title: Lieta C-189/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. aprīlī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico (IRCCS) – Fondazione Santa Lucia/Cassa conguaglio per il settore elettrico u.c.

text:
               13.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. aprīlī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico (IRCCS) – Fondazione Santa Lucia/Cassa conguaglio per il settore elettrico u.c.
   (Lieta C-189/15)
   (2015/C 228/06)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico (IRCCS) – Fondazione Santa Lucia

      Pārējās lietas dalībnieces: Cassa conguaglio per il settore elettrico, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità per l’energia elettrica e il gas

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2003/96/EK (1) piemērošanas jomā patiešām ietilpst tāds valsts tiesiskais regulējums (kā pamatlietā aplūkotais), kurā – no vienas puses – atbilstīgi šai direktīvai tiek definēti “energoietilpīgie uzņēmumi” un – no otras puses – šā veida uzņēmumiem piešķirti elektrosistēmas vispārīgās izmaksas sedzošo maksājumu atvieglojumi (bet ne atvieglojumi saistībā ar energoproduktu un pašas elektrības aplikšanu ar nodokļiem)?

         Apstiprinošas atbildes gadījumā:

               2)

               Vai Savienības tiesībām, konkrēti, Direktīvas 2003/96/EEK 11. un 17. pantam ir pretrunā tāds normatīvais un administratīvais regulējums (kā tas, kas ir spēkā Itālijas tiesību sistēmā un aprakstīts šajā nolēmumā), kurā – no vienas puses – ir izdarīta izvēle ieviest sistēmu atvieglojumiem energoproduktu (elektrības) patēriņam “energoietilpīgajos” uzņēmumos minētā 17. panta izpratnē un – no otras puses – šo atvieglojumu piemērošanas subjektu loks ir sašaurināts tikai līdz tiem “energoietilpīgajiem” uzņēmumiem, kas darbojas rūpniecības nozarē, izslēdzot citās ražošanas nozarēs strādājošos uzņēmumus?

      (1)  Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV L 283, 51. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 9. nod., 1. sēj., 405. lpp.).


title: Lieta T-267/11: Prasība, kas celta 2011. gada 24. maijā — Video Research USA /ITSB ( “VR” )

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/31

         Prasība, kas celta 2011. gada 24. maijā — Video Research USA/ITSB (“VR”)
   (Lieta T-267/11)
   2011/C 211/65
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Video Research USA, Inc. (Ņujorka, ASV) (pārstāvis — B. Brandreth, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 8. marta lēmumu lietā R 1187/2010-2;

               —

               nodot lietu atpakaļ Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi), iesakot apmierināt pieteikumu par restitutio in integrum attiecībā uz Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 919324;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus, kas radušies procesā Apelāciju padomē un tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiskas preču zīme “VR” — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 919324

      Preču zīmju un reģistrācijas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par restitutio in integrum un apstiprināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas Nr. 919324 atcelšanu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 81. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome ir kļūdījusies šī panta piemērošanā un savā faktu vērtējumā, atzīstot, ka prasītājas pārstāvji nav rīkojušies ar apstākļiem atbilstošu pienācīgu rūpību


title: lieta T-503/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko José Pedro Pessoa e Costa iesniedza 2004. gada 27. decembrī

text:
               5.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 57/37

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko José Pedro Pessoa e Costa iesniedza 2004. gada 27. decembrī
   (lieta T-503/04)
   (2005/C 57/63)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 27. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla José Pedro Pessoa e Costa, Brisele, kuru pārstāv Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis un Etienne Marchal, avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2003. gada 9. oktobra Lēmumu, ar kuru tika atteikts pārcelt prasītāju uz Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru (ENNUC);

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, Komisijas ierēdnis, lūdza viņu pārcelt darbā uz Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru (ENNUC). Tā kā šis lūgums tika noraidīts, prasītājs cēla prasību Pirmās instances tiesā (1), kuras rezultātā apstrīdētais tiesību akts tika atcelts (2). Pēc šīs atcelšanas atbildētāja no jauna izskatīja prasītāja lūgumu un no jauna to noraidīja apstrīdētajā lēmumā.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs atsaucas uz EKL 233. panta pārkāpumu, samērīguma principa un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu, kā arī kļūda tiesību piemērošanā. Prasītājs uzsver, ka apstrīdētajā lēmumā vienīgi atkārtoti argumenti, kas tika minēti pirmajā lēmumā par noraidīšanu, kuru Pirmās instances tiesa atcēla, un šajā lēmumā nav sniegti nekādi paskaidrojumi, kas ļautu noskaidrot, vai prasītāja lūguma noraidījums balstās uz dažādu esošo interešu izvērtēšanu, kā to ir prasījusi Pirmās instances tiesa savā spriedumā. Turklāt Komisija kļūdaini uzskatīja, ka prasītāja pārcelšanas rezultātā tiktu izbeigta pret viņu ierosinātā disciplinārlieta. Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais lēmums nav likumīgs, jo Komisija izmantoja ENNUC Atlases komisijas izvērtēšanas pilnvaras, savā atbildē uz prasītāja sūdzību apgalvojot, ka nav izslēgts, ka ENNUC atlases rezultāts būtu savādāks, ja tās Atlases komisija tiktu informēta pret prasītāju ierosināto disciplinārlietu.

      (1)  Lieta T-166/02, OV C 180, 27.07.2002., 32. lpp.

      (2)  Pirmās instances tiesas 2003. gada 13. marta spriedums, OV C 124, 24.05.2003., 20. lpp.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 18. janvārī lietā T-141/01 Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis pret Eiropas Kopienu Komisiju (ELVGF — Finansiāla dalība paraugprojektā, kas saistīts ar jaunu audzēšanas metožu ieviešanu etiķkoku audzēšanā — Fondu finansiālā atbalsta atcelšana)

text:
               19.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/13

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 18. janvārī

      lietā T-141/01

         Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis

      pret Eiropas Kopienu Komisiju
       (1)

   (ELVGF - Finansiāla dalība paraugprojektā, kas saistīts ar jaunu audzēšanas metožu ieviešanu etiķkoku audzēšanā - Fondu finansiālā atbalsta atcelšana)
   (2005/C 69/24)
   tiesvedības valoda - spāņu
   Lietā T-141/01 Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis, Barselona (Spānija), ko pārstāv Belard-Kopke Marques-Pinto un C. Viñas Llebot, advokāti, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāve S. Pardo un pārstāvis L. Visaggio, kas norādīja adresi Luksemburgā) par lūgumu atcelt Komisijas 1999. gada 4. marta Lēmumu C (1999) 534 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda Vadības nodaļas finansiālā atbalsta atcelšanu, kas sākotnēji prasītājai tika piešķirts ar 1993. gada 26. novembra Lēmumu C (93) 3394 atbilstoši Padomes 1988. gada 19. decembra Regulai (EEK) Nr. 4256/88, ar ko paredz noteikumus par to, kā piemērot Regulu (EEK) Nr. 2052/88 attiecībā uz ELVGF Vadības nodaļu (OV L 374, 25. lpp.), lai finansētu paraugprojektu saistībā ar jaunu audzēšanas metožu ieviešanu etiķkoku audzēšanai (projekts Nr. 93.ES.06.030), Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs N. J. Forwood, tiesneši J. Pirrung un A. W. H. Meij, sekretārs J. Palacio González, galvenais administrators, 2005. gada 18. janvārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               piespriest prasītājai segt savus izdevumus un atlīdzināt Komisijai radušos izdevumus, tostarp tos, kas radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībā.

      (1)  OV C 289, 13.10.2001.


title: Lieta C-139/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 21. martā iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) — Joan Cuadrench Moré/Koninklijke Luchtvaart Maatschappji NV (KLM)

text:
               18.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 21. martā iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) — Joan Cuadrench Moré/Koninklijke Luchtvaart Maatschappji NV (KLM)

   (Lieta C-139/11)
   2011/C 179/16
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial de Barcelona

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Joan Cuadrench Moré

      Atbildētāja: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (KLM)

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (1), ir jāinterpretē tādējādi, ka jautājumā par termiņu prasības celšanai ir piemērojams Monreālas konvencijas 35. pants, kurā tas noteikts divu gadu ilgumā, vai arī jāpiemēro kāda cita Kopienu tiesību norma vai valsts tiesību akti?

      (1)  OV L 46, 1. lpp.


title: Lieta C-476/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2015. gada 29. jūnija spriedumu lietā T-618/14 Grupo Bimbo/ITSB 2015. gada 7. septembrī iesniedza Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V.

text:
               10.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/4

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2015. gada 29. jūnija spriedumu lietā T-618/14 Grupo Bimbo/ITSB 2015. gada 7. septembrī iesniedza Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V.

   (Lieta C-476/15 P)
   (2016/C 165/04)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. (pārstāvis – N. Fernández Fernández-Pacheco, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)
   Ar 2016. gada 15. marta lēmumu Tiesa (sestā palāta) noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda Grupo Bimbo S.A.B. de C.V. pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-108/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 9. decembra spriedumu lietā F-88/08 Vandeuren/ETF 2011. gada 18. februārī iesniedza Eiropas Izglītības fonds ( ETF )

text:
               7.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 139/22

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 9. decembra spriedumu lietā F-88/08 Vandeuren/ETF2011. gada 18. februārī iesniedza Eiropas Izglītības fonds (ETF)
   (Lieta T-108/11 P)
   2011/C 139/41
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Izglītības fonds (ETF) (pārstāve — L. Levi, advokāte)

      Otra lietas dalībniece: Monique Vandeuren (Pino Torinese, Itālija)

      Prasījumi

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2010. gada 9. decembra spriedumu lietā F-88/08;

               —

               sekojoši, noraidīt prasību pirmajā instancē un tādējādi

               —

               piespriest atbildētājai apelācijā atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirzītie prasības pamati un galvenie argumenti ir vienādi ar tiem, kuri izvirzīti lietā T-107/11 P ETF/Schuerings.


title: Lieta T-417/08: Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — Sociedade Portuguesa de Autores /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Ģeogrāfiskā tirgus sadale — Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām — Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences — Pierādījumi — Nevainīguma prezumpcija)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/31

         Vispārējās tiesas 2013. gada 12. aprīļa spriedums — Sociedade Portuguesa de Autores/Komisija
   (Lieta T-417/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu publisko izpildījumu interneta, satelītapraides un kabeļu retranslācijas ceļā - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Ģeogrāfiskā tirgus sadale - Divpusēji nolīgumi starp valstu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām - Saskaņota darbība, kas izslēdz iespēju izsniegt daudzteritoriālas un daudzrepertuāru licences - Pierādījumi - Nevainīguma prezumpcija)
   2013/C 156/53
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sociedade Portuguesa de Autores CRL (Lisabona, Portugāle) (pārstāvis — M. Favart, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un A. Biolan)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francija) (pārstāvji — J.-F. Bellis un K. Van Hove, advokāti) un European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Šveice) (pārstāvji — D. Waelbroeck, advokāts, un D. Slater, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmumu C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmuma C(2008) 3435, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/C2/38.698 — CISAC) 3. pantu, ciktāl tas attiecas uz Sociedade Portuguesa de Autores CRL;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 313, 6.12.2008.


title: Lieta T-137/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 23. oktobra spriedums – I Castellani/ITSB – Chomarat (Riņķa attēls) Kopienas preču zīme — Atcelšanas process — Grafiska preču zīme, kas attēlo riņķi — Preču zīmes faktiska izmantošana — Izmantošanas apjoms — Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Forma, kas atšķiras elementos, kuri nemaina preču zīmes atšķirtspēju — Tiesības uz aizstāvību — Regulas Nr. 207/2009 75. pants

text:
               14.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/29

         Vispārējās tiesas 2015. gada 23. oktobra spriedums – I Castellani/ITSB – Chomarat (Riņķa attēls)
   (Lieta T-137/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Atcelšanas process - Grafiska preču zīme, kas attēlo riņķi - Preču zīmes faktiska izmantošana - Izmantošanas apjoms - Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Forma, kas atšķiras elementos, kuri nemaina preču zīmes atšķirtspēju - Tiesības uz aizstāvību - Regulas Nr. 207/2009 75. pants)
   (2015/C 414/37)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: I Castellani Srl (Meldola, Itālija) (pārstāvji – M. Caramelli, F. Boscariol de Roberto, I. Gatto un D. Martucci, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – M. Rajh un A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Compagnie Chomarat (Parīze, Francija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2013. gada 13. decembra lēmumu lietā R 1001/2012–2 attiecībā uz [Kopienas preču zīmes īpašnieka tiesību] atcelšanas procesu starp Compagnie Chomarat un I Castellani Srl

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               I Castellani Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta T-397/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 19. maija spriedums – Diputación Foral de Bizkaia/Komisija Valsts atbalsts — Būvniecība — Atbalsts, ko Spānijas iestādes sniegušas sabiedrībai Habidite — Līgumi, kas noslēgti par būvniecības moduļu ražotnes izveidi un šajā ražotnē izgatavotu moduļveida mājokļu piegādi — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nelikumīgu — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Iepriekšēja paziņojuma nesniegšana — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/28

         Vispārējās tiesas 2015. gada 19. maija spriedums – Diputación Foral de Bizkaia/Komisija
   (Lieta T-397/12) (1)

   (Valsts atbalsts - Būvniecība - Atbalsts, ko Spānijas iestādes sniegušas sabiedrībai Habidite - Līgumi, kas noslēgti par būvniecības moduļu ražotnes izveidi un šajā ražotnē izgatavotu moduļveida mājokļu piegādi - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nelikumīgu - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Iepriekšēja paziņojuma nesniegšana - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2015/C 213/49)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Diputación Foral de Bizkaia (pārstāvis – I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Afonso, É. Gippini Fournier un P. Němečková)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2012. gada 27. jūnija Lēmumu C(2012) 4194 final, par valsts atbalstu SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Diputación Foral de Bizkaia atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 319, 20.10.2012.


title: Lieta C-63/14: Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 9. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Francijas Republika Valsts pienākumu neizpilde — Valsts atbalsts — Nelikumīgs un ar iekšējo tirgu nesaderīgs atbalsts — Atgūšanas pienākums — Pilnīga neiespējamība — Kompensācija par pamatpakalpojumu papildinoša pakalpojuma veikšanu

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/6

         Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 9. jūlija spriedums – Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-63/14) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Valsts atbalsts - Nelikumīgs un ar iekšējo tirgu nesaderīgs atbalsts - Atgūšanas pienākums - Pilnīga neiespējamība - Kompensācija par pamatpakalpojumu papildinoša pakalpojuma veikšanu)
   (2015/C 294/07)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis – B. Stromsky)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji – G. de Bergues, D. Colas, N. Rouam un J. Bousin)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā neveicot visus vajadzīgos pasākumus, lai no Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA atgūtu valsts atbalstu, kas Komisijas 2013. gada 2. maija Lēmuma 2013/435/ES par valsts atbalstu SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN), ko Francija piešķīrusi par labu Société nationale Corse-Méditerranée un Compagnie méridionale de navigation, 2. panta 1. punktā ir atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu, noteiktajā termiņā neatceļot visas šī 2. panta 1. punktā paredzētās atbalsta izmaksas un noteiktajā termiņā neinformējot Eiropas Komisiju par pasākumiem, kas veikti, lai izpildītu šī lēmuma prasības, Francijas Republika nav izpildījusi LESD 288. panta ceturtajā daļā un minētā lēmuma 3.–5. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta F-63/10: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2012. gada 13. jūnija spriedums — BL /Eiropas Komisija (Civildienests — Bijušais ierēdnis — Sociālais nodrošinājums — Nelaimes gadījums — Civildienesta noteikumu 73. panta piemērošanas procedūras izbeigšana — Aprēķina tabulas, kas pievienota noteikumu par apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību risku jaunajai redakcijai, piemērošana laikā — Procesa ilgums)

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/35

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2012. gada 13. jūnija spriedums — BL/Eiropas Komisija
   (Lieta F-63/10) (1)

   (Civildienests - Bijušais ierēdnis - Sociālais nodrošinājums - Nelaimes gadījums - Civildienesta noteikumu 73. panta piemērošanas procedūras izbeigšana - Aprēķina tabulas, kas pievienota noteikumu par apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību risku jaunajai redakcijai, piemērošana laikā - Procesa ilgums)
   2012/C 227/58
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BL (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — L. Levi un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, ar ko tiek izbeigta procedūra, kas tika uzsākta pamatojoties uz Civildienesta noteikumu 73. pantu pēc prasītājas 2001. gada 13. augusta nelaimes gadījuma, un ar ko tai tika piešķirta daļēja pastāvīga invaliditātes pakāpe 6 % apmērā, un piespriest atbildētājai izmaksāt prasītājai summu zaudējumu atlīdzināšanai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt 2009. gada 28. oktobra lēmumu, ar ko tiek izbeigta procedūra, kas bija uzsākta saskaņā ar Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 73. pantu pēc 2001. gada 13. augusta nelaimes gadījuma, kurā cieta BL;

               2)

               Eiropas Komisija izmaksā BL summu EUR 2 500 apmērā;

               3)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               4)

               Eiropas Komisija sedz savus un atlīdzina BL tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 25.9.2010., 29. lpp.


title: Lieta F-118/15: Prasība, kas celta 2015. gada 18. augustā – ZZ/Komisija

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/57

         Prasība, kas celta 2015. gada 18. augustā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-118/15)
   (2015/C 320/79)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – N. de Montigny, J.-N. Louis, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu neiekļaut prasītāju amatā paaugstināto ierēdņu sarakstā 2014. gada amatā paaugstināšanas ietvaros

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2014. gada 14. novembra lēmumu, ar kuru ir publicēts 2014. gadā amatā paaugstināto ierēdņu saraksts, ciktāl tajā nav iekļauts prasītāja vārds;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-386/04: Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 14. septembrī ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Centro di Musicologia Walter Stauffer pret Finanzamt München für Körperschaften (Brīva kapitāla aprite — Uzņēmumu ienākuma nodoklis — No īres un nomas gūto ienākumu atbrīvojums no nodokļa — Rezidences vietas nosacījums — Atbilstoši privāttiesībām dibināts fonds, kas atzīts par vispārējo interešu fondu)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/9

         Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 14. septembrī (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Centro di Musicologia Walter Stauffer pret Finanzamt München für Körperschaften

   (Lieta C-386/04) (1)

   (Brīva kapitāla aprite - Uzņēmumu ienākuma nodoklis - No īres un nomas gūto ienākumu atbrīvojums no nodokļa - Rezidences vietas nosacījums - Atbilstoši privāttiesībām dibināts fonds, kas atzīts par vispārējo interešu fondu)
   (2006/C 281/13)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesfinanzhof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Centro di Musicologia Walter Stauffer

      Atbildētāja: Finanzamt München für Körperschaften

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesfinanzhof — EK līguma 52. panta (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem — EKL 43. pants), 58. panta (jaunajā redakcijā — EKL 48. pants), 59. panta (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem — EKL 49. pants) un 73.B panta (jaunajā redakcijā — EKL 56. pants) interpretācija — Valsts tiesību akti uzņēmuma ienākumu nodokļa jomā — Atbilstoši privāttiesībām dibinātu sabiedriski derīgu fondu, kas valstī gūst ienākumus no nekustama īpašuma īres un nomas, atbrīvošana no nodokļa ar nosacījumu, ka šie fondi ir rezidenti
   Rezolutīvā daļa:
   EK līguma 73.B pants, skatīts kopā ar Līguma 73.D pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz dalībvalstij, kas atbrīvo no uzņēmumu ienākuma nodokļa maksāšanas par ienākumiem, kurus īres vai nomas maksas veidā valsts teritorijā ir guvuši atzīti vispārējo interešu fondi, kas nodokli maksā pilnā apmērā, ja tie ir dibināti šajā dalībvalstī, atteikt šāda atbrīvojuma no nodokļa maksāšanas par tāda paša veida ienākumiem piešķiršanu saskaņā ar privāttiesībām dibinātam atzītam vispārējo interešu fondam tikai tādēļ, ka tas tikai daļēji maksā nodokli šīs valsts teritorijā, jo ir dibināts citā dalībvalstī.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta C-293/15 P: Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 30. jūnija rīkojums – Slovenská pošta a.s./Eiropas Komisija, Slovākijas Republika, Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia, a.s., ID Marketing Slovensko s.r.o. (iepriekš TNT Post Slovensko s.r.o.) Apelācijas sūdzība — Tiesas Reglamenta 181. pants — Valsts uzņēmumi — Slovākijas tiesību aktu par pasta pakalpojumiem grozījumi — Vēsturiskajam operatoram Slovenská pošta a.s. piešķirtās ekskluzīvās tiesības sniegt hibrīdpasta pakalpojumus — Lēmums, ar kuru šīs tiesību normas ir atzītas par nesaderīgām ar EKL 86. un 82. pantu

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/11

         Tiesas (astotā palāta) 2016. gada 30. jūnija rīkojums – Slovenská pošta a.s./Eiropas Komisija, Slovākijas Republika, Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia, a.s., ID Marketing Slovensko s.r.o. (iepriekš TNT Post Slovensko s.r.o.)

   (Lieta C-293/15 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Tiesas Reglamenta 181. pants - Valsts uzņēmumi - Slovākijas tiesību aktu par pasta pakalpojumiem grozījumi - Vēsturiskajam operatoram Slovenská pošta a.s. piešķirtās ekskluzīvās tiesības sniegt hibrīdpasta pakalpojumus - Lēmums, ar kuru šīs tiesību normas ir atzītas par nesaderīgām ar EKL 86. un 82. pantu)
   (2016/C 343/16)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Slovenská pošta a.s. (pārstāvji – O. Brouwer un A. Pliego Selie, advocaten)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Christoforou, R. Sauer un C. Vollrath), Slovākijas Republika (pārstāve – B. Ricziová), Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia, a.s., ID Marketing Slovensko s.r.o. (iepriekš TNT Post Slovensko s.r.o.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Slovenská pošta a.s. sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Slovākijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 302, 14.9.2015.


title: Lieta T-159/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. jūnija rīkojums — Procter & Gamble /ITSB — Bayer ( LIVENSA ) (Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana)

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/15

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 10. jūnija rīkojums — Procter & Gamble/ITSB — Bayer (“LIVENSA”)
   (Lieta T-159/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana)
   2009/C 233/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Procter & Gamble Company, Cincinnati (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — K. Sandberg, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Bayer AG, Leverkusen (Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2008. gada 11. februāra lēmumu (Lieta R 960/2007-2) par iebildumu procesu starp Bayer AG un The Procter & Gamble Company

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2.

               prasītāja sedz savus, kā arī atlīdzina ITSB tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 5.7.2008.


title: Lieta C-96/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Finanzgericht Hamburg 2006. gada 23. janvāra  lēmumu lietā  Viamex Agrar Handels GmbH  pret  Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Finanzgericht Hamburg2006. gada 23. janvāra lēmumu lietā Viamex Agrar Handels GmbH pret Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   (Lieta C-96/06)
   (2006/C 96/10)
   tiesvedības valoda — vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Finanzgericht Hamburg lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2006. gada 23. janvāra lēmumu lietā Viamex Agrar Handels GmbH pret Hauptzollamt Hamburg-Jonas un kas Tiesā reģistrēts 2006. gada 17. februārī.

      Finanzgericht Hamburg lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai Regulas Nr. 615/98 (1) 5. pantā ietvertie noteikumi ietver izņēmumu, kā rezultātā muitas dienestam Regulas Nr. 615/98 5. panta 3. punktā minēto nosacījumu izpildei ir pienākums sniegt paskaidrojumus un pierādījumus?

               2.

               Ja uz iepriekš minēto jautājumu atbilde ir apstiprinoša: vai slēdziens Regulas Nr. 615/98 5. panta 3. punkta izpratnē konkrētajā gadījumā attiecībā uz direktīvas par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā neievērošanu kā prasību izvirza pierādījumu par Direktīvas 91/628/EEK (2) pārkāpumu, vai arī iestādes pienākums sniegt paskaidrojumus un pierādījumus aprobežojas ar to, ka tā ir minējusi un pierādījusi apstākļus, kas tās kopskatījumā kopā ar vērā ņemamu varbūtību ir pamats tam, ka attiecībā uz apskatāmo eksporta sūtījumu nav ievērota direktīva par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā?

               3.

               Neatkarīgi no atbildes uz 1. un 2. jautājumu: vai iestāde eksportētājam drīkst pilnībā noraidīt atļauju eksportēt saskaņā ar Regulas Nr. 615/98 5. panta 3. punktu, ja attiecībā uz apskatāmo eksporta sūtījumu nepastāv nekādas norādes, ka (iespējamā) Direktīvas 91/628/EEK pārkāpuma dēļ pārvadāšanas laikā tiek ietekmēta dzīvnieku veselība?

      (1)  OV L 82, 19. lpp.

      (2)  OV L 340, 17. lpp.


title: Lieta C-510/09: Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 9. jūnija rīkojums — Eiropas Komisija/Francijas Republika

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/38

         Tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 9. jūnija rīkojums — Eiropas Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-510/09) (1)

   ()
   2010/C 346/69
   Tiesvedības valoda — franču
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 37, 13.02.2010.


title: Lieta F-84/05: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 1. marta spriedums — Neirinck pret Komisiju (Ierēdņi — Pagaidu darbinieks — Pieņemamība — Lūgums Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkta nozīmē — Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips — Iespējams apsolījums pieņemt darbā)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/55

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 1. marta spriedums — Neirinck pret Komisiju
   (Lieta F-84/05) (1)

   (Ierēdņi - Pagaidu darbinieks - Pieņemamība - Lūgums Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkta nozīmē - Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips - Iespējams apsolījums pieņemt darbā)
   (2007/C 82/115)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Wineke Neirinck, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — G. Vandersanden, L. Levi un C. Ronzi, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Martin un L. Lozano Palacios, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība par zaudējumu atlīdzību ar mērķi atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājai nodarīts sakarā ar to, ka viņa nav pieņemta darbā kā pagaidu darbiniece pēc atbildētājas administrācijas iespējamas kļūdas
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005., 29. lpp. (lieta sākotnēji tika reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar numuru T-334/05 un ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai).


title: Lieta T-695/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 13. septembra spriedums – ENAC/INEA Finanšu atbalsts — Kopīgas intereses projekti Eiropas transporta un enerģētikas tīklu jomā–Bergamo — Orio al Serio lidostas jauktās transportsistēmas attīstības iespēju izpēte — Finanšu atbalsta galīgās summas noteikšana — Neatlīdzināmi izdevumi — Kļūda tiesību piemērošanā — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/27

         Vispārējās tiesas 2016. gada 13. septembra spriedums – ENAC/INEA

   (Lieta T-695/13) (1)

   (Finanšu atbalsts - Kopīgas intereses projekti Eiropas transporta un enerģētikas tīklu jomā–Bergamo - Orio al Serio lidostas jauktās transportsistēmas attīstības iespēju izpēte - Finanšu atbalsta galīgās summas noteikšana - Neatlīdzināmi izdevumi - Kļūda tiesību piemērošanā - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 402/29)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ente nazionale per l’aviazione civile (ENAC) (Roma, Itālija) (pārstāvji – G. Palmieri un P. Garofoli, avvocati dello Stato)

      Atbildētāja: Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA) (pārstāvji – I. Ramallo, D. Silhol un Z. Szilvássy, kuriem palīdz M. Merola, M. C. Santacroce un L. Armati, advokāti)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (Grassobbio, Itālija) (pārstāvji – M. Muscardini, G. Greco un G. Carullo, advokāti)

      Priekšmets

   Ar LESD 263. pantu pamatota prasība atcelt Eiropas Transporta tīkla izpildaģentūras (TEN-T EA), tagad – INEA, 2013. gada 18. marta un 2013. gada 23. oktobra vēstules par atsevišķu izdevumu, kas radušies, veicot priekšizpēti par Bergamo–Orio al Serio (Itālija) lidostas jaukto sistēmu, pēc tam, kad Eiropas Komisija piešķīra prasītājai finanšu atbalstu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Ente nazionale per l’aviazione civile (ENAC, Nacionālā civilās aviācijas iestāde, Itālija) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 52, 22.2.2014.


title: Lieta C-79/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 15. februārī iesniedza Arbeidshof te Brussel (Beļģija) — Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers/Selver Saciri u.c.

text:
               20.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 114/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 15. februārī iesniedza Arbeidshof te Brussel (Beļģija) — Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers/Selver Saciri u.c.
   (Lieta C-79/13)
   2013/C 114/40
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Arbeidshof te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers

      Atbildētāji: Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri (ko pārstāv Selver Saciri un Danijela Dordevic), Sanela Saciri (ko pārstāv Selver Saciri un Danijela Dordevic), Denis Saciri (ko pārstāv Selver Saciri un Danijela Dordevic), Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai dalībvalsts, ja tā izvēlas nodrošināt uzņemšanas materiālos nosacījumus atbilstoši Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvas 2003/9/EK, ar ko nosaka obligātos standartus patvēruma meklētāju uzņemšanai (1), 13. panta 5. punktam finansiāla pabalsta formā, turklāt ir atbildīga arī par to, ka patvēruma meklētājam jebkādā formā tiek nodrošināti šīs direktīvas 13. panta 1. un 2. punktā un 14. panta 1., 3., 5. un 8. punktā paredzētie obligātie aizsardzības standarti?

               2.

               Vai Direktīvas 2003/9 13. panta 5. punktā paredzētais finansiālais pabalsts no patvēruma un uzņemšanas pieteikuma brīža ir jānodrošina no šīs direktīvas 5. panta 1. punktā paredzētā termiņa beigām vai no cita brīža? Vai finansiālajam pabalstam ir jābūt tik lielam, ka tas ļauj patvēruma meklētājam, ja dalībvalsts vai tās norādīta iestāde nenodrošina uzņemšanas materiālos nosacījumus, rūpēties par savu apmešanos katrā ziņā pašam, vajadzības gadījumā — viesnīcā, līdz brīdim, kad viņam tiek piedāvāts pastāvīga izmitināšana vai viņš pats sev var nodrošināt apmešanās vietu uz ilgāku laikposmu?

               3.

               Vai ar Direktīvu 2003/9 ir saderīgs, ja dalībvalsts nodrošina materiālo uzņemšanu tikai, ciktāl šo uzturēšanos var nodrošināt valsts radītas uzņemšanas struktūras, un patvēruma meklētāji, kas tajās neatrod vietu, tiek nosūtīti tālāk sociālās palīdzības, kas pienākas visiem šīs valsts iedzīvotājiem, saņemšanai, bet nepastāv vajadzīgās tiesību normas un struktūras, kas sniegtu iespēju pašas valsts neradītām iestādēm īsā termiņā nodrošināt cilvēka cienīgu uzņemšanu?

      (1)  Padomes Direktīva 2003/9 (OV L 31, 18. lpp.).


title: Lieta C-162/05 P: Tiesas rīkojums  2006. gada 12. janvārī  —  Entorn ,  Societat Limitada Enginyeria i Serveis  pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — ELVGF — Finanšu dalība paraugprojektā, kas saistīts ar jaunu audzēšanas metožu ieviešanu etiķkoku audzēšanā — Finansiālā atbalsta atcelšana)

text:
               1.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 154/3

         Tiesas rīkojums 2006. gada 12. janvārī — Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta C-162/05 P) (1)

   (Apelācija - ELVGF - Finanšu dalība paraugprojektā, kas saistīts ar jaunu audzēšanas metožu ieviešanu etiķkoku audzēšanā - Finansiālā atbalsta atcelšana)
   (2006/C 154/05)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis (pārstāvis — M. Belard-Kopke Marques-Pinto, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Visaggio un F. Jimeno Fernández)
   Priekšmets
   Apelācija par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2005. gada 18. janvāra spriedumu lietā T-141/01 Entorn/Komisija, ar ko noraidīts lūgums atcelt Komisijas lēmumu, ar ko atceļ Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) nodaļas “Virzība” finansiālo atbalstu, kas prasītājam piešķirts paraugprojektam saistībā ar jaunas tehnoloģijas ieviešanu etiķkoku audzēšanā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 143, 11.06.2005.


title: Tiesnešu sadalījums palātās

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/2

         Tiesnešu sadalījums palātās
   2009/C 267/06
   2009. gada 8. un 9. oktobra sanāksmēs Tiesa nolēma tiesnešus palātās sadalīt šādi:

                  Pirmā palāta

               A. Ticano, priekšsēdētājs
               A. Borgs Bartets [A. Borg Barthet], M. Ilešičs [M. Ilešič], E. Levits, Ž. Ž. Kāzels [J. J. Kasel], M. Safjans un M. Bergere, tiesneši

                  Otrā palāta

               H. N. Kunja Rodrigess, priekšsēdētājs
               A. Ross [A. Rosas], U. Lehmuss [M. Lõhmus], A. O’Kīfs [A. Ó Caoimh], P. Linda un A. Arabadžijevs [A. Arabadjiev], tiesneši

                  Trešā palāta

               K. Lēnartss, priekšsēdētājs,
               R. Silva de Lapuerta, E. Juhāss [E. Juhász], Dž. Arestis [G. Arestis], J. Malenovskis [J. Malenovský], T. fon Danvics [T. von Danwitz] un D. Švābi, tiesneši

                  Cetrutā palāta

               Ž.-K. Bonišo, priekšsēdētājs,
               K. V. A. Timmermanss [C. V. A. Timmermans], K. Šīmans [K. Schiemann], P. Kūris [P. Kūris], L. Bejs Larsens [L. Bay Larsen] un K. Toadere, tiesneši

                  Piektā palāta

               E. Levits, priekšsēdētājs,
               A. Borgs Bartets, M. Ilešičs, Ž. Ž. Kāzels, M. Safjans un M. Bergere, tiesneši

                  Sestā palāta

               P. Linda, priekšsēdētāja,
               A. Ross, U. Lehmuss, A. O’Kīfs un A. Arabadžijevs, tiesneši

                  Septītā palāta

               R. Silva de Lapuerta, priekšsēdētāja,
               E. Juhāss, Dž. Arestis, J. Malenovskis, T. fon Danvics un D. Švābi, tiesneši

                  Astotā palāta

               K. Toadere, priekšsēdētāja,
               K. V. A. Timmermanss, K. Šīmans, P. Kūris un L. Bejs Larsens, tiesneši


title: Lieta T-480/13: Prasība, kas celta 2013. gada 30. augustā — You-View.tv /ITSB — YouView TV ( “YouView+” )

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/58

         Prasība, kas celta 2013. gada 30. augustā — You-View.tv/ITSB — YouView TV (“YouView+”)
   (Lieta T-480/13)
   2013/C 344/107
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: You-View.tv (Antverpene, Beļģija) (pārstāvis — S. Criel, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: YouView TV Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 18. jūnija lēmumu lietā R 2112/2012-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “YouView+” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 38., 41. un 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 10 286 061

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: sarkanas un baltas krāsas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “You View You-View.tv”, attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 38. un 41. klasē — Beniluksa preču zīme Nr. 838 408

      Iebildumu nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta pārkāpums


title: Lieta T-448/11: Prasība, kas celta 2011. gada 5. augustā — Golden Balls /ITSB — Intra-Presse ( GOLDEN BALLS )

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 5. augustā — Golden Balls/ITSB — Intra-Presse (“GOLDEN BALLS”)
   (Lieta T-448/11)
   2011/C 298/46
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Golden Balls Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — M. Edenborough, QC, un S. Smith, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Intra-Presse (Buloņa-Bijankūra, Francija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 22. jūnija lēmumu lietā R 1432/2010-1 tiktāl, ciktāl Apelāciju padome apelācijas sūdzību apmierināja attiecībā uz noteiktām precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 9., 28. un 41. klasē, un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus vai, pakārtoti, piespriest otrai procesa Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “GOLDEN BALLS” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 28. un 41.klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6036503

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “BALOON D'OR” reģistrācija Nr. 4226148, tostarp attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 9., 14., 16., 18., 25., 28., 38. un 41. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: noraidīt iebildumus

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un daļēji apmierināt iebildumus un apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot nepamatoti pieņēmusi, ka ir iespējams konflikts starp reģistrācijas pieteikumā norādīto Kopienas preču zīmi un agrāku preču zīmi


title: Lieta T-309/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 22. oktobra spriedums – Enosi Mastichoparagogon/ITSB – Gaba International (“ELMA”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Vārdiska preču zīme “ELMA” — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ELMEX” — Reģistrācijas atteikums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               7.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 406/29

         Vispārējās tiesas 2015. gada 22. oktobra spriedums – Enosi Mastichoparagogon/ITSB – Gaba International (“ELMA”)
   (Lieta T-309/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Vārdiska preču zīme “ELMA” - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “ELMEX” - Reģistrācijas atteikums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 406/28)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Grieķija) (pārstāvis – A. E. Malami, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – P. Geroulakos un J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Gaba International Holding GmbH (Therwil, Šveice) (pārstāvji – G. Schindler, M. Zintler un P. Nagel, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2013. gada 26. marta lēmumu lietā R 1539/2012–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Gaba International Holding GmbH un Enosi Mastichoparagogon Chiou

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Enosi Mastichoparagogon Chiou atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 2263, 3.8.2013.


title: Lieta C-163/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 26. martā ierosinājis Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi un Musa Akar par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 17. janvāra rīkojumu lietā T-129/06 Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi  un Musa Akar /Eiropas Kopienu Komisija

text:
               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/7

         Apelācija, ko 2007. gada 26. martā ierosinājis Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi un Musa Akar par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 17. janvāra rīkojumu lietā T-129/06 Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi un Musa Akar/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-163/07 P)
   (2007/C 129/10)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi un Musa Akar (pārstāvis — Ç. Şahin, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2007. gada 17. janvāra rīkojumu lietā T-129/06 (1), kas apelācijas sūdzības iesniedzējiem ir paziņots 2007. gada 26. janvārī, un apstrīdēto atbildētājas 2005. gada 23. decembra lēmumu Nr. MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614;

               —

               pakārtoti, norādītajā nozīmē atcelt pirmajā daļā minēto Pirmās instances tiesas rīkojumu un apstrīdēto atbildētājas 2005. gada 23. decembra lēmumu Nr. MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614 un apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumus pirmajā instancē;

               —

               papildus pakārtoti, atcelt pirmajā daļā minēto Pirmās instances tiesas rīkojumu un nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Pirmās instances tiesā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēji prasījumiem saistībā ar minēto rīkojumu sniedz šādu pamatojumu.
   Vērtējot izskatāmās lietas apstākļus, Pirmās instances tiesai nav jāaprobežojas ar lietas dalībnieku apgalvojumiem, un lieta nav jāizlemj, vienīgi pamatojoties uz lietas dalībnieku iesniegtajiem pierādījumiem. Tiesas Statūtu 21. pantā ir skaidri noteikts, ka Eiropas Kopienu tiesām ir pienākums noskaidrot lietas apstākļus — tiesa tos ne vien var noskaidrot pēc savas ierosmes, bet tai pat ir pienākums to veikt, ja tas ir nepieciešams.
   Šajā lietā nenoskaidrojot, vai atbildētāja apstrīdētajā lēmumā ir sniegusi pienācīgu pamatojumu, un apelācijas sūdzības iesniedzējiem tikai pēc mēneša — tātad pēc termiņa beigām — norādot uz formas trūkumiem, Pirmās instances tiesa ir pārkāpusi Tiesas Statūtu 21. pantu, Pirmās instances tiesas Reglamenta 64. pantu un Kopienu materiālās tiesības saistībā ar tiesību aktu likumības prezumpcijas principu un tiesību akta šķietamās esamības doktrīnu. Kopienu tiesībās administrācijas pieļautu ļoti būtisku un acīmredzamu kļūdu sekas ir tiesību akta pilnīga spēkā neesamība.
   Ja apelācijas sūdzības iesniedzēji būtu pienācīgi informēti par tiem pieejamiem tiesību aizsardzības līdzekļiem, viņi uzreiz būtu uzticējuši lietu praktizējošam advokātam un tādējādi iesnieguši prasību paredzētajā termiņā. Pirmās instances tiesas iebildums, ka apelācijas sūdzības iesniedzēji un viņu Turcijas advokāti nav ievērojuši rūpību, kāda ir sagaidāma no apdomīga prasības iesniedzēja, neatbrīvoja atbildētāju no pienākuma pienācīgi norādīt pieejamos tiesību aizsardzības līdzekļus.

      (1)  OV C 212, 29. lpp.


title: Lieta T-325/16: Prasība, kas celta 2016. gada 24. jūnijā – České dráhy/Komisija

text:
               29.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/26

         Prasība, kas celta 2016. gada 24. jūnijā – České dráhy/Komisija
   (Lieta T-325/16)
   (2016/C 314/36)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: České dráhy, a.s. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvji – K. Muzikář, J. Kindl, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2016. gada 18. aprīļa Lēmumu C (2016) 2417 final (lieta AT.40156 – FALCON);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kas radušies sabiedrībai České dráhy.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums par pārbaudi attiecībā uz iesaistīšanos pret konkurenci vērstās darbībās vai uz pārbaudi pašu esot patvaļīga un nesamērīga iejaukšanās prasītājas privātajā dzīvē.

                           —

                           Apstrīdētais lēmums esot ticis pieņemts, pārkāpjot samērīguma principu, ņemot vērā, ka izšķirīga informācija jau esot atradusies lietas materiālos kompetentajā valsts konkurences aizsardzības iestādē un ka tajā pašā lietā esot bijušas uzsāktas divas procedūras privāttiesību jomā. Turklāt apstrīdētajā lēmumā izvirzīto mērķi esot bijis iespējams sasniegt, īstenojot mazāku iejaukšanos, kas ierobežotu prasītājas pamattiesību pārkāpuma apjomu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums neatbilstot noteiktajām prasībām, kuras attiecas uz tā pamatojuma līmeni un pārbaudes priekšmeta un mērķa aprakstu.

                           —

                           Apstrīdētajā lēmumā Komisija nepieļaujami plaši esot aprakstījusi pārbaudes priekšmetu un mērķi. Apstrīdētais lēmums esot arī nepietiekami pamatots. Apstrīdētā lēmuma pamatojumā Komisija arī neesot konkrēti aprakstījusi faktus un pieņēmumus, ko bija paredzējusi pārbaudīt pārbaudes gaitā. Komisija neesot minējusi arī netiešus pierādījumus, kas pamatotu tās aizdomas. Pārbaudes priekšmeta un mērķa apraksts apstrīdētajā lēmumā un tā pamatojums prasītājai neesot ļāvis pietiekami precīzi noteikt savus atbilstošos pienākumus. Ar apstrīdēto lēmumu tādējādi esot pārkāptas arī prasītājas tiesības uz aizstāvību.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka neesot pat netiešu pierādījumu, kuri pamatotu aizdomas par prasītājas pret konkurenci vērsto rīcību kas attaisnotu apstrīdētā lēmuma pieņemšanu un pārbaudes veikšanu, un procedūrā valsts konkurences aizsardzības iestādē savāktie pierādījumi šādas aizdomas faktiski izslēdzot.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot bijusi pilnvarota pieņemt apstrīdēto lēmumu vai veikt pārbaudi, ņemot vērā, ka apgalvotā prasītājas pret konkurenci vērstā rīcība katrā ziņā nevarot ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm un ka izskatāmajā lietā prasītājai nevarot būt dominējošs stāvoklis iekšējā tirgū vai būtiskā tā daļā.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā lēmuma pieņemšana un pārbaudes veikšana vairāk nekā četrus gadus pēc procedūras uzsākšanas valsts konkurences aizsardzības iestādē esot pretrunā tiesiskās noteiktības principam un tiesiskās paļāvības aizsardzības principam.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu un ar to saistīto procedūru Komisija esot pārkāpusi prasītājas tiesības, kas tai ir garantētas Hartas 7. pantā (vai ECPAK 8. pantā), kā arī Hartas 48. pantā (vai ECPAK 6. pantā).


title: Lieta T-94/11: Prasība, kas celta 2011. gada 22. februārī — AU Optronics /Komisija

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/14

         Prasība, kas celta 2011. gada 22. februārī — AU Optronics/Komisija
   (Lieta T-94/11)
   2011/C 120/34
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: AU Optronics Corp. (Hsinchu, Taivāna) (pārstāvji — B. Hartnett, Barrister, un O. Geiss, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2010. gada 8. decembra Lēmumu C(2010) 8761, galīgā redakcija, lietā COMP/39.309 — LCD — Šķidro kristālu paneļi, tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               pakārtoti, samazināt prasītājai noteikto naudas sodu; un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatojumam prasītāja izvirza astoņus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija, ņemot vērā nepieciešamo tiesisko un pierādījumu standartu, nav pierādījusi, ka Komisija bija pilnvarota piemērot LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu, jo:

                           —

                           Komisija nav pieradījusi tās teritoriālo jurisdikciju;

                           —

                           Komisija nav pierādījusi, ka iespējamā vienošanās radītu tūlītēju, būtisku un paredzamu ietekmi EEZ.

               2)

               Ar otro pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija, piemērojot LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktos un tiesību piemērošanā;

               3)

               Ar trešo pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību.

               4)

               Ar ceturto pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu, nosakot pārkāpuma ilgumu.

               5)

               Ar piekto pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, nosakot naudas soda pamatsummu, īpaši tādēļ, ka:

                           —

                           Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, aprēķinot pārdošanas apjomu;

                           —

                           Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, pārkāpuma smaguma novērtēšanā neņemot vērā prasītājas individuālo rīcību.

               6)

               Ar sesto pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija nav norādījusi piemērotu pamatojumu, novērtējot pārkāpuma smagumu.

               7)

               Ar septīto pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija ir nepareizi piemērojusi 2002. gada paziņojumu par atbrīvojumu no naudas soda (1), jo:

                           —

                           Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, nesecinot, ka prasītājas sadarbībai bija ļoti nozīmīga pievienotā vērtība, kas attaisno maksimālo vai gandrīz maksimālo samazinājumu amplitūdā no 20–30 %;

                           —

                           Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, pamatojot savu lēmumu ar kritērijiem, kuri nav noteikti 2002. gada paziņojumā par atbrīvojumu no naudas soda; un

                           —

                           tādējādi Komisija ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību.

               8)

               Ar astoto pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu un tādējādi ir pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. pantu, jo:

                           —

                           prasītājai tika liegta iespēja nopratināt vai konfrontēt lieciniekus;

                           —

                           prasītājai tika liegta iespēja iesniegt apsvērumus par tai noteiktā naudas soda aprēķināšanu;

                           —

                           naudas sods tika noteikts pēc tiesas sēdes, kura nebija atklāta un kurā nepiedalījās lēmuma pieņēmējs; un

                           —

                           apstrīdēto lēmumu pieņēma administratīva iestāde un nevienai tiesai nav jurisdikcijas, lai pārskatītu visus tā aspektus.

      (1)  Komisijas paziņojums par atbrīvojumu no sodanaudas [naudas soda] un sodanaudas [naudas soda] samazināšanu karteļu gadījumos (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV C 45, 3. lpp.).


title: Lieta C-19/11: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 28. jūnija spriedums ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Markus Geltl/Daimler AG (Direktīvas 2003/6/EK un 2003/124/EK — Iekšējā informācija — “Precīza rakstura informācijas” jēdziens — Laikā sadalīta procesa starpposmi — Norāde uz pastāvošu apstākļu kopumu vai tādu apstākļu kopumu, par kuriem ir pamats uzskatīt, ka tie iestāsies, vai arī bijušu notikumu vai notikumu, par kuru ir pamats uzskatīt, ka tas notiks — Termina “ir pamats uzskatīt” interpretācija — Informācijas par sabiedrības vadītāja nomaiņu publicēšana)

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/5

         Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 28. jūnija spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Markus Geltl/Daimler AG

   (Lieta C-19/11) (1)

   (Direktīvas 2003/6/EK un 2003/124/EK - Iekšējā informācija - “Precīza rakstura informācijas” jēdziens - Laikā sadalīta procesa starpposmi - Norāde uz pastāvošu apstākļu kopumu vai tādu apstākļu kopumu, par kuriem ir pamats uzskatīt, ka tie iestāsies, vai arī bijušu notikumu vai notikumu, par kuru ir pamats uzskatīt, ka tas notiks - Termina “ir pamats uzskatīt” interpretācija - Informācijas par sabiedrības vadītāja nomaiņu publicēšana)
   2012/C 258/08
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Markus Geltl

      Atbildētāja: Daimler AG

      Piedaloties: Lothar Meier u.c.

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesgerichtshof — Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvas 2003/6/EK par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (OV L 96, 16. lpp.) 1. panta 1. punkta un Komisijas 2003. gada 22. decembra Direktīvas 2003/124/EK, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK īsteno attiecībā uz iekšējās informācijas definīciju un publisku izziņošanu, kā arī tirgus manipulācijas definīciju (OV L 339, 70. lpp.), 1. panta 1. punkta interpretācija — Jēdziena “iekšējā informācija” interpretācija — Akciju sabiedrības valdes priekšsēdētāja-ģenerāldirektora atkāpšanās no amata — Dažādu konsultāciju un soļu veikšana pirms aplūkojamā notikuma, lai novērtētu, vai šādai informācijai ir precīzs raksturs, iespējama ņemšana vērā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvas 2003/6/EK par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīga izmantošana) 1. panta 1. punkts un Komisijas 2003. gada 22. decembra Direktīvas 2003/124/EK, ar ko Direktīvu 2003/6 īsteno attiecībā uz iekšējās informācijas definīciju un publisku izziņošanu, kā arī tirgus manipulācijas definīciju, 1. panta 1. punkts, ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz laikā sadalītu procesu, kura mērķis ir īstenot noteiktu apstākli vai izraisīt noteiktu notikumu, par precīza rakstura informāciju šo tiesību normu izpratnē var uzskatīt ne tikai šo apstākli vai notikumu, bet arī šā procesa starpposmus, kas ir saistīti ar tā īstenošanu;

               2)

               Direktīvas 2003/124 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “tādu apstākļu kopumu, par kuriem ir pamats uzskatīt, ka tie iestāsies, vai arī [..] notikumu, par kuru ir pamats uzskatīt, ka tas notiks” attiecas uz apstākļiem vai notikumiem, par kuriem, pamatojoties uz jau pieejamās informācijas vispārīgo novērtējumu, ir jākonstatē, ka tie patiesi var iestāties. Tomēr šis jēdziens nav jāinterpretē tādējādi, ka būtu jāņem vērā šo apstākļu kopuma vai notikuma ietekmes uz emitenta finanšu instrumentu cenām apmērs.

      (1)  OV C 113, 09.04.2011.


title: Lieta C-452/05: Tiesas (sestā palāta) spriedums 2006. gada 23. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/271/EEK — Piesārņojums un kaitīgums — Komunālo notekūdeņu attīrīšana)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/17

         Tiesas (sestā palāta) spriedums 2006. gada 23. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-452/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/271/EEK - Piesārņojums un kaitīgums - Komunālo notekūdeņu attīrīšana)
   (2006/C 331/29)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un F. Simonetti, pārstāvji)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — S. Schreiner, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40. lpp.) 5. panta 4. punkta nepareiza piemērošana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nespējot pierādīt, ka minimālais samazinājuma procents vispārējam visās komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtās ienākošajam daudzumam ir vismaz 75 % no kopējā slāpekļa daudzuma, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu 5. panta 4. punkts;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 48, 25.2.2006.


title: Lieta T-340/11: Prasība, kas celta 2011. gada 23. jūnijā — Régie Networks un NRJ Global /Komisija

text:
               24.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/25

         Prasība, kas celta 2011. gada 23. jūnijā — Régie Networks un NRJ Global/Komisija
   (Lieta T-340/11)
   2011/C 282/53
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Régie Networks (Liona, Francija) un NRJ Global (Parīze, Francija) (pārstāvji — B. Geneste un C. Vannini, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               konstatēt Eiropas Savienības atbildību, ka izriet no:

                           —

                           Eiropas Komisijas 1997. gada 10. novembra lēmuma par valsts atbalstu Nr. 679/97 prettiesiskuma,

                           —

                           Komisijas bezdarbības pēc tam, kad tika konstatēts šis prettiesiskums, ko apliecina Francijas valsts iestādēm 2003. gada 8. maijā adresētā vēstule;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visu kaitējumu, kas prasītājiem ir radies dēļ prasības pieteikumā norādītajām kļūdām, kur kaitējums aptver:

                           —

                           iekasēto nodokļa summu par laikposmu no 1998. gada 1. janvāra līdz 2000. gada 31. decembrim,

                           —

                           honorārus, kas samaksāti tiesas procesa laikā, kas tika uzsākts nolūkā saņemt iekasēto nodokli par laikposmu no 2001. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim,

                           —

                           honorārus, kas samaksāti šī tiesas procesa ietvaros;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza divus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda, kas ir radusies Komisijas 1997. gada 10. novembra lēmuma prettiesiskuma dēļ. Komisija, izvērtējot atbalsta shēmu radio apraidei 1997. gadā, atzina, ka tā ir saderīga ar Līguma noteikumiem, tomēr neizvērtējot šīs atbalsta shēmas finansēšanas veidu, lai gan tai tas bija jādara atbilstoši Tiesas iedibinātai judikatūrai šajā jomā, jo šis finansējums bija attiecīgās atbalsta shēmas neatņemama sastāvdaļa. Šādi pieņemtais Komisijas lēmums ir prettiesisks un ir uzskatāms par kļūdu, kas var radīt Eiropas Savienības ārpuslīgumisko atbildību.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts labas pārvaldības princips, kas izriet no tā, ka Komisija 2003. gadā nav novērsusi tās 1997. gada lēmuma sekas, kas ir radījušas zaudējumus. Komisija sava 1997. gada 10. novembra lēmuma prettiesiskumu konstatēja, vēlākais, 2003. gada 8. maijā, dienā, kad tā Francijas valsts iestādēm nosūtīja vēstuli, norādot, ka radio apraides atbalsta shēmas finansēšanas noteikumi, kas pēdējo reizi tika apstiprināti ar 1997. gada 10. novembra lēmumu, ir pretrunā Līguma noteikumiem. Tomēr Komisija nav veikusi nekādus pasākumus konstatētā prettiesiskuma novēršanai. Ar šādu pamatojumu prasītāji uzskata, ka Komisijas bezdarbība, nenovēršot sava 1997. gadā pieņemtā prettiesiskā lēmuma sekas, kas rada zaudējumus, ir pretrunā labas pārvaldības principam, kas ir Eiropas Savienības vispārējais tiesību princips, un tādējādi var radīt Savienības atbildību.


title: Lieta C-213/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 7. maijā iesniedza Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) — Fernando Casimiro dos Santos Ferreira u.c./Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

text:
               14.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 7. maijā iesniedza Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) — Fernando Casimiro dos Santos Ferreira u.c./Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

   (Lieta C-213/12)
   2012/C 209/07
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal de Justiça

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Fernando Casimiro dos Santos Ferreira, Maria do Carmo Ferreira dos Santos, Rosa Fernanda Santos Ferreira

      Atbildētāja: Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Otrās direktīvas (1) 1. panta 1. punkts un 3. pants un Trešās direktīvas (2) 1. pants, lasot tos kopā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums, ar kuru tiek izslēgtas tiesības saņemt atlīdzinājumu vadītāja ģimenes locekļiem par nemateriālu kaitējumu, kas ir radies vadītāja nāves rezultātā, ja ceļu satiksmes negadījums tika izraisīts vienīgi šī vadītāja vainas dēļ?

      (1)  Padomes 1983. gada 30. decembra Otrā direktīva 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu (OV L 8, 17. lpp.).

      (2)  Padomes 1990. gada 14. maija Trešā Direktīva 90/232/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu (OV L 129, 33. lpp.).


title: lieta C-454/04: Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 27. oktobrī

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/8

         Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 27. oktobrī
   (lieta C-454/04)
   (2004/C 314/15)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 27. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv C. O'Reilly un A.-M. Rouchaud-Joët, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               konstatēt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, lai panāktu atbilstību Padomes 2001. gada 20. jūlija Direktīvai 2001/55/EK par obligātajiem standartiem, lai pārvietoto personu masveida pieplūduma gadījumā sniegtu tām pagaidu aizsardzību, un par pasākumiem, lai līdzsvarotu dalībvalstu pūliņus, uzņemot šādas personas un uzņemoties ar to saistītās sekas (1), vai arī, jebkādā gadījumā, par tiem nepaziņojot Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek šī Direktīva;

               2)

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transpozīcijas termiņš valsts tiesībās beidzās 2002. gada 31. decembrī.

      (1)  OV L 212, 7.8.2001., 12. lpp.


title: Lieta T-207/13: Prasība, kas celta 2013. gada 10. aprīlī — 1872 Holdings /ITSB — Havana Club International ( “THE SPIRIT OF CUBA” )

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/34

         Prasība, kas celta 2013. gada 10. aprīlī — 1872 Holdings/ITSB — Havana Club International (“THE SPIRIT OF CUBA”)
   (Lieta T-207/13)
   2013/C 171/64
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: 1872 Holdings vof (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis — M. Antoine-Lalance, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Havana Club International, SA (Havanna, Kuba)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 31. janvāra lēmumu lietā R 684/2012-1;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “THE SPIRIT OF CUBA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 33., 35. un 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 2 109 106

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu ir balstīts uz Padomes Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: atzīt apstrīdēto Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-269/11: Prasība, kas celta 2011. gada 23. maijā — Xeda International /Komisija

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/31

         Prasība, kas celta 2011. gada 23. maijā — Xeda International/Komisija
   (Lieta T-269/11)
   2011/C 211/66
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Xeda International SA (Saint Andiol, Francija) (pārstāvji — C. Mereu un K. Van Maldegem, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja prasa atcelt Komisijas 2011. gada 3. marta Lēmumu 2011/143/ES par etoksikvina neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un par Komisijas Lēmuma 2008/941/EK grozījumiem (OV L 59, 71. lpp.).
   Apstrīdētā lēmuma rezultātā ieraksts par etoksikvinu no Lēmuma 2008/941/EK tika svītrots un etoksikvins netiks iekļauts Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā kā darbīga viela. Tā rezultātā prasītājai vairs nebūs atļauts Eiropas Savienībā ražot un pārdot etoksikvinu, kā arī produktus uz etoksikvina bāzes un tā no 2011. gada 3. septembra zaudēs savu produktu reģistrāciju dalībvalstīs.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Kā uzskata prasītāja, apstrīdētais lēmums faktiski aizliedz etoksikvina izmantošanu augu aizsardzības līdzekļos, pamatojoties uz zinātniska rakstura bažām un uz Lēmuma preambulas 6. apsvērumā minētiem apgalvojumiem par datu nepilnībām, par katru no kuriem prasītāja esot pietiekami plaši izteikusies vai kas nevarēja būt attaisnojums vielas neiekļaušanai pielikumā.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāptas prasītājas tiesības aizstāvēties un būtiski procedūras noteikumi. No prasītājas viedokļa, ar apstrīdēto Lēmumu esot pārkāptas tās tiesības aizstāvēties un tiesības tikt uzklausītai, jo prasītājai neesot tikusi dota pienācīga iespēja un laiks izteikties par procesa vēlīnā stadijā paustajām bažām un neesot rūpīgi izvērtēti prasītājas komentāri attiecībā uz apgalvojumiem par datu nepilnībām.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpti Eiropas Savienības pamatprincipi.

                           —

                           Prasītāja norāda, ka apstrīdētais lēmums esot ticis pieņemts, pārkāpjot tiesiskās drošības principu un neievērojot prasītājas tiesisko paļāvību, kas izriet no Komisijas 2008. gada 17. janvāra Regulā (EK) Nr. 33/2008 ietvertās atkārtotās pieteikuma iesniegšanas procedūras.

                           —

                           Prasītāja turklāt norāda, ka apstrīdētais lēmums esot nesamērīgs, ņemot vērā Komisijas iespēju izvēlēties kādu no tās rīcībā esošajiem pasākumiem un izraisītās nelabvēlīgās sekas salīdzinājumā ar sasniedzamajiem mērķiem.


title: Lieta C-530/06: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 22. oktobra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/31

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 22. oktobra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-530/06) (1)

   (2007/C 315/54)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 42, 24.2.2007.


title: Lieta T-169/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Jean-Louis Giraudy iesniedza 2005. gada 20. aprīlī

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/29

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Jean-Louis Giraudy iesniedza 2005. gada 20. aprīlī
   (Lieta T-169/05)
   (2005/C 171/48)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 20. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Žans-Luī Žirodi [Jean-Louis Giraudy], ar dzīvesvietu Parīzē, kuru pārstāv Dominiks Vuajemo [Dominique Voillemot], avocat.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas 2005. gada 21. februāra lēmumu, kurā tā neatzīts Preses Ģenerāldirektorāta kļūdas un noraida prasītāja sūdzību;

               —

               atzīt, ka šīs kļūdas ir radījušas noteiktus un novērtējamus zaudējumus un ka starp šīm kļūdām un attiecīgajiem zaudējumiem pastāv cēloņsakarība;

               —

               tā rezultātā pasludināt finanšu atlīdzību par prasītājam nodarītajiem zaudējumiem par likumīgu un noteikt atlīdzību par morālo kaitējumu EUR 500 000 apmērā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Notikumu laikā prasītājs bija Komisijas pārstāvniecības Francijā vadītājs. Pret viņu vērsto pārmetumu par it kā notikušajām nelikumībām, kas nelabvēlīgi ietekmēja Eiropas Savienības budžetu, rezultātā Eiropas Pretkorupcijas Aģentūra (OLAF) 2002. gada 18. novembrī veica operāciju Komisijas pārstāvniecības telpās. Nākamajā dienā prasītājs tika pārcelts uz Briseli un viņam tika aizliegts kontaktēties kā Komisijas iekšienē, tā arī ārpus Komisijas.
   Prasītājs tāpat apgalvo, ka Komisijas 2002. gada 21. novembra preses paziņojums, kas tika plaši izplatīts, ir sabojājis masu medijos viņa reputāciju. Atbilstoši prasītāja teiktajam, OLAF2003. gada 6. maija ziņojumā tika konstatēts, ka pieņēmumi attiecībā pret viņu bija nepamatoti.
   Ar šo prasību prasītājs vēlas saņemt atlīdzību par kaitējumu, kas tam nodarīts šajā sakarā. Savas prasības pamatojumam viņš uzsver, ka viņš tika pārcelts nelikumīgi, bez attaisnojuma un pārkāpjot nevainīguma prezumpciju. Tāpat viņš apgalvo, ka Komisijas oficiālais pārstāvis nav ievērojis izmeklēšanas konfidencialitāti un sniedza publiskus paziņojumus, kas var sabojāt viņa reputāciju. Visbeidzot, viņš apgalvo, ka Preses Ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors ir izdarījis noteiktus pieņēmumus attiecībā uz viņu, par kuru jūtīgumu tas nevarēja nezināt.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 30. jūnijā lietā C-295/03 P Alessandrini Srl. u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Banāni — Importēšana no trešām valstīm — Regula (EK) Nr. 2362/98 — Licences banānu importam no ĀKK valstīm — Pasākumi Regulas (EKK) Nr. 404/93 20. panta d) apakšpunkta izpratnē — Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               20.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 30. jūnijā
   lietā C-295/03 P Alessandrini Srl. u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Apelācija - Banāni - Importēšana no trešām valstīm - Regula (EK) Nr. 2362/98 - Licences banānu importam no ĀKK valstīm - Pasākumi Regulas (EKK) Nr. 404/93 20. panta d) apakšpunkta izpratnē - Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība)
   (2005/C 205/04)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā C-295/03 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2003. gada 2. jūlijā iesniedza Alessandrini Srl., Trevizo (Itālija), Anello Gino di Anello Luigi & C. Snc., Breša (Itālija), Arpigi SpA., Paduja (Itālija), Bestfruit Srl., Milāna (Itālija), Co-Frutta SpA., Paduja, Co-Frutta Soc. coop. arl., Paduja, Dal Bello Sife Srl., Paduja, Frigofrutta Srl., Palermo (Itālija), Garletti Snc., Bergāmo (Itālija), London Fruit Ltd., Londona (Apvienotā Karaliste), (avvocati — V. Viskardini Donā [W. Viscardini Donà] un Dž. Donā [G. Donà]), otram lietas dalībniekam esot Eiropas Kopienu Komisijai (pārstāvji — K. Katabriga [C. Cattabriga] un L. Vizadžio [L. Visaggio], pārstāvji, kam palīdz A. dal Ferro [A. Dal Ferro]), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans], tiesneši K. Gulmans [C. Gulmann], R. Šintgens [R. Schintgen] (referents), Dž. Arestis [G. Arestis] un J. Klučka [J. Klučka], ģenerāladvokāts D. Ruiss-Harabo Kolomers [D. Ruiz-Jarabo Colomer], sekretāre M. Ferreira [M. Ferreira], galvenā administratore, 2005. gada 30. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2003. gada 10. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās T-93/00 un T-46/01 Alessandrini u.c./Komisija;

               2)

               noraidīt prasības, kas ir celtas Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā lietās Nr. T-93/00 un T-46/01;

               3)

                  Alessandrini Srl, Anello Gino di Anello Luigi & C. Snc, Arpigi SpA, Bestfruit Srl, Co-Frutta SpA, Co-Frutta Soc. coop. arl, Dal Bello Sife Srl, Frigofrutta Srl, Garletti Snc un London Fruit Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan pirmajā instancē, gan arī apelācijas tiesvedībā.

      (1)  OV C 213, 06.09.2003.


title: Lieta T-289/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. martā – Keolis CIF u.c./Komisija

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/50

         Prasība, kas celta 2017. gada 15. martā – Keolis CIF u.c./Komisija
   (Lieta T-289/17)
   (2017/C 239/63)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Keolis CIF (Le Mesnil-Amelot, Francija), Keolis Val d’Oise (Bernes-sur-Oise, Francija), Keolis Seine Sénart (Draveil, Francija), Keolis Seine Val de Marne (Athis-Mons, Francija), Keolis Seine Esonne (Ormoy, Francija), Keolis Vélizy (Versaļa, Francija), Keolis Yvelines (Versaļa) un Keolis Versailles (Versaļa) (pārstāvji – D. Epaud un R. Sermier, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               galvenokārt, daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 2. februāra lēmumu SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) par Francijas īstenotajām atbalsta shēmām Île-de-France reģiona sabiedriskā transporta uzņēmumiem, ciktāl tā 1. pantā tiek atzīts, ka attiecīgā atbalsta shēma tika īstenota “prettiesiski”, lai gan ir runa par jau pastāvošu atbalsta shēmu;

               —

               pakārtoti, daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 2. februāra lēmumu SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) par Francijas īstenotajām atbalsta shēmām Île-de-France reģiona sabiedriskā transporta uzņēmumiem, ciktāl tā 1. pantā tiek atzīts, ka attiecīgā atbalsta shēma tika īstenota prettiesiski attiecībā uz laikposmu pirms 1998. gada 25. novembra.

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanas izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza divus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats, kas ir izvirzīts prioritāri, attiecas uz to, ka attiecīgā reģionālā atbalsta shēma, neesot prettiesiski īstenota, jo tā neesot pakļauta nosacījumam par iepriekšējas paziņošanas pienākumu. Attiecīgā reģionālā atbalsta shēma būtībā būtu uzskatāma par jau pastāvošu atbalsta shēmu LESD 108. panta 1. punkta un Padomes 2015. gada 13. jūlija Regulas (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 2015/1589”) 1. panta b) punkta noteikumu un VI nodaļas izpratnē. Saskaņā ar jau pastāvošajām atbalsta shēmām piemērojamiem noteikumiem, to īstenošana neesot uzskatāma par prettiesisku, taču Komisija vajadzības gadījumā var noteikt nepieciešamos pasākumus, lai tās mainītos vai izzustu nākotnē.

               2.

               Otrais pamats, kas ir izvirzīts pakārtoti, attiecas uz to, ka pat pieņemot to, ka attiecīgā atbalsta shēma nebūtu uzskatāma par pastāvošu atbalsta shēmu, Komisija vairs neesot varējusi izvērst pārbaudi arī pēc 10 gadu termiņa, kas bijis pirms 2008. gada 25. novembra, proti, datuma, kad Komisija bija vērsusies pie Francijas iestādēm ar informācijas pieprasījumu. Regulas Nr. 2015/1589 17. pantā ir paredzēts, ka desmit gadu noilguma termiņš tiek pārtraukts vienīgi ar darbību, kuru pēc Komisijas lūguma veic Komisija vai dalībvalsts. Tādējādi prasītājas uzskata, ka Komisija varot izvērst savu pārbaudi tikai līdz 1998. gada 25. novembrim.


title: Lieta T-500/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 5. februāra spriedums – Ryanair/Komisija Valsts atbalsts — Īrijas nodoklis par lidmašīnu pasažieriem — Samazināta likme attiecībā uz galamērķiem, kuri atrodas ne tālāk par 300 km no Dublinas lidostas — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt — Priekšrocība — Selektīvs raksturs — Atbalsta saņēmēju identificēšana — Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. pants — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               23.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/13

         Vispārējās tiesas 2015. gada 5. februāra spriedums – Ryanair/Komisija
   (Lieta T-500/12) (1)

   (Valsts atbalsts - Īrijas nodoklis par lidmašīnu pasažieriem - Samazināta likme attiecībā uz galamērķiem, kuri atrodas ne tālāk par 300 km no Dublinas lidostas - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt - Priekšrocība - Selektīvs raksturs - Atbalsta saņēmēju identificēšana - Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. pants - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2015/C 096/16)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ryanair Ltd (Dublina, Īrija) (pārstāvji – B. Kennelly, barrister, E. Vahida un I.-G. Metaxas-Maragkidis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Flynn, D. Grespan un T. Maxian Rusche)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Aer Lingus Ltd (Dublina, Īrija) (pārstāvji – K. Bacon, D. Scannell, D. Bailey, barristers, un A. Burnside, solicitor)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Īrija (pārstāvji – E. Creedon, A. Joyce un J. Quaney, pārstāvji, kuriem palīdz E. Regan, SC, un B. Doherty, barrister)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2012. gada 25. jūlija Lēmumu 2013/199/ES par valsts atbalsta lietu SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Diferencētas avioceļojumu nodokļa likmes, ko piemērojusi Īrija (OV 2013, L 119, 30. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2012. gada 25. jūlija Lēmuma 2013/199/ES par valsts atbalsta lietu SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Diferencētas avioceļojumu nodokļa likmes, ko piemērojusi Īrija, 4. pantu, ciktāl ar to ir uzdots no saņēmējiem atgūt atbalstu par summu, kas minētā lēmuma 70. apsvērumā ir noteikta astoņu euro apmērā par katru pasažieri;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina pusi no Ryanair Ltd tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               Ryanair Ltd sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem pati;

               5)

               Aer Lingus Ltd un Īrija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta C-477/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 2. septembrī iesniedza Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) – Openbaar Ministerie/Ruslanas Kovalkovas

text:
               17.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 383/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 2. septembrī iesniedza Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) – Openbaar Ministerie/Ruslanas Kovalkovas

   (Lieta C-477/16)
   (2016/C 383/11)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Amsterdam

      Pamatlietas puses

      Prasītājs(a): Openbaar Ministerie

      Atbildētājs: Ruslanas Kovalkovas

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai jēdzieni “tiesu iestāde”, kā noteikts Pamatlēmuma 2002/584/TI (1) 6. panta 1. punktā, un “tiesas nolēmums”, kā noteikts Pamatlēmuma 2002/584/TI 1. panta 1. punktā, ir autonomi Savienības tiesību jēdzieni?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša: atbilstoši kādiem kritērijiem var tikt noteikts, vai izsniegšanas dalībvalsts iestāde ir šāda “tiesu iestāde” un vai tādējādi tās izdots EAO ir šāds “tiesas nolēmums”?

               3)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša: vai Ministry of Justice of the Republic of Lithuania [Lietuvas Republikas Tieslietu ministrija] ietilpst jēdzienā “tiesu iestāde”, kā paredzēts Pamatlēmuma 2002/584/TI 6. panta 1. punktā, un vai šīs iestādes izdots EAO tādējādi ir “tiesas nolēmums” Pamatlēmuma 2002/584/TI 1. panta 1. punkta izpratnē?

               4)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir noraidoša: vai iestādes kā Ministry of Justice of the Republic of Lithuania [Lietuvas Republikas Tieslietu ministrija] noteikšana par izsniegšanas tiesu iestādi atbilst Savienības tiesībām?

      (1)  Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmums par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV 2002, L 190, 1. lpp.).


title: Lieta C-666/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 30. decembrī iesniedza Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vācija) — M u.c./Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 30. decembrī iesniedza Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vācija) — M u.c./Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

   (Lieta C-666/11)
   2012/C 73/34
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: M, N, O, P, Q

      Atbildētājs: Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai patvēruma meklētājs tiesvedībā par atbildības noraidīšanas paziņojumu un rīkojumu par viņa izsūtīšanu — kā uzskata dalībvalsts, kurā tika iesniegts patvēruma pieteikums (pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts) — uz atbildīgo dalībvalsti var atsaukties uz to, ka pārsūtīšana nav notikusi Padomes 2003. gada 18. februāra Regulas (EK) Nr. 343/2003 (1) 19. panta 4. punktā noteiktajā sešu mēnešu termiņā un tāpēc atbildība ir pārgājusi uz pieprasījuma iesniedzēju dalībvalsti?

               2)

               Vai pašnāvības mēģinājums, arī simulēts pašnāvības mēģinājums, kura dēļ nav iespējama pārsūtīšana uz atbildīgo dalībvalsti, ir bēgšana Padomes 2003. gada 18. februāra Regulas (EK) Nr. 343/2003 19. panta 4. punkta otrā teikuma izpratnē?

               3)

               Vai patvēruma meklētājs tiesvedībā par atbildības noraidīšanas paziņojumu un rīkojumu par viņa izsūtīšanu var atsaukties uz atbildības pāreju atbilstoši Komisijas 2003. gada 2. septembra Regulas (EK) Nr. 1560/2003 (2) 9. panta 2. punkta otrajam teikumam?

               4)

               Vai fakts, ka pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts informē atbildīgo dalībvalsti par iepriekš noorganizētas pārsūtīšanas atlikšanu, neminot apstākli, ka pārsūtīšanu nevar veikt sešu mēnešu laikā, kavē atbildības pāreju atbilstoši Komisijas 2003. gada 2. septembra Regulas (EK) Nr. 1560/2003 9. panta 2. punkta otrajam teikumam?

               5)

               Vai patvēruma meklētājam ir tiesā realizējamas tiesības pieprasīt, lai dalībvalsts izvērtē viņa pieteikumu atbilstoši Padomes 2003. gada 18. februāra Regulas (EK) Nr. 343/2003 3. panta 2. punkta pirmajam teikumam un informē viņu par lēmuma pamatojumu?

      (1)  Padomes 2003. gada 18. februāra Regula (EK) Nr. 343/2003, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm; OV L 50, 1. lpp.

      (2)  Komisijas 2003. gada 2. septembra Regula (EK) Nr. 1560/2003, ar kuru paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai piemērotu Padomes Regulu (EK) Nr. 343/2003, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm; OV L 222, 3. lpp.