title: Lieta C-167/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rad van State (Nīderlande) 2009. gada 11. maija rīkojumu — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne/Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, Trešā persona: E.On Benelux und Burgemeester en Wethouders Rotterdam

text:
               15.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rad van State (Nīderlande) 2009. gada 11. maija rīkojumu — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne/Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, Trešā persona: E.On Benelux und Burgemeester en Wethouders Rotterdam
   (Lieta C-167/09)
   2009/C 193/04
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Rad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne

      Atbildētājs: Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland

      Trešā persona: E.On Benelux und Burgemeester en Wethouders Rotterdam

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai pienākums interpretēt [normas] saskaņā ar direktīvu nozīmē, ka Wet milieubeheer transponētos Direktīvā 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (1) (tagad Direktīva 2008/1/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (2)) noteiktos pienākumus var un vajag interpretēt tādejādi, ka, lemjot par atļaujas izsniegšanu saskaņā ar vides tiesībām, pilnā mērā ir jāņem vērā Direktīvā 2001/81/EK (3) par valstij noteikto maksimāli pieļaujamo emisijas līmeni (turpmāk tekstā — “NEC direktīva”) valstij noteiktā maksimāli pieļaujamā SO2 un NOX emisija, jo īpaši, ciktāl tas attiecas uz Direktīvas 96/61 (tagad Direktīva 2008/1) 9. panta 4. punktā noteiktajiem pienākumiem?

               2.

                           a)

                           Vai pienākums atturēties pieņemt normas, kas varētu nopietni apdraudēt ar direktīvu paredzēto rezultātu, dalībvalstij ir jāpilda arī laika posmā no 2002. gada 27. novembra līdz 2010. gada 31. decembrim NEC direktīvas 4. panta 1. punkta nozīmē?

                           b)

                           Vai laika posmā no 2002. gada 27. novembra līdz 2010. gada 31. decembrim, ja pastāv risks, ka pēc šī laika posma beigām valstij noteiktā maksimāli pieļaujamā SO2 un/vai NOX emisija tiks pārsniegta vai tā tiek pārsniegta, kaut arī dalībvalstij ir jāpilda pienākums atturēties pieņemt iepriekšminētos noteikumus, tā līdztekus minētajam pienākumam vai tā vietā var pildīt pienākumu — pieņemt pozitīvus rezultātus nodrošinošus pasākumus?

                           c)

                           Vai atbildes sniegšanai uz 2.a) un 2.b) jautājumu ir nozīme tam, ka no atļaujas atbilstoši vides tiesībām izsniegšanas pieteikuma iekārtas būvniecībai, kas veicinās NEC direktīvā valstij noteiktās maksimāli pieļaujamās SO2 un/vai NOX emisijas pārsniegšanu, izriet, ka iekārtas ekspluatācija tiks sākta agrākais 2011. gadā?

               3.

                           a)

                           Vai 2. jautājumā minētie pienākumi var būt iemesls tam, ka dalībvalsts nedrīkst izsniegt pieprasīto atļauju atbilstoši vides tiesībām vai arī tai ir jānosaka papildu pienākumi vai ierobežojumi, ja netiek garantēts, ka iekārta, kurai atļauja tiek pieprasīta, neveicinās valstij noteikto maksimāli pieļaujamo SO2 un/vai NOX emisijas pārsniegšanu vai tās risku? Vai atbildes sniegšanai uz šo jautājumu ir nozīme tam, kādā mērā iekārta veicinās pārsniegšanu vai pārsniegšanas draudus?

                           b)

                           Vai no NEC direktīvas izriet arī, ka, arī noteiktās maksimālās pieļaujamās SO2 un/vai NOX emisijas pārsniegšanas gadījumā valstij ir diskrecionāra vara, ka tā tādu pasākumu vietā kā atļaujas izsniegšanas pieteikuma noraidījums vai papildu prasību un ierobežojumu noteikšana, piemēro citus pasākumus, nodrošinot līdzsvaru ar [emisijas] samazinājumu citā vietā?

               4.

               Ciktāl dalībvalstīm ir jāpilda pienākumi otrā un trešā jautājuma izpratnē, vai tiktāl indivīdi valsts tiesā var atsaukties un šo pienākumu ievērošanu?

               5.

                           a)

                           Vai indivīdi var tieši atsaukties uz NEC direktīvas 4. pantu?

                           b)

                           Ja var, vai ir iespējams tieši atsaukties uz to, sākot ar 2002. gada 27. novembri vai tikai ar 2010. gada 31. decembri? Vai atbildes sniegšanai uz šo jautājumu ir nozīme tam, ka no pieteikuma izsniegt atļauju saskaņā ar vides tiesībām izriet, ka iekārtu sāks ekspluatēt agrākais 2011. gadā?

               6.

               Ja atļaujas saskaņā ar vides tiesībām izsniegšana un/vai citi pasākumi veicinās NEC direktīvā valstij noteikto maksimāli pieļaujamo SO2 un/vai NOX emisiju, vai, ņemot vērā šīs direktīvas 4. pantu, indivīdiem jo īpaši

                           a)

                           ir vispārējas tiesības prasīt, lai attiecīgā dalībvalsts izstrādā pasākumu paketi, ar kuru 2010. gadā valsts gada SO2 un NOX emisija ir ierobežota līdz NEC direktīvā valstij noteiktajai maksimāli pieļaujamajai emisijai, vai arī, ja tas neizdodas, izstrādā pasākumu paketi, ar kuru emisija cik iespējams ātri tiek samazināta līdz šim līmenim;

                           b)

                           ir konkrētas tiesības prasīt, lai attiecīgā dalībvalsts pieņem specifiskus pasākumus attiecībā uz konkrētu iekārtu — piemēram, noraidot atļaujas pieteikumu vai nosakot stingrākus nosacījumus vai ierobežojumus, kas veicinās to, ka 2010. gadā valsts gada SO2 un NOX emisija tiek ierobežota līdz NEC direktīvā valstij noteiktajai maksimāli pieļaujamajai emisijai, vai arī, ja tas neizdodas, izstrādāt pasākumu paketi, ar kuru emisija cik iespējams ātri tiek samazināta līdz šim līmenim;

                           c)

                           Vai atbildes sniegšanai uz 6.a) un 6.b) jautājumu ir nozīme tam, kādā mērā iekārta veicinās [maksimālās emisijas] pārsniegšanu vai pārsniegšanas risku?

      (1)  Padomes 1996. gada 24. septembra Direktīva 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (OV L 257, 26. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Direktīva Direktīva 2008/1/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (kodificētā versija) (OV L 24, 8. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 23. oktobra Direktīva 2001/8/EK par valstij noteikto maksimāli pieļaujamo emisijas līmeni 9OV L 309, 22. lpp.).


title: Lieta T-122/04: Pirmās instances tiesas 2009. gada 6. maija spriedums — Outokumpu un Luvata/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Rūpniecisko vara cauruļu tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgu sadale — Naudas sodi — Attiecīgā tirgus apmērs — Atbildību pastiprinoši apstākļi — Recidīvs)

text:
               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/32

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 6. maija spriedums — Outokumpu un Luvata/Komisija
   (lieta T-122/04) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Rūpniecisko vara cauruļu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgu sadale - Naudas sodi - Attiecīgā tirgus apmērs - Atbildību pastiprinoši apstākļi - Recidīvs)
   2009/C 153/61
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Outokumpu Oyj (Espoo, Somija) un Luvata Oy, agrāk Outokumpu Copper Products Oy (Espoo) (pārstāvji — J. Ratliff, barrister, F. Distefano un J. Luostarinen, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — É. Gippini Fournier, pārstāvis)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt vai samazināt naudas soda summu, kas prasītājām ir uzlikta ar Komisijas 2003. gada 16. decembra Lēmuma C (2003) 4820 galīgajā redakcijā par [EKL] 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/E-1/38.240 — Rūpnieciskās caurules) 2. panta b) daļu, un, otrkārt, Komisijas pretprasība par minētā naudas soda summas palielināšanu.

      Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Outokumpu Oyj un Luvata Oy atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 118, 30.04.2004.


title: Lieta T-346/08: Prasība, kas celta 2008. gada 25. augustā — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli /ITSB ( zvaniņa ar sarkanu lenti attēls )

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/18

         Prasība, kas celta 2008. gada 25. augustā — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/ITSB (“zvaniņa ar sarkanu lenti attēls”)
   (Lieta T-346/08)
   (2008/C 260/33)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG, Kilchberg (Šveice) (pārstāvji — R. Lange, E. Schalast un G. Hild, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 13. jūnija lēmumu (apelācijas lieta R 943/2007-4);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: trīsdimensiju preču zīme, kas attēlo zvaniņu ar sarkanu lenti, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 770 831)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot vajadzīgā atšķirtspēja un nepastāvot vajadzība preču zīmi paturēt brīvai lietošanai

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-849/14 P: Vispārējās tiesas 2015. gada 21. septembra rīkojums – De Nicola/EIB Apelācija — Civildienests — EIB personāls — Ikgadējais novērtējums — Iekšējais regulējums — Pārsūdzības procedūra — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/40

         Vispārējās tiesas 2015. gada 21. septembra rīkojums – De Nicola/EIB
   (Lieta T-849/14 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - EIB personāls - Ikgadējais novērtējums - Iekšējais regulējums - Pārsūdzības procedūra - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   (2015/C 381/47)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis – L. Isola, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka (EIB) (pārstāvji – G. Nuvoli un E. Raimond, pārstāvji, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 18. novembra spriedumu De Nicola/EIB (F-59/09 RENV, Krājums-CDL, EU:F:2014:248), lūdzot daļēji atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Carlo De Nicola sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Investīciju bankas (EIB) tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 73, 2.3.2015.


title: Lieta C-307/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 21. februārī iesniedza Corte Suprema di cassazione (Itālija) – Agenzia delle Entrate/Aquapur Multiservizi SpA

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 21. februārī iesniedza Corte Suprema di cassazione (Itālija) – Agenzia delle Entrate/Aquapur Multiservizi SpA

   (Lieta C-307/14)
   (2016/C 027/02)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Corte Suprema di cassazione

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Agenzia delle Entrate

      Atbildētāja: Aquapur Multiservizi SpA

      Prejudiciālie jautājumi

   Ar 2015. gada 18. novembra rīkojumu Tiesas priekšsēdētājs izslēdza šo lietu no reģistra.


title: Lieta C-32/13: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 27. februāra spriedums ( Sozialgericht Nürnberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Petra Würker / Familienkasse Nürnberg Sociālais nodrošinājums — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — Ģimenes pabalsti — 77. un 78. pants — Pabalsti pensijas saņēmēju apgādībā esošiem bērniem un bāreņiem — Regula (EK) Nr. 883/2004 — Ģimenes pabalsti — 67. pants — Ģimenes locekļi, kuri dzīvo citā dalībvalstī — “Pensijas” jēdziens — Tāda pabalsta saņēmējs, kas, ņemot vērā Vācijas tiesību aktus, piešķirts bērnu audzināšanai pēc šķirtā laulātā nāves ( “Erziehungsrente ” )

text:
               14.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/13

         Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 27. februāra spriedums (Sozialgericht Nürnberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Petra Würker/Familienkasse Nürnberg

   (Lieta C-32/13) (1)

   (Sociālais nodrošinājums - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - Ģimenes pabalsti - 77. un 78. pants - Pabalsti pensijas saņēmēju apgādībā esošiem bērniem un bāreņiem - Regula (EK) Nr. 883/2004 - Ģimenes pabalsti - 67. pants - Ģimenes locekļi, kuri dzīvo citā dalībvalstī - “Pensijas” jēdziens - Tāda pabalsta saņēmējs, kas, ņemot vērā Vācijas tiesību aktus, piešķirts bērnu audzināšanai pēc šķirtā laulātā nāves (“Erziehungsrente”))
   2014/C 112/15
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Sozialgericht Nürnberg

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Petra Würker

      Atbildētāja: Familienkasse Nürnberg

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sozialgericht Nürnberg – Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp.), 77. un 78. panta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV L 166, 1. lpp.) 67. panta interpretācija – Pensijas saņēmēja tiesības uz ģimenes pabalstiem – Pensijas jēdziens – Pabalsts, kas piešķirts bērnu audzināšanai pēc bijušā laulātā nāves (“Erziehungsrente”)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, tās redakcijā ar grozījumiem un atjauninājumiem, kas izdarīti ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Regulu (EK) Nr. 592/2008, 77. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pabalsts, kāds ir Sociālā nodrošinājuma kodeksa Sestā sējuma (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch) 47. panta 1. punktā paredzētais audzināšanas pabalsts, kurš nāves gadījumā tiek piešķirts mirušā šķirtajam laulātajam šā šķirtā laulātā bērnu audzināšanai, nevar tikt pielīdzināts “vecuma pensijai, invaliditātes pensijai vai pensijai par nelaimes gadījumu darbā vai par arodslimību” šīs minētās regulas normas izpratnē;

               2)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu 67. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pabalsts, kāds ir Sociālā nodrošinājuma kodeksa Sestā sējuma 47. panta 1. punktā paredzētais audzināšanas pabalsts, ietilpst “pensijas” jēdzienā šā 67. panta izpratnē.

      (1)  OV C 147, 25.5.2013.


title: Lieta T-11/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 9. septembra spriedums — Kwang Yang Motor /ITSB — Honda Giken Kogyo (Iekšdedzes dzinējs) (Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā atveidots iekšdedzes dzinējs — Agrāks valsts dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Individuāla rakstura neesamība — Kompleksa ražojuma sastāvdaļas redzamās iezīmes — Atšķirīga kopējā iespaida neesamība — Informēts lietotājs — Autora brīvības pakāpe — Regulas (EK) Nr. 6/2002 4. un 6. pants, kā arī 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/36

         Vispārējās tiesas 2011. gada 9. septembra spriedums — Kwang Yang Motor/ITSB — Honda Giken Kogyo (Iekšdedzes dzinējs)
   (Lieta T-11/08) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā atveidots iekšdedzes dzinējs - Agrāks valsts dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Individuāla rakstura neesamība - Kompleksa ražojuma sastāvdaļas redzamās iezīmes - Atšķirīga kopējā iespaida neesamība - Informēts lietotājs - Autora brīvības pakāpe - Regulas (EK) Nr. 6/2002 4. un 6. pants, kā arī 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 311/64
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Taivāna) (pārstāvji — P. Rath, W. Festl-Wietek un M. Wetzel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha (Tokija, Japāna) (pārstāvji — T. Musmann, H. Timmann, M. Büttner un S. von Petersdorff-Campen, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt ITSB Apelāciju trešās padomes 2007. gada 8. oktobra lēmumu lietā R 1380/2006-3 attiecībā uz Kopienas dizainparauga spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha un Kwang Yang Motor, Co., Ltd

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Kwang Yang Motor Co., Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 64, 08.03.2008.


title: Lieta T-447/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 18. jūnija rīkojumu lietā F-143/11 Marcuccio /Komisija 2013. gada 22. augustā iesniedza Luigi Marcuccio

text:
               5.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 291/5

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 18. jūnija rīkojumu lietā F-143/11 Marcuccio/Komisija 2013. gada 22. augustā iesniedza Luigi Marcuccio

   (Lieta T-447/13 P)
   2013/C 291/06
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem atcelt pārsūdzēto rīkojumu;

               —

               nodot attiecīgo lietu atpakaļ Civildienesta tiesai otrreizējai izskatīšanai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī apelācijas sūdzība ir vērsta pret Civildienesta tiesas 2013. gada 18. jūnija rīkojumu, ar kuru tā kā acīmredzami nepieņemamu noraidīja prasību atcelt Eiropas Komisijas lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītāja 2011. gada 16. augustā iesniegtais lūgums, kā arī lūgums samaksāt summu EUR 3 316,31 apmērā kā daļu no tiesāšanās izdevumiem lietā, kurā tika taisīts Civildienesta tiesas 2011. gada 15. februāra spriedums lietā Marcuccio/Komisija (F-81/09).
   Savu prasījumu pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza šādus pamatus:

               1)

               Absolūts pārsūdzētā rīkojuma pamatojuma trūkums, tostarp arī faktu sagrozīšanas un nepareizas atspoguļošanas dēļ.

               2)

               Kļūdaina, nepareiza un neloģiska interpretācija un piemērošana attiecībā uz:

                           —

                           lūguma jēdzienu atbilstoši Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 90. pantam;

                           —

                           Civildienesta noteikumu 91. pantu, kā arī ar to saistītās judikatūras nepamatota un neloģiska neņemšana vērā;

                           —

                           Eiropas Savienības iestādes pienākuma veikt Eiropas Savienības tiesas pasludināta sprieduma īstenošanas pasākumus jēdzienu.

               3)

               Absolūts izmeklēšanas un pamatojuma trūkums un nelemšana par lūgumu, ko šajā lietā bija iesniedzis apelācijas sūdzības iesniedzējs.

               4)

               Civildienesta tiesas Reglamenta 14. panta kļūdaina interpretācija un piemērošana un līdz ar to — acīmredzams likumā noteikto tiesību uz taisnīgu tiesu, kas ir paredzētas tostarp Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā, pārkāpums.


title: Lieta C-370/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2008. gada 13. augusta rīkojumu — Data I/O GmbH / Bundesfinanzdirektion Südost

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Bundesfinanzhof (Vācija) 2008. gada 13. augusta rīkojumu — Data I/O GmbH/Bundesfinanzdirektion Südost

   (Lieta C-370/08)
   (2008/C 285/38)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesfinanzhof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Data I/O GmbH

      Atbildētāja: Bundesfinanzdirektion Südost

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai 84. nodaļas 5.B piezīme Kopējo muitas tarifu kombinētajā nomenklatūrā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (1) I pielikumā redakcijā, kas izteikta Komisijas 2004. gada 7. septembra Regulas (EK) Nr. 1810/2004 (2) pielikumā, ir interpretējama tādējādi, ka tā atļauj tāda elektriskā adaptera, kurš ir paredzēts elektriskā savienojuma starp automātisku programmēšanas iekārtu un programmējamām elektroniskām mikroshēmām izveidošanai, klasifikāciju Kombinētās nomenklatūras pozīcijā 8471?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: Vai minētais adapteris ir klasificējams Kombinētās nomenklatūras pozīcijā 8471 tādā gadījumā, ja tas satur atmiņas mikroshēmu [Memory-Chip], kurā programmēšanas process tiek saglabāts un no kuras to var nolasīt?

      (1)  OV L 256, 1. lpp.

      (2)  OV L 327, 1. lpp.


title: Lieta C-410/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) 2008. gada 22. septembra rīkojumu — Swiss Caps AG / Hauptzollamt Singen

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) 2008. gada 22. septembra rīkojumu — Swiss Caps AG/Hauptzollamt Singen

   (Lieta C-410/08)
   (2008/C 313/20)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Swiss Caps AG

      Atbildētājs: Hauptzollamt Singen

   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Kombinētās nomenklatūras pozīcija 1517 (Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 — Kombinētā nomenklatūra (KN) — I pielikums) (1) ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā pozīcijā var klasificēt tikai izstrādājumus no koncentrētas eļļas vai taukiem, kuriem pievienots tikai E vitamīns un kas citādi nav tikuši apstrādāti?

               2.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:
               Vai Kombinētās nomenklatūras pozīcija 1517 ir jāinterpretē tādējādi, ka koncentrēta E vitamīna (d-alpha-tocopherol koncentrāts) piedevas 22,8 mg daudzums 600 mg koncentrētā zivju eļļā (Incromega EPA SR 500 TG) pamato preces izslēgšanu no šīs pozīcijas?

               3.

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša un uz otro jautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde:
               Vai vispārīgais Kombinētās nomenklatūras interpretācijas 5. noteikums ir jāinterpretē tādējādi, ka kapsulu apvalki, kuri sastāv no 212,8 mg želatīna, 77,7 mg glicerīna un 159,6 mg attīrīta ūdens un satur vielas uztura bagātināšanai, ir uzskatāmi par iepakojumu?

               4.

               Ja uz trešo jautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde:
               Vai Kombinētās nomenklatūras pozīcija 1517 ir jāinterpretē tādējādi, ka kapsulas apvalks, kurš sastāv no 212,8 mg želatīna, 77,7 mg glicerīna un 159,6 mg attīrīta ūdens, pamato iepriekš minēto kapsulu izslēgšanu no šīs pozīcijas?

      (1)  OV L 256, 1. lpp.


title: Lieta C-343/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. jūlijā iesniedza Rechtbank van Koophandel te Gent (Beļģija) — Euronics Belgium CVBA/Kamera Express BV un Kamera Express Belgium BVBA

text:
               6.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. jūlijā iesniedza Rechtbank van Koophandel te Gent (Beļģija) — Euronics Belgium CVBA/Kamera Express BV un Kamera Express Belgium BVBA

   (Lieta C-343/12)
   2012/C 303/28
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Rechtbank van Koophandel te Gent

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Euronics Belgium CVBA

      Atbildētājas: Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Direktīvai 2005/29/EK (1) ir pretējs Likuma par tirgus praksi un patērētāju aizsardzību 101. pants, kura mērķis tostarp ir patērētāju interešu aizsardzība un kurš ir izteikts šādi:

      “101. pants 1. punkts. Uzņēmumiem ir aizliegts piedāvāt tirdzniecībai vai pārdot preces ar zaudējumiem.
      Par tirdzniecību ar zaudējumiem uzskata jebkuru tirdzniecību par cenu, kas neatbilst vismaz tai cenai, par kuru uzņēmums preci ir nopircis, vai kas uzņēmumam būtu jāmaksā par preču krājumu atjaunošanu, atskaitot piešķirtās un pilnībā izmantotās eventuālās atlaides. Nosakot, vai pastāv tirdzniecība ar zaudējumiem, netiek ņemtas vērā ekskluzīvas vai vienkāršas atlaides, kuras uzņēmums piešķir apmaiņā pret citām saistībām, kas neizriet no preču pirkuma.” —,

   jo ar to tiek aizliegta tirdzniecība ar zaudējumiem, kamēr šajā direktīvā tāda komercprakse šķietami nav aizliegta un Beļģijas likumā, iespējams, ir noteikti stingrāki noteikumi nekā to paredz Direktīva 2005/29/EK un tās 4. pantā noteiktais aizliegums?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”) (OV L 149, 22. lpp.).


title: Lieta F-57/15: Prasība, kas celta 2015. gada 20. aprīlī – ZZ/Komisija

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/46

         Prasība, kas celta 2015. gada 20. aprīlī – ZZ/Komisija
   (Lieta F-57/15)
   (2015/C 213/75)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Atzīt par prettiesisku 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta Vispārīgo īstenošanas noteikumu (VĪN) 9. pantu un atcelt lēmumu, ar ko apstiprina prasītāja iegūto pensijas tiesību pārskaitīšanu uz Savienības iestāžu pensiju shēmu, piemērojot jaunos VĪN

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt, ka Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta Vispārīgo īstenošanas noteikumu 9. pants ir prettiesisks;

               —

               atcelt 2014. gada 18. septembra lēmumu par prasītāja iegūto pensijas tiesību aprēķināšanu pirms viņa stāšanās darbā, veicot to pārskaitīšanu uz Eiropas Savienības iestāžu pensiju shēmu, piemērojot 2011. gada 3. marta Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta Vispārīgos īstenošanas noteikumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-515/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) 2008. gada 26. novembra rīkojumu — Krimināllieta pret Vítor Manuel dos Santos Palhota , Mário de Moura Gonçalves , Fernando Luís das Neves Palhota , Termiso Lda

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/29

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Beļģija) 2008. gada 26. novembra rīkojumu — Krimināllieta pret Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luís das Neves Palhota, Termiso Lda

   (Lieta C-515/08)
   (2009/C 44/49)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Openbaar Ministerie

      Atbildētāji: Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luís das Neves Palhota, Termiso Lda

   Prejudiciālie jautājumi
   Vai 2002. gada 5. marta Likuma 8. pants un 2002. gada 29. marta Karaļa noteikumu (Īstenošanas noteikumu) 3., 4. un 5. pants, paredzot pienākumu ārvalstu darba devējiem, kuri vēlas norīkot darbā darbiniekus, pirms tam sociālo tiesību aktu pārraudzības iestādei iesniegt paziņojumu par norīkošanu darbā un glabāt pie sevis dokumentus, kas pielīdzināmi Beļģijā piemērotam individuālam aprēķinam vai algas aprēķinam, tādējādi traucējot vai vismaz apgrūtinot piekļuvi Beļģijas darba tirgum, atbilst EKL 49. un 50. pantam?


title: Lieta T-101/05 un T-111/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. decembra spriedums — BASF un UCB /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās vitamīnu nozarē — Holīna hlorīds (vitamīns B 4) — Lēmums, ar kuru tiek konstatēts EKL 81. panta un Eiropas Ekonomikas zonas līguma 53. panta pārkāpums — Naudas sodi — Preventīva iedarbība — Recidīvs — Sadarbība administratīvajā procedūrā — Vienots un turpināts pārkāpums)

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/41

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. decembra spriedums — BASF un UCB/Komisija
   (Lieta T-101/05 un T-111/05) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās vitamīnu nozarē - Holīna hlorīds (vitamīns B 4) - Lēmums, ar kuru tiek konstatēts EKL 81. panta un Eiropas Ekonomikas zonas līguma 53. panta pārkāpums - Naudas sodi - Preventīva iedarbība - Recidīvs - Sadarbība administratīvajā procedūrā - Vienots un turpināts pārkāpums)
   (2008/C 22/75)
   Tiesvedības valoda — angļu un franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājas: BASF AG, Ludvigshāfena [Ludwigshafen] (Vācija) (pārstāvji: N. Levī [N. Levy], barrister, J. Templs Langs [J. Temple-Lang], solicitor, un K. Federsens [C. Feddersen], advokāts) un UCB SA, Brisele (Beļģija) (pārstāvji: Ž. Buržuā [J. Bourgeois], Dž.-F. Bellis [J.-F. Bellis] un M. Favarts [M. Favart], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: lietā T-101/05 — E. Velans [A. Whelan] un F. Amato [F. Amato] un lietā T-111/05 sākotnēji — O. Bejnī [O. Beynet] un M. Amato [M. Amato], pēc tam — K. Lūiss [X. Lewis] un Amato)
   Priekšmets
   Prasība atcelt tiesību aktu vai samazināt naudas sodus, kas prasītājām noteikti ar Komisijas 2004. gada 9. decembra lēmumu 2005/566/EK par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta Nr. COMP/E-2/37.533 — holīna hlorīds) (kopsavilkums OV 2005, L 190, 22. lpp.).
   Rezolutīvā daļa

               1)

               nodalīt lietu T-112/05 Akzo Nobel u.c./Komisija no lietām T-101/05 un T-111/05 galīgā sprieduma taisīšanai;

               2)

               atcelt Komisijas 2004. gada 9. decembra Lēmuma 2005/566/EK par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta Nr. COMP/E-2/37.533 — holīna hlorīds) 1. punkta b) un f) apakšpunktu, ciktāl tas attiecas uz pret BASF AG un UCB SA izvirzīto pārkāpumu par laika periodu pirms 1994. gada 29. novembra attiecībā uz BASF un pirms 1994. gada 14. marta attiecībā uz UCB;

               3)

               lietā T-101/05BASF noteikto naudas sodu noteikt EUR 35,024 miljonu apmērā;

               4)

               lietā T-111/05UCB noteikto naudas sodu noteikt EUR 1,870 miljonu apmērā;

               5)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               6)

               lietā T-101/05 katrs lietas dalībnieks savus tiesāšanās izdevumus sedz pats;

               7)

               lietā T-111/05 Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina UCB norādītos tiesāšanās izdevumus 90 % apmērā

      (1)  OV C 115, 14.5.2005.


title: lieta C-44/05: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 3. februārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/15

         Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 3. februārī
   (lieta C-44/05)
   (2005/C 82/31)
   tiesvedības valoda – itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 3. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv E. Traversa un M. Huttunen.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 26. marta Direktīvas 2002/30/EK (1) par noteikumiem un procedūrām attiecībā uz tādu ekspluatācijas ierobežojumu ieviešanu Kopienas lidostās, kas saistīti ar troksni, prasības, vai, jebkurā gadījumā, nedarot Komisijai zināmus šos aktus, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai bija 2003. gada 28. septembris.

      (1)  OV L 85, 28.03.2002., 40. lpp.


title: Lieta T-315/12: Prasība, kas celta 2012. gada 13. jūlijā — Tubes Radiatori /ITSB — Antrax It (Apkures radiatori)

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/21

         Prasība, kas celta 2012. gada 13. jūlijā — Tubes Radiatori/ITSB — Antrax It (Apkures radiatori)
   (Lieta T-315/12)
   2012/C 273/35
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Tubes Radiatori Srl (Resana, Itālija) (pārstāvji — S. Verea, K. Muraro un M. Balestriero, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Antrax It Srl (Resana, Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju trešās padomes 2012. gada 3. aprīļa lēmumu lietā R 953/2011-3 un pēc tam pārbaudīt un atzīt par spēkā esošu Kopienas dizainparaugu Nr. 000 169 370-0002, kura īpašniece ir TUBES RADIATORI Srl, jo tas ir jauns un tam ir individuāla būtība;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 1991. gada 2. maija Reglamenta 87. pantu.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: Apkures radiatori — Kopienas dizainparaugs Nr. 169 370-0002

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: prasītāja

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Antrax It Srl

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: Regulas par Kopienas dizainparaugiem (turpmāk tekstā — “Regula”) 4. un 9. panta pārkāpums un it īpaši spēkā neesamības pamats, kas minēts Regulas 25. panta 1. panta b) apakšpunktā individuālas būtības neesamības dēļ Regulas 6. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē.

      Anulēšanas nodaļas lēmums: atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 6/2002 4., 5. un 6. panta pārkāpums


title: Lieta C-478/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2011. gada 13. jūlija rīkojumu lietā T-348/11 Gbagbo /Padome 2011. gada 21. septembrī iesniedza Laurent Gbagbo

text:
               7.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/2

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2011. gada 13. jūlija rīkojumu lietā T-348/11 Gbagbo/Padome 2011. gada 21. septembrī iesniedza Laurent Gbagbo

   (Lieta C-478/11 P)
   2012/C 6/03
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Laurent Gbagbo (pārstāvji — L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas un M. Ceccaldi, avocats)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atzīt Laurent Gbagbo prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt 2011. gada 13. jūlija rīkojumu lietā T-348/11, ar kuru atzīts noilgums;

               —

               nosūtīt apelācijas sūdzības iesniedzēju uz Vispārējo tiesu, lai viņš varētu izvirzīt savas tiesības;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Tiesas Reglamenta 69. un 73. pantu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza šādus pamatus:

               —

               Nepārvarama vara sakarā ar karu, ar kuru pārtraukts noilgums. Notikumi, kurus apelācijas sūdzības iesniedzējs piedzīvojis kopš 2010. gada novembra Kotdivuārā, esot nepārvarama vara Eiropas Savienības Tiesas Statūtu 45. panta nozīmē, jo karš ir pārtraucis noilguma termiņus saistībā ar tiesību aktiem, kurus Padome pieņēmusi attiecībā pret apelācijas sūdzības iesniedzēju.

               —

               Šis nepārvaramas varas gadījums, kas radies kara dēļ, esot liedzis apelācijas sūdzības iesniedzējam iespēju brīvi izmantot savas tiesības celt prasību pret tiesību aktiem, kas acīmredzami pārkāpj pamattiesības.

               —

               Pamattiesības un pamatbrīvības ir pārākas pār tiesiskās drošības principu. Izvirzot tiesiskās drošības principu, lai atzītu par nepieņemamu apelācijas sūdzības iesniedzēja prasību, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi pamattiesības vērsties tiesā un aizstāvības tiesības. Tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzējam esot tikušas liegtas tiesības tikt uzklausītam kompetentā tiesā.

               —

               Termiņa saistībā ar attālumu un prasības celšanas termiņa nepiemērojamība kara gadījumā. Termiņš saistībā ar attālumu un prasības celšanas termiņš nevarot tikt piemērots adresātam, kas dzīvo valstī, kurā notiek karš. Šādi termiņi varot tikt piemēroti vienīgi miera laikā un Eiropas kontinentā. Taču apelācijas sūdzības iesniedzējs atrodas citā kontinentā un līdz ar to Vispārējās tiesas Reglamenta 102. panta stingra piemērošana bez šaubām ir pretrunā Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 1. punktam un Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantam.

               —

               Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. panta pārākums. Vispārējās tiesas Reglamenta 102. pants padarot par spēkā neesošu jebkuru paziņošanas pienākumu, kāds paredzēts Līgumā par Eiropas Savienības darbību, kurā paredzēts, ka prasības celšanas termiņš sākas no tiesību akta paziņošanas vai publicēšanas brīža, vai no brīža, kad ieinteresētā persona ir uzzinājusi par šo tiesību aktu. Reglamenta 102. pants esot atrauts no paziņošanas pienākuma un tajā netiek ņemta vērā diena, kad apelācijas sūdzības iesniedzējs patiešām uzzināja par tiesību aktu, tādējādi tiekot ierobežots LESD 263. panta burts un gars. Līdz ar to 102. pants neatbilstot Līgumā paredzētajām un aizsargātajām tiesībām, kurām ir augstāks juridiskais spēks un kuras ir jāievēro iestādēm, kas veido Eiropas Savienību. Līdz ar to, tā kā apstrīdētie tiesību akti, kuri nav paziņoti apelācijas sūdzības iesniedzējam, pārkāpjot LESD 263. panta 5. punktu, prasības celšanas termiņš varot sākties vienīgi no brīža, kad viņam bija zināms par tiesību aktiem, kas pieņemti attiecībā pret viņu.

               —

               Smags pamattiesību un pamatbrīvību pārkāpums. Tiesiskās drošības princips, kā to ir formulējusi Vispārējā tiesa, smagi pārkāpj tiesiskās drošības principu kopumā, jo pret personām, kas dzīvo ārpus Eiropas Savienības un valstīs, kurās ir karš, tiek noteiktas sankcijas, saistībā ar kurām tās nevar efektīvi aizstāvēt savas tiesības celt prasību, jo tās nav zinājušas par sankciju.

               —

               Pakārtoti, apelācijas sūdzības iesniedzējs lūdz atcelt tiesību aktus, kurus Padome pieņēmusi attiecībā pret viņu, jo ir smagi pārkāptas viņa pamattiesības un brīvības. Tā kā ar apstrīdētajiem tiesību aktiem tiek pārkāptas dažādos starptautiskajos līgumos aizsargātas pamattiesības, Tiesas ziņā esot atcelt minētos tiesību aktus tiktāl, ciktāl tie neatbilst Eiropas tiesiskajai kārtībai, un tāpēc neviens prasības celšanas termiņš nevar tikt izvirzīts, jo ir smagi pārkāptas aizsargātās pamatbrīvības un pamattiesības.


title: Lieta C-342/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 4. jūlijā iesniedza Tribunal administratif de Montreuil (Francija) — SICAV KBC Select Immo/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/34

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 4. jūlijā iesniedza Tribunal administratif de Montreuil (Francija) — SICAV KBC Select Immo/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

   (Lieta C-342/11)
   2011/C 269/68
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal administratif de Montreuil

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SICAV KBC Select Immo

      Atbildētājs: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai papildus pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu (PVKIU) stāvoklim ir jāņem vērā arī sertifikātu turētāju stāvoklis?

               2)

               Šādā gadījumā — kādi ir nosacījumi strīdīgā ieturējuma ienākumu gūšanas vietā uzskatīšanai par saderīgu ar kapitāla brīvas aprites principu?


title: Lieta C-445/06: Tiesas (virspalāta) 2009. gada 24. marta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Danske Slagterier/Vācijas Federatīvā Republika (Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Dzīvnieku veselība — Kopienas iekšējā tirdzniecība — Svaiga gaļa — Veterinārās pārbaudes — Dalībvalsts ārpuslīgumiskā atbildība — Noilguma termiņš — Zaudējumu noteikšana)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/2

         Tiesas (virspalāta) 2009. gada 24. marta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Danske Slagterier/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-445/06) (1)

   (Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību - Dzīvnieku veselība - Kopienas iekšējā tirdzniecība - Svaiga gaļa - Veterinārās pārbaudes - Dalībvalsts ārpuslīgumiskā atbildība - Noilguma termiņš - Zaudējumu noteikšana)
   2009/C 113/03
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Danske Slagterier

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesgerichtshof – EKL 28. panta un 5. panta 1. punkta o) apakšpunkta un 6. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) daļas 1964. gada 26. jūnija Padomes Direktīvā 64/433/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu (OV L 121, 2012. lpp.), ko groza 1991. gada 29. jūlija Padomes Direktīva 91/497/EEK (OV L 268, 69. lpp.), kopā ar 1989. gada 11. decembra Padomes Direktīvas 89/662/EEK par veterinārajām pārbaudēm Kopienas iekšējā tirdzniecībā, lai izveidotu iekšējo tirgu (OV L 395, 13. lpp.) 5. panta 1. punktu, 7. un 8. pantu, interpretācija — Kopienu tiesību interpretācija dalībvalsts ārpuslīgumiskās atbildības jomā par Kopienu tiesību pārkāpumu — Noilguma termiņš — Atlīdzināmu zaudējumu noteikšana un cietušai pusei izvirzāmas prasības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               privātpersonas, kas ir cietušas no Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvas 64/433/EEK par veselības nosacījumiem svaigas gaļas ražošanai un tirdzniecībai, kas grozīta ar Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvu 91/497/EEK, un Padomes 1989. gada 11. decembra Direktīvas 89/662/EEK par veterinārajām pārbaudēm Kopienas iekšējā tirdzniecībā, lai izveidotu iekšējo tirgu, nepareizas transponēšanas un piemērošanas, var pamatoties uz tiesībām par preču brīvu apriti, lai ierosinātu valsts atbildību par Kopienu tiesību pārkāpumu;

               2)

               Kopienu tiesībās nav prasīts, lai valsts tiesiskajā regulējumā paredzētais noilgums tiesībām uz atlīdzinājumu sakarā ar valsts atbildību par Kopienu tiesību pārkāpumu tiktu pārtraukts vai apturēts uz tiesvedības laiku, ja Komisija ir ierosinājusi šādu tiesvedību par valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam;

               3)

               Kopienu tiesībām nav pretrunā, ka noilguma termiņš prasībai sakarā valsts atbildību par direktīvas nepareizu transponēšanu sākas datumā, kad ir iestājušās šādas nepareizas transpozīcijas pirmās zaudējumu sekas un ir paredzamas arī turpmākas zaudējumu sekas, pat ja šis datums ir pirms minētās direktīvas pareizas transpozīcijas;

               4)

               Kopienu tiesībām nav pretrunā tāda valsts tiesiska regulējuma piemērošana, kurā ir noteikts, ka privātpersona nevar panākt zaudējumu atlīdzību, kuru rašanos tā tīši vai aiz neuzmanības nav novērsusi, izmantojot tiesiskās aizsardzības līdzekļus, ar nosacījumu, ka cietušajai personai var saprātīgi prasīt, lai tā izmantotu šādu tiesiskā aizsardzības līdzekli, bet tas ir jāvērtē valsts tiesai, ņemot vērā visus pamata lietas apstākļus. Varbūtība, ka valsts tiesa varētu iesniegt lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu saskaņā ar EKL 234. pantu, vai tas, ka Tiesā tiek izskatīta prasība sakarā ar valsts pienākumu neizpildi, vien nav pietiekams iemesls, lai secinātu, ka nav saprātīgi izmantot kādu tiesiskās aizsardzības līdzekli.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta C-564/08 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 12. novembra spriedums — SGL Carbon AG /Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — EKL 81. pants un EEZ līguma 53. pants — Tādu oglekļa un grafīta izstrādājumu, kas izmantojami elektriskās un mehāniskās ierīcēs, tirgus — Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts — Pamatnostādnes naudas soda noteikšanai — Atbilstošais apgrozījums un atbilstošā tirgus daļa — Pašpatēriņa vērtība — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Samērīguma princips)

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/6

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 12. novembra spriedums — SGL Carbon AG/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-564/08 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - EKL 81. pants un EEZ līguma 53. pants - Tādu oglekļa un grafīta izstrādājumu, kas izmantojami elektriskās un mehāniskās ierīcēs, tirgus - Regulas Nr. 17 15. panta 2. punkts - Pamatnostādnes naudas soda noteikšanai - Atbilstošais apgrozījums un atbilstošā tirgus daļa - “Pašpatēriņa” vērtība - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Samērīguma princips)
   2010/C 11/09
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs:
      SGL Carbon AG (pārstāvis — M. Klusmann, Rechtsanwalt)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un W. Mölls)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 8. oktobra spriedumu lietā T-68/04 SGL Carbon/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa ir noraidījusi prasītāja prasību atcelt Komisijas 2003. gada 3. decembra Lēmumu 2004/420/EK procedūrā par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru saistībā ar aizliegtu vienošanos oglekļa un grafīta izstrādājumu, kas izmantojami elektriskās un mehāniskās ierīcēs, tirgū vai, pakārtoti, samazināt prasītājam uzlikto naudas sodu — Prasītāja argumentācijas par pašpatēriņa vērtības izmantošanu attiecīgo uzņēmumu apgrozījuma un tirgus daļas aprēķinā neņemšana vērā tāpēc, ka tas ir jauns, nepieņemams iebildums — Samērīguma principa un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               SGL Carbon AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 21.03.2009.


title: Lieta F-98/14: Prasība, kas celta 2014. gada 29. septembrī – ZZ/Padome

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/50

         Prasība, kas celta 2014. gada 29. septembrī – ZZ/Padome
   (Lieta F-98/14)
   (2014/C 431/79)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – M. Velardo, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība daļēji atcelt divus paziņojumus Padomes personālam, ciktāl tajos ceļa izdevumu uz dienesta vietu atlīdzināšana tiek saistīta ar izcelsmes vietu un ceļā pavadītais laiks tiek saistīts ar ekspatriācijas vai ārvalstnieka pabalstu un piespriest atbildētājai samaksāt zaudējumu atlīdzību par apgalvoto morālo un mantisko kaitējumu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbilstoši LESD 270. pantam lēmumu, kas ir ietverts 2014. gada 9. janvāra Paziņojumā personālam (turpmāk tekstā – “PP”) 13/14 (Lēmums Nr. 2/2014), ar ko ir grozīts ceļā pavadītajam laikam piemērojamais režīms tādēļ, ka no 2014. gada 1. janvāra kļuva piemērojama Civildienesta noteikumu V pielikuma 7. panta norma, kā arī Paziņojumu personālam 9/14 (Lēmums Nr. 12/2014), ar ko ir grozīts ceļā pavadītajam laikam piemērojamais režīms tādēļ, ka no 2014. gada 1. janvāra kļuva piemērojama Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. panta norma, kas ir grozīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 1023/2013, ar ko groza Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, kas publicēta 2013. gada 29. oktobra Oficiālajā vēstnesī L 287. Atcelšanas prasība attiecas tikai uz šo PP daļu, kurā tiesības uz ceļa izdevumu atlīdzināšanu un uz ceļā pavadīto laiku tiek saistītas ar ekspatriācijas vai ārvalstnieka pabalstu, kā arī CP9/14 6. pantu, ar kuru ir ieviesti jauni izcelsmes valsts noteikšanas kritēriji;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam EUR 1 65  596,42 par ciesto mantisko kaitējumu, kā arī EUR 40  000 par ciesto morālo kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt zaudējumu atlīdzību un nokavējuma un kompensācijas procentus 6,75 % apmērā par ciesto morālo un mantisko kaitējumu;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-427/12: Vispārējās tiesas 2016. gada 28. janvāra spriedums – Austrija/Komisija Valsts atbalsts — Banku sektors — Vācijas un Austrijas sniegtais atbalsts Bayerische Landesbank saistībā ar tās pārstrukturēšanu — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu, ievērojot noteiktus nosacījumus — Tāda sākotnējā lēmuma atcelšana, kas sastādīts citā, nevis dalībvalsts valodā — Prasība atcelt tiesību aktu — Apstrīdams tiesību akts — Pieņemamība — Valsts atbalsta jēdziens — Priekšrocība — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               7.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/13

         Vispārējās tiesas 2016. gada 28. janvāra spriedums – Austrija/Komisija
   (Lieta T-427/12) (1)

   (Valsts atbalsts - Banku sektors - Vācijas un Austrijas sniegtais atbalsts Bayerische Landesbank saistībā ar tās pārstrukturēšanu - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu, ievērojot noteiktus nosacījumus - Tāda sākotnējā lēmuma atcelšana, kas sastādīts citā, nevis dalībvalsts valodā - Prasība atcelt tiesību aktu - Apstrīdams tiesību akts - Pieņemamība - Valsts atbalsta jēdziens - Priekšrocība - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 090/17)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Austrijas Republika (pārstāvji – C. Pesendorfer, M. Windisch, W. Peschorn un S. Ullreich)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Flynn, T. Maxian Rusche un R. Sauer)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2012. gada 25. jūlija Lēmuma C(2012) 5062, galīgā redakcija, par Vācijas un Austrijas piešķirto valsts atbalstu Bayerische Landesbank (lieta SA.28487 (C 16/09, ex N 254/09)) 1. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 2. punktu, kā arī pēc minētā lēmuma atcelšanas ar Komisijas 2013. gada 5. februāra Lēmuma (ES) Nr. 2015/657 par valsts atbalstu, ko Vācija un Austrija piešķīrušas Bayerische Landesbank (lieta SA.28487 (C 16/09) (ex N 254/09)) (OV 2015, L 109, 1. lpp.) 1. pantu, prasība atcelt šā pēdējā minētā lēmuma 2. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 2. punktu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Austrijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 373, 1.12.2012.


title: lieta T-327/05: Prasība, kas celta 2005. gada 11. augustā — Michel Thierry/Komisija

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/27

         Prasība, kas celta 2005. gada 11. augustā — Michel Thierry/Komisija
   (lieta T-327/05)
   (2005/C 281/51)
   (tiesvedības valoda — franču)
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mišels Tjerī [Michel Thierry] (Hovalda, Luksemburga) (pārstāvji -Ž. Buneu [G. Bounéou] un F. Frabeti [F. Frabetti], avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2004. gadā amatā paaugstināto ierēdņu sarakstu, jo šajā sarakstā nav iekļauts prasītāja vārds, kā arī — pakārtoti — šim lēmumam pamatā esošos aktus;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītājs apstrīd Komisijas lēmumu 2004. gadā viņu nepaaugstināt amatā, ieceļot A5 pakāpē. Viņš apgalvo, ka jaunā paaugstināšanas amatā sistēma, kas pamatojas uz ierēdņiem piešķirtajiem prioritātes punktiem, ko Komisija šajā gadījumā piemēroja, piešķir pārāk lielu nozīmi darba stāžam kā paaugstināšanas kritērijam. Līdz ar to prasītājs uzskata, ka viņa gadījumā nav pārbaudītas salīdzinošās īpašības, pārkāpjot Civildienesta noteikumu 45. pantu, vispārējos šī panta izpildes nosacījumus, administratīvās vadlīnijas attiecībā uz attīstību un paaugstināšanu amatā, kā arī nediskriminācijas princips. Tāpat arī viņš apgalvo, ka ir pārkāpts patvaļīgas rīcības aizlieguma princips, pienākuma norādīt pamatojumu princips, tiesiskās paļāvības princips, noteikums “patere legem quam ipse fecisti”, kā arī ir notikusi pilnvaru ļaunprātīga izmantošana.


title: Lieta C-262/88 INT: Pieteikums interpretēt 1990. gada 17. maija spriedumu lietā C-262/88 Barber , kuru 2010. gada 26. maijā iesniedza Manuel Enrique Peinado Guitart

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/18

         Pieteikums interpretēt 1990. gada 17. maija spriedumu lietā C-262/88 Barber, kuru 2010. gada 26. maijā iesniedza Manuel Enrique Peinado Guitart

   (Lieta C-262/88 INT)
   2011/C 63/35
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Manuel Enrique Peinado Guitart

   Ar 2010. gada 17. decembra rīkojumu Tiesa (septītā palāta) interpretācijas pieteikumu ir noraidījusi kā nepieņemamu.


title: Lieta T-471/10: Prasība, kas celta 2010. gada 28. septembrī — Gill /Komisija

text:
               2.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/22

         Prasība, kas celta 2010. gada 28. septembrī — Gill/Komisija
   (Lieta T-471/10)
   2011/C 103/40
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Brendan Gill (Lifford, Īrija) (pārstāvji — A.M. Collins, SC, N.J. Travers, Barrister, un D. P. Barry, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Īrijai vēstules formā ar 2010. gada 13. jūlija dokumentu C(2010) 4752 izziņoto un prasītājam 2010. gada 16. jūlijā paziņoto Komisijas lēmumu noraidīt drošības spējas pieteikumus zvejas motorkuģa Brendelen pagarināšanai un pagarinātā zvejas motorkuģa Brendelen aizstāšanai ar piedāvātu jaunu pelaģiskās zvejas kuģi un aizstāt attiecībā uz minētajiem pieteikumiem pieņemto lēmumu, kas tika ietverts Komisijas 2003. gada 4. aprīļa Lēmumā Nr. 2003/245 par Komisijas saņemtajiem lūgumiem par MAGP IV mērķu palielināšanu, lai ņemtu vērā drošības, kuģošanas jūrā, higiēnas, produktu kvalitātes un darba apstākļu uzlabojumus uz kuģiem, kuru kopējais garums ir lielāks par 12 metriem (OV L 90, 48. lpp.), kurš tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, tika atcelts ar Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. jūnija spriedumu apvienotajās lietās no T-218/03 līdz T-240/03 Boyle u.c./Komisija, Krājums, II-1699. lpp.; un

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasības pieteikumu prasītājs atbilstoši LESD 263. pantam lūdz atcelt Īrijai vēstules formā ar 2010. gada 13. jūlija dokumentu C(2010) 4752 izziņoto un 2010. gada 16. jūlijā prasītājam paziņoto Komisijas lēmumu noraidīt drošības spējas pieteikumus zvejas motorkuģa Brendelen pagarināšanai un pagarinātā zvejas motorkuģa Brendelen aizstāšanai ar piedāvātu jaunu pelaģiskās zvejas kuģi, kurš tika pieņemts, lai aizstātu attiecībā uz minēto pieteikumiem pieņemto lēmumu, kas tika ietverts Komisijas 2003. gada 4. aprīļa Lēmumā Nr. 2003/245 par Komisijas saņemtajiem lūgumiem par MAGP IV mērķu palielināšanu, lai ņemtu vērā drošības, kuģošanas jūrā, higiēnas, produktu kvalitātes un darba apstākļu uzlabojumus uz kuģiem, kuru kopējais garums ir lielāks par 12 metriem (OV L 90, 48. lpp.), kurš tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, tika atcelts ar Pirmās instances tiesas 2006. gada 13. jūnija spriedumu apvienotajās lietās no T-218/03 līdz T-240/03 Boyle un citi/Komisija, Krājums, II-1699. lpp.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza šādus pamatus:

               Pirmkārt, prasītājs norāda, ka atbildētāja esot rīkojusies bez juridiska pamata. Padomes 1997. gada 26. jūnija Lēmuma 97/413/EK par mērķiem un detalizētiem noteikumiem Kopienas zivsaimniecības sektora restrukturizācijai laikposmā no 1997. gada 1. janvāra līdz 2001. gada 31. decembrim, lai sasniegtu ilgtspējīgu līdzsvaru starp resursiem un to izmantošanu (OV L 175, 27. lpp.), 4. panta 2. punkts joprojām paredzot piemērotu juridisko pamatu apstrīdētajam lēmumam, kādēļ Komisijai neesot bijis juridiska pamata pieņemt lēmumu ad hoc lēmuma formā.

               Otrkārt, prasītājs norāda, ka Komisija esot pārkāpusi būtisku procesuālo prasību. Prasītājs norāda, ka atbilstoši Padomes Lēmumam 97/413/EK apstrīdētais lēmums esot bijis jāpieņem atbilstoši Pārvaldības komitejas procedūrai un ka, izvēloties pieņemt lēmumu ad hoc kārtībā, Komisija esot rīkojusies, pārkāpjot būtiskas procesuālās prasības.

               Treškārt, prasītājs norāda, ka Padomes Lēmuma 97/413/EK 4. panta 2. punktu interpretējot nepareizi, Komisija esot pārsniegusi savas pilnvaras, it īpaši pamatojoties uz nebūtiskiem kritērijiem un ignorējot Padomes Lēmumā 97/413/EK un Kopienas zivsaimniecības tiesību aktos, kas bija spēkā prasītāja 2001. gada decembra pieteikuma ar drošību saistītajai tonnāžai iesniegšanas laikā, paredzēto “zvejas piepūles” definīciju.

               Turklāt tiek norādīts, ka apstrīdētajā lēmuma esot ietvertas vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā attiecībā uz prasītāja pieteikumu par ar drošību saistīto tonnāžu. It īpaši tiek norādīts, ka Komisijas lēmums noraidīt prasītāja pieteikumu piedāvātā jaunā kuģa lielāka tilpuma zem galvenā klāja salīdzinājumā ar Brendelen dēļ, tāpat kā pieņēmums, ka piedāvātā jaunā kuģa “zvejas piepūle” būs lielāka nekā Brendelen“zvejas piepūle”, esot acīmredzami kļūdains.

               Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu. Prasītājs norāda, ka Komisijas lēmums noraidīt pieteikumu tā piedāvātā jaunā kuģa lielāka tilpuma zem galvenā klāja dēļ esot būtiska atšķirība attieksmē, kā rezultātā viņš tiek nepieļaujami diskriminēts, salīdzinot ar pavisam citu pieeju, kas atbilstoši Komisijas Lēmumam 2003/245 esot tikusi piemērota, izskatot dažus pieteikumus saistībā ar papildu drošību saistīto tonnāžu, kā arī izskatot vienu no šajā lēmumā sākotnēji noraidītajiem pieteikumiem, kurš vēlāk ar 2010. gada 13. jūlija dokumentu C(2010) 4765 izziņoto Komisijas lēmumu esot ticis apmierināts.


title: Lieta T-209/10: Prasība, kas celta 2010. gada 5. maijā — Deutscher Ring /ITSB ( “Deutscher Ring Sachversicherungs-AG” )

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/54

         Prasība, kas celta 2010. gada 5. maijā — Deutscher Ring/ITSB (“Deutscher Ring Sachversicherungs-AG”)
   (Lieta T-209/10)
   2010/C 179/92
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deutscher Ring Sachversicherungs-AG (Hamburga, Vācija) (pārstāve –A. Busse, Rechtsanwältin)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 11. marta lēmumu lietā R 1290/2009-1 un reģistrēt preču zīmi atbilstoši reģistrācijas pieteikumam;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Deutscher Ring Sachversicherungs-AG” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 36. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei esot atšķirtspēja un tā neesot pilnībā aprakstoša

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta C-297/09: Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 5. novembra rīkojums (Gerechtshof te Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret X

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/45

         Tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 5. novembra rīkojums (Gerechtshof te Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret X
   (Lieta C-297/09) (1)

   2010/C 63/79

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 11, 16.01.2010.


title: Lieta T-278/13: Prasība, kas celta 2013. gada 15. maijā — Now Wireless /ITSB — Starbucks (HK) ( now )

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/50

         Prasība, kas celta 2013. gada 15. maijā — Now Wireless/ITSB — Starbucks (HK) (“now”)
   (Lieta T-278/13)
   2013/C 207/82
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Now Wireless Ltd (Guildford, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — T. Alkin, Barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Starbucks (HK) Ltd (Honkonga, Ķīna)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un

               —

               piespriest atcelt Kopienas preču zīmes reģistrāciju Nr. 1 421 700 preču zīmes faktiskas neizmantošanas dēļ;

               —

               piespriest reģistrētajam īpašniekam atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par atcelšanu: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “now”, attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 41. un 42. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 1 421 700

      Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atcelt Kopienas preču zīmi: prasītāja

      Anulēšanas nodaļas lēmums: daļēji atcelt Kopienas preču zīmes reģistrāciju

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 2. punkta pārkāpums


title: Lieta C-402/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2017. gada 4. maija spriedumu lietā T-403/15 JYSK sp. z o.o./Eiropas Komisija 2017. gada 4. jūlijā iesniedza JYSK sp. z o.o.

text:
               18.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 309/29

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2017. gada 4. maija spriedumu lietā T-403/15 JYSK sp. z o.o./Eiropas Komisija 2017. gada 4. jūlijā iesniedza JYSK sp. z o.o.

   (Lieta C-402/17 P)
   (2017/C 309/38)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: JYSK sp. z o.o. (pārstāvis – H. Sønderby Christensen, advokat)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējās tiesas spriedums, ar kuru tās prasība atzīta par nepieņemamu, pamatojoties uz to, ka Komisijas 2015. gada 11. maija Lēmums C(2015) 3228 final viņu neskar tieši un individuāli, ir jāatceļ, balstoties uz to, ka ar to ir pārkāpts efektīvu tiesību aizsardzību tiesā princips

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka netieša piekļuve Tiesai, Polijas tiesām iesniedzot lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, nenodrošina Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 1. punktā paredzēto aizsardzību.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka iepriekš minētais Komisijas lēmums to skar tieši un individuāli.


title: Lieta C-606/13: Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 1. oktobra spriedums (Kammarrätten i Sundsvall (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – OKG AB/Skatteverket Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2003/96/EK — 4. un 21. pants — Direktīva 2008/118/EK — Direktīva 92/12/EEK — 3. panta 1. punkts — Piemērošanas joma — Dalībvalsts tiesiskais regulējums — Kodolreaktora siltumenerģijas nodokļa iekasēšana

text:
               16.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 381/4

         Tiesas (septītā palāta) 2015. gada 1. oktobra spriedums (Kammarrätten i Sundsvall (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – OKG AB/Skatteverket

   (Lieta C-606/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2003/96/EK - 4. un 21. pants - Direktīva 2008/118/EK - Direktīva 92/12/EEK - 3. panta 1. punkts - Piemērošanas joma - Dalībvalsts tiesiskais regulējums - Kodolreaktora siltumenerģijas nodokļa iekasēšana)
   (2015/C 381/03)
   Tiesvedības valoda – zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Kammarrätten i Sundsvall

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: OKG AB

      Atbildētāja: Skatteverket

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 4. panta 2. punkts un 21. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā pamatlietā aplūkotais valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts iekasēt nodokli par kodolreaktoru siltumenerģiju, jo šis nodoklis neietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā;

               2)

               Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīva 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību ir jāinterpretē tādējādi, ka nodoklis, ar kuru ir aplikta kodolreaktora siltumenerģija, nav uzskatāms par akcīzes nodokli šīs direktīvas izpratnē.

      (1)  OV C 39, 8.2.2014.


title: Lieta C-374/10: Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 12. aprīļa rīkojums — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/21

         Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2011. gada 12. aprīļa rīkojums — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste
   (Lieta C-374/10) (1)

   2011/C 211/43
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 246, 11.09.2010.


title: Lieta C-35/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 12. novembra spriedumu lietā T-245/12 Gamesa Eólica , SL /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2014. gada 23. janvārī iesniedza Enercon GmbH

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/18

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 12. novembra spriedumu lietā T-245/12 Gamesa Eólica, SL/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2014. gada 23. janvārī iesniedza Enercon GmbH

   (Lieta C-35/14 P)
   2014/C 102/24
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Enercon GmbH (pārstāvji – J. Eberhardt, advokāts, R. Böhm, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Gamesa Eólica, SL

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 12. novembrī pasludināto spriedumu lietā T-245/12;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka pārsūdzētais spriedums ir atceļams šādu iemeslu dēļ:

               1.

               Tādēļ, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja nav sniegusi atbildi tiesvedībā Vispārējā tiesā, šī tiesa neesot iesaistījusi apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesvedībā un neesot nosūtījusi tai sprieduma kopiju. Tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa tādējādi esot rīkojusies, pārkāpjot savu reglamentu, un, nenodrošinot prasītājai pienācīgu tiesvedību, esot pārkāpusi apelācijas sūdzības iesniedzējas īpašuma tiesības;

               2.

               Vispārējā tiesa, pieņemot, ka apstrīdēta preču zīme ir “krāsu preču zīme per se”, esot pieļāvusi kļūdu, un šāda iekļaušana kategorijās tai neesot bijis jāizmanto kā vienīgais pamats preču zīmes atšķirtspējas novērtēšanai.


title: lieta C-47/05: Prasība pret Spānijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 7. februārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/15

         Prasība pret Spānijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 7. februārī
   (lieta C-47/05)
   (2005/C 82/32)
   tiesvedības valoda – spāņu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 7. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Spānijas Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Richard Lyal, juridiskais padomnieks, un Luis Escobar Guerrero, tās juridiskā dienesta loceklis, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, attiecībā uz dzīvības un pensiju apdrošināšanu pieņemot un atstājot spēkā kārtību, kurā nodokļu atvilkumi (likuma 40/1998 48. pants) tiek piemēroti tikai attiecībā uz iemaksām, kas tiek veiktas tādu līgumu ietvaros, kas noslēgti ar Spānijā reģistrētam sabiedrībām, bet ne attiecībā uz iemaksām, kas veiktas tādu līgumu ietvaros, kas noslēgti ar sabiedrībām, kas reģistrētas citās dalībvalstīs, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 39., 43., 49. un 56. pants un Līguma par Eiropas ekonomikas zonu 28., 31., 36. un 40. pants;

               2)

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Dažādā attieksme nodokļu jomā atkarībā no tā, vai pensijas sistēma ir parakstīta ar sabiedrībām, kas ir reģistrētas Spānijā vai citās dalībvalstīs, ierobežo pamatbrīvības, kuras garantē EK līgums (šī līguma 39., 43., 49. un 56. pants un Līguma par Eiropas ekonomikas zonu 28., 31., 36. un 40. pants).
   Saskaņā ar valsts tiesībām prasība par reģistrāciju [Spānijā], ko Spānijas nodokļu tiesību akti uzliek pensiju fondiem, veido ne tikai diskrimināciju, kas ierobežo Eiropas Savienībā un Eiropas ekonomikas zonā reģistrētu sabiedrību tiesības brīvi sniegt savus pakalpojumus Spānijā dzīvojošām personām, bet arī nepārprotamu šķērsli darba ņēmēju pārvietošanās brīvībai un brīvai kapitāla apritei, kā arī uzņēmējdarbības brīvībai.


title: Lieta T-657/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Boros/Parlaments

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/70

         Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Boros/Parlaments
   (Lieta T-657/15)
   (2016/C 048/78)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Crina Boros (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – N Pirc Musar, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2015. gada 16. septembra Lēmumu A(2015)8553 C, ar ko tika noraidīts prasītājas atkārtotais pieteikums par piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kas attiecas uz informāciju par Eiropas Parlamenta locekļu ceļa izdevumiem, komandējuma dienas naudu, piemaksām par vispārējiem izdevumiem un personāla organizēšanas izmaksām;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. un 140. pantam, tostarp jebkuras personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 (2) 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo pieprasītie personas dati neesot aizsargājami personas dati saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo piekļuve pieprasītajai informācijai tika atteikta, lai gan datu izpaušanas nosacījumi esot bijuši izpildīti.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots vispārējā pienākuma atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam, skatot tos kopsakarā ar Regulas Nr. 1049/2001 6. panta 3. punktu, pārbaudīt katru konkrēto dokumentu pārkāpums.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta pārkāpums, jo atteikums piešķirt daļēju piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem neesot pamatots.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu, kā noteikts Regulas Nr. 1049/2001 7. panta 1. punktā un 8. panta 1. punktā, pārkāpums, jo Parlaments neesot izvērtējis visus prasītājas argumentus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001 L 8, 1. lpp.).


title: lieta C-107/05: Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 3. martā

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/22

         Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 3. martā
   (lieta C-107/05)
   (2005/C 93/42)
   tiesvedības valoda - somu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 3. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Somijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv U. Wölker un P. Aalto, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka netransponējot valsts tiesībās attiecībā uz Ālandu reģionu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot to zināmu Komisijai, Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva.

               2)

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai bija 2003. gada 31. decembris.

      (1)  2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, OV L 257, 25.10.2003., 32. lpp.


title: Lieta T-872/16: Prasība, kas celta 2016. gada 9. decembrī – repowermap/EUIPO – Repower (“REPOWER”)

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/58

         Prasība, kas celta 2016. gada 9. decembrī – repowermap/EUIPO – Repower (“REPOWER”)
   (Lieta T-872/16)
   (2017/C 030/67)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: repowermap.org (Berne, Šveice) (pārstāvis – P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Repower AG (Brusio, Šveice)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “REPOWER” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 020 351

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 26. septembra otrais (pēc atsaukšanas) lēmums lietā R 2311/2014-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               grozīt apstrīdēto lēmumu, atzīstot apstrīdēto preču zīmi par spēkā neesošu attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem, kas nav tikuši atcelti ar apstrīdēto lēmumu, izņemot preču iesaiņošanu un uzglabāšanu (39. klase), ceļojumu organizēšanu (39. klase) un ugunsdzēšamos aparātus (9. klase);

               —

               piespriest EUIPO un Repower AG atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta saistībā ar LESD 296. pantu pārkāpums.


title: Lieta T-452/07: Prasība, kas celta 2007. gada 7. decembrī — Ecolean Research & Development /ITSB ( CAPS )

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/45

         Prasība, kas celta 2007. gada 7. decembrī — Ecolean Research & Development/ITSB (“CAPS”)
   (Lieta T-452/07)
   (2008/C 51/84)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ecolean Reserch & Development A/S, Kopenhāgena (Dānija) (pārstāvji — L.-E. Ström, advokat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               nodot lietu atpakaļ izskatīšanai no jauna Apelāciju padomē.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CAPS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7., 16. un 17. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 957 131

      Pārbaudītāja lēmums: noraidīt pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelāciju

      Izvirzītie pamati: Apelāciju padome ir pārkāpusi būtiskas procesuālas prasības un Padomes Regulu Nr. 40/94, daļēji — neatzīstot, ka apelāciju būtu bijis jāiztulko pieteicējas mātes valodā, proti, zviedriski, un daļēji — apmierinot apelāciju un turpinot korespondenci angļu valodā. Tādējādi Apelāciju padome neesot ievērojusi tiesiskās paļāvības aizsardzības principu un tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi.


title: Lieta T-522/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. novembrī — Alfa-Beta Vassilopoulos /ITSB — Henkel ( “AB terra Leaf” )

text:
               2.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/22

         Prasība, kas celta 2012. gada 30. novembrī — Alfa-Beta Vassilopoulos/ITSB — Henkel (“AB terra Leaf”)
   (Lieta T-522/12)
   2013/C 32/35
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alfa-Beta Vassilopoulos SA (Gerakas Attikis, Grieķija) (pārstāvis — N. Lymperis, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Henkel AG & Co. KGaA (Diseldorfa, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 1. oktobra lēmumu lietā R 2122/2011-4 un apmierināt apelācijas sūdzību, lai reģistrācijai pieteiktā Kopienas preču zīme “AB TERRA LEAF (&device)” Nr. 857651 varētu tikt reģistrēta attiecībā uz visām pieteiktajām precēm un

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp iebildumu procesā un apelācijas tiesvedībā radušos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska melnbalta preču zīme “AB terra Leaf” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5.. un 16. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8573651

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “TERRA” reģistrācija Nr. 33472909 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 21. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz visām apstrīdētajām precēm

      Apelāciju padomes mums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 75. panta pārkāpums


title: Lieta C-51/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 31. janvārī iesniedza Rechtbank Rotterdam (Nīderlande) — Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV/Hubertus Wilhelmus van Leeuwen

text:
               18.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 31. janvārī iesniedza Rechtbank Rotterdam (Nīderlande) — Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV/Hubertus Wilhelmus van Leeuwen

   (Lieta C-51/13)
   2013/C 141/17
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Rotterdam

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV

      Atbildētājs: Hubertus Wilhelmus van Leeuwen

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Savienības tiesībām, īpaši Trešās dzīvības apdrošināšanas direktīvas (1) 31. panta 3. punktam pretrunā ir apstāklis, ka dzīvības apdrošinātājiem, pamatojoties uz vispārzināmām un/vai nerakstītām Nīderlandes tiesību normām, kā atbilstīgums un taisnīgums, kas piemērojamas (pirms)līgumiskajām attiecībām starp dzīvības apdrošinātāju un potenciālo apdrošinājuma ņēmēju, un/vai vispārēju un/vai īpašu rūpības pienākumu, ir pienākums apdrošinājuma ņēmējiem sniegt vairāk informācijas par izmaksām un riska prēmijām, nekā ir paredzēts 1999. gadā piemērojamajās Nīderlandes tiesību normās, ar ko transponēta Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva (īpaši RIAV 1998 2. panta 2. punkta q) un r) apakšpunkts)?

               2)

               Vai atbildi uz pirmo jautājumu ietekmē tas, kādas sekas ir vai var būt šīs informācijas nesniegšanai atbilstoši Nīderlandes tiesībām?

      (1)  Padomes 1992. gada 10. novembra Direktīva 92/96/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz tiešo dzīvības apdrošināšanu, ar ko groza Direktīvu 79/267/EEK un Direktīvu 90/619/EEK (Trešās dzīvības apdrošināšanas direktīva) (OV L 360, 1. lpp.).


title: Lieta F-19/07: Prasība, kas celta 2007. gada 5. martā — Kerelov /Komisija

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/58

         Prasība, kas celta 2007. gada 5. martā — Kerelov/Komisija
   (Lieta F-19/07)
   (2007/C 95/117)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Georgi Kerelov, Pazardzhik (Bulgārija) (pārstāvis — Angel Kerelov, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt konkursa EPSO/AD/43/06-CJ komisijas 2006. gada 6. decembra lēmumu neiekļaut prasītāju šī konkursa rezerves sarakstā;

               —

               atzīt par spēkā neesošu, attiecīgā gadījumā, atcelt kā nelikumīgu, konkursa EPSO/AD/43/06-CJ komisijas 2007. gada 2. februāra lēmumu izslēgt prasītāju no šī konkursa;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam pamatatlīdzības kompensāciju, kas ex aequo et bono noteikta 120 491,28 euro apmērā (2 gadu alga), pieskaitot likumīgos procentus no brīža, kad celta prasība par prasītājam nodarīto materiālo un morālo kaitējumu sakarā ar konkursa komisijas nelikumīgajiem lēmumiem;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Attiecībā uz pirmo apstrīdēto lēmumu prasītājs norāda uz 10 pamatiem:

               1)

               komisijas ierindas locekļi nevarēja brīvi novērtēt kandidātus, jo to hierarhiskie priekšnieki bija priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks;

               2)

               konkursa komisijas locekļiem nebija konkursa pamatvalodas (bulgāru valodas) zināšanu, kas ir pretrunā iedibinātajai judikatūrai;

               3)

               kandidātiem izvēlētajās oriģinālvalodās tulkojamie teksti pēc to garuma un sarežģītības bija atšķirīgi;

               4)

               rakstveida pārbaudījumu novērtējums bija patvaļīgs, jo komisija nezināja bulgāru valodu;

               5)

               mutvārdu pārbaudījuma ilgums kandidātiem ļoti atšķīrās;

               6) 7) un 8)

               pirmkārt, komisijas piemērotie kritēriji mutvārdu pārbaudījumu novērtēšanai neatbilda šo pārbaudījumu mērķiem un, otrkārt, vairākiem kandidātiem dotais novērtējums bija patvaļīgs;

               9)

               kandidātiem bija liegtas tiesības uz to snieguma pārskatīšanu pēc būtības, tā kā rezerves saraksts tika galīgi pieņemts un publiskots pirms 20 dienu termiņa beigām, kas paredzēts šo tiesību izmantošanai konkursa nolikumā;

               10)

               komisija novērtēja prasītāja pārbaudījumus, it īpaši viņa mutvārdu pārbaudījumu nepienācīgi, pamatojot atzīmes ar nesaskanīgiem, nekonsekventiem un neatbilstīgiem motīviem.

         Attiecībā uz otro apstrīdēto lēmumu prasītājs norāda uz 3 pamatiem:

               1)

               viņš apstrīd to faktu nozīmi, pamatojoties uz kuriem komisija pieņēma lēmumu, proti, faktu, ka viņš ir centies sazināties ar komisijas locekļiem;

               2)

               viņš apstrīd komisijas pilnvaras šādu iemeslu dēļ izslēgt kandidātu no konkursa, tā kā šādas pilnvaras, viņaprāt, ir tikai EPAB (EPSO);

               3)

               viņš apgalvo, ka, pat ja komisijai ir šādas pilnvaras, tā nevar tās izmantot pēc rezerves saraksta izveidošanas.


title: Lieta C-315/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 27. jūnijā iesniedza Rechtbank Bred (Nīderlande) — A. T. G. M. van de Ven, M. A. H. T. van de Ven-Janssen/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               10.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 27. jūnijā iesniedza Rechtbank Bred (Nīderlande) — A. T. G. M. van de Ven, M. A. H. T. van de Ven-Janssen/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

   (Lieta C-315/11)
   2011/C 269/51
   Tiesvedības valoda — nīderlandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Breda

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: A. T. G. M. van de Ven, M. A. H. T. van de Ven-Janssen

      Atbildētāja: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tiesības uz kompensāciju Regulas Nr. 261/2004 (1) 7. panta nozīmē lidojuma kavēšanās gadījumā, ņemot vērā to, ka prasību par zaudējumu atlīdzību, kura izriet no līguma, neatļautas darbības vai kāda cita tiesiska pamata, saskaņā ar Monreālas Konvencijas (2) 29. panta pirmo teikumu var iesniegt vienīgi saskaņā ar priekšnoteikumiem un ierobežojumiem, kuri ir noteikti šajā konvencijā, ir saderīgas ar šīs konvencijas 29. panta pēdējo teikumu?

               2)

               Vai tiktāl, ciktāl tiesības uz kompensāciju Regulas Nr. 261/2004 7. panta nozīmē lidojuma kavēšanās gadījumā nav saderīgas ar Monreālas Konvencijas 29. pantu, tad attiecībā uz dienu, kad stājas spēkā Tiesas nolēmums, izspriežamajā lietā un/vai vispār ir spēkā jebkādi ierobežojumi?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2001. gada 5. aprīļa Lēmums 2001/539/EK par to, kā Eiropas Kopiena noslēdz Konvenciju par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju (Monreālas Konvenciju) (OV L 194, 38. lpp.).


title: Lieta C-228/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 12. maijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) – DHL Hub Leipzig GmbH / Hauptzollamt Braunschweig

text:
               8.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 12. maijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) – DHL Hub Leipzig GmbH/Hauptzollamt Braunschweig

   (Lieta C-228/14)
   2014/C 303/09
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Finanzgericht Hamburg

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: DHL Hub Leipzig GmbH

      Atbildētājs: Hauptzollamt Braunschweig

      Prejudiciālais jautājums

               —

               Vai pievienotās vērtības nodoklis par ievestām precēm, kas kā ārpuskopienu prece muitas uzraudzībā ir atkal izvestas, par kurām tomēr ir radies muitas parāds par MK (1) 204. punktā noteiktā pienākuma neizpildi – šajā gadījumā: par ārējā tranzīta procedūras, kompetentajā muitas iestādē preces uzrādot pirms izvešanas uz trešo valsti, neizpildi noteiktajā termiņā – nav uzskatāms par maksājamu saskaņā ar likumu atbilstoši MK 236. panta 1. punktam, to skatot kopā ar Direktīvas 2006/112/EK (2) normām, katrā ziņā tad, ja par parādnieku tiek uzskatīta persona, kam bija pienākums, kas netika izpildīts, neesot tiesībām rīkoties ar precēm?

      (1)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas muitas kodeksa izveidi, OV L 302, 1. lpp.

      (2)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-237/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 1. februāra spriedums — Valonijas reģions/Komisija (Vide — Direktīva 2003/87/EK — Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma — Beļģijas emisijas kvotu valsts sadales plāns laikposmam no 2008. līdz 2012. gadam — Regulas (EK) Nr. 2216/2004 44. pants — Vēlāki labojumi — Jaunpienācējs — Lēmums ar kuru paredz pienākumu Kopienas neatkarīgo darījumu žurnāla centrālajam administratoram izdarīt labojumu “Valsts sadales plāna” tabulā)

text:
               10.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/26

         Vispārējās tiesas 2012. gada 1. februāra spriedums — Valonijas reģions/Komisija
   (Lieta T-237/09) (1)

   (Vide - Direktīva 2003/87/EK - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma - Beļģijas emisijas kvotu valsts sadales plāns laikposmam no 2008. līdz 2012. gadam - Regulas (EK) Nr. 2216/2004 44. pants - Vēlāki labojumi - Jaunpienācējs - Lēmums ar kuru paredz pienākumu Kopienas neatkarīgo darījumu žurnāla centrālajam administratoram izdarīt labojumu “Valsts sadales plāna” tabulā)
   2012/C 73/50
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Valonijas reģions (Beļģija) (pārstāvji — J.-M. De Backer, A. Lepièce, I.-S. Brouhns un S. Engelen, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — E. White un O. Beynet)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2009. gada 27. marta lēmumu par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu valsts sadales plānu laika posmam no 2008. līdz 2012. gadam, kuru paziņojusi Beļģijas Karaliste un ar kuru centrālajam administratoram paredz pienākumu Kopienas neatkarīgo darījumu žurnālā izdarīt labojumu Beļģijas “Valsts sadales plāna” tabulā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2009. gada 27. marta lēmumu, ar kuru centrālajam administratoram paredz pienākumu Kopienas neatkarīgo darījumu žurnālā izdarīt labojumus Beļģijas “Valsts sadales plāna” tabulā, tiktāl, ciktāl ar to ir atteikts šim administratoram likt izdarīt labojumu kvotu sadalē par labu iekārtai Nr. 116 ar nosaukumu “Arcelor — Cockerill Sambre_HF6_Seraing”, kā to lūgusi Beļģijas Karaliste savā 2009. gada 18. februāra vēstulē;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 193, 15.08.2009.