title: Lieta T-309/09: Prasība, kas celta 2009. gada 4. augustā — Sanyō Denki/ITSB — Telefónica O2 Germany ( eneloop )

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/65

         Prasība, kas celta 2009. gada 4. augustā — Sanyō Denki/ITSB — Telefónica O2 Germany (“eneloop”)
   (lieta T-309/09)
   2009/C 267/118
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      Sanyō Denki Kabushiki Kaisha, Osaka (Japāna) (pārstāvji — M. De Zorti, M. Koch un T. Grimm, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece:
      Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG, Minhene (Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto ITSB Apelāciju otras padomes 2009. gada 6. maija lēmumu lietā R 794/2008-2;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest personai, kura iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas radušies apelācijas procesā ITSB.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “eneloop” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 620 225)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece:
      Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: cita starpā Vācijas vārdiska preču zīme “LOOP” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 38. un 42. klasē (preču zīme Nr. 30 416 654,5)

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāvot attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta F-94/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. septembrī — ZZ /Padome

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/32

         Prasība, kas celta 2013. gada 23. septembrī — ZZ/Padome
   (Lieta F-94/13)
   2013/C 336/73
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — E. Marchal, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas un A. Coolen, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu uzsākt pensiju tiesību aprēķināšanu, kas iegūtas pirms dienesta uzsākšanas, pamatojoties uz jaunajiem VĪN, kas attiecas uz Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. un 12. pantu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2013. gada 30. janvāra lēmumu par pensiju tiesību aprēķināšanu, kas iegūtas pirms dienesta uzsākšanas Padomē;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt 2013. gada 11. jūnija lēmumu, ar kuru tiek noraidīta viņa sūdzība, kurā lūgts piemērot VĪN un diskonta likmes, kas bija spēkā brīdī, kad tika lūgts veikt pensiju tiesību nodošanu;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-444/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Juzgado Contencioso Administrativo n o 3 de La Coruña (Spānija) 2009. gada 16. novembra rīkojumu — Rosa María Gavieiro Gavieiro/Consejería de Educación de la Junta de Galicia

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Juzgado Contencioso Administrativo no 3 de La Coruña (Spānija) 2009. gada 16. novembra rīkojumu — Rosa María Gavieiro Gavieiro/Consejería de Educación de la Junta de Galicia

   (Lieta C-444/09)
   2010/C 24/52
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado Contencioso Administrativo no 3 de La Coruña

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Rosa María Gavieiro Gavieiro

      Atbildētāja: Consejería de Educación de la Junta de Galicia

      Prejudiciālais jautājums

   Ko nozīmē Direktīvas 1999/70/EK (1) pamatnolīguma 4. klauzulas 4. punktā ietvertā frāze “atšķirīgi darba stāža kritēriji”, un vai valsts vai pašvaldību institūciju darbinieku darba tiesisko attiecību pagaidu raksturs vien var būt “objektīvs iemesls”, kas pamatotu atšķirīgu attieksmi saistībā ar darba stāža piemaksu saņemšanu?

      (1)  Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīva 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.)


title: Lieta C-397/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 27. jūlijā iesniedza Fővárosi Bíróság (Ungārijas Republika) — Jőrös Erika/Aegon Magyarország Hitel Zrt.

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 27. jūlijā iesniedza Fővárosi Bíróság (Ungārijas Republika) — Jőrös Erika/Aegon Magyarország Hitel Zrt.

   (Lieta C-397/11)
   2011/C 331/09
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Jőrös Erika

      Atbildētāja: Aegon Magyarország Hitel Zrt

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai valsts tiesas rīcība atbilst Direktīvas 93/13/EKK (1) 7. panta 1. punkta noteikumiem, ja, pārbaudot, vai kāds no vispārējiem līgumu noteikumiem, uz kuru attiecas prasība, ir negodīgs, tā, pamatojoties uz šo iemeslu, izvērtē minētā noteikuma spēkā neesamību, pat ja puses to nav īpaši lūgušas?

               2)

               Vai valsts tiesai patērētāja ierosinātā procesā ir jārīkojas pirmajā jautājumā aprakstītajā veidā, kaut arī parasti, ja cietusī puse iesniedz prasību saistībā ar šo iemeslu, spēkā neesamības atzīšana, kas pamatojas uz vispārēja līguma noteikuma negodīgo raksturu, nav rajona tiesas, bet augstākas instances tiesas kompetence?

               3)

               Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai valsts tiesa arī otrās instances tiesas procesā var izvērtēt vispārējā līguma noteikuma negodīgo raksturu, ja tas nav ticis izvērtēts pirmās instances tiesas procesā, un saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu apelācijas tiesvedībā parasti nevar tikt ņemti vērā jauni fakti un iesniegti jauni pierādījumi?

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.).


title: Lieta C-563/11: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 28. februāra rīkojums (Augstākās tiesas Senāts (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SIA Forvards V/Valsts ieņēmumu dienests (Reglamenta 99. pants — Nodokļi — PVN — Sestā Direktīva — Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu — Atteikums — Sabiedrības izsniegts rēķins, kas ir uzskatāms par fiktīvu)

text:
               4.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/2

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 28. februāra rīkojums (Augstākās tiesas Senāts (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SIA Forvards V/Valsts ieņēmumu dienests
   (Lieta C-563/11) (1)

   (Reglamenta 99. pants - Nodokļi - PVN - Sestā Direktīva - Tiesības uz nodokļa atskaitīšanu - Atteikums - Sabiedrības izsniegts rēķins, kas ir uzskatāms par fiktīvu)
   2013/C 129/03
   Tiesvedības valoda — latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākās tiesas Senāts

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SIA Forvards V

      Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Augstākās tiesas Senāts — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), 17. panta 2. punkta a) apakšpunkta interpretācija — Priekšnodoklī samaksātā PVN atskaitīšana — Nodokļa maksātāji, kuri izpilda valsts tiesību aktos prasītos nosacījumus, lai atskaitītu nodokli, kas samaksāts preču iegādes brīdī, attiecībā uz kuru nav konstatēta nekāda ļaunprātīga rīcība — PVN atskaitīšanas tiesību atteikums gadījumā, kad ir pierādīts, ka otra darījuma puse nevar piegādāt formāli likumīgā rēķinā minētās preces

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē kā tāds, kas nepieļauj, ka nodokļu rēķina saņēmējam tiek atteiktas priekšnodoklī samaksātā pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanas tiesības, pamatojoties uz to, ka, ņemot vērā šī rēķina izsniedzēja īstenoto krāpšanu vai pieļautās nelikumības, ar šo rēķinu saistītais darījums ir uzskatāms par tādu, kurš faktiski nav noticis, ja vien netiek pierādīts, ņemot vērā objektīvus pierādījumus un nepieprasot minētā nodokļu rēķina saņēmējam veikt pārbaudi, kura tam nav jāveic, ka šis saņēmējs zināja vai viņam bija jāzina, ka minētais darījums ir iesaistīts krāpšanā PVN jomā, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 13, 14.1.2012.


title: Lieta C-230/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 11. maijā iesniedza Juzgado de lo Contencioso Administrativo n °3 de Almería (Spānija) — Agueda María Saenz Morales/Consejería para la Igualdad y Bienestar Social de la Junta de Andalucía

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 11. maijā iesniedza Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería (Spānija) — Agueda María Saenz Morales/Consejería para la Igualdad y Bienestar Social de la Junta de Andalucía

   (Lieta C-230/10)
   ()
   2010/C 209/26
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Agueda María Saenz Morales

      Atbildētāja: Consejería para la Igualdad y Bienestar Social de la Junta de Andalucía

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Direktīva 1999/70/EK (1) ir piemērojama attiecībā uz Administración de la Junta de Andalucía civildienestu (pagaidu darbiniekiem) un vai ierēdņi tādējādi ir tiesīgi saņemt trīsgadu darba stāža piemaksas par laiku, ko tie strādājuši kā pagaidu darbinieki?

      (1)  Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīva 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā: 5. nod. 3. sēj. 368. lpp.)


title: Lieta T-163/12: Prasība, kas celta 2012. gada 11. aprīlī — Ternavsky /Padome

text:
               2.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 157/11

         Prasība, kas celta 2012. gada 11. aprīlī — Ternavsky/Padome
   (Lieta T-163/12)
   2012/C 157/19
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Anatoly Ternavsky (Maskava, Krievija) (pārstāvji — C. Rapin un E. Van den Haute, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Padomes 2012. gada 23. marta Īstenošanas lēmuma 2012/171/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2010/639/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju, II pielikuma 2. punktu un Padomes 2012. gada 23. marta Īstenošanas regulas (ES) Nr. 265/2012, ar ko īsteno 8.a panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju, II pielikuma 2. punktu;

               —

               piespriest Padomei samaksāt visus tiesāšanās izdevumus;

               —

               gadījumā, ja Vispārējā tiesa nolemtu, ka nav pamata lemt par prasījumiem, piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, piemērojot gan Vispārējās tiesas Reglamenta 87. panta 6. punkta, gan 90. panta a) punkta noteikumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka fakti ir konstatēti acīmredzami kļūdaini attiecībā uz Padomes tiesību aktos norādītiem iemesliem, kuru rezultātā prasītājs tika iekļauts to personu sarakstā, pret kurām vērstas sankcijas.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētie tiesību akti nav pietiekami pamatoti, ciktāl norādītie iemesli nekādi nepalīdz saprast šīs iekļaušanas nepieciešamību.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Lēmums 2010/639/KĀDP un Regula (EK) Nr. 765/2006, kuros ir veikti grozījumi, kā arī nediskriminācijas princips, pirmkārt, jo šie tiesību akti tika piemēroti darījumu cilvēkam, nepierādot prezidenta Lukašenko režīma atbalsta darbības, ko viņam varētu pārmest, un, otrkārt, jo citi darījumu cilvēki, kurus Padome arī uzskatīja par pietuvinātiem Baltkrievijas valsts varai, atšķirībā no prasītāja netika iekļauti Eiropas sankciju sarakstos.


