde uz 1. jautājumu būtu noliedzoša, vai Direktīva 2006/54/EK (1) ir saderīga ar iepriekš minētajām Eiropas Savienības primāro tiesību aktu normām?

               3.

               Ņemot vērā šādas Eiropas Savienības primāro tiesību aktu normas –

                           i)

                           Līguma par Eiropas Savienības darbību 10. pantu un/vai

                           ii)

                           Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21., 26. un 34. pantu,
                           vai Direktīva 2000/78/EK (2) (it īpaši tās 3. panta 1. punkts un 5. pants) ir interpretējama tādējādi, ka attiecībā uz sievieti, kura cieš no invaliditātes, kas viņai liedz dzemdēt, un kuras ģenētisks bērns ir dzemdēts uz surogātgrūtniecības līguma pamata, un kura kopš sava ģenētiskā bērna dzimšanas ir atbildīga par viņa kopšanu, un kurai tiek atteikts apmaksāts atvaļinājums, kas būtu pielīdzināms grūtniecības un dzemdību atvaļinājumam un/vai adopcijas atvaļinājumam, notiek diskriminācija invaliditātes dēļ?

               4.

               Ja atbilde uz 3. jautājumu būtu noliedzoša, vai Direktīva 2000/78/EK ir saderīga ar iepriekš minētajām Eiropas Savienības primāro tiesību aktu normām?

               5.

               Vai var atsaukties uz Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām, lai interpretētu Direktīvu 2000/78/EK un/vai apstrīdētu tās spēkā esamību?

               6.

               Ja atbilde uz 5. jautājumu būtu apstiprinoša, vai Direktīva 2000/78/EK (it īpaši tās 3. un 5. pants) ir saderīga ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām 5. un 6. pantu, kā arī tās 27. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 28. panta 2. punkta b) apakšpunktu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīva 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija) (OV L 204, 23. lpp.).

      (2)  Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.).


title: Lieta C-33/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2014. gada 27. novembra spriedumu lietā T-153/11 Cantina Broglie 1 Srl/ITSB 2015. gada 26. janvārī iesniedza Cantina Broglie 1 Srl

text:
               21.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 429/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2014. gada 27. novembra spriedumu lietā T-153/11 Cantina Broglie 1 Srl/ITSB 2015. gada 26. janvārī iesniedza Cantina Broglie 1 Srl

   (Lieta C-33/15 P)
   (2015/C 429/10)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Cantina Broglie 1 Srl (pārstāvis – A. Rizzoli, avvocato)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona

   Ar 2015. gada 15. oktobra rīkojumu Tiesa (devītā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja un piesprieda Cantina Broglie 1 Srl atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-393/11: Prasība, kas celta 2011. gada 26. jūlijā — Masottina /ITSB — Bodegas Cooperativas de Alicante ( “CA' MARINA” )

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/35

         Prasība, kas celta 2011. gada 26. jūlijā — Masottina/ITSB — Bodegas Cooperativas de Alicante (“CA' MARINA”)
   (Lieta T-393/11)
   2011/C 282/68
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Masottina SpA (Conegliano (TV), Itālija) (pārstāvis — N. Schaeffer, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bodegas Cooperativas de Alicante, kas darbojas ar nosaukumu Coop. V. BOCOPA (Alikante, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt un anulēt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 4. maija lēmumu lietā R 518/2010-1, kā arī Iebildumu nodaļas 2010. gada 2. februāra lēmumu;

               —

               nepieņemt un noraidīt prasību, ko cēlusi Bodegas Cooperativas de Alicante, kas darbojas ar nosaukumu Coop. V. BOCOPA, un ar kuru tā iebilst pret preču zīmes “CA' MARINA” reģistrāciju, un apmierināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 6375216, uz kuru ir tiesības Masottina SpA,

               —

               piespriest Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. BOCOPA atlīdzināt visus tiesāšanās un ar to saistītos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CA' MARINA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6375216

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “MARINA ALTA” reģistrācija Nr. 1796374 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, tā kā Apelāciju padome ir kļūdaini piemērojusi minēto pantu: i) attiecībā uz to, ka preču zīmei “MARINA ALTA” nav noteiktības un atšķirtspējas vai vismaz tās ir nepietiekamas; ii) attiecībā uz to, ka nepastāv nekāda konkrēto apzīmējumu sajaukšanas iespēja; un iii) attiecībā uz to, ka nav apsvēruma, ka vispār neeksistē preču, to attiecīgo izplatīšanas tīklu un mērķsabiedrības identiskums.


title: lieta T-395/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Air One SpA iesniedza 2004. gada 5. oktobrī

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/49

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Air One SpA iesniedza 2004. gada 5. oktobrī
   (lieta T-395/04)
   (2004/C 300/95)
   tiesvedības valoda - itāļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 5. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Air One SpA, kuru pārstāv Gianluca Belotti un Matteo Padellaro, avvocati, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               noteikt, ka Komisija nav izpildījusi tai ar EKL uzliktos pienākumus, jo tā nav izskatījusi, kaut arī formāli tai tika lūgts to darīt, Air One 2003. gada 22. decembra sūdzību par nelikumīgu valsts atbalstu, ko Itālijas iestādes piešķīrušas pārvadātājam Ryanair;

               —

               likt Komisijai nekavējoties izskatīt prasītāja iesniegto sūdzību un pieņemt formālu pasākumu šajā sakarā un izskatīt pieprasītos aizsargpasākumus;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasības pamatojumam prasītāja atsaucas uz to, ka ar 2003. gada 22. decembra vēstuli prasītāja Komisijai ir iesniegusi sūdzību par nelikumīgo atbalstu, ko īru pārvadātājs Ryanair ir saņēmis dažādās Itālijas lidostās kā atbrīvojumus no ļoti konkurējošajām lidostu izmaksām un pakalpojumu cenām Itālijas lidostās.
   Tā kā Komisija nekādu atbildi nav sniegusi, Air One formāli lūdza Komisijai izskatīt sūdzību EKL 232. panta nozīmē un šā panta mērķiem. Četri mēneši pagāja bez izmaiņām un Air One nolēma uzsākt tiesvedību Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā.
   Šajā sakarā jāatzīmē, ka, neskatoties uz labi sastādīto sūdzību par faktiem, ko lielā mēra un līdzīgās lietās Komisija ir novērtējusi un uzskata par valsts atbalstu, ir pagājis deviņu mēnešu ilgs laikposms, nesaņemot nekādu atbildi vai Komisijas lēmumu ierosināt kādus pasākumus pret Itālijas iestādēm attiecībā uz piešķirto pabalstu, kurš ir nelikumīgs un, iespējams, arī nesavienojams ar kopējo tirgu un ko cenzēt var tikai Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesa.
   Turklāt ir vērts pieminēt, ka apstrīdētais atbalsts ir ticis piešķirts uzņēmumam, kas darbojas gaisa pārvadājumu nozarē, kurai Komisija jau ir pievērsusi īpašu uzmanību, arī attiecībā uz valsts atbalstiem.


title: Kritēriji lietu nodošanai palātām

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/28

         Kritēriji lietu nodošanai palātām
   (2007/C 235/51)
   2007. gada 19. septembrī Civildienesta tiesa atbilstoši Tiesas Statūtu I pielikuma 4. pantam un Pirmās instances tiesas Reglamenta 12. pantam nolēma atstāt spēkā līdz 2008. gada 30. septembrim šādus noteikumus lietu nodošanai palātām:

               —

               pirmajai palātai tiek nodotas visas lietas, izņemot tās, kas galvenokārt attiecas uz jautājumiem par iecelšanu amatā, novērtēšanu/paaugstināšanu amatā un dienesta attiecību izbeigšanu, kuras tiek nodotas otrajai palātai;

               —

               trešajai palātai tiek nodots konkrēts lietu skaits, neatkarīgi no attiecīgajām jomām, ievērojot plēnuma sēdē noteikto automātisko secību;

               —

               lai panāktu savienojamību, kā arī nodrošinātu līdzsvarotu un pamatoti sadalītu darba slodzi Civildienesta tiesā, ir iespējams atkāpties no iepriekš minētajiem noteikumiem.


title: Lieta T-282/16: Prasība, kas celta 2016. gada 30. maijā – Inpost Paczkomaty/Komisija

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/58

         Prasība, kas celta 2016. gada 30. maijā – Inpost Paczkomaty/Komisija
   (Lieta T-282/16)
   (2016/C 270/65)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (Krakova, Polija) (pārstāvis – T. Proć, radca prawny)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2015. gada 26. novembra Lēmumu (ES) C(2015) 8236 par valsts atbalstu SA.38869 (2014/N), ko Polija vēlas piešķirt Polijas pastam kā kompensāciju par neto izdevumiem, kas ir radušies 2013.–2015. gadā saistībā ar pienākumu sniegt universālos pakalpojumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Līguma 106. panta 2. punkta pārkāpums, nepareizs konstatējums, ka ir izpildītas [Eiropas Savienības nostādņu par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (2011)] (2.6. daļas) 19. punkta prasības, Līgumā noteikto publisko iepirkumu principu pārkāpums, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvas 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai (OV 1998, L 15, 14. lpp., turpmāk tekstā – “Pasta direktīva”) nepareiza interpretācija;

                           —

                           Dalībvalstu piemērotajām universālo pakalpojumu sniegšanas finansēšanas metodēm ir jāatbilst gan no LESD normām par iekšējā tirgus brīvībām izrietošajiem nediskriminācijas, pārskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes principiem (tostarp pasta universālā pakalpojuma sniedzēja izvēles konkursā principam), kā arī LESD 106. panta 2. punktam, kas tā nav šajā lietā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Līguma 106. panta 2. punkta pārkāpums, kā arī nepareizs konstatējums, ka ir izpildītas [Eiropas Savienības nostādņu par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (2011)] 14. punkta (2.2. daļa) un 60. punkta (2.10. daļa) prasības.

                           —

                           Eiropas Komisija esot nepamatoti pieņēmusi, ka pat Polijas pastam uzticētais pienākums sniegt sabiedriskos pakalpojumus atbilstot Pasta direktīvā noteiktajām prasībām un tāpēc neesot vajadzīgs kā pierādījums par to, ka precīzi ir noskaidrota publiskā pakalpojuma vajadzība, kā arī veikt sabiedrisko apspriešanu vai piemērot citus atbilstošus līdzekļus, lai ievērotu lietotāju un pakalpojumu sniedzēju intereses.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots Līguma 106. panta 2. punkta pārkāpums, nepareizs konstatējums, ka ir izpildītas [Eiropas Savienības nostādņu par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (2011)] 52. punkta (2.9. daļa) prasības, kā arī Pasta direktīvas 7. panta 1., 3. un 5. punkta pārkāpums.

                           —

                           Eiropas Komisija esot nepamatoti pieņēmusi, ka kompensāciju fonds attiecībā uz vienoto maksimālo iemaksu 2 % no piedāvātāja ienākumiem no universālajiem pakalpojumiem vai subsidētajiem pakalpojumiem apmērā atbilst nedriskriminācijas prasībai; ka šī obligātās iemaksas procentu likme vienādi attiecas uz visiem tirgus dalībniekiem, kas esot diskriminējoši, jo universālo pakalpojumu piedāvātāju un subsidēto pakalpojumu piedāvātāju situācijas nav vienādas.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Pasta direktīvas 7. panta 1. punkta pārkāpums, jo Eiropas Komisija piekrīt, ka universālā pakalpojuma izmaksas tiek segtas ar dažādām Polijas pastam piešķirtām ekskluzīvām un speciālām tiesībām.

                           —

                           Pasta direktīvas 7. panta 1. punktā ir paredzēts, ka dalībvalstis vairs nenodrošina ekskluzīvas un īpašas tiesības ieviest un sniegt pasta pakalpojumus un tās arī neatstāj spēkā. Vienlaikus Komisija piekrīt, ka Polijas pastam saistībā ar tā sniegtajiem universālajiem pakalpojumiem tiek nodrošinātas ekskluzīvas un īpašas tiesības.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots Līguma 102. panta, skatīta kopā ar 106. panta 1. punktu, pārkāpums.

                           —

                           Nesamērīgi lielas obligātās iemaksas kompensāciju fondā sekas ir “ar konkurenci nesaderīga tirgus piekļuves ierobežošana konkurentiem” pasta tirgū.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. panta un 17. panta 1. punkta pārkāpums.

                           —

                           Ar apstrīdēto lēmumu tiek apstiprināta valsts atbalsta shēma (valsts atbalsta regulējums), kā sekas ir nesamērīga iejaukšanās prasītājas īpašuma tiesībās, kā arī tās uzņēmējdarbības brīvības nesamērīgs ierobežojums.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots būtisku formas prasību pārkāpums un pienākuma norādīt pamatojumu atbilstoši Līguma 296. pantam neievērošana.

                           —

                           Komisija neesot pareizi konstatējusi faktus un lēmumu vairakkārt pamatojusi ar nepareiziem faktiem. Turpinājumā Komisija esot pieļāvusi kļūdu pamatojumā arī tādēļ, ka tā – pretēji tās lēmumu pieņemšanas praksei – nenotikušo konkursu neesot ņēmusi vērā kā atbildību pastiprinošu apstākli attiecībā uz ietekmi uz konkurenci.


title: Lieta C-467/07: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 16. jūlija rīkojums ( Monomeles Protodikeio Livadeias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Panagiotis Koskovolis, Aikaterini Pappa/Koinotita Kyriakiou Voiotias

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/32

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 16. jūlija rīkojums (Monomeles Protodikeio Livadeias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Panagiotis Koskovolis, Aikaterini Pappa/Koinotita Kyriakiou Voiotias

   (Lieta C-467/07) (1)

   2009/C 282/55

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 315, 22.12.2007.


title: Lieta C-392/07: Prasība, kas celta 2007. gada 14. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/10

         Prasība, kas celta 2007. gada 14. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-392/07)
   (2007/C 235/18)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — R. Lyal)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2005. gada 17. februāra Direktīvas 2005/19/EK, ar ko groza Direktīvu 90/434/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai (1), prasības, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi savus pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva, jo tā nav pieņēmusi noteikumus attiecībā uz Eiropas sabiedrības (SE) vai Eiropas Personālsabiedrības (SCE) juridiskās adreses pārcelšanu, kā arī noteikumus attiecībā uz SE vai SCE iekļaušanu to sabiedrību skaitā, uz kurām attiecas šī direktīva, vai jebkurā gadījumā nav darījusi šos aktus zināmus Komisijai;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas noteikumu attiecībā uz SE vai SCE juridiskās adreses pārcelšanu un pielikuma a) apakšpunkta transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2006. gada 1. janvārī.

      (1)  OV L 58, 19. lpp.


title: Lieta T-387/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 2. februāra spriedums — Goutier /ITSB — Euro Data ( “ARANTAX” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “ARANTAX” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “ANTAX” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts)

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/17

         Vispārējās tiesas 2012. gada 2. februāra spriedums — Goutier/ITSB — Euro Data (“ARANTAX”)
   (Lieta T-387/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “ARANTAX” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “ANTAX” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts)
   2012/C 80/27
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Klaus Goutier (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvis — E. Happe, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — B. Schmidt)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Euro Data GmbH & Co. KG, Datenverarbeitungsdienst (Sarrebruck, Vācija) (pārstāvis — D. Wagner, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 1. jūlija lēmumu lietā R 126/2009-4 saistībā ar iebildumu procesu starp Euro Data GmbH & Co. KG, Datenverarbeitungsdienst un Klaus Goutier k-gu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Klaus Goutier k-gs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2004. gada 8. jūlijā lietā T-200/02: Vassilios Tsarnavas pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — Novērtējuma ziņojuma novēlota sastādīšana — Prasība par atcelšanu — Lūgums piešķirt pabalstu — Nepieņemamība)

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/26

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2004. gada 8. jūlijā
   lietā T-200/02: Vassilios Tsarnavas pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Ierēdņi - Novērtējuma ziņojuma novēlota sastādīšana - Prasība par atcelšanu - Lūgums piešķirt pabalstu - Nepieņemamība)
   (2004/C 262/49)
   Tiesvedības valoda: franču
   Lietā T-200/02 Vassilios Tsarnavas, bijušais Eiropas Kopienu Komisijas ierēdnis, ar dzīvesvietu Bruxelles (Beļģija), ko pārstāv N. Lhoëst, advokāts, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis D. Martin, kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru daļēji noraidīta prasītāja sūdzība un lūgums piešķirt pabalstu 12 500 eiro apmērā sakarā ar iespējamajiem zaudējumiem, kad nodarīti sakarā ar novēlotu novērtējuma ziņojuma sastādīšanu par laika periodu no 1997. gada 1. jūlija līdz 1999. gada 30. jūnijam, Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta), šādā sastāvā: priekšsēdētājs B. Vesterdorf, tiesneses E. Martins Ribeiro un I. Labucka, sekretārs H. Jung, 2004. gada 8. jūlijā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Noraidīt prasību kā nepieņemamu.

               2)

               Piespriest katrai pusei segt savus izdevumus.

      (1)  OV C 202, 24.08.2002.


title: Lieta T-489/12: Prasība, kas celta 2012. gada 8. novembrī — Planet /Komisija

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/55

         Prasība, kas celta 2012. gada 8. novembrī — Planet/Komisija
   (Lieta T-489/12)
   2013/C 26/111
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Planet AE Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (Sabiedrība ar ierobežotu atbildību, kas sniedz konsultāciju pakalpojumus) (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — V. Christianos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Eiropas Komisija, nepieļaujot personāla izmaksas prasītājas augsta līmeņa darbiniekiem, ir pārkāpusi ONTOGOV, FIT un RACWeb līgumus un ka līdz ar to Komisijai norādītās personāla izmaksas saistībā ar iepriekš minētajiem līgumiem par prasītājas augsta līmeņa darbiniekiem EUR 547 653,42 apmērā ir pieļaujamie izdevumi un prasītājai tie nav jāatmaksā Komisijai, un

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība attiecas uz Komisijas atbildību saskaņā ar šādiem līgumiem: a) Nr. 507237 projekta “Ontology enabled E-Gov Service Configuration (ONTOGOV)” izpildei; b) Nr. 027090 projekta “Fostering self-adaptive e-government service improvement using semantic technologies (FIT)” izpildei un c) Nr. 045101 projekta “Risk Assessment for Customs in Western Balkans (RACWeb)” izpildei atbilstoši LESD 272. pantam un 340. panta pirmajai daļai. Konkrētāk, prasītāja apgalvo, ka, lai gan tā pilnībā, pareizi un samērā veiksmīgi izpildīja savus līgumā noteiktos pienākumus, Komisija, pārkāpjot iepriekš minētos līgumus un tiesību normas, kuras reglamentē audita procedūras, noraidīja prasītājas personāla izmaksas saistībā ar tās trīs augsta līmeņa darbiniekiem.
   Prasītāja savas prasības atbalstam īpaši norāda divus pamatus:

               1)

               Ar pirmo pamatu prasītāja apgalvo, ka tā nekādā veidā nav pārkāpusi savus līgumā noteiktos pienākumus saistībā ar personāla izmaksām, jo a) personāla izmaksas par prasītājas trim augsta līmeņa darbiniekiem atbilst visiem pieļaujamības nosacījumiem atbilstoši minēto līgumu punktiem, un b) līgumos nekādā veidā nav aizliegts finansētajos projektos piedalīties augsta līmeņa darbiniekiem.

               2)

               Ar otro pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija audita procedūras laikā ir pārkāpusi savus līgumā noteiktos pienākumus, jo a) Komisijas audits tika veikts, pārkāpjot Grieķijas un starptautiskos audita standartus, b) Komisijas pieprasījums iesniegt dokumentus, kurus Planet nebija pienākuma saglabāt, ir pretrunā minētajiem līgumiem un tas ir mēģinājums a posteriori vienpusēji grozīt Planet līgumā noteiktos pienākumus, un c) šī audita noslēgumā izdarītie secinājumi neatbilst iepriekšējā Komisijas veiktā Planet audita secinājumiem.


title: Lieta C-388/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. jūlijā iesniedza Raad van State (Beļģija) – Denis Malcorp u.c./Vlaams Gewest, cita lietas dalībniece: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. jūlijā iesniedza Raad van State (Beļģija) – Denis Malcorp u.c./Vlaams Gewest, cita lietas dalībniece: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

   (Lieta C-388/15)
   (2015/C 354/21)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Denis Malcorp, Myriam Rijssens, Guido Van De Walle

      Atbildētājs: Vlaams Gewest

      Persona, kas iestājusies lietā: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

      Prejudiciālais jautājums

   Pašvaldības GRUP [teritoriālais attīstības plāns] iever pilsētbūvniecības noteikumus, kuros ir saistoši paredzēts, ka to teritoriju (konkrētāk – ar jūras ostu un ūdeņu izmantošanu saistītu uzņēmumu, loģistikas parka, ūdensceļu infrastruktūras un transporta un satiksmes infrastruktūras) attīstība, kurās atrodas dabas vērtības (sugas, kurai ir paredzēta attiecīgā īpaši aizsargājamā teritorija, dabiskas dzīvotnes areāls vai teritorija), kas sniedz ieguldījumu īpaši aizsargājamu teritoriju saglabāšanas mērķiem, ir iespējama tikai pēc ilgtspējīgas dzīvotnes izveidošanas dabas pamatteritorijās (norādīti kādā natura 2000 teritorijā) un pēc Flandrijas valdības lēmuma pieņemšanas, iepriekš saņemot par dabas aizsardzību atbildīgās Flandrijas administrācijas atzinumu, kurš ir daļa no pieteikuma pilsētbūvniecības atļaujas saņemšanai saistībā ar norādīto mērķu īstenošanu, ka dabas pamatteritoriju ilgtspējīga izveidošana ir bijusi veiksmīga.
   Vai šie pilsētbūvniecības noteikumi ar tajās paredzēto pozitīvo dabas pamatteritoriju attīstību var tikt ņemti vērā, nosakot iespējamu būtisko ietekmi un/vai izvērtējot ietekmi Dabisko dzīvotņu direktīvas (1) 6. panta 3. punkta izpratnē, vai arī šie pilsētbūvniecības noteikumi var tikt uzskatīti tikai par “kompensācijas pasākumiem” Dabisko dzīvotņu direktīvas 6. panta 4. punkta izpratnē, ciktāl ir izpildīti šīs tiesību normas nosacījumi?

      (1)  Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.).


title: Lieta C-161/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Krajský soud v Ostravě 2006. gada 24. marta  rīkojumu —  Skoma-Lux, s.r.o . pret  Celní ředitelství Olomouc

text:
               20.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Krajský soud v Ostravě2006. gada 24. marta rīkojumu — Skoma-Lux, s.r.o. pret Celní ředitelství Olomouc

   (Lieta C-161/06)
   (2006/C 121/15)
   Tiesvedības valoda — čehu
   Iesniedzējtiesa

      Krajský soud v Ostravě (Čehijas Republika)
   Lietas dalībnieki pamata procesā
   Prasītāja: Skoma-Lux, s.r.o.

   Atbildētāja: Celní ředitelství Olomouc

   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai 58. pants Aktā par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, saskaņā ar ko Čehijas Republika no 2004. gada 1. maija kļuva par Eiropas Savienības dalībvalsti, ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalsts var pret privātpersonu piemērot regulu, kas tās piemērošanas brīdī nebija pienācīgi publicēta Oficiālajā Vēstnesī šīs dalībvalsts valsts valodā?

               2.

               Ja uz 1. jautājumu sniegta noraidoša atbilde, vai attiecīgās regulas nepiemērojamība pret privātpersonu ir jautājums par Kopienas tiesību akta interpretāciju vai spēkā esamību Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 234. panta izpratnē?

               3.

               Ja Tiesa secinātu, ka šis lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz Kopienas tiesību akta spēkā esamību 1989. gada 22. oktobra sprieduma lietā 314/85 Foto-Frost (Recueil, 4199. lpp.) izpratnē, vai Regula Nr. 2454/93 nav spēkā attiecībā uz prasītāju un tā tiesvedību ar Čehijas Republikas muitas iestādēm, tāpēc, ka nav bijusi pienācīgi publicēta ES Oficiālajā Vēstnesī saskaņā ar Akta par pievienošanās nosacījumiem 58. pantu?


title: Lieta C-63/12: Prasība, kas celta 2012. gada 7. februārī — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/14

         Prasība, kas celta 2012. gada 7. februārī — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-63/12)
   2012/C 118/22
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, J.-P. Keppenne un D. Martin)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 19. decembra Lēmumu 2011/866/ES attiecībā uz Komisijas priekšlikumu Padomes Regulai, ar ko no 2011. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām (1);

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija izvirza divus iebildumus saistībā ar Civildienesta noteikumu XI pielikumu.
   Pirmais iebildums attiecas uz Padomes atteikumu koriģēt ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas atbilstoši Komisijas 2011. gada 24. novembra priekšlikumam, tādējādi pārkāpjot metodi, kas reglamentē šo korekciju par astoņiem gadiem, kuri beidzas 2012. gada 31. decembrī. Ar šo iebildumu Komisija izvirza galveno pamatu, kas izriet no pilnvaru nepareizas izmantošanas un Padomes kompetences robežu pārsniegšanas, kā arī pakārtotu pamatu, kas izriet no Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. panta piemērošanas nosacījumu pārkāpuma. Galvenais pamats ir saistīts ar faktu, ka Padome pati ir piemērojusi 10. pantu, pārkāpdama iestādēm piemērojamos nosacījumus; tādējādi Padome esot pārkāpusi, pirmkārt, Civildienesta noteikumu 65. pantu un, otrkārt, XI pielikuma 3. un 10. pantu. Pakārtotajā pamatā Komisija norāda, ka jebkurā gadījumā 2011. gadā netika izpildīti materiāltiesiskie nosacījumi 10. panta piemērošanai, kā tas turklāt izrietot no diviem ekonomiskiem ziņojumiem, ko Komisija pēc Padomes pieprasījuma esot tai iesniegusi. Tā arī uzskata, ka Padome nav pareizi pamatojusi savu lēmumu.
   Otrais iebildums attiecas uz Padomes atteikumu koriģēt korekcijas koeficientus, kas ietekmē šo atalgojumu un pensijas atkarībā no ieinteresēto personu dažādām nodarbinātības vietām vai dzīvesvietas. Saskaņā ar šī iebilduma pirmo pamatu šāds atteikums ir uzskatāms par Civildienesta noteikumu 64. panta, kā arī tā XI pielikuma 1. un 3. panta pārkāpumu. Otrajā pamatā Komisija norāda, ka šis atteikums nav nekādi pamatots, tādējādi ir pārkāpts LESD 296. panta 2. punkts.

      (1)  OV L 341, 54. lpp.


title: Lieta C-379/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 18. jūlijā iesniedza Cour administrative (Luksemburga) — Caves Krier Frères SARL/Directeur de l'Administration de l'emploi

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 18. jūlijā iesniedza Cour administrative (Luksemburga) — Caves Krier Frères SARL/Directeur de l'Administration de l'emploi

   (Lieta C-379/11)
   2011/C 298/22
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour administrative

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Caves Krier Frères SARL

      Atbildētāja: Administration de l'emploi

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Savienības tiesībām un konkrēti Līguma par Eiropas Savienības darbību 21. un 45. pantam atbilst Luksemburgas Code du travail L. 541–1. panta pirmā daļa tiktāl, ciktāl tā piešķir tiesības uz to sociālās apdrošināšanas iemaksu atmaksāšanu privātā sektora darba devējiem, ko daļēji iemaksā darba devējs un daļēji — apdrošinātās personas, par bezdarbnieku, kas sasnieguši četrdesmit piecu gadu vecumu, pieņemšanu darbā, neatkarīgi no tā, vai viņi saņem vai nesaņem atlīdzību, ar nosacījumu, ka viņi vismaz vienu mēnesi ir reģistrējušies kā darba meklētāji kādā nodarbinātības iestādes birojā (Luksemburgā), bet šis noteikums neattiecas uz darba devējiem, kas pieņem darbā bezdarbniekus, kas reģistrējušies kā darba meklētāji attiecīgās iestādēs ārvalstīs?


title: Lieta C-677/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 7. oktobra spriedumu lietā T-299/11 European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics Belgium SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2015. gada 16. decembrī iesniedza Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

text:
               7.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 7. oktobra spriedumu lietā T-299/11 European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics Belgium SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2015. gada 16. decembrī iesniedza Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-677/15 P)
   (2016/C 090/12)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – N. Bambara, pārstāvis, P. Wytinck, B. Hoorelbeke, advokāti)

      Pārējās lietas dalībnieces: European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics Belgium SA

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               galvenokārt,

                           —

                           atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu, ciktāl tajā ir nospriests, ka lēmumā par piešķiršanu ir pieļauti vairāki pārkāpumi pēc būtības, tostarp vienlīdzīgu iespēju un pārskatāmības principu pārkāpums, acīmredzamas kļūdas vērtējumā un vairāki trūkumi pamatojumā (pārsūdzētā sprieduma rezolutīvās daļas 1. punkts), un ciktāl tajā Eiropas Savienībai ir nospriests atlīdzināt zaudējumus, kas radīti European Dynamics Luxembourg saistībā ar iespējas zaudēšanu, ka tai tiktu piešķirts pamatlīgums (pārsūdzētā sprieduma rezolutīvās daļas 2. punkts);

                           —

                           noraidīt prasītājas pirmajā instancē celto prasību atcelt apstrīdēto lēmumu par piešķiršanu un prasību par zaudējumu atlīdzību;

               —

               pakārtoti, atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu, ciktāl tajā ir nospriests, ka lēmumā par piešķiršanu ir pieļauti vairāki pārkāpumi pēc būtības, tostarp vienlīdzīgu iespēju un pārskatāmības principu pārkāpums, acīmredzamas kļūdas vērtējumā un vairāki trūkumi pamatojumā, un ciktāl tajā Eiropas Savienībai ir nospriests atlīdzināt zaudējumus, kas radīti European Dynamics Luxembourg saistībā ar iespējas zaudēšanu, ka tai tiktu piešķirts pamatlīgums, un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai;

               —

               vēl pakārtotāk, atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu, ciktāl tajā Eiropas Savienībai ir nospriests atlīdzināt zaudējumus, kas radīti European Dynamics Luxembourg saistībā ar iespējas zaudēšanu, ka tai tiktu piešķirts pamatlīgums, un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai;

               —

               piespriest prasītājām pirmajā instancē atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Apelācijas sūdzība ir balstīta uz četriem galvenajiem apelācijas sūdzības pamatiem, proti, ka: 1) Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, interpretējot un piemērojot vienlīdzīgu iespēju un pārskatāmības principus, un esot pārkāpusi savu pienākumu pienācīgi norādīt pamatojumu atbilstoši Tiesas statūtu 36. pantam, 2) Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, interpretējot un piemērojot testu par acīmredzamām kļūdām vērtējumā, 3) Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, piemērojot Vispārējās finanšu regulas (1) 100. panta 2. punktu, to aplūkojot kopsakarā ar LESD 296. panta otro daļu, un 4) Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, piespriežot atlīdzināt zaudējumus, pamatojoties uz iespējas zaudēšanu.

               2.

                  Pirmajā apelācijas sūdzības pamatā apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neizvērtējot un nenosakot, vai līdz ar tādu punktu sadalījuma kritēriju ieviešanu pirmo tehnisko piešķiršanas kritēriju apakškritērijiem, kas nav tikuši paziņoti pretendentiem pirms to piedāvājumu iesniegšanas, 1) tika mainīti līguma dokumentos vai paziņojumā par līgumu norādītie līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji, 2) tajos ir ietverti elementi, kas, ja tie būtu zināmi piedāvājumu sagatavošanas laikā, varētu ietekmēt šo sagatavošanu, vai 3) tie tika apstiprināti, pamatojoties uz apsvērumiem, kas varētu radīt diskrimināciju attiecībā uz vienu no pretendentiem. Pirmā apelācijas sūdzības pamata otrajā daļā apelācijas sūdzības iesniedzējs arī apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi savu pienākumu pienācīgi norādīt pamatojumu atbilstoši Tiesas statūtu 36. pantam, jo tā nenorādīja nekādus iemeslus, kāpēc tā uzskata, ka iepriekš nepaziņotu punktu sadalījuma faktoru ieviešana attiecībā uz pirmajā piešķiršanas kritērijā izmantotajiem apakškritērijiem nelabvēlīgi ietekmēja prasītāju pirmajā instancē iespējas tikt ierindotām pirmajā vai otrajā vietā kaskādē saistībā ar strīdīgajiem iepirkumiem.

               3.

                  Otrajā apelācijas sūdzības pamatā apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neizskatot jautājumu, vai konstatētajām acīmredzamajām kļūdām vērtējumā, ko pieļāvusi vērtēšanas komiteja, izvērtējot European Dynamics piedāvājumu saistībā ar pirmo un otro piešķiršanas kritēriju, varēja būt ietekme uz apstrīdētā lēmuma par piešķiršanu gala iznākumu. Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Vispārējai tiesai esot jāpārbauda, vai konstatēto acīmredzamo kļūdu vērtējumā dēļ būtu citāds piešķiršanas procedūras iznākums, divos aspektos. Pirmkārt, Vispārējai tiesai esot jāpārbauda, vai gadījumā, ja šīs acīmredzamās kļūdas vērtējumā netiktu pieļautas, noraidītais pretendents būtu ieguvis pietiekamu punktu skaitu, lai tas tiktu ierindots augstākā vietā kaskādē. Otrkārt, Vispārējai tiesai esot jāpārbauda, vai konstatētās acīmredzamās kļūdas ietekmē par kādu konkrētu kritēriju/apakškritēriju piešķirto punktu skaitu gadījumā, ja pastāv vairāki citi iemesli (attiecībā uz kuriem nav pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā), kas arī pamato piešķirto punktu skaitu.

               4.

                  Trešajā apelācijas sūdzības pamatā apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, katru vērtēšanas komitejas komentāru izvērtējot izolēti, nevis plašākā to kontekstā, un tādējādi attiecībā uz pienākumu pienācīgi norādīt pamatojumu esot piemērojusi testu, kas ir striktāks nekā tas, kas izriet no Tiesas pastāvīgās judikatūras. Turklāt Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepārbaudot, vai kādi citi iemesli (attiecībā uz kuriem nav pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu), kurus minējusi ITSB, lai attaisnotu par pirmo piešķiršanas kritēriju piešķirto punktu skaitu, tomēr nevarētu būt pietiekami, lai apstiprinātu piešķirtā punktu skaita derīgumu. Tādēļ Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atceļot apstrīdēto lēmumu Vispārējās finanšu regulas 100. panta 2. punkta, to aplūkojot kopsakarā ar LESD 296. pantu, pārkāpuma dēļ.

               5.

                  Ceturtajā apelācijas sūdzības pamatā apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, piespriežot atlīdzināt zaudējumus pirmajai prasītājai pirmajā instancē, lai gan neesot ticis pierādīts viens no kumulatīvajiem ES iestāžu ārpuslīgumiskās atbildības iestāšanās nosacījumiem (proti, pārkāpuma esamība). Pakārtoti apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka pat tad, ja ITSB apelācijas sūdzība tiktu apmierināta tikai attiecībā uz pirmo apelācijas sūdzības pamatu, pārsūdzētais spriedums joprojām būtu jāatceļ tiktāl, ciktāl ar to noteikts pienākums atlīdzināt zaudējumus, jo šajā gadījumā nebūtu pierādīta cēloņsakarība starp atlikušo pārkāpumu (acīmredzama kļūda vērtējumā un pamatojuma nenorādīšana) un apgalvotajiem zaudējumiem. Pakārtotāk, apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz atcelt spriedumu, jo pastāvot pretruna starp pārsūdzētā sprieduma motīvu daļu un tā rezolutīvās daļas 2. punktu. Vēl pakārtotāk, apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka katrā ziņā pārsūdzētā sprieduma rezolutīvajā daļā esot pieļauta pārrakstīšanās kļūda, jo tajā piespriests Eiropas Savienībai – nevis ITSB – izmaksāt European Dynamics Luxembourg atlīdzību par iespējas zaudēšanu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 1. lpp.).


title: Lieta T-492/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. jūlija rīkojums — Jungbunzlauer  u.c./Komisija

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/58

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. jūlija rīkojums — Jungbunzlauer u.c./Komisija
   (Lieta T-492/04) (1)

   (2008/C 223/102)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 82, 2.4.2005.


title: Lieta C-176/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums ( Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — HIT hoteli, igralnice, turizem dd Nova Gorica, HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na sreco in turizem dd/Bundesminister für Finanzen (LESD 56. pants — Pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums — Azartspēles — Dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru aizliegta citās dalībvalstīs esošu kazino reklāma, ja šajās citās valstīs spēlētāju likumīgās aizsardzības līmenis nav līdzvērtīgs valsts līmenī garantētajai aizsardzībai — Attaisnojums — Primāri vispārējo interešu apsvērumi — Samērīgums)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/13

         Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — HIT hoteli, igralnice, turizem dd Nova Gorica, HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na sreco in turizem dd/Bundesminister für Finanzen

   (Lieta C-176/11) (1)

   (LESD 56. pants - Pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums - Azartspēles - Dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru aizliegta citās dalībvalstīs esošu kazino reklāma, ja šajās citās valstīs spēlētāju likumīgās aizsardzības līmenis nav līdzvērtīgs valsts līmenī garantētajai aizsardzībai - Attaisnojums - Primāri vispārējo interešu apsvērumi - Samērīgums)
   2012/C 287/21
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājas: HIT hoteli, igralnice, turizem dd Nova Gorica, HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na sreco in turizem dd

      Atbildētāja: Bundesminister für Finanzen

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verfassungsgerichtshof — LESD 56. un nākamo pantu interpretācija — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Azartspēles — Dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru valsts teritorijā aizliegta citās dalībvalstīs esošu kazino reklāma, ja šajās citās dalībvalstīs spēlētāju likumīgā aizsardzība netiek uzskatīta par līdzvērtīgu valsts līmenī garantētajai aizsardzībai

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru reklāma, kuras mērķis ir minētajā valstī popularizēt kazino, kas atrodas citā dalībvalstī, ir atļauta tikai ar nosacījumu, ka šajā citā dalībvalstī pieņemtās tiesību normas spēlētāju aizsardzības jomā sniedz garantijas, kas pēc būtības ir līdzvērtīgas atbilstošām tiesību normām, kuras ir spēkā pirmajā dalībvalstī.

      (1)  OV C 226, 30.7.2011.


title: Lieta T-333/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Austrian Power Grid un Voralberger Übertragungsnetz/ACER

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/36

         Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Austrian Power Grid un Voralberger Übertragungsnetz/ACER

   (Lieta T-333/17)
   (2017/C 249/52)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Austrian Power Grid AG (Vīne, Austrija) un Voralberger Übertragungsnetz GmbH (Brēgenca, Austrija) (pārstāvji – H. Kristoferitsch un S. Huber, advokāti)

      Atbildētāja: Energoregulatoru sadarbības aģentūra (ACER)

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt pilnībā Energoregulatoru sadarbības aģentūras Apelācijas padomes 2017. gada 17. marta lēmumu lietā A-001-2017 (konsolidētā versija) un atcelt 2016. gada 17. novembraACER Lēmuma Nr. 06/2016 par elektroenerģijas pārvades sistēmas priekšlikumu par jaudas aprēķināšanas reģionu noteikšanu šādas daļas un noteikumus:

                           i.

                           apstrīdētā lēmuma 1. pantu kopsakarā ar:

                                       —

                                       I pielikuma 1. panta, 1. punkta c) apakšpunktu;

                                       —

                                       attiecīgo vārdu “also [arī]” un tekstu “for the purposes of capacity allocation on the affected bidding zone borders until the requirements described in Article 5(3) of this document are fulfilled” [jaudas piešķiršanas nolūkos skarto tirdzniecības zonu robežās, līdz būs izpildītas šī dokumenta 5. panta 3. punktā paredzētās prasības]”, kas ir ietverti I pielikuma 2. panta 2. punkta e) apakšpunktā;

                           ii.

                           apstrīdētā lēmuma 2. pantu;

                           iii.

                           IV pielikumu;

                           iv.

                           V pielikumu;

                     pakārtoti:
               atcelt apstrīdēto lēmumu pilnībā un nodot lietu atpakaļ Apelācijas padomei;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Apelācijas padome esot kļūdījusies pieņemot, ka ACER ir kompetenta mainīt pārvades sistēmas operatoru (“PSO”) priekšlikumu.
               Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētais lēmums esot prettiesisks, jo Apelācijas padome neesot ņēmusi vērā to, ka ACER nav bijusi kompetenta būtiski mainīt visu PSO jaudas aprēķināšanas reģionu (“JAR”) priekšlikumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Apelācijas padome esot kļūdījusies, uzskatot, ka ACER bija kompetenta neņemt vērā E-Control lūgumu par grozījumu veikšanu.
               Prasītājas uzskata, ka Austrijas valsts regulatīvās iestādes (“VRI”) – E-Control – iesniegtais pieteikums ar lūgumu par visu PSO JAR pagaidu versijā grozījumu neesot bijis izvērtēts atbilstoši Jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības regulas (1) 9. panta 12. punktā paredzētai procedūrai. Prasītājas apgalvo, ka apstiprinot Jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības regulas 9. panta prettiesisku piemērošanu, Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Apelācijas padome esot kļūdījusies, pieņemot, ka ACER ir kompetenta noteikt tirdzniecības zonu procedūras gaitā atbilstoši Jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības regulas 15. pantam.
               Prasītājas uzskata, ka visas pieejamās interpretācijas metodes, kā arī judikatūra un autentiskā Komisijas interpretācija skaidri atbalstot secinājumu, ka jau pastāvošo tirdzniecības zonu sadalīšana un pienākums ieviest jaudas sadales mehānismu nevar tikt pamatots ar Jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības regulas 15. pantu. Turpretī, tā apgalvo prasītājas, ACER uzturētā un Apelācijas padomes atbalstītā interpretācija esot balstīta uz nepareizu un nepilnīgu attiecīgā likuma un lietas apstākļu interpretāciju.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Apelācijas padome esot kļūdījusies jēdziena “strukturālā pārslodze” interpretācijā un tā pārskatīšanas apjoma tvērumā.
               Prasītājas uzskata, ka JAR lēmumā ACER sniegtā jēdziena “strukturālā pārslodze” interpretācija neesot pamatota nedz ar Jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības regulu, nedz arī ar Regulu (EK) 714/2009 (2), lai varētu attaisnot tās pieņēmumu, ka Vācijas-Austrijas robeža esot strukturāli pārslogota. Prasītāji apgalvo, ka de facto pieņemot šādu nepareizo piemērojamā likuma interpretāciju, Apelācijas padome esot pieņēmusi prettiesisku lēmumu. Turklāt, kā norāda prasītājas, piekrītot ACER pieņēmumam par strukturālās pārslodzes esamību Vācijas-Austrijas robežas, Apelācijas padome kļūdaini esot pārnesusi pierādīšanas pienākumu uz prasītājām un esot pārkāpusi tās pienākumu pilnībā izvērtēt lietas faktiskos apstākļus un norādīt pamatojumu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Apelācijas padome esot kļūdījusies, pieņemot par samērīgu Vācijas-Austrijas tirdzniecības zonas sadalīšanu.
               Prasītājas norāda, ka tās esot skaidri pierādījušas, ka Vācijas-Austrijas tirdzniecības zonas sadalīšana ACER uzdevumā veido to tiesību nesamērīgu ierobežojumu. Tomēr, kā norāda prasītājas, Apelācijas padome neesot pilnībā izvērtējusi tās sūdzībās minētos pierādījumus. Turklāt, kā norāda prasītājas, Apelācijas padomes esot kļūdījusies, pieņemot, ka tirdzniecības zonu sadalīšana un jaudas sadales mehānisma ieviešana ir piemērota.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Apelācijas padome esot kļūdījusies, konstatējot, ka Vācijas-Austrijas tirdzniecības zonu ieviešana neierobežo pamattiesības.
               Prasītājas norāda, ka tās esot pierādījušas ka, pretēji ACER un Apelācijas padomes izdarītājam secinājumam, jaudas sadales mehānisma ieviešana uz Vācijas-Austrijas robežas ierobežo brīvo preču apriti, kas paredzēta LESD 34. un 35. pantā, un brīvību sniegt pakalpojumus (LESD 56. pants). Prasītājas pagalvo, ka Apelācijas padome ļoti īsā un nepamatotā veidā esot noraidījusi prasītāju argumentus un esot apgalvojusi, ka attiecībā uz divpusējās enerģijas tirdzniecības kvantitatīviem ierobežojumiem nav nekādu atrunu pamattiesību kontekstā. Prasītājas uzskata, ka Apelācijas padome esot pārkāpusi ES primāras tiesības un tās pienākumu norādīt pamatojumu.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Apelācijas padome esot kļūdījusies, uzskatot, ka aģentūras JAR lēmums ir pieņemts atbilstoši procesuālajām tiesību normām.
               Prasītājas apgalvo, ka tās esot norādījušas savās sūdzībās, ka aģentūras JAR lēmums ir daļēji kļūdains šādu iemeslu dēļ: (i) aģentūra esot pārsniegusi savu kompetenci, norādot, ka juridiski nesaistošs ACER atzinums 09/2015 esot saistošs, un, ņemot vērā to, ka attiecīgais atzinums neesot bijis apspriežu procedūras sastāvdaļa, ACER esot būtiski pārkāpusi prasītāju procesuālās tiesības; (ii) aģentūras lietas materiālos saistībā ar JAR lēmuma sagatavošanu neesot ietverta tehniskā izpēte, analīzes un padziļināts vērtējums: aģentūra vai nu esot sniegusi prasītājām ļoti nepilnīgu informāciju un, to darot, tā esot pārkāpusi prasītāju tiesības uz pilnu piekļuvi lietas materiāliem atbilstoši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantam, vai arī aģentūra vispār neesot sagatavojusi un/vai nav ņēmusi vērā tehnisko ekspertīzi un analīzes, lai pamatotu apstrīdēto lēmumu no faktoloģiskā viedokļa; (iii) aģentūra neesot ņēmusi vērā Jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības regulas 33. panta norādītās obligātās prasības par tirdzniecības zonu modifikāciju; (iv) JAR lēmums esot pamatots ar nepietiekami noskaidrotiem faktiem un aģentūra nav izteikusi apsvērumus.
               Prasītājas apgalvo, ka, neskatoties uz šīm ACER pieļautajām būtiskām procesuālo noteikumu pārkāpumiem, Apelācijas padome atkal ļoti vispārīgā veidā esot apstiprinājusi JAR lēmuma leģitimitāti, tādējādi esot rīkojusies prettiesiski.

      (1)  Komisijas 2015. gada 24. jūlija Regula (ES) 2015/122 , ar ko izveido jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības vadlīnijas (OV 2015, L 197, 24. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 714/2009 (2009. gada 13. jūlijs) par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi tīklam elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecībā un par Regulas (EK) Nr. 1228/2003 atcelšanu (OV 2009 L 211, 8. lpp.).


title: Lieta F-17/09: Prasība, kas celta 2009. gada 27. februārī — Meister/ITSB

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/46

         Prasība, kas celta 2009. gada 27. februārī — Meister/ITSB
   (Lieta F-17/09)
   2009/C 113/95
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Herber E. Meister, Alikante (Spānija) (pārstāvis — H.-J. Zimmermann, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Lēmuma, ar kuru noraidīta prasītāja sūdzība, kas vērsta pret amatā paaugstināšanas punktu par 2008. gadu aprēķinu, atcelšana un prasība par zaudējumu atlīdzību sakarā ar personāla pareizas pārvaldības principa pārkāpumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Priekšsēdētāja 2008. gada 20. decembra noraidošo lēmumu par prasītāja 2008. gada 20. augusta iekšējo sūdzību saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt prasītājam nodarītā kaitējuma atlīdzību, kuras apmēra noteikšana ir atstāta Pirmās instances tiesas ziņā;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-229/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 27. februāra spriedums – Advance Magazine Publishers /ITSB – López Cabré ( “VOGUE” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “VOGUE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “VOGUE”  — Sajaukšanas iespēja — Preču identiskums vai līdzība — Apzīmējumu identiskums vai līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Preču zīmes reģistrācijas pieteikuma neprecizitāte — Regulas Nr. 207/2009 26. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Regulas (EK) Nr. 2868/95 2. noteikuma 2. punkts — Daļējs reģistrācijas atteikums

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/29

         Vispārējās tiesas 2014. gada 27. februāra spriedums – Advance Magazine Publishers/ITSB – López Cabré (“VOGUE”)
   (Lieta T-229/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “VOGUE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “VOGUE” - Sajaukšanas iespēja - Preču identiskums vai līdzība - Apzīmējumu identiskums vai līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Preču zīmes reģistrācijas pieteikuma neprecizitāte - Regulas Nr. 207/2009 26. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Regulas (EK) Nr. 2868/95 2. noteikuma 2. punkts - Daļējs reģistrācijas atteikums)
   2014/C 112/37
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ņujorka, Ņujorkas štats, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – C. Aikens, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – V. Melgar)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Eduardo López Cabré (Barselona, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 26. marta lēmumu lietā R 1170/2011-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Eduardo López Cabré un Advance Magazine Publishers, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 26. marta lēmumu lietā R 1170/2011-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Eduardo López Cabré un Advance Magazine Publishers, Inc. atcelt tiktāl, ciktāl ar to ir apstiprināts Iebildumu nodaļas 2011. gada 18. marta lēmums, ar kuru ir apmierināti iebildumi attiecībā uz piederumiem, kas ietilpst 18. klasē atbilstoši grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām;

               2)

               pārējos prasījumus par šīs rezolutīvās daļas 1) punktā minētā lēmuma atcelšanu noraidīt;

               3)

               izbeigt tiesvedību par prasījumiem par to, lai iebildumi tiktu apmierināti tikai tiktāl, ciktāl tie attiecas uz lietussargiem, saulessargiem un lietussargu un saulessargu piederumiem;

               4)

               katrs lietas dalībnieks pats sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 227, 28.7.2012.


title: Lieta T-12/05: Pirmās instances tiesas 2009. gada 24. septembra rīkojums — SBS TV un SBS Danish Television /Komisija (Valsts atbalsts — Sabiedriskās raidorganizācijas rekapitalizācija pēc pirmā lēmuma, ar kuru tika uzdots atgūt nesaderīgo valsts atbalstu — Lēmums necelt iebildumus — Pirmā lēmuma atcelšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/46

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 24. septembra rīkojums — SBS TV un SBS Danish Television/Komisija
   (Lieta T-12/05) (1)

   (Valsts atbalsts - Sabiedriskās raidorganizācijas rekapitalizācija pēc pirmā lēmuma, ar kuru tika uzdots atgūt nesaderīgo valsts atbalstu - Lēmums necelt iebildumus - Pirmā lēmuma atcelšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2009/C 282/88
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji:
      SBS TV A/S, iepriekš — TV Danmark A/S, Skovlunde (Dānija) un SBS Danish Television Ltd, iepriekš — Kanal 5 Denmark Ltd, Hounslow, Middlesex (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — sākotnēji D. Vandermeersch, T. Müller-Ibold, K. Nordlander un H. Peytz, pēc tam D. Vandermeersch, H. Peytz un K.-U. Karl, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — N. Khan un M. Niejahr)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju:
      Viasat Broadcasting UK Ltd, West Drayton, Middlesex (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Hjelmborg un M. Honoré, advokāti)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju: Dānijas Karaliste (pārstāvji — J. Molde, pārstāvis, kam palīdz P. Biering, K. Lundgaard Hansen, advokāti) un TV 2/Danmark A/S, Odense (Dānija) (pārstāvji — O. Koktvedgaard un M. Thorninger, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2004. gada 6. oktobra Lēmumu C (2004) 3632, galīgā redakcija, par TV 2/Danmark A/S rekapitalizāciju.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 69, 19.03.2005.


title: Lieta F-32/14: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 26. marta spriedums – DO/ESMA Civildienests — ESMA personāls — Pagaidu darbinieks — Līguma nepagarināšana — Novērtējuma ziņojums — Novērtējuma ziņojuma novēlota pieņemšana — Pretrunas vispārīgos un specifiskos vērtējumos

text:
               26.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/36

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 26. marta spriedums – DO/ESMA

   (Lieta F-32/14) (1)

   (Civildienests - ESMA personāls - Pagaidu darbinieks - Līguma nepagarināšana - Novērtējuma ziņojums - Novērtējuma ziņojuma novēlota pieņemšana - Pretrunas vispārīgos un specifiskos vērtējumos)
   (2015/C 171/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: DO (pārstāvis – S. A. Pappas, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (pārstāvji – R. Vasileva un D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu nepagarināt prasītāja pagaidu darbinieka līgumu negatīva novērtējuma ziņojuma rezultātā, atcelt iepriekš minēto novērtējuma ziņojumu un atlīdzināt radušos kaitējumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               DO sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 184, 16.6.2014., 45. lpp.


title: Lieta C-232/16 P: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 9. marta rīkojums – Simet SpA/Eiropas Komisija Apelācija — Tiesas Reglamenta 181. pants — Valsts atbalsts — Transporta nozare — Starpreģionālie autobusu transporta pakalpojumi — Regula (EEK) Nr. 1191/69 — Tiesības uz kompensāciju par sabiedriskā pakalpojuma saistību izpildi — Valsts tiesas nolēmums — Ar iekšējo tirgu nesaderīgs atbalsts

text:
               29.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/17

         Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 9. marta rīkojums – Simet SpA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-232/16 P) (1)

   (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Valsts atbalsts - Transporta nozare - Starpreģionālie autobusu transporta pakalpojumi - Regula (EEK) Nr. 1191/69 - Tiesības uz kompensāciju par sabiedriskā pakalpojuma saistību izpildi - Valsts tiesas nolēmums - Ar iekšējo tirgu nesaderīgs atbalsts)
   (2017/C 168/22)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Simet SpA (pārstāvji – A. Clarizia, C. Varrone un P. Clarizia, avvocati)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Conte, D. Grespan un P. J. Loewenthal)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Simet SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 232, 27.6.2016.


title: Lieta C-358/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-219/07 DSV Road NV /Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 7. septembrī iesniegusi DSV Road NV

text:
               5.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-219/07 DSV Road NV/Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 7. septembrī iesniegusi DSV Road NV

   (Lieta C-358/09 P)
   2009/C 297/22
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: DSV Road NV (pārstāvji —  A. Poelmans un G. Preckler, advocaten)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atbilstoši tam — pilnībā atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2009. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-219/07;

               —

               Tiesai pašai izšķirt lietu, ja tā izlemtu spriedumu atcelt:
               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2007. gada 24. aprīļa lēmumu par Beļģijas Karalistes lūgumu, kas paziņots ar dokumenta numuru REC 05/02, C(2007)1776, ar kuru atzīts, ka Beļģijas Karalistes 2002. gada 12. augusta lūgumā minētā ievedmuitas nodeva EUR 168 004,65apmērā ir jāiegrāmato vēlāk un no tās nevar atbrīvot;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Par Muitas kodeksa (1) 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu
               Pirmais apelācijas sūdzības pamats: Pirmās instances tiesa, piemērojot Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta b) apakšpunktu, neesot ņēmusi vērā interpretāciju, kuru šim pantam ir sniegusi Tiesa 2006. gada 9. marta spriedumā (2), it īpaši attiecībā uz pierādījumu sniegšanu par to, ka izziņas ir nepareizas tādēļ, ka nepareizus datus ir sniedzis eksportētājs; saskaņā ar minēto spriedumu muitas iestādēm, kuras vēlas veikt vēlāku iegrāmatošanu, esot ne vien pierādīšanas pienākums, bet pierādījumi esot jāsniedz ar objektīvu oriģināldokumentu palīdzību.
               Tādējādi Pirmās instances tiesa esot pārkāpusi Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta b) apakšpunktu un kļūdaini piemērojusi — tātad pārkāpusi — Kopienu tiesības. Tādēļ Tiesai šī kļūda tiesību piemērošanā ir jālabo.
               Otrais apelācijas sūdzības pamats: Pirmās instances tiesa, pārbaudot tai iesniegtos pierādījumus, esot vadījusies saskaņā ar visos aspektos nepareizu nostāju, jo attiecīgais pierādījums neesot pietiekams Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta prasību izpildei, kā to interpretējusi un paskaidrojusi Tiesa 2006. gada 9. marta spriedumā (3).
               Tādējādi Pirmās instances tiesa iesniegtos pierādījumus ir kļūdaini kvalificējusi, tādā veidā pārkāpjot Kopienu tiesības (4).
               Turklāt Pirmās instances tiesa, pārbaudot pierādījumus esot pieņēmusi nekonsekventu un neviennozīmīgu lēmumu, jo, no vienas puses, tā iesniegtos pierādījumus ir uzskatījusi par pietiekamiem, lai būtu izpildīts Komisijas pienākums pierādīt, ka izziņas ir nepareizas tādēļ, ka nepareizus datus ir sniedzis eksportētājs, bet, no otras puses, pēc tās pašas metodes uzskatījusi to par nepietiekamu, lai pierādītu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvoto, ka Taizemes muitas iestādes zināja, vai tām parastā gadījumā bija jāzina, ka precēm nav piemērojams preferenču režīms.
               Kļūdas, kuras Pirmās instances tiesa ir pieļāvusi, izvērtējot un pārbaudot kā pierādījumu iesniegtos procesuālos dokumentus, Tiesai ir jāuzskata par pamatojuma neesamību (5)

               2)

               Par MK 239. pantu
               Vienīgais apelācijas sūdzības pamats: Pirmās instances tiesa, nepareizi piemērodama Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta b) apakšpunktu vai, attiecīgi, pieļaujot kļūdas, pārbaudot kā pierādījumus iesniegtos procesuālos dokumentus, ir nepareizi atzinusi, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas situācija Muitas kodeksa 239. panta izpratnē nav izņēmuma gadījums.

      (1)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92, ar ko izveido Kopienu Muitas kodeksu (OV L 302, 1. lpp.).

      (2)  Spriedums lietā C-293/04 Beemsterboer (Krājums, I-2263. lpp.).

      (3)  Turpat.

      (4)  Tiesas 1996. gada 11. jūlija rīkojums lietā C-325/94 P An Taisce un WWF UK/Komisija (Recueil, I-3727. lpp., 28. un 30. punkts).

      (5)  Tiesas 1996. gada 24. oktobra spriedums lietā C-32/95 P Komisija/Lisrestal u.c. (Recueil, I-5399, 40. punkts).


title: Lieta C-607/14: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 26. maija spriedums (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Direktīva 2006/112/EK — Atbrīvošana no atbildības — 135. panta 1. punkta d) apakšpunkts — Darījumi, kas skar maksājumus un pārskaitījumus — Jēdziens — Kino biļešu iegāde pa telefonu vai internetā — Maksājums ar debetkarti vai kredītkarti — Tā sauktie “maksājuma ar karti apstrādes” pakalpojumi

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/5

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 26. maija spriedums (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

   (Lieta C-607/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma - Direktīva 2006/112/EK - Atbrīvošana no atbildības - 135. panta 1. punkta d) apakšpunkts - Darījumi, kas skar maksājumus un pārskaitījumus - Jēdziens - Kino biļešu iegāde pa telefonu vai internetā - Maksājums ar debetkarti vai kredītkarti - Tā sauktie “maksājuma ar karti apstrādes” pakalpojumi)
   (2016/C 260/06)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Bookit, Ltd

      Atbildētājs: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 135. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa, kāds ir paredzēts attiecībā uz darījumiem, kas skar maksājumus un pārskaitījumus, nav piemērojams attiecībā uz tā saucamo “maksājuma ar debetkarti vai kredītkarti apstrādes pakalpojumu”, par kādu ir runa pamatlietā un kādu sniedz nodokļu maksātājs – šī pakalpojuma sniedzējs, kad persona, maksājot ar debetkarti vai kredītkarti, ar šī pakalpojuma sniedzēja starpniecību iegādājas kino biļeti, ko šis pakalpojuma sniedzējs pārdod cita subjekta vārdā un labā.

      (1)  OV C 81, 9.3.2015.


title: Lieta T-165/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 14. maija rīkojums — Fiorucci/ITSB — Edwin ( ELIO FIORUCCI ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas un atcelšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme ELIO FIORUCCI — Plaši pazīstamas personas vārda kā preču zīmes reģistrācija — Regulas (EK) Nr. 40/94 52. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 50. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/34

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 14. maija rīkojums — Fiorucci/ITSB — Edwin (“ELIO FIORUCCI”)
   (lieta T-165/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas un atcelšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “ELIO FIORUCCI” - Plaši pazīstamas personas vārda kā preču zīmes reģistrācija - Regulas (EK) Nr. 40/94 52. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 50. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   2009/C 153/65
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Elio Fiorucci [Elio Fjoruči], Milāna (Itālija) (pārstāvji — A. Vandzeti [A. Vanzetti], Dž. Sironi [G. Sironi] un F. Rosi [F. Rossi], advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — O. Montalto [O. Montalto] un L. Rampini [L. Rampini])

      Cita procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Edwin Co. Ltd, Tokija (Japāna) (pārstāvji — D. Rigati [D. Rigatti], M. Bertani [M. Bertani], S. Verē [S. Verea], K. Muraro [K. Muraro] un M. Balestriero [M. Balestriero])

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 6. aprīļa lēmumu lietā R 238/2005-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas un atcelšanas procesu starp Elio Fiorucci un Edwin Co. Ltd

      Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 6. aprīļa lēmumu lietā R 238/2005-1, ciktāl tajā ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot Codice della Proprietà Industriale (Itālijas Rūpnieciskā īpašuma kodekss) 8. panta 3. punktu;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas Elio Fjoruči tiesāšanās izdevumu;

               4)

               Edwin Co. Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina vienu trešdaļu Elio Fjoruči tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 190, 12.8.2006.


title: Lieta T-714/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 8. septembra spriedums – Gold Crest/ITSB (“MIGHTY BRIGHT”) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “MIGHTY BRIGHT” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/25

         Vispārējās tiesas 2015. gada 8. septembra spriedums – Gold Crest/ITSB (“MIGHTY BRIGHT”)
   (Lieta T-714/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “MIGHTY BRIGHT” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 346/28)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gold Crest LLC (Goleta, Savienotās Valstis) (pārstāvji – P. Rath un W. Festl–Wietek, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – S. Bonne)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2013. gada 8. oktobra lēmumu lietā R 2038/2012–2 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “MIGHTY BRIGHT” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Gold Crest LLC sedz savus izdevumus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 61, 1.3.2014.


title: Lieta C-168/08: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Iaszlo Hadadi (Hadady)/Csilla Marta Mesko, laulātā Hadadi (Hadady) (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (EK) Nr. 2201/2003 — Jurisdikcija, spriedumu atzīšana un izpilde laulības lietās un lietās par vecāku atbildību — 64. pants — Pārejas noteikumi — Tādas dalībvalsts lēmuma piemērošana, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā — 3. panta 1. punkts — Jurisdikcija laulības šķiršanas lietās — Atbilstošas saiknes — Parastā dzīvesvieta — Pilsonība — Laulātie, kas dzīvo Francijā un kuriem abiem ir gan Francijas, gan Ungārijas pilsonība)

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/11

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Iaszlo Hadadi (Hadady)/Csilla Marta Mesko, laulātā Hadadi (Hadady)
   (Lieta C-168/08) (1)

   (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 2201/2003 - Jurisdikcija, spriedumu atzīšana un izpilde laulības lietās un lietās par vecāku atbildību - 64. pants - Pārejas noteikumi - Tādas dalībvalsts lēmuma piemērošana, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā - 3. panta 1. punkts - Jurisdikcija laulības šķiršanas lietās - Atbilstošas saiknes - Parastā dzīvesvieta - Pilsonība - Laulātie, kas dzīvo Francijā un kuriem abiem ir gan Francijas, gan Ungārijas pilsonība)
   2009/C 220/17
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Laszlo Hadadi (Hadady)

      Atbildētāja: Csilla Marta Mesko, laulātā Hadadi (Hadady)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour de cassation (Francija) — Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1347/2000 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par abu laulāto vecāku atbildību par bērniem (OV L 160, 19. lpp.) 2. panta interpretācija un Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 1. lpp.) 3. un 64. panta interpretācija — Sprieduma par laulības šķiršanu atzīšanas nosacījumi — Atbilstošie piesaistes faktori: dzīvesvieta vai lietas dalībnieku pilsonība?

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               gadījumā, kad dalībvalsts tiesai saskaņā ar Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu 64. panta 4. punktu ir jāpārbauda, vai tās dalībvalsts tiesai, kas pieņēmusi nolēmumu, būtu bijusi jurisdikcija saskaņā ar šīs regulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunktu, šī minētā tiesību norma aizliedz tās dalībvalsts tiesai, kas izskata lietu, uzskatīt laulātos, kuriem ir gan šīs pēdējās valsts, gan arī dalībvalsts, kurā ticis pieņemts nolēmums, pilsonība, tikai par tās dalībvalsts pilsoņiem, kurā tiek izskatīta lieta. Tieši pretēji, šai tiesai ir jāņem vērā fakts, ka laulātajiem ir arī tās dalībvalsts pilsonība, kurā ticis pieņemts nolēmums, un ka līdz ar to šīs pēdējās dalībvalsts tiesām varētu būt bijusi jurisdikcija izskatīt lietu;

               2)

               gadījumā, kad abiem laulātajiem ir divu vienu un to pašu dalībvalstu pilsonība, Regulas Nr. 2201/2003 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts nepieļauj, ka tiek izslēgta tiesu jurisdikcija vienā no šīm dalībvalstīm, pamatojoties uz to, ka prasītājam nav citas saiknes ar šo valsti. Tieši pretēji — saskaņā ar minēto tiesību normu to dalībvalstu tiesām, kuru pilsonība ir laulātajiem, ir jurisdikcija un laulātie var izvēlēties, kuras dalībvalsts tiesā celt prasību.

      (1)  OV C 158, 21.06.2008.


title: Lieta C-636/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. decembrī iesniedza Landgericht München I (Vācija) — Karl Berger/Freistaat Bayern

text:
               31.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. decembrī iesniedza Landgericht München I (Vācija) — Karl Berger/Freistaat Bayern

   (Lieta C-636/11)
   2012/C 98/14
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht München I

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Karl Berger

      Atbildētāja: Freistaat Bayern

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulas (EK) Nr. 178/2002 (1) 10. pants nepieļauj valsts tiesību normu, kas paredz informēt sabiedrību, norādot pārtikas produkta vai barības nosaukumu vai pārtikas vai barības apritē iesaistītā uzņēmuma, ar kura nosaukumu vai firmu pārtikas produkts vai barība ir ražota, apstrādāta vai laista tirgū, nosaukumu, ja pārtikas produkts, kas ir nekaitīgs veselībai, bet nav derīgs lietošanai cilvēku uzturā, it īpaši šķebinošs produkts nonāk vai ir nonācis tirgū lielā daudzumā vai, ja šāds pārtikas produkts savu īpašību dēļ ir nonācis apritē nelielā daudzumā, taču tas ir noticis ilgu laiku?

               2.

               Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša: vai atbilde uz pirmo jautājumu ir atšķirīga, ja fakti ir notikuši pirms 2007. gada 1. janvāra, taču valsts tiesību norma jau bija pielāgota iepriekš minētajai regulai?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regula (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1. lpp.).


title: Lieta T-110/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. jūnija rīkojums — Itālija pret Komisiju (Putnu gripa — Atbalsta ārkārtas pasākumi, kas pieņemti olu nozarē — Atbalsta ārkārtas pasākumu neesamība mājputnu gaļas nozarē — Prasība atcelt tiesību aktu — Nepieņemamība)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/44

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. jūnija rīkojums — Itālija pret Komisiju
   (Lieta T-110/05) (1)

   (Putnu gripa - Atbalsta ārkārtas pasākumi, kas pieņemti olu nozarē - Atbalsta ārkārtas pasākumu neesamība mājputnu gaļas nozarē - Prasība atcelt tiesību aktu - Nepieņemamība)
   (2006/C 224/95)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — G. Aiello)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Cattabriga un L. Visaggio)
   Priekšmets
   Komisijas 2004. gada 9. decembra Regulas (EK) Nr. 2102/2004 par atsevišķiem tirgus atbalsta ārkārtas pasākumiem olu nozarē Itālijā (OV L 365, 10. lpp.) atcelšana, ciktāl tajā nav paredzēti mājputnu gaļas tirgus atbalsta ārkārtas pasākumi Padomes 1975. gada 29. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2777/75 par mājputnu gaļas tirgus kopīgo organizāciju (OV L 282, 77. lpp.) 14. panta nozīmē.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 115, 14.05.2005.


title: Lieta T-89/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 20. maija spriedums — VIP Car Solutions/Parlaments (Pakalpojumu publiskais iepirkums — Kopienas uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Eiropas Parlamenta locekļu pārvadāšanu ar automašīnu un autobusu ar šoferi Strasbūras sesiju laikā — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Atteikums paziņot cenu, ko piedāvājis izvēlētais pretendents — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/36

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 20. maija spriedums — VIP Car Solutions/Parlaments
   (lieta T-89/07) (1)

   (Pakalpojumu publiskais iepirkums - Kopienas uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Eiropas Parlamenta locekļu pārvadāšanu ar automašīnu un autobusu ar šoferi Strasbūras sesiju laikā - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Atteikums paziņot cenu, ko piedāvājis izvēlētais pretendents - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   2009/C 153/68
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: VIP Car Solutions SARL, Oneima [Hoenheim] (Francija) (pārstāvji — G. Velcers [G. Welzer] un S. Levrē [S. Leuvrey], advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — D. Petersheims [D. Petersheim] un M. Ekere [M. Ecker])

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Parlamenta lēmumu, ar ko ir noraidīts prasītāja iesniegtais piedāvājums konkursa procedūrā Nr. PE/2006/06/UTD/1 saistībā ar Eiropas Parlamenta locekļu pārvadāšanu ar automašīnu un autobusu ar šoferi Strasbūras sesiju laikā, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Parlamenta lēmumu, ar ko ir atteikts VIP Car Solutions SARL piešķirt tiesības slēgt publiskā iepirkuma līgumu, kas ir priekšmets publiskā iepirkuma procedūrai Nr. PE/2006/06/UTD/1;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 117, 29.5.2007.