title: Lieta T-225/13: Prasība, kas celta 2013. gada 12. aprīlī — T&L Sugars un Sidul Açúcares /Komisija

text:
               22.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/13

         Prasība, kas celta 2013. gada 12. aprīlī — T&L Sugars un Sidul Açúcares/Komisija
   (Lieta T-225/13)
   2013/C 178/24
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: T&L Sugars Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) un Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugāle) (pārstāvji — D. Waelbroeck, advokāts, un D. Slater, solicitor)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Eiropas Savienība, ko šajā lietā pārstāv Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt i) Regulu (ES) Nr. 131/2013 (1) un Regulu (ES) Nr. 281/2013 (2), ar kurām nosaka ārkārtas pasākumus attiecībā uz ārpuskvotas cukura un izoglikozes laišanu Savienības tirgū ar samazinātu pārpalikuma maksājumu 2012./2013. tirdzniecības gadā; ii) Regulu (ES) Nr. 194/2013 (3) un Regulu (ES) Nr. 332/2013 (4), ar kurām nosaka piešķīruma koeficientus par pieejamajiem ārpuskvotas cukura daudzumiem, ko ar samazinātu pārpalikuma maksājumu paredzēts pārdot Savienības tirgū; iii) Regulu (ES) Nr. 36/2013 (5), ar ko izsludina uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus pastāvīgajā konkursā 2012./2013. tirdzniecības gadam KN kodiem 1701 14 10 un 1701 99 10 atbilstīga cukura importam, piemērojot pazeminātu muitas nodokļa likmi; un iv) Regulu (ES) Nr. 67/2013 (6) par minimālā muitas nodokļa noteikšanu pirmajai konkursa kārtai, kā arī Regulu (ES) Nr. 178/2013 (7) par minimālā muitas nodokļa noteikšanu otrajai konkursa kārtai;

               —

               pakārtoti, atzīt par pieņemamu un pamatotu saskaņā ar LESD 277. pantu izvirzīto iebildi par prettiesiskumu attiecībā uz Regulu (ES) Nr. 131/2013 un Regulu (ES) Nr. 281/2013, un Regulu (ES) Nr. 36/2013;

               —

               atzīt Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (8) 186. panta a) punktu un 187. pantu par prettiesiskiem saskaņā ar LESD 277. pantu tiktāl, ciktāl tajos nav pareizi transponētas atbilstošās Regulas (EK) Nr. 318/2006 (9) normas;

               —

               piespriest Eiropas Savienībai, ko pārstāv Komisija, atlīdzināt visus zaudējumus, kuri prasītājiem nodarīti tāpēc, ka Komisija nav izpildījusi juridiskās saistības, un šīs prasītājiem laika posmā no 2012. gada 25. jūnija līdz 2013. gada 31. martam nodarīto zaudējumu atlīdzības summu noteikt EUR 184 725 960 apmērā, pieskaitot tai jebkādus turpmākus zaudējumus, kas prasītājiem rastos pēc [pēdējās] minētās dienas, vai noteikt jebkādu citu summu, kura atbilstu to zaudējumu apmēram, kas ir nodarīti vai tiks nodarīti prasītājiem, atbilstoši pierādījumiem, ko tie iesniegs šajā tiesvedībā; it īpaši pienācīgi ņemt vērā turpmākus zaudējumus, visām iepriekš minētajām summām pieskaitot procentus no dienas, kad Vispārējā tiesa pasludinās spriedumu, līdz faktiskās samaksas dienai;

               —

               piespriest maksāt procentus saskaņā ar likmi, kādu Eiropas Centrālā banka tobrīd noteikusi galvenajām refinansēšanas operācijām, kurai pieskaitīti divi procentu punkti, vai jebkādu citu atbilstošu likmi, ko noteiks Vispārējā tiesa; šie procenti maksājami par maksājamo summu kopš dienas, kad Vispārējā tiesa pasludinās spriedumu, līdz faktiskās samaksas dienai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza astoņus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts nediskriminācijas princips, jo, pirmkārt, Regulā (ES) Nr. 131/2013 un Regulā (ES) Nr. 281/2013 esot paredzēts nemainīgs, vispārpiemērojams pārpalikuma maksājums EUR 224 un EUR 172 apmērā par tonnu — proti, mazāk kā puse no parastajiem EUR 500 par tonnu — kuru piemēro īpašiem daudzumiem (kopā 300 000 tonnām) cukura, sadalot tos vienlīdzīgi tikai starp cukurbiešu ražotājiem, kas iesnieguši pieteikumus. Otrkārt, Regulā (ES) Nr. 36/2013 esot noteikts nezināms, neparedzams muitas nodoklis, kas piemērojams tikai izsoles uzvarētājiem (kuri var būt cukurniedru rafinētāji, cukurbiešu pārstrādātāji vai jebkura cita trešā persona), par neprecizētu kopējo apmēru.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpta Regula (EK) Nr. 1234/2007, kā arī neesot atbilstoša juridiskā pamata, jo attiecībā uz Regulu (ES) Nr. 131/2013 un Regulu (ES) Nr. 281/2013 Komisijai nav nekādu pilnvaru palielināt kvotas un, gluži pretēji, Komisijai ir jānosaka lieli, preventīvi nodokļi par ārpuskvotas cukura laišanu ES tirgū. Attiecībā uz nodokļu izsolēm Komisijai noteikti nav pilnvaru vai varas noteikt šādu pasākumu, kāds nekad nav bijis paredzēts pamata tiesību aktos.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts tiesiskās noteiktības princips, jo Komisija esot radījusi sistēmu, atbilstoši kurai muitas nodokļi nav paredzami un netiek noteikti, piemērojot vienveidīgus, objektīvus kritērijus, bet drīzāk tiek noteikti, pamatojoties uz subjektīvu vēlmi maksāt (turklāt tādu tirgus dalībnieku vēlmi maksāt, uz kuriem šajā ziņā attiecas ļoti dažāda ietekme un stimuli), nepastāvot faktiskai saiknei ar faktiski ievestajām precēm.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts samērīguma princips tiktāl, ciktāl Komisija viegli varēja pieņemt tādus mazāk ierobežojošus pasākumus nepietiekamā piedāvājuma novēršanai, kuri nebūtu nelabvēlīgi tikai rafinētājiem, kuri nodarbojas ar importu.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts tiesiskās paļāvības princips, jo prasītāji tiesiski pamatoti esot paļāvušies, ka Komisija izmantos Regulā (EK) Nr. 1234/2007 paredzētos veidus, lai atjaunotu rafinējamā niedru jēlcukura piedāvājumu. Prasītāji arī tiesiski paļāvušies, ka Komisija saglabās līdzsvaru starp rafinētājiem, kuri nodarbojas ar importu, un valsts cukura ražotājiem.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts pienācīgas rūpības un labas pārvaldības princips, jo cukura tirgus pārvaldībā Komisija vairākkārt pieļāvusi būtiskas kļūdas un nonākusi pretrunās pati ar sevi, kas labākajā gadījumā liecinot par izpratnes trūkumu par galvenajiem tirgus mehānismiem. Piemēram, tās bilance — kas ir viens no galvenajiem rīkiem intervences tirgū saturam un tempam — bija ar rupjām kļūdām un bija balstīta uz neskaidru metodiku. Vēl jo vairāk, Komisijas veiktās darbības bija acīmredzami nepiemērotas, ņemot vērā nepietiekamo piedāvājumu.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 39. pants, jo Komisija nav sasniegusi divus no šajā Līguma normā izvirzītajiem mērķiem.

               8)

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpta Regula (ES) Nr. 1006/2011 (10), jo par balto cukuru piemērotie nodokļi patiešām ir tikai nedaudz lielāki nekā nodokļi par jēlcukuru; atšķirība ir tikai EUR 20 par tonnu. Tas ir klajā pretrunā EUR 80 atšķirībai starp parasto ievedmuitas nodokli par rafinētu cukuru (EUR 419) un rafinējamu jēlcukuru (EUR 339), kas noteikti Regulā (ES) Nr. 1006/2011.
               Turklāt, pamatojot prasību atlīdzināt zaudējumus, prasītāji apgalvo, ka Komisija ar savu bezdarbību un neatbilstošo rīcību esot smagi un acīmredzami pārkāpusi rīcības brīvību, kas tai piešķirta Regulā (EK) Nr. 1234/2007. Tāpat ar to, ka Komisija neesot veikusi piemērotus pasākumus, esot būtiski pārkāpta tiesību norma, ar ko “indivīdiem paredzēts piešķirt tiesības”. Komisija it īpaši esot pārkāpusi ES vispārējos tiesiskās noteiktības, nediskriminācijas, samērīguma un tiesiskās paļāvības principus un pienācīgas rūpības un labas pārvaldības pienākumu.

      (1)  Komisijas 2013. gada 15. februāra Īstenošanas regula (ES) Nr. 131/2013, ar ko nosaka ārkārtas pasākumus attiecībā uz ārpuskvotas cukura un izoglikozes laišanu Savienības tirgū ar samazinātu pārpalikuma maksājumu 2012./2013. tirdzniecības gadā (OV L 45, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2013. gada 22. marta Īstenošanas regula (ES) Nr. 281/2013, ar ko nosaka ārkārtas pasākumus attiecībā uz ārpuskvotas cukura un izoglikozes laišanu Savienības tirgū ar samazinātu pārpalikuma maksājumu 2012./2013. tirdzniecības gadā (OV L 84, 19. lpp.).

      (3)  Komisijas 2013. gada 6. marta Īstenošanas regula (ES) Nr. 194/2013, ar ko nosaka piešķīruma koeficientu par pieejamajiem ārpuskvotas cukura daudzumiem, ko ar samazinātu pārpalikuma maksājumu paredzēts pārdot Savienības tirgū 2012./2013. tirdzniecības gadā (OV L 64, 3. lpp.).

      (4)  Komisijas 2013. gada 10. aprīļa Īstenošanas regula (ES) Nr. 332/2013, ar ko nosaka piešķīruma koeficientu par pieejamajiem ārpuskvotas cukura daudzumiem, ko ar samazinātu pārpalikuma maksājumu paredzēts pārdot Savienības tirgū 2012./2013. tirdzniecības gadā (OV L 102, 18. lpp.).

      (5)  Komisijas 2013. gada 18. janvāra Īstenošanas regula (ES) Nr. 36/2013, ar ko izsludina uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus pastāvīgajā konkursā 2012./2013. tirdzniecības gadam KN kodiem 1701 14 10 un 1701 99 10 atbilstīga cukura importam, piemērojot pazeminātu muitas nodokļa likmi (OV L 16, 7. lpp.).