title: Lieta F-16/16: Prasība, kas celta 2016. gada 18. martā – ZZ/EUIPO

text:
               30.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/52

         Prasība, kas celta 2016. gada 18. martā – ZZ/EUIPO

   (Lieta F-16/16)
   (2016/C 191/76)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – H. Tettenborn, lawyer)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu neiekļaut prasītāju paaugstināto ierēdņu sarakstā 2015. gada amata paaugstināšanas procedūrā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja 2015. gada 24. jūlija lēmumu nepaaugstināt prasītāju nākamajā pakāpē (AST 8) 2015. gada amatā paaugstināšanās procedūrā, neiekļaujot prasītāja uzvārdu to ierēdņu sarakstā, kuri ir paaugstināti 2015. gada 24. jūlijā izziņotajā 2015. gada paaugstināšanas amatā procedūrā;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-115/15: Prasība, kas celta 2015. gada 14. augustā – ZZ/Komisija

text:
               28.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/56

         Prasība, kas celta 2015. gada 14. augustā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-115/15)
   (2015/C 320/78)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – N. de Montigy un J.-N Louis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru tiek ierobežotas prasītāja pensijas tiesības, un atzīt par nepiemērojamu administrāciju vadītāju 2005. gada 16. jūnija atzinumu, ciktāl ar to tiek ierobežots prasītāja pensiju tiesību aprēķins, kā arī piespriest atbildētājai samaksāt izdienas pensiju, uz kuru prasītājam ir tiesības

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt par šajā lietā nepiemērojamu administrāciju vadītāju 2005. gada 16. jūnija atzinumu Nr. 240/05, ciktāl ar to tiek ierobežots prasītāja pensiju tiesību aprēķins attiecībā uz piemaksu par vadošu amatu proporcionāli faktiskajam aprēķina periodam, aplūkojot ierēdņa pilnīgu karjeru;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to tiek ierobežotas prasītāja pensijas tiesības attiecībā uz piemaksu par vadošu amatu proporcionāli aprēķina periodam, aprēķinot pēc Savienības ierēdņa pilnas karjeras laikā veiktām ikgada iemaksām;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam izdienas pensiju, uz kuru viņam ir tiesības, atskaitot jau faktiski samaksāto pensiju, tai pieskaitot nokavējuma procentus, ko aprēķina pēc ECB noteiktās likmes tekošajiem darījumiem, pieskaitot divus punktus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-316/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/26

         Prasība, kas celta 2006. gada 20. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju
   (Lieta C-316/06)
   (2006/C 224/49)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — S. Pardo Quintillán un D. Lawunmi, pārstāvji)

      Atbildētāja: Īrija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka attiecībā uz komunālo notekūdeņu novadīšanu no aglomerācijām, kas pazīstamas ar nosaukumiem IE22, Bray, IE31, Howth, IE34, Letterkenny, IE40, Shanaganagh, IE41, Sligo un IE45, Tramore County Waterford, nenodrošinot, ka pirms novadīšanas komunālos notekūdeņus, kas nonāk kanalizācijas sistēmā, atkārtoti attīra vai attīra līdzvērtīgi, vēlākais, līdz 2000. gada 31. decembrim, un, nenodrošinot, ka minētās ūdeņu novadīšanas no komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtām līdz šim termiņam atbilst Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK (1) par komunālo notekūdeņu attīrīšanu I pielikuma B daļā paredzētajām prasībām, Īrija nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minētās direktīvas 4. panta 1. un 3. punktu;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija apgalvo, ka Īrijas iestādes nav izpildījušas to pienākumus nodrošināt, ka komunālie notekūdeņi no attiecīgajām aglomerācijām tiek atkārtoti (vai līdzvērtīgi) attīrīti, kā tas paredzēts direktīvas 4. pantā.
   Lai gan Īrija ir sniegusi paskaidrojumus par kavējumiem, kas radušies šajās aglomerācijās, kā arī informāciju par progresu direktīvas prasību izpildē, Komisija uzskata, ka šie paskaidrojumi un informācija nevar tikt uzskatīti par tādiem, kas attaisno direktīvas 4. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā noteiktā termiņa neievērošanu. Papildus tam Komisija norāda, ka Īrijas iestāžu sniegtā informācija nav pietiekama, lai tā varētu secināt, ka komunālo notekūdeņu atkārtotās attīrīšanas iekārtas šajās aglomerācijās noteikti tiks uzstādītas. Pārsvarā gadījumu ir nepieciešams īstenot vairākus papildus posmus pirms ūdens attīrīšanas iekārtas tiek uzstādītas.

      (1)  OV L 135, 40.–52. lpp.


title: Lieta T-87/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 10. aprīļa spriedums — GRP Security /Revīzijas palāta (Šķīrējklauzula — Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Revīzijas palātas ēku uzraudzības un apsardzes pakalpojumi — Prasība atcelt tiesību aktu — Lēmums par līguma vienpusēju izbeigšanu, prasot atlīdzināt zaudējumus — Līgumiska rakstura akts — Prasības nepārkvalificēšana — Nepieņemamība — Lēmums par sodīšanu, izslēdzot uz trīs mēnešiem — Interese celt prasību — Tiesības uz aizstāvību — Būtiska saistību neizpilde — Soda tiesiskuma princips — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Samērīgums)

text:
               25.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 147/16

         Vispārējās tiesas 2013. gada 10. aprīļa spriedums — GRP Security/Revīzijas palāta
   (Lieta T-87/11) (1)

   (Šķīrējklauzula - Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Revīzijas palātas ēku uzraudzības un apsardzes pakalpojumi - Prasība atcelt tiesību aktu - Lēmums par līguma vienpusēju izbeigšanu, prasot atlīdzināt zaudējumus - Līgumiska rakstura akts - Prasības nepārkvalificēšana - Nepieņemamība - Lēmums par sodīšanu, izslēdzot uz trīs mēnešiem - Interese celt prasību - Tiesības uz aizstāvību - Būtiska saistību neizpilde - Soda tiesiskuma princips - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Samērīgums)
   2013/C 147/28
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GRP Security (Bertranža [Bertrange], Luksemburga) (pārstāvji — sākotnēji G. Osch, vēlāk C. Arendt un M. Larbi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Revīzijas palāta (pārstāvji — sākotnēji T. Kennedy, J.-M. Stenier un J. Vermer, vēlāk T. Kennedy un J. Vermer)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Revīzijas palātas 2011. gada 14. janvāra lēmumu vienpusēji izbeigt pakalpojumu ietvarlīgumu Nr. LOG/2026/10/02 “Dažādi apsardzes pakalpojumi” un pieprasīt zaudējumu atlīdzības samaksu, un, otrkārt, prasība atcelt 2011. gada 14. janvāra lēmumu par sodīšanu izslēdzot

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               GRP Security atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tai skaitā tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 120, 16.4.2011.


title: Lieta C-263/12: Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 17. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Valsts atbalsts — Komisijas lēmums, ar ko ir noteikta atbalsta atgūšana — Neizpilde)

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/15

         Tiesas (sestā palāta) 2013. gada 17. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-263/12) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Valsts atbalsts - Komisijas lēmums, ar ko ir noteikta atbalsta atgūšana - Neizpilde)
   2013/C 367/25
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Patakia un B. Stromsky)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — P. Mylonopoulos, K. Boskovits, G. Kanellopoulos, kā arī M. Karageorgou)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Komisijas 2011. gada 23. februāra Lēmuma 2011/452/ES par valsts atbalstu C 48/08 (ex NN 61/08), ko Grieķija piešķīrusi uzņēmumam Ellinikos Xrysos SA (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 1006) (OV L 193, 27. lpp.), 2., 3. un 4. panta pārkāpums — Visu to pasākumu neveikšana, kas vajadzīgi, lai atgūtu atbalstu, kurš atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar kopējo tirgu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajos termiņos neveicot visus pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai no Ellinikos Xrysos AE atgūtu atbalstu, kas šim uzņēmumam piešķirts saistībā ar Grieķijas valsts veikto nekustamā īpašuma pārdošanu un kas par nelikumīgu un nesaderīgu ar kopējo tirgu ir atzīts ar Komisijas 2011. gada 23. februāra Lēmumu C(2011) 1006, galīgā redakcija, par atbalstu C 48/2008 (ex NN 61/2008), ko Grieķijas Republika piešķīrusi Ellinikos Xrysos AE, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir paredzēti šī lēmuma 2. un 3. pantā;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 217, 21.7.2012.


title: Lieta T-568/10: Prasība, kas celta 2010. gada 16. decembrī — Vivendi /Komisija

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/19

         Prasība, kas celta 2010. gada 16. decembrī — Vivendi/Komisija
   (Lieta T-568/10)
   2011/C 72/32
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vivendi (Parīze, Francija) (pārstāvji — O. Fréget, J.-Y. Ollier un M. Struys, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Komisijas 2010. gada 1. oktobra lēmumu, ar kuru tā noraidīja 2009. gada 2. martā iesniegto Vivendi sūdzību (reģistrēta ar Nr. 2009/4267) par to, ka Francijas Republika esot pārkāpusi 2002. gada 16. decembra Direktīvu 2002/77/EK par konkurenci elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu tirgū un līdz ar to — LESD 106. panta 1. punktu, piešķirot normatīva rakstura priekšrocības, kas saistītas ar ARCEP atteikumu izmantot savas tiesības, lai vēsturiskajam operatoram uzliktu pienākumu operatoriem, kuru pieprasa pieeju vietējai sakaru līnijai, atmaksāt samaksātās summas, kas pārsniedz uz izmaksām orientētā pakalpojuma faktiskās izmaksas;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam prasītāja pēc būtības izvirza četrus pamatus.

               1)

               Pirmais pamats ir par kļūdu tiesību piemērošanā saistībā ar “īpašo tiesību” definīciju Direktīvas 2002/77/CE (1) izpratnē.

               2)

               Otrais pamats ir par to, ka Komisija neesot ievērojusi savu uzraudzības pienākumu atbilstoši LESD 106. panta 3. punktam.

               3)

               Trešais pamats ir par kļūdu tiesību piemērošanā, jo Komisija kļūdaini esot uzskatījusi, ka pienākums noteiktus tarifus orientēt uz izmaksām neizriet no Eiropas Savienības direktīvas, bet ir valsts regulatora pienākums.

               4)

               Ceturtais pamats ir par kļūdu tiesību piemērošanā, jo Komisija esot uzskatījusi, ka privāto operatoru tiesības neesot tikušas aizskartas, jo tie varot vērsties valsts tiesās, lai panāktu France Télécom pārmērīgi iekasēto summu atmaksāšanu, lai gan šādas lietas sarežģītība padarot neiespējamu pilnīgu tiesību uz atmaksāšanu īstenošanu šajās tiesās.

      (1)  Komisijas 2002. gada 16. decembra Direktīva 2002/77/EK par konkurenci elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu tirgū (OV L 249, 21. lpp.).


title: Lieta C-149/14: Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 23. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/676/EEK — Ūdeņu aizsardzība pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti — Jutīgu ūdeņu un zonu noteikšana — Pārmērīgs nitrātu daudzums — Eitrofikācija — Pienākums pārskatīt reizi četros gados — Nepietiekamība — Rīcības programmu izstrāde — Neesamība

text:
               22.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/12

         Tiesas (devītā palāta) 2015. gada 23. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-149/14) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/676/EEK - Ūdeņu aizsardzība pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti - Jutīgu ūdeņu un zonu noteikšana - Pārmērīgs nitrātu daudzums - Eitrofikācija - Pienākums pārskatīt reizi četros gados - Nepietiekamība - Rīcības programmu izstrāde - Neesamība)
   (2015/C 205/16)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Patakia un E. Manhaeve)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvis – E. Skandalou)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               par jutīgām zonām nenosakot zonas, kam ir raksturīga tādu virszemes ūdeņu un gruntsūdeņu esamība, kuros nitrātu koncentrācija pārsniedz 50 mg/l un/vai ir raksturīgs eitrofikācijas fenomens, un neizstrādājot ar šīm zonām saistītas rīcības programmas viena gada laikā pēc šīs noteikšanas, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir noteikti saskaņā ar Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, 3. panta 4. punktu un 5. panta 1. punktu;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 184, 16.6.2014.


title: Lieta F-91/12: Prasība, kas celta 2012. gada 3. septembrī — ZZ /Komisija

text:
               27.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/33

      Prasība, kas celta 2012. gada 3. septembrī — ZZ/Komisija
      (Lieta F-91/12)
      (2012/C 331/63)
      Tiesvedības valoda — franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal un S. Orlandi, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Strīda priekšmets un apraksts

      Prasība atcelt lēmumu veikt aprēķinu pensijas tiesībām pirms stāšanās dienestā saskaņā ar 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  atcelt lēmumu veikt aprēķinu pensijas tiesībām pirms stāšanās dienestā saskaņā ar 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-344/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 10. februāra spriedums — O2 ( Germany )/ITSB ( Homezone ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes Homezone reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamatojumi — Atšķirtspēja — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts))

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/23

         Vispārējās tiesas 2010. gada 10. februāra spriedums — O2 (Germany)/ITSB (“Homezone”)
   (Lieta T-344/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “Homezone” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamatojumi - Atšķirtspēja - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts))
   2010/C 80/40
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: O2 (Germany), GmbH & Co. OHG (Minhene, Vācija) (pārstāvji — A. Fottner un M. Müller, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 5. jūlija lēmumu (lieta R 1583/2006-4) par pieteikumu kā Kopienas preču zīmi reģistrēt vārdisku apzīmējumu “Homezone”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 5. jūlija lēmumu lietā R 1583/2006-4 atcelt;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 18. novembrī lietā C-317/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju (Valsts pienākumu neizpilde — Kopienas zivsaimniecības sistēma — Regula (EEK) Nr. 3760/92/EEK un Regula (EEK) Nr. 2847/93 — Nozvejas kvotu pārsniegšana)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/7

      TIESAS SPRIEDUMS

   (sestā palāta)
   2004. gada 18. novembrī
   lietā C-317/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Kopienas zivsaimniecības sistēma - Regula (EEK) Nr. 3760/92/EEK un Regula (EEK) Nr. 2847/93 - Nozvejas kvotu pārsniegšana)
   (2005/C 6/11)
   tiesvedības valoda - angļu
   Lietā C-317/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 11. septembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - K. Fitch un T. van Rijn, ko vēlāk aizvieto B. Doherty) pret Īriju (pārstāvji - D. O'Hagan, kam palīdz A. Schuster), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Borg Barthet (referents), tiesneši S. von Bahr un J. Malenovský, ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretārs R. Grass, 2004. gada 18. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

                           —

                           Nepieņemot kritērijus un [Īrijai] piešķirto nozvejas kvotu izmantošanas noteikumus;

                           —

                           nenodrošinot Kopienu tiesību normu ievērošanu par ūdens resursu saglabāšanu ar zvejas darbību, kas ietver atbilstošas [lomu] krastā izkraušanas pārbaudes un deklarēšanas, uzraudzību, ka arī ar citām pārbaudēm, kādas paredzētas piemērojamā Kopienu tiesiskajā regulējumā;

                           —

                           neaizliedzot uz laiku zvejas aktivitātes kuģiem, kas peld zem tās [Īrijas] karoga vai reģistrēti tās teritorijā, kad Īrijai piešķirtās kvotas ir bijušas zināmas un tikušas izmantotas, un

                           —

                           neuzsākot administratīvo vai kriminālprocesu pret kuģu kapteiņiem vai jebkuru citu personu, kura ir atbildīga par minētā tiesiskā regulējuma pārkāpšanu,

                     Īrija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1992. gada 20. decembra Regulas (EEK) Nr. 3760/92 ar kuru izveido Kopienas sistēmu zivsaimniecībai un akvakultūrai, 9. panta 2. punkts kā arī Padomes 1993. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2847/93 ar kuru izveido kontroles sistēmu, kas piemērojama kopējai zivsaimniecības politikai, 2., 21. un 31. pants.

               2)

               Īrija atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 261, 26.10.2002.


title: Tiesas rīkojums (piektā palāta) 2005. gada 21. janvārī lietā C-75/04 (Hof van Beroep te Antwerpen lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Ministerie van Financiën pret Hendrik Hanssens u.c. (Prejudiciāla nolēmuma procedūra — Nepieņemamība)

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/12

      TIESAS RĪKOJUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 21. janvārī
   lietā C-75/04 (Hof van Beroep te Antwerpen lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Ministerie van Financiën pret Hendrik Hanssens u.c. (1)

   (Prejudiciāla nolēmuma procedūra - Nepieņemamība)
   (2005/C 106/22)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietā C-75/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Hof van Beroep te Antwerpen (Antverpenes Apelācijas tiesa, Beļģija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 11. februārī un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 17. februārī, tiesvedībā Ministerie van Financiën pret Hendrik Hanssens, Rudi Verhoeven, World Wide Shipping and Forwarding NV (WWSF) u.c., Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], tiesneši R. Šintgens [R. Schintgen] (referents), J. Makarčiks [J. Makarczyk], ģenerāladvokāts F. Ležē [P. Léger] sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 21. janvārī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Hof van Beroep te Antwerpen iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 11. februārī, nav pieņemams.

      (1)  OV C 94, 17.04.2004.


title: Abelia 2013. gada 24. jūnija prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi (Lieta E-8/13)

text:
               3.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/12

      Abelia2013. gada 24. jūnija prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Lieta E-8/13)
   2013/C 287/08

      Abelia, ko pārstāv advokāti Ingebjørg Harto un Nina Lea Gjerde, Norvēģijas uzņēmumu konfederācija (NHO), PO Box 5250 Majorstuen, 0303 Oslo, Norvēģija, 2013. gada 24. jūnijā EBTA Tiesā iesniedza prasību pret EBTA Uzraudzības iestādi.
   Prasības iesniedzējs EBTA Tiesai pieprasa:

               1.

               pasludināt par spēkā neesošu EBTA Uzraudzības iestādes 2013. gada 24. aprīļa Lēmuma Nr. 160/13/COL 1. pantu;

               2.

               piespriest EBTA Uzraudzības iestādei segt šīs tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats.

               —

               Prasības iesniedzējs ir tirdzniecības un darba devēju asociācija, kas ietilpst Norvēģijas uzņēmumu konfederācijā (Næringslivets Hoved-organisasjon) un pārstāv 1 250 uzņēmumus IT, telekomunikāciju, pētniecības un izstrādes, konsultāciju pakalpojumu un izglītības jomā.

               —

               Prasības pamatā ir EBTA Uzraudzības iestādes 2013. gada 24. aprīļa Lēmums Nr. 160/13/COL, ar ko paredz bez oficiālas izmeklēšanas procedūras sākšanas slēgt lietu par to, vai Norvēģijas noteikumi par PVN un PVN kompensāciju ir uzskatāmi par valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.

               —

               Prasības iesniedzējs cita starpā apgalvo, ka:

                           —

                           EBTA Uzraudzības iestāde nesāka oficiālu izmeklēšanas procedūru saskaņā ar 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktu Nolīgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (UTN), sk. UTN 3. protokola II daļas 4. panta 4. punktu,

                           —

                           EBTA Uzraudzības iestāde nenorādīja pamatojumu, kā paredzēts UTN 16. pantā.


title: Lieta T-85/11 P: Vispārējās tiesas 2013. gada 21. februāra rīkojums — Marcuccio/Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Smaga slimība — Medicīnisko izdevumu atlīdzināšana — Komisijas lēmums, ar kuru ir atteikts pilnībā atlīdzināt prasītājam radušos medicīniskos izdevumus — Pienākums norādīt pamatojumu — Civildienesta noteikumu 72. pants — Medicīniskās komisijas noteiktie kritēriji — Iestādes ārsta atzinuma iesniegšana tiesvedības laikā — Slimokases vadītāja kompetence — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/25

         Vispārējās tiesas 2013. gada 21. februāra rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-85/11 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Sociālais nodrošinājums - Smaga slimība - Medicīnisko izdevumu atlīdzināšana - Komisijas lēmums, ar kuru ir atteikts pilnībā atlīdzināt prasītājam radušos medicīniskos izdevumus - Pienākums norādīt pamatojumu - Civildienesta noteikumu 72. pants - Medicīniskās komisijas noteiktie kritēriji - Iestādes ārsta atzinuma iesniegšana tiesvedības laikā - Slimokases vadītāja kompetence - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2013/C 108/66
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un C. Berardis-Kayser, pārstāvji, kuriem palīdz A. DaI Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 23. novembra spriedumu lietā F-65/09 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), kurā ir lūgts to atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Luigi Marcuccio sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, kas tai ir radušies šajā tiesvedībā.

      (1)  OV C 103, 2.4.2011.


title: Lieta T-118/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 2. aprīļa spriedums — Zuffa/ITSB ( ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Aprakstošs raksturs — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 73. pants)

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/12

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 2. aprīļa spriedums — Zuffa/ITSB (“ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP”)
   (lieta T-118/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Aprakstošs raksturs - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 73. pants)
   2009/C 129/20
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Zuffa, LLC, Las Vegas, Nevada (Amerikas Savienotās Valstis), (pārstāvis — S. Maliničs [S. Malynicz], barrister, M. Blērs [M. Blair] un K. Balme [C. Balme], solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — P. Buloks [P. Bullock])

      Priekšmets

   Prasība atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 30. janvāra (lieta R 931/2005-1) lēmumu par vārdiska apzīmējuma “ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP” reģistrāciju kā Kopienas preču zīmi.

      Rezolutīvā daļa

               1)

                  atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 30. janvāra lēmumu (lieta R 931/2005-1) tiktāl, ciktāl ar to, pamatojoties uz Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) un c) punktu, noraida Zuffa, LLC celto prasību;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006.


title: Apvienotās lietas C-205/10 P, C-217/10 P un C-222/10 P: Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 12. janvāra rīkojums — Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P)/Eiropas Komisija (Apelācija — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Netālu no Tules (Grenlande, Dānija) notikušās kodolavārijas ietekme uz sabiedrības veselību — Direktīva 96/29/Euratom — Pret dalībvalsti vērstu pasākumu nenoteikšana no Komisijas puses)

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/3

         Tiesas (piektā palāta) 2011. gada 12. janvāra rīkojums — Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P)/Eiropas Komisija
   (apvienotās lietas C-205/10 P, C-217/10 P un C-222/10 P) (1)

   (Apelācija - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Netālu no Tules (Grenlande, Dānija) notikušās kodolavārijas ietekme uz sabiedrības veselību - Direktīva 96/29/Euratom - Pret dalībvalsti vērstu pasākumu nenoteikšana no Komisijas puses)
   2011/C 120/04
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P) (pārstāvis — I. Anderson, Advocate)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Patakia un E. White)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Vispārējās tiesas (ceturtās palātas) 2010. gada 24. marta rīkojumu lietā T-516/08 Erikson/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa kā acīmredzami juridiski nepamatotu ir noraidījusi prasību par zaudējumu atlīdzību, kuras mērķis ir saņemt atlīdzību par kaitējumu, kuru apelācijas sūdzības iesniedzējs iespējams ir cietis, jo Komisija nav noteikusi nepieciešamos pasākumus, lai liktu Dānijai izpildīt Direktīvu 96/29, kas nosaka drošības pamatstandartus darba ņēmēju un iedzīvotāju veselības aizsardzībai pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām (OV L 159, 1. lpp.), un piemērot šos noteikumus attiecībā uz Tulas (Grenlande) kodolkatastrofā iesaistītajiem darbiniekiem, piemērojot Eiropas Parlamenta rezolūciju par šīs avārijas sekām uz sabiedrības veselību, kura pieņemta 2007. gada 10. maijā [sūdzība 720/2002, 2006/2012 (INI)]

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               H. H. Eriksen, B. Hansen, kā arī B. Lind atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 195, 17.07.2010.


title: Lieta T-161/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 14. jūnija spriedums – Free /ITSB – Conradi + Kaiser ( “FreeLounge” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “FreeLounge” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX” , agrāka valsts vārdiska preču zīme “FREE” , sabiedrības nosaukums “FREE” un interneta vietnes nosaukums “FREE.FR”  — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Grozīšanas pilnvaras

text:
               21.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/16

         Vispārējās tiesas 2014. gada 14. jūnija spriedums – Free/ITSB – Conradi + Kaiser (“FreeLounge”)
   (Lieta T-161/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “FreeLounge” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX”, agrāka valsts vārdiska preču zīme “FREE”, sabiedrības nosaukums “FREE” un interneta vietnes nosaukums “FREE.FR” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Grozīšanas pilnvaras)
   2014/C 235/20
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Free SAS (Parīze, Francija) (pārstāvis – Y. Coursin, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Folliard–Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Conradi + Kaiser GmbH (Kleinmaischeid, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 25. janvāra lēmumu lietā R 437/2011–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Free SAS un Conradi + Kaiser GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 25. janvāra lēmumu lietā R 437/2011–2, ciktāl tā elektronisko grāmatu un periodisko izdevumu tiešsaistes publicēšanas pakalpojumus, kā arī grāmatu un periodisko izdevumu elektroniskas publicēšanas pakalpojumus tostarp internetā, kas ir pakalpojumi, kas ietilpst 41. klasē un uz kuriem attiecas reģistrācijas pieteikums, uzskatīja par tādiem, kas nav pielīdzināmi informācijas elektroniskas izplatīšanas pakalpojumiem tostarp tādos pasaules komunikāciju tīklos kā internets, kas ir pakalpojumi, kas ietilpst 38. klasē un uz kuriem attiecas agrāka preču zīme;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               katrs lietas dalībnieks savus tiesāšanās izdevumus sedz pats.

      (1)  OV C 194, 30.6.2012.


title: Lieta F-68/06: Prasība, kas celta 2006. gada 22. jūnijā — Bakema pret Komisiju

text:
               2.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/48

         Prasība, kas celta 2006. gada 22. jūnijā —Bakema pret Komisiju
   (Lieta F-68/06)
   (2006/C 212/85)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Reint Jacob Bakema, Zuidlaren (Nīderlande) (pārstāvis — L. Rijpkema, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt institūcijas, kas ir pilnvarota noslēgt darba līgumus (AHCC), 2006. gada 22. marta lēmumu;

               —

               likt AHCC prasītāju pieņemt darbā IV funkciju grupas 16. pakāpē;

               —

               piespriest izmaksāt prasītājam atbilstošu summu zaudējumu atlīdzināšanai.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, bijušais tā saucamā vietējā tehniskās palīdzības personāla (ALAT) darbinieks, tika pieņemts darbā par līgumdarbinieku un klasificēts IV funkciju grupas 14. pakāpē.
   Savā prasībā prasītājs apgalvo, ka atbildētāja ir nepareizi piemērojusi attiecīgas tiesību normas, it īpaši Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (KPDNK) 82. panta 2. punkta c) apakšpunktu un Vispārīgo īstenošanas noteikumu (VĪN) 49-2004 2. pantu. Prasītājs norāda, ka atbildētāja ir interpretējusi šajos pantos minēto terminu “diploms” nepareizi un patvaļīgi. Aprēķinot viņa profesionālās pieredzes perioda ilgumu, atbildētājai bija jāņem vērā visas darbības, ko viņš veicis kopš sava “kandidaatsdiploma” iegūšanas.
   Turklāt prasītājs norāda, ka, kaut gan viņš bijis ALAT darbinieks pirms pieņemšanas darbā par līgumdarbinieku, viņa situācijai ir jāpiemēro KPDNK 86. pantā noteiktais princips. Saskaņā ar šo principu, ja darbinieku pārceļ jaunā amatā funkciju grupas robežās, viņu nedrīkst kvalificēt par iepriekšējo amatu zemākā pakāpē vai līmenī.


title: Lieta C-79/07: Prasība, kas celta 2007. gada 13. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Maltas Republiku

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/24

         Prasība, kas celta 2007. gada 13. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Maltas Republiku
   (Lieta C-79/07)
   (2007/C 82/43)
   Tiesvedības valoda — maltiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Condou Durande un K. Xuereb)

      Atbildētāja: Maltas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2003. gada 25. novembra Direktīvu 2003/110/EK par palīdzību tranzīta gadījumos, lai veiktu izraidīšanu pa gaisa ceļu (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Maltas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Maltas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2005. gada 6. decembrī.

      (1)  OV L 321, 26. lpp.


title: Lieta T-61/10: Prasība, kas celta 2010. gada 8. februārī — Victoria Sánchez /Parlaments un Komisija

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/58

         Prasība, kas celta 2010. gada 8. februārī — Victoria Sánchez/Parlaments un Komisija
   (Lieta T-61/10)
   2010/C 100/86
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (Seviļa, Spānija) (pārstāvis — N. Domínguez Varela, advokāts)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments un Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt, ka Eiropas Parlamenta un Eiropas Komisijas atbildes uz 2009. gada 6. oktobrī rakstveidā formulēto pieprasījumu nesniegšana ir pretrunā Kopienu tiesībām, un uzlikt šīm iestādēm pienākumu šo situāciju labot.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītājs 2008. gada 28. augustā vērsās Parlamenta Lūgumrakstu komitejā ar lūgumrakstu saistībā ar Spānijā it kā pastāvošo korupcijas tīklu sociālā nodrošinājuma un sabiedrības veselības jomā. 2009. gada 3. maijā minētās komitejas priekšsēdētājs prasītāju informēja, ka attiecībā uz viņa lūgumrakstu netiks veiktas tālākas darbības.
   2009. gada 6. decembrī prasītājs Eiropas Parlamentam un Eiropas Komisijai nosūtīja aicinājumu pieņemt lēmumu LESD 265. panta izpratnē. Šajā aicinājumā viņš lūdza:

               —

               lai Eiropas Parlaments atceļ Lūgumrakstu komitejas priekšsēdētāja 2009. gada 3. maija lēmumu un izmeklē apstākļus, kādos šis lēmums bija ticis pieņemts;

               —

               lai Eiropas Komisija arī uzsāk izmeklēšanu par tiesu sistēmu Spānijā.

         Tā kā prasītājs šim nolūkam paredzētajā termiņā nesaņēma atbildi, viņš cēla šo prasību sakarā ar bezdarbību.
   Savu prasījumu pamatojumam prasītājs apgalvo, ka ir pārkāptas viņa pamattiesības iesniegt lūgumrakstu un uz vienlīdzību likuma priekšā un nediskrimināciju, kā arī, ka šajā lietā ir izpildīti nosacījumi, lai tiktu atzīts, ka attiecīgās iestādes ir pieļāvušas bezdarbību.


title: Lieta C-177/06: Prasība, kas celta  2006. gada 4. aprīlī  — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/25

         Prasība, kas celta 2006. gada 4. aprīlī — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti
   (Lieta C-177/06)
   (2006/C 143/47)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — F. Castillo de la Torre, pārstāvis)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot visus pasākumus, kas nepieciešami, lai izpildītu Komisijas 2001. gada 20. decembra lēmumu C (2001) 4448 fin
                   (1), C (2001) 4478 fin
                   (2) un C (2001) 4475 fin
                   (3) par valsts atbalstiem, ko Spānija sniegusi noteiktiem jaundibinātiem uzņēmumiem Alavā, Bizkajā un Gipuzkoā, 2. un 3. pantā noteikto, vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai saskaņā ar 4. pantā noteikto, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētie lēmumi un EK līgums;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Lēmumu 4. pantā noteiktais termiņš, lai Spānijas Karaliste darītu zināmus izpildes pasākumus, beidzās 2002. gada 1. martā, Komisijai nesaņemot nekādu informāciju par šo jautājumu.

      (1)  OV L 77, 24.03.2003., 1. lpp.

      (2)  OV L 40, 14.02.2003., 11. lpp.

      (3)  OV L 17, 22.01.2003., 20. lpp.


title: Lieta C-315/09: Prasība, kas celta 2009. gada 7. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/13

         Prasība, kas celta 2009. gada 7. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-315/09)
   2009/C 256/25
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Erlbacher un L. de Schietere de Lophem)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2006. gada 24. oktobra Direktīvas 2006/88/EK par akvakultūras dzīvniekiem un to produktiem izvirzītajām dzīvnieku veselības prasībām, kā arī par konkrētu ūdensdzīvnieku slimību profilaksi un kontroli (1), kas grozīta ar Komisijas 2008. gada 30. aprīļa Direktīvu 2008/53/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 2006/88/EK IV pielikumu attiecībā uz karpu pavasara virēmiju (SVC) (2), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajās direktīvās paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 2006/88/EK transponēšanai beidzās 2008. gada 1. maijā, bet Direktīvas 2008/53/EK transponēšanai — 2008. gada 1. augustā. Tomēr šīs prasības iesniegšanas brīdī atbildētāja vēl nebija veikusi šo direktīvu transponēšanai vajadzīgos pasākumus vai katrā ziņā nebija paziņojusi par to Komisijai.

      (1)  OV L 328, 14. lpp.

      (2)  OV L 117, 27. lpp.


title: Lieta C-162/14: Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 23. marta rīkojums – Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/21

         Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 23. marta rīkojums – Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-162/14) (1)

   (2015/C 213/34)
   Tiesvedības valoda – poļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 202, 30.6.2014.


title: lieta C-38/05: Prasība pret Īriju, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 1. februārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/14

         Prasība pret Īriju, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 1. februārī
   (lieta C-38/05)
   (2005/C 82/29)
   tiesvedības valoda – angļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 1. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Īriju, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Barry Doherty, pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, nesniedzot attiecīgo informāciju par 1999. un 2000. gadu, Īrija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 15. panta 4. punkts, 18. panta 1. punkts, 19.i panta pirmais un trešais ievilkums Padomes 1993. gada 12. oktobra Regulā (EEK) 2847/93, ar kuru izveido kontroles sistēmu, kas piemērojama kopējai zivsaimniecības politikai (1);

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Regulas (EEK) 2847/93 15. panta 4. punktā, 18. panta 1. punktā un 19.i pantā dalībvalstīm ir izvirzīta prasība, pārraidot ar datoru, paredzētajā termiņā nosūtīt konkrētu informāciju. Ir svarīgi, lai Komisijai būtu pieejami minētie dati nolūkā veidot un attīstīt kopējo zivsaimniecības politiku, jo īpaši attiecībā uz dzīvo ūdeņu resursu saglabāšanu, pārvaldību un izmantošanu.
   Īrija par 1999. un 2000. gadu nesniedza datus, kas prasīti iepriekš minētajos pantos, un tādējādi nav izpildījusi tai uzliktos pienākumus.

      (1)  OV L 261, 20.10.1993., 1. lpp.


title: Lieta C-239/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 12. maijā iesniedza Cour de cassation (Luksemburga) — Xuan-Mai Tran /likvidējama akciju sabiedrība Landsbanki Luxembourg SA

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 12. maijā iesniedza Cour de cassation (Luksemburga) — Xuan-Mai Tran/likvidējama akciju sabiedrība Landsbanki Luxembourg SA

   (Lieta C-239/10)
   ()
   2010/C 209/32
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Xuan-Mai Tran

      Atbildētāja: likvidējama akciju sabiedrība Landsbanki Luxembourg SA

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvas 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu (1) 1., 2. un 3. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie ir piemērojami tādai darbības izbeigšanai, kas ir veikta pēc darba devēja paziņojuma par bankrota stāvokli vai tiesas nolēmuma, ar kuru ir piespriests izbeigt darba devēja kredītiestādes darbību un to likvidēt maksātnespējas dēļ, pamatojoties uz 1993. gada 5. aprīlī grozītā Finanšu nozares likuma 61. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu, — [darbības] izbeigšanai, attiecībā uz kuru valsts tiesību aktos ir paredzēta darba līguma izbeigšana nekavējoties?

               2)

               Apstiprinošas atbildes gadījumā uz šo jautājumu — vai Direktīvas 98/59/EK 1., 2. un 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka administrators vai likvidators ir pielīdzināmi darba devējam, kurš ir paredzējis kolektīvo atlaišanu, un šādā saistībā viņi var pabeigt direktīvas 2. un 3. punktā paredzētās darbības un veikt atlaišanu (lieta C-323/08, 39., 40. un 41. punkts) (2)?

      (1)  OV L 225, 16. lpp.

      (2)  2009. gada 10. decembra spriedums lietā Rodríguez Mayor u.c. (Krājumā vēl nav publicēts).


title: Lieta C-103/09: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums ( Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Weald Leasing Limited (Sestā PVN direktīva — Ļaunprātīgas rīcības jēdziens — Līzinga darījumi, kurus uzņēmumu grupa īsteno nolūkā pagarināt neatskaitāmā PVN samaksu)

text:
               19.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/6

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums (Court of Appeal (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Weald Leasing Limited

   (Lieta C-103/09) (1)

   (Sestā PVN direktīva - Ļaunprātīgas rīcības jēdziens - Līzinga darījumi, kurus uzņēmumu grupa īsteno nolūkā pagarināt neatskaitāmā PVN samaksu)
   2011/C 55/08
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Atbildētāja: Weald Leasing Limited

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — The Court of Appeal, London — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.), interpretācija — Ļaunprātīgu rīcību raksturojošu darījumu jēdziens — Līzinga un apakšlīzinga darījumi, kurus īsteno uzņēmumu grupa, pārsvarā veicot ar nodokli neapliekamas piegādes, lai sadalītu savu PVN maksājumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               nodokļu priekšrocība, kas rodas no tā, ka uzņēmums veic līzinga darījumus attiecībā uz tādiem aktīviem kā pamata tiesvedībā aplūkotie, nevis pērk šos aktīvus tieši, nav nodokļu priekšrocība, kuras piešķiršana būtu pretēja attiecīgo Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, un valsts tiesiskā regulējuma, ar ko šī direktīva ir ieviesta, noteikumu mērķim, ar nosacījumu, ka šo darījumu līguma noteikumi, it īpaši tie, kuri attiecas uz līzinga maksas apmēra noteikšanu, atbilst parastiem tirgus apstākļiem un ka trešās sabiedrības kā starpnieces iesaistīšana minētajos darījumos nerada šķērsli minēto noteikumu piemērošanai, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. Apstāklim, ka šis uzņēmums parasto komercdarījumu ietvaros neveic līzinga darījumus, šajā ziņā nav nozīmes;

               2)

               ja daži pamata tiesvedībā aplūkoto līzinga darījumu līguma noteikumi un/vai trešās sabiedrības kā starpnieces iesaistīšanās šajos darījumos veido ļaunprātīgu rīcību, minētie darījumi ir jāpārveido tādā veidā, lai atjaunotu stāvokli, kāds pastāvētu, ja nebūtu šo līguma noteikumu elementu, kas ir uzskatāmi par ļaunprātīgu rīcību, un/vai šīs sabiedrības iesaistīšanās.

      (1)  OV C 129, 6.6.2009.


title: Lieta C-358/09 P: Tiesas 2010. gada 1. jūlija rīkojums — DSV Road NV /Eiropas Komisija (Apelācija — Muitas kodekss — Taizemes izcelsmes diskešu ievešana — Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa — Pieteikums par ievedmuitas nodokļa atlaišanu)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/16

      Tiesas 2010. gada 1. jūlija rīkojums — DSV Road NV/Eiropas Komisija
      (Lieta C-358/09 P) (1)

      (Apelācija - Muitas kodekss - Taizemes izcelsmes diskešu ievešana - Ievedmuitas nodokļa vēlāka piedziņa - Pieteikums par ievedmuitas nodokļa atlaišanu)
      (2010/C 288/25)
      Tiesvedības valoda — holandiešu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: DSV Road NV (pārstāvji — A. Poelmans un G. Preckler, advocaten)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvis — L. Bouyon)

         Priekšmets

      Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-219/07 DSV Road/Komisija, ar ko Pirmās instances tiesa noraidīja lūgumu atcelt Komisijas 2007. gada 24. aprīļa lēmumu, kurā Beļģijas iestādēm norādīts, ka ievedmuitas nodokli par Taizemes izcelsmes diskešu ievešanu ir pieļaujams iegrāmatot vēlāk un ka to nevar atlaist (lietas Nr. REC 05/02)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  apelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  DSV Road NV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 297, 05.12.2009.


title: Lieta T-180/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Przedsiebiorstwo Polmos Bialystock 2004. gada 25. maijā

text:
               28.8.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/21

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Przedsiebiorstwo Polmos Bialystock 2004. gada 25. maijā
   (Lieta T-180/04)
   (2004/C 217/38)
   Tiesvedības valoda: angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 25. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Przedsiebiorstwo Polmos Bialystok ar sēdekli Bialystock (Polija), kuru pārstāv C. Bercial Arias, advokāte.
   V & S Vin & Spirit AB bija arī puse procesā Apelācijas padomē.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja pirmās Apelāciju padomes 2004. gada 16. marta lēmumu lietā R 430/2003-1, kas apstiprina Iebildumu nodaļas lēmumu Nr. 1200/2003, ar kuru atbalstīti iebildumi Nr. B 432 635;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju atlīdzināt visus izdevumus, ieskaitot tos, kas radušies iebildumu procesā un Apelāciju padomē.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

               Prasītājs

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Grafiskā preču zīme “ABSOLWENT B GRADUATE VODKA WÓDKA” 33. klases precēm (alus u.c.)

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               V & S Vin & Spirit AB

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Valsts verbālā preču zīme “ABSOLUT”

               Iebildumu nodaļas lēmums:

               Reģistrācija atteikta

               Apelācijas padomes lēmums:

               Apelācija noraidīta

               Izvirzītie pamati:

               Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 2. punkta c) apakšpunkta nepiemērojamība. Šajā kontekstā prasītājs dara zināmu, ka izvērtētās preču zīmes atšķiras.

      (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 40/94, 20.12.1993., par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.)


title: Lieta T-435/12: Prasība, kas celta 2012. gada 24. septembrī — Bacardi /ITSB — Granette & Starorežná Distilleries ( “42 BELOW” )

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/24

         Prasība, kas celta 2012. gada 24. septembrī — Bacardi/ITSB — Granette & Starorežná Distilleries (“42 BELOW”)
   (Lieta T-435/12)
   2012/C 379/42
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lihtenšteina) (pārstāvis — M. Reinisch, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Čehijas Republika)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 9. jūlija lēmumu lietā R 2100/2011-2;

               —

               noraidīt iebildumus par grafiskas un vārdiskas preču zīmes “42 BELOW” reģistrāciju Nr. 8391856 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē;

               —

               nosūtīt ITSB Eiropas Savienības Vispārējās tiesas spriedumu un

               —

               piespriest ITSB un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “42 BELOW” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 33. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 8391856

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Čehijas grafiskas preču zīmes “VODKA 42” reģistrācija Nr. 263350 tostarp attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 33. klasē; Čehijas Republikā un Slovākijā izmantota nereģistrēta preču zīme “VODKA 42”

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: apmierināt apelācijas sūdzību un noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz visām precēm

      Izvirzītie pamati:

               —

               Komisijas Regulas Nr. 2868/95 50. panta 2. punkta g) apakšpunkta pārkāpums un

               —

               Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkta pārkāpums


title: Lieta C-330/08: Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2004/35/EK — Atbildība vides jomā — Videi nodarītā kaitējuma novēršana un atlīdzināšana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/11

         Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Francijas Republika
   (Lieta C-330/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2004/35/EK - Atbildība vides jomā - Videi nodarītā kaitējuma novēršana un atlīdzināšana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2009/C 32/18)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Rozet un U. Wölker)

      Atbildētāja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un A. Adam)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/35/EK par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu (OV L 143, 56. lpp.) prasības
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/35/EK par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu prasības, Francijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 19. panta 1.punkta pirmajā daļā paredzētos pienākumus;

               2)

               Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: lieta T-135/01: Pirmās instances tiesas  2005. gada 14. decembra  spriedums —  Fedon & Figli  u.c. pret Padomi un Komisiju (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība — Kopienas banānu importa režīma neatbilstība Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem — Amerikas Savienoto Valstu pretpasākumi papildu muitas nodevu formā, ko tās ar PTO atļauju piemēro importam no Kopienas — PTO Strīdu noregulēšanas iestādes lēmums — Tiesiskās sekas — Kopienas atbildība, ja tās iestādes nav rīkojušās nelikumīgi — Cēloņsakarība — Neparasti un īpaši zaudējumi)

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/25

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 14. decembra spriedums — Fedon & Figli u.c. pret Padomi un Komisiju
   (lieta T-135/01) (1)

   (Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība - Kopienas banānu importa režīma neatbilstība Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem - Amerikas Savienoto Valstu pretpasākumi papildu muitas nodevu formā, ko tās ar PTO atļauju piemēro importam no Kopienas - PTO Strīdu noregulēšanas iestādes lēmums - Tiesiskās sekas - Kopienas atbildība, ja tās iestādes nav rīkojušās nelikumīgi - Cēloņsakarība - Neparasti un īpaši zaudējumi)
   (2006/C 48/47)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Giorgio Fedon & Figli SpA, Vallesella di Cadore (Itālija), Fedon Srl, Pieve d'Alpago (Itālija) un Fedon America, Inc., Vilmingtona (Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis), (pārstāvji — I. Van Bael, A. Cevese un F. Di Gianni, avocats)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — S. Marquardt un F. Ruggeri Laderchi, pārstāvji) un Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji P. Kuijper, E. Righini, V. Di Bucci un B. Jansen, pēc tam P. Kuijper, E. Righini un V. Di Bucci, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atlīdzināt zaudējumus, kas, iespējams, radušies papildu muitas nodevu dēļ, ko Amerikas Savienotās Valstis atskaitīja no prasītāju briļļu maku importa ar Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) Strīdu noregulēšanas iestādes atļauju, tai konstatējot, ka Kopienas banānu importa režīms neatbilst Līguma par PTO izveidošanu pielikumā esošajiem līgumiem un memorandiem.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītājas sedz savus, kā arī atlīdzina Padomes un Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 275, 29.09.2001.


title: Lieta T-802/16: Prasība, kas celta 2016. gada 8. novembrī – Endoceutics/EUIPO – Merck (“FEMIBION”)

text:
               23.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/45

         Prasība, kas celta 2016. gada 8. novembrī – Endoceutics/EUIPO – Merck (“FEMIBION”)
   (Lieta T-802/16)
   (2017/C 022/61)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Endoceutics, Inc. (Kvebeka, Kanāda) (pārstāvis – M. Wahlin, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Merck KGaA (Darmštate, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “FEMIBION” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 898 924

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 14. jūlija lēmums lietā R 1608/2015-1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu un atzīt Eiropas Savienības preču zīmi par spēkā neesošu attiecībā uz “farmaceitiskajiem preparātiem, kas paredzēti imūnsistēmas uzlabošanai, menopauzei, menstruācijai, grūtnieču veselības aprūpei un uzraudzībai, stresa novēršanai, ārstēšanai un pārvaldībai, nelīdzsvarota vai nepietiekama uztura problēmu, kas rodas stresa dēļ, novēršanai, ārstēšanai un pārvaldībai”;

               —

               piespriest Eiropas Savienības preču zīmes īpašniecei atlīdzināt prasītājas izdevumus, kas radušies apelācijas procesā un saistībā ar procesu EUIPO.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-504/12: Prasība, kas celta 2012. gada 19. novembrī — Murnauer Markenvertrieb /ITSB ( “NOTFALL CREME” )

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/63

         Prasība, kas celta 2012. gada 19. novembrī — Murnauer Markenvertrieb/ITSB (“NOTFALL CREME”)
   (Lieta T-504/12)
   2013/C 26/124
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Vācija) (pārstāvji — F. Traub un H. Daniel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 20. septembra lēmumu lietā R 271/2012-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “NOTFALL CREME”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 5. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 10 107 134

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 83. panta pārkāpums


title: Lieta C-233/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. februāra rīkojumu apvienotajās lietās no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00 Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija 2013. gada 29. aprīlī iesniedza Principessa, in liquidazione

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. februāra rīkojumu apvienotajās lietās no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00 Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija 2013. gada 29. aprīlī iesniedza Principessa, in liquidazione

   (Lieta C-233/13 P)
   2013/C 207/31
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Principessa, in liquidazione (pārstāvji — A. Bianchini un F. Busetto, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un Comitato “Venezia vuole vivere”

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas rīkojumu;

               —

               apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasījumus un līdz ar to:

                           —

                           tiktāl, ciktāl tas ir saprātīgi un prasītāju interesēs, atcelt Eiropas Komisijas 1999. gada 25. novembra Lēmumu 2000/394/EK par atbalsta pasākumiem Venēcijas un Kjodžas teritorijās dibinātajiem uzņēmumiem, kas ir paredzēti Likumos Nr. 30/1997 un Nr. 206/1995, ar ko nosaka atbrīvojumu no sociālā nodrošinājuma maksājumiem;

                           —

                           pakārtoti, atcelt šo iepriekš minēto lēmumu, ciktāl tajā ir uzdots atgūt piešķirtos atbrīvojumus no sociālā nodrošinājuma maksājumiem un ciktāl tajā papildus atgūstamajai atbrīvojumu no sociālā nodrošinājuma maksājumiem summai ir piedzenams arī procentu maksājums par nolēmumā paredzētajiem laikposmiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās tiesvedības instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatojumam ir izvirzīti šādi deviņi pamati:

                  Pirmais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā nav atzīts, ka ar attiecīgajiem pasākumiem, ņemot vērā to kompensējošo raksturu, to saņēmējiem netika piešķirtas nekādas priekšrocības.

                  Otrais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā nav izslēgta vai katrā ziņā nav izvērtēta attiecīgo pasākumu spēja ietekmēt konkurenci un Kopienu iekšējo tirdzniecību.

                  Trešais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 2. punkta b) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkts) un EKL 87. panta 3. punkta b) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkts) paredzēto izņēmumu piemērojamība.

                  Ceturtais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts) paredzētā izņēmuma piemērojamība.

                  Piektais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 3. punkta d) un e) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta d) un e) apakšpunkts) paredzēto izņēmumu piemērojamība.

                  Sestais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 86. panta 2. punktā (jaunajā redakcijā — LESD 106. panta 2. punkts) paredzētā izņēmuma piemērojamība.

                  Septītais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta pastāvoša atbalsta esamība, tādējādi pārkāpjot EKL 88. panta 3. punktu (jaunajā redakcijā — LESD 108. panta 3. punkts) un Regulas Nr. 659/1999 (1) 15. pantu.

                  Astotais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punkta piemērojamība attiecībā uz atgūšanas rīkojumu.

                  Devītais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punkta piemērojamība attiecībā uz procentu maksājuma piemērošanu.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta T-100/07: Prasība, kas celta 2007. gada 4. aprīlī — UPS Europe un UPS Deutschland /Komisija

text:
               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/16

         Prasība, kas celta 2007. gada 4. aprīlī — UPS Europe un UPS Deutschland/Komisija
   (Lieta T-100/07)
   (2007/C 129/29)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: UPS Europe NV/SA Brisele (Beļģija) un UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, Neuss (Vācija) (pārstāvji — T. Ottervanger un E. Hanny, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:
   Saskaņā ar saviem prasījumiem prasītājas lūdz Tiesu:

               —

               pamatojoties uz EK līguma 232. pantu atzīt, ka Komisija nav rīkojusies, nepieņemot lēmumu par 2004. gada 22. aprīlī Komisijā iesniegto prasītāju sūdzību;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājām radušos tiesāšanās izdevumus;

               —

               veikt citus pasākumus, kurus Tiesa uzskatītu par nepieciešamiem.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar savu prasību prasītājas uzsāk procesu saskaņā ar EK līguma 232. pantu, apgalvojot, ka Komisija nepieņēma galīgo lēmumu par sākotnēji 2004. gada 22. aprīlī prasītāju iesniegto sūdzību, kam sekoja 2006. gada 27. novembrī iesniegts aicinājums pieņemt lēmumu par iespējamo Deutsche Post dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu saskaņā ar EK līguma 82. pantu.
   Prasītājas skaidro, ka viņām ir likumīgas tiesības iesniegt šādu sūdzību, pamatojoties uz Padomes Regulas Nr. 1/2003 (1) 7. panta 2. punktu, un Komisijas bezdarbība tās ir skārusi tieši un individuāli. Faktiski, prasītājas apgalvo, ka pārmērīgi augsto Deutsche Post cenu dēļ lejupējā tirgū, tās tika aizskartas gan kā patērētāji, gan kā konkurenti.
   Turklāt prasītājas norāda, ka saskaņā ar Komisijas paziņojumu par sūdzību izskatīšanu saistībā ar EK Līguma 81. un 82. pantu (2), Komisijai pēc sūdzības par EK līguma 82. panta pārkāpumu saņemšanas ir pienākums, vai nu uzsākt procesu pret personu, par kuru iesniegta sūdzība, vai pieņemt galīgo lēmumu par sūdzības noraidīšanu, pēc tam, kad sūdzības iesniedzējai dota iespēja sniegt paskaidrojumus. Tomēr prasītājas norāda, ka, neskatoties uz termiņā iesniegtiem viņu paskaidrojumiem par sākotnējo sūdzības noraidīšanu, Komisija, pārkāpjot Kopienas tiesības, nepieņēma galīgo lēmumu.
   Visbeidzot prasītājas apgalvo, ka, ņemot vērā lietas apstākļus, laikposms apmēram trīs gadu garumā, kurā tās atkārtoti aicināja Komisiju pieņemt lēmumu, ir bijis pietiekoši ilgs, lai varētu pieņemt galīgo lēmumu. Pēc prasītāju domām it īpaši 18 mēnešu ilgais laikposms, kas ir pagājis pēc galīgo paskaidrojumu iesniegšanas, bija vairāk kā pietiekams, lai pabeigtu trešo izmeklēšanas posmu.

      (1)  Padomes 2002. gada 16. decembra (EK) Regula Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).

      (2)  OV C 101, 27.4.2004, 65.-77. lpp.


title: Lieta T-99/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. jūlijā spriedums — AC-Treuhand /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Organiskie peroksīdi — Naudas sodi — EKL 81. pants — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu — Pārkāpuma izdarītāja jēdziens — Likumpārkāpumu un sodu tiesiskuma princips (nullum crimen, nulla poena sine lege) — Tiesiskās drošības princips — Tiesiskā paļāvība)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/42

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 8. jūlijā spriedums — AC-Treuhand/Komisija
   (Lieta T-99/04) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Organiskie peroksīdi - Naudas sodi - EKL 81. pants - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu - Pārkāpuma izdarītāja jēdziens - Likumpārkāpumu un sodu tiesiskuma princips (nullum crimen, nulla poena sine lege) - Tiesiskās drošības princips - Tiesiskā paļāvība)
   (2008/C 209/72)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: AC-Treuhand AG, Cīrihe (Šveice) (pārstāvji — M. Karls [M. Karl], K. Šteinle [C. Steinle] un J. Drolshamers [J. Drolshammer], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Bukē [A. Bouquet], pārstāvis, kam palīdz A. Belke [A. Böhlke], advokāts)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2003. gada 10. decembra Lēmumu 2005/349/EK par [EKL] 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/E-2/37.857 — Organiskie peroksīdi) (OV 2005, L 110, 44. lpp.).
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  AC-Treuhand AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 118, 30.4.2004.


title: Apvienotās lietas C-317/04 un C-318/04: Tiesas (virspalāta) spriedums  2006. gada 30. maijā  — Eiropas Parlaments pret Eiropas Savienības Padomi (Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi — Gaisa transports — Lēmums 2004/496/EK — Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm — Lidmašīnu pasažieru personas dati, kas nosūtīti Amerikas Savienoto Valstu Muitas un robežapsardzes birojam — Direktīva 95/46/EK — 25. pants — Trešās valstis — Lēmums 2004/535/EK — Pietiekams aizsardzības līmenis)

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/1

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 30. maijā — Eiropas Parlaments pret Eiropas Savienības Padomi
   (Apvienotās lietas C-317/04 un C-318/04) (1)

   (Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi - Gaisa transports - Lēmums 2004/496/EK - Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm - Lidmašīnu pasažieru personas dati, kas nosūtīti Amerikas Savienoto Valstu Muitas un robežapsardzes birojam - Direktīva 95/46/EK - 25. pants - Trešās valstis - Lēmums 2004/535/EK - Pietiekams aizsardzības līmenis)
   (2006/C 178/02)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — R. Pasoss [R. Passos], N. Lorencs [N. Lorenz], H. Dauntjers Tebenss [H. Duintjer Tebbens] un A. Kajola [A. Caiola])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju: Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs (EDAU) (pārstāvji — H. Heimans [H. Hijmans] un V. Pereza Asinari [V. Perez Asinari])

      Atbildētāja (lietā C-317/04): Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. K. Džordži Forta [M. C. Giorgi Fort] un M. Bišops [M. Bishop])

      Atbildētāja (lietā C-318/04): Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. J. Kuijpers [P. J. Kuijper], A. van Solinge [A. van Solinge] un K. Doksijs [C. Docksey] un F. Benjons [F. Benyon])

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju (lietā C-317/04): Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — P. J. Kuijpers [P. J. Kuijper], A. van Solinge [A. van Solinge] un K. Doksijs [C. Docksey]), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — M. Bezels [M. Bethell], K. Vaita [C. White] un T. Herisa [T. Harris], kam palīdz T. Vards [T. Ward], barrister)

      Personas, kas iestājušās lietā, atbalstot atbildētāju (lietā C-318/04): Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — M. Bezels [M. Bethell], K. Vaita [C. White] un T. Herisa [T. Harris], kam palīdz T. Vards [T. Ward], barrister)
   Priekšmets
   Prasība atcelt tiesību aktu: Padomes 2004. gada 17. maija Lēmuma 2004/496/EK par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz personas datu apstrādi un pārsūtīšanu, ko aviopārvadātāji veic ASV Nacionālās drošības ministrijas Muitas un robežsardzes departamentam (OV L 183, 83. lpp.) atcelšana [C-317/04].
   Prasība atcelt tiesību aktu: Komisijas 2004. gada 14. maija Lēmuma 2004/535/EK par pietiekamu aizsardzību Passenger Name Record iekļautajiem lidmašīnu pasažieru personas datiem, kas nosūtīti Amerikas Savienoto Valstu Muitas un robežapsardzes birojam (OV L 235, 11. lpp.) atcelšana [C-318/04].
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2004. gada 17. maija Lēmums 2004/496/EK par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz personas datu apstrādi un pārsūtīšanu, ko aviopārvadātāji veic ASV Nacionālās drošības ministrijas Muitas un robežsardzes departamentam, un Komisijas 2004. gada 14. maija Lēmums 2004/535/EK par pietiekamu aizsardzību Passenger Name Record iekļautajiem lidmašīnu pasažieru personas datiem, kas nosūtīti Amerikas Savienoto Valstu Muitas un robežapsardzes birojam, tiek atcelti.

               2)

               Lēmuma 2004/535 iedarbība tiek saglabāta līdz 2006. gada 30. septembrim, tomēr nepagarinot tā iedarbību pēc minētā Nolīguma darbības izbeigšanās.

               3)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus lietā C-317/04.

               4)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus lietā C-318/04.

               5)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati lietā C-317/04.

               6)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kā arī Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 228, 11.09.2004.


title: Lieta T-442/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 24.oktobra rīkojums — Evropaïki Dynamiki /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Nepārsūdzams akts — Daļēji apstiprinošs un daļēji informatīvs akts — Nepieņemamība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Pārmestās rīcības vai apgalvotā kaitējuma nenorādīšana — Nepieņemamība — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Kaitējuma pierādījumu neesamība — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               22.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/22

         Vispārējās tiesas 2012. gada 24.oktobra rīkojums — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-442/11) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Nepārsūdzams akts - Daļēji apstiprinošs un daļēji informatīvs akts - Nepieņemamība - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Pārmestās rīcības vai apgalvotā kaitējuma nenorādīšana - Nepieņemamība - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Kaitējuma pierādījumu neesamība - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   2012/C 399/41
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Delaude un D. Calciu, pārstāvji, kuriem palīdz P. Wytinck, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas 2011. gada 27. maija vēstuli, otrkārt, prasība piespriest Komisijai samaksāt zaudējumu atlīdzību un, treškārt, noteikt Komisijai pienākumu publicēt paziņojumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 290, 01.10.2011.


title: Lieta C-438/07: Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 6. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Zviedrijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Direktīva 91/271/EEK — Komunālo notekūdeņu attīrīšana — Prasības par stingrāku notekūdeņu attīrīšanu attīrīšanas iekārtās, kurās tiek attīrīti komunālie notekūdeņi no aglomerācijām ar cilvēka ekvivalentu lielāku par 10000 neizvirzīšana)

text:
               21.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/4

         Tiesas (trešā palāta) 2009. gada 6. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Zviedrijas Karaliste
   (Lieta C-438/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 91/271/EEK - Komunālo notekūdeņu attīrīšana - Prasības par stingrāku notekūdeņu attīrīšanu attīrīšanas iekārtās, kurās tiek attīrīti komunālie notekūdeņi no aglomerācijām ar cilvēka ekvivalentu lielāku par 10 000 neizvirzīšana)
   2009/C 282/06
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — I. Koskinens [I. Koskinen] un L. Parpala [L. Parpala], M. Patakja [M. Patakia] un S. Pardo Kintiljana [S. Pardo Quintillán])

      Atbildētāja: Zviedrijas Karaliste (pārstāve — A. Falka [A. Falk])

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Somijas Republika (pārstāvji — J. Heliskoski [J. Heliskoski] un A. Gimareša-Purokoski [A. Guimaraes-Purokoski])

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — 5. panta 2., 3. un 5. punkta Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvā 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40. lpp), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 1998. gada 27. februāra Direktīvu 98/15/EK (OV L 67, 29. lpp.), pārkāpums — Visu ūdens novadīšanu no aglomerāciju, kurās cilvēka ekvivalents pārsniedz 10 000, komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtām uz jūtīgajām zonām vai jūtīgo zonu attiecīgajiem ūdens sateces baseiniem atbilstības Direktīvas 91/271/EEK I pielikumā paredzētajām prasībām nenodrošināšana, vēlākais, līdz 1998. gada 31. decembrim

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tā kā Zviedrijas Karaliste vēlākais līdz 1998. gada 31. decembrim nav nodrošinājusi, lai attiecīgajām Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu, kura grozīta ar Komisijas 1998. gada 27. februāra Direktīvu 98/15/EK, I pielikuma prasībām atbilstu ūdeņi no attīrīšanas iekārtām, kurās tiek attīrīti komunālie notekūdeņi no aglomerācijām ar CE lielāku par 10 000, kuras minētas tās iebildumu raksta 2. un 3. grozītajā pielikumā un no kurām ūdeņi tiešā veidā ieplūst jutīgajās zonās vai to sateces baseinos, tā nav izpildījusi šīs direktīvas 5. panta 2., 3. un 5. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija, Zviedrijas Karaliste un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007.


title: Lieta T-103/10 P(R): Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 18. decembra rīkojumu lietā F-92/09 R U /Parlaments 2010. gada 5. martā iesniedza Eiropas Parlaments

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/70

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 18. decembra rīkojumu lietā F-92/09 R U/Parlaments 2010. gada 5. martā iesniedza Eiropas Parlaments
   (Lieta T-103/10 P(R))
   2010/C 113/103
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — S. Seyr un K. Zejdová)

      Otrs lietas dalībnieks: U

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto Civildienesta tiesas priekšsēdētaja rīkojumu;

               —

               pieņemt galīgo nolēmumu par pieteikumu par pagaidu noregulējumu, noraidot to kā nepamatotu;

               —

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo apelācijas sūdzību tās iesniedzējs lūdz atcelt Civildienesta tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 18. decembra rīkojumu lietā F-92/09 R U/Parlaments, ar ko 2009. gada 6. jūlija lēmuma par U atlaišanu izpilde tiek apturēta līdz nolēmuma, ar ko izbeidz tiesvedību, pieņemšanai Vispārējā tiesā.
   Apelācijas sūdzības pamatojumam tās iesniedzējs izvirza trīs pamatus, kas saistīti ar:

               —

               pamatojuma trūkumu, jo apstrīdētajā rīkojumā norādītie argumenti vairākos aspektos neļauj uzzināt pagaidu noregulējuma tiesneša pieņemtā nolēmuma pamatojumu;

               —

               Eiropas Parlamenta tiesību uz aizstāvību neievērošanu, jo apstrīdētais rīkojums par pagaidu noregulējumu pārsniedz Civildienesta tiesas Reglamenta 102. panta 2. punktā paredzēto pārbaudi, atbilstoši kuram pieteikumā par pagaidu noregulējumu ir jānorāda apstākļi, kas nosaka steidzamību, kā arī faktiskie un tiesību pamati, kuri sākotnēji šķietami pamato prasītos pagaidu pasākumus. Iedziļinoties lietas būtībā, proti, paužot nostāju par uzlabošanas procedūras norises specifiku, ar rīkojumu tika pārkāptas Parlamenta tiesības uz aizstāvību, neļaujot tam šajā sakarā paust savu nostāju un aizstāvēties;

               —

               noteikumu, kas regulē pierādīšanas pienākumu un pierādījumu sniegšanu, neievērošana, jo attiecībā uz steidzamības nosacījumu netika ņemti vērā visi attiecīgie apstākļi, kas varēja ietekmēt prasītāja finansiālo situāciju, tādējādi neievērojot pušu vienlīdzības tiesā principu.


title: Lieta C-46/11: Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 15. marta spriedums — Eiropas Komisija/Polijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 92/43/EEK — Dabisko dzīvotņu, kā arī savvaļas faunas un floras aizsardzība — Atsevišķu sugu, īpaši ūdra (Lutra lutra) nepietiekama aizsardzība)

text:
               5.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 133/9

         Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 15. marta spriedums — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-46/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu, kā arī savvaļas faunas un floras aizsardzība - Atsevišķu sugu, īpaši ūdra (Lutra lutra) nepietiekama aizsardzība)
   2012/C 133/14
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Petrova un K. Herrmann)

      Atbildētāja: Polijas Republika (pārstāvji — M. Szpunar, D. Krawczyk un B. Majczyna)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.) 16. panta 1. punkta pārkāpums — Atsevišķu sugu, īpaši ūdra (Lutra lutra) nepietiekama aizsardzība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pareizi netransponējot Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 16. panta 1. punktā paredzēto atkāpju reglamentējošos nosacījumus, Polijas Republika nav izpildījusi šajā tiesību normā paredzētos pienākumus;

               2)

               Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 103, 02.04.2011.