title: Lieta T-148/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 5. februāra spriedumu lietā F-56/15 Barnett un Mogensen/Komisija 2016. gada 11. aprīlī iesniedza Adrian Barnett un Sven-Ole Mogensen

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/42

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2016. gada 5. februāra spriedumu lietā F-56/15 Barnett un Mogensen/Komisija 2016. gada 11. aprīlī iesniedza Adrian Barnett un Sven-Ole Mogensen

   (Lieta T-148/16 P)
   (2016/C 191/56)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Adrian Barnett (Roskilde, Dānija), Sven-Ole Mogensen (Hellerup, Dānija) (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

   atzīt un nolemt:

               —

               atcelt Civildienesta tiesas spriedumu lietā F-56/15 Barnett un Mogensen/Komisija;

         taisot jaunu spriedumu,

               —

               atcelt 2014. gada jūnija pensijas izrakstos ietvertos lēmumus, ar kuriem, sākot ar 2014. gada 1. janvāri, tiek samazināts prasītāju pensijai piemērojamais korekcijas koeficients,

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēji izvirza divus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats ir par kļūdu tiesību piemērošanā, kuru esot pieļāvusi Civildienesta tiesa (CDT), interpretēdama skaidros un precīzos Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) atbilstoši apgalvotajai “patiesajai likumdevēja gribai” attiecībā uz pensiju un atalgojuma korekciju mehānisma 2013. un 2014. gadā piemērošanas jomu. Šādi rīkodamās CDT esot veikusi Civildienesta noteikumu 65. panta 4. punkta un šo pašu noteikumu IX pielikumā paredzēto īstenošanas noteikumu interpretāciju contra legem.

               2.

               Otrais pamats ir par kļūdu tiesību piemērošanā, kuru esot pieļāvusi CDT, ciktāl neesot izpildīti Civildienesta noteikumos paredzētie nosacījumi, lai veiktu strīdīgo starpposma korekciju, kas ir paredzēti Civildienesta noteikumu IX pielikumā, un Komisija, veicot šo korekciju, esot nepareizi izmantojusi pilnvaras. Pēc konstatēšanas pārsūdzētajā spriedumā, ka iepriekšējais korekcijas koeficients Padomes 2013. gada 17. decembra Regulā (ES) Nr. 1416/2013 ir ticis kļūdaini aprēķināts, pielāgojot korekcijas koeficientus, sākot ar 2013. gada 1. jūliju, kuri ietekmē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku algas un pensijas, CDT esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, lemjot, ka vienlīdzīgas attieksmes princips ļāva iecēlējinstitūcijai (AIPN) veikt strīdīgo starpposma korekciju pretrunā ar prettiesisku administratīvu aktu, ar kuriem piešķir tiesības vai tām līdzīgas privilēģijas, atsaukšanas teoriju.


title: Lieta T-275/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 22. novembra spriedums — mPAY24 /ITSB — Ultra ( “MPAY24” ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “MPAY24” — Absolūti atteikuma pamatojumi — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts — Lēmuma labošana, ko veic Apelāciju padome — Neesošs akts — Regulas (EK) Nr. 2868/95 53. noteikums)

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/13

         Vispārējās tiesas 2011. gada 22. novembra spriedums — mPAY24/ITSB — Ultra (“MPAY24”)
   (Lieta T-275/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “MPAY24” - Absolūti atteikuma pamatojumi - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Lēmuma labošana, ko veic Apelāciju padome - Neesošs akts - Regulas (EK) Nr. 2868/95 53. noteikums)
   2012/C 13/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: mPAY24 GmbH (Vīne, Austrija) (pārstāvji — H. G. Zeiner un S. Di Natale, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Slovēnija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 22. marta lēmumu lietā R 1102/2008-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav un mPAY24 GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 22. marta lēmumu lietā R 1102/2008-1;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 234, 28.08.2010.


title: Lieta F-121/15: Prasība, kas celta 2015. gada 21. augustā – ZZ/Komisija

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/57

         Prasība, kas celta 2015. gada 21. augustā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-121/15)
   (2015/C 354/69)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvji – M. Casado García-Hirschfeld, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītājas kandidatūra uz amatu, kas izsludināts ar paziņojumu par vakanci COM/2014/2036, un kurš pamatots ar to, ka nav ievērots Cilvēkresursu un drošības ĢD 2005. gada 28. jūlija paziņojumā D(2005)18064 paredzētais nosacījums, ka, pirms tāda darbinieka pieņemšanas darbā, ar ko iepriekš ir bijis noslēgts līgums AT2c statusā, līgumattiecībām ir jābūt pārtrauktām sešus mēnešus ilgu laikposmu, kā arī prasība atlīdzināt morālo un materiālo kaitējumu, kas prasītājai esot nodarīts

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2014. gada 22. maija lēmumu, ar kuru Cilvēkresursu un drošības ĢD iebilda pret prasītājas pieņemšanu darbā;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt 2014. gada 14. novembra lēmumu, ar kuru ir noraidīta sūdzība;

               —

               piespriest atlīdzināt prasītajai ar šiem lēmumiem nodarīto finansiālo un morālo kaitējumu, kas, saglabājot tiesības to pārskatīt, ir aplēsts EUR 3 26  275 apmērā un kam ir pieskaitīti indeksēti nokavējuma procenti;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-421/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — Performing Right Society /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Ģeogrāfiskā tirgus sadale — Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām — Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences — Pierādījumi — Nevainīguma prezumpcija)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/33

         Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — Performing Right Society/Komisija
   (Lieta T-421/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Ģeogrāfiskā tirgus sadale - Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām - Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences - Pierādījumi - Nevainīguma prezumpcija)
   2013/C 156/57
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Performing Right Society Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — J. Rivas Andrés, M. Nissen, advokāti, un G. Eclair-Heath, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un J. Bourke)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) (Madride, Spānija) (pārstāvji — R. Allendesalazar Corcho un R. Vallina Hoset, advokāti)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) (Cīrihe, Šveice) (pārstāvji — L. Uusitalo un L. Rechardt, advokāti), RTL Group SA (Luksemburga, Luksemburga); CLT-UFA (Luksemburga), Music Choice Europe Ltd (Londona), ProSiebenSat.1 Media AG (Unterföhring, Vācija), Modern Times Group MTG AB (Stokholma, Zviedrija), Viasat Broadcasting UK Ltd (Londona), Verband Privater Rundfunk und Telemedien eV (VPRT) (Berlīne, Vācija) (pārstāvji — sākotnēji M. Hansen, É. Barbier de La Serre, advokāti, un O. Zafar, solicitor, vēlāk M. Hansen, A. W. Weitbrecht, J. Ruiz Calzado, advokāti, un J. Kallaugher, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmumu C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt Eiropas Komisijas iesniegto pieteikumu par procesa organizatoriskajiem pasākumiem;

               2)

               atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmuma C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) 3. pantu, ciktāl tas attiecas uz Performing Right Society Ltd;

               3)

               atcelt Lēmuma C(2008) 3435, galīgā redakcija, 4. panta 2. punktu, ciktāl tajā ir ietverta atsauce uz šī lēmuma 3. pantu daļā, kurā tas attiecas uz Performing Right Society;

               4)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               5)

               Performing Right Society sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem, izņemot tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar iestāšanos lietā Komisijas prasījumu atbalstam;

               6)

               Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem;

               7)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina pusi no Performing Right Society tiesāšanās izdevumiem, izņemot tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar iestāšanos lietā Komisijas prasījumu atbalstam, un pusi no SGAE tiesāšanās izdevumiem;

               8)

               International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) sedz savus, kā arī atlīdzina Performing Right Society tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar tās iestāšanos lietā;

               9)

               RTL Group SA, CLT-UFA, Music Choice Europe Ltd, ProSiebenSat.1 Media AG), Modern Times Group MTG AB, Viasat Broadcasting UK Ltd un Verband Privater Rundfunk und Telemedien eV sedz savus, kā arī atlīdzina Performing Right Society tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar iestāšanos lietā.

      (1)  OV C 313, 6.12.2008.


title: Lieta C-174/09: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 14. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/20

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 14. septembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-174/09) (1)

   2010/C 11/37

      Tiesvedības valoda — poļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 167, 18.07.2009.


title: Lieta C-128/17: Prasība, kas celta 2017. gada 10. martā – Polijas Republika/Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/24

         Prasība, kas celta 2017. gada 10. martā – Polijas Republika/Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-128/17)
   (2017/C 151/31)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvis – B. Majczyna)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. decembra Direktīvu (ES) 2016/2284 par dažu gaisu piesārņojošo vielu valstu emisiju samazināšanu un ar ko groza Direktīvu 2003/35/EK un atceļ Direktīvu 2001/81/EK (1);

               —

               pakārtoti, daļēji atcelt šo direktīvu, ciktāl tā attiecas uz valstu emisiju samazināšanas saistību līdz 2030. gadam un nākamajos gados noteikšanu;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam un Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Polijas Republika attiecībā uz apstrīdēto direktīvu izvirza šādus pamatus:
   1.   Lojālas sadarbības principa pārkāpums (LES 4. panta 3.punkts)

   Atbildētājas iestādes esot strādājušas pie apstrīdētās direktīvas pieņemšanas nepārskatāmi, pieļaujot nevienlīdzīgu attieksmi pret dalībvalstīm un uzliekot tikai dažām dalībvalstīm papildu samazināšanas saistību, kas neesot pamatots ar izmaksu efektivitātes kritēriju un pieņemtajiem principiem saistību sadales metodoloģijas jomā. Tas, ka Polijai (kā arī divām citām dalībvalstīm) – pirms galīgās vienošanās noslēgšanas ar Eiropas Parlamentu – tika noteikti jauni emisijas samazinājuma lielumi, lai sasniegtu ļoti plašu vispārīgu samazinājumu līmeni, nozīmējot, ka Polija faktiski tikusi izslēgta no noteicošajām sarunām par valstu emisiju samazināšanas saistību līdz 2030. gadam un nākamajos gados galīgo formu.
   Turklāt atbildētājas iestādes esot liegušas Polijai iespēju efektīvi pārbaudīt datus, kas attiecas uz Poliju un kas bija valstu emisiju samazināšanas saistību līdz 2030. gadam un nākamajos gados noteikšanas pamatā, un tādējādi esot pārkāpušas Polijas tiesības uz tās nostājas izvērtēšanu.
   2.   Atklātības un pārskatāmības principu pārkāpums (LESD 15. pants), kā arī pietiekama pamatojuma nenorādīšana (LESD 296. pants)

   Polijas Republika norāda, ka neesot tikuši padarīti pieejami vai publiskoti galvenie pieņēmumi, pamatojoties uz kuriem tika noteiktas valstu emisiju samazināšanas saistības līdz 2030. gadam un nākamajos gados. Trūkstot informācijas par tādiem prognozes pieņēmumiem attiecībā uz konkrēto nozaru tehnoloģisko struktūru, uz kuriem savukārt tika balstītas prognozes par emisiju 2030. gadā. Savukārt iepriekš minētās informācijas trūkuma dēļ neesot iespējams pārbaudīt emisijas prognožu 2030. gadam ticamību. Turklāt neesot zināms, uz kādas formulas pamata vispārīgais veselības mērķis – mirstības samazināšana Savienībā – tika pārrēķināts uz emisiju samazināšanas saistībām visai Savienībai, kā arī katrai konkrētai dalībvalstij.
   Līdz ar to neesot skaidri un viennozīmīgi tikusi izklāstīta iestādes, kas pieņēmusi direktīvu, argumentācija attiecībā uz iepriekš minētajām samazināšanas saistībām.
   3.   Pienākuma veikt apstrīdētās direktīvas ietekmes uz konkrētajām dalībvalstīm analīzi, kā arī uzrādīt pietiekamu tās ieviešanas seku vērtējumu neizpilde

   Polijas Republika apgalvo, ka, ņemot vērā paredzamo plašo saistību samazināt emisijas līdz 2030. gadam un nākamajos gados ietekmi uz ekonomiku un sabiedrību dalībvalstīs, Komisijas sagatavotais seku vērtējums neesot pietiekams.
   Seku vērtējumā ir norāde uz saikni starp direktīvas mērķu īstenošanu un strukturālajām izmaiņām ar mērķi samazināt ogļu izmantošanu kā kurināmo enerģētikas un mājsaimniecību vajadzībām. Tomēr seku vērtējums neiekļauj detalizētu analīzi par to, vai paredzētā saistību izpildes ietekme uz dalībvalsts izvēli starp dažādiem enerģijas avotiem un vispārīgu to izmantošanas enerģijas ieguvei struktūru būs ievērojama. Tam esot būtiska nozīme, jo, ja tiktu apstiprināts, ka ietekme būs ievērojama, tas nozīmētu, ka Savienības likumdevējam apstrīdētā direktīva bija jāpieņem ar citu juridisko pamatu, proti, LESD 192. panta 2. punktu, nevis LESD 192. panta 1. punktu.
   4.   Samērīguma principa pārkāpums (LES 5. panta 4. punkts)

   Atbildētājas iestādes neesot ņēmušas vērā būtiskas sociāli ekonomiskās izmaksas, kādas izraisīs saistību izpilde konkrēto piesārņojošo vielu emisiju samazinājuma jomā pēc 2030. gada Polijā. Līdz ar to tam, ka Polija izpildīs samazināšanas saistības līdz 2030. gadam un nākamajos gados, varot būt negatīvas, smagas sociāli ekonomiskās sekas. Izdevumi, kas segti, lai izpildītu šīs saistības, var izrādīties nesamērīgi ar paredzētajiem ieguvumiem.
   Tik augstu valstu prasību noteikšana direktīvā emisiju samazināšanas līdz 2030. gadam un nākamajos gados jomā neesot acīmredzami bijusi vajadzīga direktīvā noteikto mērķu sasniegšanai.
   5.   Dalībvalstu vienlīdzības principa (LES 4. panta 2. punkts) un ilgtspējīgas attīstības principa pārkāpums (LESD 191. panta 3. punkta ceturtais ievilkums kopsakarā ar šā panta 2. punktu)

   Uzliekot konkrētajām dalībvalstīm emisiju samazināšanas saistības laikposmā pēc 2030. gada, neesot tikusi ņemta vērā dalībvalstu atšķirīgā ekonomiskā situācija, tehnoloģiskie apstākļi un sociālie apstākļi, tostarp vajadzīgo investīciju apmērs dažādos Savienības reģionos. Nosakot samazināšanas saistības, esot tikusi piemērota vienota metode, neņemot vēra faktisko un atšķirīgo ekonomisko un sociālo situāciju konkrētajās dalībvalstīs.
   Turklāt, nosakot konkrēto dalībvalstu emisiju samazināšanas saistības laikposmā līdz 2030. gadam un nākamajos gados, atbildētājas iestādes visdrīzāk nav pienācīgi ņēmušas vērās būtisku piesārņojumu daudzumu pārrobežu ieplūšanu dažās dalībvalstīs no Savienības robežvalstīm, kas varot izraisīt nevienlīdzīgu attieksmi pret dalībvalstīm, kas robežojas ar trešajām valstīm salīdzinājumā ar valstīm, uz kurām neattiecas piesārņojuma ieplūšana no valstīm, kuras ir ārpus Savienības, problēma.

      (1)  OV L 344, 1. lpp.


title: Lieta T-178/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 23. septembra rīkojums – Jaczewski /Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Lauksaimniecība — Interese celt prasību — Reglamentējošs akts, kas saistīts ar īstenošanas pasākumiem — Individuālas skaršanas neesamība — Nepieņemamība

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/41

         Vispārējās tiesas 2014. gada 23. septembra rīkojums – Jaczewski/Komisija
   (Lieta T-178/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Lauksaimniecība - Interese celt prasību - Reglamentējošs akts, kas saistīts ar īstenošanas pasākumiem - Individuālas skaršanas neesamība - Nepieņemamība)
   2014/C 409/58
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Grzegorz Jaczewski (Bielany, Polija) (pārstāvis – M. Goss, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Rossi un A. Szmytkowska)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2012. gada 24. jūlija Izpildlēmumu C (2012) 5049, galīgā redakcija, ar ko ir atļauts piešķirt tiešus valsts papildmaksājumus Polijā attiecībā uz 2012. gadu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Grzegorz Jaczewski atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 156, 1.6.2013.


title: Lieta C-205/11 P: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums — Fédération internationale de football association ( FIFA )/Eiropas Komisija, Beļģijas Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Apelācija — Televīzijas apraide — Direktīva 89/552/EEK — 3.a pants — Apvienotās Karalistes noteiktie pasākumi saistībā ar šīs dalībvalsts sabiedrībai īpaši svarīgiem notikumiem — Pasaules kausa izcīņa futbolā — Lēmums atzīt pasākumus par saderīgiem ar Savienības tiesībām — Pamatojums — EKL 43., 49. un 86. pants — Īpašuma tiesības)

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/4

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums — Fédération internationale de football association (FIFA)/Eiropas Komisija, Beļģijas Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-205/11 P) (1)

   (Apelācija - Televīzijas apraide - Direktīva 89/552/EEK - 3.a pants - Apvienotās Karalistes noteiktie pasākumi saistībā ar šīs dalībvalsts sabiedrībai īpaši svarīgiem notikumiem - Pasaules kausa izcīņa futbolā - Lēmums atzīt pasākumus par saderīgiem ar Savienības tiesībām - Pamatojums - EKL 43., 49. un 86. pants - Īpašuma tiesības)
   2013/C 260/05
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Fédération internationale de football association (FIFA) (pārstāvji — A. Barav un D. Reymond, avocats)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija (pārstāvji — E. Montaguti un N. Yerrell, pārstāvji, kuriem palīdz M. Gray, barrister), Beļģijas Karaliste (pārstāvji — C. Pochet, M. J.-C. Halleux, pārstāvis, kam palīdz A. Joachimowicz un J. Stuyck, advocaten), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — S. Ossowski un J. Beeko, pārstāvji, kam palīdz T. de la Mare, QC)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2011. gada 17. februāra spriedumu lietā T-68/08 Fédération Internationale de Football Association (FIFA)/Komisija, ar kuru noraidīta prasība atcelt Komisijas 2007. gada 16. oktobra Lēmumu 2007/730/EK par to pasākumu saderību ar Kopienu tiesībām, kurus Apvienotā Karaliste pieņēmusi saskaņā ar 3.a panta 1. punktu Padomes 1989. gada 3. oktobra Direktīvā 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (OV L 295, 12. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Fédération internationale de football association (FIFA) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 232, 6.8.2011.


title: Lieta C-183/12 P: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 6. jūnija spriedums — Chafiq Ayadi /Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome (Apelācija — Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) — Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban — Regula (EK) Nr. 881/2002 — Prasība atcelt tiesību aktu — Ieinteresētās personas svītrošana no attiecīgo personu un organizāciju saraksta — Interese celt prasību)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/31

         Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 6. jūnija spriedums — Chafiq Ayadi/Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-183/12 P) (1)

   (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) - Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban - Regula (EK) Nr. 881/2002 - Prasība atcelt tiesību aktu - Ieinteresētās personas svītrošana no attiecīgo personu un organizāciju saraksta - Interese celt prasību)
   2013/C 225/52
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Chafiq Ayadi (pārstāvji — P. Moser, QC, un M. E. Grieves, barrister, kurus pilnvarojis M. H. Miller, solicitor)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Konstantinidis, T. Scharf un E. Paasivirta), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — E. Finnegan un G. Étienne)

      Persona, kas iestājusies lietā Komisijas prasījumu atbalstam: Īrija (pārstāvji — E. Creedon, pārstāvis, kuram palīdz E. Regan SC un N. Travers, BL)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2012. gada 31. janvāra rīkojumu lietā T-527/09 Chafiq Ayadi/Eiropas Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa izbeidza tiesvedību pirms sprieduma taisīšanas saistībā ar prasību daļēji atcelt Komisijas 2009. gada 13. oktobra Regulu (EK) Nr. 954/2009, ar kuru 114. reizi groza Padomes Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban (OV L 269, 20. lpp.) — Ieinteresētās personas svītrošana no attiecīgo personu un organizāciju saraksta

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 31. janvāra rīkojumu lietā T-527/09 Ayadi/Komisija, ciktāl tajā nospriests, ka ir jāizbeidz tiesvedība pirms sprieduma taisīšanas par prasību atcelt tiesību aktu, ko tajā cēlis Chafiq Ayadi kungs;

               2)

               nosūtīt lietu Eiropas Savienības Vispārējai tiesai jauna sprieduma taisīšanai par Chafiq Ayadi kunga prasību atcelt tiesību aktu;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 194, 30.06.2012.


title: Lieta T-752/15: Prasība, kas celta 2015. gada 22. decembrī – European Dynamics Luxembourg un Evropaïkí Dynamikí/Komisija

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/40

         Prasība, kas celta 2015. gada 22. decembrī – European Dynamics Luxembourg un Evropaïkí Dynamikí/Komisija
   (Lieta T-752/15)
   (2016/C 068/51)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: European Dynamics Luxembourg SA (Luksemburga, Luksemburga) un Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji – M. Sfyrí un Ch. Dede, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas lēmumu, par kuru prasītājām tika paziņots ar 2015. gada 29. oktobra vēstuli Nr. DIGIT/R/3/SDP/PT 5107460 (2015), ar kuru Komisija bija ierindojusi sestajā vietā prasītāju piedāvājumu attiecībā uz vienu no trīs atsevišķām daļām, konkrēti – attiecībā uz 3. daļu publiskā iepirkuma procedūrā Nr. DIGIT/R3/PO/2015/0008 – STIS IV “atbalsta un konsultāciju pakalpojumi tehniskajiem informātikas darbiniekiem IV (STIS IV)”;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājām radītos zaudējumus par to zaudēto iespēju tikt ierindotām pirmajā vietā attiecībā uz STIS IV pamatnolīguma 3. daļu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājas uzskata, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, jo tajā nav norādīts pietiekams pamatojums: i) attiecībā uz prasītāju tehniskā piedāvājuma vērtējumu; ii) attiecībā uz iemesliem, kādēļ izraudzīto uzņēmumu un konsorciju finansiālie piedāvājumi netika uzskatīti par nesamērīgi zemiem, kā arī tādēļ, ka Komisija nav ievērojusi līguma dokumentus un Savienības tiesības, pieļaujot acīmredzamas kļūdas vērtējumā.


title: Lieta C-463/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. augustā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Stadion Amsterdam CV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               7.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 410/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. augustā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Stadion Amsterdam CV/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-463/16)
   (2016/C 410/09)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Stadion Amsterdam CV

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Sestās direktīvas (1) 12. panta 3. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja pakalpojumu, kas attiecībā uz PVN iekasēšanu ir vienots darījums, veido divi vai vairāki konkrēti un īpaši elementi, tiem būtu piemērojamas atšķirīgas PVN likmes, ja tos sniedz kā atsevišķus pakalpojumus, un PVN par šo pakalpojumu kompleksu ir jāiekasē atbilstoši šiem elementiem piemērojamām atšķirīgajām likmēm, ja samaksu par pakalpojumu var sadalīt atbilstoši elementu pareizai attiecībai?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV 1977, L 145, 1. lpp.).


title: Lieta T-266/17: Prasība, kas celta 2017. gada 9. maijā – Kwizda Holding/EUIPO – Dermapharm (“UROAKUT”)

text:
               26.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/27

         Prasība, kas celta 2017. gada 9. maijā – Kwizda Holding/EUIPO – Dermapharm (“UROAKUT”)
   (Lieta T-266/17)
   (2017/C 202/43)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kwizda Holding GmbH (Vīne, Austrija) (pārstāvji – L. Wiltschek, D. Plasser un K. Majchrzak, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Dermapharm GmbH (Vīne, Austrija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “UROAKUT” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 854 146

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas cetrutās padomes 2017. gada 7. marta lēmums lietā R 1221/2016–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt mūsu prasību un grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, ka iebildumi pret Eiropas Savienības preču zīmes “UROAKUT” reģistrācijas pieteikumu Nr. 13 854 146 tiek noraidīti; in eventu, atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas padomei;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā (VT) un izdevumus procesā Apelācijas padomē;

               —

               piespriest otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt izdevumus, kas radušies procesā Iebildumu nodaļā.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-182/17: Prasība, kas celta 2017. gada 20. martā – Novartis/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (“AKANTO”)

text:
               22.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/32

         Prasība, kas celta 2017. gada 20. martā – Novartis/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (“AKANTO”)
   (Lieta T-182/17)
   (2017/C 161/46)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Novartis AG (Bāzele, Šveice) (pārstāve – L. Junquera Lara, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Chiesi Farmaceutici SpA (Parma, Itālija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “AKANTO” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 289 781

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 9. janvāra lēmums lietā R 531/2016-1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atzīt, ka Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts neliedz reģistrēt attiecīgo apzīmējumu (Eiropas Savienības preču zīme Nr. 13 289 781) attiecībā uz 5. klasē ietilpstošajām reģistrācijas pieteikumā aprakstītajām precēm;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-189/08: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Zuid-Chemie BV/Philippo's Mineralenfabriek NV/SA (Tiesu sadarbība civillietās un komerclietās — Jurisdikcija un spriedumu izpilde — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Vietas, kur kaitējums ir noticis jēdziens)

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/11

         Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 16. jūlija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Zuid-Chemie BV/Philippo's Mineralenfabriek NV/SA
   (Lieta C-189/08) (1)

   (Tiesu sadarbība civillietās un komerclietās - Jurisdikcija un spriedumu izpilde - Regula (EK) Nr. 44/2001 - “Vietas, kur kaitējums ir noticis” jēdziens)
   2009/C 220/18
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Zuid-Chemie BV

      Atbildētāja: Philippo's Mineralenfabriek NV/SA

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden, Den Haag

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (“Bruxelles I”) (OV 2001, L 12, 1. lpp.) 5. panta 3. punkta interpretācija — Vietas, “kur kaitējums noticis vai varējis notikt” jēdziena interpretācija — Vieta, kur kaitējums noticis — Vieta, kurā ir noticis kaitējumu izraisošais notikums (“Handlungsort”) un vieta, kurā ir noticis [pats] sākotnējais kaitējums (“Erfolgsort”) — Piemērošanas kritēriji

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 3. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas prāvas kā pamata lietā ietvaros ar vārdiem “vieta, kur iestājies notikums, kas rada kaitējumu” apzīmē vietu, kur, produktu parastā veidā izmantojot mērķim, kam tas ir paredzēts, ir radies sākotnējais kaitējums.

      (1)  OV C 183, 19.7.2008.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 271, 29.10.2005.

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/35

         (2005/C 281/63)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 271, 29.10.2005.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 257, 15.10.2005.

      OV C 243, 1.10.2005.

      OV C 229, 17.9.2005.

      OV C 217, 3.9.2005.

      OV C 205, 20.8.2005.

      OV C 193, 6.8.2005.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Lieta C-302/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 20. jūnijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — X/Minister van Financiën

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 20. jūnijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — X/Minister van Financiën

   (Lieta C-302/12)
   2012/C 287/32
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: X

      Atbildētājs: Minister van Financiën

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai divu dalībvalstu nodokļu pilnvaru īstenošana, konkrētāk, reģistrācijas nodokļa uzlikšana transportlīdzeklim, ir neierobežota situācijā, kurā Savienības pilsone, pamatojoties uz valsts tiesisko regulējumu, dzīvo divās dalībvalstīs un tai īpašumā piederošu transportlīdzekli faktiski ilgstoši lieto abās dalībvalstīs?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša, vai samērīguma principam tāda reģistrācijas nodokļa uzlikšanas kā šajā lietā ietvaros var būt koriģējoša iedarbība, un, ja jā, vai šis princips ietver to, ka vienai vai abām dalībvalstīm ir jāierobežo savu nodokļu pilnvaru īstenošana, un kādā formā šai ierobežošanai ir jānotiek?


title: Lieta F-114/13: Civildienesta tiesas (trešā palāta) priekšsēdētāja 2014. gada 16. jūlija rīkojums – Klar un Fernandez Fernandez /Komisija Civildienests — Komisijas personāla komiteja — Centrālā komiteja — Luksemburgas vietējās nodaļas locekļu iecelšana Centrālajā personāla komitejā — Vietējās nodaļas veikta kāda Centrālās komisijas locekļa atsaukšana — Iecēlējinstitūcijas atteikums atzīt atsaukšanas lēmuma tiesiskumu — Interese celt prasību — Pirmstiesas procedūras neievērošana — Novēlota sūdzība — Acīmredzama nepieņemamība

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/74

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) priekšsēdētāja 2014. gada 16. jūlija rīkojums – Klar un Fernandez Fernandez/Komisija
   (Lieta F-114/13) (1)

   (Civildienests - Komisijas personāla komiteja - Centrālā komiteja - Luksemburgas vietējās nodaļas locekļu iecelšana Centrālajā personāla komitejā - Vietējās nodaļas veikta kāda Centrālās komisijas locekļa atsaukšana - Iecēlējinstitūcijas atteikums atzīt atsaukšanas lēmuma tiesiskumu - Interese celt prasību - Pirmstiesas procedūras neievērošana - Novēlota sūdzība - Acīmredzama nepieņemamība)
   2014/C 315/124
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Robert Klar (Grevenmacher, Luksemburga) un Francisco Fernandez Fernandez (Steinsel, Luksemburga) (pārstāvji – A. Salerno un B. Cortese, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un C. Ehrbar)

      Priekšmets

   Prasība atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar kuru atteikts atzīt Luksemburgas vietējās personāla komitejas lēmuma atsaukt pilnvaras, kas piešķirtas pilnvarotajai personai, lai tā šo komiteju pārstāvētu Komisijas Centrālajā personāla komitejā, likumību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               R. Klar un F. Fernandez Fernandez sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 52, 22.2.2014, 53. lpp.


title: Lieta C-75/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 19. februārī iesniedza Markkinaoikeus (Somija) – Viiniverla Oy/Sosiaali- ja terveysalan lupa – ja valvontavirasto

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/40

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 19. februārī iesniedza Markkinaoikeus (Somija) – Viiniverla Oy/Sosiaali- ja terveysalan lupa – ja valvontavirasto

   (Lieta C-75/15)
   (2015/C 138/54)
   Tiesvedības valoda – somu

      Iesniedzējtiesa

      Markkinaoikeus

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Viiniverla Oy

      Atbildētāja: Sosiaali – ja terveysalan lupa – ja valvontavirasto

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai vērtējot, vai pastāv asociāciju izraisīšana Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Regulas (EK) Nr. 110/2008 par stipro alkoholisko dzērienu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1576/89 (1), 16. panta b) punkta izpratnē, ir jāatsaucas uz samērā informētu, uzmanīgu un apdomīgu vidusmēra patērētāju?

               2)

               Kāda nozīme jēdziena “asociāciju izraisīšana” interpretācijā Regulas Nr. 110/2008 16. panta b) punkta izpratnē un šīs regulas piemērošanā, vērtējot ģeogrāfiskās izcelsmes norādes “Calvados” aizsardzībai noteikto aizliegumu izmantot nosaukumu “Verlados” Somijā ar šādu nosaukumu pārdotam un no āboliem izgatavotam stiprajam alkoholiskajam dzērienam, ir šādiem apstākļiem:

                           a.

                           nosaukuma “Verlados” sākuma daļa (“Verla”) norāda uz ciematu Somijā, kuru Somijas patērētājs, iespējams, zina;

                           b.

                           nosaukuma “Verlados” sākuma daļa (“Verla”) norāda uz šī produkta ražotāju – Viiniverla Oy;

                           c.

                           “Verlados” ir vietējs, Verlā izgatavots produkts, kura vidējais gada pārdošanas apjoms vīna darītavas restorānā ir daži simti litru un kuru ierobežotā daudzumā var pasūtīt valstij piederošā alkohola tirdzniecības sabiedrībā Alkoholisko dzērienu likuma izpratnē;

                           d.

                           no trim zilbēm vārdos “Verlados” un “Calvados” kopīga ir tikai viena zilbe (“dos”), taču saskan šo vārdu pēdējie četri burti, t.i., puse no šo vārdu burtiem (“ados”)?

               3)

               Ja tiks atzīts, ka nosaukums “Verlados” izraisa asociācijas Regulas Nr. 110/2008 16. panta b) punkta izpratnē, vai tā izmantošanu tomēr var attaisnot iepriekšminētie apstākļi vai kāds cits apstāklis, piemēram, tas, ka vismaz Somijas patērētājiem nevar rasties iespaids, ka “Verlados” tiek izgatavots Francijā?

      (1)  OV L 39, 16. lpp.


title: Lieta T-734/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 6. oktobra spriedumu lietā F-119/14 FE/Komisija 2015. gada 17. decembrī iesniedza Eiropas Komisija

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/36

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 6. oktobra spriedumu lietā F-119/14 FE/Komisija 2015. gada 17. decembrī iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta T-734/15 P)
   (2016/C 068/46)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Simonetti un G. Gattinara)

      Otrs lietas dalībnieks: FE (Luksemburga, Luksemburga)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2015. gada 6. oktobra spriedumu lietā F-119/14, FE/Komisija;

               —

               noraidīt FE lietā F-119/14 celto prasību kā nepamatotu;

               —

               piespriest katram lietas dalībniekam pašam segt savus tiesāšanās izdevumus šajā instancē;

               —

               piespriest FE atlīdzināt tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Civildienesta tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Pirmajā pamatā tiek norādīts uz vairākām kļūdām tiesību piemērošanā, ko pieļāvusi Civildienesta tiesa (CDT), un lietas materiālu sagrozīšanu, atlases komisijai interpretējot un piemērojot pielaišanas nosacījumu par minimālo profesionālo pieredzi.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā CDT secinājumā, ka iecēlējinstitūcija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

               3.

               Trešā pamata ietvaros tiek norādīts uz kļūdu tiesību piemērošanā un CDT pieļautu vairākkārtēju pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi, piespriežot Komisijai izmaksāt prasītājai pirmajā instancē summu EUR 10 000 apmērā.


title: Lieta T-617/14: Prasība, kas celta 2014. gada 10. augustā  – Pro Asyl / EASO

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/48

         Prasība, kas celta 2014. gada 10. augustā – Pro Asyl/EASO

   (Lieta T-617/14)
   2014/C 409/68
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pro Asyl Bundesweite Arbeitsgemeinschaft für Flüchtlinge e.V. (Frankfurt am Main, Vācija) (pārstāvis – Rechtsanwalt S. Hilbrans)

      Atbildētājs: Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (EASO)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja 2014. gada 10. jūnija Lēmumu – EASO/ED/2014/134, ciktāl ar to tika liegta piekļuve darbības plānam Savienības atbalsta grupu nosūtīšanai uz Bulgāriju (“Darbības plāns attiecībā uz Bulgāriju”) un netika piešķirta piekļuve atbildētāja dokumentu reģistram saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 11. pantu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, kas nav ievērotas prasītājas tiesības piekļūt informācijai.
               Prasītāja apgalvo, ka nav pamata, kas attaisnotu izņēmumu no vispārējām tiesībām piekļūt informācijai Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (1) 4. panta izpratnē saistībā ar strīdīgo “Darbības plānu attiecībā uz Bulgāriju”.
               Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka atteikums piekļūt informācijai cita starpā nedrīkst tikt pamatots ar apspriežu saistībā ar dokumentu sagatavošanu aizsardzību Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta izpratnē, jo “Darbības plāns” tika pabeigts.
               Turklāt “Darbības plāns attiecībā uz Bulgāriju” nav trešo personu dokuments Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 4. punkta izpratnē, jo atbildētājs un Bulgārija izstrādāja plānu kopā. Līdz ar to “Darbības plāns” nav arī šīs dalībvalsts dokuments Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 5. punkta izpratnē.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, kas neesot tikušas ievērotas tiesības piekļūt reģistram.
               Prasītāja piebilst, ka ir jāatceļ arī apstrīdētais lēmums, ciktāl ar to tika atteikta piekļuve dokumentu elektroniskajam reģistram saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 1. pantu un EASO valdes Lēmuma Nr. 6 11. pantu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-166/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 14. janvāra rīkojums – Bolívar Cerezo /ITSB – Renovalia Energy  ( “RENOVALIA” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “RENOVALIA” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “RENOVA ENERGY” un “RENOVAENERGY”  — Daļējs reģistrācijas atteikums — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji ir acīmredzami juridiski nepamatota

text:
               9.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 81/18

         Vispārējās tiesas 2015. gada 14. janvāra rīkojums – Bolívar Cerezo/ITSB – Renovalia Energy (“RENOVALIA”)
   (Lieta T-166/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “RENOVALIA” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “RENOVA ENERGY” un “RENOVAENERGY” - Daļējs reģistrācijas atteikums - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji ir acīmredzami juridiski nepamatota)
   (2015/C 081/23)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Juan Bolívar Cerezo (Granāda, Spānija) (pārstāvis – I. Barroso Sánchez–Lafuente, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – O. Mondéjar Ortuño)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Renovalia Energy, SA (Villarrobledo, Spānija) (pārstāvis – A. Velázquez Ibáñez, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 26. janvāra lēmumu lietā R 663/2011–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Renovalia Energy, SA un Juan Bolívar Cerezo k-gu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Juan Bolívar Cerezo k-gs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 194, 30.6.2012.


title: Lieta C-470/07: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 13. maija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/38

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 13. maija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-470/07) (1)

   (2008/C 209/62)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 315, 22.12.2007.


title: Lieta C-7/09: Prasība, kas celta 2009. gada 9. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/24

         Prasība, kas celta 2009. gada 9. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-7/09)
   (2009/C 69/44)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — C. Cattabriga un J. Sénéchal)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2006. gada 24. oktobra Direktīvas 2006/86/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/23/EK par izsekojamības prasībām, nopietnu blakņu un nevēlamu notikumu paziņošanu un noteiktām tehniskām prasībām cilvēku audu un šūnu kodēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai (1), prasības, vai katrā ziņā neinformējot par to Komisiju, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 2006/86/EK, izņemot tās 10. pantu, transponēšanai valsts tiesībās noteiktais termiņš beidzās 2007. gada 1. septembrī. Prasības celšanas dienā atbildētāja nav veikusi visus vajadzīgos transponēšanās pasākumus vai katrā ziņā nav tos joprojām darījusi zināmus Komisijai.

      (1)  OV L 294, 32. lpp.


title: Lieta T-531/14: Prasība, kas celta 2014. gada 15. jūlijā  – Sotiropoulou  u.c./Padome

text:
               6.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 351/11

         Prasība, kas celta 2014. gada 15. jūlijā – Sotiropoulou u.c./Padome
   (Lieta T-531/14)
   2014/C 351/13
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Leimonia Sotiropoulou (Patrasso, Grieķija) un citi 63 prasītāji (pārstāvis – K. Chrisogonos, dikigoros)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai pilnībā atlīdzināt finansiālos zaudējumus, kurus prasītāji bija cietuši no 2013. gada 1. janvāra līdz 2014. gada 31. maijam saistībā ar nelikumīgu viņu galvenās pensijas samazināšanu ar zemāk minētajiem Eiropas Savienības Padomes lēmumiem, kopā EUR 8 70  504,11 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai pilnībā samaksāt katram prasītājam summu EUR 3000 apmērā kā kompensāciju par morālo kaitējumu, kuru viņi cietuši saistībā ar nelikumīgu viņu galvenās pensijas samazināšanu ar zemāk minētajiem Eiropas Savienības Padomes lēmumiem, un

               —

               piespriest atbildētājai pilnībā atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības priekšmets ir prasība atlīdzināt saskaņā ar LESD 268. pantu zaudējumus, kuri prasītājiem radušies, radikāli samazinot viņu galveno pensiju atbilstoši pasākumiem un intervencei Grieķijas pensiju sistēmā, kuri paredzēti šādos nelikumīgos Eiropas Savienības Padomes lēmumos: 2010. gada 8. jūnija Lēmumā 2010/320/ES (1), 2010. gada 7. septembra Lēmumā 2010/486/ES (2), 2010. gada 20. decembra Lēmumā 2011/57/ES (3), 2011. gada 7. marta Lēmumā 2011/257/ES (4), 2011. gada 12. jūlija Lēmumā 2011/734/ES (5), 2011. gada 8. novembra Lēmumā 2011/791/ES (6), 2012. gada 13. marta Lēmumā 2012/211/ES (7) un 2012. gada 4. decembra Lēmumā 2013/6/ES (8).
   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu attiecībā uz pilnvaru piešķiršanas un subsidiaritātes principiem:

                           —

                           prasītāji apgalvo, ka apstrīdētos Eiropas Savienības Padomes lēmumus, kuri it īpaši attiecas uz sīki izstrādātu pasākumu, politikas un intervences noteikšanu sociālā nodrošinājuma un pensiju sistēmas jomā, Padome ir pieņēmusi, pārsniedzot pilnvaras, kuras tai ir piešķirtas ar Līgumu, un pārkāpjot pilnvaru piešķiršanas un subsidiaritātes principus, kuri paredzēti LES 4. un 5. pantā kopā ar LESD 2.–6. pantu. Eiropas Savienības Padome, saskaņā ar LESD 126. panta 9. punktu un 136. pantu pieņemot Grieķijai adresētus lēmumus, nevar sīki izstrādāt politiku, kura Grieķijai ir jāīsteno iepriekš minētajās jomās, kuras ir Grieķijas kā Eiropas Savienības dalībvalsts ekskluzīvajā kompetencē. Tādējādi šie lēmumi kopā ar tajā iekļauto saturu ir nelikumīgi un rada Eiropas Savienības ārpuslīgumisko atbildību, lai prasītājiem atlīdzinātu zaudējumus, kuri radušies saistībā ar viņu pensiju samazināšanu ar šiem nelikumīgajiem lēmumiem.

               2.

               Ar otro pamatu attiecībā uz Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 1., 25. un 34. pantā paredzēto pamattiesību pārkāpumu:

                           —

                           prasītāji apgalvo, ka ar iepriekš minētajiem Eiropas Savienības Padomes lēmumiem tika prasīts attiecībā uz pensiju sistēmu veikt pasākumus, kuri radikāli satricināja prasītāju finansiālo stāvokli un kuru rezultātā izmainījās situācijas, attiecībā uz kurām viņi labticīgi bija paļāvušies. Radikāla pensiju apcirpšana un samazināšana, kas tika noteikta, piemērojot iepriekš minētajos Eiropas Savienības Padomes lēmumos paredzētos pasākumus, radikāli samazināja sociālā nodrošinājuma aizsardzību un strauji pasliktināja dzīves līmeni pensionāriem, tostarp prasītājiem, kuriem viņu pensiju samazināšanas dēļ tika atņemta lielākā daļa no viņu iepriekš saņemtajiem ienākumiem. Ar attiecīgo samazinājumu pieņemšanu un izpildi tieši ir pārkāptas prasītāju tiesības uz cilvēka cieņu, viņu kā vecāka gadagājuma cilvēku tiesības dzīvot cienīgu un neatkarīgu dzīvi, kā arī tiesības uz sociālā nodrošinājuma pabalstiem un sociālajiem pakalpojumiem, kuri nodrošina aizsardzību tādos gadījumos kā vecums, – tiesības, kuras tieši paredzētas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 1., 25. un 34. pantā. Tādēļ minētie lēmumi paši par sevi ir nelikumīgi un rada Eiropas Savienības ārpuslīgumisko atbildību, lai atlīdzinātu prasītājiem zaudējumus, kuri radušies saistībā ar viņu pensiju samazināšanu ar šiem nelikumīgajiem lēmumiem.

      (1)  Padomes 2010. gada 8. jūnija Lēmums 2010/320/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (OV L 145, 11.6.2010., 6. lpp.).

      (2)  Padomes 2010. gada 7. septembra Lēmums 2010/486/ES, ar kuru groza Lēmumu 2010/320/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (OV L 241, 14.9.2010., 12. lpp.).

      (3)  Padomes 2010. gada 20. decembra Lēmums 2011/57/ES, ar ko groza Lēmumu 2010/320/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (OV L 26, 29.1.2011., 15. lpp.).

      (4)  Padomes 2011. gada 7. marta Lēmums 2011/257/ES, ar kuru groza Lēmumu 2010/320/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (OV L 110, 29.4.2011., 26. lpp.).

      (5)  Padomes 2011. gada 12. jūlija Lēmums 2011/734/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (pārstrādāta versija) (OV L 296, 15.11.2011., 38. lpp.).

      (6)  Padomes 2011. gada 8. novembra Lēmums 2011/791/ES, ar kuru groza Lēmumu 2011/734/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (OV L 320, 3.12.2011., 28. lpp.).

      (7)  Padomes 2012. gada 13. marta Lēmums 2012/211/ES, ar kuru groza Lēmumu 2011/734/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (OV L 113, 25.4.2012., 8. lpp.).

      (8)  Padomes 2012. gada 4. decembra Lēmums 2013/6/ES, ar kuru groza Lēmumu 2011/734/ES, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (OV L 4, 9.1.2013., 40. lpp.).


title: Lieta T-320/17: Prasība, kas celta 2017. gada 25. maijā – European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki/EIF

text:
               7.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/31

         Prasība, kas celta 2017. gada 25. maijā – European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki/EIF

   (Lieta T-320/17)
   (2017/C 256/37)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: European Dynamics Luxembourg SA (Luksemburga, Luksemburga), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji – M. Sfyri un C. N. Dede, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Investīciju Fonds (EIF)

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja pieņemto, prasītājām 2017. gada 16. martā paziņoto, piešķiršanas lēmumu par prasītāju piedāvājumu, piedaloties atklātā publiskā iepirkuma procedūrā (atsauce 2016-MIBO_IPA_PPI-002), ar kuru tām tika paziņots, ka to iesniegtais piedāvājums netika atzīts par ekonomiski izdevīgāko;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājām zaudējumus EUR 100 000 apmērā (simts tūkstoši euro) preventīvos nolūkos;

               —

               piespriest atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus un citus izdevumus un izmaksas, kas radušās saistībā ar šo prasību, pat ja šī prasība tiktu noraidītu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza vienu pamatu, apgalvojot, ka atbildētājs esot pārkāpis ES tiesības, pārskatāmības principus un direktīvu noteikumus publiskā iepirkuma jomā, kā arī Eiropas Investīciju fonda (EIF) praktiskās rokasgrāmatas vadlīnijas, nepaziņojot prasītajām uzvarētāja piedāvājumam piešķirto punktu skaitu saistībā ar katru piešķiršanas kritēriju un prasītāju piedāvājuma pozitīvo iezīmju un trūkumu detalizēto analīzi salīdzinājumā ar uzvarētāja piedāvājumu. Prasītājas uzskata, ka atbildētājs esot rīkojies pārkāpjot labas pārvaldības principu, negatīvi ietekmējot prasītāju tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību attiecībā pret apstrīdēto lēmumu.


title: Lieta C-323/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija)  2007. gada 12. jūlija rīkojumu — Termoraggi SpA / Comune di Monza un citi

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) 2007. gada 12. jūlija rīkojumu — Termoraggi SpA/Comune di Monza un citi
   (Lieta C-323/07)
   (2007/C 235/14)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Termoraggi SpA

      Atbildētāja: Comune di Monza e altri

   Prejudiciālais jautājums
   Vai 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK (1) 6. pants ir piemērojams uz jautājumu, kas ir šīs tiesvedības priekšmets, un kā šo pantu ir jāinterpretē, lai varētu noteikt, vai apstrīdētie pasākumi ir saderīgi ar Kopienu tiesībām, ņemot vērā iepriekš pamatojumā norādīto?

      (1)  OV L 209, 1-24. lpp.


title: Lieta T-632/14: Prasība, kas celta 2014. gada 25. augustā  – Intercon /Komisija

text:
               27.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 380/16

         Prasība, kas celta 2014. gada 25. augustā – Intercon/Komisija
   (Lieta T-632/14)
   2014/C 380/22
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Intercon Sp. z o.o. (Łódź, Polija) (pārstāvis – B. Eger, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Komisija ar rīkojumu atmaksāt summu EUR 2 58  479,21 ir pārkāpusi dotāciju nolīguma Nr. ARTreat – 224297 Septītās pētniecības pamatprogrammas (7.FRP) ietvaros noteikumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota pārbaudes robežu pārsniegšana izdarītajā auditā un līdz ar to nepieļaujama audita rezultātu izmantošana.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota saņēmēja parakstītā formulāra C neņemšana vērā, kaut arī Komisija ir prasījusi to iesniegt, kā arī pierādījuma, ko veido darbinieka paziņojums, ka nav iespējams iegūt dokumentus no konsorcija koordinatora, neņemšana vērā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvota jauno viedokļu un paskaidrojumu, atsaucoties uz nolīguma pielikuma II.22.5. punktu, neņemšana vērā, kaut arī Komisija ir prasījusi saņēmējam tos iesniegt, nosakot termiņu.


title: Lieta T-471/15: Prasība, kas celta 2015. gada 11. augustā – Syriatel Mobile Telecom/Padome

text:
               12.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/37

         Prasība, kas celta 2015. gada 11. augustā – Syriatel Mobile Telecom/Padome
   (Lieta T-471/15)
   (2015/C 337/41)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damaska, Sīrija) (pārstāvis – E. Ruchat, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasītājas prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               līdz ar to atcelt 2015. gada 28. maija Lēmumu (KĀDP) 2015/837 un tam sekojošos izpildes aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kas ir izvirzīti lietā T-432/11 Makhlouf/Padome (1).

      (1)  OV C 290, 13. lpp.


title: Lieta T-601/11: Prasība, kas celta 2011. gada 30. novembrī — Dansk Automat Brancheforening /Eiropas Komisija

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/63

      Prasība, kas celta 2011. gada 30. novembrī — Dansk Automat Brancheforening/Eiropas Komisija
      (Lieta T-601/11)
      (2012/C 25/121)
      Tiesvedības valoda — dāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Dansk Automat Brancheforening (Fredericia, Dānija) (pārstāvji –K. Dyekjær, T. Høg un J. Flodgaard)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 1. pantu Komisijas 2010. gada 20. septembra lēmumā lietā C 35/2010 (ex-N 302/2010) par nodokļiem spēlēm tiešsaistē un kurus Dānijas Karaliste paredz ieviest ar likumu par nodokļiem spēlēm un derībām;

                  —

                  konstatēt, ka 1. pants Komisijas 2010. gada 20. septembra lēmumā lietā C 35/2010 (ex-N 302/2010) par nodokļiem spēlēm tiešsaistē un kurus Dānijas Karaliste paredz ieviest ar likumu par nodokļiem spēlēm un derībām, nav spēkā tiktāl, ciktāl Komisija ir konstatējusi, ka šis pasākums ir saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1)

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums nav pamatots.

                              —

                              Apstrīdētais lēmums nav pamatots, jo Komisija, lai konstatētu, ka ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu ir saderīgs attiecīgais pasākums, kas paredz zemāku nodokļa likmi spēlēm tiešsaistē kā nodokļa likmi spēlēm “nesaistē”, balstās uz elementiem, kas neatbilst šīs tiesību normas kritērijiem.

                  2)

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas procesuālās garantijas.

                              —

                              Apstrīdētais lēmums ir pieņemts, pārkāpjot procesuālās garantijas, jo prasītājam netika ļauts izteikties par LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta piemērošanu.

                  3)

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvota tiesību pārkāpšana.

                              —

                              Apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta acīmredzama kļūda, jo LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts neļauj konstatēt attiecīgo pasākumu saderīgumu ar līgumu un Komisija ir pārkāpusi šajā tiesību normā piešķirtās pilnvaras.

                  4)

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvota pilnvaru pārsniegšana.

                              —

                              Apstrīdētajā lēmumā ir pārkāptas pilnvaras, jo minētās tiesību normas mērķi neļauj šo lēmumu pamatot.

                  5)

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvota samērīguma principa pārkāpšana.

                              —

                              Apstrīdētajā lēmumā ir pārkāpts samērīguma princips, jo nav pierādīts, ka šis lēmums nepārsniedz nepieciešamo.


title: Lieta T-98/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 16. februāra spriedums – Tubes Radiatori/EUIPO – Antrax It (“Radiatori”) Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas dizainparaugs, kurā attēlots radiators — Agrāks dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Individuāla rakstura neesamība — Regulas Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts — EUIPO veikta tās apelācijas padomju lēmumu atceļoša sprieduma izpilde — Tiesības tikt uzklausītam — Aicinājums iesniegt pierādījumus un apsvērumus pēc Vispārējās tiesas atceļoša sprieduma — Attīstības līmeņa piesātinātība

text:
               27.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/8

         Vispārējās tiesas 2017. gada 16. februāra spriedums – Tubes Radiatori/EUIPO – Antrax It (“Radiatori”)
   (Lieta T-98/15) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas dizainparaugs, kurā attēlots radiators - Agrāks dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Individuāla rakstura neesamība - Regulas Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts - EUIPO veikta tās apelācijas padomju lēmumu atceļoša sprieduma izpilde - Tiesības tikt uzklausītam - Aicinājums iesniegt pierādījumus un apsvērumus pēc Vispārējās tiesas atceļoša sprieduma - Attīstības līmeņa piesātinātība)
   (2017/C 095/14)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tubes Radiatori Srl (Resana, Itālija) (pārstāvji – S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero un P. Menapace, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – sākotnēji P. Bullock un S. Di Natale, vēlāk – S. Di Natale un L. Rampini)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Antrax It Srl (Resana, Itālija) (pārstāvis – L. Gazzola, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2014. gada 9. decembra lēmumu lietā R 1643/2014–3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Antrax It un Tubes Radiatori

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas trešās padomes 2014. gada 9. decembra lēmumu lietā R 1643/2014–3;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Tubes Radiatori Srl radušos tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Antrax It Srl sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.


title: Lieta T-274/99: Pirmās instances tiesas 2006. gada 16. oktobra rīkojums — Self Service Station Borne pret Komisiju

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/28

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 16. oktobra rīkojums — Self Service Station Borne pret Komisiju
   (Lieta T-274/99) (1)

   (2006/C 310/52)

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 47, 19.02.2000.


title: Lieta C-251/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Unabhängigen Finanzsenats , Außenstelle Linz (Austrija) 2006. gada 6. junija rīkojumu — Firma Ing. Auer — Die Bausoftware GmbH pret Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Unabhängigen Finanzsenats, Außenstelle Linz (Austrija) 2006. gada 6. junija rīkojumu — Firma Ing. Auer — Die Bausoftware GmbH pret Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

   (Lieta C-251/06)
   (2006/C 212/21)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Firma Ing. Auer — Die Bausoftware GmbH

      Atbildētājs: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Ja dalībvalsts ir atcēlusi kapitāla nodokli pirms sabiedrības, personu apvienības vai juridiskas personas dibināšanas, un sabiedrības, personu apvienības vai juridiskas personas faktiskais vadības centrs no šīs dalībvalsts tiek pārcelts uz citu dalībvalsti, kas šajā laikā iekasē kapitāla nodokli, vai tad šīs sabiedrības, personu apvienības vai juridiskas personas kvalificēšana par kapitālsabiedrību attiecībā uz “kapitāla nodokļa iekasēšanu” nav pretrunā 4. panta 1. punkta g) apakšpunkta 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/335/EEK (1)1985. gada 10. jūnija Direktīvas 85/303/EEK (2) redakcijā, kā arī 4. panta 3. punkta b) apakšpunkta 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/35/EEK 1985. gada 10. jūnija Direktīvas 85/303/EEK redakcijā nozīmē, ja pirmā dalībvalsts ir atteikusies no kapitāla nodokļa iekasēšanas, atceļot attiecīgo dalībvalsts tiesību aktu?

               2)

               Vai 7. panta 2. punkts 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/335/EEK 1985. gada 10. jūnija Direktīvas 85/303/EEK redakcijā neaizliedz tai dalībvalstij, uz kuru kapitālsabiedrība pārceļ savu faktisko vadības centru, sakarā ar faktiskā vadības centra pārcelšanu uzlikt kapitāla nodokli attiecībā uz 4. panta 1. punkta a) un g) apakšpunktā 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/335/EEK 1985. gada 10. jūnija Direktīvas 85/303/EEK redakcijā minētajiem procesiem, ja šie procesi notikuši laikā, kad kapitālsabiedrības faktiskais vadības centrs atradās dalībvalstī, kas pirms kapitāla sabiedrības dibināšanas bija atteikusies no kapitāla nodokļa iekasēšanas, atceļot attiecīgo dalībvalsts tiesību aktu?

      (1)  OV L 269, 12. lpp.

      (2)  OV L 156, 23. lpp.


title: Lieta T-335/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. decembra spriedums — Mergel u.c./ITSB ( Patentconsult ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes Patentconsult reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/32

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. decembra spriedums — Mergel u.c./ITSB (“Patentconsult”)
   (Lieta T-335/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Patentconsult’ reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2009/C 32/60)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Volker Mergel, Wiesbaden (Vācija), Klaus Kampfenkel, Hofheim (Vācija), Burkart Bill, Darmstadt (Vācija) un Andreas Herden, Wiesbaden (pārstāvis — G. Friderichs, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — S. Schäffner un G. Schneider)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 25. jūnija lēmumu lietā R 299/2007-4 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “Patentconsult” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill un Andreas Herden atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta C-94/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 27. februārī iesniedza Kúria (Ungārija) – Flight Refund Ltd / Deutsche Lufthansa AG

text:
               12.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 27. februārī iesniedza Kúria (Ungārija) – Flight Refund Ltd/Deutsche Lufthansa AG

   (Lieta C-94/14)
   2014/C 142/30
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

   Kúria

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Flight Refund Ltd

      Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Eiropas maksājuma rīkojuma izpildes procedūras ietvaros ir iespējams celt prasību par kaitējuma atlīdzināšanu, kas pamatota uz Monreālas konvencijas 19. pantu?

               2.

               Saistībā ar prasību par kaitējuma atlīdzināšanu, kas pamatota ar Monreālas konvencijas 19. pantu – kura tiesību akta normas nosaka notāra – kurš pielīdzināms valsts tiesai –, kam ir tiesības izdot Eiropas maksājuma rīkojumu, jurisdikciju un, pēc tam, kad atbildētājs cēlis iebildumus, ir uzsākta tiesvedība, kuras normas nosaka tiesas jurisdikciju: vai tās ir jānosaka atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulai (EK) Nr. 1896/2006, ar ko izveido Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru (1) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1896/2006”), Padomes 2000. gada 22. decembra Regulai (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (2) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 44/2001”), un/vai 1999. gada 28. maija Konvencijai par dažu starptautiskā gaisa transporta noteikumu unifikāciju (turpmāk tekstā – “Monreālas konvencija”)? Kāda ir šo tiesību normu savstarpējā pozīcija?

               3.

               Gadījumā, ja prevalē Monreālas konvencijas normas par jurisdikciju, vai prasītājs, ja nav nekādu citu piesaistes elementu, var izvirzīt savu prasījumu pēc paša izvēles kādā no konvencijas dalībvalsts tiesām, vai tomēr tiesai, kurā viņš izvirza savu prasījumu, ir jābūt teritoriālai jurisdikcijai atbilstoši šīs tiesas dalībvalsts procesuālajām tiesību normām?
               Turklāt kā ir interpretējama Monreālas konvencijā paredzētā jurisdikcijas izvēles norma, kurā ir atsauce uz tās vietas tiesu, kurā pārvadātājam ir uzņēmējdarbība, par kuru ticis noslēgts līgums?

               4.

               Vai Eiropas maksājuma rīkojumu var pārskatīt pēc savas ierosmes, ja tas izdots neatbilstoši regulas mērķim vai arī, ja to izdevusi iestāde, kura materiāltiesiski nav kompetenta to darīt? Un vai prasības tiesvedībai, kas uzsākta pēc iebildumu izteikšanas, jurisdikcijas neesamības gadījumā ir jāizbeidz pēc savas ierosmes jeb pēc pieprasījuma?

               5.

               Ciktāl Ungārijas tiesu kompetencē ietilpst izskatīt prasības tiesvedība, vai valsts procesuālās tiesību normas tad ir jāinterpretē atbilstoši Savienības tiesībām un Monreālas konvencijai, kā rezultātā tiek noteikta vismaz viena tiesa, kurai, pat tad, ja nav nekādu piesaistes elementu, ir pienākums izspriest pēc būtības prasību, kura tikusi celta pēc iebildumu izteikšanas?

      (1)  OV L 399, 1. lpp.

      (2)  OV L 12, 16.1.2001, 1. lpp.


title: Lieta C-299/15: Tiesas (devītā palāta) priekšsēdētāja 2015. gada 16. jūlija rīkojums (Tribunal de première instance de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Daniele Striani, Mad Management SPRL, Franck Boucher, u.c., RFC. Seresien ASBL/Union européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/29

         Tiesas (devītā palāta) priekšsēdētāja 2015. gada 16. jūlija rīkojums (Tribunal de première instance de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Daniele Striani, Mad Management SPRL, Franck Boucher, u.c., RFC. Seresien ASBL/Union européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)
   (Lieta C-299/15) (1)

   (2015/C 354/31)
   Tiesvedības valoda – franču
   Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 270, 17.8.2015.


title: Lieta T-135/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 14. novembra spriedums — Nexans France un Nexans /Komisija (Konkurence — Administratīvais process — Prasība atcelt tiesību aktu — Pārbaudes laikā pieņemtie akti — Starppasākumi — Nepieņemamība — Lēmums par pārbaudes veikšanu — Pienākums norādīt pamatojumu — Privātās dzīves aizsardzība — Pietiekami nopietnas pazīmes — Pārbaude tiesā)

text:
               22.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/16

         Vispārējās tiesas 2012. gada 14. novembra spriedums — Nexans France un Nexans/Komisija
   (Lieta T-135/09) (1)

   (Konkurence - Administratīvais process - Prasība atcelt tiesību aktu - Pārbaudes laikā pieņemtie akti - Starppasākumi - Nepieņemamība - Lēmums par pārbaudes veikšanu - Pienākums norādīt pamatojumu - Privātās dzīves aizsardzība - Pietiekami nopietnas pazīmes - Pārbaude tiesā)
   2012/C 399/27
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Nexans France SAS (Parīze, Francija) un Nexans SA (Parīze) (pārstāvji — M. Powell, solicitor, J.-P. Tran-Thiet, avocat, un G. Forwood, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji X. Lewis un N. von Lingen, vēlāk — N. von Lingen un V. Di Bucci)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas 2009. gada 9. janvāra Lēmumu C (2009) 92/1, ar ko Nexans SA un tās meitassabiedrībai Nexans France SAS liek pakļauties pārbaudei atbilstoši Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [EKL] 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.), 20. panta 4. punktam (Lieta COMP/39.610); otrkārt, prasība Vispārējai tiesai atzīt, ka šīs pārbaudes laikā Komisijas pieņemtais lēmums pilnībā nokopēt noteiktu datņu saturu, lai to analizētu savos birojos, ir prettiesisks; treškārt, prasība atcelt Komisijas lēmumu nopratināt Nexans France darbinieku pārbaudes laikā, un, ceturtkārt, prasība Vispārējai tiesai piespriest noteiktus pasākumus attiecībā uz Komisiju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2009. gada 9. janvāra Lēmumu C (2009) 92/1, ar ko Nexans SA un visiem tās tiešā un netiešā kontrolē esošajiem uzņēmumiem, tostarp Nexans France SAS, liek pakļauties pārbaudei atbilstoši Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [EKL] 81. un 82. pantā, 20. panta 4. punktam, ciktāl tas attiecas uz elektrokabeļiem, kas nav jūras zemūdens un pazemes augstsprieguma elektrokabeļi, un ar tiem saistīto aprīkojumu;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Nexans un Nexans France sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina pusi Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumu;

               4)

               Eiropas Komisija sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 141, 20.6.2009.


title: Lieta C-65/13: Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 15. oktobra spriedums – Eiropas Parlaments/Eiropas Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Regula (ES) Nr. 492/2011 — Īstenošanas lēmums 2012/733/ES — EURES tīkls — Eiropas Komisijas īstenošanas pilnvaras — Apjoms — LESD 291. panta 2. punkts

text:
               22.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/5

         Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 15. oktobra spriedums – Eiropas Parlaments/Eiropas Komisija
   (Lieta C-65/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Regula (ES) Nr. 492/2011 - Īstenošanas lēmums 2012/733/ES - EURES tīkls - Eiropas Komisijas īstenošanas pilnvaras - Apjoms - LESD 291. panta 2. punkts)
   (2014/C 462/07)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – A. Tamás un J. Rodrigues)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Enegren un C. Zadra)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 108, 13.4.2013.


title: Lieta C-340/10: Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 15. marta spriedums — Eiropas Komisija/Kipras Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 92/43/EEK — 4. panta 1. punkts un 12. panta 1. punkts — Paralimni ezera kā Kopienas nozīmes teritorijas neiekļaušana paredzētajā termiņā — Natrix natrix cypriaca (Kipras parastais zalktis) sugas aizsardzības sistēma)

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/6

         Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 15. marta spriedums — Eiropas Komisija/Kipras Republika
   (Lieta C-340/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 92/43/EEK - 4. panta 1. punkts un 12. panta 1. punkts - Paralimni ezera kā Kopienas nozīmes teritorijas neiekļaušana paredzētajā termiņā - Natrix natrix cypriaca (Kipras parastais zalktis) sugas aizsardzības sistēma)
   2012/C 133/09
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Zavvos un D. Recchia)

      Atbildētāja: Kipras Republika (pārstāvji — K. Lykourgos un M. Chatzigeorgiou)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.) 4. panta 1. punkta un 12. panta 1. punkta pārkāpums — Paralimni ezera neiekļaušana to teritoriju valsts sarakstā, ko var noteikt par Kopienas nozīmes teritorijām — Natrix natrix cypriaca (Kipras zalktis) sugas aizsardzības sistēmas neizveidošana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Kipras Republika,

                           —

                           neiekļaujot Paralimni ezera teritoriju ierosināto Kopienas nozīmes teritoriju valsts sarakstā,

                           —

                           pieļaujot darbības, kas būtiski apdraud Paralimni ezera ekoloģiskās iezīmes, un neveicot aizsardzības pasākumus, kas vajadzīgi, lai saglabātu Natrix natrix cypriaca (Kipras parastais zalktis) sugas populāciju, kas veido šī ezera un Ksiliatos dambja ekoloģisko stāvokli, un

                           —

                           neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai izveidotu un piemērotu stingru šīs sugas aizsardzības sistēmu,

                     nav izpildījusi attiecīgi Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīvu 2006/105/EK, 4. panta 1. punktā, šajā grozītajā Direktīvā 92/43, kā arī šīs pašas grozītās Direktīvas 92/43 12. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Kipras Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 246, 11.09.2010.


title: Lieta C-416/11 P: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 29. novembra spriedums — Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Komisija (Apelācija — Direktīva 92/43/EEK — Dabisko dzīvotņu aizsardzība — Kopienas nozīmes teritoriju saraksts Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam — Spānijas Karalistes piedāvātās teritorijas iekļaušana sarastā — Teritorija, kas ietverot Gibraltāra Lielbritānijas teritoriālos ūdeņus un atklāto jūru — Prasība atcelt tiesību aktu — Apstiprinošs akts)

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/13

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 29. novembra spriedums — Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Komisija
   (Lieta C-416/11 P) (1)

   (Apelācija - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu aizsardzība - Kopienas nozīmes teritoriju saraksts Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam - Spānijas Karalistes piedāvātās teritorijas iekļaušana sarastā - Teritorija, kas ietverot Gibraltāra Lielbritānijas teritoriālos ūdeņus un atklāto jūru - Prasība atcelt tiesību aktu - Apstiprinošs akts)
   2013/C 26/22
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — S. Ossowski, pārstāvis, kuram palīdz D. Wyatt, QC, un V. Wakefield, Barrister)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Recchia un K. Mifsud-Bonnici)

      Persona, kas iestājusies lietā Komisijas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvji — N. Díaz Abad un A. Rubio González)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2011. gada 24. maija rīkojumu lietā T-115/10 Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa par nepieņemamu atzina prasību daļēji atcelt Komisijas 2009. gada 22. decembra Lēmumu 2010/45/EK, ar ko atbilstīgi Padomes Direktīvai 92/43/EEK pieņem Kopienas nozīmes teritoriju trešo atjaunināto sarakstu Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam [izziņots ar dokumenta numuru C(2009) 10406], ciktāl sarakstā ir saglabāta teritorija ar nosaukumu “Estrecho Oriental” (ES6120032), ko ierosinājusi Spānija un kas ietver Gibraltāra Lielbritānijas teritoriālos ūdeņus un atklāto jūru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

               3)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 298, 08.10.2011.


title: Lieta C-441/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 16. jūnija spriedumu lietā T-210/08 Verhuizingen Coppens NV /Eiropas Komisija 2011. gada 26. augustā iesniedza Eiropas Komisija

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/11

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 16. jūnija spriedumu lietā T-210/08 Verhuizingen Coppens NV/Eiropas Komisija 2011. gada 26. augustā iesniedza Eiropas Komisija
   (Lieta C-441/11 P)
   2011/C 331/18
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Bouquet, S. Noë un F. Ronkes Agerbeek)

      Otrs lietas dalībnieks: Verhuizingen Coppens NV

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējas tiesas 2011. gada 16. jūnija spriedumu lietā T-210/08 Verhuizingen Coppens NV/Komisija;

               —

               prasību atcelt tiesību aktu noraidīt vai atcelt tikai Lēmuma C(2008) 926, galīgā red., par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/38.543 — Starptautiskie pārcelšanās pakalpojumi) 1. panta i) punktu, ciktāl ar to atzīts, ka Verhuizingen Coppens NV ir atbildīga par nolīgumiem par komisijas maksām;

               —

               naudas soda apmēru noteikt tādā apmērā, kādā Tiesas to uzskatīs par atbilstošu;

               —

                  Verhuizingen Coppens NV piespriest atlīdzināt tiesvedībā Vispārējā tiesā radušos un daļu no tiesvedībā Tiesā radītajiem tiesāšanās izdevumiem apmērā, kādā tos Tiesa uzskatīs par atbilstošu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisijas skatījumā Vispārējā tiesa esot pārkāpusi tiesības, it īpaši LESD 263. un 264. pantu un samērīguma principu, tādējādi, ka Komisijas lēmumu, ar kuru Coppens ir noteikta atbildība par vienu un turpinātu pārkāpumu, kas atbilstošajā laikposmā izrietējis no nolīguma par komisijas maksām un nolīguma par viltotām tāmēm, tā kopumā atcēla ar pamatojumu, ka neesot pierādīts, ka Coppens bija zinājusi vai tai bija vajadzējis zināt par nolīgumiem par komisijas maksām. Arī noteiktā taisnīguma interesēs Vispārējai tiesai pārsūdzēto lēmumu esot vajadzējis atcelt tikai daļā, kurā noteikta Coppens atbildība par nolīgumiem par komisijas maksām. Tas tādēļ, ka atcelšana pilnā pilnībā nozīmējot, ka, ja Komisija nepieņem jaunu lēmumu par šo sākotnējā pārkāpuma daļu, tad Coppens līdzdalība nolīgumā par viltotām tāmēm paliekot nesodīta. Taču tas varot novest pie nevēlama dubulta administratīva un tiesas procesa un, iespējams, pat būt pretrunā non bis in idem principam.


title: Lieta T-476/17: Prasība, kas celta 2017. gada 27. jūlijā – Arysta LifeScience Netherlands/Komisija

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/17

         Prasība, kas celta 2017. gada 27. jūlijā – Arysta LifeScience Netherlands/Komisija
   (Lieta T-476/17)
   (2017/C 357/22)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Arysta LifeScience Netherlands BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji – C. Mereu un M. Grunchard, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt apstrīdēto regulu (1);

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā.

                           —

                           Prasītāja apgalvo, ka atbildētāja ir pieļāvusi virkni acīmredzamu kļūdu vērtējumā; atbildētāja ir rīkojusies nepamatoti, nepiešķirot pietiekamu un atbilstošu nozīmi faktoriem, kuri ir raksturīgi īpašajai diflubenzurona situācijai; atbildētāja nav nedz apsvērusi abu regulatīvo procedūru laiku, nedz pieejamos jaunos datus; atbildētāja nav rūpīgi un objektīvi izvērtējusi visus šīs lietas individuālos aspektus un faktorus.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību: atbildētāja pārskatīšanas procesa gaitā nenodrošināja prasītājai iespēju atbilstoši un efektīvi izklāstīt savu viedokli.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā regula ir pieņemta ultra vires: atbildētāja ir rīkojusies ultra vires, jo Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA), nevis atbildētāja ir vienīgā iestāde, kas ir juridiski atbildīga par vielu klasificēšanu vai pārklasificēšanu, kā noteikts Regulā 1272/2008 (2).

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots apstrīdētās regulas nesamērīgums: apstrīdētā regula nav samērīga, jo atbildētāja varēja izvēlēties starp dažādiem pasākumiem un izvēle pieņemt apstrīdēto regulu, ar kuru ir ierobežota diflubenzurona izmantošana, attiecinot to tikai uz neēdamiem kultūraugiem, rada apgrūtinājumu, kas ir pārmērīgs salīdzinājumā ar sasniedzamajiem mērķiem.

      (1)  Komisijas 2017. gada 18. maija Īstenošanas regula (ES) 2017/855, ar ko attiecībā uz darbīgās vielas diflubenzurona apstiprināšanas nosacījumiem groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 540/2011 (OV 2017, L 128, 10. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu un ar ko groza un atceļ Direktīvas 67/548/EEK un 1999/45/EK un groza Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (OV 2008, L 353, 1. lpp.).


title: Lieta T-262/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 5. maija spriedums – Globo Media/EUIPO – Globo Comunicação e Participações (“GLOBO MEDIA”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GLOBO MEDIA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “TV GLOBO PORTUGAL” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               26.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/17

         Vispārējās tiesas 2017. gada 5. maija spriedums – Globo Media/EUIPO – Globo Comunicação e Participações (“GLOBO MEDIA”)
   (Lieta T-262/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GLOBO MEDIA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “TV GLOBO PORTUGAL” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 202/30)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Globo Media, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji – L. Estropá Navarro un J. Calderón Chavero, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – A. Folliard-Monguiral un B. Uriarte Valiente)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Globo Comunicação e Participações S/A (Riodežaneiro, Brazīlija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 14. marta lēmumu lietā R 0561/2014-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Globo Comunicação e Participações un Globo Media

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Globo Media, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 18.7.2016.


title: Lieta T-197/17: Prasība, kas celta 2017. gada 28. martā – Abel u.c./Komisija

text:
               15.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/46

         Prasība, kas celta 2017. gada 28. martā – Abel u.c./Komisija
   (Lieta T-197/17)
   (2017/C 151/59)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Marc Abel (Montreuil, Francija) un 1438 citi prasītāji (pārstāvis – J. Assous, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt Eiropas Komisijas rīcību par prettiesisku;

               —

               atzīt, ka Komisijas 2016. gada 20. aprīļa Regulas (ES) 2016/646, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 692/2008 attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 6”), pieņemšanas rezultātā prasītājiem ir nodarīts kaitējums;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai samaksāt 1 000 euro kā atlīdzinājumu par nemateriālo kaitējumu, kas prasītajiem nodarīts šādas regulas pieņemšanas rezultātā, un simbolisku 1 euro kā atlīdzinājumu par šādi nodarīto materiālo kaitējumu;

               —

               uzdot Eiropas Komisijai nekavējoties samazināt Regulā (ES) 2016/646 radīto “galīgo atbilstības koeficientu” atpakaļ līdz 1 un atteikties no “pagaidu atbilstības koeficienta”, kas noteikts 2,1 apmērā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji norāda, ka:

               1.

               strīdīgās regulas – ko atbildētāja pieņēmusi, atbilstoši Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumam 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību, īstenodama kompetenci, ko tai Eiropas Parlaments un Padome piešķīra Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 20. jūnija Regulā (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (OV 2007, L 171, 1. lpp.), – pieņemšanas gaitā tā esot izdarījusi vairākus pārkāpumus, proti:

                           —

                           pārkāpusi Savienības gan primāro, gan atvasināto vides tiesību normas;

                           —

                           pārkāpusi Kopienu sekundāro tiesību normas, proti, vispārējos principus, ka vides normu stingrība nav mazināma (non régression), ka ir jāievēro piesardzība un jārīkojas preventīvi un pašos pirmsākumos (action à la source), kā arī, ka piesārņotājs maksā;

                           —

                           nav ievērojusi procesuālo kārtību, jo Komisija nedrīkstēja būtiska Regulas (EK) Nr. 715/2007 aspekta grozīšanai izmantot regulatīvo kontroles procedūru;

                           —

                           pārkāpusi būtiskus procedūras noteikumus, jo attiecīgās regulas pieņemšanā nav nodrošinātas tādas demokrātiskuma garantijas, kādas var gūt, izmantojot parasto Eiropas Parlamenta un Padomes koplēmumu likumdošanas procedūru;

               2.

               pastāv reāls un droši zināms kaitējums un tieša cēloņsakarība starp Komisijas rīcību un apgalvoto kaitējumu.