      (6)  Komisijas 2013. gada 24. janvāra Īstenošanas regula (ES) Nr. 67/2013 par minimālā muitas nodokļa noteikšanu cukuram pirmajai konkursa kārtai saskaņā ar konkursa procedūru, kas uzsākta ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 36/2013 (OV L 22, 9. lpp.).

      (7)  Komisijas 2013. gada 28. februāra Īstenošanas regula (ES) Nr. 178/2013 par minimālā muitas nodokļa noteikšanu cukuram otrajai konkursa kārtai saskaņā ar konkursa procedūru, kas uzsākta ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 36/2013 (OV L 58, 3. lpp.).

      (8)  Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (OV L 299, 1. lpp.).

      (9)  Padomes 2006. gada 20. februāra Regula (EK) Nr. 318/2006 par cukura tirgu kopīgu organizāciju (OV L 58, 1. lpp.).

      (10)  Komisijas 2011. gada 27. septembra Regula (ES) Nr. 1006/2011, ar ko groza I pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 282, 1. lpp.).


title: Lieta C-567/14: Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 7. jūlija spriedums (Cour d'appel de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Genentech Inc./Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Konkurence — LESD 101. pants — Neekskluzīvas licences līgums — Patents — Pārkāpuma neesamība — Pienākums samaksāt atlīdzību

text:
               12.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 335/8

         Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 7. jūlija spriedums (Cour d'appel de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Genentech Inc./Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

   (Lieta C-567/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Konkurence - LESD 101. pants - Neekskluzīvas licences līgums - Patents - Pārkāpuma neesamība - Pienākums samaksāt atlīdzību)
   (2016/C 335/09)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Paris

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Genentech Inc.

      Atbildētājas: Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 101. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neaizliedz to, ka atbilstoši tādam licences līgumam kā pamatlietā licenciātam tiek uzlikts pienākums veikt maksājumus par patentētas tehnoloģijas izmantošanu visā šī līguma darbības laikā gadījumā, ja licencētais patents tiek atcelts vai nav pārkāpts, ja licenciāts brīvi varēja izbeigt šo līgumu, ievērojot saprātīgu uzteikuma termiņu.

      (1)  OV C 73, 2.3.2015.


title: Lieta F-37/06: Prasība, kas celta  2006. gada 10. aprīlī  —  Strack  pret Komisiju

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/53

         Prasība, kas celta 2006. gada 10. aprīlī — Strack pret Komisiju
   (Lieta F-37/06)
   (2006/C 131/96)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Guido Strack, Ķelne (Vācija) (pārstāvji — G. Bouneou un F. Frabetti, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētājas netieši izteikto 2005. gada 7. jūlija lēmumu, ar ko noraida prasītāja lūgumu atzīt viņa slimību par arodslimību;

               —

               piespriest atbildētājai pārskaitīt prasītājam EUR 2 000 kā zaudējumu atlīdzību un procentus, lai atlīdzinātu saistībā ar 2005. gada 7. jūlija noraidošo lēmumu ciesto materiālo zaudējumu;

               —

               piespriest atbildētājai pārskaitīt prasītājam EUR 5 000 kā zaudējumu atlīdzību un procentus, lai atlīdzinātu saistībā ar 2005. gada 7. jūlija noraidošo lēmumu ciesto morālo kaitējumu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasījuma par atcelšanu atbalstam prasītājs izvirza trīs pamatus par, pirmkārt, Civildienesta noteikumu 90. panta pārkāpumu, otrkārt, patvaļas aizlieguma principa pārkāpumu, pienākuma sniegt pamatojumu neizpildi un pilnvaru ļaunprātīgu izmantošanu un, treškārt, pienākuma sniegt padomu neizpildi.
   Saistībā ar prasījumu par zaudējumu atlīdzību prasītājs apgalvo, ka netieši izteiktais lēmums, ar ko noraida viņa lūgumu, viņu ir nostādījis neskaidrā un nedrošā situācijā, kas turpinājās vairākus mēnešus, kā rezultātā radās materiāli zaudējumi un morālais kaitējums.


title: Lieta T-259/15 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 15. jūnija rīkojums – Close un Cegelec/Parlaments Pagaidu noregulējums — Būvdarbu publiskā iepirkuma līgums — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Enerģijas centrāles būvniecība — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/53

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 15. jūnija rīkojums – Close un Cegelec/Parlaments
   (Lieta T-259/15 R)
   (Pagaidu noregulējums - Būvdarbu publiskā iepirkuma līgums - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Enerģijas centrāles būvniecība - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2015/C 302/69)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: SA Close (Harzé-Aywaille, Beļģija) un Cegelec (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – J.-M. Rikkers un J.-L. Teheux, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – M. Rantala, M. Mraz un F. Poilvache)

      Priekšmets

   Pieteikums par 2015. gada 19. marta lēmuma, ar kuru Parlaments noraidīja prasītāju piedāvājumu, kas bija iesniegts pēc uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu būvdarbu publiskā iepirkuma procedūrā INLO-D-UPIL-T-14-A04 saistībā ar projekta “ēkas Konrad Adenauer Luksemburgā paplašināšanas un atjaunošanas darbi” 73. kārtu (enerģijas centrāle), piemērošanas apturēšanu un tajā pašā dienā pieņemtā lēmuma, ar kuru šī līguma parakstīšanas tiesības tika piešķirtas citam pretendentam, piemērošanas apturēšanu.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-442/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās (otrā palāta) tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedumu lietā T-544/12 Pensa Pharma, SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S 2015. gada 12. augustā iesniedza Pensa Pharma, SA

text:
               14.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/15

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās (otrā palāta) tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedumu lietā T-544/12 Pensa Pharma, SA/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S2015. gada 12. augustā iesniedza Pensa Pharma, SA

   (Lieta C-442/15 P)
   (2015/C 414/18)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Pensa Pharma, SA (pārstāvji – R. Kunze, G. Würtenberger, Rechtsanwälte)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 3. jūnija spriedumu apvienotajās lietās T-544/12 un T-546/12;

               —

               apmierināt Pensa Pharma S. A. celto prasību par ITSB Apelācijas padomes lēmumiem lietās R 1883/2011–5 un R 1884/2011–5;

               —

               piespriest ITSB, kā arī pārējiem lietas dalībniekiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1

               Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi nopietnu kļūdu tiesību piemērošanā, noraidot apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvojumu, saskaņā ar kuru tiesas sēdē Vispārējā tiesā izvirzītie argumenti bija pieņemami, jo tie nebija tikai jauni argumenti, bet gan iepriekš Apelācijas padomē un Vispārējā tiesā izvirzītu juridisko argumentu detalizētāks izklāsts.

               2

               Turklāt Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā to, ka Apelācijas padome nav pamatojusi, kādēļ tā atstājusi spēkā Anulēšanas nodaļas lēmumu, ar kuru apmierināts atbildētāja iesniegtais pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu saistībā ar apvienotajiem procesiem, kurus sākumā veidoja četri nošķirti pieteikumi un piespriežot apelācijas sūdzības iesniedzējai atlīdzināt izdevumus saistībā ar četriem procesiem Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā, lai gan abas apvienotās lietas bija balstītas tikai uz vienas no divām pieteikuma iesniedzējām apelācijas procesā izvirzītajām un/vai tai piemītošajām tiesībām;

               3

               Turklāt Vispārējās tiesas spriedums esot balstīts uz sagrozītiem faktiskajiem apstākļiem un pierādījumiem, kā arī kļūdainu interpretāciju un Vispārējās tiesas pilnvaru nepareizu izmantošanu, jo tā neesot atbilstoši izvērtējusi tai zināmos faktiskos apstākļus, ne arī atbilstoši piemērojusi tiesības saistībā ar otro pamatu attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta piemērošanu. Ja Vispārējā tiesa būtu ievērojusi tiesību pamatprincipus, tostarp tiesības uz taisnīgu lietas izskatīšanu un tiesības uz pamatotu nolēmumu, tā būtu apmierinājusi tajā celto prasību. Tā tas ir vēl jo vairāk tāpēc, ka Vispārējā tiesa ir apstiprinājusi Apelācijas padomes lēmumus, lai gan tā esot ļoti labi zinājusi, ka pārsūdzētā sprieduma pieņemšanas Vispārējā tiesā laikā atbildētāja nebija pierādījusi un pat ne izklāstījusi lēmumu pamatojumu, proti, Beniluksā un Francijā reģistrētas valsts preču zīmes esamību. Tātad Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punktu, kā arī šīs pašas regulas 53. panta 1. punktu, jo tā esot piemērojusi kļūdainus juridiskos kritērijus, uzskatot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīmes reģistrācijas bija jāatceļ, pamatojoties uz agrāku Beniluksā un Francijā reģistrētu preču zīmi.

               4

               Pieļautajām kļūdām esot procesuālo un materiālo tiesību saturs. Līdz ar to prasītāja vispirms norādīs uz to, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, atzīstot par nepieņemamiem tiesas sēdē izvirzītos argumentus, un pēc tam izklāstīs iemeslus, kuru dēļ Vispārējai tiesai vajadzēja secināt, ka prasības otrais pamats bija atbilstoši pamatots attiecībā uz atzīto principu par tiesību aktos paredzēto kārtību pārkāpumu, kā arī, ņemot vērā minētos faktus.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-55/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Chen /ITSB — AM Denmark (Tīrīšanas iekārta) (Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā ir attēlota tīrīšanas iekārta — Trīsdimensiju Kopienas preču zīme, kurā ir attēlota ar izsmidzinātāju un sūkli aprīkota tīrīšanas iekārta — Atzīšana par spēkā neesošu)

text:
               8.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 164/16

         Vispārējās tiesas 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Chen/ITSB — AM Denmark (Tīrīšanas iekārta)
   (Lieta T-55/12) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā ir attēlota tīrīšanas iekārta - Trīsdimensiju Kopienas preču zīme, kurā ir attēlota ar izsmidzinātāju un sūkli aprīkota tīrīšanas iekārta - Atzīšana par spēkā neesošu)
   2013/C 164/29
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Su-Shan Chen (Sanchong, Taivāna) (pārstāvis — C. Onken, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: AM Denmark A/S (Kokkedal, Dānija) (pārstāvis — C. Type Jardorf, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju trešās padomes 2011. gada 26. oktobra lēmumu lietā R 2179/2010-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp AM Denmark A/S un Su-Shan Chen

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Su-Shan Chen atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 133, 5.5.2012.


title: Lieta C-475/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 30. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Walter Jubin/easyJet Airline Co. Ltd

text:
               7.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 359/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 30. augustā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Walter Jubin/easyJet Airline Co. Ltd

   (Lieta C-475/13)
   2013/C 359/03
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Walter Jubin

      Atbildētāja: easyJet Airline Co. Ltd

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai valsts tiesībās paredzēto atlīdzību par zaudējumiem radušos papildu ceļa izdevumu atlīdzināšanai, kas, savukārt, radušies rezervēta lidojuma atcelšanas dēļ, var atskaitīt no Regulas (1) 7. pantā minētās kompensācijas, ja gaisa pārvadātājs nav izpildījis savus pienākumus atbilstoši Regulas 8. panta 1. punktam un 9. panta 1. punktam?

               2.

               Ja šāda atskaitīšana ir iespējama: vai tas attiecas arī izdevumiem, kas saistīti ar pārvadājumu līdz lidojuma galamērķim?

               3.

               Ciktāl atskaitīšana ir iespējama: vai gaisa pārvadātājs to vienmēr var veikt, vai arī šādas tiesības ir atkarīgas no tā, ciktāl to pieļauj valsts tiesības vai tiesa atzīst par piemērotām?

               4.

               Ciktāl nozīme ir valsts tiesībām vai arī ciktāl ir vajadzīgs tiesas vērtējums: vai, izmaksājot kompensāciju saskaņā ar Regulas 7. pantu, ir jāizlīdzina tikai neērtības un pasažieru lidojuma atcelšanas dēļ ciesto laika zaudējumu, vai arī materiālos zaudējumus?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.)


title: Lieta F-63/12: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 5. novembra spriedums — Nicola /EIB (Civildienests — Sprieduma izpilde — Tiesāšanās izdevumi — Izdevumu atlīdzināšana — Summas, kas samaksāta kā atlīdzināmi izdevumi, atmaksāšana pēc sprieduma, ar ko daļēji atcelts spriedums, kurā prasītājam piespriests šos izdevumus atlīdzināt)

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 377/21

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 5. novembra spriedums — Nicola/EIB
   (Lieta F-63/12) (1)

   (Civildienests - Sprieduma izpilde - Tiesāšanās izdevumi - Izdevumu atlīdzināšana - Summas, kas samaksāta kā atlīdzināmi izdevumi, atmaksāšana pēc sprieduma, ar ko daļēji atcelts spriedums, kurā prasītājam piespriests šos izdevumus atlīdzināt)
   2013/C 377/47
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carlo de Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis — L. Isola, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji — G. Nuvoli un F. Martin, A. Dal Ferro, avocat)

      Priekšmets

   Prasība atcelt vēstules, ar kurām pēc Eiropas Savienības Vispārējās tiesas sprieduma lietā T-37/10 P De Nicola/EIB, ar kuru daļēji atcelts Civildienesta tiesas spriedums lietā F-55/08 De Nicola/EIB, atbildētāja atsakās atmaksāt EUR 6 000, kurus prasītājs samaksāja atbildētājai kā atlīdzināmus izdevumus, pamatojoties uz Civildienesta tiesas spriedumu lietā F-55/08 DEP

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Investīciju bankas 2012. gada 4. maija un 25. maija lēmumus;

               2)

               piespriest Eiropas Investīciju bankai atmaksāt De Nicola EUR 6 000 ar procentiem sākot no 2012. gada 29. aprīļa. Atlīdzināmo procentu likme ir jāaprēķina, pamatojoties uz Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi galvenajām refinansēšanas operācijām attiecīgajā laika posmā, reizinot ar diviem punktiem;

               3)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4)

               Eiropas Investīciju banka sedz savus, kā arī atlīdzina C. De Nicola tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 311, 13.10.2012., 16. lpp.


title: Lieta C-419/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. septembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Crono Service Scarl u.c./Roma Capitale

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. septembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Crono Service Scarl u.c./Roma Capitale

   (Lieta C-419/12)
   2012/C 366/45
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Crono Service Scarl u.c.

      Atbildētāja: Roma Capitale

      Prejudiciālais jautājums

   Vai LESD 49. pants, LES 3. pants, LESD 3., 4., 5. un 6., kā arī 101. un 102. pants liedz piemērot 1992. gada likuma Nr. 21 3. panta 3. punktu, 8. panta 3. punktu un 11. pantu daļā, kurā tajos noteikts attiecīgi, ka “pārvadātāja juridiskajai adresei un autonovietnei jāatrodas tikai un vienīgi atļauju izsniegušās pašvaldības teritorijā”, ka “lai saņemtu un uzturētu spēkā atļauju transportlīdzekļu iznomāšanas ar vadītāju pakalpojuma sniegšanai, atbilstoši pamatojošam juridiskam dokumentam ir jābūt atļauju izsniegušās pašvaldības teritorijā reģistrētai juridiskajai adresei, autonovietnei vai piestātnei” un ka “ar vadītāju iznomājamā transportlīdzekļa pasūtīšana tiek veikta pie attiecīgajām autonovietnēm. Ikvienam transportlīdzekļu iznomāšanas ar vadītāju pakalpojumam jāsākas un jābeidzas atļauju izsniegušajā pašvaldībā esošajā autonovietnē, atgriežoties tajā, lai arī lietotāja uzņemšana un ierašanās ceļa mērķī var notikt arī citu pašvaldību teritorijā?”


               5.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/1

         2011/C 38/01
   Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 30, 29.1.2011.

      Iepriekšējās publikācijas

      OV C 13, 15.1.2011.

      OV C 346, 18.12.2010.

      OV C 328, 4.12.2010.

      OV C 317, 20.11.2010.

      OV C 301, 6.11.2010.

      OV C 288, 23.10.2010.

   Šie teksti pieejami arī
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Tiesas spriedums (2015. gada 31. marts) lietā E-17/14 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Lihtenšteinas Firstisti (EEZ/EBTA valsts saistību neizpilde – Tiesības veikt uzņēmējdarbību – Ierobežojumi strādāt profesijā “zobārsts” Lihtenšteinā – Samērīgums)

text:
               22.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 350/5

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2015. gada 31. marts)
   lietā E-17/14
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Lihtenšteinas Firstisti
   (EEZ/EBTA valsts saistību neizpilde – Tiesības veikt uzņēmējdarbību – Ierobežojumi strādāt profesijā “zobārsts” Lihtenšteinā – Samērīgums)
   (2015/C 350/08)
   Lietā E-17/14 EBTA Uzraudzības iestāde pret Lihtenšteinas Firstisti – attiecībā uz PRASĪBU pasludināt, ka Lihtenšteinas Firstiste, saglabājot spēkā tādas valsts tiesību normas kā Veselības likuma 63. pantu un pārejas noteikumu Likumā par minētā panta atcelšanu, tostarp par Veselības likuma 63. panta 2. punkta piemērojamību minētajā saistībā, kuras paredz, ka sertificētam “zobārstam” jāstrādā šajā profesijā kā darba ņēmējam pilnībā kvalificēta zobārstniecības speciālista tiešā uzraudzībā, saskaņā ar viņa norādēm un viņa tiešā pakļautībā, nav izpildījusi savas saistības, kas izriet no EEZ līguma 31. panta, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher un tiesneši Per Christiansen (tiesnesis referents) un Páll Hreinsson, 2015. gada 31. martā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo Tiesa:

               1.

               pasludina, ka Lihtenšteinas Firstiste, saglabājot spēkā Veselības likuma 63. pantu, saskaņā ar kuru personai ar kvalifikāciju, kuras apzīmējums vācu valodā ir “Dentist”, ir jāstrādā savā profesijā kā darba ņēmējam pilnībā kvalificēta zobārstniecības speciālista (“Zahnarzt”) tiešā uzraudzībā, saskaņā ar viņa norādēm un viņa tiešā pakļautībā, nav izpildījusi saistības, kas izriet no EEZ līguma 31. panta;

               2.

               piespriež Lihtenšteinas Firstistei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-678/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 20. oktobra spriedumu lietā T-407/15 Monster Energy Company/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2016. gada 29. decembrī iesniedza Monster Energy Company

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/17

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2016. gada 20. oktobra spriedumu lietā T-407/15 Monster Energy Company/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2016. gada 29. decembrī iesniedza Monster Energy Company

   (Lieta C-678/16 P)
   (2017/C 144/22)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Monster Energy Company (pārstāvis – P. Brownlow, Solicitor)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 20. oktobra spriedumu lietā T-407/15;

               —

               atcelt Apelācijas padomes 2015. gada 4. maija lēmumu lietā R 1028/2014-5;

               —

               atcelt Iebildumu nodaļas 2014. gada 21. februāra lēmumu iebildumu procesā 2 178567;

               —

               noraidīt preču zīmi, pret kuru izvirzīti iebildumi, attiecībā uz visām precēm, kas ietilpst 29., 30. un 33. klasē;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam segt savus, kā arī atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Vispārējā tiesa esot nepareizi piemērojusi Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, izvērtējot un nosakot svaru kombinētas preču zīmes dominējošiem un/vai atšķirtspējīgiem elementiem. Ja Vispārējā tiesa būtu izmantojusi pareizo pieeju, tā būtu konstatējusi sajaukšanas iespēju starp preču zīmi, pret kuru izvirzīti iebildumi, un agrāko preču zīmi.
   Vispārējā tiesa esot nepareizi piemērojusi Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi 8. panta 5. punktu, izvērtējot un nosakot svaru kombinētās preču zīmes dominējošiem un/vai atšķirtspējīgiem elementiem.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV 2009, L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-135/08: Prasība, kas celta 2008. gada 4. aprīlī — Schniga /Kopienas Augu šķirņu birojs (KAŠB) — Elaris and Brookfield New Zealand ( Gala-Schnitzer )

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/32

         Prasība, kas celta 2008. gada 4. aprīlī — Schniga/Kopienas Augu šķirņu birojs (KAŠB) — Elaris and Brookfield New Zealand (“Gala-Schnitzer”)
   (Lieta T-135/08)
   (2008/C 142/59)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Schniga Srl, Bolzano (Itālija) (pārstāvji — G. Würtenberger, lawyer un R. Kunze, Solicitor)

      Atbildētājs: Kopienas Augu šķirņu birojs

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Elaris SNC, Anger (Francija) un Brookfield New Zealand Ltd, Havelock North (Jaunzēlande)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju padomes 2007. gada 21. novembra lēmumu lietās A-003/2007 un A-004/2007 un

               —

               piespriest KAŠB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas Augu šķirņu aizsardzības tiesību reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Konsortium Südtiroler Baumschuler, pēc attiecīgās šķirnes nodošanas — Schniga Srl (Reģistrācijas pieteikums Nr. 1999/0033)

      Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesības, par kurām iesniegts pieteikums:: Gala-Schnitzer

      KAŠB lēmums: piešķirt Kopienas augu šķirņu aizsardzības tiesības (Lēmums Nr. EU 18759, OBJ 06-021 un OBJ 06-022)

      Apelācijas sūdzību Apelāciju padomē iesniegusi: SNC Elaris un Brookfield New Zealand Ltd

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt KAŠB lēmumu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 2100/94 (1) 59. panta 3. punkta pārkāpums, jo iebildumi pret Kopienas augu šķirnes aizsardzības tiesībām neatbilst minētajai tiesību normai; apstrīdētais lēmums ir balstīts uz pieteikuma iesniedzējam izvirzītām prasībām, kas pārsniedz tiesību aktos paredzētās; ir nepareizi novērtētas KAŠB priekšsēdētāja pilnvaras un rīcības brīvība.

      (1)  Padomes 1994. gada 27. jūlija Regula (EK) Nr. 2100/1994 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību (OV 1994 L 227, 1. lpp.).


title: Lieta T-173/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 3. jūnija rīkojums — Z /Komisija (Piekļuve dokumentiem — Nepieņemamība — Rīkojums)

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/38

         Vispārējās tiesas 2010. gada 3. jūnija rīkojums — Z/Komisija
   (Lieta T-173/09) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Nepieņemamība - Rīkojums)
   2010/C 209/59
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Z (Hannoversch Münden, Vācija) (pārstāvji — C. Grau un N. Jäger, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Bouquet, V. Bottka un R. Sauer)

      Priekšmets

   Uzdot Komisijai pirmkārt, norādīt prasītājai — piešķirot viņai piekļuvi procesa materiāliem lietā COMP/39.406 — “Jūras cauruļvadi” un it īpaši, nododot viņas rīcībā Komisijas 2009. gada 28. janvāra lēmuma, ar kuru uzliek nauda sodu Dunlop Oil & Marine/ContiTech AG/Continental AG par apgalvoto piedalīšanos aizliegtajā vienošanās jūras cauruļvadu nozarē laikposmā starp 1986. un 2007. gadu, kopiju —, vai viņa tostarp ir minēta šajā lēmumā, un — apstiprinošas atbildes gadījumā — norādīt kontekstu, kurā minēts prasītājas vārds, otrkārt, izslēgt tādā veidā, kas vēl būtu jāprecizē pēc piekļuves piešķiršanas lietas materiāliem, norādes uz viņas vārdu Komisijas 2009. gada 28. janvāra lēmumā un, treškārt, neminēt prasītājas vārdu un izvairīties no jebkādām norādēm uz prasītāju 2009. gada 28. janvāra lēmuma nekonfidenciālajā redakcijā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Z atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 167, 18.07.2009.


title: Lieta T-314/09: Prasība, kas celta 2009. gada 6. augustā — Intercéréales un Grossi /Komisija

text:
               10.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/14

         Prasība, kas celta 2009. gada 6. augustā — Intercéréales un Grossi/Komisija
   (lieta T-314/09)
   2009/C 244/24
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji:
      Intercéréales, Parīze (Francija) un Alain Grossi, Nîmes (France) (pārstāvji — B. Le Bret un L. Olza Moreno, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītāji lūdz atcelt Komisijas 2008. gada 10. decembra Lēmumu C(2008) 7846, galīgā redakcija (1), ar kuru Komisija atzina, ka pamatshēma par iespējamajām Francijas lauksaimniecības starpnozaru organizāciju darbībām, kas izpaužas kā atbalsts tehniskajai palīdzībai, kvalitatīvu produktu ražošanai un tirdzniecībai, izpētei un attīstībai, kā arī reklāmai par labu primārajiem ražotājiem un uzņēmumiem, kuri pārstrādā un tirgo lauksaimniecības produktus, un kas tiek finansētas ar brīvprātīgajām iemaksām, kas ar starpministriju rīkojumu kļuvušas obligātas un tiek iekasētas no šo starpnozaru organizāciju dalībniekiem, ir ar kopējo tirgu saderīgs valsts atbalsts.
   Prasītāju izvirzītie pamati un galvenie argumenti būtībā ir tādi paši vai līdzīgi, kādi izvirzīti lietā T–293/09 CNIEL/Komisija.

      (1)  OV 2009, C 116, 14. lpp.


title: Lieta T-556/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 25. novembra spriedums – Royalton Overseas/ITSB – S. C. Romarose Invest (“KAISERHOFF”) (Kopienas preču zīme – Iebildumu process – Kopienas grafiskas preču zīmes “KAISERHOFF” reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme “KAISERHOFF” – Administratīvā procesa apturēšana – Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. un 50. noteikums – Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas – Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts)

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/34

      Vispārējās tiesas 2014. gada 25. novembra spriedums – Royalton Overseas/ITSB – S. C. Romarose Invest (“KAISERHOFF”)
      (Lieta T-556/12) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “KAISERHOFF” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “KAISERHOFF” - Administratīvā procesa apturēšana - Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. un 50. noteikums - Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas - Regulas (EK) Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts)
      (2015/C 016/54)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Royalton Overseas Ltd (Road Town, Britu Virdžīnu salas, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – C. Năstase, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Folliard–Monguiral)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: S.C. Romarose Invest Srl (Bukareste, Rumānija) (pārstāvji – R.-G. Dragomir un G.-L. Ilie, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 4. oktobra lēmumu lietā R 2535/2011–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp SC Romarose Invest Srl un Royalton Overseas Ltd

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 4. oktobra lēmumu lietā R 2535/2011–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp SC Romarose Invest Srl un Royalton Overseas Ltd;

                  2)

                  ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina pusi Royalton Overseas radušos tiesāšanās izdevumu, tostarp Royalton Overseas procesā ITSB Apelāciju padomē radušos nepieciešamos izdevumus;

                  3)

                  S.C. Romarose Invest Srl sedz savus, kā arī atlīdzina pusi Royalton Overseas radušos tiesāšanās izdevumu, tostarp Royalton Overseas procesā ITSB Apelāciju padomē radušos nepieciešamos izdevumus.

         (1)  OV C 63, 2.3.2013.


title: Lieta C-541/13: Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums ( Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Douane Advies Bureau Rietveld / Hauptzollamt Hannover Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Muitas savienība un kopējais muitas tarifs — Tarifu klasifikācija — Pozīcija 3822 — Jēdzieni “diagnostikas vai laboratorijas reaģenti”  — Indikatori iepriekš noteiktas atbildes temperatūras uzrādīšanai

text:
               8.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 439/12

         Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 9. oktobra spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Douane Advies Bureau Rietveld/Hauptzollamt Hannover

   (Lieta C-541/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība un kopējais muitas tarifs - Tarifu klasifikācija - Pozīcija 3822 - Jēdzieni “diagnostikas vai laboratorijas reaģenti” - Indikatori iepriekš noteiktas atbildes temperatūras uzrādīšanai)
   (2014/C 439/17)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Hamburg

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Douane Advies Bureau Rietveld

      Atbildētājs: Hauptzollamt Hannover

      Rezolutīvā daļa:

   Kombinētās nomenklatūras pozīcija 3822, kas ietverta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kas grozīta ar Komisijas 2010. gada 5. oktobra Regulu (ES) Nr. 861/2010, I pielikumā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādi temperatūras indikatori, kas tiek tirgoti ar nosaukumiem “WarmMark” un “ColdMark” un kuri krāsas izmaiņu dēļ, jo ir mainījies tajos ietverto šķidrumu apjoms, neatgriezeniski norāda uz to, vai ir tikusi sasniegta atbildes temperatūra, neietilpst šajā pozīcijā.

      (1)  OV C 9, 11.1.2014.


title: Apvienotās lietas C-401/12 P līdz C-403/12 P: Tiesas (virspalāta) 2015. gada 13. janvāra spriedums – Eiropas Savienības Padome, Eiropas Parlaments, Eiropas Komisija/Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht (Apelācija – Direktīva 2008/50/EK – Direktīva par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai – Lēmums attiecībā uz Nīderlandes Karalistes paziņojumu par termiņa, kas paredzēts, lai sasniegtu slāpekļa dioksīdam noteiktos robežlielumus, atlikšanu un atbrīvojumu no pienākuma piemērot cietajām daļiņām (PM10) noteiktos robežlielumus – Pieprasījums veikt šī lēmuma iekšēju pārskatīšanu, kas iesniegts, piemērojot Regulas (EK) Nr. 1367/2006 normas – Komisijas lēmums, ar kuru pieprasījums atzīts par nepieņemamu – Individuāls pasākums – Orhūsas konvencija – Regulas (EK) Nr. 1367/2006 spēkā esamība, ņemot vērā šo konvenciju)

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/2

      Tiesas (virspalāta) 2015. gada 13. janvāra spriedums – Eiropas Savienības Padome, Eiropas Parlaments, Eiropas Komisija/Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht

      (Apvienotās lietas C-401/12 P līdz C-403/12 P) (1)

      (Apelācija - Direktīva 2008/50/EK - Direktīva par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai - Lēmums attiecībā uz Nīderlandes Karalistes paziņojumu par termiņa, kas paredzēts, lai sasniegtu slāpekļa dioksīdam noteiktos robežlielumus, atlikšanu un atbrīvojumu no pienākuma piemērot cietajām daļiņām (PM10) noteiktos robežlielumus - Pieprasījums veikt šī lēmuma iekšēju pārskatīšanu, kas iesniegts, piemērojot Regulas (EK) Nr. 1367/2006 normas - Komisijas lēmums, ar kuru pieprasījums atzīts par nepieņemamu - Individuāls pasākums - Orhūsas konvencija - Regulas (EK) Nr. 1367/2006 spēkā esamība, ņemot vērā šo konvenciju)
      (2015/C 073/02)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. Moore un K. Michoel), Eiropas Parlaments (pārstāvji – L. Visaggio un G. Corstens), Eiropas Komisija (pārstāvji – J. P. Keppenne, P. Oliver, P. Van Nuffel, G. Valero Jordana un S. Boelaert)

         Pārējie lietas dalībnieki: Vereniging Milieudefensie un Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht (pārstāvis – A. van den Biesen, advocaat)

         Persona, kas iestājusies lietā apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvis – D. Hadroušek)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  pretapelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas spriedumu Vereniging Milieudefensie un Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Komisija (T-396/09, EU:T:2012:301);

                  3)

                  prasību atcelt tiesību aktu, ko Eiropas Savienības Vispārējā tiesā cēluši Vereniging Milieudefensie un Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht, noraidīt;

                  4)

                  Vereniging Milieudefensie un Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht solidāri atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas Eiropas Savienības Padomei, Eiropas Parlamentam un Eiropas Komisijai radušies gan pirmajā instancē, gan apelācijas tiesvedībā.

                  5)

                  Čehijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 9, 12.1.2013.


title: Lieta C-403/13: Tiesas 2013. gada 22. novembra rīkojums ( High Court of Ireland (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lisa Kelly / Minister for Social Protection

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/31

         Tiesas 2013. gada 22. novembra rīkojums (High Court of Ireland (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lisa Kelly/Minister for Social Protection

   (Lieta C-403/13) (1)

   2014/C 102/49
   Tiesvedības valoda – angļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 274, 21.9.2013.


title: Lieta T-301/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Clearstream Banking Aktiengesellschaft un Clearstream Internationat société anonyme Luxembourg iesniedza 2004. gada 28. jūlijā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/39

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Clearstream Banking Aktiengesellschaft un Clearstream Internationat société anonyme Luxembourg iesniedza 2004. gada 28. jūlijā
   (Lieta T-301/04)
   (2004/C 262/75)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 28. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Clearstream Banking Aktiengesellschaft, Frankfurte pie Mainas (Vācija) un Clearstream Internationat société anonyme Luxembourg, Luksemburga, kuras pārstāv Horst Satzky un Bernhard M. Maasen, advokāti, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt uz prasītājiem attiecināto Komisijas 2004. gada 2. jūnija lēmumu lietā Nr. COMP/38.096 šādās daļās: (i) konstatējums par dominējošā stāvokļa tirgū ļaunprātīgu izmantošanu; un (ii) pienākums atturēties no darbības;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apstrīdētajā lēmumā Komisija prasītājām pārmet to, ka viņas ir pārkāpušas EKL 82. pantu. Pēc Komisijas uzskata, prasītājas ir ļaunprātīgi izmantojušas savu dominējošo stāvokli tirgū tādējādi, ka viņas gandrīz divu gadu garumā ir atteikušās sniegt Euroclean Bank S.A. (turpmāk tekstā - “EB”) tā saukto primāro klīringu un norēķinu pakalpojumus rīkojumus vācu vārda akcijām, un vairāk nekā piecus gadus, sniedzot primārā klīringa un norēķina pakalpojumus, ir diskriminējusi EB attiecība uz šo pakalpojumu cenām.
   Prasītājas šo pārmetumu apstrīd un prasa lēmumu atcelt. Prasītāju galvenais iebildums ir vērsts pret Komisijas pieņēmumu, ka Clearstream Banking AG (turpmāk tekstā - “CB”) attiecīga tirgū ieņem dominējošo stāvokli.
   Prasītājas apgalvo, ka sarunas starp CB un NE attiecībā uz darījumu ar vācu vārda akcijām norisa ilga nevis divus gadus, bet ilgākais deviņus mēnešus. Šī laika posma ilgums bija EB un nevis CB ziņā. CB nav bijusi interese vai nodoms liegt EB tos pakalpojumus, ko tā sniedza citiem klientiem.
   Tālāk prasītājas norāda, ka sarunās nevarēja neņemt vērā to, ka darījumu ar vācu vārda akcijām norisei attiecībā uz pakalpojumu apmaiņu starp CB un EB nav bijis nekādas nozīmes. Nosakot savu cenu, prasītāji vadījās no principa par vienādu attieksmi pret vienādiem klientiem. EB nav salīdzināma ar to klientu grupu, uz ko norādījusi Komisija savu pārmetumu attiecībā uz diskrimināciju pamatošanai.
   Bez tam prasītājas norāda, ka Komisija nekad nav apgalvojusi, ka Clerstream International S.A. Luxembourg (turpmāk tekstā - “CI”) ir dominējošu stāvokli ieņemošs uzņēmums. Jau tādēļ vien tā nevarēja ļaunprātīgi izmantot dominējošo stāvokli tirgū. Turklāt lēmumā norobežot attiecīgo tirgu nav nepieciešams. Prasītājas uzskata, ka Komisijas veiktā izšķiršana starp “primārajiem” un “sekundārajiem” pakalpojumiem saistībā ar darījumu norisi ir objektīvi nepamatota un pat pretrunīga. Klīringa un norēķinu pakalpojumiem pastāv tikai viens attiecīgs tirgus. Šajā kopējā klīringa un norēķinu pakalpojumu tirgū CB nav dominējošā stāvokļa. Tādējādi EKL 82. pants neattiecas nedz uz CB, nedz arī uz CI. Lēmums ir atceļams dēļ tā vien, ka tajā nepareizi noteikts tirgus, no kā izriet arī kļūdaina dominējošā stāvokļa noteikšana.


title: Lieta C-489/10: Tiesas (virspalāta) 2012. gada 5. jūnija spriedums ( Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Łukasz Marcin Bonda (Kopējā lauksaimniecības politika — Vienotā platībmaksājuma shēma — Regula (EK) Nr. 1973/2004 — 138. panta 1. punkts — Atbalsta nepiešķiršana nepareizu ziņu par platībām norādīšanas gadījumā — Šī soda administratīvais vai krimināltiesiskais raksturs — Dubultās sodīšanas aizliegums — Princips “ne bis in idem” )

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/2

         Tiesas (virspalāta) 2012. gada 5. jūnija spriedums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Łukasz Marcin Bonda

   (Lieta C-489/10) (1)

   (Kopējā lauksaimniecības politika - Vienotā platībmaksājuma shēma - Regula (EK) Nr. 1973/2004 - 138. panta 1. punkts - Atbalsta nepiešķiršana nepareizu ziņu par platībām norādīšanas gadījumā - Šī soda administratīvais vai krimināltiesiskais raksturs - Dubultās sodīšanas aizliegums - Princips “ne bis in idem”)
   2012/C 217/03
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Najwyższy

      Lietas dalībnieks pamata procesā

      Łukasz Marcin Bonda

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sąd Najwyższy — Komisijas 2004. gada 29. oktobra Regulas (EK) Nr. 1973/2004, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 piemērošanai attiecībā uz šīs Regulas IV un IV a) sadaļā minētajām atbalsta shēmām un atmatā atstātas zemes izmantošanu izejvielu ražošanai (OV L 345, 1. lpp.), 138. panta interpretācija — Vienotais platībmaksājums — Atbalsta nepiešķiršana nepareizu ziņu par platībām norādīšanas gadījumā — Šī soda administratīvais vai krimināltiesiskais raksturs

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 2004. gada 29. oktobra Regulas (EK) Nr. 1973/2004, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 piemērošanai attiecībā uz šīs Regulas IV un IV a) sadaļā minētajām atbalsta shēmām un atmatā atstātas zemes izmantošanu izejvielu ražošanai, 138. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka šī noteikuma otrajā un trešajā daļā paredzētie pasākumi — atbilstoši kuriem lauksaimnieks nesaņem atbalstu par gadu, kurā tas ir nepatiesi deklarējis platību, par kuru tam ir tiesības pretendēt uz atbalstu, un par summu, kas atbilst starpībai starp deklarēto platību un apstiprināto platību, tiek samazināts tā atbalsta apmērs, uz kuru tam būtu bijušas tiesības pretendēt nākamajos trīs kalendārajos gados, — nav uzskatāmi par krimināltiesiska rakstura sodiem.

      (1)  OV C 13, 15.01.2011.


title: Lieta T-278/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. septembra spriedums – Dairek Attoumi/ITSB – Diesel (“DIESEL”) Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs “DIESEL” — Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “DIESEL” — Spēkā neesamības pamats — Atšķirtspējīga apzīmējuma izmantošana — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta e) apakšpunkts — Faktiskas izmantošanas pierādījums — Administratīvā procesa apturēšana

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/28

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. septembra spriedums – Dairek Attoumi/ITSB – Diesel (“DIESEL”)
   (Lieta T-278/14) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs “DIESEL” - Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “DIESEL” - Spēkā neesamības pamats - Atšķirtspējīga apzīmējuma izmantošana - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta e) apakšpunkts - Faktiskas izmantošanas pierādījums - Administratīvā procesa apturēšana)
   (2015/C 346/32)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mansour Dairek Attoumi (Badalona, Spānija) (pārstāvji – E. Manresa Medina un J. Manresa Medina, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – O. Mondéjar Ortuño un V. Melgar)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Diesel SpA (Breganze, Itālija) (pārstāvji – F. Celluprica un F. Fischetti, avocats)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas trešās padomes 2014. gada 18. februāra lēmumu lietā R 855/2012–3 attiecībā uz spēkā neesamības procesu starp Diesel SpA un Mansour Dairek Attoumi k–gu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Mansour Dairek Attoumi atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 253, 4.8.2014.


title: Lieta C-58/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2009. gada 11. februāra rīkojumu — Leo-Libera GmbH/Finanzamt Buchholz in der Nordheide

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2009. gada 11. februāra rīkojumu — Leo-Libera GmbH/Finanzamt Buchholz in der Nordheide
   (Lieta C-58/09)
   2009/C 113/39
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundesfinanzhof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Leo-Libera GmbH

      Atbildētāja: Finanzamt Buchholz in der Nordheide

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK (1) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 135. panta 1. punkta i) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas atļauj dalībvalstīm pieņemt tādu tiesisko regulējumu, kurā noteikts, ka tikai konkrētas derības (zirgu skriešanās sacīkstes) un loterijas ir atbrīvotas no nodokļa un “citiem azartspēļu veidiem” atbrīvojums no nodokļa nav piešķirts?

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lietas C-497/04 izslēgšana no reģistra

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/33

         Lietas C-497/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 217/73)

      (tiesvedības valoda — grieķu)

   2005. gada 13. jūnijā Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-497/04 Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika.

      (1)  OV C 31, 05.02.2005.


title: Lieta T-522/15: Vispārējās tiesas 2015. gada 15. decembra rīkojums – CCPL u.c./Komisija Pagaidu noregulējums — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Pārtikas produktu iepakojums mazumtirdzniecībai — Lēmums, ar ko uzliek naudas sodu — Bankas garantija — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Fumus boni juris — Steidzamība — Interešu izsvēršana

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/20

         Vispārējās tiesas 2015. gada 15. decembra rīkojums – CCPL u.c./Komisija
   (Lieta T-522/15) (1)

   (Pagaidu noregulējums - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Pārtikas produktu iepakojums mazumtirdzniecībai - Lēmums, ar ko uzliek naudas sodu - Bankas garantija - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Fumus boni juris - Steidzamība - Interešu izsvēršana)
   (2016/C 078/30)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC (Reggio d’Émilie, Itālija), Coopbox group SpA (Reggio d’Émilie), Poliemme Srl (Reggio d’Émilie), Coopbox Hispania, SL (Lorca, Spānija), Coopbox Eastern s.r.o. (Nové Mesto nad Váhom, Slovākija) (pārstāvji – S. Bariatti un E. Cucchiara, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji F. Jimeno Fernandez, A. Biolan un P. Rossi, vēlāk F. Jimeno Fernandez, P. Rossi un L. Malferrari)

      Priekšmets

   Pieteikums apturēt Komisijas 2015. gada 24. jūnija Lēmuma C(2015) 4336 final par procedūru saskaņā ar LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanu (AT.39563 – Pārtikas produktu iepakojumi mazumtirdzniecībai) izpildi, ciktāl prasītājiem ar to uzlikts pienākums iesniegt bankas garantiju vai veikt pagaidu maksājumu uzlikto naudas sodu apmērā, kas ir nosacījums, lai novērstu šīs summas tūlītēju piedziņu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apturēt prasītājiem CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC, Coopbox group SpA, Poliemme Srl, Coopbox Hispania, SL un Coopbox Eastern s.r.o. – uzliktā pienākuma iesniegt bankas garantiju Eiropas Komisijai, lai novērstu tūlītēju tiem ar Komisijas 2015. gada 24. jūnija Lēmuma C(2015) 4336 final par procedūru saskaņā ar LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanu (AT.39563 – Pārtikas produktu iepakojumi mazumtirdzniecībai) 2. pantu uzlikto naudas sodu piedziņu, izpildi, ar nosacījumu, ka:

                           —

                           mēneša laikā no šī rīkojuma paziņošanas un vēlāk ik pēc trim mēnešiem līdz nolēmuma pamatlietā pieņemšanai, kā arī attiecībā uz ikvienu notikumu, kas varētu ietekmēt to turpmāko iespēju samaksāt uzliktos naudas sodus, prasītāji rakstveidā iesniedz Komisijai sīku ziņojumu par grupas CCPL pārstrukturēšanas plāna īstenošanu un par ienākumiem, ko tie ir guvuši no aktīvu pārdošanas, gan arī par izpildi “ārpus” šī plāna;

                           —

                           prasītāji samaksā Komisijai EUR 5 miljonus uzreiz pēc minētās pārdošanas īstenošanas, kā arī visus ieņēmumus no paredzētās Refincoop SpA, Erzelli Energia Srl un Smec Srl kapitāldaļu pārdošanas, tiklīdz tiks saņemti ieņēmumi;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 354, 26.10.2015.


title: Lieta T-7/17: Prasība, kas celta 2017. gada 5. janvārī – John Mills/EUIPO – Jerome Alexander Consulting (“MINERAL MAGIC”)

text:
               27.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/38

         Prasība, kas celta 2017. gada 5. janvārī – John Mills/EUIPO – Jerome Alexander Consulting (“MINERAL MAGIC”)
   (Lieta T-7/17)
   (2017/C 063/50)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: John Mills Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – S. Malynicz, QC)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Jerome Alexander Consulting Corp. (Surfside, Florida, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MINERAL MAGIC” – ES preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 12 151 379

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 5. oktobra lēmums lietā R 2087/2015-1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei segt pašiem savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-163/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 9. aprīlī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Youssef Hassan/Breiding Vertriebsgesellschaft mbH

text:
               3.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 254/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 9. aprīlī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Youssef Hassan/Breiding Vertriebsgesellschaft mbH

   (Lieta C-163/15)
   (2015/C 254/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Youssef Hassan

      Atbildētāja: Breiding Vertriebsgesellschaft mbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (1) 23. panta 1. punkta pirmais teikums nepieļauj, ka prasījumus saistībā ar Kopienas preču zīmes pārkāpumu izvirza licenciāts, kurš nav reģistrēts Kopienas preču zīmju reģistrā?

               2)

               Ja uz 1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 23. panta 1. punkta pirmais teikums nepieļauj valsts tiesisko praksi, atbilstoši kurai licenciāts uz pārstāvības pamata savā vārdā var īstenot preču zīmes īpašnieka tiesības attiecībā pret pārkāpuma izdarītāju?

      (1)  OV L 78, 1. lpp.


title: Lieta T-375/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 27. aprīļa spriedums – Germanwings/Komisija Valsts atbalsts — Atbalsts aviosabiedrībai, kas izmanto Cveibrikenes lidostu — Priekšrocība — Valsts vainojamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesiskā paļāvība — Piekļuve dokumentiem — Ar valsts atbalsta kontroles procedūru saistīti dokumenti — Atteikums piešķirt piekļuvi lūgtajiem dokumentiem — Izņēmums saistībā ar pārbaudes, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/19

         Vispārējās tiesas 2017. gada 27. aprīļa spriedums – Germanwings/Komisija
   (Lieta T-375/15) (1)

   (Valsts atbalsts - Atbalsts aviosabiedrībai, kas izmanto Cveibrikenes lidostu - Priekšrocība - Valsts vainojamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesiskā paļāvība - Piekļuve dokumentiem - Ar valsts atbalsta kontroles procedūru saistīti dokumenti - Atteikums piešķirt piekļuvi lūgtajiem dokumentiem - Izņēmums saistībā ar pārbaudes, izmeklēšanas un revīzijas mērķu aizsardzību)
   (2017/C 195/25)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Germanwings GmbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvis – A. Martin-Ehlers, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji A. Buchet, T. Maxian Rusche, R. Sauer un K. Herrman, vēlāk A. Buchet, T. Rusche, K. Herrman un S. Noë)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā ir lūgts, pirmkārt, daļēji atcelt Komisijas 2014. gada 1. oktobra Lēmumu (ES) 2016/152 par valsts atbalstu SA.27339 (12/C) (ex 11/NN), ko Vācija īstenojusi par labu Cveibrikenes lidostai un aviokompānijām, kuras izmanto minēto lidostu (OV 2016, L 34, 68. lpp.), un, otrkārt, atcelt Komisijas 2015. gada 11. maija Lēmumu GESTDEM 2015/1288, ar ko ir atteikta daļēja piekļuve administratīvās lietas materiāliem, kuri attiecas uz valsts atbalsta procedūru SA.27339

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2014. gada 1. oktobra Lēmuma (ES) 2016/152 par valsts atbalstu SA.27339 (12/C) (ex 11/NN), ko Vācija īstenojusi par labu Cveibrikenes lidostai un aviokompānijām, kuras izmanto minēto lidostu (OV 2016, L 34, 68. lpp.), 1. panta 2. punktu, ciktāl tas attiecas uz pirmo nolīgumu, kas noslēgts starp Flughafen Zweibrücken GmbH un Germanwings GmbH, kā arī tā 3. panta 4. punkta e) apakšpunktu;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina trīs ceturtdaļas no Germanwings tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               Germanwings sedz vienu ceturtdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem pati.

      (1)  OV C 337, 12.10.2015.


title: lieta C-55/05: Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 9. februārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/18

         Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 9. februārī
   (lieta C-55/05)
   (2005/C 82/37)
   tiesvedības valoda - somu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 9. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Somijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv M. Huttunen un K. Simonsson, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 5. novembra Direktīvas 2002/84/EK, ar ko groza direktīvas par kuģošanas drošību un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanu (1) prasības, vai arī nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesiskajā kartībā bija 2003. gada 23. novembris.

      (1)  OV L 324, 29.11.2002., 53. lpp.


title: Lieta C-535/03: Tiesas (trešā palāta) spriedums  2006. gada 23. martā  ( High Court of Justice) England and Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court ) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Unitymark Ltd ,  North Sea Fishermen's Organisation ,  The Queen  pret  Department for Environment ,  Food and Rural Affairs  (Zivsaimniecība — Menca — Zvejas intensitātes ierobežošana — Atklātā tīkla rāmju traļi — Samērīguma princips un nediskriminācijas princips)

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/7

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 23. martā (High Court of Justice) England and Wales), Queen`s Bench Division (Administrative Court) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Unitymark Ltd, North Sea Fishermen's Organisation, The Queen pret Department for Environment, Food and Rural Affairs

   (Lieta C-535/03) (1)

   (Zivsaimniecība - Menca - Zvejas intensitātes ierobežošana - Atklātā tīkla rāmju traļi - Samērīguma princips un nediskriminācijas princips)
   (2006/C 131/12)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (England and Wales), Queen`s Bench Division (Administrative Court)

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Unitymark Ltd, North Sea Fishermen's Organisation, The Queen

      Atbildētāji: Department for Environment, Food and Rural Affairs

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — High Court of Justice (England and Wales), Queen`s Bench Division (Administrative Court) — XVII pielikuma 4. punkta b) apakšpunkta un 6. punkta a) apakšpunkta Padomes 2002. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 2341/2002, ar ko nosaka 2003. gadam zvejas iespējas un saistītos nosacījumus noteiktu zivsaimniecības resursu krājumu un zivsaimniecības krājumu grupu zvejas iespējām, kas piemērojami Kopienas ūdeņos un attiecībā uz Kopienas kuģiem — ūdeņos, kuros ir noteikti loma ierobežojumi (OV L 356, 12. lpp.), spēkā esamība — 1. panta Komisijas 2003. gada 14. marta Lēmumā 2003/185/EK par dalībvalstīm piešķirtajām papildu dienām attiecībā uz kuģu atrašanos ārpus ostas saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2341/2002 XVII pielikumu spēkā esamība — Saderīgums ar EKL 28., 29., 33. un 34. pantu — Samērīguma princips un nediskriminācijas princips — Pamattiesības uz tirdzniecības brīvību
   Rezolutīvā daļa:
   Uzdotā jautājuma pārbaude nav atklājusi jebkādu faktoru, kas varētu ietekmēt:

               —

               Padomes 2002. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 2341/2002, ar ko nosaka zvejas iespējas un saistītos nosacījumus noteiktu zivsaimniecības resursu krājumu un zivsaimniecības krājumu grupu zvejas iespējām, kas piemērojami Kopienas ūdeņos un attiecībā uz Kopienas kuģiem — ūdeņos, kuros ir noteikti loma ierobežojumi, XVII pielikuma 4. punkta b) apakšpunkta un 6. punkta a) apakšpunkta,

               —

               šā paša pielikuma, ko groza ar Padomes 2003. gada 10. aprīļa Regulu (EK) Nr. 671/2003, 4. punkta b) apakšpunkta un 6. punkta a) apakšpunkta,

               —

               Komisijas 2003. gada 14. marta Lēmuma 2003/185/EK par dalībvalstīm piešķirtajām papildu dienām attiecībā uz kuģu atrašanos ārpus ostas saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2341/2002 XVII pielikumu 1. panta spēkā esamību.

      (1)  OV C 47, 21.02.2004.


title: Lieta T-709/13: Prasība, kas celta 2013. gada 27. decembrī — Steinbeck /ITSB — Alfred Sternjakob ( “BE HAPPY” )

text:
               1.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 61/15

         Prasība, kas celta 2013. gada 27. decembrī — Steinbeck/ITSB — Alfred Sternjakob (“BE HAPPY”)
   (Lieta T-709/13)
   2014/C 61/27
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Steinbeck GmbH (Fulda, Vācija) (pārstāvji — M. Heinrich un M. Fischer, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG (Frankenthal, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 17. oktobra lēmumu lietā R 32/2013-1;

               —

               piespriest atbildētājam — ITSB — atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot apelācijas procesā radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “BE HAPPY” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16., 21., 28. un 30. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 5 310 057

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: absolūti spēkā neesamības pamati atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktam, lasot kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-451/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) 2007. gada 3. oktobra rīkojumu — Federfarma / Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) , Ministero della Salute

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) 2007. gada 3. oktobra rīkojumu — Federfarma/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

   (Lieta C-451/07)
   (2007/C 297/43)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Federfarma

      Atbildētājas: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Atbilstoši tiesību normām, kas paredzētas [Direktīvas 89/105] 2. un 3. pantā, kas regulē attiecības starp dalībvalstu iestādēm un farmācijas uzņēmumiem — tādā nozīmē, ka valsts iestādēm tiek piešķirtas tiesības noteikt cenu vai tās palielinājumu noteiktām zālēm, balstoties uz informāciju, ko tai sniedz uzņēmumi, bet tikai tādā apmērā, kādu atzīst attiecīgā iestāde un tādējādi, pamatojoties uz vienošanos starp valsts iestādēm, kuru pienākums ir pārraudzīt izdevumus par zālēm, un uzņēmumiem — [šīs direktīvas] 4. panta 1. punkts par “zāļu vai noteiktu kategoriju zāļu cenas iesaldēšanu” cenu iesaldēšanu raksturo kā vispārēju pasākumu, kuru ir jāpārbauda, vismaz vienreiz gadā, lai noskaidrotu pamatojoties uz dalībvalstī pastāvošies makroekonomiskie apstākļiem. Šī tiesību norma attiecīgajām valsts iestādēm paredz 90 dienu termiņu, kuru laikā tām ir jāpaskaidro, vai un kāda cenu paaugstināšana vai pazemināšana tiek apstiprināta. Līdz ar to šī tiesa vēlas noskaidrot: vai šis noteikums daļā, kas attiecas uz “iespējamo cenas pazemināšanu”, ir interpretējams tādējādi, ka papildus vispārējiem visu vai atsevišķu kategoriju zāļu cenu iesaldēšanas līdzekļiem, var piemērot vēl vienu vispārēju līdzekli, kurš ļauj visu vai atsevišķu kategoriju zāļu cenu samazinājumu, vai arī “iespējamā cenas pazemināšana” jāinterpretē tādējādi, ka tā attiecas tikai uz tām zālēm, kuru cenas jau ir iesaldētas?

               2)

               Vai [Direktīvas 89/105] 4. panta 1. punkts tajā daļā, kurā ir paredzēta prasība par to, ka dalībvalstu attiecīgajām iestādēm cenu iesaldēšanas gadījumā vismaz vienreiz gadā ir jāveic pārbaudi, lai noskaidrotu, vai makroekonomiskie apstākļi attaisno tādu pašu cenu iesaldējumu turpmāk, [Direktīvas 89/105/EK] 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir tāda, ka cenas samazinājums ir pieļaujams, ir iespējams apstrīdēt šādu pasākumu vairāk nekā vienreiz vienā un tajā pašā gadā, kā arī darīt to atkārtoti gadījumā, ja tas notiek citos gados (sākot no 2002. gada līdz pat 2010. gadam)?

               3)

               Vai atbilstoši [Direktīvas 89/105/EK] 4. panta noteikumiem — interpretējot tos atbilstoši prasībām, kas noteiktas attiecībā uz galveno zāļu cenu uzraudzības pasākuma mērķi, atbilstoši kuram galvenais mērķis ir “veicināt veselības aizsardzību, nodrošinot patentētu zāļu adekvātu piedāvājumu par samērīgām cenām” un novērst to, lai “pasākumu nevienlīdzība var traucēt vai apgrūtināt zāļu tirdzniecību Kopienā” — ar Kopienu tiesībām ir saderīgi tādi pasākumi, kas atsaucas uz izdevumu ekonomisko vērtību, kuri balstās vairāk uz paredzēto nevis uz aprēķināto vērtību (jautājums attiecas uz abiem gadījumiem)?

               4)

               Vai vajadzības, kas saistās ar zāļu izdevumu griestu ievērošanu, kurus katra dalībvalsts ir tiesīga noteikt pēc saviem ieskatiem, noteikti jābūt saistītām tikai ar zāļu izdevumiem, vai arī dalībvalstis pašas pēc saviem ieskatiem var ņemt vērā arī citus veselības izmaksu datus?

               5)

               Vai principi, kuri netieši izriet no Direktīvas [89/105/EK], attiecībā uz pārskatāmību un ieinteresēto uzņēmumu līdzdarbošanos tādu lēmumu pieņemšanā, ar kuriem tiek iesaldētas zāļu cenas vai tās tiek vispārēji samazinātas, jāinterpretē tādējādi, ka vienmēr un jebkuros apstākļos ir jānorāda izņēmums no noteiktās cenas (Direktīvas [89/105] 4. panta 2. punkts) un konkrētu pieteikuma iesniedzējas sabiedrības līdzdalības apmēru un no tā izrietošo vajadzību administratīvajām iestādēm minēt atteikuma iemeslus?


title: Lieta C-221/05: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 13. jūlijā ( Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sam Mc Cauley Chemists ( Blackpool ) Ltd , Mark Sadja pret Pharmaceutical Society of Ireland , Minister for Health and Children , Īriju, Attorney General (Direktīva 85/433/EEK — Diplomu savstarpēja atzīšana — Farmaceiti — Farmaceitu, kas strādā jaunās publiskās aptiekās, diplomu atzīšana — Dalībvalstu diskrecionārās varas apjoms)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/13

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 13. jūlijā (Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Sam Mc Cauley Chemists (Blackpool) Ltd, Mark Sadja pret Pharmaceutical Society of Ireland, Minister for Health and Children, Īriju, Attorney General

   (Lieta C-221/05) (1)

   (Direktīva 85/433/EEK - Diplomu savstarpēja atzīšana - Farmaceiti - Farmaceitu, kas strādā jaunās publiskās aptiekās, diplomu atzīšana - Dalībvalstu diskrecionārās varas apjoms)
   (2006/C 224/24)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa
   Supreme Court
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Sam Mc Cauley Chemists (Blackpool) Ltd, Mark Sadja

      Atbildētāji: Pharmaceutical Society of Ireland, Minister for Health and Children, Īrija, Attorney General

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supreme Court — Padomes 1985. gada 16. septembra Direktīvas 85/433/EEK par farmācijas diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem, kas palīdz sekmīgi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību attiecībā uz noteiktām darbībām farmācijas jomā (OV L 253, 37. lpp) 2. panta 1. un 2. punkta interpretācija — Dalībvalstu diskrecionārās varas apjoms, kas attiecas uz farmaceitu, kas strādā jaunās publiskās aptiekās, diplomu atzīšanu
   Rezolutīvā daļa:
   2. pants Padomes 1985. gada 16. septembra Direktīvā 85/433/EEK par farmācijas diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem, kas palīdz sekmīgi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību attiecībā uz noteiktām darbībām farmācijas jomā, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts, kas tikai izpilda šajā direktīvā paredzēto diplomu atzīšanas minimumu, neizmanto tai piešķirto rīcības brīvību.

      (1)  OV C 182, 23.07.2005.


title: Lieta C-128/06: Prasība, kas celta  2006. gada 3. martā  — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti

text:
               6.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/9

         Prasība, kas celta 2006. gada 3. martā — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-128/06)
   (2006/C 108/15)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Maidani un G. Braun, pārstāvji)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2003. gada 22. decembra Direktīvu 2003/124/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK attiecībā uz iekšējās informācijas definīciju un publisku izziņošanu, kā arī tirgus manipulācijas definīciju (1), vai, jebkurā gadījumā, tos nepaziņojot Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2003/124/EK transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 12. oktobrī.

      (1)  OV L 339, 70. lpp.


title: Lieta C-387/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 8. jūlijā iesniedza College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) — VAEX Varkens-en Veehandel BV / Productschap Vee en Vlees

text:
               21.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 274/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 8. jūlijā iesniedza College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) — VAEX Varkens-en Veehandel BV/Productschap Vee en Vlees

   (Lieta C-387/13)
   2013/C 274/16
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: VAEX Varkens-en Veehandel BV

      Atbildētājs: Productschap Vee en Vlees

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai šajā lietā piemērojamais Savienības tiesiskais regulējums (1)
                   (2)
                   (3)
                   (4) tādā lietā kā šī lieta liedz

                           a)

                           veikt pieprasītās kompensācijas samaksu;

                           b)

                           atbrīvot saistībā ar licences pieteikumu iemaksāto drošības naudu?

               2)

               Ja uz vienu vai abiem no šiem jautājumiem tiek atbildēts apstiprinoši, vai attiecīgais tiesiskais regulējums šādā gadījumā neļauj veikt vēlāku nokārtošanu, tādējādi, ka eksportēto daudzumu vēl joprojām var iekļaut licencē, un, pamatojoties uz to, vēl joprojām var veikt kompensācijas samaksu vai attiecīgi atbrīvot iemaksāto drošības naudu?

               3)

               Ja arī uz 2. jautājumu tiktu atbildēts apstiprinoši, vai attiecīgais tiesiskais regulējums šādā gadījumā ir spēkā neesošs, ciktāl tajā nav paredzēts, ka tādā lietā kā šī lieta, kurā licence ir izmantota dienu agrāk, ir jāveic kompensācijas maksājuma samaksa vai attiecīgi jāatbrīvo iemaksātā drošības nauda?

      (1)  Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (OV L 299, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 2008. gada 23. aprīļa Regula (EK) Nr. 376/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātus kopējus noteikumus, kas jāievēro, piemērojot importa un eksporta licenču un iepriekš noteiktas kompensācijas sertifikātu sistēmu lauksaimniecības produktiem (kodificētā redakcija) (OV L 114, 3. lpp.).

      (3)  Komisijas 2008. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 382/2008 par importa un eksporta licenču piemērošanas noteikumiem liellopu [un teļa] gaļas nozarē (pārstrādātā redakcija) (OV L 115, 10. lpp.).

      (4)  Komisijas 2009. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 612/2009, ar kuru nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem (pārstrādātā redakcija) (OV L 186, 1. lpp.).


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-426/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Maksājumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Kopējā tirdzniecības politika — Dalībvalstu un trešo valstu izcelsmes preču imports — Maksa, ko iekasē par rēķinu apstiprināšanu)

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/14

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2004. gada 21. oktobrī
   lietā C-426/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Maksājumi ar līdzvērtīgu iedarbību - Kopējā tirdzniecības politika - Dalībvalstu un trešo valstu izcelsmes preču imports - Maksa, ko iekasē par rēķinu apstiprināšanu)
   (2004/C 300/28)
   tiesvedības valoda - grieķu
   Lietā C-426/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 22. novembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - X. Lewis un M. Konstantindis) pret Grieķijas Republiku (pārstāves - A. Samoni-Rantou un N. Dafniou), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta, tiesneši C. Gulmann (referents) un S. von Bahr, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretārs R. Grass, 2004. gada 21. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               piemērojot Ethnikos Organismos Farmakon (Valsts zāļu aģentūra) labā maksu par dalībvalstu vai trešo valstu izcelsmes izejvielu, kas izmantojamas farmācijā, daļēji izgatavotu vai pilnībā izgatavotu medikamentu importa rēķinu apstiprināšanu, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 23., EKL 25. un EKL 133. panti;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 31, 8.2.2003.


title: Lieta C-290/03: Tiesas (pirmā palāta) spriedums  2006. gada 4. maijā  ( House of Lords  (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Diane Barker  ( FC ) pret  London Borough of Bromley  ( Direktīva 85/337/EEK  —  Atsevišķu projektu ietekmes uz vidi novērtējums  —  Crystal Palace  projekts  —  Projekti, uz kuriem attiecas Direktīvas 85/337 II pielikums  —  Piekrišana vairākos posmos )

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/1

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 4. maijā (House of Lords (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Diane Barker (FC) pret London Borough of Bromley

   (Lieta C-290/03) (1)

   (Direktīva 85/337/EEK - Atsevišķu projektu ietekmes uz vidi novērtējums - “Crystal Palace” projekts - Projekti, uz kuriem attiecas Direktīvas 85/337 II pielikums - Piekrišana vairākos posmos)
   (2006/C 165/02)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      House of Lords

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Diane Barker (FC)

      Atbildētāja: London Borough of Bromley

   Piedaloties: First Secretary of State
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — House of Lords — Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.) 1. panta 2. punkta un 2. panta 1. punkta interpretācija — Novērtējuma trūkums pirms piekrišanas īstenot projektu, kas var ietekmēt vidi — Pienākums vēlāk veikt projekta novērtēšanu — Izklaides parka “Crystal Palace” būvniecība
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Lēmumu atzīst par “piekrišanu” Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu 1. panta 2. punkta nozīmē, piemērojot valsts tiesību aktus saskaņā ar Kopienu tiesībām;

               2)

               Direktīvas 85/337 2. panta 1. punkts un 4. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajos ir izvirzīta prasība veikt ietekmes uz vidi novērtējumu, ja gadījumā, kad piekrišanu dod vairākos posmos, otrajā posmā izrādās, ka projekts var būtiski ietekmēt vidi it īpaši tā rakstura, izmēra vai atrašanās vietas dēļ.

      (1)  OV C 213, 06.09.2003.


title: Lieta T-206/06: Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūnija spriedums — Total un Elf Aquitaine /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Metakrilātu tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Tiesības uz aizstāvību — Nevainīguma prezumpcija — Pienākums norādīt pamatojumu — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Sodu un sankciju individualizācijas princips — Likumpārkāpumu un sodu tiesiskuma princips — Labas pārvaldības princips — Tiesiskās drošības princips — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Naudas sodi — Naudas soda samaksas pienākuma noteikšana sabiedrību grupā)

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/22

         Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūnija spriedums — Total un Elf Aquitaine/Komisija
   (Lieta T-206/06) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Metakrilātu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Tiesības uz aizstāvību - Nevainīguma prezumpcija - Pienākums norādīt pamatojumu - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Sodu un sankciju individualizācijas princips - Likumpārkāpumu un sodu tiesiskuma princips - Labas pārvaldības princips - Tiesiskās drošības princips - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Naudas sodi - Naudas soda samaksas pienākuma noteikšana sabiedrību grupā)
   2011/C 211/47
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Total SA (Courbevoie, Francija) un Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Francija) (pārstāvji — É. Morgan de Rivery un S. Thibault-Liger, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji F. Arbault un V. Bottka, pēc tam V. Bottka un F. Castillo de la Torre)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 31. maija Lēmuma C(2006) 2098, galīgā redakcija, par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/F/38.645 — Metakrilāti) 1. panta c) un d) apakšpunktu, 2. panta b) apakšpunktu, 3. un 4. pantu, kā arī, pakārtoti, grozīt šī lēmuma 2. panta b) apakšpunktu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Total SA un Elf Aquitaine SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 261, 28.10.2006.


title: Lieta C-247/14 P: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 10. marta spriedums – HeidelbergCement AG/Eiropas Komisija Apelācija — Konkurence — “Cementa un saistītu produktu” tirgus — Administratīvais process — Regula (EK) Nr. 1/2003 — 18. panta 1. un 3. punkts — Lēmums par informācijas pieprasīšanu — Pamatojums — Pieprasījuma precizitāte

text:
               2.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/6

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 10. marta spriedums – HeidelbergCement AG/Eiropas Komisija
   (Lieta C-247/14 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - “Cementa un saistītu produktu” tirgus - Administratīvais process - Regula (EK) Nr. 1/2003 - 18. panta 1. un 3. punkts - Lēmums par informācijas pieprasīšanu - Pamatojums - Pieprasījuma precizitāte)
   (2016/C 156/06)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: HeidelbergCement AG (pārstāvji – U. Denzel, C. von Köckritz un P. Pichler, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Kellerbauer, L. Malferrari un R. Sauer)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2014. gada 14. marta spriedumu lietā HeidelbergCement/Komisija (T-302/11, EU:T:2014:128);

               2)

               atcelt Komisijas 2011. gada 30. marta Lēmumu C(2011) 2361, galīgā redakcija, par Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 18. panta 3. punkta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/39520 – Cements un ar to saistītie produkti);

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina HeidelbergCement AG tiesāšanās izdevumus lietā T-302/11, kas radušies gan pirmajā instancē, gan apelācijas tiesvedībā.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Lieta C-251/05: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 6. jūlijā ( Court of Appeal ( Civil Division ) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Talacre Beach Caravan Sales Ltd pret Commissioners of Customs & Excise (Sestā PVN direktīva — 28. pants — Atbrīvojumi ar samaksātā nodokļa atmaksāšanu — Ar nulles likmes nodokli apliekamo preču, kas aprīkotas ar precēm, kuras apliek ar standarta likmes nodokli, pārdošana — Dzīvojamās piekabes — Vienotā piegāde)

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/8

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 6. jūlijā (Court of Appeal (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Talacre Beach Caravan Sales Ltd pret Commissioners of Customs & Excise

   (Lieta C-251/05) (1)

   (Sestā PVN direktīva - 28. pants - Atbrīvojumi ar samaksātā nodokļa atmaksāšanu - Ar nulles likmes nodokli apliekamo preču, kas aprīkotas ar precēm, kuras apliek ar standarta likmes nodokli, pārdošana - Dzīvojamās piekabes - Vienotā piegāde)
   (2006/C 212/14)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal (Civil Division)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Talacre Beach Caravan Sales Ltd

      Atbildētāja: Commissioners of Customs & Excise

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Court of Appeal (Civil Division) — 28. panta 2. punkta a) apakšpunkta interpretācija Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) — Ar nulles likmes nodokli apliekamo preču (dzīvojamās piekabes), kas aprīkotas ar precēm, kuras apliek ar standarta likmes nodokli, pārdošana — Kritēriji, lai noteiktu, vai saistībā ar PVN uzlikšanu darījums ir jāuzskata par vienotu piegādi
   Rezolutīvā daļa:
   Apstāklis, ka noteiktas preces ir vienotās piegādes priekšmets, kas ietver, pirmkārt, galveno preci, uz kuru saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem attiecas atbrīvojums ar samaksātā nodokļa atmaksāšanu 28. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvu 92/77/EEK, kas papildina kopīgo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu un groza Direktīvu 77/388/EEK (par PVN likmju tuvināšanu), un, otrkārt, preces, kuras saskaņā ar šiem tiesību aktiem nav iekļautas šāda atbrīvojuma piemērošanas jomā, neliedz attiecīgajai dalībvalstij iekasēt PVN pēc standarta likmes par šo neiekļauto preču piegādi.

      (1)  OV C 205, 20.08.2005.


title: Lieta C-333/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 5. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Itālija) — E.On Energy Trading SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 5. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Itālija) — E.On Energy Trading SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

   (Lieta C-333/10)
   ()
   2010/C 346/44
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: E.On Energy Trading SpA

      Atbildētāja: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

      Prejudiciālais jautājums

   Vai ar Līguma 23., 43., 49. un 56. pantu, kā arī Direktīvas 2003/54 (1) 11. panta 2. un 6. punktu un 24. pantu tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums — kas nav paziņots Eiropas Komisijai —, kurā attiecībā uz noteiktiem elektroenerģijas ražotājiem, kuriem konkrētajos apstākļos ir būtiska loma, lai tiktu nodrošinātas dispečervadības pakalpojumu vajadzības, ir pastāvīgi noteikts pienākums iesniegt elektroenerģijas biržā piedāvājumus saskaņā ar procedūrām, kuras tīkla pārvaldītājs nosaka, balstoties uz piemērojamo regulējumu, un saskaņā ar kurām ražotājs nevar brīvi noteikt par šiem piedāvājumiem saņemamās atlīdzības apmēru, jo tas tiek noteikts, pamatojoties uz kritērijiem, kuri nav tikuši iepriekš noteikti saskaņā ar “pārredzamām, nediskriminējošām un tirgus principiem atbilstīgām procedūrām”?

      (1)  OV L 176, 37. lpp.


title: Lieta T-273/07: Prasība, kas celta 2007. gada 16. jūlijā — Torres /ITSB — Vinícola de Tomelloso ( TORREGAZATE )

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/13

         Prasība, kas celta 2007. gada 16. jūlijā — Torres/ITSB — Vinícola de Tomelloso (“TORREGAZATE”)
   (Lieta T-273/07)
   (2007/C 235/23)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Miguel Torres, SA, Barselona (Spānija) (pārstāvji — E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino un A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Vinícola de Tomelloso, S.C.L.
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2007. gada 2. maijā lietā Nr. R 610/2006–2 pieņemto lēmumu un piespriest tieši ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Vinícola de Tomelloso, S.C.L.

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “TORREGAZATE” (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 134 665), kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 33. klasē (vīni, spirtu saturošie dzērieni un liķieri)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: dažādas valsts vārdiskas preču zīmes “TORRES”, kas attiecas uz precēm, kuras ietilpst 33. klasē, kā arī citas Kopienas, starptautiskas un valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes, kas sastāv no vārda vai ietver vārdu “TORRES” un attiecas uz tām pašām precēm kā iepriekšējās

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana.