title: Lieta F-10/07: Prasība, kas celta 2007. gada 8. februārī — Botos pret Komisiju

text:
               24.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/31

         Prasība, kas celta 2007. gada 8. februārī — Botos pret Komisiju
   (Lieta F-10/07)
   (2007/C 69/63)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Patricia Botos, Meise (Beļģija) (pārstāvis — L. Vogel, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2006. gada 30. oktobra lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītājas 2006. gada 24. aprīlī iesniegtā sūdzība par sešiem šādiem administratīviem lēmumiem: i) 2006. gada 23. janvāra lēmumu, ko pieņēmis Atsevišķo prasījumu pārvaldīšanas un maksājumu birojs; ii) 2006. gada 23. janvāra lēmumu, ko pieņēmis Vienotās veselības apdrošināšanas sistēmas Briseles maksājumu biroja vadītājs; iii) 2006. gada 9. februāra lēmumu, ko pieņēmis Atsevišķo prasījumu pārvaldīšanas un maksājumu birojs; iv) 2006. gada 9. februāra lēmumu, ko pieņēmis Vienotās veselības apdrošināšanas sistēmas Briseles maksājumu biroja vadītājs; v) 2006. gada 20. februāra lēmumu, ko pieņēmis Vienotās veselības apdrošināšanas sistēmas Briseles maksājumu biroja vadītājs; vi) medicīnas izdevumu atmaksāšanas aprēķinu, ko 2006. gada 23. februārī sagatavojis Vienotās veselības apdrošināšanas shēmas Briseles maksājumu birojs;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt arī sešus iepriekš minētos lēmumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasības pamatojumam prasītāja norāda tikai vienu pamatu, kas ir balstīts uz Civildienesta noteikumu 72. panta pārkāpumu, kā arī acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Tā apgalvo, ka ar apstrīdētajiem lēmumiem iecēlējinstitūcija ir kļūdaini atteikusies atzīt, ka viņai konstatētais “hroniska noguruma sindroms ”ir smaga slimība iepriekš minētā panta nozīmē, un līdz ar to atlīdzināt izdevumus, kas radušies, veicot ar šo slimību saistītās analīzes un iegādājoties zāles. Vairāki dokumenti, to skaitā sīka medicīniskā izmeklēšana pierāda attiecīgās slimības smagumu un nepieciešamību 100 % apmērā bez jebkādiem ierobežojumiem atlīdzināt izdevumus par zālēm un analīzēm, kuras, kā prasītāja apgalvo, ir (bijušas) nepieciešamas.


title: Lieta C-329/14: Prasība, kas celta 2014. gada 7. jūlijā  – Eiropas Komisija/Somijas Republika

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/21

         Prasība, kas celta 2014. gada 7. jūlijā – Eiropas Komisija/Somijas Republika
   (Lieta C-329/14)
   2014/C 292/26
   Tiesvedības valoda – somu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Hetsch, K. Herrmann un I. Koskinen)

      Atbildētāja: Somijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Somijas Republika, attiecībā uz Somijas sauszemes teritoriju nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu valsts tiesībās Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 19. maija Direktīvas 2010/31/ES par ēku energoefektivitāti (1) 2. panta 2. punktu un 9. panta 1. punktu, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, un attiecībā uz Ālandu salām nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu valsts tiesībās minētās direktīvas 2. panta 2. punktu un 9. panta 1. punktu, vai katrā ziņā vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, nav izpildījusi šīs direktīvas 28. panta 1. punktā paredzētos pienākumus

               —

               piespriest Somijas Republikai, pamatojoties uz LESD 260. panta 3. punktu, samaksāt kavējuma naudu EUR 19  178,25 dienā no Eiropas Savienības Tiesas sprieduma pasludināšanas dienas, to pārskaitot uz kontu “Eiropas Savienības pašu resursi”, jo tā neizpildīja pienākumu informēt par pasākumiem, ar kuriem valsts tiesībās tiks transponēta direktīva;

               —

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2012. gada 9. jūlijā.

      (1)  OV L 153, 13. lpp.


title: Lieta T-344/12: Prasība, kas celta 2012. gada 1. augustā — Virgin Atlantic Airways /Komisija

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/29

         Prasība, kas celta 2012. gada 1. augustā — Virgin Atlantic Airways/Komisija
   (Lieta T-344/12)
   2012/C 295/52
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:: Virgin Atlantic Airways Ltd (Crawley, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — N. Green, QC, un K. Dietzel, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2012. gada 30. marta lēmumu lietā COMP/M.6447 (IAG/bmi), un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo neesot ņēmusi vērā atbilstošo informāciju par konkurences nosacījumiem, kādi būtu pastāvējuši, ja [sabiedrības] iegādāšanās nebūtu notikusi, kas ļautu Komisijai novērtēt iegādi mazākas konkurences apstākļos, kādi būtu pastāvējuši iegādes neesamības gadījumā. It īpaši Komisija esot pieļāvusi kļūdu vērtējumā attiecībā uz: 1) lidojumu laika nišām, kuras bmi esot pārdevusi IAG/British Airways 2011. gada septembrī, un 2) bmi lidojumu laika nišām, kuras IAG/British Airways pieņēma kā garantiju no bmi pret GBP 60 miljonu samaksu avansā no pirkuma cenas.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi vairākas būtiskas kļūdas un neesot ņēmusi vērā atbilstošo informāciju saistībā ar vērtējumu, kā iegāde ietekmē IAG piederošo laika nišu (un ietekmes tirgū) Londonas Hītrovas lidostā pastāvīgu palielināšanos.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja esot pieļāvusi vairākas kļūdas un neesot ņēmusi vērā atbilstošo informāciju, neidentificējot vai neizslēdzot tālāk horizontāli skartos tirgus.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā: 1) neesot uzsākusi izmeklēšanas II posmu un 2) esot uzņēmusies saistības, kas neļauj kliedēt Komisijas konstatētās nopietnās un pamatotās šaubas.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka uz tiesiskajām attiecībām starp IAG un attiecīgi Iberia un British Airways attiecas EK Apvienošanās Regulas (1) 5. panta 4. punkts, kas Komisijai ļāva secināt, ka iegāde bija “Kopienas mēroga” koncentrācija minētās regulas 1. panta izpratnē un ka tā bija kompetenta to izvērtēt. Lēmums līdz ar to tika pieņemts ultra vires.

      (1)  Padomes 2004. gada 20. janvāra Regula (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (OV L 24, 1. lpp.).


title: Lieta T-277/14: Vispārējās tiesas 2014. gada 10. decembra rīkojums – Mabrouk /Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām saistībā ar situāciju Tunisijā — Līdzekļu iesaldēšana — Prasība sakarā ar bezdarbību — Pieteikums par piekļuvi pierādījumiem, kas Padomei ir pret fizisku personu, uz kuru attiecas šie pasākumi — Padomes piešķirta piekļuve — Strīda priekšmeta izzušana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               16.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/20

         Vispārējās tiesas 2014. gada 10. decembra rīkojums – Mabrouk/Padome
   (Lieta T-277/14) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām saistībā ar situāciju Tunisijā - Līdzekļu iesaldēšana - Prasība sakarā ar bezdarbību - Pieteikums par piekļuvi pierādījumiem, kas Padomei ir pret fizisku personu, uz kuru attiecas šie pasākumi - Padomes piešķirta piekļuve - Strīda priekšmeta izzušana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 056/28)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Tunisa, Tunisija) (pārstāvji – J.-R. Farthouat, J.-P. Mignard, N. Boulay, avocats, un S. Crosby, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – A. De Elera un G. Étienne)

      Priekšmets

   Prasība atzīt Padomes bezdarbību, ciktāl tā esot prettiesiski atturējusies no darbības pēc prasītāja pieteikuma par piekļuvi lietas materiāliem ar pierādījumiem, pamatojoties uz kuriem Padome ir izdevusi rīkojumu par viņa īpašumu iesaldēšanu Eiropas Savienībā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību pirms sprieduma taisīšanas;

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 194, 24.6.2014.


title: Lieta C-370/07: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 1. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Eiropas Savienības Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Tādu nostāju pieņemšana, kas Kopienas vārdā jāpauž ar nolīgumu izveidotā struktūrā — Pienākums norādīt pamatojumu — Juridiskā pamata norādīšana — Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES) līgumslēdzēju pušu konferences 14. sanāksme)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/4

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 1. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-370/07) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Tādu nostāju pieņemšana, kas Kopienas vārdā jāpauž ar nolīgumu izveidotā struktūrā - Pienākums norādīt pamatojumu - Juridiskā pamata norādīšana - Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES) līgumslēdzēju pušu konferences 14. sanāksme)
   2009/C 282/05
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Valero Jordana un C. Zadra)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-P. Jacqué, F. Florindo Gijón un K. Michoel)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienota Karaliste (pārstāvji — E. Jenkinson un I. Rao, pārstāves, D. Wyatt, QC)

      Priekšmets

   Padomes 2007. gada 24. maija lēmuma, ar kuru dara zināmu nostāju, kas Eiropas Kopienas vārdā jāpieņem par konkrētiem priekšlikumiem, kuri iesniegti Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES) līgumslēdzēju pušu konferences 14. sanāksmē, kas no 2007. gada 3. līdz 15. jūnijam notika Hāgā (Nīderlande) — Juridiskā pamata izvēle

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Padomes 2007. gada 24. maija lēmumu, ar kuru dara zināmu nostāju, kas Eiropas Kopienas vārdā jāpieņem par konkrētiem priekšlikumiem, kuri iesniegti Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES) līgumslēdzēju pušu konferences 14. sanāksmē, kas no 2007. gada 3. līdz 15. jūnijam notika Hāgā (Nīderlande);

               2)

               saglabāt atceltā lēmuma iedarbību;

               3)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 223, 22.09.2007.


title: Lieta C-602/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2015. gada 9. septembra rīkojumu lietā T-633/14 Monster Energy/EUIPO 2015. gada 10. novembrī iesniedza Monster Energy Company

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/15

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2015. gada 9. septembra rīkojumu lietā T-633/14 Monster Energy/EUIPO2015. gada 10. novembrī iesniedza Monster Energy Company

   (Lieta C-602/15 P)
   (2016/C 270/22)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Monster Energy Company (pārstāvis – P. Brownlow, Solicitor)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
   Ar 2016. gada 4. maija rīkojumu Tiesa (astotā palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta C-520/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 30. septembrī iesniedza Sąd Rejonowy w Płocku (Polija) – Urszula Leśniak -Jaworska , Małgorzata Głuchowska-Szmulewicz / Prokuratura Okręgowa w Płocku

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 30. septembrī iesniedza Sąd Rejonowy w Płocku (Polija) – Urszula Leśniak -Jaworska, Małgorzata Głuchowska-Szmulewicz/Prokuratura Okręgowa w Płocku

   (Lieta C-520/13)
   2014/C 253/19
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Rejonowy w Płocku

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Urszula Leśniak-Jaworska, Małgorzata Głuchowska-Szmulewicz

      Atbildētāja: Prokuraturze Okręgowej w Płocku

   Ar 2014. gada 27. marta rīkojumu Tiesa ir nolēmusi, ka acīmredzami tās kompetencē nav atbildēt uz Sąd Rejonowy w Płocku uzdoto jautājumu.


title: Lieta F-48/09: Prasība, kas celta 2009. gada 11. maijā — Schopphoven /Komisija

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/48

         Prasība, kas celta 2009. gada 11. maijā — Schopphoven/Komisija
   (Lieta F-48/09)
   2009/C 205/88
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Nikolaus Schopphoven, Cemera [Zemmer] (Vācija) (pārstāvji — S. Rodriges [S. Rodrigues], K. Bernards-Glancs [C. Bernard-Glanz], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   EPSO lēmuma neierakstīt prasītāju vispārējā konkursa EPSO/AD/117/08 rezerves sarakstā atcelšana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Personāla atlases biroja (EPSO) lēmumu neierakstīt prasītāju vispārējā konkursa EPSO/AD/117/08 rezerves sarakstā un vajadzības gadījumā atcelt EPSO lēmumus noraidīt prasītāja iesniegtos lūgumus par pārskatīšanu;

               —

               atcelt konkursa EPSO/AD/117/08 rezerves sarakstu;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-446/05: Vispārējās tiesas 2010. gada 28. aprīļa spriedums — Amann & Söhne un Cousin Filterie /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Rūpniecisko diegu Eiropas tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Vienota pārkāpuma jēdziens — Tirgus definīcija — Naudas sodi — Naudas soda augstākā robeža — Pārkāpuma smagums un ilgums — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sadarbība — Samērīgums — Vienlīdzīga attieksme — Tiesības uz aizstāvību — Pamatnostādnes naudas soda apmēra aprēķināšanai)

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/24

         Vispārējās tiesas 2010. gada 28. aprīļa spriedums — Amann & Söhne un Cousin Filterie/Komisija
   (Lieta T-446/05) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Rūpniecisko diegu Eiropas tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Vienota pārkāpuma jēdziens - Tirgus definīcija - Naudas sodi - Naudas soda augstākā robeža - Pārkāpuma smagums un ilgums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Sadarbība - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme - Tiesības uz aizstāvību - Pamatnostādnes naudas soda apmēra aprēķināšanai)
   2010/C 148/41
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Amann & Söhne GmbH & Co KG (Bēningheima, Vācija), un Cousin Filterie SAS (Dienvidvervika, Francija) (pārstāvji — A. Röhling, M. Dietrich un C. Horstkotte, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un K. Mojzesowicz, kuriem palīdz G. Eickstädt, avocat)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2005. gada 14. septembra Lēmumu C(2005) 3452 par [EKL] 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/38.337 — PO/Fil), kurā izdarīti grozījumi ar Komisijas 2005. gada 13. oktobra Lēmumu C(2005) 3765, un, pakārtoti, prasība samazināt naudas sodu, kas prasītājām piemērots ar minēto lēmumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Amann & Söhne GmbH & Co. KG un Cousin Filterie SAS atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 60, 11.03.2006.


title: Tiesas spriedums (virspalāta) 2005. gada 3. maijā apvienotajās lietās C-387/02, C-391/02, C-403/02 (Tribunale di Milano un Corte d'appello di Lecce lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) krimināllietās pret Silvio Berlusconi, Sergio Adelchi, Marcello Dell'Utri u.c. (Sabiedrību tiesības — EEK līguma 5. pants (vēlāk EK līguma 5. pants, jaunajā redakcijā EKL 10. pants) un EEK līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunkts (vēlāk EK līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunkts, jaunajā redakcijā pēc grozījumiem EKL 44. panta 2. punkta g) apakšpunkts) — Pirmā direktīva 68/151/EEK, Ceturtā direktīva 78/660/EEK un Septītā direktīva 83/349/EEK — Gada pārskati — Skaidra un patiesa priekšstata princips — Sods par nepatiesām ziņām par sabiedrībām (nepatiesas ziņas grāmatvedības dokumentos) — Pirmās direktīvas 68/151 6. pants — Prasība noteikt atbilstošu sodu par Kopienu tiesību normu pārkāpumiem)

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/1

      TIESAS SPRIEDUMS

   (virspalāta)
   2005. gada 3. maijā
   apvienotajās lietās C-387/02, C-391/02, C-403/02 (Tribunale di Milano un Corte d'appello di Lecce lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) krimināllietās pret Silvio Berlusconi, Sergio Adelchi, Marcello Dell'Utri u.c. (1)

   (Sabiedrību tiesības - EEK līguma 5. pants (vēlāk EK līguma 5. pants, jaunajā redakcijā EKL 10. pants) un EEK līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunkts (vēlāk EK līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunkts, jaunajā redakcijā pēc grozījumiem EKL 44. panta 2. punkta g) apakšpunkts) - Pirmā direktīva 68/151/EEK, Ceturtā direktīva 78/660/EEK un Septītā direktīva 83/349/EEK - Gada pārskati - Skaidra un patiesa priekšstata princips - Sods par nepatiesām ziņām par sabiedrībām (nepatiesas ziņas grāmatvedības dokumentos) - Pirmās direktīvas 68/151 6. pants - Prasība noteikt atbilstošu sodu par Kopienu tiesību normu pārkāpumiem)
   (2005/C 171/02)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Apvienotajās lietās C-387/02, C-391/02, C-403/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Tribunale di Milano (Milānas tiesa) (C-387/02 un C-403/02) un Corte d'appello di Lecce (Lečes apelācijas tiesa, Itālija) (C-391/02) iesniedza ar lēmumiem, kas pieņemti 2002. gada 26., 29. un 7. oktobrī un kas Tiesā attiecīgi reģistrēti 2002. gada 28. oktobrī, 12. un 8. novembrī, krimināllietās pret Silvio Berluskoni [Silvio Berlusconi] (C-387/02), Serdžio Adelki [Sergio Adelchi] (C-391/02), Marčelo Delutri [Marcello Dell'Utri] u.c. (C-403/02), Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris [V. Skouris], palātu priekšsēdētāji P. Jāns [P. Jann], K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans] (referents), A. Ross [A. Rosas] un E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], tiesneši Ž.-P. Puisošē [J.-P. Puissochet], R. Šintgens [R. Schintgen], N. Kolnerika [N. Colneric], S. fon Bārs, [S. von Bahr], M. Ilešičs [M.Ilešič], J. Malenovskis [J. Malenovský], U. Lehmuss [U. Lõhmus] un E. Levits, ģenerāladvokāte J. Kokote [J. Kokott], sekretāre L. Hjūleta [L. Hewlett], galvenā administratore, 2005. gada 3. maijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Tādā gadījumā, kā pamata prāvā esošais, nav iespējams atsaukties uz Padomes 1968. gada 9. marta Pirmo direktīvu 68/151/EEK par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses, attiecībā pret dalībvalsts iestāžu apsūdzētajām personām krimināllietu ietvaros, jo direktīvas pašas par sevi un neatkarīgi no dalībvalsts tiesību normas, kas pieņemta tās piemērošanai, iedarbība nevar būt tāda, ka ar to nosaka vai pastiprina apsūdzēto personu, kriminālatbildību.

      (1)  OV C 19, 25.01.2003.


title: Lieta C-631/13: Tiesas (astotā palāta) 2015. gada 15. janvāra spriedums (Oberster Patent- und Markensenat (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Arne Forsgren/Österreichisches Patentamt (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Cilvēkiem paredzētas zāles – Papildu aizsardzības sertifikāts – Regula (EK) Nr. 469/2009 – Jēdziens “aktīvā viela” – Pneimokoku konjugāta vakcīna – Lietošana pediatrijā – Nesējproteīns – Kovalentā saite)

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/7

      Tiesas (astotā palāta) 2015. gada 15. janvāra spriedums (Oberster Patent- und Markensenat (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Arne Forsgren/Österreichisches Patentamt

      (Lieta C-631/13) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Cilvēkiem paredzētas zāles - Papildu aizsardzības sertifikāts - Regula (EK) Nr. 469/2009 - Jēdziens “aktīvā viela” - Pneimokoku konjugāta vakcīna - Lietošana pediatrijā - Nesējproteīns - Kovalentā saite)
      (2015/C 073/09)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Oberster Patent- und Markensenat.

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Arne Forsgren

         Atbildētāja: Österreichisches Patentamt

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Regulas (EK) Nr. 469/2009 par papildu aizsardzības sertifikātu zālēm 1. panta b) punkts un 3. panta a) punkts ir interpretējami tādējādi, ka principā tie pieļauj, ka aktīvai vielai var tikt piešķirts papildu aizsardzības sertifikāts, ja šī aktīvā viela ir kovalentā saitē ar citām aktīvām vielām, kuras ietilpst zāļu sastāvā;

                  2)

                  Regulas Nr. 469/2009 3. panta b) punkts ir interpretējams tādējādi, ka tajā netiek pieļauta papildu aizsardzības sertifikāta piešķiršana attiecībā uz aktīvo vielu, kuras terapeitiskā iedarbība neizriet no terapeitiskām indikācijām, kas aptvertas ar tirdzniecības atļaujas tekstu;

                  3)

                  Regulas Nr. 469/2009 1. panta b) punkts ir interpretējams tādējādi, ka nesējproteīna, kas ar kovalentās saites palīdzību ir konjugēts ar polisaharīda antigēnu, kvalificēšana par “aktīvo vielu” šīs tiesību normas izpratnē tiek pieļauta tikai tad, ja ir pierādīts, ka šim nesējproteīnam ir pašam sava farmakoloģiskā, imunoloģiskā vai metaboliskā iedarbība, kas ir aptverta ar tirdzniecības atļaujā ietvertām terapeitiskām indikācijām, un tas iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, ņemot vērā visus strīdam pamatlietā raksturīgos faktiskos apstākļus.

         (1)  OV C 61, 1.3.2014.


title: Lieta T-664/11: Prasība, kas celta 2011. gada 27. decembrī — Spa Monopole /ITSB — Royal Mediterranea ( “THAI SPA” )

text:
               3.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/16

         Prasība, kas celta 2011. gada 27. decembrī — Spa Monopole/ITSB — Royal Mediterranea (“THAI SPA”)
   (Lieta T-664/11)
   2012/C 65/31
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Beļģija) (pārstāvji — L. De Brouwer, E. Cornu un E. De Gryse, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Royal Mediterranea, SA (Madride, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 20. oktobra lēmumu lietā R 1976/2010-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Royal Mediterranea, SA

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “THAI SPA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16., 41. un 43. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Beniluksa vārdisku preču zīmju “SPA” un “Les Thermes de Spa” reģistrācijas attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 32. un 42. klasē (šobrīd — 44. klase)

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot pieļāvusi līdzību starp reģistrācijai 43. klasē pieteiktajā preču zīmē iekļautajiem “ēdināšanas pakalpojumi (ēdināšana)” un vārdiskajā preču zīmē “SPA”, uz kuru attiecas Beniluksa reģistrācija, iekļautajiem “minerālūdeņi, gāzētie ūdeņi un citi bezalkoholiskie dzērieni; sīrupi un citas sastāvdaļas dzērienu pagatavošanai”; minētās Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo Apelāciju ceturtā padome neesot pieļāvusi, ka pastāv “saikne” starp preču zīmēm “SPA” 32. klasē un “THAI SPA” 43. klasē, un tiesību uz aizstāvību un minētās Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums


title: Lieta C-637/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-411/10 Laufen Austria /Komisija 2013. gada 4. decembrī iesniedza Laufen Austria AG

text:
               22.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/28

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-411/10 Laufen Austria/Komisija 2013. gada 4. decembrī iesniedza Laufen Austria AG

   (Lieta C-637/13 P)
   2014/C 52/51
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Laufen Austria AG (pārstāve — E. Navarro Varona, advokāte)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atzīt pat pamatotiem šajā apelācijas sūdzībā izklāstītos Laufen Austria AG argumentus;

               —

               daļēji atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-411/10;

               —

               apmierināt Laufen Austria AG izvirzītos prasījumus, samazinot tai uzliktā naudas soda apmēru;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt Laufen Austria AG tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā, kā arī lietā T-411/10, ciktāl runa ir par tiem pašiem pamatiem.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

                     Pirmais apelācijas sūdzības pamats
                   ir balstīts uz kļūdu Regulas 1/2003 (1) 23. panta 2. punkta un samērīguma un individuālās atbildības principu piemērošanā saistībā ar naudas sodu, kas uzlikts atsevišķi Laufen Austria, AG par pārkāpumu, kas izdarīts, pirms to iegādājusies Roca Sanitario, S.A.

               2)

                     Otrais apelācijas sūdzības pamats
                   ir balstīts uz kļūdu tiesību piemērošanā, kas pieļauta, piemērojot Eiropas Savienības Tiesas judikatūru, vienlīdzīgas attieksmes un samērīguma principu pārkāpumu, pienākuma norādīt pamatojumu un tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpumu, kas pieļauti Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (2), piemērošanā.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [LESD 101.] un [102.] pantā (OV 2003, L 1, 1 lpp.).

      (2)  OV 2006, C 210, 2. lpp.


title: Lieta C-304/15: Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 21. septembra spriedums – Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/80/EK — 4. panta 3. punkts — VI pielikuma A daļa — Ierobežojumi attiecībā uz dažu piesārņojošo vielu emisiju gaisā no lielām sadedzināšanas iekārtām — Piemērošana — Aberthaw spēkstacija

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/21

         Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 21. septembra spriedums – Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-304/15) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/80/EK - 4. panta 3. punkts - VI pielikuma A daļa - Ierobežojumi attiecībā uz dažu piesārņojošo vielu emisiju gaisā no lielām sadedzināšanas iekārtām - Piemērošana - Aberthaw spēkstacija)
   (2016/C 419/26)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Mifsud–Bonnici un S. Petrova)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – J. Kraehling un L. Christie, pārstāvji, kuriem palīdz G. Facenna, QC)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pareizi nepiemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 23. oktobra Direktīvu 2001/80/EK par ierobežojumiem attiecībā uz dažu piesārņojošo vielu emisiju gaisā no lielām sadedzināšanas iekārtām Aberthaw spēkstacijai (Apvienotā Karaliste), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 4. panta 3. punktā, skatot to kopsakarā ar tās VI pielikuma A daļu, paredzētos pienākumus;

               2)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 302, 14.9.2015.


title: Lieta T-395/09: Prasība, kas celta 2009. gada 6. oktobrī — Arques Industries /Komisija

text:
               5.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/27

         Prasība, kas celta 2009. gada 6. oktobrī — Arques Industries/Komisija
   (Lieta T-395/09)
   2009/C 297/40
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Arques Industries AG, Starnberg (Vācija) (pārstāvji —  C. Grave, B. Meyring un A. Scheidtmann, Rechtsanwälte)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 22. jūlija Lēmuma C(2009) 5791, galīgā redakcija, (lieta COMP/39.396 — [Reaģenti uz kalcija karbonāta un magnija bāzes tērauda un gāzes rūpniecībai]) 1.–4. pantu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               pakārtoti, samazināt minētā lēmuma 2. panta f) apakšpunktā prasītājai uzliktā naudas soda apmēru;

               —

               pakārtoti, atcelt Lēmuma 1. un 3. pantu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2009. gada 22. jūlija Lēmumu C(2009) 5791, galīgā redakcija, lietā COMP/39.396 — Reaģenti uz kalcija karbonāta un magnija bāzes tērauda un gāzes rūpniecībai. Apstrīdētajā lēmumā prasītājai un citiem uzņēmumiem tika uzlikts naudas sods par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumu. Pēc Komisijas domām, prasītājas bija ilgstošas aizliegtās vienošanās dalībnieces kalcija karbonāta un magnija nozarē EEZ, izņemot Spāniju, Portugāli, Īriju un Apvienoto Karalisti, ko esot veidojusi tirgu sadale, vienošanās par kvotām, klientu sadale, cenu noteikšana un apmaiņa ar konfidenciālu informāciju par cenām, klientiem un pārdoto apjomu.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza astoņus pamatus, kas ir iedalāmi trijās daļās.
   Pirmajā daļā prasītāja lūdz apstrīdēto lēmumu atzīt par spēkā neesošu tiktāl, ciktāl tā ir atzīta par solidāri atbildīgu par SKW Stahl-Metallurgie GmbH rīcību, un šajā sakarā pamatojas uz šādiem pamatiem:

               —

               EKL 81. panta 1. punkta un Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punkta kļūdaina piemērošana, jo Komisija atzina prasītāju par solidāri atbildīgu ar SKW Stahl-Metallurgie GmbH;

               —

               EKL 253. panta pārkāpums, jo Komisija neesot pamatojusi savus apsvērumus par prasītājas — kā agrākās mātes sabiedrības — atbildību;

               —

               EKL 81. panta kļūdaina piemērošana, jo atbildētāja esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pieņemot, ka pastāvēja vienots un ilgstošs pārkāpums.

         Otrajā daļā prasītāja, pakārtoti, lūdz samazināt tai uzliktā naudas soda apmēru un šajā sakarā izvirza šādus pamatus:

               —

               EKL 253. panta pārkāpums, jo apstrīdētais lēmums esot pretrunīgs attiecībā uz naudas soda apmēru;

               —

               Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta pārkāpums, jo Komisija esot nepareizi novērtējusi pārkāpuma smagumu un ilgumu;

               —

               vispārīgā vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums attiecībā uz Komisijas noteikto pārkāpuma smagumu un ilgumu;

               —

               Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta pārkāpums, jo atbildētāja neuzskatīja par atbildību mīkstinošu apstākli to, ka prasītāja acīmredzami neapstrīdēja tās konstatējumus administratīvajā procedūrā.

         Trešajā daļā prasītāja, pakārtoti, lūdz atcelt apstrīdētā lēmuma 1. un 3. pantu tiktāl, ciktāl tajā esot kļūdaini piemērots EKL 81. pants un Regulas (EK) Nr. 1/2003 7. pants un pārkāpts EKL 253. pants.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: lieta C-51/05 P: Apelācija, ko 2005. gada 9. februārī (2005. gada 7. februāra fakss) ierosināja Eiropas Kopienu Komisija, par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 23. novembra sprieduma lietā T-166/98 Cantina sociale di Dolianova u. c. pret Eiropas Kopienu Komisiju daļēju atcelšanu

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/17

         Apelācija, ko 2005. gada 9. februārī (2005. gada 7. februāra fakss) ierosināja Eiropas Kopienu Komisija, par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 23. novembra sprieduma lietā T-166/98 Cantina sociale di Dolianova u. c. pret Eiropas Kopienu Komisiju daļēju atcelšanu
   (lieta C-51/05 P)
   (2005/C 82/35)
   tiesvedības valoda – itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 9. februārī izskatīšanai ir iesniegta apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 23. novembra spriedumu lietā T-166/98 Cantina sociale di Dolianova u. c. pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko iesniedza Eiropas Kopienu Komisija, ko pārstāv C. Cattabriga un L. Visaggio, pārstāvji.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               atcelt Pirmās instances tiesas 2004. gada 23. novembra spriedumu lietā T-166/98 Cantina sociale di Dolianova u. c. pret Eiropas Kopienu Komisiju daļā, kurā tiek apmierināta pret Komisiju vērstā prasība par zaudējumu atlīdzību, un, attiecīgi,

               2.

               pasludinot galīgo spriedumu šajā lietā, noraidīt minēto prasību kā nepieņemamu;

               3.

               piespriest Cantina sociale di Dolianova un citiem prasītājiem pirmajā instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisijas apelācijas sūdzība attiecas tikai uz Pirmās instances tiesas sprieduma 129. līdz 150. punktu, par piecu gadu dies a quo noilguma termiņa noteikšanu, kā paredz Eiropas Kopienu Tiesas Statūtu 46. pants. Pēc Komisijas uzskatiem, Pirmās instances tiesas vērtējums pārsūdzētajā spriedumā, saskaņā ar kuru dies a quo noilguma termiņa tecējums sākas brīdī, kad prasītāji kooperatīvi varēja saprast, ka tiem netiks piešķirts Kopienu atbalsts, balstoties uz to, ka savulaik DAI samaksāja par labu AIMA drošības naudu, radies sakarā ar acīmredzamu juridisku kļūdu.
   Proti, lai noteiktu dies a quo noilguma termiņu prasītāju kooperatīvu uzsāktajai darbībai, Pirmās instances tiesa nemaz nav ņēmusi vērā faktu, ka kopš 1983. gada Regula Nr. 2499/82 (1) faktiski ir nodarījusi zaudējumus minētajiem kooperatīviem. Tieši otrādi, Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka kooperatīviem šie zaudējumi varētu rasties. Pirmās instances tiesa apstākli, ka prasītāji zināja, ka zaudējumi ir radušies Regulas Nr. 2499/82 piemērošanas rezultātā, neuzskatīja par pietiekamu. Turklāt Pirmās instances tiesa uzsvēra, ka ir nepieciešams visai subjektīvs elements, proti, apziņa no prasītāju puses, ka tie var panākt savu prasījumu apmierināšanu tikai ceļot pret Komisiju prasību par zaudējumu atlīdzību.
   Šāda pieeja ir pretrunā ar pastāvīgo judikatūru, kā arī ar tiesiskās drošības principu.

      (1)  OV L 267, 16.09.1982., 16. lpp. (šī regula vairs nav spēkā)


title: Lieta C-618/15: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 21. decembra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Concurrence SARL/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Jurisdikcija — Lietas, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu — Selektīvās izplatīšanas tīkls — Pārdošana internetā ārpus tīkla — Prasība par prettiesiska traucējuma pārtraukšanu — Saikne

text:
               20.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 53/18

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 21. decembra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Concurrence SARL/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl

   (Lieta C-618/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Jurisdikcija - Lietas, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu - Selektīvās izplatīšanas tīkls - Pārdošana internetā ārpus tīkla - Prasība par prettiesiska traucējuma pārtraukšanu - Saikne)
   (2017/C 053/21)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Concurrence SARL

      Atbildētājas: Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 3) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai piešķirtu šajā tiesību normā noteikto tiesas jurisdikciju lemt par prasību sakarā ar atbildību par preču, kas ir selektīvās izplatīšanas tīkla priekšmets, pārdošanas ārpus šī tīkla aizlieguma pārkāpumu, kurš izriet no piedāvājuma interneta vietnēs, kas darbojas dažādās dalībvalstīs, par vietu, kurā kaitējums radies, ir jāuzskata tās dalībvalsts teritorija, kas aizsargā minēto pārdošanas aizliegumu ar aplūkoto prasību, teritorija, kurā pieteicējs apgalvo, ka ir samazinājies tā pārdošanas apjoms.

      (1)  OV C 38, 1.2.2016.


title: Lieta T-84/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 14. septembra rīkojums — Regione Puglia /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — ERAF — Lēmums par finanšu atbalsta samazināšanu — Reģionālā iestāde — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība)

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/20

         Vispārējās tiesas 2011. gada 14. septembra rīkojums — Regione Puglia/Komisija
   (Lieta T-84/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - ERAF - Lēmums par finanšu atbalsta samazināšanu - Reģionālā iestāde - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   2011/C 331/39
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Regione Puglia (Bari, Itālija) (pārstāvji — F. Brunelli un A. Aloia, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — C. Cattabriga un A. Steiblytė)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2009. gada 22. decembra Lēmumu C(2009) 10350 par tā finanšu atbalsta samazināšanu, ko Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) piešķīra, piemērojot Komisijas 2000. gada 8. augusta Lēmumu C(2000) 2349, ar ko apstiprina darbības programmu POR Puglia 2000.-2006. gada periodam, saistībā ar 1. mērķi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Regione Puglia sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, tai skaitā tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 113, 01.05.2010.


title: Lieta C-164/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 3. aprīlī iesniedza Supreme Court (Īrija) – Edel Grace, Peter Sweetman/An Bord Pleanala

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 3. aprīlī iesniedza Supreme Court (Īrija) – Edel Grace, Peter Sweetman/An Bord Pleanala

   (Lieta C-164/17)
   (2017/C 178/13)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Supreme Court

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Edel Grace, Peter Sweetman

      Atbildētāja: An Bord Pleanala

      Prejudiciālais jautājums

   Kur

               (a)

               aizsargājamās [dabas] teritorijas galvenais mērķis ir dzīvotnes nodrošināšana noteiktās sugām,

               (b)

               šīm sugām labvēlīgās dzīvotnes raksturs nozīmē, ka daļa no labvēlīgās [dabas] teritorijas laika gaitā noteikti mainīsies un

               (c)

               [dabas] teritorijai kopumā ir jāizstrādā apsaimniekošanas plāns (ietverot izmaiņas [dabas] teritorijas daļu apsaimniekošanā, ko tieši neietekmē būvniecība pati par sevi) kā ierosinātās būvniecības daļa, kas paredzēts, lai nodrošinātu, ka jebkurā noteiktā brīdī dzīvotnei piemērotais [dabas] teritorijas apjoms, kā iepriekšminēts, netiek samazināts un, protams, var tikt palielināts; bet

               (d)

               būvniecības projekta laikā [attiecībā uz] kādu [dabas] teritorijas daļu tiks izslēgta iespēja[, ka tā] nodrošinās atbilstīgu dzīvotni,
               vai šādi (c) punktā minētie pasākumi var tikt atbilstīgi uzskatīti par seku mazināšanas [pasākumiem]?


title: Lieta C-204/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 4. maijā iesniedza Augstākā tiesa (Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests/SIA “Latspas”

text:
               13.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 4. maijā iesniedza Augstākā tiesa (Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests/SIA “Latspas”
   (Lieta C-204/15)
   (2015/C 228/08)
   Tiesvedības valoda – latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākā tiesa

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Kasācijas sūdzības iesniedzējs: Valsts ieņēmumu dienests

      Otra puse kasācijas tiesvedībā: SIA “Latspas”

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1992. gada 12. oktobra regulas (EEK) Nr. 2913/92 (1) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 29. panta 1. punkts interpretējams tā, ka pantā noteiktā metode piemērojama arī tad, ja preču ievešana un laišana brīvā apgrozījumā Kopienas muitas teritorijā notikusi, tranzīta procedūras laikā nelikumīgi izņemot no muitas uzraudzības tādas ar ievedmuitas nodokli apliekamās preces, kuras nav tikušas pārdotas izvešanai uz Kopienas muitas teritoriju, bet gan ārpuskopienas teritoriju?

               2)

               Vai Padomes 1992. gada 12. oktobra regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 30. panta 1. punktā minētais jēdziens “secīgi” interpretējams kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā ietvertajām tiesībām uz labu pārvaldību un tostarp administratīvā akta pamatojuma principu tā, ka muitas dienestam ir pienākums administratīvajā aktā argumentēt, kāpēc konkrētajos apstākļos nav izmantojama 29. pantā vai 30. pantā minētās preču muitas vērtības noteikšanas metodes, lai izdarītu secinājumu, ka piemērojama 31. pantā minētā metode?

      (1)  OV L 302, 1. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 2. nod., 4. sēj.. 307. lpp.


title: Lieta C-368/07: Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 25. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/59/EK — Ostas iekārtas, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai — Atkritumu uzņemšanas un apstrādes plānu neizstrāde un neīstenošana visās ostās)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/10

         Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 25. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-368/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2000/59/EK - Ostas iekārtas, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai - Atkritumu uzņemšanas un apstrādes plānu neizstrāde un neīstenošana visās ostās)
   (2008/C 301/18)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Simonsson un E. Montaguti)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. M. Braguglia, pārstāvis, G. Fiengo un F. Arena, advokāti)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana vai nepaziņošana noteiktajā termiņā, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai (OV L 332, 81. lpp.), prasības
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               visām ostām neizstrādājot un nepieņemot atkritumu uzņemšanas un apstrādes plānus, Itālijas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai 5. panta 1. punktā un 16. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 223, 22.9.2007.


title: Lieta T-258/06: Vispārējās tiesas 2010. gada 20. maija spriedums — Vācija/Komisija (Publiskā iepirkuma līgumiem piemērojamie noteikumi — Tādu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana, uz kuriem neattiecas vai tikai daļēji attiecas publisko iepirkumu direktīvas — Komisijas skaidrojošais paziņojums — Apstrīdams tiesību akts — Akti, kuri rada tiesiskas sekas)

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/32

         Vispārējās tiesas 2010. gada 20. maija spriedums — Vācija/Komisija
   (Lieta T-258/06) (1)

   (Publiskā iepirkuma līgumiem piemērojamie noteikumi - Tādu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana, uz kuriem neattiecas vai tikai daļēji attiecas publisko iepirkumu direktīvas - Komisijas skaidrojošais paziņojums - Apstrīdams tiesību akts - Akti, kuri rada tiesiskas sekas)
   2010/C 179/54
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma un C. Schulze-Bahr)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — X. Lewis un B. Schima)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji — sākotnēji G. de Bergues, pēc tam — G. de Bergues un J.-C. Gracia, un visbeidzot G. de Bergues un J.-S. Pilczer); Austrijas Republika (pārstāvji — M. Fruhmann, C. Pesendorfer un C. Mayr); Polijas Republika (pārstāvji — sākotnēji E. Ośniecka-Tamecka, pēc tam — T. Nowakowski, pēc tam — M. Dowgielewicz, pēc tam — M. Dowgielewicz, K. Rokicka un K. Zawisza, un visbeidzot M. Szpunar); Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — sākotnēji H. Sevenster, pēc tam — C. Wissels un M. de Grave, un visbeidzot C. Wissels, M. de Grave un Y. de Vries); Eiropas Parlaments (pārstāvji — U. Rösslein un J. Rodrigues); Grieķijas Republika (pārstāvji — D. Tsagkaraki un M. Tassopoulou); un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — sākotnēji Z. Bryanston-Cross, pēc tam — L. Seeboruth)

      Priekšmets

   Komisijas 2006. gada 23. jūnija skaidrojošā paziņojuma par Kopienu tiesībām, kas attiecas uz publiskajiem iepirkumiem, uz kuriem neattiecas vai tikai daļēji attiecas publisko iepirkumu direktīvas (OV C 179, 2. lpp.), atcelšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Vācijas Federatīvā Republika sedz savus un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika, Austrijas Republika, Polijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Eiropas Parlaments, Grieķijas Republika un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 294, 02.12.2006.


title: lieta T-470/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Thomas Peyker iesniedza 2004. gada 19. novembrī

text:
               5.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 57/28

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Thomas Peyker iesniedza 2004. gada 19. novembrī
   (lieta T-470/04)
   (2005/C 57/47)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 19. novembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Thomas Peyker, Saint Domingue (Dominikānas Republika), kuru pārstāv Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean Noël Louis un Etienne Marchal, avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru piešķirti punkti, kas veido uzkrājumu [“sac-à-dos”], kā arī atcelt lēmumu, ar kuru prasītājs netika paaugstināts A6 pakāpē 2003. gada amatā paaugstināšanas ietvaros;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs šajā lietā iebilst pret iecēlējiestādes atteikumu paaugstināt viņu amatā A6 pakāpē 2003. gada amatā paaugstināšanas ietvaros, kā arī pret nopelnu/prioritātes punktu piešķiršanu, kas veido viņa uzkrājumu un kas bija nepietiekami šajā ziņā.
   Lai pamatotu savus iebildumus, prasītājs norāda uz Civildienesta noteikumu 43. un 45. panta pārkāpumu, kā arī uz nediskriminācijas principa un tiesības veidot karjeru principa pārkāpumu.
   Viņš precizē šajā sakarā, ka atteikums viņam piešķirt īpašos papildus prioritātes punktus tikai tāpēc, ka – lai arī viņa ģenerāldirektorāts bija viņam piedāvājis paaugstināšanu iepriekšējās amatā paaugstināšanas ietvaros – viņš neiekļāvās 150 % paaugstināšanas iespēju robežās, noveda pie tā, ka viņš tika pielīdzināts ierēdņiem, kuriem viņu vadītāji nepiedāvāja paaugstināšanu iepriekšējā amatā paaugstināšanas ietvaros, kas ir tāda principa pārkāpums, kuru piemērojot, nopelni ir noteicošie kritēriji paaugstināšanai amatā.
   Turklāt, šajā lietā pārejas prioritārie punkti tika piešķirti, neņemot vērā novērtējuma ziņojumu par atskaites periodu un neveicot nopelnu salīdzinošo analīzi.


title: Lieta T-44/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 11. maija rīkojums — Shetland Islands Council /Komisija

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/57

         Vispārējās tiesas 2010. gada 11. maija rīkojums — Shetland Islands Council/Komisija
   (Lieta T-44/08) (1)

   2010/C 179/98

      Tiesvedības valoda — angļu

   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 107, 26.04.2008.


title: Lieta T-336/08: Prasība, kas celta 2008. gada 18. augustā — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli /ITSB ( šokolādes lieldienu zaķa attēls )

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/17

         Prasība, kas celta 2008. gada 18. augustā — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/ITSB (“šokolādes lieldienu zaķa attēls”)
   (Lieta T-336/08)
   (2008/C 260/31)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG, Kilchberg (Šveice) (pārstāvji — R. Lange, E. Schalast un G. Hild, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 11. jūnija lēmumu (apelācijas lieta R 1332/2005-4);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo šokolādes lieldienu zaķi, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 844 446)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot vajadzīgā atšķirtspēja un nepastāvot vajadzība preču zīmi paturēt brīvai lietošanai. Turklāt atbilstoši Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punktam reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot izmantošanas rezultātā iegūtā atšķirtspēja

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta F-35/13: Civildienesta tiesas 2016. gada 29. aprīļa rīkojums – Spitzer/Komisija

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/45

         Civildienesta tiesas 2016. gada 29. aprīļa rīkojums – Spitzer/Komisija
   (Lieta F-35/13) (1)

   (2016/C 222/61)
   Tiesvedības valoda – franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013., 58. lpp.


title: Lieta C-469/15 P: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 27. aprīļa spriedums – FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA/Eiropas Komisija Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Eiropas banānu tirgus Itālijā, Grieķijā un Portugālē — Cenu noteikšanas saskaņošana — Valsts nodokļu iestāžu iesniegto pierādījumu pieņemamība — Tiesības uz aizstāvību — Naudas soda apmēra aprēķins — Pārbaudes tiesā apjoms — Kvalificēšana par “nolīgumu, kura mērķis ir ierobežot konkurenci”

text:
               26.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/2

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 27. aprīļa spriedums – FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-469/15 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Eiropas banānu tirgus Itālijā, Grieķijā un Portugālē - Cenu noteikšanas saskaņošana - Valsts nodokļu iestāžu iesniegto pierādījumu pieņemamība - Tiesības uz aizstāvību - Naudas soda apmēra aprēķins - Pārbaudes tiesā apjoms - Kvalificēšana par “nolīgumu, kura mērķis ir ierobežot konkurenci”)
   (2017/C 202/02)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA (pārstāvji – P. Vlaemminck un B. Van Vooren, advocaaten, C. Verdonck, avocate, J. Auwerx, advocaat un B. Gielen, avocate)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Biolan, M. Kellerbauer un P. Rossi)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               FSL Holdings NV, Firma Leon Van Parys NV un Pacific Fruit Company Italy SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 389, 23.11.2015.


title: Lieta C-300/04: Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 12. septembrī ( Nederlandse Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — M.G. Eman , O.B. Sevinger pret College van burgemeester en wethouders van Den Haag (Eiropas Parlaments — Vēlēšanas — Tiesības balsot — Dzīvesvietas nosacījumi Nīderlandē Nīderlandes pilsoņiem no Arubas — Savienības pilsonība)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/5

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 12. septembrī (Nederlandse Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — M.G. Eman, O.B. Sevinger pret College van burgemeester en wethouders van Den Haag

   (Lieta C-300/04) (1)

   (Eiropas Parlaments - Vēlēšanas - Tiesības balsot - Dzīvesvietas nosacījumi Nīderlandē Nīderlandes pilsoņiem no Arubas - Savienības pilsonība)
   (2006/C 281/09)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Nederlandse Raad van State
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: M.G. Eman, O.B. Sevinger

      Atbildētājs: College van burgemeester en wethouders van Den Haag

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nederlandse Raad van State — EKL 17. un 19. panta saistībā ar EKL 189., 190. un 299. pantu interpretācija — Savienības pilsonības noteikumu piemērošana aizjūras zemju un teritoriju iedzīvotājiem –Tiesības balsot Eiropas Parlamenta vēlēšanās iedzīvotājiem no Nīderlandes Antiļām un Arubas, kuriem ir noteikta prasība dzīvot Nīderlandē desmit gadus
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               personas, kurām ir kādas dalībvalsts pilsonība un kuras uzturas vai dzīvo teritorijā, kas ir viena no aizjūras zemēm un teritorijām, uz kurām atsaucas EKL 299. panta 3. punkts, var atsaukties uz tiesībām, kas EK līguma otrajā daļā ir atzītas Savienības pilsoņiem;

               2)

               šobrīd Kopienu tiesībās, lai arī nekas neaizliedz dalībvalstīm, ievērojot Kopienu tiesības, paredzēt nosacījumus tiesībām balsot un kandidēt Eiropas Parlamenta vēlēšanās, atsaucoties uz dzīvesvietas kritēriju teritorijā, kurā tiek organizētas vēlēšanas, vienlīdzīgas attieksmes princips tomēr nepieļauj, ka izvēlētie kritēriji dažādi attiecas pret pilsoņiem, kuri atrodas līdzīgās situācijās, ja vien šī dažādā attieksme nav objektīvi pamatota;

               3)

               katras dalībvalsts tiesībās ir jānosaka pasākumi, kas atļauj tiesību atjaunošanu [rechtsherstel] personai, kura kāda valsts tiesību noteikuma, kas ir pretrunā ar Kopienu tiesībām, dēļ nav iekļauta vēlēšanu sarakstos 2004. gada 10. jūnija Eiropas Parlamenta deputātu vēlēšanām un kurai tādējādi ir liegtas tiesības piedalīties šajās vēlēšanās. Šiem pasākumiem — kas var ietvert nodarītā kaitējuma, kas radies saistībā ar valsts izdarītu Kopienu tiesību pārkāpumu, atlīdzināšanu — ir jāievēro līdzvērtības un efektivitātes principi.

      (1)  OV C 228, 11.09.2004.


title: Lieta T-87/10: Prasība, kas celta 2010. gada 23. februārī — Chestnut Medical Technologies /ITSB ( PIPELINE )

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/67

         Prasība, kas celta 2010. gada 23. februārī — Chestnut Medical Technologies/ITSB (“PIPELINE”)
   (Lieta T-87/10)
   2010/C 100/98
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chestnut Medical Technologies, Inc. (Menlo Park, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — R. Kunz-Hallstein, H. Kunz-Hallstein, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 10. decembra lēmumu lietā R 968/2009-2 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PIPELINE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot nepamatoti nolēmusi, ka attiecīgajai Kopienas preču zīmei ir aprakstošs raksturs; Padomes Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome, neņemot vērā prasītājas iesniegtos argumentus, neesot ievērojusi pienākumu norādīt lēmuma pamatojumu


title: Lieta C-192/09: Prasība, kas celta 2009. gada 28. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 180/34

         Prasība, kas celta 2009. gada 28. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Nīderlandes Karaliste
   (lieta C-192/09)
   2009/C 180/58
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Balta un H. te Winkel)

      Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/24/EK (1) par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK (2) prasības, vai katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 15. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas transponēšanai noteiktais termiņš beidzās 2007. gada 15. septembrī.

      (1)  OV L 105, 54. lpp.

      (2)  OV L 201, 37. lpp.


title: Lieta C-288/07: Tiesas (virspalāta) 2008. gada 16. septembra spriedums ( High Court of Justice ( Chancery Division ) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs/ Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council , South Tyneside Metropolitan Borough Council , West Berkshire District Council (Sestā PVN direktīva — 4. panta 5. punkts — Publisko tiesību subjekta darbības — Maksas autostāvvietu apsaimniekošana — Konkurences traucējumi — Vārdu radītu un nozīmīgus' nozīme)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/9

         Tiesas (virspalāta) 2008. gada 16. septembra spriedums (High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs/Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council

   (Lieta C-288/07) (1)

   (Sestā PVN direktīva - 4. panta 5. punkts - Publisko tiesību subjekta darbības - Maksas autostāvvietu apsaimniekošana - Konkurences traucējumi - Vārdu “radītu’ un “nozīmīgus'’ nozīme)
   (2008/C 301/16)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (Chancery Division)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

      Atbildētāji: Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — High Court of Justice (Chancery Division) (England & Wales) — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 4. panta 5. punkta interpretācija — Darbības vai darījumi, ko publisko tiesību subjekts veic valsts pārvaldes iestādes statusā — Maksas autostāvvietas ārpus koplietošanas ceļiem — Nodokļa neuzlikšana, kas rada konkurences traucējumus — Jēdziens “konkurences traucējumi” — Novērtējuma kritēriji
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 4. panta 5. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tā, ka nozīmīgi konkurences traucējumi, kurus izraisa nodokļa neiekasēšana no publisko tiesību subjektiem, kas darbojas valsts pārvaldes iestāžu statusā, ir jānovērtē atkarībā tieši no konkrētās darbības, šajā vērtējumā īpaši neņemot vērā vietējo tirgu;

               2)

               vārds “radītu” Sestās direktīvas 77/388 4. panta 5. punkta otrās daļas izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas ne tikai uz faktisku konkurenci, bet arī uz potenciālu konkurenci tiktāl, ciktāl uzņēmuma iespēja ieiet konkrētajā tirgū ir reāla, nevis tikai teorētiska;

               3)

               vārds “nozīmīgus” Sestās direktīvas 77/388 4. panta 5. punkta otrās daļas izpratnē ir jāsaprot tā, ka faktiskiem vai potenciāliem konkurences traucējumiem ir jābūt vairāk nekā nenozīmīgiem.

      (1)  OV C 199, 25.8.2007.


title: Lieta F-46/06: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 6. marta spriedums — Skareby /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — Novērtējums par 2004. gadu — Mērķi — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/69

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 6. marta spriedums — Skareby/Komisija
   (Lieta F-46/06) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - Novērtējums par 2004. gadu - Mērķi - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
   (2008/C 209/125)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Carina Skareby, Biškeka (Kirgizstāna) (pārstāvji — sākotnēji S. Rodrigues un Y. Minatchy, avocats, pēc tam S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Joris un M. Velardo)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasītājas 2004. gada karjeras attīstības ziņojuma atcelšana un, otrkārt, lūgums atlīdzināt zaudējumus
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 143, 17.6.2006., 39. lpp.


title: Lieta C-310/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Lunds tingsrätt (Zviedrija) 2007. gada 5. jūlija rīkojumu — Svenska staten genom Tillsynsmyndigheten i Konkurser / Anders Holmqvist

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Lunds tingsrätt (Zviedrija) 2007. gada 5. jūlija rīkojumu — Svenska staten genom Tillsynsmyndigheten i Konkurser/Anders Holmqvist

   (Lieta C-310/07)
   (2007/C 211/44)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Iesniedzējtiesa
   Lunds tingsrätt
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Svenska staten genom Tillsynsmyndigheten i Konkurser

      Atbildētājs: Anders Holmqvist

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīvas 80/987/EEK (1) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/74/EK (2), 8.a pants ir interpretējams tādējādi, ka, lai uzskatītu, ka uzņēmums veic darbību noteiktas dalībvalsts teritorijā, šim uzņēmumam šajā dalībvalstī ir nepieciešams izveidot meitas uzņēmumu vai pastāvīgu darbības vietu?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, kādi nosacījumi uzņēmumam ir jāizpilda, lai uzskatītu, ka tas veic darbību vairākās dalībvalstīs?

               3)

               Ja tiek uzskatīts, ka uzņēmums veic darbību vairāku dalībvalstu teritorijā un ka darbinieks šīs sabiedrības vārdā veic darbu vairākās no šīm dalībvalstīm, kādi kritēriji nosaka to, kur šis darbs parasti tiek veikts?

               4)

               Vai Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīvas 80/987/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/74/EK, 8.a pantam ir tieša iedarbība?

      (1)  OV L 283, 23. lpp.

      (2)  OV L 270, 10. lpp.


title: Lieta F-95/15: Civildienesta tiesas 2016. gada 3. maija rīkojums – Pals/Komisija

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/50

         Civildienesta tiesas 2016. gada 3. maija rīkojums – Pals/Komisija
   (Lieta F-95/15) (1)

   (2016/C 222/79)
   Tiesvedības valoda – franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 294, 7.9.2015., 84. lpp.


title: Lieta C-87/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. februārī iesniedza Tribunale Ordinario di Vicenza — Sezione distaccata di Schio (Itālija) — Edil Centro SpA/Electrosteel Europe sa

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. februārī iesniedza Tribunale Ordinario di Vicenza — Sezione distaccata di Schio (Itālija) — Edil Centro SpA/Electrosteel Europe sa

   (Lieta C-87/10)
   2010/C 100/45
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Ordinario di Vicenza

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Electrosteel Europe sa

      Atbildētāja: Edil Centro SpA

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Regulas (EK) Nr. 44/01 (1) 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts un Kopienu tiesības, kurās ir noteikts, ka pienākuma izpildes vieta preču pirkuma-pārdevuma gadījumā ir tā vieta, kurā preces piegādā vai kur tām jātiek piegādātām saskaņā ar līgumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka piegādes vieta nolūkā noteikt tiesu, kurai ir jurisdikcija, saskaņā ar līgumu ir galīgā preču piegādes vieta, vai tādējādi, ka tā ir vieta, kurā pārdevējs atbrīvojas no sava piegādes pienākuma saskaņā ar individuālā gadījumā piemērojamām materiālo tiesību normām, vai arī šī minētā norma ir interpretējama savādākā veidā?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 12, 1. lpp.).


title: Lieta T-117/14: Prasība, kas celta 2014. gada 17. februārī  – Cargill /Padome

text:
               19.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/23

         Prasība, kas celta 2014. gada 17. februārī – Cargill/Padome
   (Lieta T-117/14)
   2014/C 151/30
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cargill SACI (Buenosairesa, Argentīna) (pārstāvji – J. Bellis un R. Luff, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV L 315, 2. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka iestādes esot pieļāvušas acīmredzamu kļūdu faktu novērtējumā, secinot, ka ir bijis sojas un sojas eļļas cenu izkropļojums, kas attaisno Antidempinga pamatregulas (1) 2. panta 5. punkta otrās daļas piemērošanu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta otrā daļa atbilstoši tam, kā šo tiesību normu šajā lietā izprot iestādes, nav piemērojama importam no PTO dalībnieces, jo tā nav saderīga ar PTO Antidempinga nolīgumu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka kaitējuma novērtējumā neesot ņemti vērā faktori, kas pārrauj cēloņsakarību starp apgalvoto kaitējumu un it kā par dempinga cenām veikto importu, tādējādi pārkāpjot Antidempinga pamatregulas 3. panta 7. punktu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.).


title: Lieta T-110/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 7. marta spriedums — Sequeira Wandschneider/ Komisija (Ierēdņi — Karjeras attīstības ziņojums — Novērtēšana par 2001./2002. gadu — Prasība atcelt tiesību aktu — Pamatojums — Nopelnu vērtējums — Pierādījumi — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/38

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 7. marta spriedums — Sequeira Wandschneider/Komisija
   (Lieta T-110/04) (1)

   (Ierēdņi - Karjeras attīstības ziņojums - Novērtēšana par 2001./2002. gadu - Prasība atcelt tiesību aktu - Pamatojums - Nopelnu vērtējums - Pierādījumi - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2007/C 95/75)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Paulo Sequeira Wandschneider, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — sākumā G. Vandersanden un A. Finchelstein, vēlāk G. Vandersanden un C. Ronzi, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un H. Tserepa-Lacombe)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasība atcelt 2003. gada 23. aprīļa lēmumu, ar ko sastādīts karjeras attīstības ziņojums attiecībā uz prasītāju par periodu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim un, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt 2003. gada 23. aprīļa lēmumu, ar ko sastādīts karjeras attīstības ziņojums attiecībā uz prasītāju par periodu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim;

               2)

               prasību par zaudējumu atlīdzību noraidīt;

               3)

               Komisijas atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 106, 30.4.2004.


title: Lieta T-147/10: Prasība, kas celta 2010. gada 30. martā — Meda Pharma /ITSB — Nycomed ( “ALLERNIL” )

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/40

         Prasība, kas celta 2010. gada 30. martā — Meda Pharma/ITSB — Nycomed (“ALLERNIL”)
   (Lieta T-147/10)
   2010/C 148/68
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Meda Pharma GmbH & Co. KG (Bad Homburg, Vācija) (pārstāvji –G. Würtenberger un R. Kunze, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Nycomed GmbH (Konstanz, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 29. septembra lēmumu apelācijas lietā R 697/2007-4 par iebildumiem, kas tika iesniegti par Kopienas preču zīmes “ALLERNIL” reģistrācijas pieteikumu Nr. 4 066 452, balstoties uz Vācijas preču zīmi “ALLERGODIL” Nr. 1 042 583;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Nycomed GmbH

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ALLERNIL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 066 452)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme “ALLERGODIL” Nr. 1 042 583 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo preču zīmju tiesību principi attiecībā uz sajaukšanas iespēju neesot piemēroti pareizi;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpuma dēļ

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta F-87/07: Prasība, kas celta 2007. gada 31. augustā — Marcuccio /Komisija

text:
               20.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/45

         Prasība, kas celta 2007. gada 31. augustā — Marcuccio/Komisija
   (Lieta F-87/07)
   (2007/C 247/73)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio, Tricase (Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2006. gada 18. decembra paziņojumu, prot. ADMIN.B.2 MB/hm (2006) 29517;

               —

               atcelt lēmumu, lai arī kādā formā tas būtu, ar kuru Komisija ir noraidījusi prasītāja 2006. gada 2. augusta prasību, ko viņš iesniedzis, pirmkārt, lai saņemtu atlīdzību par kaitējumu, kas viņam nodarīts prettiesisku darbību un rīcības rezultātā saistībā ar trim medicīniskiem atzinumiem, kurus prasītājs iesniedzis 2001. gada vasarā (turpmāk tekstā — “attiecīgais kaitējums”) un, otrkārt, lai saskaņā ar Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 19. pantu saņemtu atļauju sniegt liecību tiesvedībās, ko prasītājs ir paredzējis ierosināt saistībā ar iepriekš minētajām darbībām un rīcību, un kompetentajās tiesās iesniegt 2001. gada 14. augusta paziņojumu, ko ir parakstījis Komisijas medicīnas dienesta vadītāja vietnieks;

               —

               atcelt tiktāl, ciktāl nepieciešams, 2007. gada 27. aprīļa paziņojumu ADMIN.B.2/MB/ade D(07) 9132, ar kuru ir noraidīta prasītāja 2007. gada 12. janvāra sūdzība par 2006. gada 2. augusta prasības noraidīšanu;

               —

               atzīt darbības, faktus un rīcību, kas minēta prasītāja 2006. gada 2. augusta prasībā, un atzīt tās par prettiesiskām;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam EUR 100 000 vai arī lielāku vai mazāku summu, ko Civildienesta tiesa uzskata par atbilstošu un taisnīgu, kā atlīdzību par kaitējumu, kas nodarīts līdz šim brīdim;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam summu EUR 20 apmērā par katru dienu, sākot no rītdienas, līdz dienai, kad tiks izpildīti attiecīgie nolēmumi, vai tādu summu, ko Civildienesta tiesa uzskata par taisnīgu un kas jāmaksā katra mēneša pirmajā dienā kā atlīdzība par kaitējumu, kas prasītājam nodarīts laikā no rītdienas līdz nolēmumu izpildes dienai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda trīs pamatus: 1) lēmumā nav norādīts pamatojums, tas ir neloģisks, neatbilstošs, neracionāls, nesaprotams un nav atspēkoti prasītāja pamati, 2) ir pieļauts būtisks un acīmredzams tiesību pārkāpums un 3) nav izpildīts pienākums ņemt vērā ierēdņu labklājību un pienākumu nodrošināt labu pārvaldību.


title: Lieta C-289/10 P: Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 12. septembra rīkojums — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Eiropas Komisija (Apelācijas sūdzība — Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā — Akcīzes preču aprites kontroles telemātikas sistēmu specifikācija, izstrāde, uzturēšana un apkope — Piedāvājuma noraidīšana — Šī noraidījuma pamatojuma nesniegšana)

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/21

      Tiesas (septītā palāta) 2011. gada 12. septembra rīkojums — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Eiropas Komisija

      (Lieta C-289/10 P) (1)

      (Apelācijas sūdzība - Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā - Akcīzes preču aprites kontroles telemātikas sistēmu specifikācija, izstrāde, uzturēšana un apkope - Piedāvājuma noraidīšana - Šī noraidījuma pamatojuma nesniegšana)
      (2012/C 25/36)
      Tiesvedības valoda — angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (pārstāvis — N. Korogiannakis, dikigoros)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvis — M. Wilderspin)

         Priekšmets

      Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 19. marta spriedumu — Spriedums lietā T-50/05 Evropaïki Dynamiki/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa ir noraidījusi prasību atcelt Komisijas 2004. gada 18. novembra lēmumu, ar kuru ir noraidīts apelācijas sūdzības iesniedzējas piedāvājums publiskā iepirkuma procedūrā attiecībā uz akcīzes preču aprites kontroles telemātikas sistēmu specifikāciju, izstrādi, uzturēšanu un apkopi, kā arī lēmumu piešķirt tiesības slēgt publiskā iepirkuma līgumu citam pretendentam

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  apelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 246, 11.09.2010.


title: Lieta C-254/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 21. marta spriedums ( Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége/Oskar Shomodi (Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Vietējās pierobežas satiksme pie dalībvalstu ārējām sauszemes robežām — Regula (EK) Nr. 1931/2006 — Regula (EK) Nr. 562/2006 — Uzturēšanās maksimālais ilgums — Aprēķina normas)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/4

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 21. marta spriedums (Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége/Oskar Shomodi

   (Lieta C-254/11) (1)

   (Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Vietējās pierobežas satiksme pie dalībvalstu ārējām sauszemes robežām - Regula (EK) Nr. 1931/2006 - Regula (EK) Nr. 562/2006 - Uzturēšanās maksimālais ilgums - Aprēķina normas)
   2013/C 156/05
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége

      Atbildētājs: Oskar Shomodi

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1931/2006, ar ko nosaka vietējās pierobežas satiksmes noteikumus pie dalībvalstu ārējām sauszemes robežām un ar ko groza Šengenas Konvencijas noteikumus (OV L 405, 1. lpp.), 2. panta a) punkta, 3. panta 3. punkta un 5. panta, kā arī citu attiecīgo Šengenas acquis noteikumu interpretācija — Atteikums izsniegt ieceļošanas atļauju trešās valsts pilsonim, kurš iesniedzis pieteikumu, ievērojot vietējās pierobežas satiksmes režīmu, pamatojoties uz to, ka personas uzturēšanās attiecīgajā dalībvalstī kopējais ilgums sešu mēnešu laikā pirms apstrīdētā ieceļošanas atļaujas pieteikuma ir pārsniedzis maksimālo atļauto ilgumu — Noteikumi par uzturēšanās maksimālā ilguma aprēķināšanu, ievērojot vietējās pierobežas satiksmes režīmu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regula Nr. 1931/2006, ar ko nosaka vietējās pierobežas satiksmes noteikumus pie dalībvalstu ārējām sauszemes robežām un ar ko groza Šengenas konvencijas noteikumus, ir jāinterpretē tādējādi, ka vietējās pierobežas satiksmes atļaujas, piešķirtas saskaņā ar īpašu vietējās pierobežas satiksmes režīmu, kas ieviests ar šo regulu, turētājam ir jāvar atbilstoši šajā regulā un tās piemērošanai starp trešo valsti, kuras pilsonis viņš ir, un kaimiņdalībvalsti noslēgtajā divpusējā līgumā noteiktajiem ierobežojumiem, pirmkārt, brīvi pārvietoties pierobežas zonā trīs mēnešus, ja viņa uzturēšanās nav tikusi pārtraukta, un, otrkārt, no jauna baudīt trīs mēnešu uzturēšanās tiesības pēc katra uzturēšanās pārtraukuma;

               2)

               Regulas Nr. 1931/2006 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā pantā minētā uzturēšanās pārtraukšana notiek tad, kad tiek, lai cik bieži tas nenotiktu, pat ja daudzkārt, šķērsota robeža starp kaimiņdalībvalsti un trešo valsti, kurā dzīvo vietējās pierobežas satiksmes atļaujas turētājs, atbilstīgi šajā atļaujā noteiktajiem nosacījumiem.

      (1)  OV C 232, 6.8.2011.


title: Lieta T-526/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 10. septembra spriedums – H&M Hennes & Mauritz/ITSB – Yves Saint Laurent (rokassomas) Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas rokassomas — Agrāks dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Individuāls raksturs — Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               19.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/24

         Vispārējās tiesas 2015. gada 10. septembra spriedums – H&M Hennes & Mauritz/ITSB – Yves Saint Laurent (rokassomas)
   (Lieta T-526/13) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlotas rokassomas - Agrāks dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Individuāls raksturs - Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2015/C 346/27)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji – H. Hartwig un A. von Mühlendahl, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Yves Saint Laurent SAS (Parīze, Francija) (pārstāvis – N. Decker, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas trešās padomes 2013. gada 8. jūlija lēmumu lietā R 208/2012-3 attiecībā uz spēkā neesamības procesu starp H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG un Yves Saint Laurent SAS

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas Yves Saint Laurent SAS radušies procesā Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas padomē.

      (1)  OV C 359, 7.12.2013.


title: Lieta F-3/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. janvārī  – ZZ un ZZ /Komisija

text:
               23.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/25

         Prasība, kas celta 2015. gada 9. janvārī – ZZ un ZZ/Komisija
   (Lieta F-3/15)
   (2015/C 096/32)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ un ZZ (pārstāvji – J.-N. Louis un N. de Montigny, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumus, ar kuriem ir noraidīti prasītāju lūgumi par to, lai saņemtu atpakaļ daļu no viņu veiktajām iemaksām Eiropas Savienības pensiju shēmā, kuras ir ieturētas no viņu atalgojuma, kā arī lūgumi pārrēķināt iegūtās tiesības saistībā ar to pensijas tiesību pārnešanu uz ES shēmu, kas ir iegūtas pirms viņu stāšanās amatā

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 22. pantu tā redakcijā, kas ir spēkā kopš 2014 gada 1. novembra, par nepiemērojamu;

               —

               atcelt apstrīdētos lēmumus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-403/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. jūlijā iesniedza Cour administrative (Luksemburga) – Maxime Lefort/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

text:
               14.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 302/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. jūlijā iesniedza Cour administrative (Luksemburga) – Maxime Lefort/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

   (Lieta C-403/15)
   (2015/C 302/37)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour administrative

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Maxime Lefort

      Atbildētājs: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Prejudiciālie jautājumi

   Ar mērķi praktiski izpildīt diskriminācijas aizlieguma prasības attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 5. aprīļa Regulas (ES) Nr. 492/2011 (1) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā 7. panta 2. punktu, kopā ar LESD 45. panta 2. punktu, saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 33. panta 1. punktu, vajadzības gadījumā kopā ar tās 7. pantu, ņemot vērā patieso piesaistes līmeni starp studentu nerezidentu, kas ir pieteikuma par finansiālo atbalstu augstākās izglītības iegūšanai iesniedzējs, un sabiedrību un darba tirgu Luksemburgā – dalībvalstī, kurā pārrobežu darba ņēmējs ir bijis nodarbināts vai ir veicis uzņēmējdarbību atbilstoši 2000. gada 22. jūnija likuma par valsts finansiālo atbalstu augstākās izglītības iegūšanai, redakcijā, kas pievienota ar 2013. gada 19. jūlija likumu kā tiešas sekas Tiesas 2013. gada 20. jūnija spriedumam (lieta C-20/12) (2), 2.a panta nosacījumiem,

               —

               nosacījumu, ka minētajam studentam ir jābūt minētā pārrobežu darba ņēmēja “bērnam”, var kvalificēt kā vienlīdzīgu nosacījumam, ka viņam ir jābūt tā “lejupējam radiniekam taisnā līnijā un pirmajā radniecības pakāpē, kura izcelšanās ir juridiski pierādīta attiecībā uz tās autoru”, liekot uzsvaru uz pierādītu izcelšanās saikni starp studentu un pārrobežu darba ņēmēju, ar ko paredzēts pamatot iepriekš minēto piesaisti, vai arī

               —

               ir jāliek uzsvars uz faktu, ka pārrobežu darba ņēmējs “turpina nodrošināt studenta aprūpi”, pat ja nav juridiskas izcelšanās saiknes, kas viņu saistītu ar studentu, tostarp iezīmējot pietiekamu kopdzīves saikni, kas viņu savieno ar vienu no studenta vecākiem, attiecībā uz kuru izcelšanās saikne ir juridiski pierādīta?

               —

               Šajā otrajā skatījumā, vai pārrobežu darba ņēmēja ieguldījumam, kas teorētiski nav obligāts, gadījumā, ja tas nav vienīgais, bet notiek vienlaicīgi ar ieguldījumu, ko veic vecāki, kurus ar studentu vieno juridiska izcelšanās saikne un kuriem attiecībā uz viņu tādējādi ir likumā paredzētas aprūpes saistības, ir jāatbilst noteiktiem nosacījumiem attiecībā uz tā apjomu?

      (1)  OV L 141, 1. lpp.

      (2)  EU:C:2013:411


title: Lieta T-463/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. septembrī — Ocean Trawlers /Komisija

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/44

         Prasība, kas celta 2010. gada 27. septembrī — Ocean Trawlers/Komisija
   (Lieta T-463/10)
   ()
   2010/C 328/72
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ocean Trawlers (Killybegs, Īrija) (pārstāvji — A. Collins SC, N. Travers, Barrister, un D. Barry, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Īrijai vēstules formā ar 2010. gada 13. jūlija dokumentu C(2010) 4750 paziņoto Komisijas lēmumu noraidīt pieteikumu attiecībā uz ar drošību saistīto kapacitāti saistībā ar piedāvāto jauno jūras traleri, lai aizstātu MFV Golden Rose, kurš tika pieņemts, lai aizstātu attiecībā uz minēto pieteikumu pieņemto lēmumu, kas tika ietverts Komisijas 2003. gada 4. aprīļa Lēmumā 2003/245 attiecībā uz Komisijas saņemtajiem lūgumiem par daudzgadu vadības programmas MAGP IV mērķu palielināšanu, lai uzlabotu drošību, kuģošanu jūrā, higiēnu, produktu kvalitāti un darba apstākļus uz kuģiem, kuru kopējais garums ir lielāks par 12 metriem (OV L 90, 48. lpp.), kurš tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, tika atcelts ar Tiesas 2008. gada 17. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās C-373/06 P, C-379/06 P un C-382/06 P Flaherty u.c./Komisija, Krājums, I-2649. lpp., un

               —

               piespriest Komisija atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasības pieteikumu prasītājs atbilstoši LESD 263. pantam lūdz atcelt Īrijai vēstules formā ar 2010. gada 13. jūlija dokumentu C(2010) 4750 paziņoto Komisijas lēmumu noraidīt pieteikumu attiecībā uz ar drošību saistīto kapacitāti saistībā ar piedāvāto jauno jūras traleri, lai aizstātu MFV Golden Rose, kurš tika pieņemts, lai aizstātu attiecībā uz minēto pieteikumu pieņemto lēmumu, kas tika ietverts Komisijas 2003. gada 4. aprīļa Lēmumā 2003/245 attiecībā uz Komisijas saņemtajiem lūgumiem par daudzgadu vadības programmas MAGP IV mērķu palielināšanu, lai uzlabotu drošību, kuģošanu jūrā, higiēnu, produktu kvalitāti un darba apstākļus uz kuģiem, kuru kopējais garums ir lielāks par 12 metriem (OV L 90, 48. lpp.), kurš tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, tika atcelts ar Tiesas 2008. gada 17. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās C-373/06 P, C-379/06 P un C-382/06 P Flaherty u.c./Komisija, Krājums, I-2649. lpp.
   Lai motivētu šo pieteikumu, prasītājs izvirza šādus pamatus:

               Pirmkārt, prasītājs norāda, ka atbildētāja esot rīkojusies bez juridiskā pamata. Eiropas Savienības Padomes 1997. gada 26. jūnija Lēmuma 97/413/EK par mērķiem un detalizētiem noteikumiem Kopienas zivsaimniecības sektora restrukturizācijai laikposmā no 1997. gada 1. janvāra līdz 2001. gada 31. decembrim, lai sasniegtu noturīgu līdzsvaru starp resursiem un to izmantošanu (OV L 175, 27. lpp.), 4. panta 2. punkts joprojām paredzot piemērotu juridisko pamatu apstrīdētajam lēmumam, kādēļ Komisijai neesot bijis juridiskā pamata pieņemt lēmumu ad hoc lēmuma formā.

               Otrkārt, prasītājs norāda, ka Komisija esot pārkāpusi būtisku procesuālo noteikumu. Prasītājs uzskata, ka atbilstoši Padomes Lēmumam 97/413/EK apstrīdētais lēmums esot bijis jāpieņem atbilstoši pārvaldes komisijas procedūrai un ka, izvēloties pieņemt lēmumu ad hoc kārtībā, Komisija esot rīkojusies, pārkāpjot būtisku procesuālo noteikumu.

               Treškārt, prasītājs norāda, ka Padomes Lēmuma 97/413/EK 4. panta 2. punktu interpretējot nepareizi, Komisija esot pārsniegusi savas pilnvaras, it īpaši pamatojoties uz neatbilstošiem kritērijiem un ignorējot Padomes Lēmumā 97/413/EK un Kopienas zivsaimniecības tiesību aktos, kas bija spēkā prasītāja 2001. gada decembra pieteikuma ar drošību saistītajai tonnāžai laikā, paredzēto “zvejas intensitātes” definīciju.

               Turklāt tas norāda, ka attiecībā uz prasītāja pieteikumu ar drošību saistītajai tonnāžai apstrīdētajā lēmuma esot ietvertas vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā. It īpaši prasītājs uzskata, ka Komisijas lēmums noraidīt prasītāja pieteikumu piedāvātā jaunā kuģa lielāka tilpuma zem galvenā klāja salīdzinājumā ar Golden Rose dēļ, tāpat kā pieņēmums, ka piedāvātā jaunā kuģa “zvejas intensitāte” būs lielāka nekā Golden Rose“zvejas intensitāte”, esot acīmredzami kļūdains.

               Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu. Tas ir norādījis, ka Komisijas lēmums noraidīt pieteikumu tā piedāvātā jaunā kuģa lielāka tilpuma zem galvenā klāja dēļ esot būtiska atšķirība attieksmē, kas rezultējoties nepieļaujamā diskriminācijā attiecībā uz prasītāju, salīdzinot ar pavisam citu pieeju, kas atbilstoši Komisijas Lēmumam 2003/245 esot tikusi piemērota dažu pieteikumu attiecībā uz papildu ar drošību saistīto tonnāžu izlemšanai, kā arī viena no šajā lēmumā sākotnēji noraidīto pieteikumu izlemšanai, kurš vēlāk ar 2010. gada 13. jūlija dokumentu C(2010) 4765 paziņoto Komisijas lēmumu esot ticis apmierināts.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī OV C 272, 25.10.2008 .

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/1

         (2008/C 285/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 272, 25.10.2008.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 260, 11.10.2008.

      OV C 247, 27.9.2008.

      OV C 236, 13.9.2008.

      OV C 223, 30.8.2008.

      OV C 209, 15.8.2008.

      OV C 197, 2.8.2008.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu