title: Lieta C-223/19: Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 24. septembra spriedums (Landesgericht Wiener Neustadt (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – YS/NK (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā – Direktīvas 2000/78/EK un 2006/54/EK – Piemērošanas joma – Netiešas diskriminācijas vecuma vai dzimuma dēļ aizliegums – Pamatojumi – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts atskaitījums no pensijām, ko uzņēmumi, kuros valstij pieder vairākuma dalība, tieši izmaksā to saņēmējiem, kā arī pensiju summas indeksācijas atcelšana – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16., 17., 20. un 21. pants – Piemērojamība – Diskriminācija īpašuma dēļ – Līgumu slēgšanas brīvības aizskārums – Tiesību uz īpašumu pārkāpums – Pamattiesību hartas 47. pants – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/12

      Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 24. septembra spriedums (Landesgericht Wiener Neustadt (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – YS/NK
      (Lieta C-223/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - Direktīvas 2000/78/EK un 2006/54/EK - Piemērošanas joma - Netiešas diskriminācijas vecuma vai dzimuma dēļ aizliegums - Pamatojumi - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts atskaitījums no pensijām, ko uzņēmumi, kuros valstij pieder vairākuma dalība, tieši izmaksā to saņēmējiem, kā arī pensiju summas indeksācijas atcelšana - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16., 17., 20. un 21. pants - Piemērojamība - Diskriminācija īpašuma dēļ - Līgumu slēgšanas brīvības aizskārums - Tiesību uz īpašumu pārkāpums - Pamattiesību hartas 47. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību)
      (2020/C 399/16)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landesgericht Wiener Neustadt

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: YS

         Atbildētāja: NK

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīva 2000/78/EK (2000. gada 27. novembris), ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/54/EK (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos, ir jāinterpretē tādējādi, ka to piemērošanas jomā ietilpst dalībvalsts tiesību normas, saskaņā ar kurām, pirmkārt, darba devējam ir jāietur arodpensijas, ko minētais darba devējs, noslēdzot vienošanos, ir apņēmies izmaksāt tieši savam bijušajam darba ņēmējam, summas daļa, veicot ieturējumu pensijas gūšanas vietā, un, otrkārt, netiek veikta līgumiski noteiktā šī pabalsta summas indeksācija.

                  2)

                  Direktīvas 2006/54 5. panta c) punkts un 7. panta [1. punkta] a) apakšpunkta iii) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru tādas pensijas saņēmējiem, ko valsts kontrolēts uzņēmums, noslēdzot vienošanos, ir apņēmies izmaksāt viņiem tieši un kas pārsniedz noteiktus šajā tiesiskajā regulējumā paredzētos sliekšņus, pirmkārt, netiek izmaksāta summa, kas tiek ieturēta no tādas šīs pensijas daļas, kura pārsniedz vienu no šiem sliekšņiem, un, otrkārt, netiek veikta līgumiski noteiktā šīs pensijas indeksācija, pat ja bijušo darba ņēmēju, kuru šādas arodpensijas summu ir ietekmējis minētais regulējums, procentuālā daļa ir ievērojami lielāka starp bijušajiem darba ņēmējiem – vīriešiem, kuri ietilpst šī regulējuma piemērošanas jomā, nekā starp bijušajām darba ņēmējām – sievietēm, kuras ietilpst šajā piemērošanas jomā, ja šādas sekas attaisno objektīvi faktori, kas nav saistīti ar jebkādu diskrimināciju dzimuma dēļ, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

                  3)

                  Direktīvas 2000/78 2. panta 1. punkts un 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru tādas pensijas saņēmējiem, ko valsts kontrolēts uzņēmums, noslēdzot vienošanos, ir apņēmies izmaksāt viņiem tieši un kas pārsniedz noteiktus šajā tiesiskajā regulējumā paredzētos sliekšņus, pirmkārt, netiek izmaksāta summa, kas tiek ieturēta no tādas šīs pensijas daļas, kura pārsniedz vienu no šiem sliekšņiem, un, otrkārt, netiek veikta līgumiski noteiktā šīs pensijas indeksācija, [ar minētajām direktīvas normām] netiek liegts jau tikai tā iemesla dēļ, ka minētais regulējums skar tikai saņēmējus, kas ir pārsnieguši noteiktu vecumu.

                  4)

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16., 17., 20. un 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem tiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru tādas pensijas saņēmējiem, ko valsts kontrolēts uzņēmums, noslēdzot vienošanos, ir apņēmies izmaksāt viņiem tieši un kas pārsniedz noteiktus šajā tiesiskajā regulējumā paredzētos sliekšņus, pirmkārt, netiek izmaksāta summa, kas tiek ieturēta no tādas šīs pensijas daļas, kura pārsniedz vienu no šiem sliekšņiem, un, otrkārt, netiek veikta līgumiski noteiktā šīs pensijas indeksācija.

                  5)

                  Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek pieļauts, ka dalībvalsts savā tiesību sistēmā neparedz autonomu tiesību aizsardzības līdzekli, kura mērķis galvenokārt būtu pārbaudīt valsts tiesību normu, ar kurām tiek īstenotas Savienības tiesības, atbilstību šīm tiesībām, ja vien pastāv iespēja veikt šādu pārbaudi pakārtotā kārtībā.

         (1)  OV C 187, 3.6.2019.


title: Lieta C-233/19: Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 30. septembra spriedums (Cour du travail de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – B./Centre public d'action sociale de Líège (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Direktīva 2008/115/EK – To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi – Trešās valsts valstspiederīgais, kas slimo ar smagu slimību – Atgriešanas lēmums – Vēršanās tiesā – Ipso jure apturoša iedarbība – Nosacījumi – Sociālās palīdzības piešķiršana – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 19. un 47. pants)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/13

      Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 30. septembra spriedums (Cour du travail de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – B./Centre public d'action sociale de Líège

      (Lieta C-233/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Direktīva 2008/115/EK - To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi - Trešās valsts valstspiederīgais, kas slimo ar smagu slimību - Atgriešanas lēmums - Vēršanās tiesā - Ipso jure apturoša iedarbība - Nosacījumi - Sociālās palīdzības piešķiršana - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 19. un 47. pants)
      (2020/C 399/17)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour du travail de Liège

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: B.

         Atbildētājs: Centre public d'action sociale de Líège

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/115/EK (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, 5. un 13. pants, lasot tos kopā ar Eiropas Savienības Pamattiesību Hartas 19. panta 2. punktu un 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai, kurā ir celta prasība sociālās palīdzības jomā, kuras iznākums ir saistīts ar lēmuma par trešās valsts valstspiederīgo, kas ir saslimis ar smagu slimību, iedarbības iespējamo apturēšanu, ir jāuzskata, ka prasība atcelt šo lēmumu un apturēt tā izpildi ietver ipso jure šī lēmuma izpildes apturēšanu, lai gan šī apturēšana neizriet no valsts tiesiskā regulējuma piemērošanas, ja:

                  —

                  šajā prasībā ir ietverta argumentācija, lai pierādītu, ka šī lēmuma izpilde trešās valsts valstspiederīgajam radītu nopietnu veselības stāvokļa smagas un neatgriezeniskas pasliktināšanās risku, kas nešķiet acīmredzami nepamatota, un ka

                  —

                  šajā tiesiskajā regulējumā nav paredzēts cits tiesību aizsardzības līdzeklis, ko reglamentē precīzi, skaidri un paredzami noteikumi, kas ipso jure ietver šāda lēmuma izpildes apturēšanu.

         (1)  OV C 164, 13.5.2019.


title: Lieta C-260/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – Bena Properties Co. SA/Eiropas Savienības Padome (Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku – Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kuri veic uzņēmējdarbību Sīrijā – To personu saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītājas nosaukuma iekļaušana – Prasība atcelt tiesību aktu)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/14

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – Bena Properties Co. SA/Eiropas Savienības Padome
      (Lieta C-260/19) (1)

      (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku - Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kuri veic uzņēmējdarbību Sīrijā - To personu saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītājas nosaukuma iekļaušana - Prasība atcelt tiesību aktu)
      (2020/C 399/18)
      Tiesvedības valoda – franču.

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Bena Properties Co. SA (pārstāvis: E. Ruchat, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: V. Piessevaux un S. Kyriakopoulou)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Bena Properties Co. SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 187, 3.6.2019.


title: Lieta C-261/19 P: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – Cham Holding Co. SA/Eiropas Savienības Padome (Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku – Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kuri veic uzņēmējdarbību Sīrijā – To personu saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītājas nosaukuma iekļaušana – Prasība atcelt tiesību aktu)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/15

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – Cham Holding Co. SA/Eiropas Savienības Padome
      (Lieta C-261/19 P) (1)

      (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku - Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kuri veic uzņēmējdarbību Sīrijā - To personu saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītājas nosaukuma iekļaušana - Prasība atcelt tiesību aktu)
      (2020/C 399/19)
      Tiesvedības valoda – franču.

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Cham Holding Co. SA (pārstāvis: E. Ruchat, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: V. Piessevaux un S. Kyriakopoulou)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Cham Holding Co. SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 187, 3.6.2019.


title: Lieta C-331/19: Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Staatssecretaris van Financiën/X (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 98. pants – Dalībvalstu tiesības piemērot samazinātu PVN likmi noteiktām preču piegādēm un pakalpojumu sniegšanai – III pielikuma 1. punkts – Jēdzieni “pārtika cilvēku patēriņam” un “ražojumi, kurus parasti izmanto pārtikas produktu papildināšanai vai aizstāšanai” – Afrodīziji)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/15

      Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Staatssecretaris van Financiën/X
      (Lieta C-331/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 98. pants - Dalībvalstu tiesības piemērot samazinātu PVN likmi noteiktām preču piegādēm un pakalpojumu sniegšanai - III pielikuma 1. punkts - Jēdzieni “pārtika cilvēku patēriņam” un “ražojumi, kurus parasti izmanto pārtikas produktu papildināšanai vai aizstāšanai” - Afrodīziji)
      (2020/C 399/20)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hoge Raad der Nederlanden

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Staatssecretaris van Financiën

         Atbildētājs: X

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu III pielikuma 1. punktā minētie jēdzieni “pārtika cilvēku patēriņam” un “ražojumi, kurus parasti izmanto pārtikas produktu papildināšanai vai aizstāšanai”, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie attiecas uz jebkuru produktu, kura sastāvā ir cilvēka organismu veidojošas, enerģētiskas un regulējošas uzturvielas, kas ir vajadzīgas organisma izdzīvošanai, darbībai un attīstībai un kuras tiek patērētas, lai organismu apgādātu ar šīm uzturvielām.

         (1)  OV C 255, 29.7.2019.


title: Lieta C-348/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – Drex Technologies SA/Eiropas Savienības Padome (Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku – Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kuri veic uzņēmējdarbību Sīrijā – To personu saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītājas nosaukuma iekļaušana – Prasība atcelt tiesību aktu)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/16

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – Drex Technologies SA/Eiropas Savienības Padome
      (Lieta C-348/19) (1)

      (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku - Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kuri veic uzņēmējdarbību Sīrijā - To personu saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītājas nosaukuma iekļaušana - Prasība atcelt tiesību aktu)
      (2020/C 399/21)
      Tiesvedības valoda – franču.

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Drex Technologies SA (pārstāvis: E. Ruchat, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: V. Piessevaux un S. Kyriakopoulou)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Drex Technologies SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 213, 24.6.2019.


title: Lieta C-349/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – Almashreq Investment Fund/Eiropas Savienības Padome (Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku – Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kuri veic uzņēmējdarbību Sīrijā – To personu saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītājas nosaukuma iekļaušana – Prasība atcelt tiesību aktu)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/16

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – Almashreq Investment Fund/Eiropas Savienības Padome
      (Lieta C-349/19) (1)

      (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku - Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kuri veic uzņēmējdarbību Sīrijā - To personu saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītājas nosaukuma iekļaušana - Prasība atcelt tiesību aktu)
      (2020/C 399/22)
      Tiesvedības valoda – franču.

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Almashreq Investment Fund (pārstāvis: E. Ruchat, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: V. Piessevaux un S. Kyriakopoulou)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Almashreq Investment Fund atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 213, 24.6.2019.


title: Lieta C-350/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – Souruh SA/Eiropas Savienības Padome (Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku – Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kuri veic uzņēmējdarbību Sīrijā – To personu saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītājas nosaukuma iekļaušana – Prasība atcelt tiesību aktu)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/17

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – Souruh SA/Eiropas Savienības Padome
      (Lieta C-350/19) (1)

      (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīrijas Arābu Republiku - Pasākumi, kas vērsti pret ietekmīgiem darījumu cilvēkiem, kuri veic uzņēmējdarbību Sīrijā - To personu saraksts, kam ir piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītājas nosaukuma iekļaušana - Prasība atcelt tiesību aktu)
      (2020/C 399/23)
      Tiesvedības valoda – franču.

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Souruh SA (pārstāvis: E. Ruchat, advokāts)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: V. Piessevaux un S. Kyriakopoulou)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Souruh SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 213, 24.6.2019.


title: Lieta C-402/19: Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 30. septembra spriedums (Cour du travail de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LM/Centre public d'action sociale de Seraing (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Direktīva 2008/115/EK – To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi – Vecāks pilngadīgam bērnam, kas slimo ar smagu slimību – Atgriešanas lēmums – Vēršanās tiesā – Ipso jure apturoša iedarbība – Garantijas pirms atgriešanas – Pamatvajadzības – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 19. un 47. pants)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/17

      Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 30. septembra spriedums (Cour du travail de Liège (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LM/Centre public d'action sociale de Seraing

      (Lieta C-402/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Direktīva 2008/115/EK - To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi - Vecāks pilngadīgam bērnam, kas slimo ar smagu slimību - Atgriešanas lēmums - Vēršanās tiesā - Ipso jure apturoša iedarbība - Garantijas pirms atgriešanas - Pamatvajadzības - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 19. un 47. pants)
      (2020/C 399/24)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour du travail de Liège

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: LM

         Atbildētājs: Centre public d'action sociale de Seraing

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/115/EK (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, 5., 13. un 14. pants, lasot tos no Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. panta, 19. panta 2. punkta, kā arī 21. un 47. panta perspektīvas, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem neatbilst tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā nav paredzēts iespēju robežās apmierināt trešās valsts valstspiederīgā pamatvajadzības, ja:

                  —

                  viņš ir pārsūdzējis attiecībā uz viņu pieņemtu atgriešanas lēmumu;

                  —

                  trešās valsts valstspiederīgā pilngadīgs bērns ir saslimis ar smagu slimību;

                  —

                  minētā trešās valsts valstspiederīgā klātbūtne pie pilngadīgā bērna ir nepieciešama pēdējam minētajam;

                  —

                  minētā pilngadīgā bērna vārdā tika celta prasība par attiecībā uz viņu pieņemtu atgriešanas lēmumu, kura izpilde varētu viņu pakļaut nopietnam veselības stāvokļa pasliktināšanās riskam, un ka

                  —

                  minētajam trešās valsts pilsonim nav līdzekļu, kas ļautu viņam apmierināt savas vajadzības.

         (1)  OV C 255, 29.7.2019.


title: Lieta C-405/19: Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums (Hof van Cassatie (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vos Aannemingen BVBA/Belgische Staat (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Sestā direktīva 77/388/EEK – 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts – Tiesības atskaitīt samaksāto priekšnodokli – Pakalpojumi, no kuriem labumu guva arī trešās personas – Tiešas un tūlītējas saiknes ar nodokļa maksātāja saimniecisko darbību pastāvēšana – Tiešas un tūlītējas saiknes ar vienu vai vairākiem vēlāk veiktiem darījumiem pastāvēšana)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/18

      Tiesas (astotā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums (Hof van Cassatie (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vos Aannemingen BVBA/Belgische Staat

      (Lieta C-405/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Sestā direktīva 77/388/EEK - 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts - Tiesības atskaitīt samaksāto priekšnodokli - Pakalpojumi, no kuriem labumu guva arī trešās personas - Tiešas un tūlītējas saiknes ar nodokļa maksātāja saimniecisko darbību pastāvēšana - Tiešas un tūlītējas saiknes ar vienu vai vairākiem vēlāk veiktiem darījumiem pastāvēšana)
      (2020/C 399/25)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hof van Cassatie

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Vos Aannemingen BVBA

         Atbildētāja: Belgische Staat

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka apstāklis, ka no izdevumiem, kas radušies nodokļa maksātājam – nekustamā īpašuma attīstītājam –, kā reklāmas izmaksas, administratīvās izmaksas un nekustamo īpašumu aģentu komisijas maksas saistībā ar dzīvokļu pārdošanu, labumu gūst arī trešā persona, nav šķērslis tam, lai šis nodokļa maksātājs varētu pilnībā atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas saistībā ar šīm izmaksām ir samaksāts priekšnodoklī, ja, pirmkārt, pastāv tieša un tūlītēja saikne starp minētajiem izdevumiem un nodokļa maksātāja saimniecisko darbību, un, otrkārt, labums trešajām personām ir pakārtots attiecībā pret nodokļa maksātāja uzņēmuma vajadzībām.

                  2)

                  Sestās direktīvas 77/388, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/7, 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka apstāklis, ka no nodokļa maksātāja veiktajiem izdevumiem labumu gūst arī trešā persona, nav šķērslis tam, lai šis nodokļa maksātājs varētu pilnībā atskaitīt saistībā ar šiem izdevumiem priekšnodoklī samaksāto pievienotās vērtības nodokli gadījumā, ja šie izdevumi nav saistīti ar nodokļa maksātāja vispārējām izmaksām, bet ir izdevumi, kas ir attiecināmi uz konkrētiem vēlāk veiktiem darījumiem, ja vien pastāv tieša un tūlītēja saikne starp minētajiem izdevumiem un vēlākiem ar nodokli apliekamiem nodokļa maksātāja darījumiem, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, ņemot vērā visus apstākļus, kādos ir norisinājušies šie darījumi.

                  3)

                  Sestās direktīvas 77/388, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/7, 17. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja trešā persona gūst labumu no nodokļa maksātāja izdevumiem, tas, ka viņam ir iespēja daļu šādi radušos izdevumu pārnest uz trešo personu, ir viens no elementiem kopā ar citiem apstākļiem, kādos ir norisinājušies attiecīgie darījumi, un tas iesniedzējtiesai ir jāņem vērā, nosakot nodokļa maksātāja rīcībā esošo tiesību uz pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanu apjomu.

         (1)  OV C 288, 26.8.2019.


title: Lieta C-516/19: Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 24. septembra spriedums (Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Valsts atbalsts – LESD 107. un 108. pants – Regula (ES) Nr. 651/2014 – Atsevišķu ar iekšējo tirgu saderīgu atbalsta kategoriju atbrīvojums – I pielikums – Mazie un vidējie uzņēmumi (MVU) – Definīcija – Neatkarības kritērijs – 3. panta 1. punkts – Autonoms uzņēmums – 3. panta 4. punkts – Izslēgšana – Netieša 25 % kapitāla vai balsstiesību kontrole, ko veic publiskas struktūras – Jēdzieni “kontrole” un “publiskas struktūras”)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/19

      Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 24. septembra spriedums (Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH

      (Lieta C-516/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - LESD 107. un 108. pants - Regula (ES) Nr. 651/2014 - Atsevišķu ar iekšējo tirgu saderīgu atbalsta kategoriju atbrīvojums - I pielikums - Mazie un vidējie uzņēmumi (MVU) - Definīcija - Neatkarības kritērijs - 3. panta 1. punkts - Autonoms uzņēmums - 3. panta 4. punkts - Izslēgšana - Netieša 25 % kapitāla vai balsstiesību kontrole, ko veic publiskas struktūras - Jēdzieni “kontrole” un “publiskas struktūras”)
      (2020/C 399/26)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgericht Berlin

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: NMI Technologietransfer GmbH

         Atbildētājs: EuroNorm GmbH

         Rezolutīvā daļa

      Komisijas Regulas (EK) Nr. 651/2014 (2014. gada 17. jūnijs), ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot [LESD] 107. un 108. pantu, I pielikuma 3. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas izslēdz to, ka uzņēmumu var uzskatīt par MVU, ja uzņēmuma, kuram pieder lielākā daļa tā kapitāla, struktūrvienībā, lai gan tā pilnvarās neietilpst pirmā minētā uzņēmuma ikdienas vadība, pārsvarā ietilpst publisko struktūru pārstāvji minētās normas izpratnē, kā rezultātā šī iemesla dēļ pēdējie minētie kopīgi īsteno netiešu kontroli šīs normas izpratnē pār pirmo minēto uzņēmumu, ņemot vērā, ka:

                  —

                  pirmkārt, minētajā tiesību normā ietvertais jēdziens “publiska struktūra” ir paredzēts, lai ietvertu tādus subjektus kā universitātes un augstākās izglītības iestādes, kā arī tirdzniecības un rūpniecības palātu, ja šie subjekti ir izveidoti vispārējo interešu nolūkiem, tiem ir juridiskas personas statuss un tos vai nu galvenokārt finansē, vai arī tieši vai netieši kontrolē valsts, teritoriālās iestādes vai citi publisko tiesību subjekti, un nav nozīmes tam, ka personas, kas ieceltas pēc šo publisko struktūru ierosinājuma, attiecīgajā uzņēmumā darbojas brīvprātīgi un bez atlīdzības, jo tās ir tikušas izvirzītas un ieceltas kā šo subjektu pārstāvji, un

                  —

                  otrkārt, lai pastāvētu šāda kontrole, pietiek ar to, ka šādām publiskām struktūrām kopīgi, kaut vai netieši, pieder vismaz 25 % no attiecīgā uzņēmuma kapitāla vai balsstiesībām saskaņā ar tā uzņēmuma statūtiem, kurš šo uzņēmumu tieši kontrolē, turklāt nav nepieciešams pārbaudīt, vai šīs struktūras var ietekmēt un koordinēt to pārstāvju iespēju faktiski īstenot savas balsstiesības, un vai šie pārstāvji faktiski ņem vērā minēto struktūru intereses.

         (1)  OV C 328, 30.9.2019.


title: Lieta C-526/19: Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pārtikas produktu drošums – Jauni pārtikas produkti un jaunas pārtikas produktu sastāvdaļas – Regula (EK) Nr. 258/97 – 1. panta 2. punkta e) apakšpunkts – Jēdziens “pārtikas produktu sastāvdaļas, kuras izdalītas no dzīvniekiem” – Laišana tirgū – Nesadalīti, cilvēku uzturam paredzēti insekti)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/20

      Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

      (Lieta C-526/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pārtikas produktu drošums - Jauni pārtikas produkti un jaunas pārtikas produktu sastāvdaļas - Regula (EK) Nr. 258/97 - 1. panta 2. punkta e) apakšpunkts - Jēdziens “pārtikas produktu sastāvdaļas, kuras izdalītas no dzīvniekiem” - Laišana tirgū - Nesadalīti, cilvēku uzturam paredzēti insekti)
      (2020/C 399/27)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil d'État

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Entoma SAS

         Atbildētājas: Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 258/97 (1997. gada 27. janvāris), kas attiecas uz jauniem pārtikas produktiem un jaunām pārtikas produktu sastāvdaļām, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 596/2009 (2009. gada 18. jūnijs), 1. panta 2. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pārtikas produkti, kuru sastāvā ir uzturam paredzēti veseli dzīvnieki kā tādi, ieskaitot insektus, neietilpst šīs regulas tvērumā.

         (1)  OV C 328, 30.9.2019.


title: Lieta C-603/19: Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums (Špecializovaný trestný súd (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret TG, UF (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība – LESD 325. pants – Kriminālprocess par noziedzīgiem nodarījumiem, kas saistīti ar krāpšanu daļēji no Eiropas Savienības budžeta finansētu subsīdiju jomā – Valsts tiesības, kurās nav atļauts valsts iestādēm kriminālprocesā atgūt subsīdijas kā atlīdzību par noziedzīga nodarījuma rezultātā radušos kaitējumu)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/20

      Tiesas (trešā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums (Špecializovaný trestný súd (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret TG, UF
      (Lieta C-603/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība - LESD 325. pants - Kriminālprocess par noziedzīgiem nodarījumiem, kas saistīti ar krāpšanu daļēji no Eiropas Savienības budžeta finansētu subsīdiju jomā - Valsts tiesības, kurās nav atļauts valsts iestādēm kriminālprocesā atgūt subsīdijas kā atlīdzību par noziedzīga nodarījuma rezultātā radušos kaitējumu)
      (2020/C 399/28)
      Tiesvedības valoda – slovāku

         Iesniedzējtiesa

         Špecializovaný trestný súd

         Pamata kriminālprocesa dalībnieki

      TG, UF

         piedaloties: Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky, Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny Košice, Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny Vranov nad Topľou, Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny Michalovce

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/29/ES (2012. gada 25. oktobris), ar ko nosaka noziegumos cietušo tiesību, atbalsta un aizsardzības minimālos standartus un aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2001/220/TI, 2. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šī direktīva nav piemērojama nedz juridiskām personām, nedz arī valstij, pat ja valsts tiesībās tām tiek piešķirts cietušās personas statuss kriminālprocesā.

                  2)

                  LESD 325. pants ir interpretējams tādējādi, ka ar to tiek atļautas valsts tiesību normas, kā tās ir interpretētas valsts judikatūrā, saskaņā ar kurām kriminālprocesā valsts nevar celt prasību par kaitējuma atlīdzināšanu, kurš tai ir radies, apsūdzētajai personai krāpniecisku darbību rezultātā piesavinoties līdzekļus no Eiropas Savienības budžeta, un šajā procesā tai nav nekādu citu prasījuma tiesību, kas tai ļautu celt prasību pret apsūdzēto, ja gadījumā – kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai – valsts tiesību normās ir paredzētas efektīvas procedūras, kuras ļauj atgūt nepamatoti saņemtos Eiropas Savienības budžeta līdzekļus.

         (1)  OV C 348, 14.10.2019.


title: Lieta C-612/19 P: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – CC/Eiropas Parlaments (Apelācija – Civildienests – Vispārējās tiesas spriedums lietā, kuru Vispārējā tiesa, daļēji atcēlusi Civildienesta tiesas 2016. gada 21. jūlija spriedumu CC/Parlaments (F-9/12 RENV, EU:F:2016:165), nodeva izskatīšanai no jauna – Pieņemšana darbā – Atklāts konkurss EUR/A/151/98 – Kļūdas, ko Eiropas Parlaments izdarījis piemēroto kandidātu saraksta pārvaldībā – Materiāls kaitējums – Prasība par ārpuslīgumisko atbildību)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/21

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 1. oktobra spriedums – CC/Eiropas Parlaments
      (Lieta C-612/19 P) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Vispārējās tiesas spriedums lietā, kuru Vispārējā tiesa, daļēji atcēlusi Civildienesta tiesas 2016. gada 21. jūlija spriedumu CC/Parlaments (F-9/12 RENV, EU:F:2016:165), nodeva izskatīšanai no jauna - Pieņemšana darbā - Atklāts konkurss EUR/A/151/98 - Kļūdas, ko Eiropas Parlaments izdarījis piemēroto kandidātu saraksta pārvaldībā - Materiāls kaitējums - Prasība par ārpuslīgumisko atbildību)
      (2020/C 399/29)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: CC (pārstāvis: G. Maximini, Rechtsanwalt)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments (pārstāvji: T. Lazian, M. Ecker un E. Despotopoulou)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  CC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Lieta C-195/20 PPU: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 24. septembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret XC (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība – Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Eiropas apcietināšanas orderis – Pamatlēmums 2002/584/TI – Nodošanas sekas – 27. pants – Iespējama kriminālvajāšana par citiem nodarījumiem – Specialitātes princips)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/22

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 24. septembra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret XC
      (Lieta C-195/20 PPU) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība - Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Eiropas apcietināšanas orderis - Pamatlēmums 2002/584/TI - Nodošanas sekas - 27. pants - Iespējama kriminālvajāšana par citiem nodarījumiem - Specialitātes princips)
      (2020/C 399/30)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas dalībnieks (persona, pret kuru uzsākts kriminālprocess)

      XC

         Piedaloties: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Pamatlēmuma 2002/584/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kas grozīts ar Padomes Pamatlēmumu 2009/299/TI (2009. gada 26. februāris), 27. panta 2. un 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šā panta 2. punktā minētais specialitātes princips pieļauj, ka pret personu, attiecībā uz kuru izsniegts pirmais Eiropas apcietināšanas orderis par nodarījumiem, kas atšķiras no nodarījumiem, kuru dēļ veikta viņas nodošana, izpildot šo orderi, un kas izdarīti pirms šiem nodarījumiem, brīvību ierobežojošs pasākums tiek veikts situācijā, kad šī persona brīvprātīgi izceļojusi no pirmā ordera izsniegšanas dalībvalsts teritorijas, uz kuru viņa tika nodota, izpildot otru Eiropas apcietināšanas orderi, kas brīvības atņemšanas soda izpildes nolūkā izsniegts pēc minētās izceļošanas, ja saistībā ar otro Eiropas apcietināšanas orderi tā izpildes tiesu iestāde ir devusi savu piekrišanu kriminālvajāšanas paplašināšanai, attiecinot to uz nodarījumiem, kuru dēļ ir veikts minētais brīvību ierobežojošais pasākums.

         (1)  OV C 230, 13.7.2020.


title: Lieta C-174/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 24. aprīlī STADA Arzneimittel AG iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2020. gada 11. februāra spriedumu lietā T-487/18 Stada Arzneimittel/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/22

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 24. aprīlīSTADA Arzneimittel AG iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2020. gada 11. februāra spriedumu lietā T-487/18 Stada Arzneimittel/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      (Lieta C-174/20 P)
      (2020/C 399/31)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: STADA Arzneimittel AG (pārstāvji: J.-C. Plate un R. Kaase, advokāti)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      Eiropas Savienības Tiesa (astotā palāta) ar 2020. gada 3. septembra rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību kā acīmredzami nepieņemamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.


title: Lieta C-362/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 5. augustā iesniedza Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) – Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën/Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/23

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 5. augustā iesniedza Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) – Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën/Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV

      (Lieta C-362/20)
      (2020/C 399/32)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hof van beroep te Antwerpen

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën

         Atbildētājas apelācijas tiesvedībā: Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai uz Ķīnas izcelsmes lietiem vītņotiem cauruļu savienotājelementiem, kuri izgatavoti no čuguna ar lodveida grafītu, attiecas Komisijas Regulā (ES) Nr. 1071/2012 (2012. gada 14. novembris), ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas un Taizemes izcelsmes kaļamā čuguna vītņotu cauruļu savienotājelementu importu (OV 2012, L 318, 10. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulā (ES) Nr. 430/2013 (2013. gada 13. maijs), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Ķīnas Tautas Republikas un Taizemes izcelsmes kaļamā čuguna vītņotu cauruļu savienotājelementu importam, un izbeidz procedūru attiecībā uz Indonēziju (OV 2013, L 129, 1. lpp.), paredzētie antidempinga maksājumi, ņemot vērā, ka Eiropas Savienības Tiesa 2018. gada 12. jūlija spriedumā apvienotajās lietās C-397/17 un C-398/17 ir nospriedusi, ka lietie cauruļu piederumi no sferoidālā grafitizētā čuguna nav lieti cauruļu piederumi no kaļamā čuguna un ka lietie cauruļu piederumi no sferoidālā grafitizētā čuguna ietilpst nevis apakšpozīcijā, kurā ietilpst lietie cauruļu piederumi no kaļamā čuguna, bet gan citā apakšpozīcijā?


title: Lieta C-420/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 9. septembrī iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) – Kriminālprocess pret HN

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/24

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 9. septembrī iesniedza Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) – Kriminālprocess pret HN
      (Lieta C-420/20)
      (2020/C 399/34)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Sofiyski rayonen sad

         Apsūdzētais

      HN

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai ir pieļaujams Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/343 (2016. gada 9. marts) par to, lai nostiprinātu konkrētus nevainīguma prezumpcijas aspektus un tiesības piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā (1), 8. panta 1. punktā paredzēto apsūdzētās personas tiesību piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā ierobežojums, kas noteikts pamatojoties uz valsts tiesību aktiem un kas paredz, ka attiecīgi apsūdzētam ārzemniekam var tikt uzlikts administratīvs ieceļošanas un uzturēšanās aizliegums valstī, kurā notiek kriminālprocess?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Direktīvas 2016/343 8. panta 2. punkta a) un/vai b) apakšpunkta prasības tiesas sēdes norisei bez apsūdzētā ārzemnieka klātbūtnes tiktu izpildītas, ja viņš būtu ticis pienācīgi informēts par tiesas sēdi un neierašanās sekām un viņu pārstāvētu pilnvarots advokāts, kuru izraudzījies vai nu apsūdzētais, vai valsts, bet viņam personīgi ierasties liedz administratīvajā procesā noteikts aizliegums ieceļot un uzturēties valstī, kurā notiek kriminālprocess?

                  3)

                  Vai ir pieļaujams, ka valsts tiesību aktos apsūdzētā tiesības piedalīties lietas, kas attiecas uz viņu, izskatīšanā tiesā, kas noteiktas Direktīvas 2016/343 8. panta 1. punktā, tiek pārveidotas šīs personas procesuālā pienākumā? Konkrēti, vai dalībvalstis šādā veidā garantē augstāku aizsardzības līmeni 48. apsvēruma izpratnē, vai arī šāda pieeja drīzāk nav saderīga ar direktīvas 35. apsvērumu, kurā teikts, ka apsūdzētā tiesības nav absolūtas un no tām var atteikties?

                  4)

                  Vai ir pieļaujama apsūdzētā iepriekšēja atteikšanās no Direktīvas 2016/343 8. panta 1. punktā paredzētajām tiesībām piedalīties klātienē lietas, kas attiecas uz šo personu, izskatīšanā tiesā, kuras nepārprotami personai ir izskaidrotas pirmstiesas izmeklēšanā, ja apsūdzētais ir ticis informēts par neierašanās sekām?

         (1)  OV 2016, L 65, 1. lpp.


title: Lieta T-145/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 9. septembra spriedums – Confédération nationale du Crédit mutuel u.c./ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Iemaksa noguldījumu garantiju sistēmā vai vienotajā noregulējuma fondā neatsaucamu maksājumu saistību veidā – ECB uzticētie uzdevumi – ECB īpašās uzraudzības pilnvaras – Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta f) apakšpunkts un 16. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 2. punkta d) apakšpunkts – Pasākums, kurā paredzēta vēl nenokārtoto neatsaucamo maksājumu saistību kumulatīvās summas atskaitīšana no pirmā līmeņa pamata kapitāla – Individuālas pārbaudes neesamība)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/26

      Vispārējās tiesas 2020. gada 9. septembra spriedums – Confédération nationale du Crédit mutuel u.c./ECB
      (Lieta T-145/18) (1)

      (Ekonomikas un monetārā politika - Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība - Iemaksa noguldījumu garantiju sistēmā vai vienotajā noregulējuma fondā neatsaucamu maksājumu saistību veidā - ECB uzticētie uzdevumi - ECB īpašās uzraudzības pilnvaras - Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta f) apakšpunkts un 16. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 2. punkta d) apakšpunkts - Pasākums, kurā paredzēta vēl nenokārtoto neatsaucamo maksājumu saistību kumulatīvās summas atskaitīšana no pirmā līmeņa pamata kapitāla - Individuālas pārbaudes neesamība)
      (2020/C 399/36)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Confédération nationale du Crédit mutuel (Parīze, Francija) un 37 citi prasītāji, kuru vārdi ir norādīti sprieduma pielikumā (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: E. Koupepidou, R. Bax un F. Bonnard)

         Priekšmets

      Prasība ir balstīta uz LESD 263. pantu un ar to tiek lūgts daļēji atcelt, pirmkārt, ECB 2017. gada 19. decembra lēmumu ECB/SSM/2017-9695000CG7B84NLR5984/207 un, otrkārt, ECB 2019. gada 14. februāra lēmumu ECB-SSM-2019-FRCMU-4.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2017. gada 19. decembra lēmuma ECB/SSM/2017-9695000CG7B84NLR5984/207 8. punktu un ECB 2019. gada 14. februāra lēmuma ECB-SSM-2019-FRCMU-4 5. punktu.

                  2)

                  ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-146/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 9. septembra spriedums –BPCE u.c./ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Iemaksa noguldījumu garantiju sistēmā vai vienotajā noregulējuma fondā neatsaucamu maksājumu saistību veidā – ECB uzticētie uzdevumi – ECB īpašās uzraudzības pilnvaras – Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta f) apakšpunkts un 16. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 2. punkta d) apakšpunkts – Pasākums, kurā paredzēta vēl nenokārtoto neatsaucamo maksājumu saistību kumulatīvās summas atskaitīšana no pirmā līmeņa pamata kapitāla – Individuālas pārbaudes neesamība)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/26

      Vispārējās tiesas 2020. gada 9. septembra spriedums –BPCE u.c./ECB
      (Lieta T-146/18) (1)

      (Ekonomikas un monetārā politika - Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība - Iemaksa noguldījumu garantiju sistēmā vai vienotajā noregulējuma fondā neatsaucamu maksājumu saistību veidā - ECB uzticētie uzdevumi - ECB īpašās uzraudzības pilnvaras - Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta f) apakšpunkts un 16. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 2. punkta d) apakšpunkts - Pasākums, kurā paredzēta vēl nenokārtoto neatsaucamo maksājumu saistību kumulatīvās summas atskaitīšana no pirmā līmeņa pamata kapitāla - Individuālas pārbaudes neesamība)
      (2020/C 399/37)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: BPCE (Parīze, Francija) un 36 citi prasītāji, kuru vārdi ir norādīti sprieduma pielikumā (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: E. Koupepidou, R. Bax un F. Bonnard)

         Priekšmets

      Prasība ir balstīta uz LESD 263. pantu un ar to tiek lūgts daļēji atcelt, pirmkārt, ECB 2017. gada 19. decembra lēmumu ECB/SSM/2017-9695005MSX1OYEMGDF46/338 un, otrkārt, ECB 2019. gada 14. februāra lēmumu ECB-SSM-2019-FRBPC-22.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2017. gada 19. decembra lēmuma ECB/SSM/2017-9695005MSX1OYEMGDF46/338 4. punktu un ECB 2019. gada 14. februāra lēmuma ECB-SSM-2019-FRBPC 22 no 3.4. līdz 3.7. punktu.

                  2)

                  ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-149/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 9. septembra spriedums Arkéa Direct Bank u.c./ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Iemaksa noguldījumu garantiju sistēmā vai vienotajā noregulējuma fondā neatsaucamu maksājumu saistību veidā – ECB uzticētie uzdevumi – ECB īpašās uzraudzības pilnvaras – Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta f) apakšpunkts un 16. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 2. punkta d) apakšpunkts – Pasākums, kurā paredzēta vēl nenokārtoto neatsaucamo maksājumu saistību kumulatīvās summas atskaitīšana no pirmā līmeņa pamata kapitāla – Individuālas pārbaudes neesamība)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/27

      Vispārējās tiesas 2020. gada 9. septembra spriedums Arkéa Direct Bank u.c./ECB
      (Lieta T-149/18) (1)

      (Ekonomikas un monetārā politika - Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība - Iemaksa noguldījumu garantiju sistēmā vai vienotajā noregulējuma fondā neatsaucamu maksājumu saistību veidā - ECB uzticētie uzdevumi - ECB īpašās uzraudzības pilnvaras - Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta f) apakšpunkts un 16. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 2. punkta d) apakšpunkts - Pasākums, kurā paredzēta vēl nenokārtoto neatsaucamo maksājumu saistību kumulatīvās summas atskaitīšana no pirmā līmeņa pamata kapitāla - Individuālas pārbaudes neesamība)
      (2020/C 399/38)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Arkéa Direct Bank (Puteaux, Francija) un 9 citi prasītāji, kuru vārdi ir norādīti sprieduma pielikumā (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: E. Koupepidou, R. Bax un F. Bonnard)

         Priekšmets

      Prasība ir balstīta uz LESD 263. pantu un ar to tiek lūgts daļēji atcelt, pirmkārt, ECB 2017. gada 19. decembra lēmumu ECB/SSM/2017-9695000CG7B84NLR5984/207 un, otrkārt, ECB 2019. gada 14. februāra lēmumu ECB-SSM-2019-FRCMU-4.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2017. gada 19. decembra lēmuma ECB/SSM/2017-9695000CG7B84NLR5984/207 8. punktu un ECB 2019. gada 14. februāra lēmuma ECB-SSM-2019-FRCMU-4 5. punktu.

                  2)

                  ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 7.5.2018.


title: Lieta T-408/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/EACEA (Sķīrējklauzula – Vienošanās par subsīdiju piešķiršanu, kas noslēgta saistībā ar rīcības programmu Nr. 3 Erasmus Mundus par augstākās izglītības veicināšanu – Vienošanās par subsīdiju piešķiršanu, kas noslēgta saistībā ar programmu mūžizglītības jomā – Pieļaujamās izmaksas – Paziņojumi par parādu – Avansā izmaksāto summu daļēja atmaksa – Līgumiskā atbildība)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/28

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/EACEA

      (Lieta T-408/18) (1)

      (Sķīrējklauzula - Vienošanās par subsīdiju piešķiršanu, kas noslēgta saistībā ar rīcības programmu Nr. 3 Erasmus Mundus par augstākās izglītības veicināšanu - Vienošanās par subsīdiju piešķiršanu, kas noslēgta saistībā ar programmu mūžizglītības jomā - Pieļaujamās izmaksas - Paziņojumi par parādu - Avansā izmaksāto summu daļēja atmaksa - Līgumiskā atbildība)
      (2020/C 399/39)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Saloniki, Grieķija) (pārstāvis: V. Christianos, advokāts)

         Atbildētāja: Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūra (pārstāvji: H. Monet un P. Kalyva, kam palīdz G. Dellis, K. Sakellariou un A. Chasapopoulos, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 272. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, konstatēt, ka parādi, kuri ir norādīti 2018. gada 9. un 16. aprīļa paziņojumos par parādu Nr. 3241804682 un Nr. 3241804913, ko EACEA ir izdevusi attiecībā uz prasītāju, atbilst pieļaujamajām izmaksām attiecīgi 28 976,83 EUR un 77 169,78 EUR apmērā un, otrkārt, piespriest EACEA atmaksāt prasītājam minētās summas, kurām ir pieskaitīti nokavējuma procenti.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 319, 10.9.2018.


title: Lieta T-421/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Bauer Radio/EUIPO – Weinstein (“MUSIKISS”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MUSIKISS” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Apvienotās Karalistes vārdiska preču zīme un grafiskas preču zīmes “KISS” – Līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības un Euratom – Pārejas periods – Apelācijas padomes lēmums, ar kuru lieta nodota atpakaļ Iebildumu nodaļai – Pieņemamība – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/28

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Bauer Radio/EUIPO – Weinstein (“MUSIKISS”)
      (Lieta T-421/18) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MUSIKISS” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Apvienotās Karalistes vārdiska preču zīme un grafiskas preču zīmes “KISS” - Līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības un Euratom - Pārejas periods - Apelācijas padomes lēmums, ar kuru lieta nodota atpakaļ Iebildumu nodaļai - Pieņemamība - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2020/C 399/40)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Bauer Radio Ltd (Pīterboro, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: G. Messenger, barrister)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: S. Bonne, H. O’Neill un V. Ruzek)

         Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Simon Weinstein (Vīne, Austrija) (pārstāvji: M.-R. Petsche un M. Grötschl, advokāti)

         Priekšmets

      Par prasību par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 14. marta lēmumu lietā R 510/2017-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Bauer Radio un S. Weinstein.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Bauer Radio Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 294, 20.8.2018.


title: Lieta T-433/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Bax/ECB (Civildienests – ECB darbinieki – Atbalsts profesionālās karjeras maiņai – Atbilstība – Tiesiskā drošība – Vienlīdzīga attieksme – Tiesiskā paļāvība – Rūpības pienākums – Diskriminācija dzimuma dēļ – Samērīgums – Atbildība)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/29

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Bax/ECB
      (Lieta T-433/18) (1)

      (Civildienests - ECB darbinieki - Atbalsts profesionālās karjeras maiņai - Atbilstība - Tiesiskā drošība - Vienlīdzīga attieksme - Tiesiskā paļāvība - Rūpības pienākums - Diskriminācija dzimuma dēļ - Samērīgums - Atbildība)
      (2020/C 399/41)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Annemieke Bax (Frankfurte, Vācija) (pārstāvji: L. Levi un A. Champetier, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: F. Malfrère un D. Camilleri Podestà, kuriem palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un Eiropas Savienības Tiesas Statūtu 50.a pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt, ECB 2017. gada 14. decembra lēmumu, ar kuru tika noraidīta prasītājas kandidatūra atbalsta programmai karjeras maiņai un, ciktāl nepieciešams, ECB 2018. gada 8. maija lēmumu, ar ko tika noraidīta prasītājas īpašā pārsūdzība par iepriekš minēto 2017. gada 14. decembra lēmumu, un, otrkārt, atlīdzināt morālo kaitējumu, kas prasītājai esot nodarīts.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Katra lietas dalībniece sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 328, 17.9.2018.


title: Lieta T-36/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – PE Digital/EUIPO – Spark Networks Services (“ElitePartner”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme “ElitePartner” – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/30

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – PE Digital/EUIPO – Spark Networks Services (“ElitePartner”)
      (Lieta T-36/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “ElitePartner” - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu)
      (2020/C 399/43)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: PE Digital GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: V. von Bomhard un J. Fuhrmann, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Hanne)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Spark Networks Services GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvji: C. Brennecke un J. Gräbig, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 25. oktobra lēmumu lietā R 614/2017-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Spark Networks Services un PE Digital.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  PE Digital GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas Spark Networks Services GmbH radušies saistībā ar procesu Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmajā padomē.

         (1)  OV C 93, 11.3.2019.


title: Lieta T-174/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Vincenti/EUIPO (Civildienests – Ierēdņi – Paaugstināšana amatā – 2014. – 2017. gada paaugstināšana amatā – Lēmums nepaaugstināt prasītāju amatā AST 8 pakāpē – Tiesības tikt uzklausītam)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/31

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Vincenti/EUIPO

      (Lieta T-174/19) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - 2014. – 2017. gada paaugstināšana amatā - Lēmums nepaaugstināt prasītāju amatā AST 8 pakāpē - Tiesības tikt uzklausītam)
      (2020/C 399/44)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Guillaume Vincenti (Alikante, Spānija) (pārstāvis: H. Tettenborn, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Lukošiūtė un K. Tóth)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir balstīta uz LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt EUIPO2018. gada 6. jūnija lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā AST 8 pakāpē saistībā ar 2014.–2017. gada paaugstināšanu amatā.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) 2018. gada 6. jūnija lēmumu nepaaugstināt Guillaume Vincenti amatā AST 8 pakāpē saistībā ar 2014.–2017. gada paaugstināšanu amatā.

                  2)

                  EUIPO atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 206, 17.6.2019.


title: Lieta T-314/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Fundación Tecnalia Research & Innovation/Komisija (Šķīrējklauzula – Dotāciju nolīgums, kas noslēgts Septītās pamatprogrammas pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) ietvaros – Maizes izstrādājumu cepšanas procesu kvalitātes un ražīguma kontroles sensoru sistēmu izstrāde un testēšana – Projekts BreadGuard – Projekta pārklāšanās ar kādu citu šīs pašas programmas ietvaros finansētu projektu – Veicamo uzdevumu apraksta grozījumi – Projekta īstenošanai nepieciešamo intelektuālā īpašuma tiesību zaudēšana – Projektam ik mēnesi vajadzīgo personu skaita pārvērtēšana – Saņēmēju pienākums sniegt informāciju – Rupja nolaidība profesionālajā darbībā – Komisijas veikta dotāciju nolīguma izbeigšana)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/31

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Fundación Tecnalia Research & Innovation/Komisija
      (Lieta T-314/19) (1)

      (Šķīrējklauzula - Dotāciju nolīgums, kas noslēgts Septītās pamatprogrammas pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) ietvaros - Maizes izstrādājumu cepšanas procesu kvalitātes un ražīguma kontroles sensoru sistēmu izstrāde un testēšana - Projekts BreadGuard - Projekta pārklāšanās ar kādu citu šīs pašas programmas ietvaros finansētu projektu - Veicamo uzdevumu apraksta grozījumi - Projekta īstenošanai nepieciešamo intelektuālā īpašuma tiesību zaudēšana - Projektam ik mēnesi vajadzīgo personu skaita pārvērtēšana - Saņēmēju pienākums sniegt informāciju - Rupja nolaidība profesionālajā darbībā - Komisijas veikta dotāciju nolīguma izbeigšana)
      (2020/C 399/45)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Fundación Tecnalia Research & Innovation (Sansevastjana, Spānija) (pārstāvji: P. Palacios Pesquera un M. Rius Coma, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Estrada de Solà un S. Izquierdo Pérez)

         Priekšmets

      Prasība, kas pamatota ar LESD 272. pantu un kurā tiek lūgts atzīt, ka Komisijai nebija pamata izbeigt dotāciju nolīgumu attiecībā uz projektu FP7-KBBE-2013-7-613647 “BreadGuard”.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Fundación Tecnalia Research & Innovation atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 230, 8.7.2019.


title: Lieta T-401/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (“Freude an Farbe”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme “Freude an Farbe” dzeltenā, oranžā, sarkanā, rozā, violetā, zilā, tirkīzā, tumši zaļā, gaiši zaļā un antracīta krāsā – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Glemadur Freude an Farbe” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/32

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (“Freude an Farbe”)
      (Lieta T-401/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “Freude an Farbe” dzeltenā, oranžā, sarkanā, rozā, violetā, zilā, tirkīzā, tumši zaļā, gaiši zaļā un antracīta krāsā - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Glemadur Freude an Farbe” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2020/C 399/46)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Brillux GmbH & Co. KG (Minstere, Vācija) (pārstāvis: R. Schiffer, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Hanne)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Austrija) (pārstāve: A. Haberl, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 29. marta lēmumu lietā R 1498/2018-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Synthesa Chemie un Brillux.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Brillux GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 288, 26.8.2019.


title: Lieta T-402/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (“Freude an Farbe”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme “Freude an Farbe” – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Glemadur Freude an Farbe” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/33

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (“Freude an Farbe”)
      (Lieta T-402/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “Freude an Farbe” - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Glemadur Freude an Farbe” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2020/C 399/47)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Brillux GmbH & Co. KG (Minstere, Vācija) (pārstāvis: R. Schiffer, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Hanne)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Austrija) (pārstāvis: A. Haberl, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 29. marta lēmumu lietā R 1434/2018-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Synthesa Chemie un Brillux.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Brillux GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 288, 26.8.2019.


title: Lieta T-601/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Osório & Gonçalves/EUIPO – Miguel Torres (“in.fi.ni.tu.de”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “in.fi.ni.tu.de” reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme “INFINITE” – Pierādījumu pieņemamība – Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana – Regulas (ES) 2017/1001 47. panta 2. un 3. punkts un 95. panta 1. punkts – Faktiskas izmantošanas pierādījums – Relatīvi atteikuma pamati – Regulas 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/33

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Osório & Gonçalves/EUIPO – Miguel Torres (“in.fi.ni.tu.de”)
      (Lieta T-601/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “in.fi.ni.tu.de” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “INFINITE” - Pierādījumu pieņemamība - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (ES) 2017/1001 47. panta 2. un 3. punkts un 95. panta 1. punkts - Faktiskas izmantošanas pierādījums - Relatīvi atteikuma pamati - Regulas 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 399/48)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Osório & Gonçalves, SA (Galamares, Portugāle) (pārstāvis: D. Araújo e Sá Serras Pereira, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: P. Sipos un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Miguel Torres, SA (Vilafranka del Penjedesa, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 2. jūlija lēmumu lietā R 1579/2018-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Miguel Torres un Osório & Gonçalves.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Osório & Gonçalves, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 363, 28.10.2019.


title: Lieta T-608/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Veronese Design Company/EUIPO – Veronese (“VERONESE”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme “VERONESE” – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “VERONESE” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/34

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Veronese Design Company/EUIPO – Veronese (“VERONESE”)
      (Lieta T-608/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “VERONESE” - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “VERONESE” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
      (2020/C 399/49)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Veronese Design Company Ltd (Kowloon, Hongkonga) (pārstāve: B. Lafont, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Veronese SAS (Parīze, Francija) (pārstāve: S. Herrburger, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 18. jūnija lēmumu lietā R 2434/2018-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Veronese un Veronese Design Company.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas piektās padomes 2019. gada 18. jūnija lēmumu lietā R 2434/2018-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Veronese SAS un Veronese Design Company Ltd.

                  2)

                  EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Veronese Design Company tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Veronese sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 372, 4.11.2019.


title: Lieta T-626/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 9. septembra spriedums – Daw/EUIPO (“SOS Loch- und Rissfüller”) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SOS Loch- und Rissfüller” reģistrācijas pieteikums – Absolūti atteikuma pamati – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Aprakstošs raksturs – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/35

      Vispārējās tiesas 2020. gada 9. septembra spriedums – Daw/EUIPO (“SOS Loch- und Rissfüller”)
      (Lieta T-626/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SOS Loch- und Rissfüller” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Aprakstošs raksturs - Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
      (2020/C 399/50)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Daw SE (Ober-Ramstadt, Vācija) (pārstāvis: A. Haberl, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve: D. Walicka)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 18. jūlija lēmumu lietā R 278/2019-4 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “SOS Loch- und Rissfüller” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Daw SE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 372, 4.11.2019.


title: Lieta T-677/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Polfarmex/EUIPO – Kaminski (“SYRENA”) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SYRENA” – Preču zīmes faktiska izmantošana – Izmantošanas apjoms – Izmantošanas pierādījums – Regulas (ES) 2017/1001 18. panta 1. punkts un 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 2. punkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmais teikums)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/35

      Vispārējās tiesas 2020. gada 23. septembra spriedums – Polfarmex/EUIPO – Kaminski (“SYRENA”)
      (Lieta T-677/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SYRENA” - Preču zīmes faktiska izmantošana - Izmantošanas apjoms - Izmantošanas pierādījums - Regulas (ES) 2017/1001 18. panta 1. punkts un 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 2. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmais teikums)
      (2020/C 399/51)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Polfarmex S.A. (Kutno, Polija) (pārstāvis: B. Matusiewicz-Kulig, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Arkadiusz Kaminski (Etobicoke, Ontario, Kanāda) (pārstāvji: E. Pijewska, M. Mazurek un W. Trybowski, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 11. jūlija lēmumu apvienotajās lietās R 1861/2018-2 un R 1840/2018-2 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Polfarmex un A. Kaminski.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2019. gada 11. jūlija lēmumu apvienotajās lietās R 1861/2018-2 un R 1840/2018-2, ciktāl ar to tika paturēta spēkā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācija Nr. 9262767 attiecībā uz 12. klasē ietilpstošajām “automašīnām”, kas nav “sacīkšu automašīnas”.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Katrs lietas dalībnieks pats sedz savus tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 399, 25.11.2019.


title: Lieta T-381/20 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 11. septembra rīkojums – Datax/REA (Pagaidu noregulējums – Dotāciju nolīgumi, kas noslēgti saistībā ar Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. – 2013.) – Samaksāto summu atmaksāšana – Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu – Steidzamības neesamība)

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/36

      Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 11. septembra rīkojums – Datax/REA

      (Lieta T-381/20 R)
      (Pagaidu noregulējums - Dotāciju nolīgumi, kas noslēgti saistībā ar Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. – 2013.) - Samaksāto summu atmaksāšana - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - Steidzamības neesamība)
      (2020/C 399/52)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Datax sp. z o.o. (Vroclava, Polija) (pārstāvis: J. Bober, advokāts)

         Atbildētāja: Pētniecības izpildaģentūra (pārstāvji: S. Payan-Lagrou un V. Canetti, kuriem palīdz M. Le Berre, advokāts)

         Priekšmets

      Pieteikums, kas pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt izpildi REA2019. gada 13. novembra lēmumam Nr. Ares(2019) 7018535 par atlīdzināmo izmaksu neatzīšanu un atgūšanu saistībā ar projektiem Nr. 261659 (“HELP”) un Nr. 286822 (“GreenNets”), kā arī uz šā akta pamata izdotajiem paziņojumiem par parādu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

                  2)

                  Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-536/20: Prasība, kas celta 2020. gada 25. augustā – LU/EIB

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/36

      Prasība, kas celta 2020. gada 25. augustā – LU/EIB
      (Lieta T-536/20)
      (2020/C 399/53)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: LU (pārstāvji: B. Maréchal, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (EIB)

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  vispirms atcelt gala ziņojumu, ko 2020. gada 13. maijā sniegusi izmeklēšanas komiteja, kā arī Eiropas Investīciju bankas prezidenta 2020. gada 26. maija lēmumu, kā arī jebkādu disciplināru pasākumu, kas būtu veikts, pamatojoties uz šo gala ziņojumu un lēmumu,

                  —

                  pakārtoti, grozīt izmeklēšanas komitejas 2020. gada 13. maija gala ziņojuma secinājumus, kā arī Eiropas Investīciju bankas prezidenta 2020. gada 26. maija lēmumu, un likt svītrot no abiem dokumentiem visu nevajadzīgo un nepiemēroto informāciju un apgalvojumus, it īpaši jebkādu atsauci uz prasītāja ļaunprātīgo rīcību vai vainu, kā arī atsauci uz jebkādu disciplinārlietu,

                  —

                  katrā ziņā apmierināt šādus prasījumus:

                              —

                              piespriest atlīdzināt kaitējumu 25 000 EUR apmērā saistībā ar prasītāja fiziskās un garīgās neaizskaramības, tiesību uz domas un vārda brīvību, tiesību uz labu pārvaldību un tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu pārkāpumu;

                              —

                              piespriest atlīdzināt prasītājam nodarīto nemateriālo kaitējumu 25 000 EUR apmērā;

                              —

                              piespriest atlīdzību par medicīniskiem izdevumiem (ko nesedz EIB veselības apdrošināšana), kuri radušies tā kaitējuma dēļ, ko atbildētāja esot nodarījusi prasītājam, 200 EUR (ieskaitot PVN) apmērā; un

                              —

                              piespriest atmaksāt juristu pakalpojumu izmaksas šajā tiesvedībā, kas pagaidām aplēstas 15 000 EUR apmērā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir par Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 3. un 31. panta pārkāpumu: garīgās neaizskaramības ievērošana un godīgi un taisnīgi darba apstākļi.

                  2.

                  Otrais pamats ir par Hartas 10. un 11. panta pārkāpumu: domu un vārda brīvība.

                  3.

                  Trešais pamats ir par tiesību uz objektīvu, godīgu un pieņemamā termiņā veiktu jautājumu izskatīšanu atbilstoši Hartas 41. panta 1. punktam.

                              —

                              Prasītājs apgalvo, ka nav izpildīts pienākums ievērot objektivitāti, jo atbildētāja neesot ņēmusi vērā noteiktus argumentus un faktus;

                              —

                              Otrkārt, tiek apgalvots, ka objektivitāte nav ievērota, jo atbildētāja neesot pienācīgi ņēmusi vērā noteiktus prasītāja komentārus;

                              —

                              Treškārt, prasītājs apgalvo arī, ka tiesības uz objektīvu jautājuma izskatīšanu tika pārkāptas, jo atbildētāja nav prasījusi eksperta slēdzienu.

                  4.

                  Ceturtais pamats ir par to, ka, īstenojot formālās izmeklēšanas procedūru un apstiprinot izmeklēšanas komitejas gala ziņojumu, nav ievērotas prasītāja tiesības tikt uzklausītam pirms pasākuma, kas to varētu nelabvēlīgi ietekmēt, veikšanas atbilstoši Hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunktam.

                              —

                              Prasītājs apgalvo, ka ir pārkāptas viņa tiesības tikt uzklausītam, jo izmeklēšanas komiteja neesot ņēmusi vērā vairākus viņa komentārus.

                  5.

                  Piektais pamats ir par prasītāja tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību un uz taisnīgu tiesu atbilstoši Hartas 47. pantam pārkāpumu.

                  6.

                  Sestais pamats ir par to, ka, apstiprinot izmeklēšanas komitejas gala ziņojumu, EIB prezidents nav ievērojis prasītāja tiesības tikt uzklausītam pirms pasākuma, kas to varētu nelabvēlīgi ietekmēt, veikšanas atbilstoši Hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunktam.

                  7.

                  Septītais pamats ir par Hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkta pārkāpumu: pārvaldes pienākums pamatot savus lēmumus.

                              —

                              Prasītājs apgalvo, ka atbildētāja nav ievērojusi pienākumu pamatot savus lēmumus, jo EIB prezidents neesot paskaidrojis, kādēļ ir apstiprinājis izmeklēšanas komitejas gala ziņojumu.


title: Lieta T-554/20: Prasība, kas celta 2020. gada 8. septembrī – Pollinis France/Komisija

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/38

      Prasība, kas celta 2020. gada 8. septembrī – Pollinis France/Komisija
      (Lieta T-554/20)
      (2020/C 399/54)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pollinis France (Parīze, Francija) (pārstāve: C. Lepage, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas tieši formulēto 2020. gada 21. jūlija lēmumu, ar kuru noraidīts atkārtotais pieteikums par piekļuvi dokumentiem, kas iesniegts atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 (1) 8. panta 3. punktam un reģistrēts ar atsauces numuru GESTDEM Nr. 2020/2083;

                  —

                  apvienot šo tiesvedību ar tiesvedību, kas reģistrēta ar lietas numuru T-371/20;

                  —

                  pamatojoties uz Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 1. punktu, piespriest Eiropas Komisijai segt prasītājas tiesāšanās izdevumus 3000 EUR apmērā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir pretrunā Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta otrajai daļai, jo Eiropas Komisija neesot norādījusi, kādēļ tā piemērojusi izņēmumu par lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir pretrunā Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta otrajai daļai, jo pastāvot sevišķas sabiedrības intereses iepazīties ar pieprasītajiem dokumentiem, un ka ir jānodrošina, lai pieprasītajiem dokumentiem būtu plašāka pieejamība, kāda paredzēta “likumdošanas dokumentiem”.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir pretrunā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1367/2006 (2) 6. panta 1. punktam, jo Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punktā minētais izņēmums esot jāinterpretē un jāpiemēro vēl jo striktāk, ja pieprasītā informācija attiecas uz emisiju vidē.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdēto lēmumu nevar balstīt uz personas privātās dzīves un neaizskaramības aizsardzību, jo Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punktā ir noteikts, ka, “ja izņēmumi attiecas tikai uz kādu pieprasītā dokumenta daļu, pārējās dokumenta daļas publisko”.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1367/2006 (2006. gada 6. septembris) par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV 2006, L 264, 13. lpp.).


title: Lieta T-568/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. septembrī – MF/eu-LISA

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/39

      Prasība, kas celta 2020. gada 4. septembrī – MF/eu-LISA

      (Lieta T-568/20)
      (2020/C 399/55)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: MF (pārstāves: L. Levi un M. Vandenbussche, advokātes)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Aģentūra lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2019. gada 29. oktobra lēmumu – ar kuru prasītāja līgums tika izbeigts, pamatojoties uz to, ka viņam nevarēja tikt piešķirta drošības pielaide, – gan pašu par sevi, gan vēl tik lielā mērā, cik tas ietvertu arī lēmumu liegt viņam piekļuvi Eiropas Savienības klasificētajai informācijai (ESKI);

                  —

                  vajadzības gadījumā atcelt 2020. gada 26. maija lēmumu par viņa sūdzības noraidīšanu;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu prasības pamatu par to, ka lēmums par līguma izbeigšanu esot prettiesisks, jo atbildētāja ir pārkāpusi Komisijas Lēmuma [(ES, Euratom) 2015/444 (2015. gada 13. marts) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai] 11. panta 5. punkta b) apakšpunktu un eu-LISA drošības noteikumus.


title: Lieta T-577/20: Prasība, kas celta 2020. gada 11. septembrī – Ryanair/Komisija

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/39

      Prasība, kas celta 2020. gada 11. septembrī – Ryanair/Komisija
      (Lieta T-577/20)
      (2020/C 399/56)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating un I. Metaxas-Maranghidis, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2019. gada 14. oktobra lēmumu par valsts atbalstu SA.55394 (2019/N) – Vācija – Atbalsts Condor glābšanai (1), un

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbalsts neiekļaujas Eiropas Komisijas pamatnostādņu par valsts atbalstu glābšanai un pārstrukturēšanai (2) materiālajā piemērošanas jomā, jo Condor grūtības radās no patvaļīgas izmaksu sadales Thomas Cook grupas iekšienē.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbalsts glābšanai neatbilstot saderības nosacījumam, ka atbalstam ir jāveicina patiesas kopīgas intereses mērķa sasniegšana. Eiropas Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, gan attiecībā uz Vācijas neatkarīgo tūrisma operatoru un ceļojumu aģentūru vajadzībām, un apgalvoto iestrēgušo pasažieru repatriācijai IATA ziemas sezonā, kuru raksturo sezonālā kapacitātes pārsniegšana, vajadzīgo lidaparātu kapacitātes trūkumu.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija neesot pārskatījusi to, vai Thomas Cook grupa ir izpildījusi glābšanas atbalsta nosacījumu “vienreiz – pēdējo reiz”.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija neesot uzsākusi formālo izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz nopietnām grūtībām, un esot pārkāpusi prasītāja procesuālās tiesības.

                  5.

                  Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot pārkāpusi savu pienākumu norādīt pamatojumu.

         (1)  OV 2020, C 294, 3. lpp.

         (2)  Komisijas Pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu nefinanšu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, OV 2014, C 249, 1. lpp.


title: Lieta T-585/20: Prasība, kas celta 2020. gada 24. septembrīError! Reference source not found. – Polwax/Komisja

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/40

      Prasība, kas celta 2020. gada 24. septembrīError! Reference source not found. – Polwax/Komisja
      (Lieta T-585/20)
      (2020/C 399/57)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Polwax S.A. (Jaslo, Polija) (pārstāvji: E. Nessmann, G. Duda un M. Smołka, radcy prawni)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 14. jūlija lēmumu lietā M.9014 PKN Orlen/Grupa Lotos (turpmāk tekstā – “lēmums”);

                  —

                  piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats attiecas uz Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 [(2004. gada 20. janvāris)] par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 139/2004”) (1) 2. panta 1. punktā paredzēto koncentrācijas novērtēšanas principu pārkāpumu, jo Komisija, nosacīti atļaujot PKN Orlen pārņemt Grupa Lotos kontroli, neesot ņēmusi vērā rafinēta un atūdeņota parafīna un parafīna vaska, kā arī uz parafīna bāzes komponētu produktu tirgu un neesot novērtējusi koncentrācijas ietekmi uz šo tirgu.

                              —

                              Šā pamata atbalstam prasītāja apgalvo, ka izmeklēšanas procedūras laikā Komisijai tika iesniegti pierādījumi tam, ka rafinētu un atūdeņotu parafīnu un parafīna vasku, kā arī uz parafīna bāzes komponētu produktu tirgus ir saistīts ar saimniecisko darbību, ko veic koncentrācijas dalībnieki. Komisijas paziņojumā par iebildumiem neesot analīzes par šo tirgu, kas varot liecināt par to, ka Komisija konkrēto tirgu nav ņēmusi vērā lēmumā, novērtējot koncentrācijas ietekmi uz konkurenci.

                  2.

                  Otrais pamats attiecas uz Regulas Nr. 139/2004 2. panta 1. punktā paredzēto koncentrācijas vērtēšanas principu pārkāpumu, jo Komisija neesot ievērojusi apstākli, ka PKN Orlen veiktā kontroles pārņemšana pār Grupa Lotos, ietekmē piekļuvi izejvielu apgādei subjektiem, kuri darbojas rafinēto un atūdeņoto parafīnu, kā arī parafīna vaska un uz parafīna bāzes komponēto produktu tirgū, un arī nav ņēmusi vērā koncentrācijas rezultātā radušās juridiskās barjeras piekļuvei šim tirgum.

                              —

                              Šā pamata atbalstam prasītāja apgalvo, ka pēc tam, kad PKN Orlen pārņēma kontroli pār Grupa Lotos, viena subjekta rokās tiks koncentrēts viss izejvielu kopums (smagā un vieglā) parafīna jēlvaska formā kopā ar visu transportēšanas un loģistikas infrastruktūru Polijas, Lietuvas un Čehijas teritorijā, kā rezultātā minētais subjekts varēs noteikt cenas vai apstākļus saistībā ar izejvielu piegādi ne tikai subjektiem, kuri jau šobrīd darbojas minētajā tirgū, bet arī ikvienam subjektam, kurš vēlētos ienākt šajā tirgū nākotnē. Iepriekš minētās grūtības darbības veikšanā nebūšot sabiedrībai Orlen Południe S.A., kura pilnībā pieder PKN Orlen.

                  3.

                  Trešais pamats attiecas uz Regulas Nr. 139/2004 2. panta 2. un 3. punkta pārkāpumu, jo Komisija esot pieļāvusi, ka PKN Orlen pārņem kontroli pār Grupa Lotos, lai gan šāda kontrole var būtiski kaitēt šobrīd esošai konkurencei kopējā tirgū vai tā lielā daļā, it īpaši tādēļ, ka ir radīts vai stiprināts PKN Orlen dominējošais stāvoklis.

                              —

                              Šā pamata atbalstam prasītāja apgalvo, ka līdz šīm vienīgais PKN Orlen konkurents jēlvaska ražošanas un izplatīšanas tirgū Polijas, Čehijas un Lietuvas teritorijā bija Grupa Lotos. Pēc kontroles pārņemšanas PKN Orlen kļūšot par monopolu.

                  4.

                  Ceturtais pamats attiecas uz Regulas Nr. 139/2004 9. panta 1. punkta pārkāpumu, jo Komisija neesot paziņojusi dalībvalstij, ka tad, ja PKN Orlen pārņem kontroli pār Grupa Lotos, tiks izkropļota konkurence rafinētu un atūdeņotu parafīnu, kā arī parafīna vasku un uz parafīna bāzes komponētu produktu tirgū, kam Polijas teritorijā ir atsevišķa tirgus iezīmes.

                              —

                              Prasītāja šo pamatu izvirza gadījumam, ja tiktu atzīts, ka parafīna vasku un uz parafīna bāzes komponētu produktu tirgum nav Savienības tvēruma. Šādā situācijā, prasītājas ieskatā, šis tirgus atbilst nosacījumiem, lai to atzītu par atsevišķu tirgu.

         (1)  OV L 24, 2004, 1. lpp.


title: Lieta T-590/20: Prasība, kas celta 2020. gada 25. septembrī – Clariant un Clariant International/Komisija

text:
               23.11.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 399/42

      Prasība, kas celta 2020. gada 25. septembrī – Clariant un Clariant International/Komisija
      (Lieta T-590/20)
      (2020/C 399/58)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Clariant AG (Muttenz, Šveice), Clariant International AG (Muttenz) (pārstāvji: F. Montag un M. Dreher, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Komisijas 2020. gada 14. jūlija Lēmuma C(2020) 4817 final (Lieta AT.40410 – Etilēns) 2. panta c) punktu, ciktāl ar to uzlikts pārmērīgs naudas sods 94 405 800 EUR apmērā;

                  —

                  pakārtoti, samazināt naudas sodu 155 769 000 EUR apmērā, kas prasītājām uzlikts atbilstoši Komisijas 2020. gada 14. jūlija Lēmuma C(2020) 4817 final 2. panta c) punktam, līdz samērīgam apmēram;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats ir par to, ka, neizmantojot rīcības brīvību, Komisija esot pārkāpusi Regulas Nr. 1/2003 23. panta 3. punktu un samērīguma un labas pārvaldības principus, tādēļ, ka, balstīdamās uz (kā apgalvots) standarta kritēriju kopumu, tā esot automātiski piemērojusi naudas soda palielinājumu ar pamatojumu, ka pārkāpums ir atkārtots, neizvērtējot šīs lietas apstākļus.

                  2.

                  Otrais pamats ir par to, ka Komisija esot automātiski piemērojusi naudas soda palielinājumu atbilstoši Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punktam, neizvērtējot šīs lietas apstākļus, un neesot izmantojusi savu rīcības brīvību.

                  3.

                  Ar trešo pamatu Tiesai tiek lūgts samazināt naudas soda apmēru līdz samērīgam apmēram, īstenojot savu neierobežoto jurisdikciju atbilstoši Regulas Nr. 1/2003 31. pantam.