title: Lieta T-32/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 4. novembra rīkojumu lietā F-18/07 Marcuccio /Komisija 2009. gada 26. janvārī iesniedzis Luigi Marcuccio

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/51

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 4. novembra rīkojumu lietā F-18/07 Marcuccio/Komisija 2009. gada 26. janvārī iesniedzis Luigi Marcuccio

   (Lieta T-32/09 P)
   (2009/C 69/111)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio, Tricase (Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               katrā ziņā:

                           (A.1)

                           atcelt pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem pārsūdzēto rīkojumu;

                           (A.2)

                           atzīt, ka prasība pirmajā instancē bija pilnībā pieņemama.

               —

               Primāri:

                           (B.1)

                           apmierināt pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumus, kādi tika izteikti pirmajā instancē celtajā prasībā;

                           (B.2)

                           piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kas radušies apelācijas sūdzības iesniedzējam gan pirmajā instancē, gan apelācijas instancē;

               —

               vai, pakārtoti:

                           (B.3)

                           nodot lietu atpakaļ Civildienesta tiesai, lai tā atkāroti izskata šo lietu citā sastāvā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī prasība ir celta par Civildienesta tiesas 2008. gada 4. novembra rīkojumu, kas izdots lietā F-18/07 L. Marcuccio/Komisija, ar kuru tika noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēja prasība kā acīmredzami nepamatota.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs savu prasījumu pamatošanai izvirza šādus pamatus:

               —

               pamatojuma pilnīga neesamība apgalvojumiem attiecībā uz 2005. gada 11. oktobra piezīmes, kas minēta pārsūdzētā rīkojuma 3. punktā, kvalifikāciju par lūgumu, kas iesniegts saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. pantu un piemērojot šajā gadījumā Civildienesta noteikumu 90. pantu;

               —

               pamatojuma pilnīga neesamība apgalvojumiem attiecībā uz datumu, kurā 2005. gada 11. oktobra piezīme kļuva zināma atbildētājai, un datumu, kurā stājās spēkā strīdīgais lēmums;

               —

               secinājumu attiecībā uz visas prasības, kas tika celta pirmajā instancē, acīmredzamu nepieņemamību prettiesiskums;

         pamatojuma pilnīga neesamība, tai skaitā pierādījumu savākšanas pasākumu neveikšanas dēļ, attiecībā uz datumu, kurā tika iesniegts iebildumu raksts, un procesuāla kļūda pienākuma ņemt vērā iebildumu raksta saturu neizpildes dēļ, jo šis iebildumu raksts tika iesniegts novēloti;

               —

               noteikumu par lietas taisnīgu izskatīšanu, kas paredzēti Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā, pārkāpums.


title: Lieta T-122/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 19. septembra rīkojums — Benkö u.c. pret Komisiju (Prasība atcelt tiesību aktu — Direktīva 92/43/EEK — Dabisko dzīvotņu, kā arī savvaļas faunas un floras aizsardzība — Lēmums 2004/798/EK — Kopienā nozīmīgu kontinentālā bioģeogrāfiskā reģiona teritoriju saraksts — Tieši un individuāli skartas personas — Nepieņemamība)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/49

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 19. septembra rīkojums — Benkö u.c. pret Komisiju
   (Lieta T-122/05) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu, kā arī savvaļas faunas un floras aizsardzība - Lēmums 2004/798/EK - Kopienā nozīmīgu kontinentālā bioģeogrāfiskā reģiona teritoriju saraksts - Tieši un individuāli skartas personas - Nepieņemamība)
   (2006/C 294/104)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Robert Benkö (Kohfidisch, Austrija); Nikolaus Draskovich (Güssing, Austrija); Alexander Freiherr von Kottwitz-Erdödy (Kohfidisch); Peter Masser (Deutschlandsberg, Austrija); Alfred Prinz von und zu Liechtenstein (Deutschlandsberg); Marktgemeinde Götzendorf an der Leitha (Austrija); Gemeinde Ebergassing (Austrija); Ernst Harrach (Bruck an der Leitha, Austrija); Schlossgut Schönbühel-Aggstein AG (Vaduz, Lihtenšteina) un Heinrich Rüdiger Fürst Starhemberg'sche Famielienstitung (Vaduz) (pārstāvis — M. Schaffgotsch, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. van Beek un B. Schima)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas 2004. gada 7. decembra Lēmumu 2004/798/EK, ar kuru atbilstoši Padomes Direktīvai 92/43/EEK ir pieņemts Kopienā nozīmīgu kontinentālā bioģeogrāfiskā reģiona teritoriju saraksts (OV L 382, 1. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasītāji atlīdzina gan paši savus, gan Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 09.07.2005.


title: Lieta C-89/14: Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 3. septembra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A2A SpA/Agenzia delle Entrate Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Valsts atbalsts — Ar atbalsta, kas nav saderīgs ar kopējo tirgu, atgūšanu saistītu procentu aprēķina noteikšana — Vienkārši procenti vai salikti procenti — Valsts tiesiskais regulējums, kurā procentu aprēķināšanai ir atsauce uz Regulas (EK) Nr. 794/2004 noteikumiem — Pirms šīs regulas spēkā stāšanās paziņots lēmums par atgūšanu

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/5

         Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 3. septembra spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A2A SpA/Agenzia delle Entrate

   (Lieta C-89/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - Ar atbalsta, kas nav saderīgs ar kopējo tirgu, atgūšanu saistītu procentu aprēķina noteikšana - Vienkārši procenti vai salikti procenti - Valsts tiesiskais regulējums, kurā procentu aprēķināšanai ir atsauce uz Regulas (EK) Nr. 794/2004 noteikumiem - Pirms šīs regulas spēkā stāšanās paziņots lēmums par atgūšanu)
   (2015/C 354/05)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: A2A SpA

      Atbildētāja: Agenzia delle Entrate

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EKL 93. panta piemērošanai, 14. pants, kā arī Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulas (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Regulu Nr. 659/1999, 11. un 13. pants pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā 2008. gada 29. novembra Dekrētlikuma Nr. 185, ar ko steidzamā kārtā paredz noteikumus par atbalstu ģimenēm, darbam, nodarbinātībai un uzņēmumiem, lai pārorientētu nacionālo stratēģiju krīzes novēršanas virzienā, kas ar 2009. gada 28. janvāra Likumu Nr. 2 grozīts un pārveidots par likumu, 24. panta 4. punkts, kurā, atsaucoties uz Regulu Nr. 794/2004, valsts atbalsta atgūšanai ir paredzēts piemērot saliktos procentus, kaut arī lēmums, ar kuru šis atbalsts ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un ir noteikts to atgūt, ir pieņemts un attiecīgajai dalībvalstij paziņots pirms šīs regulas spēkā stāšanās.

      (1)  OV C 142, 12.5.2014.


title: Lieta T-204/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 5. oktobra spriedums — Lancôme /ITSB — Focus Magazin Verlag ( “COLOR FOCUS” ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “COLOR FOCUS” — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “FOCUS” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Preču zīmju līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Tiesību ļaunprātīga izmantošana)

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/31

         Vispārējās tiesas 2012. gada 5. oktobra spriedums — Lancôme/ITSB — Focus Magazin Verlag (“COLOR FOCUS”)
   (Lieta T-204/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “COLOR FOCUS” - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “FOCUS” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Preču zīmju līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Tiesību ļaunprātīga izmantošana)
   2012/C 366/60
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lancôme parfums et beauté & Cie (Parīze, Francija) (pārstāvji — A. von Mühlendahl un S. Abel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji S. Schäffner, vēlāk — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Focus Magazin Verlag GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvji — R. Schweizer un J. Berlinger, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2010. gada 11. februāra lēmumu lietā R 238/2009-2 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Focus Magazin Verlag GmbH un Lancôme parfums et beauté & Cie

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lancôme parfums et beauté & Cie atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 179, 3.7.2010.


title: Lieta F-86/08: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 30. novembra spriedums — Voslamber /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Kopējais veselības apdrošināšanas režīms — Bijušā ierēdņa laulātais — Ierobežota kompetence — Veselības apdrošināšanas noteikumu 13. pants)

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/75

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 30. novembra spriedums — Voslamber/Komisija
   (Lieta F-86/08) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Sociālais nodrošinājums - Kopējais veselības apdrošināšanas režīms - Bijušā ierēdņa laulātais - Ierobežota kompetence - Veselības apdrošināšanas noteikumu 13. pants)
   2010/C 24/139
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Dietrich Voslamber, Fraiburga (Vācija) (pārstāvis — L. Thielen, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Martin un B. Eggers)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 9. jūlija lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums piešķirt viņa laulātajai primāro veselības apdrošināšanu saskaņā ar kopējiem noteikumiem par Eiropas Kopienu ierēdņu veselības apdrošināšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               noraidīt Eiropas Kopienu Komisijas prasījumus, kas iesniegti saskaņā ar Reglamenta 94. panta a) punktu;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina divas trešdaļas no Voslamber tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               Voslamber sedz vienu trešdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem pats.

      (1)  OV C 327, 20.12.2008., 43. lpp.


title: Lieta T-87/06: Prasība, kas celta  2006. gada 14. martā  —  L'Oréal  pret ITSB

text:
               6.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/27

         Prasība, kas celta 2006. gada 14. martā — L'Oréal pret ITSB
   (Lieta T-87/06)
   (2006/C 108/49)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: L'Oréal S.A., Parīze (Francija), (pārstāvis — Ksavjē Bufē Delmā d'Otāns [X. Buffet Delmas d'Autane], advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Revlon (Suisse) S. A., Šlīrena (Šveice)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 9. janvāra lēmumu attiecībā uz apelāciju R 216/2003-4 saistībā ar iebildumu procesu Nr. B 216 087 (Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 011 626);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus saistībā ar visiem procesiem šajā sakarā (jo īpaši saistībā ar prasību un apelāciju).

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Vārdiska preču zīme “FLEXI DESIGN” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 1 011 626

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Revlon (Suisse) S.A.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Valsts vārdiska preču zīme “FLEX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 34. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: Apmierināt iebildumu attiecībā uz visām tajā ietvertajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelāciju

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 15. panta un 43. panta 2. punkta pārkāpums, jo Revlon (Suisse) S.A. iesniegtie pierādījumi nevar tikt uzskatīti par vārdiskas preču zīmes “FLEX” pienācīgiem faktiskās izmantošanas pierādījumiem attiecīgajā laika periodā ne Apvienotajā Karalistē, ne Francijā.
   Regulas 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo konfliktējošās preču zīmes nav līdzīgas un attiecīgi, nepastāv to sajaukšanas iespēja.


title: Lieta C-465/08: Prasība, kas celta 2008. gada 29. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/20

         Prasība, kas celta 2008. gada 29. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-465/08)
   (2008/C 327/35)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Karanasou-Apostolopoulou un H. Stølbæk)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvu 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (1), un katrā ziņā nepaziņojot par to Komisijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2005/36/EK transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2007. gada 20. oktobrī.

      (1)  OV L 255, 30.9.2005.


title: Lieta T-765/16: Prasība, kas celta 2016. gada 5. novembrī – Grupo Ganaderos de Fuerteventura/EUIPO (“EL TOFIO El sabor de CANARIAS”)

text:
               9.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/47

         Prasība, kas celta 2016. gada 5. novembrī – Grupo Ganaderos de Fuerteventura/EUIPO (“EL TOFIO El sabor de CANARIAS”)
   (Lieta T-765/16)
   (2017/C 006/59)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grupo Ganaderos de Fuerteventura, SL (Puerto del Rosario, Spānija) (pārstāvis – E. Manresa Medina, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “EL TOFIO El sabor de CANARIAS” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 308 259

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 28. jūlija lēmums lietā R 1404/2015-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) un j) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-544/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. janvāra spriedums — Spectrum Brands (UK) /ITSB — Philips ( “STEAM GLIDE” ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “STEAM GLIDE” — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               23.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/11

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. janvāra spriedums — Spectrum Brands (UK)/ITSB — Philips (“STEAM GLIDE”)
   (Lieta T-544/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “STEAM GLIDE” - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   2013/C 55/19
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spectrum Brands (UK) Ltd (Manchester, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — S. Malynicz, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji D. Botis, vēlāk G. Schneider un visbeidzot — G. Schneider un A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Koninklijke Philips Electronics NV (Eindhoven, Nīderlande) (pārstāvis — L. Alonso Domingo, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 14. jūlija lēmumu lietā R 1289/2010-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Koninklijke Philips Electronics NV un Spectrum Brands (UK) Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spectrum Brands (UK) Ltd sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) un Koninklijke Philips Electronics NV tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 6, 7.1.2012.


title: Lieta T-96/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 28. septembra rīkojums — UCAPT /Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Kopējā lauksaimniecības politika — Atbalsta shēmas lauksaimniekiem — Atbalsts tabakas izstrādājumu ražošanai — Regula (EK) Nr. 73/2009 — Individuālas skaršanas neesamība — Nepieņemamība)

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/31

         Vispārējās tiesas 2011. gada 28. septembra rīkojums — UCAPT/Padome
   (Lieta T-96/09) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopējā lauksaimniecības politika - Atbalsta shēmas lauksaimniekiem - Atbalsts tabakas izstrādājumu ražošanai - Regula (EK) Nr. 73/2009 - Individuālas skaršanas neesamība - Nepieņemamība)
   2011/C 347/52
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Union des coopératives agricoles des producteurs de tabac de France (UCAPT) (Parīze, Francija) (pārstāvji — B. Peignot un D.F. Garreau, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Moore un P. Mahnič Bruni)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — K. Banks un G. von Rintelen)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulu (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 30, 16. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Union des coopératives agricoles des producteurs de tabac de France sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus, tai skaitā tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 90, 18.04.2009.


title: Lieta C-564/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 4. novembrī iesniedza Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Farkas Tibor/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél alfödi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               7.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 4. novembrī iesniedza Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Farkas Tibor/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél alfödi Regionális Adó Főigazgatósága

   (Lieta C-564/15)
   (2016/C 090/03)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Tibor Farkas

      Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél alfödi Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar PVN direktīvas (1) noteikumiem, it īpaši ar samērīguma principu un nodokļu neitralitātes un krāpšanas nodokļu jomā novēršanas mērķiem, ir saderīga nodokļu iestādes prakse, kuras pamatā ir PVN likums, saskaņā ar kuru minētā iestāde paziņo preces pircējam (vai pakalpojuma saņēmējam) par nodokļa starpību gadījumā, ja preces pārdevējs (vai pakalpojuma sniedzējs) par darījumu, kuram ir jāpiemēro nodokļa apgrieztās maksāšanas sistēma, izraksta rēķinu saskaņā ar parasto nodokļa sistēmu, to deklarē un par attiecīgo rēķinu Valsts kasē samaksā PVN, savukārt preces pircējs (vai pakalpojuma saņēmējs) atskaita rēķina izrakstītājam samaksāto PVN, lai arī viņš nevar īstenot savas tiesības atskaitīt PVN, ja tas ir paziņots kā nodokļa starpība?

               2)

               Vai nodokļa starpības gadījumā piemērojamais sods par nepareiza nodokļa veida izvēli, kas ietver arī naudas sodu 50 % apmērā, ir samērīgs, lai arī Valsts kasei nav nodarīti zaudējumi un arī nav nekādas norādes uz ļaunprātīgu izmantošanu?

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: Lieta T-8/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 13. septembra spriedums — Dredging International un Ondernemingen Jan de Nul/EMSA (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Eiropas Jūras drošības aģentūras (EMSA) iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras — Glābšanas kuģu iesaistīšana ogļūdeņražu piesārņojuma apkarošanā — Piedāvājuma noraidījums — Prasība atcelt tiesību aktu — Piedāvājuma neatbilstība iepirkuma līguma priekšmetam — Sekas — Vienlīdzīga attieksme — Samērīgums — Iepirkuma līguma priekšmeta definīcija — Veiksmīgā piedāvājuma raksturlielumu un salīdzinošā izdevīguma nepaziņošana — Pamatojums — Iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana — Intereses celt prasību neesamība — Prasība atzīt par spēkā neesošu līgumu, kas noslēgts ar pretendentu, kuram ir piešķirtas līguma slēgšanas tiesības — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/38

         Vispārējās tiesas 2011. gada 13. septembra spriedums — Dredging International un Ondernemingen Jan de Nul/EMSA

   (Lieta T-8/09) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Eiropas Jūras drošības aģentūras (EMSA) iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras - Glābšanas kuģu iesaistīšana ogļūdeņražu piesārņojuma apkarošanā - Piedāvājuma noraidījums - Prasība atcelt tiesību aktu - Piedāvājuma neatbilstība iepirkuma līguma priekšmetam - Sekas - Vienlīdzīga attieksme - Samērīgums - Iepirkuma līguma priekšmeta definīcija - Veiksmīgā piedāvājuma raksturlielumu un salīdzinošā izdevīguma nepaziņošana - Pamatojums - Iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana - Intereses celt prasību neesamība - Prasība atzīt par spēkā neesošu līgumu, kas noslēgts ar pretendentu, kuram ir piešķirtas līguma slēgšanas tiesības - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   2011/C 311/68
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Dredging International NV (Zwijndrecht, Beļģija) un Ondernemingen Jan de Nul NV (Hofstade-Aalst, Beļģija) (pārstāvji — R. Martens un A. Van Vaerenbergh, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Jūras drošības aģentūra (EMSA) (pārstāvji — J. Menze, pārstāvis, kam palīdz J. Stuyck un A.-M. Vandromme, advokāti)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt EMSA2008. gada 29. oktobra lēmumu, ar kuru ir noraidīts piedāvājums, ko prasītāji iesnieguši sarunu procedūras EMSA/NEG/3/2008 ietvaros attiecībā uz pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu noslēgšanu par glābšanas kuģu iesaistīšanu ogļūdeņražu piesārņojuma apkarošanā (iepirkuma 2. daļa: Ziemeļjūra), un ar kuru attiecīgā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības piešķirtas DC International, otrkārt, prasība atzīt par spēkā neesošu EMSA noslēgto līgumu ar DC International un, visbeidzot, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Dredging International NV un Ondernemingen Jan de Nul NV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 04.04.2009.


title: Lieta T-74/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 17. decembra rīkojums — Fox Racing /ITSB — Lloyd IP ( SHIFT ) (Kopienas preču zīme — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/37

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 17. decembra rīkojums — Fox Racing/ITSB — Lloyd IP (“SHIFT”)
   (Lieta T-74/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2009/C 69/86)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fox Racing, Inc., Morgan Hill (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — P. Brownlow, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Laporta Insa)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Lloyd IP Limited, Penrith (Apvienotā Karaliste), (pārstāvis — R. Elliot, solicitor)
   Priekšmets
   Prasība, kas celta par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 8. decembra lēmumu lietā R 1180/2004-1 sakarā ar iebildumu procesu starp Lloyd IP Limited un Fox Racing, Inc.

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               prasītāja sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina tos, kas radušies atbildētājam;

               3)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 108, 6.5.2006.


title: Lieta T-443/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 11. septembra spriedums – Gold East Paper un Gold Huasheng Paper /Padome Dempings — Ķīnas izcelsmes krītpapīra imports — Uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss — Lēmuma par šo statusu pieņemšanas termiņš — Rūpīga un objektīva izmeklēšana — Tiesības uz aizstāvību — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Labas pārvaldības princips — Pierādīšanas pienākums — Kaitējums — Peļņas normas noteikšana — Attiecīgās preces definīcija — Kopienas ražošanas nozare — Cēloņsakarība

text:
               27.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 380/6

         Vispārējās tiesas 2014. gada 11. septembra spriedums – Gold East Paper un Gold Huasheng Paper/Padome
   (Lieta T-443/11) (1)

   (Dempings - Ķīnas izcelsmes krītpapīra imports - Uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss - Lēmuma par šo statusu pieņemšanas termiņš - Rūpīga un objektīva izmeklēšana - Tiesības uz aizstāvību - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Labas pārvaldības princips - Pierādīšanas pienākums - Kaitējums - Peļņas normas noteikšana - Attiecīgās preces definīcija - Kopienas ražošanas nozare - Cēloņsakarība)
   2014/C 380/07
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Ķīna) un Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (pārstāvji – V. Akritidis, Y. Melin un F. Crespo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – J.-P. Hix, pārstāvis, kam sākotnēji palīdzēja G. Berrisch, A. Polcyn, advokāti, un N. Chesaites, barrister, vēlāk B. O’Connor, solicitor, un S. Gubel, advokāts)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – J.-F. Brakeland, M. França un A. Stobiecka-Kuik), Cepifine AISBL (Brisele, Beļģija), Sappi Europe SA (Brisele), Burgo Group SpA (Altavilla Vicentina, Itālija) un Lecta SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji – L. Ruessmann un W. Berg, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2011. gada 6. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 451/2011, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra [krītpapīra] importu (OV L 128, 1. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītājām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd un Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes, Cepifine AISBL, Sappi Europe SA, Burgo Group SpA un Lecta SA tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 298, 8.10.2011.


title: Lieta T-221/08: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. aprīļa spriedums – Strack/Komisija Piekļuve dokumentiem – Regula (EK) Nr. 1049/2001 – Dokumenti attiecībā uz OLAF izmeklēšanas lietu – Prasība atcelt tiesību aktu – Netieši un tieši piekļuves atteikumi – Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību – Izņēmums saistībā ar trešās personas komerciālo interešu aizsardzību – Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību – Pienākums norādīt pamatojumu – Ārpuslīgumiskā atbildība

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/41

      Vispārējās tiesas 2016. gada 26. aprīļa spriedums – Strack/Komisija
      (Lieta T-221/08) (1)

      (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti attiecībā uz OLAF izmeklēšanas lietu - Prasība atcelt tiesību aktu - Netieši un tieši piekļuves atteikumi - Izņēmums saistībā ar privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību - Izņēmums saistībā ar trešās personas komerciālo interešu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību - Pienākums norādīt pamatojumu - Ārpuslīgumiskā atbildība)
      (2016/C 211/51)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Guido Strack (Ķelne, Vācija) (pārstāvji – H. Tettenborn un N. Lödler, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji P. Costa de Oliveira un B. Eggers, vēlāk – B. Eggers un J. Baquero Cruz)

         Priekšmets

      Pirmkārt, prasība atcelt visus Komisijas netiešos un tiešos lēmumus, kas pieņemti pēc G. Strack2008. gada 18. un 19. janvārī iesniegtajiem sākotnējiem pieteikumiem par piekļuvi dokumentiem, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  izbeigt tiesvedību lietā par tādu netiešu lēmumu par piekļuves dokumentiem atteikumu likumību, kuri pieņemti saistībā ar Guido Strack formulētajiem pieteikumiem par piekļuvi dokumentiem;

                  2)

                  izbeigt tiesvedību lietā par tādu tiešu lēmumu likumību, ar kuriem atteikta daļēja vai pilnīga piekļuve dokumentiem, kurus ir pieņēmusi Eiropas Kopienu Komisija un Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) saistībā ar atkārtotajiem G. Strack 2008. gada 22. februāra un 21. aprīļa pieteikumiem par piekļuvi dokumentiem, ciktāl šie dokumenti nepastāvēja vai vairs nebija pieejami, šie dokumenti vai to daļas ir kļuvuši pieejami atklātībā vai G. Strack atzīst piekļuves atteikumu likumību;

                  3)

                  atcelt OLAF 2010. gada 30. aprīļa lēmumu, ciktāl;

                              —

                              piekļuve dokumentiem, kuri vizēti ar atzīmi “PD”, ir tikusi atteikta;

                              —

                              G. Strack vārds ir ticis aizklāts dokumentos, kuri vizēti ar atzīmi “PA”;

                              —

                              dokumenti OLAF 2010. gada 30. aprīļa sarakstā ir tikuši izlaisti vai G. Strack nav tikuši paziņoti tikai tādēļ, ka viņš bija to autors, ka tie ir bijuši viņa rīcībā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti vai ar kādu citu pamatu, nebūdami nodoti atklātībā, vai ka pieteikums par piekļuvi dokumentiem uz tiem neattiecās, ciktāl tie attiecās uz OLAF saraksti ar Eiropas Ombudu vai saraksti starp OLAF un G. Strack, un tie attiecās uz šo pēdējo minēto, nebūdami ar attiecīgo izmeklēšanu saistītās lietas daļa;

                  4)

                  atcelt OLAF 2010. gada 7. jūlija lēmumu, ciktāl:

                              —

                              piekļuve dokumentam Nr. 266 ir tikusi atteikta, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulu Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem;

                              —

                              piekļuve dokumentam Nr. 268 ir tikusi atteikta, izņemot informāciju, kurai G. Strack, pamatojoties uz Regulu Nr. 1049/2001, ir varējis piekļūt saistībā ar citu dokumentu nosūtīšanu;

                              —

                              G. Strack vārds ir ticis aizklāts minētajam lēmumam pievienotajos kontrolsarakstos;

                  5)

                  prasību pārējā daļā noraidīt;

                  6)

                  Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina trīs ceturtdaļas G. Strack tiesāšanās izdevumu;

                  7)

                  G. Strack sedz vienu ceturtdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem pats.

         (1)  OV C 223, 30.8.2008.


title: Lieta C-417/07: Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 1. aprīļa spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2004/36/EK — Kopienas lidostas izmantojošo trešo valstu gaisa kuģu drošība — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/8

         Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 1. aprīļa spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-417/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2004/36/EK - Kopienas lidostas izmantojošo trešo valstu gaisa kuģu drošība - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2008/C 116/14)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — R. Vidal Puig)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — C. Schiltz)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvu 2004/36/EK par Kopienas lidostas izmantojošo trešo valstu gaisa kuģu drošību (OV L 143, 76. lpp.), nepieņemšana noteiktajā termiņā.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/36/EK par Kopienas lidostas izmantojošo trešo valstu gaisa kuģu drošību prasības, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 247, 20.10.2007.


title: Lieta C-249/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 27. februāra spriedumu lietā T-602/11 Pêra-Grave – Sociedade Agrícola , Unipessoal , L da / Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 22. maijā iesniedza Pêra-Grave – Sociedade Agrícola , Unipessoal , L da

text:
               13.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 361/2

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 27. februāra spriedumu lietā T-602/11 Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2014. gada 22. maijā iesniedza Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda

   (Lieta C-249/14 P)
   2014/C 361/02
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Pêra–Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda
       (pārstāvis – J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Fundação Eugénio de Almeida

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2014. gada 27. februāra spriedumu lietā T-602/11;

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Vispārējā tiesā galīga sprieduma taisīšanai;

               —

               piespriest ITSB kā atbildētājam tiesvedībā Vispārējā tiesā atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā pirmajā instancē un apelācijas instancē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka pārsūdzētajā spriedumā esot pieļautas kļūdas, ciktāl Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi un piemērojusi Regulas par Kopienas preču zīmi (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Šis apelācijas sūdzības pamats iedalāms trīs daļās un ir balstīts uz šādām trim argumentu grupām:

               1.

               Vispārējā tiesa neesot pienācīgi pamatojusi secinājumu par patiesas attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespējas esamību. Lai atbilstoši un objektīvi secinātu par patiesas divu preču zīmju sajaukšanas iespējas esamību, nevarot aprobežoties ar vienkāršu apgalvojumu, ka, ņemot vērā ar tām aptverto attiecīgo preču identiskumu un to, ka starp tām pastāv ļoti neliela vizuāla līdzība un neliela fonētiska līdzība (un neraugoties uz to konceptuālo atšķirību), nevar tikt izslēgts, ka attiecīgie patērētāji uztvers ar šīm preču zīmēm apzīmētās preces kā viena uzņēmuma vai ekonomiski saistītu uzņēmumu preces. “Sajaukšanas iespēja” nozīmējot nevis vienkārši sajaukšanas pastāvēšanas iespēju, bet gan drīzāk iespējamību, ka sajaukšana notiks. Sajaukšanas iespēja nevarot tikt prezumēta tikai tādēļ, ka pastāv zināma divu preču zīmju līdzības pakāpe, pat tad, ja attiecīgās preces ir identiskas.

               2.

               Pārsūdzētajā spriedumā tāpat esot nepareizi piemērots Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, ciktāl Vispārējā tiesa, veicot preču zīmju, kurām ir ļoti neliela vizuāla līdzība un neliela fonētiska līdzība, sajaukšanas iespējas visaptverošu novērtējumu, neesot ņēmusi vērā apzīmējumu konceptuālās atšķirības ietekmi un nozīmi. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru reģistrācijai pieteiktās preču zīmes konceptuālajam saturam esot jābūt pietiekamam, lai atsvērtu ļoti nelielu vizuālu līdzību un nelielu fonētisku līdzību, kas atbilstoši Vispārējās tiesas konstatējumiem pastāvot starp reģistrācijai pieteikto preču zīmi un agrāko preču zīmi.

               3.

               Visbeidzot, Vispārējā tiesa esot nepareizi piemērojusi Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo, izvērtējot attiecīgo apzīmējumu sajaukšanas iespējas esamību, tā neesot ņēmusi vērā visus faktorus, kuriem konkrētās lietas apstākļos esot nozīme saistībā ar sajaukšanas iespējas konstatēšanu. Konkrētāk, Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā ļoti svarīgu apstākli, kas ir daļa no tiesvedības faktiskā konteksta, proti, tiesvedībā aplūkotajās preču zīmēs ietvertā vārda izcelsmi, vēsturi, ģeogrāfisko nozīmi un tā simbolisko saikni ar precēm, kas apzīmētas ar minētajām preču zīmēm. Līdz ar to Vispārējā tiesa attiecīgi esot arī sagrozījusi tiesvedības faktisko kontekstu.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-508/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. septembrī iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) – Sidika Ucar/Land Berlin

text:
               18.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. septembrī iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) – Sidika Ucar/Land Berlin

   (Lieta C-508/15)
   (2016/C 016/18)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgericht Berlin

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Sidika Ucar

      Atbildētāja: Land Berlin

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Asociācijas padomes 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 7. panta pirmās daļas pirmais ievilkums ir interpretējams tādējādi, ka faktiskie nosacījumi ir izpildīti arī tādā gadījumā, ja pirms laikposma, kad likumīgi nodarbināta darba ņēmēja, kas ir Turcijas valstspiederīgais, ģimenes loceklis pie viņa likumīgi ir dzīvojis trīs gadus, ir bijis laikposms, kurā persona, kurai ir tiesības uz apvienošanos, pēc šā noteikuma izpratnē atļautas ģimenes locekļa pievienošanās dalībvalstī nav bijis likumīgi nodarbināta darba ņēmēja statusā?

               2)

               Vai Lēmuma Nr. 1/80 7. panta pirmā daļa ir interpretējama tādējādi, ka uzturēšanās atļaujas pagarināšana ir saprotama kā šajā noteikumā paredzētā atļauja pievienoties likumīgi nodarbinātam darba ņēmējam, kas ir Turcijas valstspiederīgais, ja attiecīgais ģimenes loceklis kopš šā noteikuma izpratnē atļautas pievienošanās nepārtraukti dzīvo kopā ar darba ņēmēju, kas ir Turcijas valstspiederīgais, bet kurš pēc starplaikā izbeigtām darba tiesiskām attiecībām tikai uzturēšanās atļaujas pagarināšanas brīdī atkal ir likumīgi nodarbināts dalībvalstī?


title: Lieta C-226/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Verwaltungsgericht Oldenburg (Vācija) 2008. gada 26. maija rīkojumu — Stadt Papenburg /Vācijas Federatīvā Republika

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Verwaltungsgericht Oldenburg (Vācija) 2008. gada 26. maija rīkojumu — Stadt Papenburg/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-226/08)
   (2008/C 209/36)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Verwaltungsgericht Oldenburg
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Stadt Papenburg

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika
   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (1) 4. panta 2. punkta pirmā daļa pieļauj dalībvalstij nepiekrist Komisijas izveidotajam Kopienā nozīmīgo teritoriju saraksta projektam attiecībā uz vienu vai vairākām teritorijām citu nevis dabas aizsardzības iemeslu dēļ?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša: Vai pie šiem iemesliem ir pieskaitāmas arī pagastu un pašvaldību un pašvaldību apvienību intereses, it īpaši to plāni, nodomi un citas intereses saistībā ar savas teritorijas turpmāko attīstību?

               3)

               Ja atbildes uz 1. un 2. jautājumu ir apstiprinošas: Vai Direktīvas 92/43/EEK trešais apsvērums vai šīs direktīvas 2. panta 3. punkts vai citi Kopienu tiesību noteikumi pat paredz, ka šādi dalībvalstu un Komisijas iemesli tiek ņemti vērā, dodot piekrišanu un veidojot Kopienā nozīmīgo teritoriju sarakstu?

               4)

               Ja atbilde uz 3. jautājumu ir apstiprinoša: Vai — no Kopienu tiesību viedokļa — pēc galīgā saraksta sastādīšanas pašvaldība, kuras teritorijā ir kāda no sarakstā ietvertajām teritorijām, varētu vērsties tiesā ar prasību sakarā ar to, ka saraksts ir pretrunā Kopienu tiesībām, jo netika vai tika nepietiekami ņemtas vērā tās prasības?

               5)

               Vai ir jāvērtē nepārtrauktu uzturēšanas pasākumu, kas tiek veikti estuāra kuģuceļā un kam atļauja atbilstoši valsts likumdošanai tika dota jau pirms Direktīvas 92/43/EEK transponēšanas, ietekmi uz teritoriju atbilstoši direktīvas 6. panta 3. vai 4. punktam, turpinot tos pēc teritorijas iekļaušanas Kopienā nozīmīgo teritoriju sarakstā?

      (1)  OV L 206, 7. lpp.


title: Lieta T-361/05: Prasība, kas celta  2005. gada 26. septembrī  — Genette/Komisija

text:
               10.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/14

         Prasība, kas celta 2005. gada 26. septembrī — Genette/Komisija
   (Lieta T-361/05)
   (2005/C 315/26)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Emmanuel Genette, Gorze (Francija), (pārstāvis — M. A. Lucas, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Pensiju nodaļas direktora 2005. gada 25. janvāra lēmumu, ar kuru tiek noraidīts prasītāja 2004. gada 31. oktobra lūgums (Nr. D/1106/2004) par viņa Beļģijā iegūto tiesību uz pensiju, pārcelšanu;

               —

               atcelt DG ADMIN ģenerāldirektorāta 2005. gada 10. jūnija lēmumu. ar kuru tiek noraidīta 2005. gada 22. aprīļa sūdzība par 2005. gada 2. februāra Pensiju nodaļas direktora lēmumu, ar kuru [savukārt] tika noraidīts [prasītāja] 2004. gada 31. oktobra lūgums;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, kas ir Komisijas ierēdnis, iesniegtā lūguma rezultātā 2002. gadā viņa Beļģijā iegūtās tiesības uz pensiju atbilstoši 1991. gadā pieņemtajiem Beļģijas likuma noteikumiem tika pārceltas uz Kopienas sistēmu. 2003. gadā Beļģijā pieņēma jaunu likumu, ar kuru tika reglamentēti šie pārcēlumi, kura noteikumi, saskaņā ar prasītāja teikto, bija [tam] labvēlīgāki.
   1991. gada likums paredzēja iespēju atsaukt pārcelšanas lūgumu, ar iestādes piekrišanu. Prasītājs tad iesniedza pieteikumu, lūdzot Komisijai sniegt savu piekrišanu uz pieteikuma, ko tas tika iesniedzis atbilstoši 1991. gada sistēmai, atsaukšanu, lai tas pēc tam varētu iesniegt jaunu pieteikumu atbilstoši 2003. gada likuma noteikumiem. Šo lūgumu noraidīja ar apstrīdēto lēmumu pamatojoties uz to, ka Kopienas noteikumi neparedzēja iespēju par lūguma atsaukumu.
   Ar savu prasību prasītājs apstrīd sava lūguma noraidījumu. Tas norāda uz vairākām acīmredzamām kļūdām attiecībā uz viņa lūguma priekšmeta novērtējumu, viņa apšaubīto lēmumu galīgo raksturo, jaunu un būtisku faktu esamību un prasības iesniegšanas termiņu. Tāpat viņš norāda uz Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta pārkāpumu, kā arī tā vispārējiem izpildes noteikumiem. Prasītājs turklāt uzskata, ka apstrīdētie lēmumi ir pretrunā viņa pamattiesībām par efektīvu tiesas aizsardzību, kā arī Civildienestu noteikumu 24. pantā noteiktajam atbalsta sniegšanas pienākumam.
   Visbeidzot prasītājs norāda uz Beļģijas 1991. gada likuma pretrunīgumu attiecībā uz Kopienu tiesībām, jo īpaši attiecībā uz VIII pielikuma 11. panta 2. punktu, kā arī vienlīdzīgas attieksmes principu.


title: Lieta T-36/17: Prasība, kas celta 2017. gada 23. janvārī – Forest Pharma/EUIPO – Ipsen Pharma (“COLINEB”)

text:
               6.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 70/31

         Prasība, kas celta 2017. gada 23. janvārī – Forest Pharma/EUIPO – Ipsen Pharma (“COLINEB”)
   (Lieta T-36/17)
   (2017/C 070/40)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Forest Pharma BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis – T. Holman, Solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Ipsen Pharma SAS (Boulogne Billancourt, Francija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “COLINEB” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 191 671

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 13. oktobra lēmums lietā R 500/2016-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-544/10: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums ( Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deutsches Weintor eG/Land Rheinland-Pfalz (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesību aktu tuvināšana — Sabiedrības veselība — Patērētāju informācija un aizsardzība — Pārtikas produktu marķēšana un noformēšana — Jēdzieni “uzturvērtības norādes” un “veselīguma norādes” — Regula (EK) Nr. 1924/2006 — Vīna kvalificēšana par “viegli sagremojamu” — Norāde uz samazinātu skābju daudzumu — Dzērieni, kas satur vairāk nekā 1,2 % alkohola — Aizliegums izmantot veselīguma norādes — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 15. panta 1. punkts — Brīvība izvēlēties profesiju — 16. pants — Uzņēmējdarbības brīvība — Saderīgums)

text:
               27.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/3

      Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 6. septembra spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Deutsches Weintor eG/Land Rheinland-Pfalz

      (Lieta C-544/10) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Sabiedrības veselība - Patērētāju informācija un aizsardzība - Pārtikas produktu marķēšana un noformēšana - Jēdzieni “uzturvērtības norādes” un “veselīguma norādes” - Regula (EK) Nr. 1924/2006 - Vīna kvalificēšana par “viegli sagremojamu” - Norāde uz samazinātu skābju daudzumu - Dzērieni, kas satur vairāk nekā 1,2 % alkohola - Aizliegums izmantot veselīguma norādes - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 15. panta 1. punkts - Brīvība izvēlēties profesiju - 16. pants - Uzņēmējdarbības brīvība - Saderīgums)
      (2012/C 331/04)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesverwaltungsgericht

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāja: Deutsches Weintor eG

         Atbildētāja: Land Rheinland-Pfalz

         Priekšmets

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesverwaltungsgericht — LES 6. panta 1. punkta pirmās daļas, skatot to kopā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 15. panta 1. punktu un 16. pantu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (OV L 404, 9. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2010. gada 9. februāra Regulu (ES) Nr. 116/2010 (OV L 37, 16. lpp.), 4. panta 3. punkta pirmā teikuma, skatot to kopā ar 2. panta 2. punkta 5) apakšpunktu, vai 10. panta 3. punkta interpretācija — Vīna kvalificēšana par veselīgu, norādot uz samazinātu skābju daudzumu — Veselīguma norāžu aizliegums, ja dzēriens satur vairāk nekā 1,2 % alkohola — Jēdziens “veselīguma norādes”

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, kas pēdējo reizi grozīta ar Komisijas 2010. gada 9. februāra Regulu (ES) Nr. 116/2010, 4. panta 3. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “veselīguma norāde” ietver tādu norādi kā “viegli sagremojams” kopā ar norādi uz tādu vielu samazinātu daudzumu, kuru ietekmi liels skaits patērētāju uzskata par negatīvu;

                  2)

                  fakts, ka vīna ražotājam vai izplatītājam ir aizliegts, neparedzot izņēmumus, saskaņā ar Regulu Nr. 1924/2006, kas grozīta ar Regulu Nr. 116/2010, izmantot tāda veida norādi kā pamatlietā, kaut arī šī norāde būtībā ir pareiza, ir saderīgs ar LES 6. panta 1. punkta pirmo daļu.

         (1)  OV C 72, 05.03.2011.


title: Lieta T-434/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. augustā — Doux /Komisija

text:
               5.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 291/4

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. augustā — Doux/Komisija
   (Lieta T-434/13)
   2013/C 291/05
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Doux SA (Châteaulin, Francija) (pārstāvis — J. Vogel, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2013. gada 18. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 689/2013, ar ko nosaka eksporta kompensācijas par mājputnu gaļu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas būtiskas formas prasības, jo apstrīdētajā regulā nav norādīts nekāds pamatojums. Prasītāja apgalvo, ka regulā norādītais pamatojums ir tikai standarta pamatojums, kas neļauj izsekot Komisijas spriešanai, lai arī Komisijai esot bijis jānorāda tieši konkrēti apsvērumi, ar kuriem attaisnota kompensācijas apmēra mainīšanās no EUR 108,5 par tonnu uz EUR 0 par tonnu, vēl jo vairāk tādēļ, ka tā atteicās no savas agrākās lēmumu pieņemšanas prakses.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts tiesiskās paļāvības princips, jo Komisija esot solījusi uzņēmējiem, ka kompensācijas tiks saglabātas līdz brīdim, kad stāsies spēkā jaunā kopējā lauksaimniecības politika. Prasītāja apgalvo, ka kompensācijas apmēra samazināšana no EUR 108,5 par tonnu līdz EUR 0 par tonnu nebija paredzama, ņemot vērā stāvokli mājputnu tirgū.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, jo Komisija uzskatīja, ka ar ekonomiskiem rādītājiem ir attaisnota kompensācijas noteikšana EUR 0 apmērā par tonnu, lai arī tirgus cenas paaugstinājums esot lielākoties segts ar euro kursa pret [USD] palielināšanos. Tādejādi prasītāja uzskata, ka kompensāciju atcelšana nebija attaisnota ar ekonomikas rādītājiem.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, jo Komisija uzskatīja, ka apstrīdētās regulas tūlītēja stāšanās spēkā ir pamatota, “lai novērstu tirgus traucēšanu, novērstu spekulācijas un nodrošinātu efektīvu pārvaldību”. Prasītāja apgalvo, ka šis pamatojums, kas ir identisks iepriekšējām regulām, īpaši neder šajā gadījumā, jo brutāla eksporta kompensāciju atcelšana, iepriekš par to neziņojot, lai uzņēmēju saimniecības modeli varētu tam pielāgot, tieši otrādi varot izraisīt nekārtības iekšējā tirgū.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir nepareizi izmantojusi pilnvaras, jo tā apstrīdēto regulu nav pieņēmusi Regulā Nr. 1234/2007 (1) paredzētajiem mērķiem.

      (1)  Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”) (OV L 299, 1. lpp.).


title: Lieta T-490/12: Prasība, kas celta 2012. gada 6. novembrī — Mondadori Editore /ITSB — Grazia Equity ( “GRAZIA” )

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/55

         Prasība, kas celta 2012. gada 6. novembrī — Mondadori Editore/ITSB — Grazia Equity (“GRAZIA”)
   (Lieta T-490/12)
   2013/C 26/112
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Arnoldo Mondadori Editore SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvji — G. Dragotti un R. Valenti, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Grazia Equity GmbH (Stuttgart, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 6. septembra lēmumu lietā R 1958/2010-4 un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “GRAZIA” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 36. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6840466

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Itālijas grafiskas preču zīmes “GRAZIA” reģistrācija Nr. 906507 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 9., 16., 18., 25. un 38. klasē; Kopienas grafiskas preču zīmes “GRAZIA” reģistrācija Nr. 1714146 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 9., 16., 18. un 38. klasē; Itālijas vārdiskas preču zīmes “GRAZIA” reģistrācija Nr. 1049965 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16. klasē; Itālijas iepriekš minēto preču zīmju reģistrācija Nr. 1050165 un starptautiskā iepriekš minēto preču zīmju reģistrācija Nr. 276829, Nr. 276833 un Nr. 817006 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16. un 38. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums


title: Lieta C-495/04: Tiesas (ceturtā palāta) spriedums  2006. gada 30. martā  ( Hoge Raad der Nederlanden  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  A. C. Smits-Koolhoven  pret  Staatssecretaris van Financiën  (Direktīva 95/59 — Nodokļi, kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu — Zālaugu cigaretes — Lietošana vienīgi medicīniskiem mērķiem)

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/16

         Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 30. martā (Hoge Raad der Nederlanden lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — A. C. Smits-Koolhoven pret Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-495/04) (1)

   (Direktīva 95/59 - Nodokļi, kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu - Zālaugu cigaretes - Lietošana vienīgi medicīniskiem mērķiem)
   (2006/C 143/28)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

   Lietas dalībnieki pamata procesā
   Prasītāja: A. K. Smitsa-Kolhofena [A. C. Smits-Koolhoven]
   Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hoge Raad der Nederlanden — Padomes 1995. gada 27. novembra Direktīvas 95/59/EK par nodokļiem, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu (OV L 291, 40. lpp.), 7. panta 2. punkta interpretācija — Medicīniskas cigaretes — Ārstnieciski vai profilaktiski mērķi
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 1995. gada 27. novembra Direktīvas 95/59/EK par nodokļiem, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu, 7. panta 2. punkts ir interpretējams tādējādi, ka cigaretes bez tabakas, kuras nesatur vielas ar medicīnisku iedarbību, taču kuras tiek noformētas un tirgotas kā līdzeklis, kas palīdz atmest smēķēšanu, nav “lietojamas vienīgi medicīniskiem mērķiem” šīs normas otrās daļas izpratnē.

      (1)  OV C 31, 05.02.2005.


title: Lieta T-428/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 6. decembra spriedums — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria /ITSB ( “VALORES DE FUTURO” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “VALORES DE FUTURO” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/20

         Vispārējās tiesas 2013. gada 6. decembra spriedums — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/ITSB (“VALORES DE FUTURO”)
   (Lieta T-428/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “VALORES DE FUTURO” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
   2014/C 24/36
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Spānija) (pārstāvji — J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa un N. González-Alberto Rodríguez, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — V. Melgar)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 4. jūlija lēmumu lietā R 2299/2011–2 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “VALORES DE FUTURO” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 366, 24.11.2012.


title: Lieta C-293/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. maijā iesniedza Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Cuarta (Spānija) – Sharda Europe B.V.B.A./Administración del Estado un Syngenta Agro, S.A.

text:
               22.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 305/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. maijā iesniedza Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Cuarta (Spānija) – Sharda Europe B.V.B.A./Administración del Estado un Syngenta Agro, S.A.

   (Lieta C-293/16)
   (2016/C 305/20)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Cuarta

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Sharda Europe B.V.B.A.

      Atbildētājas: Administración del Estado un Syngenta Agro, S.A.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Tā kā Komisijas 2008. gada 1. jūlija Direktīvas 2008/69/EK (1) 3. panta 2. punkta atsevišķu valodu redakcijas ir atšķirīgas, kā arī pastāv iespējama nesaskaņa ar Direktīvas preambulas 7. apsvērumu, uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
               Vai Komisijas 2008. gada 1. jūlija Direktīvas 2008/69/EK 3. panta 2. punktā spāņu valodas versijā norādītais 2008. gada 31. decembris ir uzskatāms par termiņu, lai dalībvalstis sagatavotu atkārtotu novērtējumu, vai beigu datumu darbīgo vielu, kuras atkārtoti jānovērtē, iekļaušanai Direktīvas 91/414/EEK (2) I pielikuma sarakstā, vai beigu datumu, lai iesniegtu attiecīgu pieteikumu par iekļaušanu [sarakstā]?

               2)

               Vai Direktīvas 2008/69/EK 3. panta 2. punktā ietvertais izteikums “vēlākais līdz 2008. gada 31. decembrim” ir obligāts termiņš, ņemot vērā no Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvas 91/414/EEK sistēmas izrietošo mērķi un to, ka dalībvalstīm nav ļauts to pagarināt, kādēļ tas ir skaidri noteikts šajā direktīvā?

               3)

               Ja tiktu atzīts, ka šo termiņu var pagarināt, vai to var pagarināt objektīvu iemeslu dēļ, pamatojoties uz nepārvaramas varas apstākļiem, vai, ņemot vērā, ka 3. panta noteiktais pienākums attiecas uz dalībvalstīm, tas nozīmē, ka tās var to pagarināt saskaņā ar saviem tiesību aktiem, pamatojoties uz tajos noteiktajiem gadījumiem un kritērijiem?

      (1)  Komisijas 2008. gada 1. jūlija Direktīva 2008/69/EK ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā kā darbīgo vielu iekļautu klofentezīnu, dikambu, difenokonazolu, diflubenzuronu, imazakvīnu, lenacilu, oksadiazonu, piklorāmu un piriproksifēnu (OV L 172, 2.7.2008, 9. lpp.)

      (2)  Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV L 230, 19.8.1991, 1. lpp., Īpašais izdevums latviešu valodā: 3. nodaļa 11. sējums, 332. – 367. lpp.)


title: Jaunā Vispārējās tiesas locekļa zvēresta nodošana

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/5

         Jaunā Vispārējās tiesas locekļa zvēresta sniegšana
   2010/C 317/09
   M. van der Vaude [M. van der Woude] 2010. gada 8. jūlijā ar Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju lēmumu tika iecelts par Eiropas Savienības Vispārējās tiesas tiesnesi (1) uz laiku no 2010. gada 1. septembra līdz 2016. gada 31. augustam, un savu zvērestu Tiesā viņš deva 2010. gada 13. septembrī.

      (1)  OV L 186, 20.07.2010.


title: Lieta C-287/04: Prasība pret Zviedrijas Karalisti, ko 2004. gada 5. jūlijā iesniedza Eiropas Kopienu Komisija

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/26

         Prasība pret Zviedrijas Karalisti, ko 2004. gada 5. jūlijā iesniedza Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-287/04)
   (2004/C 228/53)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 5. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Zviedrijas Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv L. Ström un N. Yerrell, pārstāvji, kuri norādīja adresi Luksemburgā.
   Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, netransponējot Padomes 1993. gada 23. novembra Direktīvas 93/104/EK (1) par dažiem darba laika organizēšanas aspektiem 3., 6. un 8. pantus, Zviedrijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva,

               —

               piespriest Zviedrijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti:
   Zviedrijas normatīvie akti negarantē diennakts atpūtas minimumu, kam jābūt 11 stundas pēc kārtas katru 24 stundu laikposmā, kā to prasa Direktīvas 3. pants. Tas fakts, ka lielākā daļa darbinieku ir noslēguši koplīgumus, kuri regulē šos jautājumus, neietekmē pienākumu transponēt šo noteikumu attiecībā uz visiem darbiniekiem.
   Attiecībā uz Direktīvas 6. pantu, ir jāatzīmē, ka pārskata periods 6. panta piemērošanai, kas nepārsniedz četrus mēnešus un kuru paredz 16. panta 2. daļa, nedrīkst pārsniegt sešus mēnešus saskaņā ar 17. panta 4. daļu. Iespējamo atkāpju ilgums attiecībā uz pārskata periodu ir mazāks nekā tas ir noteikts Zviedrijas normatīvajos aktos.
   Direktīvas 8. pants nav skaidri iekļauts Zviedrijas normatīvajos aktos.

      (1)  OV L 307, 13.12.1993., 18. lpp.


title: Lieta C-292/12: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums ( Tartu Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ragn-Sells AS/Sillamäe Linnavalitsus (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2008/98/EK — Atkritumu apsaimniekošana — 16. panta 3. punkts — Tuvuma princips — Regula (EK) Nr. 1013/2006 — Atkritumu pārvadājumi — Jaukti sadzīves atkritumi — Rūpniecības un celtniecības atkritumi — Pašvaldības teritorijā radušos atkritumu savākšanas un nogādāšanas pakalpojumu koncesijas piešķiršanas procedūra — Pienākums nākamajam koncesionāram savāktos atkritumus pārvest uz koncedentes iestādes norādītajām atkritumu apstrādes iekārtām — Vistuvākās atbilstošās atkritumu apstrādes iekārtas)

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/14

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 12. decembra spriedums (Tartu Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ragn-Sells AS/Sillamäe Linnavalitsus

   (Lieta C-292/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2008/98/EK - Atkritumu apsaimniekošana - 16. panta 3. punkts - Tuvuma princips - Regula (EK) Nr. 1013/2006 - Atkritumu pārvadājumi - Jaukti sadzīves atkritumi - Rūpniecības un celtniecības atkritumi - Pašvaldības teritorijā radušos atkritumu savākšanas un nogādāšanas pakalpojumu koncesijas piešķiršanas procedūra - Pienākums nākamajam koncesionāram savāktos atkritumus pārvest uz koncedentes iestādes norādītajām atkritumu apstrādes iekārtām - Vistuvākās atbilstošās atkritumu apstrādes iekārtas)
   2014/C 52/22
   Tiesvedības valoda — igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Tartu Ringkonnakohus

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ragn-Sells AS

      Atbildētāja: Sillamäe Linnavalitsus

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tartu Ringkonnakohus — LESD 102. panta un 106. panta 1. punkta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīvas 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu (OV L 312, 3. lpp.) 16. panta 3. punkta interpretācija — Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana par pašvaldības komunālo atkritumu organizētu izvešanu — Konkursa dokumentācijā paredzēts nosacījums, ka nākamajam koncesionāram ir pienākums atkritumus nogādāt tikai uz kādu no diviem atkritumu apstrādes centriem, kuri darbojas attiecīgās pašvaldības teritorijā, neraugoties uz citu tirgus dalībnieku esamību, kuri arī atbilst šīm prasībām — Ekskluzīvas tiesības apstrādāt pašvaldības atkritumus — Dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Regulas (EK) Nr. 1013/2006 par atkritumu sūtījumiem noteikumi, lasot tos kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīvas 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu 16. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                           —

                           ar tiem vietējai pašvaldībai ir atļauts noteikt pienākumu uzņēmumam, kas atbild par atkritumu savākšanu tās teritorijā, jauktos sadzīves atkritumus, kuri savākti no privātām mājsaimniecībām, kā arī attiecīgā gadījumā no citiem atkritumu radītājiem, pārvadāt uz vistuvāko atbilstošo atkritumu apstrādes iekārtu, kas ir reģistrēta tajā pašā dalībvalstī, kurā atrodas šī pašvaldība;

                           —

                           ar šiem noteikumiem vietējai pašvaldībai nav atļauts noteikt pienākumu uzņēmumam, kas atbild par atkritumu savākšanu tās teritorijā, tās teritorijā radušos rūpniecības un celtniecības atkritumus pārvadāt uz vistuvāko atbilstošo atkritumu apstrādes iekārtu, kas ir reģistrēta tajā pašā dalībvalstī, kurā atrodas šī pašvaldība, jo šie atkritumi ir paredzēti reģenerācijai, ja minēto atkritumu radītāju pienākums ir vai nu tos nogādāt minētajam uzņēmumam, vai nu tos tieši nodot minētajai iekārtai;

               2)

               LESD 49. un 56. pants neattiecas uz situāciju, kāda ir pamatlietā, kuras visi apstākļi skar tikai vienas dalībvalsts teritoriju.

      (1)  OV C 243, 11.8.2012.


title: Lieta F-67/14: Prasība, kas celta 2014. gada 17. jūlijā  – ZZ /Padome

text:
               27.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 380/26

         Prasība, kas celta 2014. gada 17. jūlijā – ZZ/Padome
   (Lieta F-67/14)
   2014/C 380/34
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – M. Velardo, advokāts)

      Atbildētāja: Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Lēmuma atlaist prasītāju no amata pārbaudes laika beigās atcelšana un zaudējumu atlīdzināšana par iespējamo morālo kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Sekretariāta 2013. gada 25. jūnija lēmumu un Padomes iecēlējinstitūcijas 2014. gada 8. aprīļa lēmumu, ar kuriem tika atlaists prasītājs;

               —

               piespriest atbildētājai maksāt summu, ko aprēķina tās ikmēneša atlīdzību AST 3 pakāpei (EUR 3  500) reizinot ar mēnešu, kas ir pagājuši no 2013. gada 1. jūlija līdz brīdim, kad šajā lietā pasludināts spriedums par zaudējumu atlīdzību, skaitu;

               —

               piespriest atbildētājai maksāt EUR 40  000 par radīto morālo kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas tiesvedībā radušies prasītājam.


title: Lieta T-271/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. decembra rīkojums — Microsoft /Komisija

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/51

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. decembra rīkojums — Microsoft/Komisija
   (Lieta T-271/06) (1)

   (2008/C 22/96)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 294, 2.12.2006.


title: Lieta C-423/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 16. janvāra spriedums ( Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Flora May Reyes/Migrationsverket (Prejudiciāls nolēmums — Direktīva 2004/38/EK — Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā — Tiesības uzturēties dalībvalsts teritorijā trešās valsts pilsonim, kas ir personas, kurai ir tiesības šajā dalībvalstī uzturēties, tiešs pēcnācējs — “Apgādībā” esošas personas jēdziens)

text:
               22.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 85/7

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 16. janvāra spriedums (Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Flora May Reyes/Migrationsverket

   (Lieta C-423/12) (1)

   (Prejudiciāls nolēmums - Direktīva 2004/38/EK - Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā - Tiesības uzturēties dalībvalsts teritorijā trešās valsts pilsonim, kas ir personas, kurai ir tiesības šajā dalībvalstī uzturēties, tiešs pēcnācējs - “Apgādībā” esošas personas jēdziens)
   2014/C 85/12
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Kammarrätten i Stockholm

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Flora May Reyes

      Atbildētājs: Migrationsverket

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstol — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 77. lpp.), 2. panta 2. punkta c) apakšpunkta interpretācija — Tāda trešās valsts pilsoņa uzturēšanas tiesības dalībvalstī, kuram vairāk nekā 21 gadi un kurš ir personas, kurai ir uzturēšanās tiesības šajā dalībvalstī, tiešais pēcnācējs — Jēdziens “apgādībā” –Tiešā pēcnācēja pienākums pierādīt, ka viņš neveiksmīgi ir meklējis darbu vai izcelsmes valsts iestādēs ir prasījis finansiālu atbalstu savu vajadzību nodrošināšanai, vai kā citādi mēģinājis nopelnīt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 2. panta 2. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts, ka dalībvalsts tādos apstākļos kā pamatlietā minētie tiešajam pēcnācējam, kas ir 21 gadu vecs vai vecāks, lai to uzskatītu par apgādībā esošu un uz to attiektos šajā tiesību normā minētais “ģimenes locekļa” jēdziens, prasa pierādīt to, ka viņš ir veltīgi centies atrast darbu vai saņemt iztikas pabalstu no izcelsmes valsts iestādēm un/vai citādi mēģinājis nodrošināt savu eksistenci;

               2)

               Direktīvas 2004/38 2. panta 2. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam, ka ģimenes loceklis, kurš tādu personisku apstākļu dēļ kā vecums, profesionālā kvalifikācija un veselības stāvoklis ir uzskatāms par tādu, kuram attiecīgajā dalībvalstī ir labas izredzes atrast darbu un kurš plāno uzņemošajā dalībvalstī strādāt, nav nozīmes šajā tiesību normā atrodamā nosacījuma “apgādībā” interpretācijā.

      (1)  OV C 355, 17.11.2012.


title: Lieta C-431/10: Prasība, kas celta 2010. gada 1. septembrī — Eiropas Komisija/Īrija

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/15

         Prasība, kas celta 2010. gada 1. septembrī — Eiropas Komisija/Īrija
   (Lieta C-431/10)
   ()
   2010/C 301/22
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Condou-Durande, A.-A. Gilly)

      Atbildētāja: Īrija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2005. gada 1. decembra Direktīvas 2005/85/EK (1) par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu, prasības, Īrija nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas transponēšanas termiņš beidzās 2007. gada 1. decembrī. Direktīvas 15. panta transponēšanas termiņš beidzās 2008. gada 1. decembrī.

      (1)  OV L 326, 13. lpp.


title: Lieta T-212/03: Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. septembra spriedums — MyTravel /Komisija (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība — Konkurence — Tāda lēmuma pieņemšana, ar ko koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu — Lēmuma atcelšana ar Pirmās instances tiesas spriedumu — Tiesību normas, kuras mērķis ir tiesību piešķiršana indivīdiem, pietiekami būtisks pārkāpums)

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/15

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. septembra spriedums — MyTravel/Komisija
   (Lieta T-212/03) (1)

   (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība - Konkurence - Tāda lēmuma pieņemšana, ar ko koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu - Lēmuma atcelšana ar Pirmās instances tiesas spriedumu - Tiesību normas, kuras mērķis ir tiesību piešķiršana indivīdiem, pietiekami būtisks pārkāpums)
   (2008/C 272/26)
   Tiesvedības valod — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MyTravel Group plc, Ročdeila, Lankšīra (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — D. Paniks [D. Pannick], QC, M. Nikolsons [M. Nicholson] un S. Kardella [S. Cardell], solicitors, A. Lūiss [A. Lewis], barrister, un R. Džiliss [R. Gillis], QC)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji R. Liāls [R. Lyal], E. Velans [A. Whelan] un P. Helstrems [P. Hellström], pēc tam R. Liāls un F. Arbo [F. Arbault])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — V. D. Plesings [W.-D. Plessing] un M. Lumma [M. Lumma])
   Priekšmets
   Prasību par zaudējumu atlīdzināšanu, kas prasītājai esot nodarīti sakarā ar nelikumībām koncentrācijas starp to un First Choice plc saderīguma ar kopējo tirgu pārbaudes procesā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               MyTravel Group plc sedz savus tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Vācijas Federatīvā Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 200, 23.8.2003.


title: Lieta T-721/14: Prasība, kas celta 2014. gada 13. oktobrī – Beļģija/Komisija

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/42

         Prasība, kas celta 2014. gada 13. oktobrī – Beļģija/Komisija
   (Lieta T-721/14)
   (2014/C 431/66)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji – L. Van den Broeck un M. Jacobs, pārstāvji, kuriem palīdz P. Vlaemminck un B. Van Vooren, advocaten)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2014. gada 14. jūlija Ieteikumus Nr. 2014/478/ES par principiem, ko piemēro, lai aizsargātu tiešsaistes azartspēļu pakalpojumu patērētājus un spēlētājus un novērstu nepilngadīgo iesaistīšanos tiešsaistes azartspēlēs;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots LES 5. panta piešķirto pilnvaru principa pārkāpums, nenorādot uz būtisku juridisku pamatu Līgumos, kas pilnvaro Komisiju izdot apstrīdēto aktu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots piešķirto pilnvaru principa pārkāpums, ņemot vērā to, ka Līgumos Komisijai nav piešķirtas pilnvaras noteikt saskaņošanas mehānismu azartspēļu jomā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots LES 4. panta 3. punkta lojālās sadarbības principa pārkāpums un LES 13. panta 2. punkta institucionālā līdzsvara principa pārkāpums, jo Komisija nav ņēmusi vērā Padomes 2010. gada 10. decembra“Secinājumus par azartspēļu un derību regulējumu Eiropas Savienības dalībvalstīs” (Dokuments 16884/10).

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots LES 4. panta 3. punkta lojalitātes pret dalībvalstīm principa pārkāpums.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots LES 13. panta 2. punkta, LESD 288. un 289. panta pārkāpums, ņemot vērā to, ka apstrīdētais akts faktiski ir slēpta direktīva. Prasītāja arī norāda uz Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 52. panta pārkāpumu, jo Komisija nav atbilstoši likumam ieviesusi Pamattiesību hartas 11. pantā paredzētās vārda un informācijas brīvības ierobežojumu.


title: lieta T-496/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko NORTRAIL Transport GmbH iesniedza 2004. gada 23. decembrī

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/29

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko NORTRAIL Transport GmbH iesniedza 2004. gada 23. decembrī
   (lieta T-496/04)
   (2005/C 93/58)
   tiesvedības valoda - vācu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 23. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla NORTRAIL Transport GmbH, Ķīle (Vācija), kuru pārstāv advokāte J. Krause.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2004. gada 1. oktobra lēmumu Nr. REM 15/02 par sabiedrības NORTRAIL Transport GmbH pieteikumu par ievedmuitas nodokļu atmaksu saskaņā ar Kopienas Muitas kodeksa (Padomes Regula (EEK) Nr 2913/92) 239. pantu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Sākot ar 1995. gada jūliju prasītāja pastāvīgi ieveda dažādus zvejniecības izstrādājumus no Norvēģijas. Sākot ar 1995. gada 1. septembri prasītāja pieteica preču laišanu brīvā apgrozībā, atbilstoši ar Regulu (EK) Nr. 3061/95 (1) atvērtajām tarifu kvotām. Atbildīgā muitas iestāde konstatēja, ka prasītājas pieteiktā “nulles likmes” piemērošana noteiktam ievedamo kravu skaitam nevar tikt piemērota un ir jāizmanto parasti piemērojamā muitas nodokļu likme. Uz šī pamata atbildīgā muitas iestāde pieprasīja prasītājai veikt ievedmuitas nodokļu maksājumus par attiecīgo laišanu brīvā muitas apgrozībā. Prasītāja ievedmuitas nodokļu daļu samaksāja.
   Prasītāja apgalvo, ka pastāv īpašie apstākļi Regulas (EEK) Nr 2913/92 (2) 239. panta izpratnē, uz kā pamata prasītājai ir tiesības uz ievedmuitas nodokļu atlaišanu vai to atmaksāšanu.
   Cita starpā prasītāja šo apgalvojumu pamato ar to, ka Kopienas tiesību akts tika izdots ar atpakaļejošo spēku. Vācijas muitas iestādēm par tarifu kvotu atvēršanu sākot ar 1995. gada 1. septembri tika paziņots ar Vācijas Federālās finanšu ministrijas 1995. gada 31. augusta paziņojumu. 1995. gada 4. oktobrī Vācijas muitas iestādēm tomēr tika paziņots, ka šīs tarifu kvotas ir atvērtas ar atpakaļejošo spēku sākot ar 1995. gada 1. jūliju. Laikā no 1995. gada 1. septembra, kad prasītāja pieteica attiecīgo preču laišanu brīvā apgrozībā, dažas no kvotām bija jau izsmeltas, un šī situācija daļēji pastāvēja jau pirms 1995. gada 1. septembra atvēršanas ar atpakaļejošo spēku, sākot ar 1995. gada 1. jūliju, dēļ.
   Turpmāk prasītāja norāda, ka tiesību akts tika pieņemts formā, kas nav pietiekama un var radīt pārpratumus, un ka pretruna starp Kopienas akta izsludināšanas brīdi un tajā noteikto vēlāko tarifu kvotu atvēršanas ar atpakaļejošo spēku brīdi rada pārpratumus. Tas var radīt dažādas valsts muitas iestāžu interpretācijas attiecībā uz atvēršanas brīdi, kas ir nediskriminācijas principa pārkāpums.

      (1)  Padomes 1995. gada 2. decembra Regula (EK) Nr. 3061/95, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 992/95, ar kuru atver tarifu kvotas dažiem Norvēģijas izcelsmes lauksaimniecības un zvejniecības produktiem un paredz to pārvaldi (OV L 237, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.).


title: Lieta C-385/08: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Polijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Jaunu dalībvalstu pievienošanās — Tirdzniecības atļauju izdošana ģenēriskajām zālēm, kas atbilst atsauces zālēm Plavix — Nosacīti lēmumi par farmaceitisku izstrādājumu tirdzniecības atļauju — Acquis pārkāpums)

text:
               14.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/2

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-385/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Jaunu dalībvalstu pievienošanās - Tirdzniecības atļauju izdošana ģenēriskajām zālēm, kas atbilst atsauces zālēm Plavix - Nosacīti lēmumi par farmaceitisku izstrādājumu tirdzniecības atļauju - Acquis pārkāpums)
   2011/C 145/02
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Šimerdová un K. Herrmann)

      Atbildētāja: Polijas Republika (pārstāvji — M. Dowgielewicz un B. Majczyna)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Lietuvas Republika (pārstāvji — D. Kriaučiūnas un R. Mackevičienė)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Pārkāpts 6. panta 1. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvā 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 67. lpp.), lasot to kopā ar 13. panta 4. punktu Padomes 1993. gada 22. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2309/93, ar ko nosaka kārtību, kā Kopienā apstiprina un pārrauga cilvēkiem paredzētas zāles un veterinārās zāles, kā arī izveido Eiropas Zāļu novērtēšanas aģentūru (OV L 214, 1. lpp.), kā arī kopā ar 89. un 90. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulā (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (OV L 136, 1. lpp.) — Tirdzniecības atļauju izdošana ģenēriskajām zālēm, kas atbilst atsauces zālēm Plavix, pārkāpjot tām paredzēto desmit gadu aizsardzības periodu — Tādi nosacīti lēmumi par farmaceitisku izstrādājumu tirdzniecības atļauju, kas pieņemti pirms Polijas pievienošanās Eiropas Savienībai, bet stājas spēkā tikai pēc šī datuma — Direktīvas 2001/83/EK noteikumiem neatbilstoši lēmumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Polijas Republika,

                           —

                           paturot spēkā veselības ministra lēmumus par tirdzniecības atļauju atsauces zāļu Plavix ģenēriskajām zālēm un

                           —

                           pēc 2004. gada 1. maija laižot vai saglabājot tirgū zāles, kuru tirdzniecības atļauja nav tikusi izdota atbilstīgi 6. panta 1. punktam Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvā 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm,

                     nav izpildījusi pienākumus, kas attiecībā uz pirmo ievilkumu ir paredzēti 6. panta 1. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvā 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, lasot to kopā ar 13. panta 4. punktu Padomes 1993. gada 22. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2309/93, ar ko nosaka kārtību, kā Kopienā apstiprina un pārrauga cilvēkiem paredzētas zāles un veterinārās zāles, kā arī izveido Eiropas Zāļu novērtēšanas aģentūru, un kopā ar 89. un 90. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulā (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru, un kas attiecībā uz otro ievilkumu ir paredzēti Direktīvas 2001/83 6. panta 1. punktā;

               2)

               Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Lietuvas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 313, 06.12.2008.


title: Lieta C-369/05: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 18. jūlija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/52

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 18. jūlija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-369/05) (1)

   (2006/C 326/108)

      Tiesvedības valoda — grieķu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 296, 26.11.2005.


title: Lieta T-483/13 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 27. novembra rīkojums — Oikonomopoulos /Komisija (Pagaidu noregulējums — OLAF virzīta izmeklēšana — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Finansiāli zaudējumi un morālais kaitējums, kas, kā apgalvots, ir nodarīts prasītājam — Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu — Nepieņemamība — Steidzamības neesamība)

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/21

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 27. novembra rīkojums — Oikonomopoulos/Komisija
   (Lieta T-483/13 R)
   (Pagaidu noregulējums - OLAF virzīta izmeklēšana - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Finansiāli zaudējumi un morālais kaitējums, kas, kā apgalvots, ir nodarīts prasītājam - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - Nepieņemamība - Steidzamības neesamība)
   2014/C 24/37
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Athanassios Oikonomopoulos (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un I. Zarzoura, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Baquero Cruz un A. Sauka)

      Priekšmets

   Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu, kas iesniegts saistībā ar prasību par zaudējumu atlīdzību, lai saņemtu atlīdzību par kaitējumu, kas esot nodarīts prasītāja profesionālajai darbībai un reputācijai pēc dažām apgalvoti prettiesiskām Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) darbībām saistībā tās darbinieku virzīto izmeklēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-486/10: Prasība, kas celta 2010. gada 14. oktobrī — Iberdrola /Komisija

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/51

         Prasība, kas celta 2010. gada 14. oktobrī — Iberdrola/Komisija
   (Lieta T-486/10)
   ()
   2010/C 328/80
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Iberdrola, SA (Bilbao, Spānija) (pārstāvji — J. Ruiz Calzado un E. Barbier de la Serre, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā tiesvedībā tiek apstrīdēts tas pats lēmums, kurš tiek apstrīdēts lietā T-484/10 Gas Natural Fenosa SDG/Komisija un lietā T-490/10 Endesa/Komisija.
   Prasītāja apgalvo, ka Komisija esot pieļāvusi virkni kļūdu tiesību piemērošanā un acīmredzamas kļūdas vērtējumā, jo, veikusi iepriekšēju izskatīšanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 (1) 4. panta 3. punktā noteikto, uzskatīja, ka Spānijas Karalistes paziņotā kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu ir pamatota saskaņā ar ES tiesību normām par valsts atbalstu. Prasītāja izvirza piecus atcelšanas pamatus.
   Pirmajā atcelšanas pamatā prasītāja sūdzas, ka Komisija esot atturējusies no regulas 4. panta 4. punktā paredzētās oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas, lai arī bija nopietnas šaubas par paziņotā atbalsta saderību ar iekšējo tirgu. Tādēļ prasītāja apgalvo, ka Komisija esot acīmredzami pārkāpusi LESD 108. panta 2. punktu un Regulas (EK) Nr. 659/1999 4. panta 4. punktu.
   Divdaļīgā otrā atcelšanas pamata pirmajā daļā prasītāja apgalvo, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā un vērtējumā, uzskatīdama, ka Spānijas Karalistes paziņotais pasākums atbilst vajadzībai kompensēt ar apgādes drošības apsvērumiem pamatota vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanas izmaksas, lai arī Spānijā nepastāv apgādes drošības problēmas un to pastāvēšana nav paredzama vidējā termiņā; un otrajā daļā tā apgalvo, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, uzskatot, ka Spānijas Karalistes paziņotais pasākums saskaņā ar LESD 106. panta 2. punktu un Trešo elektroenerģijas [tirgus] direktīvu ir saderīgs ar iekšējo tirgu.
   Trešajā atcelšanas pamatā prasītāja iebilst, ka Komisijas atļautais valsts atbalsts esot pretrunā saturiskajiem un laika ierobežojumiem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1407/2002 (2) par valsts atbalstu ogļu rūpniecībai un Priekšlikumā Padomes regulai par valsts atbalstu [konkurētnespējīgu] ogļraktuvju slēgšanas atvieglošanai.
   Ceturtajā atcelšanas pamatā prasītāja apgalvo, ka, neuzskatīdama par lietderīgu pirms lēmuma pieņemšanas uzklausīt visus viedokļus, kas vajadzīgi, lai iegūtu pilnīgu informāciju par lietu, un dodama priekšroku paziņotā pasākuma apstiprināšanai jau pirmajā posmā, Komisija neesot ievērojusi labas pārvaldības principu, saskaņā ar kuru tai ir pienākums rūpīgi, pamatīgi un objektīvi izvērtēt visus būtiskos lietas apstākļus.
   Trīsdaļīgajā piektajā prasības pamatā prasītāja apgalvo, ka Komisija neesot ievērojusi judikatūrā noteiktu principu, atbilstoši kuram Komisijai ir liegts par saderīgu ar iekšējo tirgu atzīt citām Līguma tiesību normām pretrunā esošu valsts atbalstu, tostarp neņemdama vērā, ka pasākums ir pretrunā gan tiesību normām, kuros noteikts preču brīvas aprites princips, gan iekšējā elektroenerģijas tirgus direktīvu mērķiem un Eiropas Savienības ilgtspējīguma mērķiem.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 8. nod., 1. sēj., 339. lpp.).

      (2)  Padomes 2002. gada 23. jūlija Regula (EK) Nr. [1407]/2002 par valsts atbalstu ogļu rūpniecībai (OV L 205, 1. lpp.; OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 8. nod., 2. sēj., 170. lpp.).


title: Lieta C-474/07: Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 17. decembra rīkojums — Eiropas Parlaments/Eiropas Kopienu Komisija

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/30

         Tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 17. decembra rīkojums — Eiropas Parlaments/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-474/07) (1)

   (2009/C 69/58)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 297, 8.12.2007.


title: Lieta T-720/13: Prasība, kas celta 2013. gada 30. decembrī — Gat Microencapsulation /ITSB — BASF ( “KARIS” )

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/24

      Prasība, kas celta 2013. gada 30. decembrī — Gat Microencapsulation/ITSB — BASF (“KARIS”)
      (Lieta T-720/13)
      (2014/C 71/45)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Gat Microencapsulation AG (Ebenfurth, Austrija) (pārstāvji — S. Soler Lerma un M. C. March Cabrelles, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Vācija)

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to noraidīta prasītājas apelācijas sūdzība;

                  —

                  piespriest ITSB un personām, kas iestājušās lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

         Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Gat Microencapsulation AG

         Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “KARIS” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 5. un 35. klasē

         Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: BASF SE

         Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīme “CARYX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1. un 5. klasē; starptautiska preču zīme “CARYX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1. un 5. klasē; Ungārijas, Itālijas un Beniluksa preču zīme “AKRIS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

         Iebildumu nodaļas lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

         Apelāciju padomes lēmums: iebildumus daļēji noraidīt

         Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums