title: Lieta T-112/11: Prasība, kas celta 2011. gada 23. februārī — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse /Komisija

text:
               14.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/29

         Prasība, kas celta 2011. gada 23. februārī — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Komisija
   (Lieta T-112/11)
   2011/C 145/49
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse Ev (Berlīne, Vācija) (pārstāvji — M. Loschelder un V. Schoene, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2010. gada 2. decembra Regulu (ES) Nr. 1121/2010 par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā [Edam Holland (AĢIN)],

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza deviņus pamatus.

               1)

               Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti noteikumi par kompetenču sadalījumu.

                           —

                           Kā pirmo prasības pamatu prasītāja norāda to, ka esot pārkāpts ar Regulu (EK) Nr. 510/2006 (1) noteiktais kompetenču sadalījums, jo neesot veikta valsts līmeņa procedūra attiecībā uz ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Edam Holland”, kas ar apstrīdēto regulu iekļauta reģistrā.

                           —

                           Prasītāja apgalvo, ka [ģeogrāfiskās izcelsmes] norādes “Hollandse Edam” iekļaušana reģistrā esot bijusi lūgta sākotnējā pieteikumā un ka vienīgi attiecībā uz šo nosaukumu esot veikta obligāti nepieciešamā valsts līmeņa procedūra, kas paredzēta Regulas Nr. 510/2006 5. pantā.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas (EK) Nr. 1898/2006 (2) 3. panta 2. punkts.

                           —

                           Prasītāja norāda, ka “Edam Holland” neesot izteikums holandiešu valodā.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas (EK) Nr. 510/2006 2. panta 1. un 2. punkts un Regulas (EK) Nr. 1898/2006 3. panta 1. punkts.

                           —

                           Saistībā ar trešo prasības pamatu prasītāja norāda, ka reģistrā ietvertais nosaukums netiekot izmantots.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas (EK) Nr. 510/2006 2. panta 2. punkts.

                           —

                           Prasītāja apgalvo, ka esot pārkāpts Regulas (EK) Nr. 510/2006 2. panta 2. punkts, jo “Edam Holland” nav “tradicionāls” ar ģeogrāfiskiem aspektiem nesaistīts nosaukums.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas (EK) Nr. 510/2006 2. panta 1. punkts.

                           —

                           Saistībā ar piekto prasības pamatu tiek norādīts uz Regulas (EK) Nr. 510/2006 2. panta 1. punkta pārkāpumu, jo “Edam Holland” neesot sevišķu īpašību vai reputācijas.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LESD 30. un 36. pants.

                           —

                           Attiecībā uz šo prasītāja apgalvo, ka apstrīdētā regula nepamatoti ierobežo preču aprites brīvību, jo Nīderlandes piena liellopu audzētavu izcelsmes pienam, ko atļauts izmantot vienīgi “Edam Holland” ražošanā, neesot specifisku iezīmju.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas (EK) Nr. 510/2006 2. panta 1. un 2. punkts.

                           —

                           Attiecībā uz šo prasītāja it īpaši uzsver, ka esot pārkāpts Regulas (EK) Nr. 510/2006 2. panta 2. punkts saistībā ar tās 2. panta 1. punktu, jo “Holland” esot valsts nosaukuma “Niederlande” sinonīms. Turklāt tas neesot izņēmuma gadījums, kas nepieciešams valsts nosaukuma reģistrēšanai.

               8)

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas (EK) Nr. 510/2006 3. panta 3. punkts.

                           —

                           Attiecībā uz šo tiek apgalvots, ka, ņemot vērā iepriekšējo ierakstu “Noord-Hollandse Edammer g.U.”, “Edam Holland” reģistrā esot iekļauts, ignorējot tradicionālās un vietējās paražas, un ir pamats uzskatīt, ka patērētājs tiek maldināts.

               9)

               Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips, procesuālie principi un ir pieļauta kļūda izvērtēšanā.

                           —

                           Visbeidzot prasītāja norāda, ka atbildētāja apstrīdētajā regulā neesot skaidri precizējusi, ka apzīmējums “Edam” esot patentēts. Prasītāja uzskata, ka saskaņā ar Tiesas judikatūru un Komisijas praksi šāda precizēšana esot iespējama un, ievērojot faktisko situāciju, bijusi nepieciešama. Tās neesamība ir pretrunā samērīguma principam un procesuālajiem principiem, kā arī ir pamats apgalvojumam par kļūdu izvērtēšanā.

      (1)  Padomes 2006. gada 20. marta Regula (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV L 93, 12. lpp.).

      (2)  Komisijas 2006. gada 14. decembra Regula (EK) Nr. 1898/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV L 369, 1. lpp.).


title: Lieta C-573/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 9. novembrī iesniedza Cour d'appel de Liège (Beļģija) – État belge/Oxycure Belgium SA

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 9. novembrī iesniedza Cour d'appel de Liège (Beļģija) – État belge/Oxycure Belgium SA

   (Lieta C-573/15)
   (2016/C 038/39)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Liège

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: État belge

      Atbildētāja: Oxycure Belgium SA

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 98. panta 1. un 2. punkts, lasot tos kopā ar PVN direktīvas III pielikuma 3. un 4. punktu un ievērojot it īpaši neitralitātes principu, nepieļauj tādu valsts tiesību normu, kurā ir paredzēta samazināta PVN likme skābekļa terapijai ar skābekļa gāzes balonu, bet skābekļa terapijai, izmantojot skābekļa koncentratoru, ir paredzēts piemērot parasto PVN likmi?

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-463/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Danish Management A/S iesniedza 2004. gada 2. decembrī

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/46

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Danish Management A/S iesniedza 2004. gada 2. decembrī
   (Lieta T-463/04)
   (2005/C 6/90)
   tiesvedības valoda - angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 2. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Danish Management A/S, Viby J (Dānija), kuru pārstāv C. Kennedy-Loest un C. Thomas, solicitors, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2004. gada 18. novembra un 2004. gada 30. novembra lēmumus, ar ko noraida prasītāja iesniegto konkursa piedāvājumu konkursa procedūrā par pakalpojuma līgumu Eiropas Kopienas finansēto ārējās sadarbības projektu un programmu īstenošanas uzraudzības sistēmas izveidošanai – 2. sērija: ACP [Āfrikas, Karību un Klusā okeāna valstis], Dienvidāfrika un Kuba – EuropeAid 119453/C/SV/Multi;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisiju atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs iesniedza konkursa piedāvājumu pakalpojuma līgumam par Eiropas Kopienas finansēto ārējās sadarbības projektu un programmu īstenošanas uzraudzības sistēmas izveidošanu – 2. sērija, kas aptver ACP, Dienvidāfriku un Kubu, ko publicēja 2004. gada 26. maijā (1).
   Komisija noraidīja konkursa piedāvājumu ar 2004. gada 18. novembra lēmumu, pamatojot ar to, ka pastāvēja neatbilstība starp prasītāja finansiālo piedāvājumu un tehnisko piedāvājumu attiecībā uz vajadzīgo cilvēka darba dienu skaitu. Komisija 2004. gada 30. novembra vēstulē atstāja lēmumu nemainītu.
   Prasītājs apgalvo, ka Komisijas lēmums balstās uz kļūdu faktos, jo prasītājs uzskata, ka starp tās konkursa piedāvājuma divām daļām šāda neatbilstība nepastāvēja.
   Prasītājs turklāt apgalvo, ka Komisijai vajadzēja censties noskaidrot iespējamo neatbilstību un, to nedarīdama pirms prasītāja konkursa piedāvājuma noraidīšanas, Komisija ir rīkojusies nesamērīgi un bez pienācīgas rūpības, tādējādi pārkāpjot savu rūpības pienākumu.

      (1)  OV S 102-081573


title: Lieta T-517/14: Prasība, kas celta 2014. gada 7. jūlijā  – Pelikan /ITSB – Hachette Filipacchi Presse  ( “be.bag” )

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/26

         Prasība, kas celta 2014. gada 7. jūlijā – Pelikan/ITSB – Hachette Filipacchi Presse (“be.bag”)
   (Lieta T-517/14)
   (2014/C 448/34)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hannover, Vācija) (pārstāvis – A. Nordemann, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Hachette Filipacchi Presse SA (Levallois Perret, Francija)

      Informācija par procesu ITSB

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā preču zīme: vārdiska preču zīme “be.bag” – Starptautiska preču zīmes reģistrācija Nr. 1192/2013–1, kas attiecināta uz Eiropas Savienību

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 3. aprīļa lēmums lietā R 1192/2013–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta pārkāpums


title: Lieta C-206/16: Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 20. jūlija spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marco Tronchetti Provera SpA u.c./Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sabiedrību tiesības — Direktīva 2004/25/EK — Pārņemšanas piedāvājumi — 5. panta 4. punkta otrā daļa — Iespēja grozīt piedāvājuma cenu skaidri noteiktos apstākļos un atbilstoši skaidri noteiktiem kritērijiem — Valsts tiesiskais regulējums, kurā uzraudzības iestādei ir paredzēta iespēja palielināt pārņemšanas piedāvājuma cenu gadījumā, ja pastāv slepena vienošanās starp piedāvātāju vai personām, kas rīkojas saskaņoti ar piedāvātāju, un vienu vai vairākiem pārdevējiem

text:
               11.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/5

         Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 20. jūlija spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Marco Tronchetti Provera SpA u.c./Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

   (Lieta C-206/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sabiedrību tiesības - Direktīva 2004/25/EK - Pārņemšanas piedāvājumi - 5. panta 4. punkta otrā daļa - Iespēja grozīt piedāvājuma cenu skaidri noteiktos apstākļos un atbilstoši skaidri noteiktiem kritērijiem - Valsts tiesiskais regulējums, kurā uzraudzības iestādei ir paredzēta iespēja palielināt pārņemšanas piedāvājuma cenu gadījumā, ja pastāv slepena vienošanās starp piedāvātāju vai personām, kas rīkojas saskaņoti ar piedāvātāju, un vienu vai vairākiem pārdevējiem)
   (2017/C 300/06)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Marco Tronchetti Provera SpA, Antares European Fund Limited, Antares European Fund II Limited, Antares European Fund LP, Luca Orsini Baroni, UniCredit SpA un Camfin SpA

      Atbildētāja: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Piedaloties: Camfin SpA, Generali Assicurazioni Generali SpA, Antares European Fund Limited, Antares European Fund II Limited, Antares European Fund LP, Luca Orsini Baroni, Marco Tronchetti Provera & C. SpA un UniCredit SpA

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/25/EK par pārņemšanas piedāvājumiem 5. panta 4. punkta otrā daļa ir interpretējama tādējādi, ka tā pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, kas ļauj valsts uzraudzības iestādei palielināt pārņemšanas piedāvājuma cenu “slepenas vienošanās” gadījumā, neprecizējot konkrētu rīcību, kas ir raksturīga šim jēdzienam, ja vien minētā jēdziena interpretāciju pietiekami skaidri, precīzi un paredzami var izsecināt no šī tiesiskā regulējuma, izmantojot valsts tiesībās atzītas interpretācijas metodes.

      (1)  OV C 251, 11.7.2016.


title: Lieta T-307/05: Pirmās instances tiesas 2006. gada 12. oktobra rīkojums — Fermont pret Komisiju (Procesa jautājumi — Iebilde par nepieņemamību — Pieteikums par lietas ierosināšanu — Formas prasības — Nepieņemamība)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/58

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 12. oktobra rīkojums — Fermont pret Komisiju
   (Lieta T-307/05) (1)

   (Procesa jautājumi - Iebilde par nepieņemamību - Pieteikums par lietas ierosināšanu - Formas prasības - Nepieņemamība)
   (2006/C 326/125)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Alain Fermont, Kraainem (Belģija) (pārstāvji — L. Kakiese un N. Luzeyemo, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un F. Dintilhac, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atlīdzināt zaudējumus par prasītājai nodarīto kaitējumu.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               piespriest prasītājai atlīdzināt savus, kā arī Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 121, 20.05.2006.


title: Lieta T-86/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī — Evropaïki Dynamiki/Komisija

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/38

         Prasība, kas celta 2009. gada 19. februārī — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-86/09)
   2009/C 113/76
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un P. Katsimani, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu noraidīt prasītāja piedāvājumu, kas tika iesniegts konkursa procedūrā MARE/2008/1, lai iegūtu tiesības noslēgt līgumu “Datoru piegāde un ar to saistīto pakalpojumu sniegšana, ieskaitot ĢD MARE informācijas sistēmu apkalpošanu un attīstīšanu” (1), kas prasītājam tika paziņots ar 2008. gada 12. decembra vēstuli, un visus turpmākos saistītos lēmumus, ieskaitot to, ar kuru līguma noslēgšanas tiesības piešķir veiksmīgajam pretendentam;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāja zaudējumus, ko tas cieta šajā konkursa procedūrā, EUR 2 520 000 apmērā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus un izdevumus, kas radušies saistībā ar šo prasību, pat ja šī prasība tiek noraidīta.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā prasītājs lūdz atcelt atbildētājas lēmumu noraidīt tā piedāvājumu, kurš iesniegts konkursa procedūrā MARE/2008/1, lai iegūtu tiesības noslēgt līgumu “Datoru piegāde un ar to saistīto pakalpojumu sniegšana, ieskaitot ĢD MARE informācijas sistēmu apkalpošanu un attīstīšanu”, un piešķirt tiesības noslēgt līgumu veiksmīgajam pretendentam. Prasītājs lūdz arī izmaksāt kompensāciju par iespējamiem zaudējumiem šīs konkursa procedūras dēļ.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza četrus pamatus.
   Pirmkārt, tas apgalvo, ka atbildētāja ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, jo tā nav ņēmusi vērā izslēgšanas kritērijus, kas ir noteikti Finanšu regulas (2) 93. panta 1. punktā un 94. pantā, attiecībā uz vienu veiksmīgā konsorcija dalībnieku, un tā diskriminēja prasītāju, nepiedāvājot piekļuvi visām tehniskajām specifikācijām un avota kodam, kas bija pieejams tikai veiksmīgajam pretendentam. Prasītājs arī uzskata, ka izvērtēšanas veids “visizdevīgākā piedāvājuma” piešķiršanas kritērija piemērošanai faktiski neitralizēja ietekmi, kāda bija cenai, kas bija pretrunā Finanšu regulas noteikumiem. Turklāt prasītājs apgalvo, ka atbildētāja pamatoja tā piedāvājuma izvērtējumu ar atšķirīgu kritēriju nekā konkursa specifikācijās norādītie, tādējādi pārkāpjot pienākumu nodrošināt pārskatāmību.
   Otrkārt, prasītājs apgalvo, ka atbildētāja nav norādījusi pietiekamu sava lēmuma pamatojumu, it īpaši attiecībā uz 2. un 3. kvalitātes kritēriju, pārkāpjot pārskatāmības principu.
   Treškārt, prasītājs apšauba novērtēšanas komitejas dalībnieki rīcību, jo tie atradās interešu konflikta stāvoklī un tādējādi pārkāpa procesuālos noteikumus.
   Ceturtkārt, prasītājs apgalvo, ka atbildētāja pieļāva vairākas acīmredzamas kļūdas un ļaunprātīgi izmantoja savas novērtēšanas pilnvaras.

      (1)  OV 2008/S 115-152936

      (2)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.).


title: Lieta C-373/05 P: Tiesas rīkojums 2007. gada 22. janvārī — Bart Nijs pret Eiropas Kopienu Revīzijas palātu (Apelācija — Ierēdņi — Lēmums ierēdni nepaaugstināt LA 5 pakāpē — Iepriekšēja sūdzība — Identisks priekšmets un pamats — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/9

         Tiesas rīkojums 2007. gada 22. janvārī — Bart Nijs pret Eiropas Kopienu Revīzijas palātu
   (Lieta C-373/05 P) (1)

   (Apelācija - Ierēdņi - Lēmums ierēdni nepaaugstināt LA 5 pakāpē - Iepriekšēja sūdzība - Identisks priekšmets un pamats - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2007/C 82/17)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bart Nijs (pārstāvis — F. Rollinger, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Revīzijas palāta (pārstāvji — T. Kennedy un G. Corstens)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2005. gada 26. maija rīkojumu lietā T-377/04 Nijs/Revīzijas palāta, ar kuru Pirmās instances tiesa kā nepieņemamu ir noraidījusi prasību atcelt Revīzijas palātas lēmumu prasītāju nepaaugstināt tulkotāja — redaktora pakāpē (LA5), veicot paaugstināšanu 2003. gadā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Nijs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 330, 24.12.2005.


title: Lieta C-336/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 16. jūlijā iesniedza Østre Landsret (Dānija) — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser/Manova A/S

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 16. jūlijā iesniedza Østre Landsret (Dānija) — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser/Manova A/S

   (Lieta C-336/12)
   2012/C 287/47
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Østre Landsret

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser

      Atbildētāja: Manova A/S

      Prejudiciālais jautājums

   Vai saskaņā ar ES tiesību vienlīdzīgas attieksmes principu līgumslēdzēja iestāde, beidzoties pieteikumu dalībai publiskā iepirkuma procedūrā iesniegšanas termiņam, nevar saņemt uzaicinājumā iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā prasīto informāciju attiecībā uz pretendenta jaunāko publicēto bilanci, ja attiecīgais pretendents, piesakoties iepriekšējas kvalifikācijas atlasei, šādu bilanci nav iesniedzis?


title: Lieta C-338/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. augustā — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/12

         Prasība, kas celta 2006. gada 4. augustā — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti
   (Lieta C-338/06)
   (2006/C 261/22)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Braun un R. Vidal Puig)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepareizi transponējot Padomes 1976. gada 13. decembra Direktīvu 77/91/EEK (1) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko saistībā ar akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā direktīva, it īpaši:

                           (1)

                           42. pants saistībā ar 29. panta 1. un 4. punktu, atļaujot akcionāru kopsapulcei apstiprināt jaunu akciju emisiju, neparedzot pirmtiesības parakstīties uz akcijām par cenu, kas zemāka par to reālo vērtību;

                           (2)

                           29. panta 1. punkts, paredzot tiesības parakstīties uz akcijām kapitāla palielināšanas ar naudas ieguldījumu gadījumā ne tikai akcionāriem, bet arī vērtspapīru turētājiem, kuri tos var konvertēt akcijās;

                           (3)

                           29. panta 6. punkts saistībā ar 29. panta 1. punktu, paredzot pirmtiesības parakstīties uz vērtspapīriem, kurus var konvertēt akcijās, ne tikai akcionāriem, bet arī vērtspapīru turētājiem, kuri tos konvertējuši akcijās iepriekšējo emisiju laikā;

                           (4)

                           29. panta 6. punkts saistībā ar 29. panta 4. punktu, neparedzot to, ka akcionāru kopsapulce var nolemt par pirmtiesību parakstīties uz vērtspapīriem, kurus var konvertēt akcijās, nepiešķiršanu,

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija uzskata, ka 1989. gada 22. decembra Karaļa dekrēta — likuma Nr. 1564/1989, ar ko apstiprina Akciju sabiedrību likuma grozījumu redakcijā (turpmāk tekstā — “LSA”), 158., 159. un 293. pantā nav pareizi transponēta Direktīva 77/91/EEK šādu iemeslu dēļ:

               (1)

                  LSA 159. panta 1. punkta c) apakšpunkts neatbilst Direktīvas 77/91/EEK 42. pantam saistībā ar 29. panta 1. un 4. punktu, jo ar to akcionāru kopsapulcei ir atļauts emitēt jaunas akcijas, nepiešķirot pirmtiesības parakstīties uz akcijām par cenu, kas zemāka par to reālo vērtību;

               (2)

                  LSA 158. panta 1. punkts neatbilst Direktīvas 77/91/EEK 29. panta 1. punktam, jo ar to ir paredzētas pirmtiesības parakstīties uz akcijām kapitāla palielināšanas ar naudas ieguldījumu gadījumā ne tikai akcionāriem, bet arī vērtspapīru turētājiem, kuri tos var konvertēt akcijās;

               (3)

                  LSA 158. panta 1. punkts neatbilst Direktīvas 77/91/EEK 29. panta 6. punktam saistībā ar tās 29. panta 1. punktu, jo ar to ir paredzētas pirmtiesības parakstīties uz vērtspapīriem, kurus var konvertēt akcijās, ne tikai akcionāriem, bet arī vērtspapīru turētājiem, kuri tos konvertējuši akcijās iepriekšējo emisiju laikā;

               (4)

                  LSA 293. panta 2. punkts neatbilst Direktīvas 77/91/EEK 29. panta 6. punktam saistībā ar tās 29. panta 4. punktu, jo tajā nav paredzēts, ka akcionāru kopsapulce var nolemt par pirmtiesību parakstīties uz vērtspapīriem, kurus var konvertēt akcijās, nepiešķiršanu.

      (1)  OV L 26, 31.01.1977, 1. lpp.


title: Lieta F-50/09: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 12. maija spriedums — Missir Mamachi di Lusignano /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Norma par lūguma, sūdzības un prasības saskaņotību zaudējumu atlīdzības jomā — Procesa sacīkstes raksturs — Konfidenciāla dokumenta, kas klasificēts kā “Ierobežots ES” , izmantošana tiesā — Iestāžu ārpuslīgumiskā atbildība — Atbildība par pārkāpumu — Cēloņsakarība — Kaitējuma rašanās iemeslu daudzveidība — Trešās personas darbība — Atbildība bez pārkāpuma — Pienākums sniegt palīdzību — Iestādes pienākums nodrošināt sava personāla aizsardzību — Ierēdņa un viņa sievas nogalināšana, ko izdarījusi trešā persona — Pārdzīvošanas iespējas zudums)

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/39

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 12. maija spriedums — Missir Mamachi di Lusignano/Komisija
   (Lieta F-50/09) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Norma par lūguma, sūdzības un prasības saskaņotību zaudējumu atlīdzības jomā - Procesa sacīkstes raksturs - Konfidenciāla dokumenta, kas klasificēts kā “Ierobežots ES”, izmantošana tiesā - Iestāžu ārpuslīgumiskā atbildība - Atbildība par pārkāpumu - Cēloņsakarība - Kaitējuma rašanās iemeslu daudzveidība - Trešās personas darbība - Atbildība bez pārkāpuma - Pienākums sniegt palīdzību - Iestādes pienākums nodrošināt sava personāla aizsardzību - Ierēdņa un viņa sievas nogalināšana, ko izdarījusi trešā persona - Pārdzīvošanas iespējas zudums)
   2011/C 232/66
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Missir Mamachi di Lusignano (Kerkhove-Avelgem, Beļģija) (pārstāvji — F. Di Gianni, R. Antonini un N. Sibona, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Pignataro, B. Eggers un D. Martin)

      Priekšmets

   Prasība piespriest atbildētājai atlīdzināt morālo un materiālo kaitējumu, kas prasītājam nodarīts sakarā ar viņa dēla, bijušā ierēdņa, noslepkavošanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               konfidenciālā vēstulē ar norādi “klasificēts Ierobežots ES” nekavējoties nosūtīt atpakaļ Eiropas Komisijai izvilkumus no 2006. gada dokumenta par drošības noteikumiem un kritērijiem, kurus Eiropas Komisija tiesvedības laikā bija nosūtījusi Civildienesta tiesai;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 167, 18.07.2009., 27. lpp.


title: Lieta F-84/09: Prasība, kas celta 2009. gada 16. oktobrī — Larue un Seigneur /Eiropas Centrālā banka

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/44

         Prasība, kas celta 2009. gada 16. oktobrī — Larue un Seigneur/Eiropas Centrālā banka
   (Lieta F-84/09)
   2009/C 312/73
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Emmanuel Larue un Olivier Seigneur, Frankfurte pie Mainas (Vācija) (pārstāvis — L. Levi, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt 2009. gada janvāra algas izrakstus

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt 2009. gada janvāra algas izrakstus;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt lēmumus, ar kuriem noraidīti prasītāju iesniegtie lūgumi veikt atkārtotu pārbaudi un sūdzības, kuri attiecīgi ir pieņemti 2009. gada 20. aprīlī un 2009. gada 6. augustā;

               —

               procesa organizatorisko pasākumu ietvaros lūgt atbildētāju iesniegt tās administratīvo lietu un vismaz DG-H dokumentus, kas iesniegti valdei attiecībā uz 2009. gada General Salary Adjustment (algas vispārējo pielāgojumu; turpmāk tekstā “GSA”), valdes priekšlikumu par 2009. gada GSA, DG-H dokumentus, kas iesniegti padomē attiecībā uz 2009. gada GSA un padomes lēmumu par 2009. gada GSA;

               —

               piespriest atbildētājai prasītājiem nodarītā kaitējuma novēršanas nolūkā atlīdzināt zaudējumus, ko veido EUR 5 000 piešķīrums katram prasītājam sakarā ar pirktspējas samazināšanos no 2009. gada 1. janvāra, neizmaksātās atalgojuma daļas piešķīrums, kas atbilst prasītāju darba algas palielinājumam par 1,5 % no 2009. gada 1. janvāra un procenti par prasītāju neizmaksātās darba algas daļas summu, sākot no datuma, kad šīs summas bija jāizmaksā, līdz samaksas dienai. Šī procentu likme ir jāaprēķina, balstoties uz Eiropas Centrālās bankas attiecīgajam laikposmam noteikto likmi galvenajām refinansēšanas darbībām, pieskaitot divus procentpunktus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-152/14: Prasība, kas celta 2014. gada 5. martā – Medilab /Komisija un ECB

text:
               26.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 159/32

         Prasība, kas celta 2014. gada 5. martā – Medilab/Komisija un ECB
   (Lieta T-152/14)
   2014/C 159/44
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Medilab Ltd (Nicosia, Kipra) (pārstāvji – C. Paschalides, Solicitor, un A. Paschalides, lawyer)

      Atbildētājas: Eiropas Centrālā banka un Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājām izmaksāt atlīdzību prasītājai saskaņā ar LESD 268. pantu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja apgalvo, ka atbildētājas izraisīja to, ka tai tika atņemta tās kontā esošā nauda, jo tās izraisīja priekšlaicīgu parādu norakstīšanas instrumenta piemērošanu attiecīgajā bankā veiktajam noguldījumam, kā daļu no nosacījumiem, kas saistīti ar 2013. gada 26. aprīlī Kiprai sniegto finanšu palīdzību saskaņā ar 13. pantu 2012. gada Eiropas Stabilizācijas mehānisma līgumā, šādā veidā: a) atbildētājas “acīmredzami un būtiski neievēroja ierobežojumus” attiecībā uz savām pilnvarām kā ES iestādēm saskaņā ar LESD 136. panta 3. punktu; b) pretlikumīgi atteicās no savu funkciju efektīvas kontroles ES iestāžu statusā; c) izraisīja priekšlaicīgu parādu norakstīšanas instrumenta piemērošanu Bank of Cyprus un Cyprus Popular Bank, kas nebija iestrādāts ES tiesībās; d) veicināja naudas aprites ierobežošanu, kas noguldījumu īpašniekiem liedza izņemt un/vai pārskaitīt savus līdzekļus uz drošākām iestādēm, un e) to izdarīja, pārkāpjot tiesiskās noteiktības, vienlīdzības un cilvēktiesību principus.


title: Lieta T-331/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. jūlijā — Sartorius Weighing Technology /ITSB (dzeltena loka attēls uz displeja apakšmalas)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/34

         Prasība, kas celta 2012. gada 27. jūlijā — Sartorius Weighing Technology/ITSB (dzeltena loka attēls uz displeja apakšmalas)
   (Lieta T-331/12)
   2012/C 287/64
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sartorius Weighing Technology GmbH (Göttingen, Vācija) (pārstāvis –K. Welkerling, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 3. maija lēmumu lietā R 1783/2011-1;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas tiesvedībā radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: cita preču zīme, kas attēlo dzeltenu loku uz elektroniska displeja apakšmalas, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7., 9., 10. un 11. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-315/08: Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 29. septembra rīkojums ( Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Angelo Grisoli/Regione Lombardia (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — LESD 49. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Sabiedrības veselība — Aptieka — Tuvums — Sabiedrības apgāde ar zālēm — Izmantošanas atļauja — Aptieku sadalījums teritorijā — Minimālais attālums starp aptiekām)

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/20

      Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 29. septembra rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Angelo Grisoli/Regione Lombardia

      (Lieta C-315/08) (1)

      (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - LESD 49. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Sabiedrības veselība - Aptieka - Tuvums - Sabiedrības apgāde ar zālēm - Izmantošanas atļauja - Aptieku sadalījums teritorijā - Minimālais attālums starp aptiekām)
      (2012/C 25/34)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītājs: Angelo Grisoli

         Atbildētājs: Regione Lombardia

         piedaloties: Comune di Roccafranca

         Priekšmets

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Consiglio di Stato — EKL 152. un 153. panta interpretācija — Jaunu aptieku atvēršana — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko nosaka ierobežojumus, ņemot vērā iedzīvotāju skaitu, un paredz nosacījumus jaunu aptieku atvēršanas atļaušanai

         Rezolutīvā daļa:

      LESD 49. pants pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, ar kuru ir noteikti ierobežojumi jaunu aptieku izveidošanai un kurā ir paredzēts, ka

                  —

                  pašvaldībās ar iedzīvotāju skaitu, kas ir mazāks par četriem tūkstošiem cilvēku, var tikt izveidota viena aptieka un

                  —

                  pašvaldībās ar iedzīvotāju skaitu, kas pārsniedz četrus tūkstošus cilvēku, jaunas aptiekas izveidošana ir pakļauta tādiem nosacījumiem kā nosacījumam par to, ka iedzīvotāju skaits pārsniedz vismaz 50 % no to iedzīvotāju skaita, kas ir vajadzīgs aptiekas izveidošanai, un nosacījumam par to, ka ir ievērots minimālais attālums no jau esošām aptiekām,

            ar nosacījumu, ka šāds tiesiskais regulējums, atkāpjoties no pamatnoteikumiem, ļauj izveidot pietiekamu skaitu aptieku, kuras var nodrošināt atbilstošus farmaceitiskos pakalpojumus vietās, kurām piemīt īpašas demogrāfiskas vai ģeogrāfiskas iezīmes, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

         (1)  OV C 260, 11.10.2008.


title: Lieta T-246/14: Prasība, kas celta 2014. gada 17. aprīlī  – Yoworld /ITSB – Nestlé  ( “yogorino” )

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/21

         Prasība, kas celta 2014. gada 17. aprīlī – Yoworld/ITSB – Nestlé (“yogorino”)
   (Lieta T-246/14)
   2014/C 235/29
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Yoworld SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji – A. Tornato un D. Hazan, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Šveice)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2013. gada 20. decembra lēmumu lietā R 115/2013–2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “yogorino”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 5., 35. un 43. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 4 36  536

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: agrāka Kopienas preču zīme Nr. 7 2 56  829

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt daļēji

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-285/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 7. jūnijā iesniedza Conseil d'État (Beļģija) — Aboubacar Diakite/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               4.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 7. jūnijā iesniedza Conseil d'État (Beļģija) — Aboubacar Diakite/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

   (Lieta C-285/12)
   2012/C 235/21
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Aboubacar Diakite

      Atbildētājs: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu (1), 15. panta c) punkts ir interpretējams tādējādi, ka atbilstoši šai tiesību normai aizsardzība tiek nodrošināta tikai “iekšēja bruņota konflikta” gadījumā, kā tas interpretēts starptautiskajās humanitārajās tiesībās, un it īpaši, ievērojot četrām 1949. gada 12. augusta Ženēvas konvencijām (attiecīgi par sauszemes kara spēku ievainoto un slimo stāvokļa uzlabošanu, par jūras kara spēku sastāvā esošo ievainoto, slimo un kuģu katastrofās cietušo personu stāvokļa uzlabošanu, par attieksmi pret kara gūstekņiem un par civiliedzīvotāju aizsardzību kara laikā) kopējo 3. pantu?
   Ja iepriekš minētās direktīvas 15. panta c) punktā ietvertais jēdziens “iekšējs bruņots konflikts” ir interpretējams neatkarīgi no četrām 1949. gada 12. augusta Ženēvas konvencijām kopējā 3. panta, kādi šādā gadījumā ir kritēriji šāda “iekšēja bruņota konflikta” esamības novērtēšanai?

      (1)  OV L 304, 12. lpp.


title: Lieta T-435/09 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 15. marta rīkojums — GL2006 Europe /Komisija un OLAF (Pagaidu noregulējums — Kopienas programmas pētniecībai un tehnoloģiju izstrādei — Šķīrējtiesas klauzula — Iekasēšanas rīkojums — Paziņojums par parādu — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Finansiāls kaitējums — Izņēmuma apstākļu neesamība — Steidzamības neesamība)

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/46

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 15. marta rīkojums — GL2006 Europe/Komisija un OLAF

   (Lieta T-435/09 R)
   (Pagaidu noregulējums - Kopienas programmas pētniecībai un tehnoloģiju izstrādei - Šķīrējtiesas klauzula - Iekasēšanas rīkojums - Paziņojums par parādu - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Finansiāls kaitējums - Izņēmuma apstākļu neesamība - Steidzamības neesamība)
   2010/C 113/76
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GL2006 Europe Ltd (Birmingham, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — M. Gardenal un E. Belinguier-Raiz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Delaude un N. Bambara, pārstāvji, kam palīdz R. Van der Hout, avocat)

      Priekšmets

   Pieteikums par Komisijas 2009. gada 10. jūlija vēstulē ietvertā lēmuma, ar kuru tā pārtrauca prasītājas dalību divos Kopienas projektos, un 2009. gada 7. augustā izdoto paziņojumu par parādu izpildi, ar kuriem tā pieprasīja prasītājai atmaksāt Kopienas projektu ietvaros, kuros prasītāja bija piedalījusies, saņemto summu atmaksu, piemērošanas apturēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Komisiju atzīt par vienīgo atbildētāju;

               2)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-499/11 P: Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums — The Dow Chemical Company , Dow Deutschland Inc ., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH , Dow Europe GmbH /Eiropas Komisija (Apelācija — Aizliegtas vienošanās — Butadiēnkaučuka un emulsijas polimerizācijā iegūta butadiēnstirolkaučuka tirgus — Mērķa cenu noteikšana, klientu sadale, izmantojot līgumus par otras puses klientu nepiesaistīšanu, un apmaiņa ar komerciālu informāciju — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Komisijas rīcības brīvība — Reizināšanas koeficients preventīvas iedarbības nodrošināšanai — Vienlīdzīga attieksme)

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/7

         Tiesas (pirmā palāta) 2013. gada 18. jūlija spriedums — The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH/Eiropas Komisija
   (Lieta C-499/11 P) (1)

   (Apelācija - Aizliegtas vienošanās - Butadiēnkaučuka un emulsijas polimerizācijā iegūta butadiēnstirolkaučuka tirgus - Mērķa cenu noteikšana, klientu sadale, izmantojot līgumus par otras puses klientu nepiesaistīšanu, un apmaiņa ar komerciālu informāciju - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Komisijas rīcības brīvība - Reizināšanas koeficients preventīvas iedarbības nodrošināšanai - Vienlīdzīga attieksme)
   2013/C 260/11
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH un Dow Europe GmbH (pārstāvji — D. Schroeder un T. Kuhn, Rechtsanwälte, un T. Graf, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Kellerbauer un V. Bottka)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 13. jūlija spriedumu lietā T-42/07 Dow Chemical u.c./Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa ir daļēji noraidījusi prasību daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 29. novembra Lēmumu C(2006) 5700, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar EK līguma 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/F/38.638 — Butadiēnkaučuks un emulsijas polimerizācijā iegūts butadiēnstirolkaučuks) attiecībā uz vienošanos par cenu mērķu noteikšanu, par klientu sadali, izmantojot līgumus par otras puses klientu nepiesaistīšanu, un par komerciālās informācijas apmaiņu, kā arī, pakārtoti, samazināt prasītājām uzliktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH un Dow Europe GmbH sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijai radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 27.8.2011.


title: Lieta T-338/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 4. septembrī ierosinājusi Irène Bianchi par Civildienesta tiesas 2007. gada 28. jūnija spriedumu lietā F-38/06 Bianchi /Eiropas Izglītības fonds

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/57

         Apelācija, ko 2007. gada 4. septembrī ierosinājusi Irène Bianchi par Civildienesta tiesas 2007. gada 28. jūnija spriedumu lietā F-38/06 Bianchi/Eiropas Izglītības fonds
   (Lieta T-338/07 P)
   (2007/C 269/102)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Irène Bianchi, Turīna (Itālija) (pārstāvis — M.-A. Lucas, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Izglītības fonds
   Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas otrās palātas 2007. gada 28. jūnija spriedumu lietā F-38/06;

               —

               apmierināt prasītājas prasījumus pirmajā instancē;

               —

               piespriest Eiropas Izglītības fondam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības pamatojumam prasītāja norāda, ka Civildienesta tiesa nav ņēmusi vērā vai ir sagrozījusi atsevišķus faktus, kā rezultātā tā nepareizi ir novērtējusi faktus, pārkāpjot Civildienesta noteikumu 25. panta otro daļu un 26. pantu. Prasītāja arī apgalvo, ka Civildienesta tiesa ir pārkāpusi Kopienu tiesības un it īpaši procesuālās tiesību normas, iespējami sagrozot prasītājas iesniegtos pierādījumus. Viņa norāda arī pamatu, kas ir balstīts uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu un tiesību kļūdu, kas radusies tāpēc, ka nav ņemti vērā vai ir sagrozīti fakti vai no tiem izrietošie pierādījumi un ir notikusi nepareiza faktu konstatēšana.


title: Lieta T-715/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 5. maija spriedums – Lidl Stiftung/ITSB – Horno del Espinar (“Castello”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Castello” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “Castelló” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Tiesības tikt uzklausītam — Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrais teikums

text:
               22.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/30

         Vispārējās tiesas 2015. gada 5. maija spriedums – Lidl Stiftung/ITSB – Horno del Espinar (“Castello”)
   (Lieta T-715/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Castello” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “Castelló” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Tiesības tikt uzklausītam - Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrais teikums)
   (2015/C 205/40)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Vācija) (pārstāvji – M. Wolter, M. Kefferpütz un A. Marx, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Horno del Espinar, SL (El Espinar, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2013. gada 1. oktobra lēmumu lietā R 2338/2012–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Horno del Espinar, SL un Lidl Stiftung & Co. KG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas otrās padomes 2013. gada 1. oktobra lēmumu lietā R 2338/2012–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Horno del Espinar, SL un Lidl Stiftung & Co. KG;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 78, 15.3.2014.


title: Lieta C-61/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. februārī iesniedza Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) – Miriam Bichat/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. februārī iesniedza Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) – Miriam Bichat/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

   (Lieta C-61/17)
   (2017/C 144/30)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Miriam Bichat

      Atbildētāja: APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai kontrolējošais uzņēmums Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvas 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu (1) 2. panta 4. punkta pirmās daļas izpratnē ir tikai tāds uzņēmums, kura ietekme ir nodrošināta ar kapitāla daļām un balsstiesībām, vai pietiek arī ar līgumā vai faktiski nodrošinātu ietekmi (piemēram, ar fizisku personu iespējām sniegt norādījumus)?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir tāda, ka nav nepieciešama ar kapitāla daļām un balsstiesībām nodrošināta ietekme:
               vai “lēmums par kolektīvo atlaišanu” Direktīvas 98/59/EK 2. panta 4. punkta pirmās daļas izpratnē pastāv arī tad, ja kontrolējošais uzņēmums darba devējam nosaka tādas prasības, ka ekonomisku apsvērumu dēļ darba devējam ir jāveic kolektīvā atlaišana?

               3)

               Ja uz otro jautājumu ir apstiprinoša:
               vai Direktīvas 98/59/EK 2. panta 4. punkta otrajā daļā saistībā ar 2. panta 3. punkta a) apakšpunktu un b) apakšpunkta i) daļu, kā arī 2. panta 1. punktu tiek prasīts, ka darba ņēmēju pārstāvji ir jāinformē arī par to, kādi ir kontrolējošā uzņēmuma lēmumu ekonomiskie vai citi iemesli, ja šo lēmumu rezultātā darba devējs plāno veikt kolektīvo atlaišanu?

               4)

               Vai ar Direktīvas 98/59/EK 2. panta 4. punktu saistībā ar 2. panta 3. punkta a) apakšpunktu un b) apakšpunkta i) daļu ir saderīgi, ka darba ņēmējiem, kuri tiesā ir apstrīdējuši savu atlaišanu saistībā ar kolektīvo atlaišanu, atsaucoties uz to, ka darba devējs, kurš veic atlaišanu, nav pareizi konsultējies ar darba ņēmēju pārstāvjiem, tiek noteikts izklāstīšanas un pierādīšanas pienākums, kas ir plašāks par norādīšanu uz kontroles pastāvēšanu?

               5)

               Ja atbilde uz ceturto jautājumu ir apstiprinoša:
               kādus papildu izklāstīšanas un pierādīšanas pienākumus saskaņā ar minētajām normām šajā lietā drīkst noteikt darba ņēmējiem?

      (1)  OV L 225, 16. lpp.


title: Lieta T-474/17: Prasība, kas celta 2017. gada 1. augustā – Portugāle/Komisija

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/16

         Prasība, kas celta 2017. gada 1. augustā – Portugāle/Komisija
   (Lieta T-474/17)
   (2017/C 357/21)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão un J Saraiva de Almeida)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 26. jūnija Īstenošanas lēmumu C(2017) 4136, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), ciktāl no Savienības finansējuma ir izslēgti Portugāles deklarētie izdevumi saistībā ar iespējamo maksimālo apjomu un maksājumu termiņu neievērošanu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Komisijas 2006. gada 21. jūnija Regulas (EK) Nr. 885/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz maksājumu aģentūru un citu struktūru akreditāciju un ELGF un ELFLA grāmatojumu noskaidrošanu (OV 2006, L 171, 90. lpp.), 11. pants.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulas (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV 2009, L 30, 16. lpp.), 8. pants.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Padomes 2005. gada 21. jūnija Regulas (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV 2005, L 209, 1. lpp.) 31. panta 4. punkts.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Komisijas 2006. gada 27. jūnija Regulas (EK) Nr. 968/2006, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 320/2006, ar ko nosaka pagaidu shēmu cukura rūpniecības restrukturizācijai Kopienā (OV 2006, L 176, 32. lpp.), 9. panta 3. punkts un 17. pants.


title: Lieta T-343/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. marta spriedums — allsafe Jungfalk/ITSB ( ALLSAFE ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes ALLSAFE reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamatojumi — Atšķirtspējas neesamība — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/34

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. marta spriedums — allsafe Jungfalk/ITSB (“ALLSAFE”)
   (Lieta T-343/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “ALLSAFE” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamatojumi - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
   2009/C 113/70
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: allsafe Jungfalk GmbH & Co. KG, Engen (Vācija) (pārstāvji — P. Mes, J. Bühling, C. Graf von der Groeben, G. Rother, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Priekšmets

   Prasība par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 11. jūlija lēmumu lietā R 454/2006-4 par vārdiska apzīmējuma “ALLSAFE” reģistrāciju par Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               allsafe Jungfalk GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta T-313/08: Prasība, kas celta 2008. gada 12. augustā — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore /Komisija

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/33

         Prasība, kas celta 2008. gada 12. augustā — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore/Komisija
   (Lieta T-313/08)
   (2008/C 272/61)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc, (Catania, Itālija) (pārstāvji — A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 12. jūnija Regulu (EK) Nr. 530/2008, ar ko nosaka ārkārtas pasākumus attiecībā uz seineriem, kas zvejo zilās tunzivis Atlantijas okeānā uz austrumiem no 45° R garuma un Vidusjūrā (OV L 155, 9. lpp.);

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Komisija izvirzītie. It īpaši tiek norādīts uz EKL 12. panta pārkāpumu. Šajā sakarā prasītājs apgalvo, ka ar apstrīdēto regulu tiek radīta diskriminējoša attieksme par labu Spānijas Karalistei, kuras kvota tika uzskatīta par izsmeltu 23. jūnijā, nevis 16. jūnijā.


title: Lieta T-364/11: Prasība, kas celta 2011. gada 12. jūlijā — Arla Foods /ITSB — Artax ( “Lactofree” )

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/26

         Prasība, kas celta 2011. gada 12. jūlijā — Arla Foods/ITSB — Artax (“Lactofree”)
   (Lieta T-364/11)
   2011/C 282/55
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Arla Foods AMBA (Viby J, Dānija) (pārstāvis — J. Hansen, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Artax Beteiligungs-und Vermögensverwaltungs AG (Linza, Austrija)

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 18. aprīļa lēmumu lietā R 1357/2009-2 un atzīt par spēkā neesošu Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 4647533 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29., 30. un 32. klasē saskaņā ar Anulēšanas nodaļas 2009. gada 11. septembra lēmumu, un

               —

               piespriest atbildētājam un otram lietas dalībniekam Apelāciju padomē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saistībā ar procesu Anulēšanas nodaļā, Apelāciju padomē un Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: grafiska preču zīme “Lactofree”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29., 30. un 32. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 4647533.

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītājs

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: lietas dalībnieks, kas lūdza atzīt spēkā neesamību, pamatoja savu lūgumu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu un atsaucās uz agrāku Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 4532751 attiecībā uz grafisku preču zīmi (krāsaina) “lactofree”, saistībā ar precēm, kas ietilpst 29. klasē

      Anulēšanas nodaļas lēmums: apstiprināt anulēšanas lēmumu attiecībā uz daļu no precēm

      Apelāciju padomes lēmums: anulēšanas nodaļas lēmumu atcelt un pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelācijas padome ir kļūdījusies, veicot zīmju salīdzinājuma novērtējumu, un līdz ar to arī visā vērtējumā attiecībā uz grafisku preču zīmju “lactofree” un “Lactofree” sajaukšanas iespēju.


title: lieta C-406/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 23. aprīļa spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Kapitāla brīva aprite — Tiešais nodoklis — No uzņēmumu akcijām saņemto dividenžu aplikšana ar nodokli — Līgumsabiedrībām piemērojamā nodokļa likme)

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/10

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 23. aprīļa spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (lieta C-406/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Kapitāla brīva aprite - Tiešais nodoklis - No uzņēmumu akcijām saņemto dividenžu aplikšana ar nodokli - Līgumsabiedrībām piemērojamā nodokļa likme)
   2009/C 141/14
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Triantafyllou)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — P. Mylonopoulos, M. Tassopoulou un I. Pouli)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. un 56. panta pārkāpums — Valsts tiesiskais regulējums, kas paredz nodokļu atbrīvojumu dalībvalstī dibinātu sabiedrību izmaksātajām dividendēm, izslēdzot citā dalībvalstī dibinātu sabiedrību izmaksātās dividendes

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               piemērojot ārvalstīs izmaksātajām dividendēm mazāk labvēlīgu nodokļu atbrīvojumu nekā Grieķijā izmaksātajām dividendēm, Grieķijas Republika nav izpildījusi EKL 43. pantā, EKL 56. pantā un 1992. gada 2. maija Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu atbilstošajos pantos, proti, tā 31. un 40. pantā paredzētos pienākumus;
               atstājot spēkā Ienākuma nodokļa kodeksa (Likums Nr. 2238/1994 redakcijā, kas grozīta ar Likumu Nr. 3296/2004) noteikumus, ar kuriem ārvalstu līgumsabiedrībām Grieķijā ir uzlikta smagāka nodokļu nasta nekā vietējām līgumsabiedrībām, Grieķijas Republika nav izpildījusi EKL 43. pantā un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 31. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta F-32/10: Prasība, kas celta 2010. gada 14. maijā — Wilk /Komisija

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/60

         Prasība, kas celta 2010. gada 14. maijā — Wilk/Komisija
   (Lieta F-32/10)
   2010/C 179/106
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Christian Wilk (Trīre, Vācija) (pārstāvis — R. Adam, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus, ar kuriem pēc prasītāja laulības šķiršanas tiek uzdots atgūt pusi no prasītajam izmaksātā iekārtošanās pabalsta, kā arī prasība atlīdzināt zaudējumus

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 20. augusta un 2009. gada 8. septembra lēmumus, ar kuriem tiek uzdots atgūt it kā pārmaksātās summas;

               —

               atcelt Komisijas 2010. gada 15. februāra lēmumu, ar kuru apstiprināta šīs atgūšanas pamatotība;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tās atgūto summu līdz ar likumiskajiem procentiem, sākot no atgūšanas dienas līdz summas pilnīgai samaksai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus par smaga kaitējuma nodarīšanu prasītāja tēlam un reputācijai;

               —

               pakārtoti — saglabāt prasītājam tiesības pieprasīt papildu zaudējumu un procentu atlīdzināšanu par nodarīto kaitējumu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-611/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. novembrī — Australian Gold /ITSB — Effect Management & Holding ( “HOT” )

text:
               25.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/34

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. novembrī — Australian Gold/ITSB — Effect Management & Holding (“HOT”)
   (Lieta T-611/13)
   2014/C 24/63
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Australian Gold LLC (Indianapolis, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — A. von Mühlendahl un H. Hartwig, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Effect Management & Holding GmbH (Vöcklabruck, Austrija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 10. septembra lēmumu lietā R 1881/2012-4;

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei, ja tā iestātos lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “HOT”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5., 16. un 25. klasē — starptautiskā reģistrācija, kurā ir norādīta Eiropas Savienība, Nr. 797 277

      Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pamati, kas ir norādīti Kopienas preču zīmju regulas 52. panta 1. punkta a) apakšpunktā, lasot to kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību daļēji noraidīt

      Izvirzītie pamati: Kopienas preču zīmju regulas 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 7. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktu un 8. panta 3. punktu, pārkāpums


title: Lieta T – 132/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko André Bonnet iesniedza 2004. gada 2. aprīlī

text:
               26.6.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/7

         Prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko André Bonnet iesniedza 2004. gada 2. aprīlī
   (Lieta T – 132/04)
   (2004/C 168/12)
   Tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 2. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko cēla André Bonnet, kas norādīja adresi Saint Pierre de Vassols (Francija), kuru pārstāv advokāts Hervé de Lepinau, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               Atcelt 2004. gada 11. februāra un 2004. gada 4. marta lēmumus, kā arī lēmumu par citas personas iecelšanu amatā, kuru vajadzētu ieņemt prasītājam;

               —

               Piespriest Eiropas Kopienu Tiesu maksāt prasītajam 100 000 eiro morālā kaitējuma atlīdzinājumu, kā arī 5 000 eiro mēnesī, sākot no 1. marta līdz brīdim, kad prasītājs tiks iecelts amatā;

               —

               pakārtoti un daļēji papildus, pieņemot, ka Pirmās instances tiesas lēmums nebūs par pamatu tam, lai prasītājs noteikti tiku iecelts amatā, piespriest Eiropas Kopienu Tiesai maksāt zaudējumu atlīdzību 260 000 eiro apmērā, ieskaitot likumiskos procentus no prasības iesniegšanas dienas.

               —

               Jebkurā gadījumā piespriest Eiropas Kopienu Tiesu atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs bija pieteicies uz spriedumu redaktora amatu Tiesas priekšēdētāja kabinetā. Pēc prasītāja domām, atlases beigās viņš tika pieņemts, bet saskaņā ar apstrīdamo lēmumu, prasītājs netika iecelts iepriekš minētajā amatā.
   Pamatojot savu prasību, prasītājs norāda uz kabineta vadītāja nekompetenci attiecībā uz tiesnešu palīgu iecelšanu amatā. Tālāk prasītājs norāda uz tādu būtisku formas pārkāpumu kā formu paralēlismu, argumentācijas trūkumu un aizstāvības tiesību pārkāpumu.
   Tāpat prasītājs norāda uz iegūto tiesību, neretroaktīvā spēka (tāds, kam nav atpakaļejoša spēka) un tiesiskās drošības principa aizskārumu, ka arī tiesību uz privāto dzīvi un politiskās neitralitātes principa pārkāpumu. Visbeidzot prasītājs norāda uz pilnvaru pārsniegšanu.


title: Lieta C-206/09: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 18. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 18. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-206/09) (1)

   2010/C 51/53

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 180, 01.08.2009.


title: Lieta T-481/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 8. februāra rīkojums — Alisei /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Ārējās darbības un EAF — Revīzijas noslēgšana un galīgā ziņojuma pieņemšana — Līgumiska rakstura pasākumi — Kompetences neesamība — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/40

         Vispārējās tiesas 2010. gada 8. februāra rīkojums — Alisei/Komisija
   (Lieta T-481/08) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Ārējās darbības un EAF - Revīzijas noslēgšana un galīgā ziņojuma pieņemšana - Līgumiska rakstura pasākumi - Kompetences neesamība - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Acīmredzama nepieņemamība)
   2010/C 100/63
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alisei (Roma, Itālija) (pārstāvji — F. Sciaudone, R. Sciaudone, S. Gobbato, R. Rio un A. Neri, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. van Nuffel un L. Prete)

      Priekšmets

   Pirmkārt, lūgums atcelt lēmumu, kas, iespējams, ir ietverts Komisijas 2008. gada 19. augusta vēstulē par daļēju avansa maksājumu, kas prasītajai tika samaksāti noteiktu Kopienas budžeta vai Eiropas Attīstības fonda (EAF) finansētu attīstības un humānās palīdzības sadarbības projektu kontekstā, atmaksāšanu, un, otrkārt, zaudējumu, kas prasītājai esot nodarīti Komisijas rīcības dēļ, atlīdzināšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Alisei atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 6, 10.01.2009.


title: Lieta T-352/15: Prasība, kas celta 2015. gada 29. jūnijā – DEI/Komisija

text:
               5.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/10

         Prasība, kas celta 2015. gada 29. jūnijā – DEI/Komisija
   (Lieta T-352/15)
   (2015/C 328/09)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji – E. Bourtzalas, D. Waelbroeck, Ch. Tagaras, Ch. Synodinos un E. Salaka, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2015. gada 25. marta Lēmumu C(2015) 1942 final procedūrā SA.38101, ciktāl tajā ir atzīts, ka Aluminium SA nav piešķirts nekāds valsts atbalsts un ka tādējādi Komisijai nav pienākuma uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto formālo izmeklēšanas procedūru;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2015. gada 25. marta Lēmumu C(2015) 1942 final procedūrā SA.38101, ciktāl tajā ir atzīts, ka DEI sūdzība, kas attiecas uz valsts atbalstu, kurš tika ieviests, pamatojoties uz Grieķijas Enerģijas regulatora (Rythmistiki Archi Energeias – “RAE”) Lēmumu 346/2012, pēc šķīrējtiesas Lēmuma Nr. 1/2013 pieņemšanas ir zaudējusi savu priekšmetu, un

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt DEI tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauts būtisku procesuālu noteikumu pārkāpums, jo apstrīdētajā aktā nav izpildītas šāda akta pieņemšanai izvirzītās procesuālās prasības.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav norādīts atbilstošs pamatojums, pastāv pretrunas un nav izpildīts pienākums pārbaudīt visus atbilstošos tiesību un faktiskos elementus, lai novērtētu, vai šķīrējtiesas nolīgumā ir definēti “skaidri un objektīvi parametri”, kuri “ierobežoja šķīrējtiesnešu rīcības brīvību” un kuru “loģiskas sekas” bija galīgi noteikta elektroenerģijas cena.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot un piemērojot informēta privātā ieguldītāja kritēriju un LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, ciktāl runa ir par novērtējumu, saskaņā ar kuru šķīrējtiesas nolēmumā noteiktā elektroenerģijas cena ir “šķīrējtiesas nolīgumā pareizi noteiktu parametru loģiskas sekas”.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot un piemērojot LESD 107. un 108. pantu, ciktāl runa ir par novērtējumu, saskaņā ar kuru Komisijai nebija pienākuma veikt sarežģītus ekonomiskus vērtējumus, kā arī acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā un acīmredzama kļūda faktu vērtējumā, ciktāl Komisija nepārbaudīja būtiskus jautājumus, lai noskaidrotu, vai pastāv valsts atbalsts.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, un acīmredzama kļūda faktu vērtējumā, ciktāl runa ir par tirgus ekonomikas apstākļos piesardzīga privātā ieguldītāja principa piemērošanu.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot un piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, nav izpildīts pienākums norādīt pietiekamu pamatojumu un ir pieļauta acīmredzama kļūda faktu vērtējumā attiecībā uz Komisijas lēmumu neveikt turpmāku izmeklēšanu saistībā ar DEI 2012. gada sūdzību atbilstoši LESD 108. panta 2. punktam, pamatojoties uz tās vērtējumu, ka pēc šķīrējtiesas Lēmuma Nr. 1/2013 pieņemšanas tā “ir zaudējusi savu priekšmetu”.


title: Lieta T-512/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 10. decembra spriedums – Front Polisario/Padome Starptautiskās attiecības — Savienības un Marokas nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā — Savstarpējā liberalizācija attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, zivīm un zivsaimniecības produktiem — Nolīguma piemērošana Rietumsahārai — Front Polisario — Prasība atcelt tiesību aktu — Rīcībspēja — Tiešs un individuāls skārums — Pieņemamība — Atbilstība starptautiskajām tiesībām — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību

text:
               22.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 68/26

         Vispārējās tiesas 2015. gada 10. decembra spriedums – Front Polisario/Padome
   (Lieta T-512/12) (1)

   (Starptautiskās attiecības - Savienības un Marokas nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā - Savstarpējā liberalizācija attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, zivīm un zivsaimniecības produktiem - Nolīguma piemērošana Rietumsahārai - Front Polisario - Prasība atcelt tiesību aktu - Rīcībspēja - Tiešs un individuāls skārums - Pieņemamība - Atbilstība starptautiskajām tiesībām - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību)
   (2016/C 068/33)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) (pārstāvji – sākotnēji C.-E. Hafiz un G. Devers, vēlāk G. Devers, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Kyriakopoulou, A. Westerhof Löfflerová un N. Rouam)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji F. Castillo de la Torre, E. Paasivirta un D. Stefanov, vēlāk F. Castillo de la Torre un E. Paasivirta)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2012. gada 8. marta Lēmumu 2012/497/ES par Eiropas Savienības un Marokas Karalistes nolīguma noslēgšanu vēstuļu apmaiņas veidā par savstarpējiem liberalizācijas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, zivīm un zivsaimniecības produktiem, 1., 2. un 3. protokola un šo protokolu pielikumu aizstāšanu un grozījumiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar kuru izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses (OV L 241, 2. lpp.).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2012. gada 8. marta Lēmumu 2012/497/ES par Eiropas Savienības un Marokas Karalistes nolīguma noslēgšanu vēstuļu apmaiņas veidā par savstarpējiem liberalizācijas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, zivīm un zivsaimniecības produktiem, 1., 2. un 3. protokola un šo protokolu pielikumu aizstāšanu un grozījumiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar kuru izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses, atcelt tiktāl, ciktāl ar šo lēmumu ir apstiprināta minētā nolīguma piemērošana Rietumsahārai;

               2)

               Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija katra sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario).

      (1)  OV C 55, 23.2.2013.


title: Lieta T-603/14: Prasība, kas celta 2014. gada 11. augustā  – Drex Technologies /Padome

text:
               13.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 361/21

         Prasība, kas celta 2014. gada 11. augustā – Drex Technologies/Padome
   (Lieta T-603/14)
   2014/C 361/31
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Drex Technologies SA (Tortola, Britu Virdžinu salas) (pārstāvji – E. Ruchat un C. Cornet d’Elzius, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasītājas prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               tādējādi piespriest Eiropas Savienībai atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu EUR 10  000 apmērā;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumam prasītājs izvirza trīs pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-592/14 Makhlouf/Padome.


title: Lieta C-72/06: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 7. februārī

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/12

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 7. februārī
   (Lieta C-72/06)
   (2006/C 74/24)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 7. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Maria Kontoú Durande un Carmel O'Reilly, Juridiskā dienesta juriskonsultes, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvu 2003/9/EK (1), ar ko nosaka obligātos standartus patvēruma meklētāju uzņemšanai, vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 26. pants;

               2)

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 6. februārī.

      (1)  OV L 31, 6.2.2003., 18. lpp.


title: Lieta T-334/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Leifheit /ITSB — Vermop Salmon ( “Twist System” ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas vārdiska preču zīme “Twist System” — Agrākas Kopienas vārdiskas preču zīmes “TWIX” un “TWIXTER” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/18

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Leifheit/ITSB — Vermop Salmon (“Twist System”)
   (Lieta T-334/10) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas vārdiska preču zīme “Twist System” - Agrākas Kopienas vārdiskas preču zīmes “TWIX” un “TWIXTER” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
   2012/C 258/30
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Leifheit AG (Nassau, Vācija) (pārstāvji — G. Hasselblatt un V. Töbelmann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Vācija) (pārstāvji — W. von der Osten-Sacken, O. Sude un M. Ring, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 12. maija lēmumu apvienotajās lietās R 924/2009-1 un R 1013/2009-1 saistībā ar spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Vermop Salmon GmbH un Leifheit AG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Leifheit AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 288, 23.10.2010.


title: Lieta C-454/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 1. septembrī iesniedza Augstākās tiesas Senāts (Latvijas Republika) — Gunārs Pusts/Lauku atbalsta dienests

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 1. septembrī iesniedza Augstākās tiesas Senāts (Latvijas Republika) — Gunārs Pusts/Lauku atbalsta dienests
   (Lieta C-454/11)
   2011/C 331/19
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākās tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Gunārs Pusts

      Atbildētājs: Lauku atbalsta dienests

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Savienības tiesību normas, kas regulē atbalsta atmaksāšanu, interpretējamas tādējādi, ka tās pieļauj uzskatīt, ka atbalsta maksājums ir nepamatots gadījumā, ja atbalsta saņēmējs ir turpinājis saistību pildīšanu, bet nav ievērojis maksājuma pieprasīšanai noteikto kartību?

               2)

               Vai Eiropas Savienības tiesībām par atbalsta atmaksāšanu atbilstošs ir regulējums, no kura izriet, ka tiek pārtrauktas saistības, ko uzņēmies atbalsta saņēmējs, situācijā, kad atbalsta saņēmēja viedoklis netiek uzklausīts, bet saistību pārtraukšana tiek izsecināta tikai no tā, ka nav iesniegts iesniegums?

               3)

               Vai Eiropas Savienības tiesībām par atbalsta atmaksāšanu atbilstošs ir regulējums, saskaņā ar kuru gadījumā, ja vairs nav iespējams veikt pārbaudi uz vietas (sakarā ar to, ka pagājis gads) un tāpēc tiek pieņemts, ka tiek pārtrauktas saistības, ko uzņēmies atbalsta saņēmējs, atbalsta saņēmējam ir jāatlīdzina visi saistību periodā jau piešķirtie atbalsta līdzekļi, pat ja šie līdzekļi jau ir piešķirti un izmaksāti par vairākiem gadiem?


title: Lieta C-199/04: Prasība pret Apvienoto Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 4. maijā

text:
               10.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/4

         Prasība pret Apvienoto Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 4. maijā
   Lieta C-199/04
   (2004/C 179/09)
   Eiropas Kopienu tiesā 2004. gada 4. maijā ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Apvienoto Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, ko pārstāv Claire-Françoise Durand un Florence Simonetti, pilnvarotās pārstāves, ar Anneli Howard, advokātes, palīdzību, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav veikusi visus nepieciešamos pasākumus, lai pilnībā un atbilstošā veidā īstenotu Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (1) 2., 3., 4., 5., 6., 8. un 9. pantu, ņemot vērā grozījumus, kas izdarīti ar 1997. gada 3. marta Padomes Direktīvu 97/11/EK (2).

               2.

               Piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti:
   Netiek apstrīdēts, ka AK ir pieņēmusi nepieciešamos grozījumus tiesību aktos, lai īstenotu gan Direktīvu 85/337, gan arī grozījumus, kas tika izdarīti ar Direktīvu 97/11. Šī prasība attiecas uz veidu, kā AK valsts iestādes ir interpretējušas un piemērojušas attiecīgos noteikumus, kas pēc Komisijas ieskatiem neatļauj atbilstošā veidā un pilnībā ieviest valsts tiesību aktos Direktīvu ne pirms, ne pēc grozījumu izdarīšanas.
   Šajā prasībā Komisija norāda divus galvenos pārkāpumus, proti:

               a)

               ka AK valsts iestādes izmanto iekšzemes “būtisku prakses izmaiņu” kritēriju attiecībā uz plānošanas iesnieguma apstiprināšanu, apvienotu ar sašaurinātu “projekta” interpretāciju, ar mērķi izslēgt zināmus projektus un esošo projektu grozījumus no Direktīvas likumīgās piemērošanas jomas, kā rezultātā ietekmes uz vidi novērtējuma procedūras neattiecas uz šādiem projektiem; un

               b)

               ka AK nav pienācīgā veidā nodrošinājusi tās plānošanas un piesārņojuma kontroli, lai nodrošinātu visu Direktīvas 3. un 8. pantā minēto pienākumu ievērošanu.

      (1)  OV L 175, 1985., 40. lpp.

      (2)  OV L 73, 1997., 5. lpp.


title: Lieta C-506/08 P: Apelācijas sūdzība, ko 2008. gada 14. novembrī iesniegusi Zviedrijas Karaliste par Pirmās instances tiesas (trešā palāta paplašināta sastāvā) 2008. gada 9. septembra spriedumu lietā T-403/05 MyTravel Group plc /Eiropas Kopienu Komisija

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/6

         Apelācijas sūdzība, ko 2008. gada 14. novembrī iesniegusi Zviedrijas Karaliste par Pirmās instances tiesas (trešā palāta paplašināta sastāvā) 2008. gada 9. septembra spriedumu lietā T-403/05 MyTravel Group plc/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-506/08 P)
   (2009/C 55/09)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — K. Petrovska, A. Falk un S. Johannesson)

      Pārējie lietas dalībnieki: MyTravel Group plc, Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. septembra sprieduma lietā T-403/05 (1) rezolutīvo daļu;

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 5. septembra Lēmumu (D(2005) 8461) atbilstoši My Travel Group plc prasījumiem Pirmās instances tiesā — daļā, kurā atteikta piekļuve Komisijas ziņojumam un citiem sagatavojošiem dokumentiem,

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 12. oktobra Lēmumu (D(2005) 9763) atbilstoši My Travel Group plc prasījumiem Pirmās instances tiesā — daļā, kurā atteikta piekļuve citiem Komisijas iekšējiem dokumentiem, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt Zviedrijas Karalistes tiesāšanās izdevumus Tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Atklātības principam un tiesībām piekļūt iestāžu dokumentiem ir liela nozīme visu iestāžu darbībā, un attiecīgi, arī administratīvajā procesā iestādē. Pārskatāmības regulas 2. panta 3. punktā ir paredzēts, ka regula attiecas uz visiem iestāžu dokumentiem, proti, tās sagatavotajiem vai tās saņemtajiem un tās rīcībā esošajiem dokumentiem saistība ar visām Eiropas Savienības darbības jomām. Tomēr Pirmās instances tiesas argumentācija galvenajā jautājumā nozīmē, ka attiecībā uz iekšējiem dokumentiem administratīvajā jomā būtu jāievēro vispārējā konfidencialitātes prasība. Tas neatbilst iespējami plašākas atklātības principam.

               2.

               Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Pirmās instances tiesas argumentācija attiecībā uz pirmo Lēmumu — saistībā ar ziņojumu un ar to saistītajiem dokumentiem — nozīmē, ka Komisijai nebija jāizvērtē jautājums par katra individuālā dokumenta satura publiskošanu un nebija jāizvērtē ziņojumā un pārējos dokumentos ietvertās informācijas sensitīvais raksturs, bet, gluži pretēji, tā rīkojās pareizi, pamatojot publiskošanas atteikumu ar to, ka citādi amatpersonas nevarētu brīvi paust savu viedokli. Pamatojoties uz Pirmās instances tiesas vispārējo argumentāciju par dokumenta autora viedokļa brīvības aizsardzību, nav iespējams izlemt, kādos gadījumos iekšējo dokumentu vispār varētu publiskot.

               3.

               Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Pirmās instances tiesa attiecībā uz otro Lēmumu — par citiem lietas materiālos esošajiem dokumentiem — arī nav atbalstījusi pamata prasību veikt izvērtējumu, lai noteiktu, vai katra individuālā dokumenta saturs ir tik sensitīvs, ka tā publiskošana būtiski kaitētu lēmumu pieņemšanas procesam. Pirmās instances tiesas vispārējā argumentācija būtībā ir tāda, ka Komisijas amatpersonām nebūtu iespējams brīvi komunicēt, ja informācija, kas nav ietverta galīgajā lēmumā, tiktu publiskota. Pamatojoties uz šādu argumentāciju nav jāveic nekāds izvērtējums, lai noteiktu, vai konkrētā dokumenta saturs ir tik sensitīvs, ka publiskošana kaitētu lēmumu pieņemšanas procesam.

               4.

               Apelācijas sūdzības iesniedzējs vēlas zināt, vai uzklausīšanas amatpersonas ziņojums un Konkurences ģenerāldirektorāta piezīmes Padomdevēju komitejai var reāli uzskatīt par dokumentiem, kas sagatavoti iekšējai lietošanai un kuriem tādēļ ir jānodrošina slepenība, pamatojoties uz noteikumu par iekšējā lēmuma pieņemšanas procesa dokumentu aizsardzību.

               5.

               Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Pirmās instances tiesas argumentācija attiecībā uz Juridiskā dienesta atzinumiem atšķiras no Pirmās instances tiesas sprieduma lietā Turco. Pat, ja izskatāmā lieta neattiecas uz likumdošanu, arī šajā lietā acīmredzami ir jāveic izvērtējums, pamatojoties uz atzinumu saturu. Fakts, ka iepriekšējā lēmuma tiesiskumu var apstrīdēt, pats par sevi nav iemesls, lai nepubliskotu dokumentu — drīzāk gluži pretēji. Informācijas neesamība pati par sevi var izraisīt šaubas par konkrētā lēmuma tiesiskumu un lēmuma pieņemšanas procesa likumību kopumā. Šaubu rašanās iespēju varētu novērst arī tad, ja Komisija lēmumā skaidri norādītu iemeslus, kādēļ tā izvēlējās risinājumu, kuru Juridiskais dienests ieteica neizmantot. Argumentam, ka Juridiskais dienests būtu vairāk diskrēts un piesardzīgs, nav nekāda pamata, tāpat kā Pirmās instances tiesas argumentiem attiecībā uz pārējiem dokumentiem. Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka arguments, ka Juridiskajam dienestam būtu grūti tiesā aizstāvēt atšķirīgu nostāju, ir izklāstīts pārlieku vispārīgi, lai būtu saskatāms, ka pastāv saprātīgi paredzams un nevis tikai hipotētisks risks.

               6.

               Apelācijas sūdzības iesniedzēja nešaubās par to, ka liela konkrēto dokumentu satura daļa var būt sensitīva un ka tai jāturpina būt konfidenciālai. Tomēr šāds secinājums saskaņā ar judikatūru ir jāpamato ar specifisku un individuālu izvērtējumu, lai noteiktu, vai dokumenta satura publiskošana varētu izraisīt būtisku kaitējumu aizsargājamajām interesēm.

               7.

               Attiecībā uz amatpersonu viedokļa brīvību apelācijas sūdzības iesniedzējs vēlas uzsvērt, ka ierēdnim ir jāveic ar dienestu saistītie pienākumi un tie ir jāveic atbilstoši Eiropas Kopienu iestādēs nodarbināto ierēdņu Civildienesta noteikumiem. Fakts, ka sabiedrībai ir tiesības pārbaudīt darbību, nav pieņemams iemesls, lai ierēdnis neveiktu pienācīgu savu pienākumu izpildi.

               8.

               Uzņēmumam, kas ir uzņēmumu koncentrācijas darījuma dalībnieks, tāpat kā ikvienam Eiropas Savienības pilsonim vai komercsabiedrībai ar juridisko adresi ikvienā Eiropas Savienības vietā, ir tiesības būt informētam par dokumentu, pat ja dokumentā ietvertā informācija ir konfidenciāla nolūkā aizsargāt iekšējo lēmumu pieņemšanas procesu — ja tomēr pastāv primāras sabiedrības intereses, lai dokuments tiktu publiskots. Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka MyTravel izvirzītie argumenti varētu ticami būt šādas sabiedrības intereses un tos nevarētu noraidīt bez iepriekšēja izvērtējuma — kā to izdarīja Pirmās instances tiesa —, vienīgi izvērtējot apelācijas sūdzības iesniedzējas personīgās intereses. Prasītājam šajā sakarā nav pienākums ne kaut ko lūgt, ne pierādīt; drīzāk tas ir iestādes pienākums — izvērtēt, vai lietā ir primāras sabiedrības intereses.

               9.

               Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa savā nolēmumā nav ņēmusi vērā Kopienas tiesības un nav pareizi piemērojusi Pārskatāmības regulas 4. panta 2. punktu un 4. panta 3. punkta otro daļu.

               10.

               Jebkurā gadījumā ir iespējams, ka atsevišķas dokumenta daļas varētu publiskot saskaņā ar Pārskatāmības regulas 4. panta 6. punkta noteikumiem par daļēju publiskošanu.

      (1)  OV C 272, 18. lpp.


title: Lieta T-866/16: Prasība, kas celta 2016. gada 22. decembrī – SilverTours/EUIPO (“billiger–mietwagen.de”)

text:
               20.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 53/33

         Prasība, kas celta 2016. gada 22. decembrī – SilverTours/EUIPO (“billiger–mietwagen.de”)
   (Lieta T-866/16)
   (2017/C 053/41)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: SilverTours GmbH (Freiburg im Breisgau, Vācija) (pārstāvis – P. Neuwald, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “billiger-mietwagen.de” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 343 099

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 3. novembra lēmums lietā R 206/2016-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pirmā teikuma pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-321/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Air Bourbon iesniedza 2004. gada 29. jūlijā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/48

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Air Bourbon iesniedza 2004. gada 29. jūlijā
   (Lieta T-321/04)
   (2004/C 262/91)
   tiesvedības valoda: franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 29. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla sabiedrība Air Bourbon, ar juridisko adresi Sainte-Marie, La Réunion (Francija), kuru pārstāv Sauveur Vaisse, avocat.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt 2003. gada 16. decembra lēmumu, (reģistrēts kā) C (2003) 4708 fin, ar kuru Komisija atļauj Francijas valstij piešķirt atbalstu sabiedrībai Air Austral;

               —

               likt Komisijai un Francijas valstij veikt nepieciešanos pasākumus, lai nodrošinātu, ka sabiedrība Air Austral atmaksā nepamatoti saņemto atbalstu;

               —

               pamatojoties uz Pirmās instances tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktu piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt sabiedrības Air Bourbon izdevumus 10 000 eiro apmērā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja prasa atcelt 2003. gada 16. decembra Lēmumu C (2003) 4708, ar kuru Komisija, pamatojoties uz EK līguma 87. panta 3. punktu, ir atzinusi par saderīgu ar kopējo tirgu sabiedrībai AIR AUSTRAL piešķirto atbalstu. Lēmums attiecās uz atbalstu darbībai 1 950 536 eiro apmērā nodokļu atlaides formā, tiem nodokļu maksātājiem, kuri ieguldīja līdzekļus divu B 777-2000 tipa lidmašīnu pār-aprīkošanā, lai atklātu aviolīniju PARĪZE/ LA REUNION, un kas, apvienojušies pilnsabiedrībā, uz pieciem gadiem izīrēja šo aprīkojumu AIR AUSTRAL, pēc tam to pārdodot par nezināmu summu.
   Apstrīdētais lēmums balstās uz apsvērumu, ka attiecīgais atbalsts ir atbalsts darbībai, kas saskaņā ar vadlīnijām par apgabaliem paredzēto atbalstu, var tikt atļauts, lai daļēji kompensētu papildu transportēšanas izmaksas ļoti nomaļos apgabalos, kāda ir La Réunion daļa.
   Prasītāja uzskata, ka minētais atbalsts ir atzīstams par nesaderīgu ar kopējo tirgu šādu iemeslu dēļ:

               —

               tas ir atbalsts investīcijām transporta aprīkojuma iegādei, kas ir aizliegts saskaņā ar iepriekš minētajām vadlīnijām;

               —

               atbalsts ir piešķirts tikai sabiedrībai AIR AUSTRAL un rada nestabilitāti starp konkurences izkropļojumiem un ieguvumiem apgabala attīstības ziņā;

               —

               atbalsts pārkāpj valsts atbalsta ne-kumulācijas (non-cumul) principu, jo sabiedrība AIR AUSTRAL saņem palīdzību no La Réunion apgabala un departamenta valsts līdzekļiem, kas neatbilst investīcijām, ko būtu veicis privāts investors, kas darbojas normālos tirgus apstākļos. Bez tam šī palīdzība rada piedāvājuma pārprodukciju aviolīnijā Parīze/Saint Denis;

               —

               šis atbalsts izjauc iepriekš pastāvošo līdzsvaru starp ieguvumiem, ko rada atbalsts apgabala attīstībai un konkurences nosacījumu izkropļojumiem starp AIR AUSTRAL un prasītāju.

         Tāpat AIR BOURBON norāda uz savu aizstāvības tiesību, kas noteiktas EK līguma 88. panta 3. punktā, pārkāpumu.