title: Lieta T-185/06: Prasība, kas celta 2006. gada 17. jūlijā — L'Air Liquide pret Komisiju

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/37

         Prasība, kas celta 2006. gada 17. jūlijā — L'Air Liquide pret Komisiju
   (Lieta T-185/06)
   (2006/C 212/66)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: L'Air Liquide SA, Parīze (Francija) (pārstāvji — R. Saint Esteben, advokāts, un M. Pittie, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 3. maija Lēmuma K (2006) 1766 galīgajā redakcijā par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošas procedūru (lieta COMP/F/38.620 — Ūdeņraža peroksīds un perborāts) 1. panta i) punktu, jo tajā ir nolemts, ka no 1995. gada 12. maijam līdz 1997. gada 31. decembrimAir Liquide ir pārkāpusi EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu;

               —

               līdz ar to atcelt Komisijas 2006. gada 3. maija Lēmuma K (2006) 1766 galīgajā redakcijā 2. panta f) punktu un 4. pantu tiktāl, ciktāl tas skar Air Liquide;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kas prasītājam radušies saistībā ar šo lietu.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītājs lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 3. maija Lēmumu K (2006) 1766 galīgajā redakcijā lietā COMP/F/38.620 — Ūdeņraža peroksīds un perborāts, ar kuru Komisija ir konstatējusi, ka uzņēmumi, uz kuriem attiecas lēmums, kuru skaitā ir ietverts arī prasītājs, ir pārkāpuši EKL 81. panta 1. punktu un EEZ līguma 53. pantu, jo ir piedalījušies virknē nolīgumu un veikuši saskaņotas darbības, konkurentiem apmainoties ar informāciju un vienojoties par cenām un ražošanas apjomiem, kā arī uzraugot šo nolīgumu īstenošanu ūdeņraža peroksīda un nātrija perborāta nozarē.
   Savu argumentu pamatošanai prasītājs atsaucas uz četriem pamatiem.
   Pirmajā pamatā prasītājs apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā apstākļus, uz kuriem tā atsaucas, uzskatot par pietiekamiem saskaņā ar judikatūrā noteiktajiem kritērijiem, lai pieņemtu, ka Air Liquide ir kopīgi un solidāri atbildīga par meitas uzņēmuma rīcību, un ka tādējādi Komisija nav ievērojusi normas, kas reglamentē atbildības uzlikšanu mātes uzņēmumam par sava meitas uzņēmuma rīcību, un tādēļ ir pārkāpusi EKL 81. pantu.
   Otrajā pamatā prasītājs apgalvo, ka, nepamatoti atsaucoties uz Air Liquide vainas prezumpciju, Komisija turklāt tai ir nepamatoti uzlikusi pierādīšanas pienākumu, novēršot to no sevis, un tādējādi ir pārkāpusi prasītāja aizstāvības tiesības.
   Trešajā pamatā prasītājs norāda, ka pat ja Pirmās instances tiesa uzskatītu, ka Komisija pamatoti prezumēja Air Liquide vainu par sava meitas uzņēmuma Chemoxal rīcību, Komisija nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, jo tā nav apspriedusi nevienu no apstākļiem, ko Air Liquide bija norādījusi, lai pierādītu Chemoxal autonomiju, un tādējādi izdarījusi šo pieņēmumu par kopīgu un solidāru atbildību, kas ir tikai relatīvs pieņēmums.
   Ceturtajā pamatā prasītājs apgalvo, ka Komisija atbilstoši tiesību normām un faktiskajiem apstākļiem nav pietiekami pierādījusi šajā tiesvedībā savu likumīgo interesi vērsties pret viņu, neskatoties uz to, ka tai nav tiesību sodīt Air Liquide, ar lēmumu, kurā konstatēts Air Liquide pieļautais EKL 81. panta 1. punkta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums, un ka bez šādas likumīgas intereses Komisijai tādējādi nebija tiesību pieņemt šādu pret prasītāju vērstu lēmumu.


title: Tiesas spriedums ( 2013. gada 6. decembris ) lietā E-18/13 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Direktīva 2001/81/EK – Pasākumu neīstenošana)

text:
               27.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 88/17

      TIESAS SPRIEDUMS

   (2013. gada 6. decembris)
   lietā E-18/13
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi
   (Līgumslēdzējas puses saistību neizpilde – Direktīva 2001/81/EK – Pasākumu neīstenošana)
   2014/C 88/14
   Lietā E-18/13 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi attiecībā uz PRASĪBU paziņot, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus vai nepaziņojot EBTA Uzraudzības iestādei par visiem pasākumiem, kuri ir vajadzīgi, lai īstenotu aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XX pielikuma 21.ar punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 23. oktobra Direktīva 2001/81/EK par valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju dažām atmosfēru piesārņojošām vielām) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un EEZ līguma 7. pantu, Tiesa šādā sastāvā – priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen (tiesnesis referents) un Páll Hreinsson – 2013. gada 6. decembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo Tiesa:

               1.

               paziņo, ka Islande, noteiktajā termiņā nepieņemot visus pasākumus, kuri ir vajadzīgi, lai īstenotu aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XX pielikuma 21.ar punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 23. oktobra Direktīva 2001/81/EK par valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju dažām atmosfēru piesārņojošām vielām) un pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu, nav izpildījusi saistības saskaņā ar minēto aktu un EEZ līguma 7. pantu;

               2.

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-324/12: Prasība, kas celta 2012. gada 19. jūlijā — Knauf Insulation Technology /ITSB — Saint Gobain Cristaleria ( “ECOSE TECHNOLOGY” )

text:
               29.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 295/26

         Prasība, kas celta 2012. gada 19. jūlijā — Knauf Insulation Technology/ITSB — Saint Gobain Cristaleria (“ECOSE TECHNOLOGY”)
   (Lieta T-324/12)
   2012/C 295/47
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Knauf Insulation Technology (Visé, Beļģija) (pārstāvis — K. Manhaeve, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Saint Gobain Cristaleria, SL (Madride, Spānija)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju piektās padomes 2012. gada 4. maija lēmumu apvienotajās lietās R 1193/2011-5 un R 1426/2011-5 daļā, kurā ir apmierināti iebildumu iesniedzējas iebildumi pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz daļu no reģistrācijai pieteiktajām precēm un pakalpojumiem;

               —

               uzdot atbildētājam un, attiecīgā gadījumā, iebildumu iesniedzējai solidāri un atsevišķi atlīdzināt tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “ECOSE TECHNOLOGY” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 2., 3., 16., 17., 19., 20. un 40. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. W 998610

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiskas preču zīmes “ECOSEC FACHADAS” reģistrācija Nr. 2556409 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 17. un 19. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt attiecībā uz daļu no apstrīdētajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu atcelt daļā, apelācijas sūdzību noraidīt un pārējā daļā apstrīdēto lēmumu atstāt spēkā

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-9/16: Vispārējās tiesas 2016. gada 6. septembra rīkojums – Skechers USA France/EUIPO – IM Production (Apavi)

text:
               7.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 410/36

         Vispārējās tiesas 2016. gada 6. septembra rīkojums – Skechers USA France/EUIPO – IM Production (Apavi)
   (Lieta T-9/16) (1)

   (2016/C 410/66)
   Tiesvedības valoda – franču
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 98, 14.3.2016.


title: Lieta C-239/06: Prasība, kas celta  2006. gada 29. maijā  — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/24

         Prasība, kas celta 2006. gada 29. maijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku
   (Lieta C-239/06)
   (2006/C 178/38)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Wilms, C. Cattabriga, L. Visaggio, pārstāvji)

      Atbildētāja: Itālijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Itālijas Republika, atsakoties noteikt un nodot Komisijas rīcībā pašu resursus, ko tā muitas maksājumu paplašināšanas dēļ bija nepareizi pārskaitījusi par vienīgi militārai lietošanai paredzētā ekipējuma un materiālu importu, un atteikdamās maksāt attiecīgos nokavējuma procentus, ko tai jāmaksā par minēto resursu nodošanas nokavējumu, nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1552/89 2., 9.,10. un 11. pants, kā arī atbilstošus Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 noteikumus;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija uzskata, ka Itālija, vienpusēji atbrīvojot no muitas nodokļa militāro materiālu importu laika posmā pirms Padomes Regulas (EK) Nr. 150/2003 (1) piemērošanas, rīkojusies pretēji EK līguma 26. pantam un Kopienas muitas tiesību aktiem, kā rezultātā radās muitas iemaksu, Kopienas pašu resursu, samazinājums. Neskatoties uz vairākkārtējiem prasītājas lūgumiem, Itālijas valdība atteicās noteikt un nodot Kopienas rīcībā summas, kas atbilst pašu resursiem, un šādā veidā izvairījās uz laika posmu no 1998. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim, kā arī atteicās maksāt minēto summu nokavējuma procentus, kā to paredz šajā jomā spēkā esošie noteikumi.

      (1)  OV L 25, 1 lpp.


title: Lieta C-501/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 13. jūlija spriedumu lietā T-138/07 Schinder Holding Ltd u.c./Eiropas Komisija, ko atbalsta Eiropas Savienības Padome, 2011. gada 28. septembrī iesniedza Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV un Schindler Deutschland Holding GmbH

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 13. jūlija spriedumu lietā T-138/07 Schinder Holding Ltd u.c./Eiropas Komisija, ko atbalsta Eiropas Savienības Padome, 2011. gada 28. septembrī iesniedza Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV un Schindler Deutschland Holding GmbH

   (Lieta C-501/11 P)
   2011/C 347/29
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV, Schindler Deutschland Holding GmbH (pārstāvji — R. Bechtold und W. Bosch, Rechtsanwälte, kā arī profesors Dr. J. Schwarze)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un Eiropas Savienības Padome

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               1)

               atcelt Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 13. jūlija spriedumu lietā T-138/07;

               2)

               atcelt Komisijas 2007. gada 21. februāra Lēmumu (COMP/E-1/38.823 — Lifti un eskalatori); pakārtoti, atcelt vai samazināt naudas sodus, kas ar šo lēmumu uzlikti apelācijas sūdzības iesniedzējiem;

               3)

               pakārtoti 1. un 2. punktā izvirzītajiem prasījumiem nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā sprieduma taisīšanai saskaņā ar Tiesas noteikto juridisko vērtējumu;

               4)

               katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē un apelācijas tiesvedībā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēji pavisam izvirza trīspadsmit pamatus.

               —

               Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi varas sadales principu un neesot izpildījusi tiesiskas valsts procesa prasības, jo tā, pilnībā nemaz neizvērtējot Komisijas lēmumu, ir uzskatījusi, ka naudas sodu uzlikšana ir Komisijas kompetencē.

               —

               Otrkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi pierādījumu sniegšanas tiešuma principu, jo tā par pieņemamu uzskata pierādījumu iegūšanu no lieciniekiem, kas pretendē uz iecietību, kā tas pašreiz notiek Komisijas praksē.

               —

               Treškārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi noteiktības principu (Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā — “ECTPAK”) 7. pants), jo tā Regulas Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punktu ir uzskatījusi par pietiekami precīzu juridisku pamatu naudas sodu uzlikšanai.

               —

               Ceturtkārt, Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā, ka Komisijas kompetences neesamības dēļ tās 1998. gada Pamatnostādnes par naudas sodu neesot spēkā.

               —

               Piektkārt, Vispārējā tiesa esot nepamatoti noliegusi, ka Komisijas 1998. gada Pamatnostādnes par naudas sodu esot pretrunā atpakaļejoša spēka aizliegumam un tiesiskās paļāvības aizsardzības principam.

               —

               Sestkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi vainojamības principu un nevainīguma prezumpciju (Regulas Nr. 1/2003 27. panta 2. punkts; Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā — “Pamattiesību harta”) 48. panta 1. punkts; ECTPAK 6. panta 2. punkts), jo nav uzskatījusi par nepieciešamu darbinieku izdarītos pārkāpumus piedēvēt attiecīgajiem uzņēmumiem, t.i., nav šo jautājumu izskatījusi.

               —

               Septītkārt, Vispārējā tiesa esot nepamatoti izdarījusi pieņēmumu par Schindler Holding līdzatbildību. Šajā ziņā piemērotie mātessabiedrību līdzatbildības principi aizskarot dalībvalstu kompetenci. Turklāt Vispārējā tiesa esot pārsniegusi Tiesas judikatūrā noteikto un pārkāpusi nevainīguma prezumpciju (Pamattiesību hartas 48. panta 1. punkts un ECTPAK 6. panta 2. punkts).

               —

               Astotkārt, Vispārējā tiesa esot juridiski kļūmīgi uzskatījusi, ka Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punktā noteiktās augstākās robežas neesot tikušas pārsniegtas.

               —

               Devītkārt, tādējādi pārkāptas esot arī Schindler Holding īpašumtiesības, jo naudas soda piemērošana izpaužas tāpat kā atsavināšana (Pamattiesību hartas 17. panta 1. punkts un ECTPAK Pirmā protokola 1. pants).

               —

               Desmitkārt, Komisijas pieņemtās pārāk augstās naudas sodu pamatsummas Vispārējā tiesa esot juridiski kļūmīgi uzskatījusi par pamatotām.

               —

               Vienpadsmitkārt, Vispārējā tiesa esot nepamatoti apstiprinājusi, ka Komisija noteiktus apstākļus nav atzinusi par atbildību mīkstinošiem apstākļiem. Šajā ziņā Vispārējā tiesa it īpaši neesot ņēmusi vērā brīvprātīgo karteļa izbeigšanu Vācijā, kā arī apelācijas sūdzības iesniedzēju veiktos priekšrakstu izpildes pasākumus.

               —

               Divpadsmitkārt, Komisijas pārāk zemu noteiktos vai nepamatoti vispār nenoteiktos naudas soda samazinājumus sadarbības dēļ Vispārējā tiesa esot uzskatījusi par pamatotiem. Šajā ziņā tā neesot ņēmusi vērā apelācijas sūdzības iesniedzēju ieguldījumu. Tā neesot ņēmusi vērā arī to, ka Komisija juridiski kļūmīgi ir piešķīrusi pārāk mazu samazinājumu par sadarbību ārpus paziņojuma par iecietību.

               —

               Trīspadsmitkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi samērīguma principu, jo tā ir uzskatījusi, ka naudas sodu apmērs ir pieļaujams.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta C-70/14: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 11. decembra rīkojums ( Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agrocaramulo – Empreendimentos Agro-Pecuários do Caramulo SA / Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EEK) Nr. 3846/87 — Lauksaimniecība — Tirgu kopīgā organizācija — Eksporta kompensācijas — Mājputnu gaļa — “Kaujamās dējējvistas”  — Lauksaimniecības produktu nomenklatūra eksporta kompensācijām — Klasificēšana

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/16

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 11. decembra rīkojums (Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Agrocaramulo – Empreendimentos Agro-Pecuários do Caramulo SA/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

   (Lieta C-70/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EEK) Nr. 3846/87 - Lauksaimniecība - Tirgu kopīgā organizācija - Eksporta kompensācijas - Mājputnu gaļa - “Kaujamās dējējvistas” - Lauksaimniecības produktu nomenklatūra eksporta kompensācijām - Klasificēšana)
   (2015/C 065/23)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Agrocaramulo – Empreendimentos Agro-Pecuários do Caramulo SA

      Atbildētājs: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 1987. gada 17. decembra Regulas (EEK) Nr. 3846/87, ar ko izveido lauksaimniecības produktu nomenklatūru eksporta kompensācijām, redakcijā ar jaunākajiem grozījumiem, kas tajā izdarīti ar Komisijas 2005. gada 15. decembra Regulu (EK) Nr. 2091/2005, I pielikums ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā pielikumā norādīto produktu kodu 0207 12 10 9900 un 0207 12 90 9190 preču aprakstam “citi” neatbilst tā dēvētās “kaujamās dējējvistas”, proti, dējējvistas, kas tiek nokautas dēšanas perioda beigās, kad to skelets ir pilnībā pārkaulojies.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta C-32/07: Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 31. janvāra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/84/EK — Autortiesības — Tālākpārdošanas tiesības par labu mākslas oriģināldarba autoram)

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/6

         Tiesas (piektā palāta) 2008. gada 31. janvāra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-32/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/84/EK - Autortiesības - Tālākpārdošanas tiesības par labu mākslas oriģināldarba autoram)
   (2008/C 79/10)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — R. Vidal Puig un W. Wils, pārstāvji)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — F. Díez Moreno, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Vajadzīgo tiesību aktu, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvas 2001/84/EK par tālākpārdošanas tiesībām par labu mākslas oriģināldarba autoram (OV L 272, 32 lpp.), prasības, nepieņemšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvas 2001/84/EK par tālākpārdošanas tiesībām par labu mākslas oriģināldarba autoram, prasības, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva,

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 14.4.2007.


title: Lieta T-279/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 6. jūnija spriedums — T & L Sugars un Sidul Açúcares /Komisija (Lauksaimniecība — Ārkārtas pasākumi, kas attiecas uz cukura laišanu Savienības tirgū, pārsniedzot kvotu, un ar ko atver tarifu kvotu — Prasība atcelt tiesību aktu — Reglamentējošs akts, kurā ietverti īstenošanas pasākumi — Individuālas skaršanas neesamība — Nepieņemamība — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/70

         Vispārējās tiesas 2013. gada 6. jūnija spriedums — T & L Sugars un Sidul Açúcares/Komisija
   (Lieta T-279/11) (1)

   (Lauksaimniecība - Ārkārtas pasākumi, kas attiecas uz cukura laišanu Savienības tirgū, pārsniedzot kvotu, un ar ko atver tarifu kvotu - Prasība atcelt tiesību aktu - Reglamentējošs akts, kurā ietverti īstenošanas pasākumi - Individuālas skaršanas neesamība - Nepieņemamība - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   2013/C 225/155
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: T & L Sugars Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) un Sidul Açúcares, Unipessoal Lda
       (Santa Iria de Azóia, Portugāle) (pārstāvji — D. Waelbroeck, advokāts, un D. Slater, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji P. Rossi un A. Demeneix, vēlāk — P. Rossi, A. Demeneix un N. Donnelly, un visbeidzot — P. Rossi un P. Ondrůšek)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — E. Sitbon un A. Westerhof Löfflerová) un Francijas Republika (pāŗstāvji — G. de Bergues un C. Candat)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas 2011. gada 3. marta Regulu (ES) Nr. 222/2011, ar ko nosaka ārkārtas pasākumus attiecībā uz ārpuskvotas cukura un izoglikozes laišanu Savienības tirgū ar samazinātu pārpalikuma maksājumu 2010./2011. tirdzniecības gadā (OV L 60, 6. lpp.), Komisijas 2011. gada 23. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 293/2011, ar ko nosaka piešķīruma koeficientu, noraida turpmākus pieteikumus un slēdz periodu pieteikumu iesniegšanai par pieejamajiem ārpuskvotas cukura daudzumiem, kas par samazinātu papildu maksājuma likmi jāpārdod Savienības tirgū (OV L 79, 8. lpp.), Komisijas 2011. gada 28. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 302/2011, ar ko atver īpašu importa tarifa kvotu noteiktiem cukura daudzumiem 2010./2011. tirdzniecības gadam (OV L 81, 8. lpp.), un Komisijas 2011. gada 19. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 393/2011, ar ko nosaka piešķīruma koeficientus, lai izdotu importa licences, par kurām pieteikumi iesniegti no 2011. gada 1. līdz 7. aprīlim un kuras paredzētas cukura nozares produktu importam atbilstīgi dažām tarifa kvotām, un ar ko pārtrauc šādu licenču pieteikumu iesniegšanu (OV L 104, 39. lpp.), un, otrkārt, prasība atlīdzināt nodarītos zaudējumus.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu tiktāl, ciktāl tās mērķis ir panākt, ka tiek atcelta Komisijas 2011. gada 3. marta Regula (ES) Nr. 222/2011, ar ko nosaka ārkārtas pasākumus attiecībā uz ārpuskvotas cukura un izoglikozes laišanu Savienības tirgū ar samazinātu pārpalikuma maksājumu 2010./2011. tirdzniecības gadā, Komisijas 2011. gada 23. marta Īstenošanas regula (ES) Nr. 293/2011, ar ko nosaka piešķīruma koeficientu, noraida turpmākus pieteikumus un slēdz periodu pieteikumu iesniegšanai par pieejamajiem ārpuskvotas cukura daudzumiem, kas par samazinātu papildu maksājuma likmi jāpārdod Savienības tirgū, Komisijas 2011. gada 28. marta Īstenošanas regula (ES) Nr. 302/2011, ar ko atver īpašu importa tarifa kvotu noteiktiem cukura daudzumiem 2010./2011. tirdzniecības gadam, un Komisijas 2011. gada 19. aprīļa Īstenošanas regula (ES) Nr. 393/2011, ar ko nosaka piešķīruma koeficientus, lai izdotu importa licences, par kurām pieteikumi iesniegti no 2011. gada 1. līdz 7. aprīlim un kuras paredzētas cukura nozares produktu importam atbilstīgi dažām tarifa kvotām, un ar ko pārtrauc šādu licenču pieteikumu iesniegšanu;

               2)

               noraidīt iebildi par nepieņemamību attiecībā uz prasību atlīdzināt nodarītos zaudējumus;

               3)

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

      (1)  OV C 232, 6.8.2011.


title: Lieta C-166/04: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 2. aprīlī

text:
               12.6.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/3

         Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 2. aprīlī
   (Lieta C-166/04)
   (2004/C 156/06)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 2. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Maria Patakia un Michel Van Beek, Juridiskā dienesta locekļi.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, neveicot nepieciešamus pasākumus nolūkā izveidot un ieviest saskaņotu, precīzu, pilnīgu un piemērotu tiesisko kārtību, kas nodrošinātu speciālās aizsargātas zonas GR2310001 “Acheloos delta, Mesologgiou lagūna un Eynos ūpes un Echinadi salu estuārs” noturīgu pārvaldi un efektīvu saglabāšanu saskaņā ar Direktīvā 79/409/EEK (1) noteiktajiem aizsardzības mērķiem, Grieķijas Republika neizpildīja pienākumus, ko tai uzliek 4. panta 1. un 2. punkts Direktīvā 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas pastāvīgu praksi dalībvalsts nevar atsaukties uz iekšējiem apstākļiem vai grūtībām kā uz attaisnojumu tam, ka tā noteiktajā termiņā nav izpildījusi pienākumus, kas izriet no Kopienas tiesībām.

      (1)  OV L 103, 1979., 1. lpp.


title: Lieta F-4/11: Prasība, kas celta 2011. gada 31. martā — AV /Komisija

text:
               18.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/21

         Prasība, kas celta 2011. gada 31. martā — AV/Komisija
   (Lieta F-4/11)
   2011/C 179/34
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: AV (Cadrezzate, Itālija) (pārstāvji — A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus par Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 32. pantā paredzētās medicīniskās atkāpes piemērošanu un invaliditātes pabalsta nepiešķiršanu prasītājam

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2010. gada 12. oktobra lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāja sūdzība par 2010. gada 12. aprīļa lēmumu piemērot viņam Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 32. pantā paredzēto medicīnisko atkāpi un 2010. gada 16. aprīļa lēmumu nepiešķirt viņam invaliditātes pabalstu;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt 2010. gada 12. aprīļa lēmumu piemērot prasītājam Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 32. pantā paredzēto atkāpes klauzulu un 2010. gada 16. aprīļa lēmumu nepiešķirt viņam invaliditātes pabalstu;

               —

               piespriest Eiropas Komisija atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-514/12: Prasība, kas celta 2012. gada 22. novembrī — NCL /ITSB ( “NORWEGIAN BREAKAWAY” )

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/66

         Prasība, kas celta 2012. gada 22. novembrī — NCL/ITSB (“NORWEGIAN BREAKAWAY”)
   (Lieta T-514/12)
   2013/C 26/130
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: NCL Corporation Ltd (Miami, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāve –N. Grüger, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 12. septembra lēmumu lietā R 1017/2012-4 un nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Apelāciju padomē;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 39. klasē: “Arranging of cruises (jūras braucienu organizēšana), Cruise ship services (izpriecu ceļojumu kuģu pakalpojumi), Cruise arrangement (jūras braucienu organizēšana)”, un nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Apelāciju padomē;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “NORWEGIAN BREAKAWAY” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 39. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 10 281 905

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta, lasot tos kopā ar 7. panta 2. punktu, pārkāpums


title: Lieta T-12/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 7. aprīļa spriedums — Gruber/ITSB ( “Run the globe” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “Run the globe” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/19

         Vispārējās tiesas 2011. gada 7. aprīļa spriedums — Gruber/ITSB (“Run the globe”)
   (Lieta T-12/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Run the globe” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   2011/C 152/34
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Alexander Gruber (Ulm, Vācija) (pārstāvji — T. Kienle un M. Krinke, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 6. novembra lēmumu lietā R 1779/2007-1 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “Run the globe” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Alexander Gruber atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: Tiesas nolēmums ( 2013. gada 23. oktobris ) lietā E-2/13 – Bentzen Transport AS pret EBTA Uzraudzības iestādi (Atteikums uzsākt tiesvedību par EEZ valsts iespējamu saistību nepildīšanu iepirkumu jomā – Pārsūdzami akti – Pieņemamība)

text:
               20.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 81/13

      TIESAS NOLĒMUMS

   (2013. gada 23. oktobris)
   lietā E-2/13

      Bentzen Transport AS pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Atteikums uzsākt tiesvedību par EEZ valsts iespējamu saistību nepildīšanu iepirkumu jomā – Pārsūdzami akti – Pieņemamība)
   2014/C 81/13
   Lietā E-2/13 Bentzen Transport AS pret EBTA Uzraudzības iestādi attiecībā uz PRASĪBU saskaņā ar 36. panta otro daļu Nolīgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi atcelt EBTA Uzraudzības iestādes 2012. gada 19. decembra Lēmumu Nr. 507/12/COL lietā Nr. 71620 par lietas izbeigšanu pret Norvēģiju, kas tika uzsākta pēc sūdzības saņemšanas pret valsti publiskā iepirkuma jomā, Tiesa šādā sastāvā – priekšsēdētājs un tiesnesis referents Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson – 2013. gada 23. oktobrī pasludināja nolēmumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.

               1.

               Prasība tiek noraidīta kā pieņemšanas kritērijiem neatbilstoša.

               2.

               Prasības iesniedzējs sedz tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-236/06: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 8. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/38

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 8. augusta rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-236/06) (1)

   (2006/C 294/81)

      Tiesvedības valoda — franču

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 165, 15.07.2006.


title: Komisijas paziņojums – Valsts atbalsta pasākumi – Publikācija par Horvātijā spēkā esošajiem valsts atbalsta pasākumiem lauksaimniecības nozarē

text:
               20.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 414/11

         KOMISIJAS PAZIŅOJUMS
   Valsts atbalsta pasākumi – Publikācija par Horvātijā spēkā esošajiem valsts atbalsta pasākumiem lauksaimniecības nozarē
   2014/C 414/08
   Saskaņā ar Pievienošanās līguma IV pielikuma 3. punkta b) apakšpunktu Horvātija četru mēnešu laikā no pievienošanās dienas ir paziņojusi Komisijai par valsts atbalsta pasākumiem, ko Horvātija trīs gadu laikā no pievienošanās dienas vēlas uzskatīt par spēkā esošajiem valsts atbalsta pasākumiem Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 108. panta 1. punkta nozīmē. Atbilstīgi šim noteikumam Komisijai jāpublicē šo atbalsta pasākumu saraksts.
   Horvātijā spēkā esošo valsts atbalsta pasākumu saraksts valsts oficiālajā valodā ir publicēts tīmekļa vietnē, kas norādīta turpmāk.
   Pilns pasākumu teksts ir publicēts šajā tīmekļa vietnē:
   http://ec.europa.eu/agriculture/stateaid/index_en.htm
   Šo publikāciju nekādā gadījumā nevar uzskatīt par publikāciju, kura atspoguļo Komisijas oficiālo nostāju par to, ka minētie pasākumi atbilst visiem pārējiem LESD vai Pievienošanās līgumā paredzētajiem nosacījumiem, un jo īpaši par to, ka šie pasākumi tikuši ieviesti Horvātijā pirms pievienošanās dienas un ka tie paliek spēkā pēc minētās dienas.

               1.

               Plaćanja za iznimno osjetljive sektore (mliječne krave, krmače, šećemu repu, maslinovo ulje, duhan).

               2.

               Dodjela prava na godišnju potrošnju plinskog ulja obojanog plavom bojom za namjene u poljoprivredi, ribolovu i akvakulturi.

               3.

               Vijeće za istraživanja u poljoprivredi – sufinanciranje razvojnih i primijenjenih istraživanja u poljoprivredi i ruralnim područjima.

               4.

               Sufinanciranje rada uzgojnih udruženja.

               5.

               Sufinanciranje selekcijskog rada uzgojnih organizacija.

               6.

               Sufinanciranje udruge Sinjska alka.

               7.

               Referentni laboratorij za mlijeko.

               8.

               Katastar pčelinjih paša.

               9.

               Državna ergela Ðakovo i Lipik.

               10.

               Potpora za očuvanje izvornih i zaštićenih vrsta i kultivara poljoprivrednog bilja.

               11.

               Osiguranje od mogućih šteta u proizvodnji u poljoprivredi.

               12.

               Potpora za ekološku poljoprivrednu proizvodnju.

               13.

               Potpora za integriranu poljoprivrednu proizvodnju.

               14.

               Potpora za područja s tezim uvjetima gospodarenja u poljoprivredi.

               15.

               Potpora za organizaciju manifestacija.

               16.

               Potpora za očuvanje izvornih i zaštićenih pasmina domaćih životinja.

               17.

               Program posebnih nadzora štetnih organizama bilja u 2013. godini – 2. dio: Štetni organizmi za koje se poseban nadzor provodi zbog pojave u šumskim sastojinama i na poljoprivrednim kulturama od gospodarskog interesa RH.

               18.

               Projekt tehničke suradnje IAEA, FAO/IAEA TCP RER 5018: Suzbijanje sredozemne voćne muhe (Ceratitis capitata) SIT tehnikom (Sterile Insect Technique) na području doline Neretve za razdoblje 2012./2013.

               19.

               Postojeće državne potpore u poljoprivredi jedinica lokalne, područne (regionalne) samouprave.

               20.

               Jamstveni program “Poljoprivrednici” – Hrvatska agencija za malo gospodarstvo i investicije (HAMAG INVEST).

               21.

               Programi kreditiranja – Hrvatska banka za obnovu i razvoj (HBOR).


title: Lieta C-468/13 P: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 17. jūlija rīkojums – MOL Magyar Olaj - és Gázipari Nyrt ./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria , SA Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 207/2009 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Vārdiska preču zīme “MOL Blue Card”  — Iebildums — Reģistrācijas atteikums

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/30

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 17. jūlija rīkojums – MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

   (Lieta C-468/13 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 207/2009 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vārdiska preču zīme “MOL Blue Card” - Iebildums - Reģistrācijas atteikums)
   2014/C 315/47
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (pārstāvis – K. Szamosi, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – G. Schneider), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (pārstāvji – J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa un N. González-Alberto Rodríguez, advokāti)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 344, 23.11.2013.


title: Lieta C-118/13: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 12. jūnija spriedums ( Landesarbeitsgericht Hamm (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gülay Bollacke / K + K Klaas & Kock B. V. & Co. KG Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 2003/88/EK — Darba laika organizēšana — Ikgadējs apmaksāts atvaļinājums — Finansiāla atlīdzība nāves gadījumā

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/11

         Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 12. jūnija spriedums (Landesarbeitsgericht Hamm (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B. V. & Co. KG

   (Lieta C-118/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 2003/88/EK - Darba laika organizēšana - Ikgadējs apmaksāts atvaļinājums - Finansiāla atlīdzība nāves gadījumā)
   2014/C 282/15
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Landesarbeitsgericht Hamm

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Gülay Bollacke

      Atbildētājs: K + K Klaas & Kock B. V. & Co. KG

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tādi valsts tiesību akti vai prakse kā pamatlietā, saskaņā ar ko tiesības uz ikgadēju apmaksātu atvaļinājumu izbeidzas bez tiesībām saņemt finansiālu atlīdzību par neizmantoto atvaļinājumu, ja darba attiecības izbeidzas darba ņēmēja nāves dēļ. Tiesības uz šādu atlīdzību nevar tikt pakļautas ieinteresētās personas iepriekš izteikta lūguma esamībai.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta F-75/13: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 13. februāra rīkojums – Probst /Komisija Civildienests — Ierēdnis — Ekspatriācijas pabalsts — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. pants — Pārskatīšanas lūgums — Jauni un būtiski fakti — Acīmredzami nepieņemama prasība

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/56

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 13. februāra rīkojums – Probst/Komisija
   (Lieta F-75/13) (1)

   (Civildienests - Ierēdnis - Ekspatriācijas pabalsts - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. pants - Pārskatīšanas lūgums - Jauni un būtiski fakti - Acīmredzami nepieņemama prasība)
   2014/C 421/80
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Norbert Probst (Genval, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal un S. Orlandi, advokāti, vēlāk D. Abreu Caldas, J.-N. Louis un S. Orlandi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un V. Joris)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu nepiešķirt prasītājam ekspatriācijas pabalstu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               N. Probst sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 274, 21.09.2013., 34. lpp..


title: Lieta T-567/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 9. oktobra spriedumu lietā F-49/06 Nijs /Revīzijas palāta 2008. gada 19. decembrī iesniedzis Bart Nijs

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/39

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2008. gada 9. oktobra spriedumu lietā F-49/06 Nijs/Revīzijas palāta 2008. gada 19. decembrī iesniedzis Bart Nijs

   (Lieta T-567/08 P)
   (2009/C 55/70)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Bart Nijs, Bereldange (Luksemburga) (pārstāvis — F. Rollinger, advokāts)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Revīzijas palāta
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu;

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pamatotu;

               —

               tādēļ atcelt 2008. gada 9. oktobra rīkojumu lietā F-5/07 Bart Nijs/Eiropas Revīzijas palāta.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo apelācijas sūdzību tās iesniedzējs lūdz atcelt Civildienesta tiesas 2008. gada 9. oktobra spriedumu lietā F-49/06 Nijs/Revīzijas palāta, ar kuru kā daļēji nepieņemama un daļēji nepamatota ir noraidīta prasība, ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzējs lūdza, pirmkārt, atcelt lēmumu 2005. gada paaugstināt amatā ietvaros nepaaugstināt apelācijas sūdzības iesniedzēju A*11 pakāpē, un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus.
   Lai pamatotu savu apelācijas sūdzību, apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza četrus pamatus, kas balstīti uz:

               —

               prasības pieteikuma un replikas raksta sagrozīšanu tiktāl, ciktāl ar apstrīdēto spriedumu pamats, kas balstīts uz iecēlējinstitūcijas lēmuma neesamību, kura nozīmē pilnīgu pamatojuma trūkumu, tika aizstāts ar pilnīgi citu pamatu;

               —

               pierādījumu neievērošanu un/vai sagrozīšanu, tā kā Civildienesta tiesa tos ir noraidījusi;

               —

               pierādīšanas pienākuma kļūdaina attiecināšanu, jo Civildienesta tiesai bija jāpieprasa pierādījumi atbildētājas apgalvojumiem;

               —

               nevainīguma prezumpcijas pārkāpumu, pirmajā instancē apelācijas sūdzības iesniedzējam piespriežot atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-265/08: Prasība, kas celta 2008. gada 4. jūlijā — Vācija/Komisija

text:
               30.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/56

         Prasība, kas celta 2008. gada 4. jūlijā — Vācija/Komisija
   (Lieta T-265/08)
   (2008/C 223/99)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma un U. Karpenstein, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2008. gada 30. aprīļa Lēmumu C(2008) 1690, galīgā redakcija, par Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) finansējuma samazinājumu darbības programmai 1. mērķa reģionā Tīringenē Vācijas Federatīvajā Republikā (1994.–1999.);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar apstrīdēto lēmumu Komisija ir samazinājusi ERAF finanšu atbalstu darbības programmai 1. mērķa reģionā Tīringenē Vācijas Federatīvajā Republikā (1994.–1999.).
   Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza četrus pamatus.
   Pirmkārt, tā apgalvo, ka Komisija nav pienācīgi ņēmusi vērā nozīmīgus faktus saistībā ar attiecīgās darbības programmas 2.1. prioritātes asi (Mazo un vidējo uzņēmumu atbalsta pasākumi: atbalsts ieguldījumiem ražošanā).
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpts Regulas (EEK) Nr. 4253/88 (1) 24. panta 2. punkts, jo nav pieļauti pārkāpumi šī panta nozīmē. Šajā sakarā tā it īpaši apgalvo, ka šī norma nedod tiesības Komisijai veikt finanšu korekcijas saistībā ar vadības kļūdām vai iespējami neatbilstošām vadības un kontroles sistēmām.
   Papildus tam prasītāja norāda, ka Komisija nav tiesīga veikt ekstrapolētu finanšu korektūru saskaņā ar Regulu Nr. 4253/88, jo tās 24. pants attiecas uz konkrētiem gadījumiem un skaitliski nosakāmām summām, un nevis uz hipotētiskiem secinājumiem par atklātām vadības kļūdām saistībā ar sistemātiskiem vadības trūkumiem.
   Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka, pat pamatojoties uz ekstrapolētas finanšu korektūras pieņemamību, ir izdarīts Regulas Nr. 4253/88 23. un 24. panta pārkāpums, jo ekstrapolācija esot nepareiza. Šajā sakarā tiek apgalvots, ka Komisijai neesot vajadzējis veikt ekstrapolāciju, pamatojoties uz Eiropas Kopienu Revīzijas palātas vērtējumu par trūkumiem, ka Komisija esot līdzatbildīga par pašas izteiktajiem pārmetumiem un ka izskatāmās ekstrapolācijas esot pretrunā ar samērīguma principu.

      (1)  Padomes 1988. gada 19. decembra Regula (EEK) Nr. 4253/88, ar ko paredz īstenošanas noteikumus Regulai (EEK) Nr. 2052/88 attiecībā uz struktūrfondu, struktūrfondu un Eiropas Investīciju bankas un citu pastāvošo finansēšanas instrumentu darbības koordināciju (OV L 374, 1. lpp.).


title: Lieta C-200/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 3. februāra spriedumu lietā T-3/09 Itālijas Republika/Eiropas Komisija 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Itālijas Republika

text:
               9.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 204/15

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 3. februāra spriedumu lietā T-3/09 Itālijas Republika/Eiropas Komisija 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Itālijas Republika
   (Lieta C-200/11 P)
   2011/C 204/29
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Itālijas Republika (pārstāvis — P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

   atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-3/09 un, izskatot lietu pēc būtības, atcelt Komisijas 2008. gada 21. oktobra Lēmumu C(2008) 6015, galīgā redakcija, par valsts atbalstu C 20/08 (ex N 62/08), kuru Itālija plāno īstenot, veicot izmaiņas shēmā N 59/2004 par pagaidu aizsargpasākumu mehānismu kuģu būvei

      Pamati un galvenie argumenti

   Itālijas Republika Tiesā ir iesniegusi apelācijas sūdzību par 2011. gada 3. februāra spriedumu lietā T-3/09, kurā Eiropas Savienības Vispārējā tiesa ir noraidījusi Itālijas prasību attiecībā uz Komisijas 2008. gada 21. oktobra Lēmumu C(2008) 6015, galīgā redakcija, par valsts atbalstu C 20/08 (ex N 62/08), kuru Itālija plāno īstenot, veicot izmaiņas shēmā N 59/2004 par pagaidu aizsargpasākumu mehānismu kuģu būvei, un par kuru Itālijas Republikai 2008. gada 22. oktobrī paziņoja ar paziņojumu SG-Greffe (2008) D/206436.
   Savas apelācijas sūdzības atbalstam Itālijas Republika izvirza šādus pamatus.
   Pirmais pamats: kļūda faktos un EKL 87. panta 1. punkta un 88. panta 3. punkta, kā arī Regulas (EK) Nr. 659/1999 (1) 1. panta c) punkta un Regulas (EK) Nr. 794/2004 (2) 4. panta pārkāpums.
   Ar 2008. gada budžeta likumu Itālija vēlējās vienīgi piešķirt papildu līdzekļus kuģu būves nozares atbalstam, kas bija paredzēts 2004. gada budžeta likumā un 2004. gada 2. februāra ministrijas dekrētā un kuru Komisija jau bija atļāvusi, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1177/2002 (3) (“PAM Regula”). Šajā ziņā tā nebija mainījusi nosacījumus, pamatojoties uz kuriem tika piešķirts pats atbalsts, vai uzņēmumus un līguma veidus, kuri no šī atbalsta var gūt labumu. Faktiski līdzekļi tika izlietoti, jo atbalsta saņemšanai tika iesniegts vairāk pieteikumu nekā bija cerēts. Atbalsta iekšējās struktūras dēļ nav iespējams iepriekš noteikt kopējo šāda atbalsta summu; līdz ar to, ja šādam atbalstam tiek piešķirti papildu līdzekļi, tas nevar nozīmēt, ka būtiski jāgroza jau atļauts atbalsts, proti, tas nevar tikt uzskatīts par jaunu atbalstu. Vispārējā tiesa, neņemot vērā šo pamatojumu, esot pieļāvusi kļūdu.
   Otrais pamats: Regulas (EK) Nr. 1177/2002 2., 3., 4. un 5. panta pārkāpums.
   Komisija uzskatīja, ka 2008. gada budžeta likums ir uzskatāms par jaunu atbalstu, jo ar PAM Regulu paredzētā shēma esot izbeigusies 2005. gada 31. martā un pēc šī datuma vairs nebija piemērojama. Tas neesot pareizi, jo šis datums vienīgi attiecās uz tādu līgumu kuģu būves nozarē parakstīšanu, kuri varētu tikt subsidēti; tomēr ar regulu tika paredzēts, ka atbalsts ir piešķirams uzņēmumiem, kuri piegādāja attiecīgos kuģus trīs gadu laikā no galīgā līguma parakstīšanas dienas (šo datumu varēja pagarināt ne vairāk kā uz trīs gadiem). Līdz ar to regula varēja tikt piemērota šādiem līgumiem vismaz līdz 2008. gada 31. martam. 2008. gada budžeta likums, kurš tika apstiprināts 2007. gada 24. decembrī, faktiski ir līdzeklis, ar kuru tiek īstenota regula un tā mērķis ir izmaksāt atbalstu attiecībā uz visiem līdz 2005. gada 31. martam parakstītiem līgumiem. Tādējādi 2008. gada budžeta likuma juridiskais pamats ir PAM Regula, kuru Komisijai bija jāpiemēro, lai šo atbalstu atļautu. Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, atzīstot, ka pēc 2005. gada 31. marta Komisijai vairs neesot bijušas pilnvaras izvērtēt pasākumus kuģu būves jomā, pamatojoties uz PAM Regulu, pat ja šie pasākumi attiecās uz līgumiem, kuri parakstīti līdz 2005. gada 31. martam.
   Trešais pamats: EKL 87. panta 2. un 3. punkta un 88. panta 3. punkta pārkāpums un būtisku procesuālo prasību pārkāpums, jo nav norādīts pamatojums (EKL 253. pants)
   Komisija uzskatīja, ka Līgumā vai kādā citā tiesību avotā nav tiesību normas, pamatojoties uz kuru 2008. gada budžeta likumā paredzētais atbalsts var tikt uzskatīts par saderīgu ar kopējo tirgu. Tas nav pareizi, jo šajā gadījumā runa bija par Kopienas kuģu būves rūpniecības aizsardzību pret Korejas dempingu, un līdz ar to var tikt piemērots 87. panta 3. punkta b) apakšpunkts (svarīgs projekts Kopienas interesēs) vai 87. panta 3. punkta c) apakšpunkts (atbalsts, kas veicina konkrētu tautsaimniecības jomu) un katrā ziņā — samērīguma princips: tas, ka finansiāls atbalsts tiek piešķirts attiecībā uz dažiem līgumiem, bet ne citiem, jo attiecīgie līdzekļi bija izlietoti, varētu būt nesamērīgs līdzeklis, kā aizsargāt valsts finanses, jo tas radītu nopietnu konkurences izkropļojumu attiecīgo uzņēmumu starpā. Komisija nav apsvērusi nevienu no šiem iespējamiem pamatiem, lai atkāptos no valsts atbalsta aizlieguma. Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu, uzskatot, ka Itālija nav norādījusi nevienu pamatu, kas attaisno atkāpšanos no valsts atbalsta aizlieguma, it īpaši pamatojoties uz nevienlīdzīgu attieksmi un konkurences izkropļošanu, kas rastos, ja atbalsts tiktu noraidīts attiecībā uz dažiem uzņēmumiem, bet piešķirts citiem tādā pašā situācijā. Vispārējā tiesa arī kļūdījās, konstatējot, ka Komisijas lēmumā bija norādīts atbilstošs pamatojums.
   Ceturtais pamats: tiesiskās paļāvības aizsardzības principa un vienlīdzīgas attieksmes (nediskriminācijas) principa pārkāpums.
   Tomēr pēc tam, kad Komisija bija apstiprinājusi 2004. gada 2. februāra ministrijas dekrētā paredzēto shēmu, radās tiesiska paļāvība, ka tiks apstiprināts arī likums, kura mērķis bija vienīgi piešķirt papildu līdzekļus shēmas finansēšanai. Arī vienlīdzīgas attieksmes vai nediskriminācijas princips prasa šādu pieeju, jo, tā kā līdzekļi tika izlietoti, tikai daži no uzņēmumiem bija saņēmuši atbalstu, bet ne citi, kuri bija tādā pašā situācijā. Vispārējā tiesa, uzskatot, ka Itālija un attiecīgās personas zināja, ka ar 2004. gada apstiprinošo lēmumu attiecībā uz piešķiramo atbalstu tika noteikta robeža 10 miljonu eiro apmērā, ir pieļāvusi kļūdu. Tieši pretēji, pastāvēja tiesiska paļāvība, ka visi, kam ir tiesības uz atbalstu, varēs to saņemt.

      (1)  OV L 83, 1. lpp.

      (2)  OV L 140, 1. lpp.

      (3)  OV L 172, 1. lpp.


title: Lieta T-689/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 7. oktobra spriedums – Bilbaina de Alquitranes u.c./Komisija Vide un cilvēku veselības aizsardzība — Augstas temperatūras akmeņogļu darvas klasificēšana akūtā toksiskuma ūdens vidē un hroniskā toksiskuma ūdens vidē kategorijās — Regulas (EK) Nr. 1907/2006 un Nr. 1272/2008 — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Vielas klasificēšana, pamatojoties uz tās komponentiem

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/40

         Vispārējās tiesas 2015. gada 7. oktobra spriedums – Bilbaina de Alquitranes u.c./Komisija
   (Lieta T-689/13) (1)

   (Vide un cilvēku veselības aizsardzība - Augstas temperatūras akmeņogļu darvas klasificēšana akūtā toksiskuma ūdens vidē un hroniskā toksiskuma ūdens vidē kategorijās - Regulas (EK) Nr. 1907/2006 un Nr. 1272/2008 - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Vielas klasificēšana, pamatojoties uz tās komponentiem)
   (2015/C 398/50)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Spānija), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Čehijas Republika), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Spānija), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Dānija), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Apvienotā Karaliste), Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Nīderlande), Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Vācija), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Beļģija), Rütgers Poland Sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Polija), Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Apvienotā Karaliste), Grupo Ferroatlántica, SA (Madride, Spānija), SGL Carbon GmbH (Meitingen, Vācija), SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Austrija), SGL Carbon (Passy, Francija), SGL Carbon, SA (La Coruña, Spānija), SGL Carbon Polska S. A. (Racibórz, Polija), ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Vācija) un Tokai erftcarbon GmbH (Grevenbroich, Vācija) (pārstāvji – K. Van Maldegem, C. Mereu, P. Sellar un M. Grunchard, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P.-J. Loewenthal un K. Talabér-Ritz)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītāju prasījumu atbalstam: GrafTech Iberica, SL (Navarra, Spānija) (pārstāvji – C. Mereu, K. Van Maldegem, P. Sellar un M. Grunchard, advokāti)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – M. Heikkilä, W. Broere un C. Jacquet)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 2. oktobra Regulu (ES) Nr. 944/2013, ar ko, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (OV L 261, 5. lpp.), ciktāl tajā augstas temperatūras akmeņogļu darva (CE Nr. 266–028-2) ir klasificēta kā akūti toksiska ūdens vidē viela kategorijā 1 (H400) un kā hroniski toksiska ūdens vidē viela kategorijā 1 (H410).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2013. gada 2. oktobra Regulu (ES) Nr. 944/2013, ar ko, pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu, ciktāl tajā augstas temperatūras akmeņogļu darva (CE Nr. 266–028-2) ir klasificēta kā akūti toksiska ūdens vidē viela kategorijā 1 (H400) un kā hroniski toksiska ūdens vidē viela kategorijā 1 (H410);

               2)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Bilbaína de Alquitranes, SA, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica, SA, SGL Carbon GmbH (Allemagne), SGL Carbon GmbH (Autriche), SGL Carbon, SGL Carbon, SA, SGL Carbon Polska S. A., ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tokai erftcarbon GmbH un GrafTech Iberica, SL tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 85, 22.3.2014.


title: Lieta T-2/04: Pirmās instances tiesas  2006. gada 30. marta  rīkojums —  Korkmas et al  pret  Komisiju  (Pieņemamība — Prasība atcelt tiesību aktu — Akts, pret kuru var tikt celta prasība — Komisijas klusējot izteiktais lēmums atteikties sniegt Padomei rekomendāciju — Prasība sakarā ar bezdarbību — Bezdarbība, sakarā ar ko var tikt celta prasība — Rekomendācijas nenosūtīšana Padomei — Rīcības brīvība — Rīkojums)

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/40

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 30. marta rīkojums — Korkmas et al pret Komisiju

   (Lieta T-2/04) (1)

   (Pieņemamība - Prasība atcelt tiesību aktu - Akts, pret kuru var tikt celta prasība - Komisijas klusējot izteiktais lēmums atteikties sniegt Padomei rekomendāciju - Prasība sakarā ar bezdarbību - Bezdarbība, sakarā ar ko var tikt celta prasība - Rekomendācijas nenosūtīšana Padomei - Rīcības brīvība - Rīkojums)
   (2006/C 131/75)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Cemender Korkmas, Flers, (Francija), Corner House Research, Sturminster Newton, Dorset (Apvienotā Karaliste) un The Kurdish Human Rights Project, Londona (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — sākotnēji: P. Moser, barrister un A. Stock, jurists, pēc tam Moser un H. Miller, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Boudot un M. Wilderspin)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas 2003. gada 5. novembra regulāro atskaiti par Turcijas sasniegto progresu attiecībā uz pievienošanos tiktāl, ciktāl tajā ir ietverts Komisijas lēmums atteikties sniegt Padomei rekomendāciju par pirms-pievienošanās atbalsta piešķiršanu Turcijai un, pakārtoti, par bezdarbību šajā sakarā un, jebkurā gadījumā, par rīkojumu šajā ziņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

                  Cemender Korkmaz, Corner House Research un The Kurdish Human Rights Project atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 71, 2004, 32. lpp.


title: Apvienotās lietas C-352/14 un C-353/14: Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 15. oktobra spriedums (Juzgado de lo Social n° 2 de Terrassa (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Juan Miguel Iglesias Gutiérrez (C-352/14), Elisabet Rion Bea (C-353/14)/Bankia SA, Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE, Fondo de Garantía Salarial Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 107. un 108. pants — Finanšu krīze — Atbalsts finanšu nozarei — Atbalsta saderība ar iekšējo tirgu — Eiropas Komisijas lēmums — Finanšu iestāde, uz kuru attiecas pārstrukturēšanas process — Darba ņēmēja atlaišana — Valsts tiesiskais regulējums, kas attiecas uz atlaišanas pabalsta summu

text:
               7.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 406/11

         Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 15. oktobra spriedums (Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Juan Miguel Iglesias Gutiérrez (C-352/14), Elisabet Rion Bea (C-353/14)/Bankia SA, Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE, Fondo de Garantía Salarial
   (Apvienotās lietas C-352/14 un C-353/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 107. un 108. pants - Finanšu krīze - Atbalsts finanšu nozarei - Atbalsta saderība ar iekšējo tirgu - Eiropas Komisijas lēmums - Finanšu iestāde, uz kuru attiecas pārstrukturēšanas process - Darba ņēmēja atlaišana - Valsts tiesiskais regulējums, kas attiecas uz atlaišanas pabalsta summu)
   (2015/C 406/11)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Juan Miguel Iglesias Gutiérrez (C-352/14), Elisabet Rion Bea (C-353/14)

      Atbildētāji: Bankia SA, Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE, Fondo de Garantía Salarial

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 2012. gada 28. novembra Lēmums C(2012) 8764 final par Spānijas iestāžu piešķirto atbalstu BFA grupas pārstrukturēšanai un rekapitalizācijai, kā arī LESD 107. un 108. pants, uz kuru pamata ir pieņemts šis lēmums, neliedz tiesvedībā par minētā lēmuma tvērumā esošu kolektīvu atlaišanu piemērot tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā ir noteikts, ka darba ņēmējam maksājamo pabalstu summa ir lielāka nekā likumā noteiktā minimālā pabalstu summa, ja viņa atlaišana tiek atzīta par prettiesisku.

      (1)  OV C 339, 29.9.2014.


title: Lieta C-462/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. augustā iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – Finanzamt Bingen-Alzey/Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 17. augustā iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – Finanzamt Bingen-Alzey/Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

   (Lieta C-462/16)
   (2016/C 402/21)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Finanzamt Bingen-Alzey

      Atbildētāja: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

      Prejudiciālais jautājums

   Vai farmācijas uzņēmumam, kas piegādā zāles, pamatojoties uz Eiropas Savienības Tiesas judikatūru (1996. gada 24. oktobra spriedums Elida Gibbs, C-317/94 (1)) un ņemot vērā Savienības vienlīdzīgas attieksmes principu, ir tiesības samazināt nodokļa bāzi saskaņā ar Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (2) 90. pantu, ja:

               —

               tas piegādā zāles aptiekām ar vairumtirgotāju starpniecību;

               —

               aptiekas ar nodokli apliekamā veidā zāles pārdod privāti apdrošinātām personām;

               —

               ārstēšanās izdevumu apdrošināšanas sabiedrība kā apdrošinātājs (privātās veselības apdrošināšanas uzņēmums) tās apdrošinātajām personām atmaksā izdevumus par zāļu iegādi; un

               —

               farmācijas uzņēmumam, pamatojoties uz likuma tiesisko regulējumu, ir pienākums privātās veselības apdrošināšanas uzņēmumam samaksāt “atlaidi”?

      (1)  ECLI:EU:C:1996:400, I-5339. lpp., 28. un 31. punkts

      (2)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-105/08 P: Pirmās instances tiesas 2008. gada 24. septembra rīkojums — Van Neyghem/Komisija (Apelācija — Civildienests — Prasības noraidīšana pirmajā instancē — Pieņemšana darbā — Atklāts konkurss — Nepielaišana pie mutiskā pārbaudījuma — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/27

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 24. septembra rīkojums — Van Neyghem/Komisija
   (Lieta T-105/08 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Prasības noraidīšana pirmajā instancē - Pieņemšana darbā - Atklāts konkurss - Nepielaišana pie mutiskā pārbaudījuma - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2008/C 327/51)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Kris Van Neyghem, Vissenaken (Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, avocats)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un B. Eggers)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 13. decembra spriedumu lietā F-73/06 Van Neyghem/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), kurā lūgts atcelt šo spriedumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Kris Van Neyghem sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā tiesu instancē.

      (1)  OV C 107, 26.4.2008.


title: Lieta C-420/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 14. marta spriedums ( Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jutta Leth /Austrijas Republika, Land Niederösterreich (Vide — Direktīva 85/337/EEK — Noteiktu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējums — Šāda projekta atļaušana, ja nav atbilstoša novērtējuma — Šī novērtējuma mērķi — Nosacījumi tiesību uz zaudējumu atlīdzību pastāvēšanai — Privātpersonu ietveršana vai neietveršana aizsardzībā pret kaitējumu īpašumam)

text:
               18.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/6

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 14. marta spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jutta Leth/Austrijas Republika, Land Niederösterreich

   (Lieta C-420/11) (1)

   (Vide - Direktīva 85/337/EEK - Noteiktu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējums - Šāda projekta atļaušana, ja nav atbilstoša novērtējuma - Šī novērtējuma mērķi - Nosacījumi tiesību uz zaudējumu atlīdzību pastāvēšanai - Privātpersonu ietveršana vai neietveršana aizsardzībā pret kaitējumu īpašumam)
   2013/C 141/09
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Jutta Leth

      Atbildētājas: Austrijas Republika, Land Niederösterreich

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof — Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 175, 40. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1997. gada 3. marta Direktīvu 97/11/EK (OV L 73, 5. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/35/EK (OV L 156, 17. lpp.), 3. panta interpretācija — Projekta apstiprināšana bez atbilstoša tā ietekmes uz vidi novērtējuma — Indivīda kompensācijas prasība par šī projekta izraisīta viņa nekustamā īpašuma vērtības samazināšanos — Atsevišķu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtēšanas mērķi — Indivīdu aizsardzības pret mantiskiem zaudējumiem iekļaušana vai neiekļaušana

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīvas 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu, kas grozīta ar Padomes 1997. gada 3. marta Direktīvu 97/11/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/35/EK, 3. pants ir interpretējams tādējādi, ka šajā pantā paredzētajā ietekmes uz vidi novērtējumā neietilpst attiecīgā projekta ietekmes uz materiālām vērtībām novērtējums. Mantiski zaudējumi, ciktāl tie ir publiska vai privāta projekta ietekmes uz vidi tiešas ekonomiskas sekas, tomēr ietilpst minētās direktīvas aizsardzības mērķī.
   Apstāklis, ka, pārkāpjot šīs direktīvas prasības, nav ticis veikts ietekmes uz vidi novērtējums — saskaņā ar Savienības tiesībām, un neskarot mazāk stingras valsts tiesību normas valsts atbildības jomā, — principā pats par sevi indivīdam nerada tiesības uz tādu tīri mantisku zaudējumu atlīdzību, kuru cēlonis ir nekustamā īpašuma vērtības samazinājums attiecīgā projekta ietekmes uz vidi rezultātā. Katrā ziņā valsts tiesai ir jāpārbauda, vai ir izpildītas tiesībām uz atlīdzību piemērojamās Savienības tiesību prasības, īpaši, vai pastāv tieša cēloņsakarība starp apgalvoto pārkāpumu un ciestajiem zaudējumiem.

      (1)  OV C 319, 29.10.2011.


title: Lietas C-330/04 izslēgšana no reģistra

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/19

         Lietas C-330/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 296/38)

      (tiesvedības valoda — itāļu)

   2005. gada 22. jūnijā Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-330/04 Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


20150731024616752015/C 270/172352015CJC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150521141522Lieta C-235/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. maijā iesniedza Curtea de Apel Constanţa (Rumānija) – Maria Bosneaga/Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

 ---documentbreak--- C2702015LV1420120150521LV0017142152Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. maijā iesniedza Curtea de Apel Constanţa (Rumānija) – Maria Bosneaga/Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

   (Lieta C-235/15)2015/C 270/17Tiesvedības valoda – rumāņu
      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Constanţa

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Maria Bosneaga

      Atbildētāja: Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

      Prejudiciālais jautājums

   Vai LESD 110. pants pieļauj, ka saskaņā ar Dekrētlikuma Nr. 9/2013 4. panta d) punktu tiek ieviests pienākums maksāt vides aizsardzības nodevu par Kopienas izcelsmes lietotiem mehāniskiem transportlīdzekļiem, reģistrējot īpašumtiesības uz lietoto mehānisko transportlīdzekli, ja attiecībā uz to ar tiesas rīkojumu ir uzdots atmaksāt īpašo nodokli par automobiļiem un mehāniskajiem transportlīdzekļiem, piesārņojuma nodokli par mehāniskajiem transportlīdzekļiem vai nodokli par piesārņojošo vielu emisiju no mehāniskajiem transportlīdzekļiem vai to reģistrēt bez šo nodokļu samaksas?


title: Lieta T-235/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 7. jūlija rīkojums – Gopack /Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Vide — Direktīva 94/62/EK — Iepakojums un izlietotais iepakojums — Direktīva 2013/2/ES — Ar lokanu materiālu aptīti rullīši, caurulītes un cilindri — Tiešas ietekmes neesamība — Nepieņemamība

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/55

         Vispārējās tiesas 2014. gada 7. jūlija rīkojums – Gopack/Komisija
   (Lieta T-235/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Vide - Direktīva 94/62/EK - Iepakojums un izlietotais iepakojums - Direktīva 2013/2/ES - Ar lokanu materiālu aptīti rullīši, caurulītes un cilindri - Tiešas ietekmes neesamība - Nepieņemamība)
   2014/C 315/93
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Gopack (Manosque, Francija) (pārstāvji – J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Alcover San Pedro un J.-F. Brakeland)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem (OV L 37, 10. lpp.), ciktāl Komisija ir iekļāvusi ražojumu piemēru sarakstā, kas paskaidro jēdziena “iepakojums” precizējošo kritēriju piemērošanu, ar lokanu materiālu aptītus rullīšus, caurulītes un cilindrus, izņemot tos, kas veidoti kā daļa no ražošanas iekārtas un kurus neizmanto, lai ražojumu iepakotu kā tirdzniecības vienību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Gopack sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta T-46/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 5. augusta rīkojums – Sales & Solutions/ITSB – Wattline (“WATTLINE”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               12.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 337/12

         Vispārējās tiesas 2015. gada 5. augusta rīkojums – Sales & Solutions/ITSB – Wattline (“WATTLINE”)
   (Lieta T-46/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 337/14)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sales & Solutions GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvji – K. Gründig-Schnelle, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – G. Schneider D. Botis)

      Otrs procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Wattline GmbH (Ruderting,Vācija) (pārstāvji – C. Flisek, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2013. gada 18. novembra lēmumu lietā R 1668/2012-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sales & Solutions GmbH un Wattline GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Sales & Solutions GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 78, 15.3.2014.


title: Lieta C-55/13: Prasība, kas celta 2013. gada 31. janvārī — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/11

         Prasība, kas celta 2013. gada 31. janvārī — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-55/13)
   2013/C 101/25
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Hetsch, O. Beynet un K. Herrmann)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvas 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/55/EK atcelšanu (1) 2. panta 15., 16., 22., 34. un 35. punkta, 3. panta 4. un 9. punkta, 6. panta 1.-3. punkta, 7. panta 1. un 3. punkta, 9. panta, kā arī 14. un 17.-23. panta, 10. un 11. panta, 16. panta, 26. panta 2. punkta c) apakšpunkta otrā un nākamo teikumu, kā arī d) apakšpunkta trešā un ceturtā teikuma, 26. panta 3. punkta, 27. panta 2. punkta, 29., 31. un 36. panta, 42. panta 1.-4. punkta, 43. panta 1., 4. un 8. punkta, 44. panta, kā arī I pielikuma 1. un 2. punkta prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Polijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 54. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               atbilstoši LESD 260. panta 3. punktam par pienākuma paziņot par Direktīvas 2009/73/EK transponēšanas aktu pieņemšanu neizpildi piespriest Polijas Republikai kavējuma naudu EUR 88 819,20 apmērā dienā, skaitot no sprieduma pasludināšanas;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2009/73/EK transponēšanai beidzās 2011. gada 3. martā.

      (1)  OV L 211, 94. lpp.


title: Lieta C-314/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberster Gerichtshof (Austrija) 2009. gada 7. augusta rīkojumu — Stadt Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/35

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberster Gerichtshof (Austrija) 2009. gada 7. augusta rīkojumu — Stadt Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH
   (lieta C-314/09)
   2009/C 267/65
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja:
      Stadt Graz

      Atbildētāja:
      Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru zaudējumu atlīdzības prasībai, pamatojoties uz to, ka pasūtītājs ir pārkāpis Kopienu publiskā iepirkuma tiesības, tiek noteikts nosacījums, ka ir pierādīta vaina, ir pretrunā Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (1), 1. panta 1. punktam un 2. panta 1. punkta c) apakšpunktam vai citām šīs direktīvas normām arī tad, ja šis tiesiskais regulējums tiek piemērots tādējādi, ka principā tiek pieņemta pasūtītājas iestādes vaina un tiek izslēgta tās iespēja atsaukties uz individuālu spēju trūkumu un tādējādi uz subjektīvas vainas šajā sakarā neesamību?

               2)

               Ja atbilde uz 1. jautājumu ir noliedzoša:
               Vai Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, 2. panta 7. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā noteiktās prasības nodrošināt, lai par izskatīšanas procedūru atbildīgo iestāžu lēmumus varētu efektīvi izpildīt, izpratnē tas ir saistošs visiem procedūras dalībniekiem, tostarp pasūtītājam?

               3)

               Ja atbilde uz 2. jautājumu ir apstiprinoša:
               Vai atbilstoši Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, 2. panta 7. punktam ir pieļaujams, ka pasūtītājs neievēro par izskatīšanas procedūru atbildīgās iestādes spēkā esošu lēmumu vai, attiecīgi, tam ir pat tāds pienākums; ja atbilde ir apstiprinoša, pie kādiem nosacījumiem ?

      (1)  OV L 395, 33. lpp.


title: Lieta C-143/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 19. jūlija spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Abercrombie & Fitch Italia Srl/Antonino Bordonaro Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 2000/78/EK — Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā — 2. panta 1. punkts — 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts — 6. panta 1. punkts — Diskriminācija vecuma dēļ — Epizodiska darba līgums, kas var tikt noslēgts ar personām vecumā līdz 25 gadiem — Darba līguma automātiska izbeigšana, darba ņēmējam sasniedzot 25 gadu vecumu

text:
               11.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/4

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 19. jūlija spriedums (Corte suprema di cassazione (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Abercrombie & Fitch Italia Srl/Antonino Bordonaro

   (Lieta C-143/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 2000/78/EK - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - 2. panta 1. punkts - 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts - 6. panta 1. punkts - Diskriminācija vecuma dēļ - Epizodiska darba līgums, kas var tikt noslēgts ar personām vecumā līdz 25 gadiem - Darba līguma automātiska izbeigšana, darba ņēmējam sasniedzot 25 gadu vecumu)
   (2017/C 300/05)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Abercrombie & Fitch Italia Srl

      Atbildētājs: Antonino Bordonaro

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. pants, kā arī Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju 2. panta 1. punkts, 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie atļauj tādu tiesību normu kā pamatlietā aplūkotā, ar kuru darba devējam tiek atļauts noslēgt epizodiska darba līgumu ar darba ņēmēju, kas ir jaunāks par 25 gadiem, neņemot vērā to, kāda veida pakalpojumi tiek sniegti, un atlaist no darba šo darba ņēmēju brīdī, kad viņš sasniedz 25 gadu vecumu, ja šai normai ir leģitīms nodarbinātības politikas mērķis un šī mērķa īstenošanai paredzētie līdzekļi ir atbilstoši un nepieciešami.

      (1)  OV C 200, 6.6.2016.


title: Lieta F-70/14: Prasība, kas celta 2014. gada 22. jūlijā  – ZZ un ZZ /Komisija

text:
               3.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 388/28

         Prasība, kas celta 2014. gada 22. jūlijā – ZZ un ZZ/Komisija
   (Lieta F-70/14)
   2014/C 388/34
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ un ZZ (pārstāvji – D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas un J.-N. Louis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus par prasītāju pensiju tiesību pārnešanu uz Savienības pensiju shēmu, attiecībā uz kuru tiek piemēroti jauni 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta vispārējie īstenošanas noteikumi, un, pakārtoti, piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājiem zaudējumus, kādi izriet no to pieteikumu par pārnešanu pārmērīgi ilgas izskatīšanas

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt lēmumus, ar kuriem tika aprēķināts palielinājums pensiju tiesībām, kādas viņi bija ieguvuši pirms dienesta uzsākšanas Komisijā;

               —

               pakārtoti, piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājiem kaitējumu, kāds nodarīts sakarā ar pieļautajām kļūdām, kuru dēļ to pieteikumi par pensiju tiesību pārnešanu tika izskatīti pārmērīgi ilgi;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: lieta T-320/03: Pirmās instances tiesas 2005. gada 15. septembra spriedums — Citicorp/ITSB (Kopienas preču zīme — Vārdiska preču zīme “LIVE RICHLY” — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Tiesības tikt uzklausītam — Regulas Nr. 40/94 73. pants)

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/21

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 15. septembra spriedums — Citicorp/ITSB
   (lieta T-320/03) (1)

   (Kopienas preču zīme - Vārdiska preču zīme “LIVE RICHLY” - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Tiesības tikt uzklausītam - Regulas Nr. 40/94 73. pants)
   (2005/C 281/39)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Citicorp
      , Ņujorka, (Amerikas Savienotās Valstis), (pārstāviji — V. fon Bomhards [V. von Bomhard], A. Renks [A. Renck] un A. Polmans [A. Pohlmann], avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji: S. Laitinena [S. Laitinen], P. Buloks [P. Bullock] un A. fon Mīlendāls [A. von Mühlendahl])
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju trešās padomes 2003. gada 25. jūnija lēmuma (lieta R 85/2002-3) atcelšanu attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku preču zīmi “LIVE RICHLY” kā Kopienas preču zīmi.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               papildus saviem izdevumiem prasītāja atlīdzina arī pusi atbildētāja tiesāšanās izdevumu;

               3)

               pusi savu tiesāšanās izdevumu atbildētājs sedz pats.

      (1)  OV C 275, 15.11.2003.


title: Lieta T-337/13 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 11. novembra rīkojums — CSF /Komisija (Pagaidu noregulējums — Patērētāju un darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzība pret draudiem, kas izriet no mašīnu lietošanas — Dānijas iestāžu veiktais pasākums, aizliedzot noteikta tipa daudzfunkcionālas zemes rakšanas un pārvietošanas mašīnas, kas nav aprīkotas ar pienācīgu aizsargkonstrukciju — Komisijas lēmums, kurā šis pasākums ir atzīts par pamatotu — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība)

text:
               18.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 15/19

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 11. novembra rīkojums — CSF/Komisija
   (Lieta T-337/13 R)
   (Pagaidu noregulējums - Patērētāju un darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzība pret draudiem, kas izriet no mašīnu lietošanas - Dānijas iestāžu veiktais pasākums, aizliedzot noteikta tipa daudzfunkcionālas zemes rakšanas un pārvietošanas mašīnas, kas nav aprīkotas ar pienācīgu aizsargkonstrukciju - Komisijas lēmums, kurā šis pasākums ir atzīts par pamatotu - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   2014/C 15/28
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CSF Srl (Grumolo delle Abbadesse, Itālija) (pārstāvji — R. Santoro, S. Armellini un R. Bugaro, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — G. Zavvos, kuram palīdz M. Pappalardo, advokāts)

      Priekšmets

   Pieteikums apturēt Komisijas 2013. gada 8. aprīļa Lēmuma 2013/173/ES par pasākumu, ko Dānija veikusi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/42/EK 11. pantu, aizliedzot noteikta tipa daudzfunkcionālas zemes rakšanas un pārvietošanas mašīnas (OV L 101, 29. lpp.), izpildi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-479/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 28. jūnija spriedums — ATB Norte /ITSB — Bricocenter Italia ( “BRICO CENTER Garden” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “BRICO CENTER Garden” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro” un “CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/26

         Vispārējās tiesas 2011. gada 28. jūnija spriedums — ATB Norte/ITSB — Bricocenter Italia (“BRICO CENTER Garden”)
   (Lieta T-479/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “BRICO CENTER Garden” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Kopienas grafiskas preču zīmes “ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro” un “CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 232/46
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ATB Norte, SL (Burgos, Spānija) (pārstāvji — sākotnēji P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver un G. Marín Raigal, pēc tam F. Brandolini Kujman, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — O. Montalto un G. Mannucci)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Itālija) (pārstāvji — G. Ghidini, M. Mergati un C. Signorini, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 24. septembra lēmumu lietā R 1044/2008-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp ATB Norte, SL un Bricocenter Italia Srl

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 24. septembra lēmumu lietā R 1044/2008-4 daļā, kurā Apelāciju padome ir apmierinājusi Bricocenter Italia Srl apelācijas sūdzību attiecībā uz Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādītajiem pakalpojumiem “reklāma”, “darījumu vadīšana” un “uzņēmumu pārvaldīšana”;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia un ITSB katrs pats sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies procesā Vispārējā tiesā.

      (1)  OV C 24, 30.01.2010.


title: Lieta C-478/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. u.c. pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

text:
               27.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 20/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. u.c. pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

   (Lieta C-478/06)
   (2007/C 20/13)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Iesniedzējtiesa
   Efeteio Athinon
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. u.c.

      Atbildētāja: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

               2)

               Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

         It īpaši:

               2.1

               Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

               2.2

               Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
               Precīzāk:

                           a)

                           vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

                           b)

                           vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

               2.3

               Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?


title: Tiesas Spriedums (pirmā palāta) 2005. gada 8. septembrī lietā C-40/04 (Korkein oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu): Syuichi Yonemoto (Tiesību aktu tuvināšana — Mašīnas — Direktīva 98/37/EK — Valsts tiesību aktu saderība, kas uzliek importētājam pienākumu pārbaudīt tādas mašīnas drošību, kurai ir EK atbilstības deklarācija)

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/7

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 8. septembrī
   lietā C-40/04 (Korkein oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu): Syuichi Yonemoto
       (1)

   (Tiesību aktu tuvināšana - Mašīnas - Direktīva 98/37/EK - Valsts tiesību aktu saderība, kas uzliek importētājam pienākumu pārbaudīt tādas mašīnas drošību, kurai ir EK atbilstības deklarācija)
   (2005/C 271/12)
   tiesvedības valoda — somu
   Lietā C-40/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Korkein oikeus (Somija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 30. janvārī un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 3. februārī, krimināllietā pret Syuichi Yonemoto, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jāns [P. Jann], tiesneši K. Lēnartss [K. Lenaerts], H. N. Kunja Rodrigess [J. N. Cunha Rodrigues] (referents), E. Juhāss [E. Juhász] un M. Ilešičs [M. Ilešič], ģenerāladvokāts L. A. Hēlhuds [L. A. Geelhoed], sekretāre K. Štranca [K. Sztranc], administratore, 2005. gada 8. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/37/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz mašīnām noteikumi iestājas pret tādu valsts tiesību noteikumu piemērošanu, saskaņā ar kuriem importētājam, kas kādā dalībvalstī ieved citā dalībvalstī ražotu mašīnu, kurai ir “CE” apzīmējums un EK atbilstības deklarācija, ir jānodrošina, ka šī mašīna atbilst šajā direktīvā noteiktajām drošības un veselības aizsardzības pamatprasībām.

               2.

               Minētie direktīvas noteikumi neiestājas pret tādu valsts tiesību noteikumu piemērošanu, kas importētājam, kas kādā dalībvalstī ieved citā dalībvalstī ražotu mašīnu, uzliek pienākumu:

                           —

                           pirms mašīnas piegādes lietotājam nodrošināt, ka tai ir “CE” apzīmējums un EK atbilstības deklarācija ar tulkojumu importēšanas dalībvalsts valodā vai valodās, kā arī lietošanas instrukcija ar tulkojumu minētās valsts valodā vai valodās;

                           —

                           pēc tam, kad mašīna ir piegādāta lietotājam, sniegt valsts kontroles iestādēm visu lietderīgo informāciju un sadarboties ar tām, ja izrādās, ka šī mašīna rada risku drošībai vai veselībai, ar nosacījumu, ka ar šādām prasībām importētājam netiek uzlikts pienākums pašam pārbaudīt mašīnas atbilstību šajā direktīvā paredzētajām drošības un veselības pamatprasībām.

               3.

               EKL 10. pants un 249. panta trešā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neaizliedz dalībvalstij piemērot kriminālsodus, lai lietderīgi nodrošinātu Direktīvā 98/37 paredzēto pienākumu ievērošanu, ar nosacījumu, ka šie sodi ir analogi tiem sodiem, kas piemērojami par līdzīga rakstura un nozīmes valsts tiesību noteikumu pārkāpumiem un ka jebkurā gadījumā tie ir efektīvi, samērīgi un preventīvi.

      (1)  OV C 85, 03.04.2004.


title: Lieta T-287/08: Prasība, kas celta 2008. gada 25. jūlijā — Cadila Healthcare /ITSB — Laboratorios Inibsa ( ZYDUS )

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/17

         Prasība, kas celta 2008. gada 25. jūlijā — Cadila Healthcare/ITSB — Laboratorios Inibsa (“ZYDUS”)
   (Lieta T-287/08)
   (2008/C 247/34)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cadila Healthcare Ltd, Ahmedabad (Indija) (pārstāvji — S. Bailey, A. Juaristi un F. Potin, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Laboratorios Inibsa, SA, Llissa de Vall (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 5. maija lēmumu lietā R 1322/2007-2; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelāciju padomē.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ZYDUS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 10. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 277 662

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas preču zīmes reģistrācija Nr. 2 360 938 preču zīmei “CIBUS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē; Spānijas preču zīmes reģistrācija Nr. 2 360 939 preču zīmei “CIBUS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz visām iebildumos norādītajām precēm

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Apelāciju padome pieļāva kļūdu savā lēmumā, uzskatot, ka Iebildumu nodaļa ir norādījusi sava lēmuma pamatojumu, un tādējādi, ka netika pārkāpts Padomes Regulas Nr. 40/94 73. pants; Apelāciju padome pieļāva kļūdu savā lēmumā uzskatot, ka pastāvēja sajaukšanas iespēja starp agrākajām preču zīmēm un reģistrācijai pieteikto precu zīmi, pārkāpjot preču zīmju tiesību vispārējos principus un, konkrētāk, Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu.