title: Lieta C-681/19 P: Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums – Fereydoun Mahmoudian/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija (Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) – Ierobežojoši pasākumi pret Irānas Islāma Republiku – Kaitējums, kas apelācijas sūdzības iesniedzējam ir iespējami nodarīts, iekļaujot un saglabājot tā nosaukumu to personu un vienību sarakstā, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Tiesas kompetence lemt par prasību atlīdzināt kaitējumu, kas ir iespējami nodarīts KĀDP jomā pieņemtos lēmumos paredzēto ierobežojošo pasākumu dēļ – Tādas tiesību normas pietiekami būtisks pārkāpums, kuras mērķis ir piešķirt tiesības privātpersonām)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/3

      Tiesas (sestā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums – Fereydoun Mahmoudian/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija
      (Lieta C-681/19 P) (1)

      (Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) - Ierobežojoši pasākumi pret Irānas Islāma Republiku - Kaitējums, kas apelācijas sūdzības iesniedzējam ir iespējami nodarīts, iekļaujot un saglabājot tā nosaukumu to personu un vienību sarakstā, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Tiesas kompetence lemt par prasību atlīdzināt kaitējumu, kas ir iespējami nodarīts KĀDP jomā pieņemtos lēmumos paredzēto ierobežojošo pasākumu dēļ - Tādas tiesību normas pietiekami būtisks pārkāpums, kuras mērķis ir piešķirt tiesības privātpersonām)
      (2022/C 24/03)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Fereydoun Mahmoudian (pārstāvji: A. Bahrami, advokāts, N. Korogiannakis, dikigoros)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M.-C. Cadilhac un M. Bishop), Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Bouquet un J. Roberti di Sarsina)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Fereydoun Mahmoudian sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 372, 4.11.2019.


title: Apvienotās lietas no C-748/19 līdz C-754/19: Tiesas (virspalāta) 2021. gada 16. novembra spriedums (Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocesi pret WB (C-748/19), XA, YZ (C-749/19), DT (C-750/19), ZY (C-751/19), AX (C-752/19), BV (C-753/19), CU (C-754/19) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesiskums – Tiesu varas neatkarība – LES 19. panta 1. punkta otrā daļa – Valsts tiesiskais regulējums, kurā tieslietu ministram ir paredzēta iespēja norīkot tiesnešus darbam augstāka līmeņa tiesās un atsaukt šos norīkojumus – Krimināllietu iztiesāšanas sastāvi, kuros iekļauti tieslietu ministra norīkoti tiesneši – Direktīva (ES) 2016/343 – Nevainīguma prezumpcija)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/3

      Tiesas (virspalāta) 2021. gada 16. novembra spriedums (Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocesi pret WB (C-748/19), XA, YZ (C-749/19), DT (C-750/19), ZY (C-751/19), AX (C-752/19), BV (C-753/19), CU (C-754/19)
      (Apvienotās lietas no C-748/19 līdz C-754/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesiskums - Tiesu varas neatkarība - LES 19. panta 1. punkta otrā daļa - Valsts tiesiskais regulējums, kurā tieslietu ministram ir paredzēta iespēja norīkot tiesnešus darbam augstāka līmeņa tiesās un atsaukt šos norīkojumus - Krimināllietu iztiesāšanas sastāvi, kuros iekļauti tieslietu ministra norīkoti tiesneši - Direktīva (ES) 2016/343 - Nevainīguma prezumpcija)
      (2022/C 24/04)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Okręgowy w Warszawie

         Pamata kriminālprocesu dalībnieki

      WB (C-748/19), XA, YZ (C-749/19), DT (C-750/19), ZY (C-751/19), AX (C-752/19), BV (C-753/19), CU (C-754/19)

         piedaloties: Prokuratura Krajowa, iepriekš Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim (C-748/19), Prokuratura Rejonowa Warszawa-Żoliborz w Warszawie (C-749/19), Prokuratura Rejonowa Warszawa-Wola w Warszawie (C-750/19, C-753/19 un C-754/19), Prokuratura Rejonowa w Pruszkowie (C-751/19), Prokuratura Rejonowa Warszawa-Ursynów w Warszawie (C-752/19), kā arī Pictura sp. z o.o. (C-754/19)

         Rezolutīvā daļa

      LES 19. panta 1. punkta otrā daļa, to aplūkojot kopsakarā ar LES 2. pantu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/343 (2016. gada 9. marts) par to, lai nostiprinātu konkrētus nevainīguma prezumpcijas aspektus un tiesības piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā, 6. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā valsts tiesību normas, saskaņā ar kurām dalībvalsts tieslietu ministrs, pamatojoties uz nepubliskotiem kritērijiem, var, pirmkārt, uz noteiktu vai nenoteiktu laiku norīkot tiesnesi darbam augstāka līmeņa krimināltiesā un, otrkārt, jebkurā brīdī ar nemotivētu lēmumu atsaukt šo norīkojumu neatkarīgi no tā, vai minētais norīkojums ir uz noteiktu vai nenoteiktu laiku.

         (1)  OV C 54, 17.2.2020.


title: Lieta C-821/19: Tiesas (virspalāta) 2021. gada 16. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Ungārija (Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Patvēruma politika – Direktīvas 2013/32/ES un 2013/33/ES – Starptautiskās aizsardzības piešķiršanas procedūra – Nepieņemamības pamati – Jēdzieni “droša trešā valsts” un “pirmā patvēruma valsts” – Patvēruma meklētājiem sniegtā palīdzība – Kriminālatbildības noteikšana – Aizliegums iekļūt attiecīgās dalībvalsts pierobežas zonā)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/4

      Tiesas (virspalāta) 2021. gada 16. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Ungārija
      (Lieta C-821/19) (1)

      (Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Patvēruma politika - Direktīvas 2013/32/ES un 2013/33/ES - Starptautiskās aizsardzības piešķiršanas procedūra - Nepieņemamības pamati - Jēdzieni “droša trešā valsts” un “pirmā patvēruma valsts” - Patvēruma meklētājiem sniegtā palīdzība - Kriminālatbildības noteikšana - Aizliegums iekļūt attiecīgās dalībvalsts pierobežas zonā)
      (2022/C 24/05)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji J. Tomkin, A. Tokár un M. Condou-Durande, vēlāk J. Tomkin un A. Tokár)

         Atbildētāja: Ungārija (pārstāvji: K. Szíjjártó, M. Tátrai un M. Z. Fehér)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Ungārija nav izpildījusi pienākumus, kas paredzēti:

                              —

                              Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai 33. panta 2. punktā, ļaujot kā nepieņemamu noraidīt ikvienu starptautiskās aizsardzības pieteikumu, pamatojoties uz to, ka pieteikuma iesniedzējs tās teritorijā ir ieceļojis, šķērsojot valsti, kurā viņš nav pakļauts vajāšanai vai smaga kaitējuma ciešanas riskam vai kurā ir garantēta pietiekama līmeņa aizsardzība;

                              —

                              Direktīvas 2013/32 8. panta 2. punktā un 22. panta 1. punktā, kā arī Direktīvas 2013/33/ES (2013. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka standartus starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšanai, 10. panta 4. punktā, savās tiesībās noteikdama kriminālatbildību par jebkuras personas rīcību, kas organizatoriskas darbības ietvaros sniedz palīdzību patvēruma pieteikuma sagatavošanā vai iesniegšanā tās teritorijā, ja – neatstājot nekādas saprātīgas šaubas – var pierādīt, ka šai personai bija zināms, ka atbilstoši šīm tiesībām šis pieteikums nevar tikt apmierināts;

                              —

                              Direktīvas 2013/32 8. panta 2. punktā, 12. panta 1. punkta c) apakšpunktā un 22. panta 1. punktā, kā arī Direktīvas 2013/33 10. panta 4. punktā, atņemot tiesības tuvoties tās ārējām robežām ikvienai personai, kura tiek turēta aizdomās par šāda pārkāpuma izdarīšanu.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Ungārija sedz savus, kā arī atlīdzina četras piektdaļas no Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumiem.

                  4)

                  Eiropas Komisija sedz vienu piektdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem pati.

         (1)  OV C 19, 20.1.2020.


title: Lieta C-107/20 P: Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums – Grieķijas Republika/Eiropas Komisiju (Apelācija – Kopējā lauksaimniecības politika (KLP) – Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantijas fonds (ELVGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) – No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi – Grieķijas Republikas izdevumi – Regula (ES) 1306/2013 – 52. panta 4. punkta c) apakšpunkts – Vienotas likmes finanšu korekcijas – 24 mēnešu termiņš – Šajā termiņā ietvertie izdevumi – Korekcijas aprēķināšanas metode – Korekcijas likmes pielāgošana)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/5

      Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums – Grieķijas Republika/Eiropas Komisiju
      (Lieta C-107/20 P) (1)

      (Apelācija - Kopējā lauksaimniecības politika (KLP) - Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantijas fonds (ELVGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) - No Eiropas Savienības finansējuma izslēgti izdevumi - Grieķijas Republikas izdevumi - Regula (ES) 1306/2013 - 52. panta 4. punkta c) apakšpunkts - Vienotas likmes finanšu korekcijas - 24 mēnešu termiņš - Šajā termiņā ietvertie izdevumi - Korekcijas aprēķināšanas metode - Korekcijas likmes pielāgošana)
      (2022/C 24/06)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grieķijas Republika (pārstāvji: E. Tsaousi, A.-E. Vasilopoulou un E.-E. Krompa)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Konstantinidis un J. Aquilina)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 161, 11.5.2020


title: Lieta C-212/20: Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums (Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – M.P., B.P. “A.” prowadzący działalność za pośrednictwem “A.” S.A. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Ārvalsts valūtā indeksēts hipotekārā aizdevuma līgums – Līguma noteikums par ārvalsts valūtas pirkšanas un pārdošanas kursu – Saprotamības un pārskatāmības prasība – Valsts tiesas pilnvaras)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/5

      Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums (Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – M.P., B.P. “A.” prowadzący działalność za pośrednictwem“A.” S.A.

      (Lieta C-212/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Ārvalsts valūtā indeksēts hipotekārā aizdevuma līgums - Līguma noteikums par ārvalsts valūtas pirkšanas un pārdošanas kursu - Saprotamības un pārskatāmības prasība - Valsts tiesas pilnvaras)
      (2022/C 24/07)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: M.P., B.P.

         Atbildētāja: “A.” prowadzący działalność za pośrednictwem “A.” S.A.

         piedaloties: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgtā aizdevuma līguma noteikuma, kurā ir paredzēts tās ārvalsts valūtas pirkšanas un pārdošanas kurss, kurā aizdevums ir indeksēts, saturam ir jāļauj samērā informētam, uzmanīgam un apdomīgam patērētājam, pamatojoties uz skaidriem un saprotamiem kritērijiem, saprast, kā tiek noteikts ārvalsts valūtas maiņas kurss, kas tiek izmantots, lai aprēķinātu atmaksājamo maksājumu summu, tādējādi, lai šim patērētājam pašam būtu iespējams jebkurā brīdī identificēt pārdevēja vai patērētāja piemēroto maiņas kursu.

                  2)

                  Direktīvas 93/13 5. pants un 6. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj, ka valsts tiesa, kura ir konstatējusi starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgtā aizdevuma līguma noteikuma par indeksāciju ārvalstu valūtā negodīgumu šīs direktīvas 3. panta 1. punkta izpratnē, interpretē šo noteikumu tādējādi, ka tiek mazināts tā negodīgais raksturs, pat ja šāda interpretācija atbilst līguma pušu kopējai gribai.

         (1)  OV C 304, 14.9.2020.


title: Lieta C-306/20: Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums (Administratīvās apgabaltiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Visma Enterprise” SIA/Konkurences padome (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Konkurence – Aizliegtas vienošanās – LESD 101. panta 1. un 3. punkts – Vertikāli nolīgumi – Ierobežojums “mērķa dēļ” vai “seku dēļ” – Atbrīvojums – Potenciāla darījuma ar gala lietotāju reģistrācija, ko veic izplatītājs – Līguma punkts, ar kuru izplatītājam tiek piešķirta “priekšroka pārdošanas procesa virzīšanā” uz sešiem mēnešiem pēc reģistrācijas – Izņēmums – Lietotāja iebildumi – Tiesas kompetence – Pilnībā iekšēja situācija – Valsts tiesību akti, kuros izmantoti Savienības tiesībās paredzētie risinājumi)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/6

      Tiesas (septītā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums (Administratīvās apgabaltiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Visma Enterprise” SIA/Konkurences padome
      (Lieta C-306/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - LESD 101. panta 1. un 3. punkts - Vertikāli nolīgumi - Ierobežojums “mērķa dēļ” vai “seku dēļ” - Atbrīvojums - Potenciāla darījuma ar gala lietotāju reģistrācija, ko veic izplatītājs - Līguma punkts, ar kuru izplatītājam tiek piešķirta “priekšroka pārdošanas procesa virzīšanā” uz sešiem mēnešiem pēc reģistrācijas - Izņēmums - Lietotāja iebildumi - Tiesas kompetence - Pilnībā iekšēja situācija - Valsts tiesību akti, kuros izmantoti Savienības tiesībās paredzētie risinājumi)
      (2022/C 24/08)
      Tiesvedības valoda – latviešu

         Iesniedzējtiesa

      Administratīvā apgabaltiesa

         Pamatlietas puses

         Pieteicēja:“Visma Enterprise” SIA

         Atbildētāja: Konkurences padome

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  LESD 101. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka starp piegādātāju un izplatītāju noslēgts nolīgums – saskaņā ar ko izplatītājam, kurš pirmais ir reģistrējis potenciālo darījumu ar gala lietotāju, sešu mēnešu laikā pēc šī darījuma reģistrēšanas ir “priekšroka pārdošanas procesa virzīšanā”, ja vien šis lietotājs pret to neiebilst, – nevar tikt kvalificēts kā “nolīgums, kura mērķis” ir nepieļaut, ierobežot vai izkropļot konkurenci šīs tiesību normas izpratnē, izņemot situāciju, kad, ņemot vērā šī nolīguma tekstu, mērķus un kontekstu, var tikt uzskatīts, ka tam piemīt pietiekama kaitīguma konkurencei pakāpe, lai to šādi kvalificētu.
                  Gadījumā, ja šāds nolīgums nav konkurences ierobežojums “mērķa dēļ” LESD 101. panta 1. punkta izpratnē, valsts tiesai ir jāpārbauda, vai, ņemot vērā visus nozīmīgos pamatlietas apstākļus, proti, it īpaši ekonomisko un juridisko kontekstu, kurā darbojas attiecīgie uzņēmumi, skarto preču vai pakalpojumu raksturu, kā arī konkrētā tirgus reālos darbības apstākļus un struktūru, šis nolīgums var tikt uzskatīts par tādu, kas pietiekami būtiski ierobežo konkurenci tā faktisko vai potenciālo seku dēļ.

                  2)

                  LESD 101. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka starp piegādātāju un izplatītāju noslēgtam nolīgumam – saskaņā ar ko izplatītājam, kurš pirmais ir reģistrējis potenciālo darījumu ar gala lietotāju, sešu mēnešu laikā pēc šī darījuma reģistrēšanas ir “priekšroka pārdošanas procesa virzīšanā”, ja vien šis lietotājs pret to neiebilst ,– gadījumā, ja tas atzīstams par nolīgumu, kura “mērķis” vai “sekas” ir nepieļaut, ierobežot vai izkropļot konkurenci LESD 101. panta 1. punkta izpratnē, atbrīvojums saskaņā ar minētā panta 3. punktu var tikt piemērots tikai tad, ja tas atbilst minētajā punktā paredzētajiem kumulatīvajiem nosacījumiem.

                  3)

                  LESD 101. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nolīguma, kas aizliegts saskaņā ar šo tiesību normu, esamība nevar tikt izslēgta tādēļ vien, ka iestāde, kas ir atbildīga par minētās tiesību normas īstenošanu, ir veikusi diferencētu vērtējumu attiecībā uz atbildības par pārkāpumu piemērošanu šī nolīguma pusēm.

         (1)  OV C 304, 14.9.2020.


title: Lieta C-358/20: Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums (Judecătoria Oradea (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Promexor Trade SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļu tiesību aktu saskaņošana – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Direktīva 2006/112/EK – Tiesības uz PVN atskaitīšanu – Nodokļa maksātāja PVN identifikācijas atcelšana – Tiesību uz atskaitīšanu atteikums – Formālās prasības)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/7

      Tiesas (astotā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums (Judecătoria Oradea (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Promexor Trade SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor

      (Lieta C-358/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļu tiesību aktu saskaņošana - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - Tiesības uz PVN atskaitīšanu - Nodokļa maksātāja PVN identifikācijas atcelšana - Tiesību uz atskaitīšanu atteikums - Formālās prasības)
      (2022/C 24/09)
      Tiesvedības valoda – rumāņu

         Iesniedzējtiesa

         Judecătoria Oradea

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Promexor Trade SRL

         Atbildētāja: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2010/45/ES (2010. gada 13. jūlijs), 168. pants, 213. panta 1. punkts, 214. panta 1. punkts un 273. pants, kā arī pievienotās vērtības nodokļa (PVN) neitralitātes princips, lasot tos kopsakarā ar tiesiskās drošības, tiesiskās paļāvības aizsardzības un samērīguma principiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja nodokļa maksātāja PVN identifikācija ir tikusi atcelta, jo par sešiem secīgiem mēnešiem iesniegtajās PVN deklarācijās nav norādīti ar nodokli apliekami darījumi, bet šis nodokļa maksātājs turpina savu darbību, neraugoties uz šo atcelšanu, tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru kompetentajai nodokļu administrācijai ir atļauts šim nodokļa maksātājam noteikt pienākumu iekasēt PVN, kas ir maksājams par tā ar nodokli apliktajiem darījumiem, ja vien šis nodokļa maksātājs var lūgt jaunu PVN identifikāciju un atskaitīt priekšnodoklī samaksāto PVN. Uz apstākli, ka nodokļa maksātāja administrators ir saistīts ar citu sabiedrību, pret kuru ir sākts maksātnespējas process, pašu par sevi nevar atsaukties, lai sistemātiski šim nodokļa maksātājam atteiktu jaunu PVN identifikāciju.

         (1)  OV C 378, 9.11.2020.


title: Lieta C-413/20: Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums (Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – État belge/LO u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Gaisa transports – Regula (ES) Nr. 1178/2011 – Tehniskās prasības un administratīvās procedūras civilās aviācijas gaisa kuģu salona apkalpes darbiniekiem – I pielikuma 3. papildinājuma A daļas 9. un 10. punkts – Mācību kursi komercpilota apliecības izsniegšanai – Mācību lidojumi – Zemes instrumentālā treniņa laiks – Aprēķināšana – Treniņš ar simulatoru – Prasmju pārbaude – Tiesiskās noteiktības princips – Prejudiciālā nolēmuma tiesvedībā pasludināta sprieduma iedarbības laikā ierobežošana)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/8

      Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 18. novembra spriedums (Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – État belge/LO u.c.
      (Lieta C-413/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Gaisa transports - Regula (ES) Nr. 1178/2011 - Tehniskās prasības un administratīvās procedūras civilās aviācijas gaisa kuģu salona apkalpes darbiniekiem - I pielikuma 3. papildinājuma A daļas 9. un 10. punkts - Mācību kursi komercpilota apliecības izsniegšanai - Mācību lidojumi - Zemes instrumentālā treniņa laiks - Aprēķināšana - Treniņš ar simulatoru - Prasmju pārbaude - Tiesiskās noteiktības princips - Prejudiciālā nolēmuma tiesvedībā pasludināta sprieduma iedarbības laikā ierobežošana)
      (2022/C 24/10)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: État belge

         Atbildētāji: LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Komisijas Regulas (ES) Nr. 1178/2011 (2011. gada 3. novembris), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras civilās aviācijas gaisa kuģu salona apkalpes darbiniekiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 216/2008, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2018. gada 31. jūlija Regulu (ES) 2018/1119, I pielikuma 3. papildinājuma A daļas 9. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, aprēķinot šajā tiesību normā norādītās 115 instrumentālā laika stundas, nav iespējams ieskaitīt vairāk nekā 55 zemes instrumentālā laika stundas.

                  2)

                  Regulas Nr. 1178/2011, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu 2018/1119, I pielikuma 3. papildinājuma A daļas 10. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja pretendents ir nokārtojis prasmju pārbaudi pirms visu prasīto mācību stundu pabeigšanas, CPL(A) apliecība viņam var tikt izsniegta tikai pēc tam, kad viņš ir pabeidzis mācības un no jauna ir nokārtojis atbilstošo prasmju pārbaudi.

         (1)  OV C 378, 9.11.2020.


title: Lieta C-479/21 PPU: Tiesas (virspalāta) 2021. gada 16. novembra spriedums (Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Attiecībā uz SN, SD izdotu Eiropas apcietināšanas orderu izpilde (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība – LES 50. pants – Līgums par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas – LESD 217. pants – Tirdzniecības un sadarbības nolīgums ar Apvienoto Karalisti – Protokols (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu – Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Eiropas apcietināšanas orderis – Pamatlēmums 2002/584/TI – Eiropas apcietināšanas ordera režīma saglabāšana ar izstāšanās līgumu attiecībā uz Apvienoto Karalisti pārejas periodā – Noteikumu par nodošanas mehānismu, kas ieviests ar Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu ar Apvienoto Karalisti, piemērošana Eiropas apcietināšanas orderim – Īrijai saistoši režīmi)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/9

      Tiesas (virspalāta) 2021. gada 16. novembra spriedums (Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Attiecībā uz SN, SD izdotu Eiropas apcietināšanas orderu izpilde
      (Lieta C-479/21 PPU) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība - LES 50. pants - Līgums par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas - LESD 217. pants - Tirdzniecības un sadarbības nolīgums ar Apvienoto Karalisti - Protokols (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu - Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Eiropas apcietināšanas orderis - Pamatlēmums 2002/584/TI - Eiropas apcietināšanas ordera režīma saglabāšana ar izstāšanās līgumu attiecībā uz Apvienoto Karalisti pārejas periodā - Noteikumu par nodošanas mehānismu, kas ieviests ar Tirdzniecības un sadarbības nolīgumu ar Apvienoto Karalisti, piemērošana Eiropas apcietināšanas orderim - Īrijai saistoši režīmi)
      (2022/C 24/11)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         Supreme Court

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: SN un SD

         piedaloties: Governor of Cloverhill Prison, Īrijai, Attorney General un Governor of Mountjoy prison

         Rezolutīvā daļa

      LES 50. pants, LESD 217. pants un Protokols (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots LES un LESD, ir jāinterpretē tādējādi, ka Īrijai ir saistošs Līguma par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas 62. panta 1. punkta b) apakšpunkts, kas ir aplūkots kopā ar tā 185. panta ceturto daļu, kā arī Tirdzniecības un sadarbības nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no otras puses, 632. pants.

         (1)  OV C 391, 27.9.2021.


title: Lieta C-686/20: Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 11. oktobra rīkojums (Tribunal de Proximité d’Aulnay-sous-Bois (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – YE u.c. /Vueling Airlines SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Aviopārvadājumi – Regula (EK) Nr. 261/2004 – Kopīgi noteikumi par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos – 3. panta 3. punkts – Piemērošanas joma – Pasažieri, kuri ceļo bez maksas vai par pazeminātu tarifu, kas nav tieši vai netieši pieejams plašai sabiedrībai – Bez maksas ceļojošs mazs bērns – 2. panta f) punkts – Jēdziens “biļete”)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/9

      Tiesas (devītā palāta) 2021. gada 11. oktobra rīkojums (Tribunal de Proximité d’Aulnay-sous-Bois (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – YE u.c. /Vueling Airlines SA

      (Lieta C-686/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Aviopārvadājumi - Regula (EK) Nr. 261/2004 - Kopīgi noteikumi par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos - 3. panta 3. punkts - Piemērošanas joma - Pasažieri, kuri ceļo bez maksas vai par pazeminātu tarifu, kas nav tieši vai netieši pieejams plašai sabiedrībai - Bez maksas ceļojošs mazs bērns - 2. panta f) punkts - Jēdziens “biļete”)
      (2022/C 24/12)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal de Proximité d’Aulnay-sous-Bois

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: YE, LP, AN, kurus likumiski pārstāv viņu vecāki YE un LP; OL, ko likumiski pārstāv viņa vecāki YE un LP; VX, kuru likumiski pārstāv viņa vecāki YE un LP; CE, ko likumiski pārstāv viņa vecāki YE un LP

         Atbildētāja: Vueling Airlines SA

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 3. panta 3. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā normā minētais nosacījums par tiešu vai netiešu pieejamību plašai sabiedrībai neattiecas uz pasažieriem, kas ceļo bez maksas.

                  2)

                  Regulas Nr. 261/2004 3. panta 3. punkta otrais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka šī regula neattiecas uz pasažieri, kurš, būdams mazs bērns, ceļo bez maksas, bez savas atsevišķas sēdvietas un bez iekāpšanas kartes, un kura uzvārds un vārds nav norādīts viņa vecāku veiktajās rezervācijās.

         (1)  Iesniegšanas datums: 18.12.2020.


title: Lieta C-688/20: Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 29. oktobra rīkojums (Sąd Rejonowy w Opatowie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – HG, TC/Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Obligātā civiltiesiskā atbildības apdrošināšana saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu – Direktīva 2009/103/EK – 3. panta pirmā daļa – Pienākums noslēgt apdrošināšanas līgumu – Piemērojamība – Transportlīdzeklis, kurš nav derīgs izmantošanai satiksmē, nav reģistrēts un ir likumīgi noņemts no uzskaites)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/10

      Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 29. oktobra rīkojums (Sąd Rejonowy w Opatowie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – HG, TC/Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny

      (Lieta C-688/20) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Obligātā civiltiesiskā atbildības apdrošināšana saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu - Direktīva 2009/103/EK - 3. panta pirmā daļa - Pienākums noslēgt apdrošināšanas līgumu - Piemērojamība - Transportlīdzeklis, kurš nav derīgs izmantošanai satiksmē, nav reģistrēts un ir likumīgi noņemts no uzskaites)
      (2022/C 24/13)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Rejonowy w Opatowie

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: HG, TC

         Atbildētājs: Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2009/103/EK (2009. gada 16. septembris) par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību 3. panta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas līguma saistībā ar mehāniskā transportlīdzekļa izmantošanu noslēgšana nav obligāta laikposmā, kurā attiecīgais transportlīdzeklis nav derīgs izmantošanai satiksmē tehniskā stāvokļa dēļ, nav reģistrēts un uz laiku ir noņemts no uzskaites atbilstoši piemērojamiem valsts tiesību aktiem.

         (1)  Iesniegšanas datums: 17/12/2020.


title: Lieta C-345/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 3. jūnijā Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2021. gada 24. marta spriedumu lietā T-282/19 Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/11

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 3. jūnijāFoundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2021. gada 24. marta spriedumu lietā T-282/19 Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO

      (Lieta C-345/21 P)
      (2022/C 24/14)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (pārstāvji: S. Malynicz BL, S. Baran, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      Ar 2021. gada 23. novembra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) nosprieda, ka apelācijas sūdzība atzīstama par nepieļaujama un ka Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.


title: Lieta C-452/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 21. jūlijā iesniedza Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) – J.K., B.K./Przedsiębiorstwo Państwowe X

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/11

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 21. jūlijā iesniedza Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) – J.K., B.K./Przedsiębiorstwo Państwowe X

      (Lieta C-452/21)
      (2022/C 24/15)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Okręgowy w Warszawie

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: J.K., B.K.

         Atbildētājs: Przedsiębiorstwo Państwowe X

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 191. panta 1. un 2. pants, Pamattiesību hartas 7., 17. un 37. pants, skatīts kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/49/EK (2002. gada 25. jūnijs) par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību (1) 1. panta 1. punktu un 2., 8. un 9. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesību [normas], proti, 2001. gada 27. aprīļaustawa – Prawo ochrony środowiska [Vides aizsardzības likuma] 129. panta 4. punkta, interpretāciju, kurā ir paredzēts trīs gadu prekluzīvs termiņš prasības celšanai par nekustamā īpašuma izmantošanas ierobežošanu, liedzot nekustamo īpašumu, kuri ir iekļauti ierobežotās izmantošanas zonā saistībā ar lidostas ekspluatāciju, īpašniekiem saņemt kompensāciju par nekustamā īpašuma vērtības samazināšanos un akustiskās atjaunošanas izdevumiem, kā tas ir aplūkojamajā lietā?

         (1)  OV 2002, L 189, 12. lpp.


title: Lieta C-469/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. jūlijā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Consejo General de Colegios Oficiales de Farmacéuticos de España/Administración General del Estado

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/12

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. jūlijā iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Consejo General de Colegios Oficiales de Farmacéuticos de España/Administración General del Estado

      (Lieta C-469/21)
      (2022/C 24/16)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal Supremo

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Consejo General de Colegios Oficiales de Farmacéuticos de España

         Atbildētāja: Administración General del Estado

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai ar Deleģēto regulu (ES) 2016/161 (1) un, konkrētāk, tās 25., 31., 32.,35., 36. un 44. pantu ir saderīga valsts tiesību norma, ar ko izveido mezglpunktu – kā instrumentu repozitorija darbībai – kurš pieder un kuru pārvalda valsts pārvaldes iestāde?

                  2)

                  Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša: vai ar Deleģēto regulu (ES) 2016/161 un, konkrētāk, tās 25., 31., 32., 35., 36. un 44. pantu ir saderīga valsts tiesību norma, ar ok nosaka, ka aptiekām ir jāizmanto minētais mezglpunkts, kad tās piegādā zāles, ko apmaksā Valsts veselības aprūpes sistēma?

                  3)

                  Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša: vai ar Deleģēto regulu (ES) 2016/161 un, konkrētāk, tās 25., 31., 32., 35., 36. un 44. pantu ir saderīga valsts tiesību norma, ar ko nosaka, ka, ja netiek panākta vienošanās starp valsts pārvaldes iestādi un juridisko personu, kas pārvalda repozitoriju, par minētā mezglpunkta iekļaušanu repozitorijā, par iekļaušanu var tikt lemts vienpusēji un saistoši ar ministrijas rīkojumu?

         (1)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/161 (2015. gada 2. oktobris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/83/EK, noteicot detalizētus noteikumus par drošuma pazīmēm uz cilvēkiem paredzētu zāļu iesaiņojuma (OV 2016, L 32, 1. lpp.).


title: Lieta C-498/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 12. augustā Birkenstock IP GmbH un Birkenstock Sales GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2021. gada 2. jūnija rīkojumu lietā T-365/20 Birkenstock Sales GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/12

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 12. augustāBirkenstock IP GmbH un Birkenstock Sales GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2021. gada 2. jūnija rīkojumu lietā T-365/20 Birkenstock Sales GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      (Lieta C-498/21 P)
      (2022/C 24/17)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Birkenstock IP GmbH, Birkenstock Sales GmbH (pārstāvji: N. Weber un D. Leisner, advokāti)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      Ar 2021. gada 22. novembra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-521/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 23. augustā iesniedza Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu (Polija) – MJ/AA

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/13

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 23. augustā iesniedza Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu (Polija) – MJ/AA
      (Lieta C-521/21)
      (2022/C 24/18)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: MJ

         Atbildētājs: AA

         Piedaloties: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Līguma par Eiropas Savienību (“LES”) 2. pants un 19. panta 1. punkts, un LES 6. panta 1. līdz 3. punkts, kopsakarā ar Pamattiesību hartas (“Harta”) 47. pantu ir jāsaprot tādējādi, ka par tiesību aktos noteiktu tiesu Savienības tiesību izpratnē nav uzskatāma tiesa, kuras sastāvā ir persona, kas iecelta šīs tiesas tiesneša amatā procedūrā, kurā:

                              a)

                              personu iecelšanai tiesneša amatā Polijas Republikas prezidentam ir izvirzījusi pašreizējā Krajowa Rada Sądownictwa [Valsts tiesu padome], kura bija iecelta pretēji Polijas konstitucionālajām un likumu normām, kura nav neatkarīga iestāde un kurā nav tiesnešu pārstāvju, kas tajā būtu iecelti neatkarīgi no izpildvaras un likumdošanas varas, tādējādi valsts tiesību aktos paredzētais lūgums iecelt tiesneša amatā nav ticis iesniegts pienācīgi;

                              b)

                              iecelšanas procedūras dalībniekiem nebija tiesību vērsties tiesā LES 2. panta un 19. panta 1. punkta, kā arī LES 6. panta 1. līdz 3. punkta, kopsakarā ar Pamattiesību hartas 47. pantu, izpratnē;

                  2)

                  Vai LES 2. pants un 19. panta 1. punkts, kopsakarā ar Hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka situācijā, kad tiesas sastāvā ir persona, kas iecelta tiesneša amatā 1. punktā izklāstītajos apstākļos:

                              a)

                              tie nepieļauj tādu valsts tiesību normu piemērošanu, kurās šādas personas iecelšanas amatā likumības pārbaude ir nodota tādas Sąd Najwyższy [Augstākās tiesas] palātas izņēmuma jurisdikcijā, ko veido vienīgi personas, kuras ir ieceltas tiesneša amatā 1. punktā izklāstītajos apstākļos, un kurās vienlaikus ir noteikts pienākums iebildumus pret personas iecelšanu tiesneša amatā atstāt bez izskatīšanas, ņemot vērā institucionālo un sistēmisko kontekstu;

                              b)

                              tajos ir prasīts Eiropas tiesību efektivitātes nodrošināšanas nolūkos veikt tādu valsts tiesību normu interpretāciju, kas ļautu tiesai arī pēc savas ierosmes atstatīt šādu personu no lietas izskatīšanas, pamatojoties uz – pēc analoģijas piemērotiem – noteikumiem par tiesneša, kurš nav spējīgs spriest (iudex inhabilis), atstatīšanu;

                              c)

                              tajos ir prasīts, lai Savienības tiesību piemērošanas un lietderīgas iedarbības nolūkos valsts tiesa neievēro valsts konstitucionālās tiesas spriedumu, ciktāl ar šo spriedumu pieteikuma par tiesneša noraidīšanu izskatīšana ir atzīta par neatbilstošu valsts tiesībām, pamatojot ar to, ka tiesneša iecelšana ir prettiesiska, jo tā neatbilda Eiropas Savienības prasībām attiecībā uz neatkarīgu un objektīvu tiesu, kura iepriekš noteikta ar likumu, LES 19. panta 1. punkta izpratnē, kopsakarā ar Hartas 47. pantu;

                              d)

                              tajos ir prasīts, lai Savienības tiesību piemērošanas un lietderīgas iedarbības nolūkos valsts tiesa neievēro valsts konstitucionālās tiesas spriedumu, ja tas neļauj izpildīt Eiropas Savienības Tiesas rīkojumu par pagaidu pasākumiem, kurā ir uzdots apturēt tādu valsts tiesību normu piemērošanu, kas liedz valsts tiesām pārbaudīt Eiropas Savienības prasību ievērošanu attiecībā uz neatkarīgu, objektīvu un tiesību aktos noteiktu tiesu LES 19. panta 1. punkta izpratnē, kopsakarā ar Pamattiesību hartas 47. pantu.


title: Lieta C-541/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 30. augustā Joëlle Mélin iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2021. gada 30. jūnija spriedumu lietā T-51/20 Mélin/Parlaments

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/14

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 30. augustāJoëlle Mélin iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2021. gada 30. jūnija spriedumu lietā T-51/20 Mélin/Parlaments
      (Lieta C-541/21 P)
      (2022/C 24/19)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Joëlle Mélin (pārstāvis: F. Wagner, advokāts)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2021. gada 30. jūnija spriedumu lietā T-51/20, Mélin/Parlaments;

                  —

                  atzīt par pieņemamu iebildi par prettiesiskumu un atzīt par prettiesiskiem Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu (turpmāk tekstā – “DNĪN”) 33. panta 1. un 2. punktu un 68. panta 1. un 2. punktu;

                  —

                  atzīt, ka ģenerālsekretāra 2019. gada 17. decembra lēmumam trūkst juridiska pamata, un to atcelt;

            galvenokārt:

                  —

                  atzīt, ka Joëlle Mélin ir iesniegusi DNĪN 33. panta 1. un 2. punktam un Eiropas Savienības Tiesas judikatūrai atbilstošus pierādījumus par viņas palīdzes darbu;

            līdz ar to:

                  —

                  atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2019. gada 17. decembra lēmumu, kas paziņots ar 2019. gada 18. decembra vēstuli Nr. D202484 un pieņemts, piemērojot Eiropas Parlamenta Prezidija 2008. gada 19. maija un 9. jūlija Lēmuma 2009/C 159/01 “attiecībā uz Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas pasākumiem”, redakcijā ar grozījumiem, 68. pantu, un kurā konstatēts apelācijas sūdzības iesniedzējas parāds 130 339,35 EUR apmērā, kas nepamatoti samaksāti kā parlamentārā palīdzība, un norādīts pamatojums šī parāda atgūšanai;

                  —

                  atcelt paziņojumu par parādu Nr. 2019-2081, ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzēja tiek informēta, ka attiecībā uz viņu ir konstatēts parāds saskaņā ar ģenerālsekretāra 2019. gada 17. decembra lēmumu par saistībā ar parlamentāro palīdzību nepamatoti samaksāto summu atgūšanu, piemērojot DNĪN 68. pantu un Finanšu regulas 98.–101. pantu;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja atsaucas uz pamatu ar nosaukumu “EIROPAS SAVIENĪBAS VISPĀRĒJĀS TIESAS PIEĻAUTS SAVIENĪBAS TIESĪBU PĀRKĀPUMS – TIESĪBU KĻŪDA UN KĻŪDA FAKTU JURIDISKAJĀ KVALIFIKĀCIJĀ – ACĪMREDZAMA KĻŪDA VĒRTĒJUMĀ – SPRIEDUMA SAGROZĪŠANA”, kuru viņa iedala divās nodaļās, no kurām pirmā ir par pirmajā instancē izvirzīto iebildi par prettiesiskumu un Vispārējās tiesas veikto pirmā pamata analīzi, bet otrā – par lietas būtību un Vispārējās tiesas veikto trešā pamata analīzi.
      Pirmajā nodaļā apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza iebildi par prettiesiskumu un apgalvo, ka DNĪN 33. panta 1. un 2. punktā un 68. panta 1. un 2. punktā nav ievēroti tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības principi. Argumenti, ko apelācijas sūdzības iesniedzēja ir izvirzījusi otrajā nodaļā, attiecas uz Vispārējās tiesas vērtējumu par ģenerālsekretāram pārmestajām kļūdām faktos.


title: Lieta C-570/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 13. septembrī iesniedza Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Polija) – I.S., K.S./YYY. S.A.

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/15

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 13. septembrī iesniedza Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Polija) – I.S., K.S./YYY. S.A.

      (Lieta C-570/21)
      (2022/C 24/20)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: I.S., K.S.

         Atbildētāja: YYY. S.A.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1.

                  Vai Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (1) 2. panta b) punkts un tās apsvērumi ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tas, ka jēdziena “patērētājs” definīcija ietver personu, kas veic uzņēmējdarbību un kopā ar aizņēmēju, kurš neveic tādu darbību, noslēdza kredītlīgumu, kas ir indeksēts ārvalsts valūtā un daļēji ir paredzēts viena aizņēmēja uzņēmējdarbībai, bet daļēji nolūkiem, kas nav saistīti ar tā uzņēmējdarbību, arī gadījumā, ja profesionālā lietošana ir tik mazsvarīga, ka tai ir nenozīmīga loma attiecīgā līguma kopējā kontekstā, un ja nav nozīmes tam, ka dominē ar uzņēmējdarbību nesaistītais aspekts?

                  2.

                  Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir apstiprinoša, vai Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 2. panta b) punkts un tās apsvērumi ir jāinterpretē tādējādi, ka minētajā tiesību normā ietvertais jēdziens “patērētājs” attiecas arī personu, kas līguma parakstīšanas brīdī veica uzņēmējdarbību, bet otrs aizņēmējs vispār tādu darbību neveica, un tad abas šīs personas noslēdza ar banku kredītlīgumu, kas ir indeksēts ārvalsts valūtā, kura pamatsummas daļa tika izmantota viena aizņēmēja profesionāliem nolūkiem un daļa nolūkiem, kas nav saistīti ar uzņēmējdarbību, gadījumā, kad profesionālā lietošana nav mazsvarīga un tai nav tikai nenozīmīga loma kredītlīguma kopējā kontekstā un kad dominē ar uzņēmējdarbību nesaistītais aspekts, bet bez kredīta pamatsummas izmantošanas profesionālam nolūkam nebūtu iespējams to piešķirt ar uzņēmējdarbību nesaistītam nolūkam?

         (1)  OV 1993, L 95, 29. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā: Nodaļa 15 Sējums 002 Lpp. 288 – 293.


title: Lieta C-573/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 17. septembrī Marie-Christine Arnautu iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2021. gada 14. jūlija spriedumu lietā T-740/20, Arnautu/Parlaments

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/16

      Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 17. septembrīMarie-Christine Arnautu iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2021. gada 14. jūlija spriedumu lietā T-740/20, Arnautu/Parlaments
      (Lieta C-573/21 P)
      (2022/C 24/21)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Marie-Christine Arnautu (pārstāvis: F. Wagner, advokāts)

         Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

         Prasījumi

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2021. gada 14. jūlija spriedumu lietā T-740/20, Arnautu/Parlaments;

                  —

                  atzīt par pieņemamu iebildi par prettiesiskumu un atzīt par prettiesisku Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu (turpmāk tekstā – “MASD”) 33. panta pirmo un otro daļu,

                  —

                  konstatēt, ka ģenerālsekretāra 2020. gada 21. septembra lēmumam nav juridiska pamata un atcelt to;

            Galvenokārt:

                  —

                  konstatēt, ka Marie-Christine Arnautu ir iesniegusi pierādījumus par viņas asistenta darbu saskaņā ar MASD 33. panta pirmo un otro daļu un Eiropas Savienības Tiesas judikatūru;

            Līdz ar to,

                  —

                  atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2020. gada 21. septembra lēmumu, kas pieņemts, piemērojot Eiropas Parlamenta Prezidija 2008. gada 19. maija un 9. jūlija Lēmumu 2009/C 159/01 “par Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumiem”, ar grozījumiem, un kurā konstatēts apelācijas sūdzības iesniedzējas parāds 87 203,46 EUR apmērā par nepamatoti samaksātajām summām saistībā ar parlamentāro palīdzību un pamatota šīs summas atgūšana;

                  —

                  atcelt paziņojumu par parādu Nr. 7000001577, ar kuru apelācijas sūdzības iesniedzēja ir informēta, ka attiecībā uz viņu ir konstatēts parāds saskaņā ar ģenerālsekretāra 2020. gada 21. septembra lēmumu par saistībā ar parlamentāro palīdzību nepamatoti samaksāto summu atgūšanu, piemērojot MASD 68. pantu un Finanšu regulas 98.–101. pantu;

                  —

                  piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza pamatu “VISPĀRĒJĀS TIESAS PIEĻAUTS SAVIENĪBAS TIESĪBU PĀRKĀPUMS – TIESĪBU KĻŪDA UN KĻŪDA FAKTU JURIDISKĀ RAKSTURA KVALIFIKĀCIJĀ – ACĪMREDZAMA KĻŪDA VĒRTĒJUMĀ”, kuru tā ir iedalījusi divās daļās, proti, pirmā attiecas uz pirmajā instancē izvirzīto iebildi par prettiesiskumu un Vispārējās tiesas veikto pirmā pamata analīzi un otrā attiecas uz trešā pamata būtību un Vispārējās tiesas veikto analīzi.
      Pamata pirmajā daļā apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza iebildi par prettiesiskumu un apgalvo, ka MASD 33. panta pirmajā un otrajā daļā, un 68. panta pirmajā un otrajā daļā neesot ievēroti tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības principi. Argumenti, kurus apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirzījusi pamata otrajā daļā, attiecas uz Vispārējās tiesas veikto jēdziena “uzdevumi, kas nepieciešami un tieši saistīti ar deputāta pilnvaru īstenošanu” vērtējumu.


title: Lieta C-620/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 6. oktobrī iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – “Momtrade Ruse” OOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/17

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 6. oktobrī iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – “Momtrade Ruse” OOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      (Lieta C-620/21)
      (2022/C 24/22)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Varhoven administrativen sad

         Pamatlietas puses

         Kasācijas sūdzības iesniedzēja: “Momtrade Ruse” OOD

         Atbildētājs kasācijas tiesvedībā: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai PVN direktīvas (1) 132. panta 1. punkta g) apakšpunkta interpretācija ļauj komercsabiedrībai, kas dalībvalstī (šajā gadījumā – Bulgārijā) ir reģistrēta kā sociālo pakalpojumu sniedzēja, atsaukties uz šo tiesību normu, lai saņemtu atbrīvojumu no nodokļa attiecībā uz sociāliem pakalpojumiem, ko tā sniedz fiziskām personām, kuras ir citu dalībvalstu pilsoņi, šo valstu teritorijā? Vai, lai atbildētu uz šo jautājumu, nozīme ir apstāklim, ka pakalpojumu saņēmējus pakalpojumu sniedzējs atrod ar tādu komercsabiedrību starpniecību, kas ir reģistrētas dalībvalstīs, kurās pakalpojumi tiek sniegti?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, pamatojoties uz kādiem kritērijiem un saskaņā ar kādiem tiesību aktiem – Bulgārijas un/vai Austrijas un Vācijas tiesību aktiem, interpretējot un piemērojot norādīto Savienības tiesību normu, ir jāizvērtē, vai revidētā sabiedrība ir “atzīta par sociālās labklājības struktūru” un tiek sniegts apliecinājums, ka tie ir tādi pakalpojumi, kas ir “cieši saistīt[i] ar sociālo aprūpi un sociālo nodrošināšanu”?

                  3)

                  Vai saskaņā ar šo interpretāciju ir pietiekami, ka komercsabiedrība ir reģistrēta kā sociālo pakalpojumu, kādi ir noteikti valsts tiesībās, sniedzēja, lai uzskatītu, ka sabiedrība ir “struktūra, kur[u] attiecīgā dalībvalsts atzinusi par sociālās labklājības struktūr[u]”?

         (1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV. 2006, L 347, 1. lpp.).


title: Lieta C-621/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 6. oktobrī iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) – WS/Intervyuirasht organ na Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerskia savet

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/17

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 6. oktobrī iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) – WS/Intervyuirasht organ na Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerskia savet

      (Lieta C-621/21)
      (2022/C 24/23)
      Tiesvedības valoda – bulgāru

         Iesniedzējtiesa

         Administrativen sad Sofia-grad

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: WS

         Atbildētājs: Intervyuirasht organ na Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerskia savet (Ministru padomes Valsts bēgļu aģentūras Uzklausīšanas birojs)

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu (1) 17. apsvērumu definīcijas un jēdzieni, kas minēti 1979. gada 18. decembra ANO Konvencijā par jebkādas sieviešu diskriminācijas izskaušanu un Eiropas Padomes Konvencijā par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu, ir piemērojami, lai ar dzimumu saistītu vardarbību pret sievietēm atzītu par iemeslu starptautiskās aizsardzības piešķiršanai saskaņā ar 1951. gada Ženēvas Konvenciju par bēgļu statusu un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu, vai arī ar dzimumu saistītai vardarbībai pret sievietēm kā iemeslam starptautiskās aizsardzības piešķiršanai saskaņā ar Direktīvu 2011/95 ir autonoma nozīme, kas atšķiras no attiecīgās nozīmes minētajos starptautisko tiesību instrumentos?

                  2)

                  Vai tad, ja persona paziņo par vardarbību pret sievietēm dzimuma dēļ, lai konstatētu piederību noteiktai sociālai grupai kā vajāšanas iemeslu saskaņā ar Direktīvas 2011/95 10. panta 1. punkta d) apakšpunktu, ir svarīgs tikai no vajāšanas cietušās personas bioloģiskais vai sociālais dzimums (vardarbība pret sievieti tikai tāpēc, ka viņa ir sieviete), vai konkrētie vajāšanas veidi/akti/darbības, kā norādīts neizsmeļošajā sarakstā 30. apsvērumā, var būt izšķiroši “grupas atpazīstamībai sabiedrībā”, proti, tās atšķirīgā pazīme, atkarībā no apstākļiem izcelsmes valstī, vai arī šie akti var attiekties tikai uz vajāšanas darbībām, kas minētas Direktīvas 2011/95 9. panta 2. punkta a) vai f) apakšpunktā?

                  3)

                  Vai tad, ja aizsardzību lūdz persona, kura paziņo par vardarbību dzimuma dēļ, kas izpaužas kā vardarbība ģimenē, šīs personas bioloģiskais vai sociālais dzimums ir pietiekams iemesls, lai konstatētu piederību noteiktai sociālai grupai saskaņā ar Direktīvas 2011/95 10. panta 1. punkta d) apakšpunktu, vai arī ir jākonstatē papildu atšķirīgā pazīme, burtiski, gramatiski interpretējot Direktīvas 2011/95/ES 10. panta 1. punkta d) apakšpunktu, saskaņā ar kuru šie nosacījumi ir jāievēro kumulatīvi un dzimuma aspekti – alternatīvi?

                  4)

                  Vai tad, ja pieteicējs paziņo par vardarbību dzimuma dēļ, kas izpaužas kā vardarbība ģimenē, ko veic vajāšanā iesaistīts nevalstisks dalībnieks [subjekts] Direktīvas 2011/95 6. panta c) punkta izpratnē, Direktīvas 2011/95 9. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka cēloņsakarība ir pietiekama, ja tiek konstatēta saikne starp 10. pantā minētajiem vajāšanas iemesliem un vajāšanas darbībām 1. punkta izpratnē, vai arī obligāti ir jākonstatē aizsardzības neesamība pirms paziņojuma par vajāšanu vai attiecīgi pastāv saikne gadījumos, kad vajāšanā iesaistīti nevalstiski dalībnieki veic atsevišķus vajāšanas/vardarbības aktus pašus par sevi, nevis dzimuma dēļ?

                  5)

                  Vai reāli goda aizstāvēšanas slepkavības draudi iespējamas atgriešanās izcelsmes valstī gadījumā, ja ir izpildīti pārējie nosacījumi, var pamatot alternatīvās aizsardzības piešķiršanu saskaņā ar Direktīvas 2011/95 15. panta a) punktu, skatot to kopā ar ECPAK 2. pantu (nevienam nedrīkst ar nolūku atņemt dzīvību), vai arī tas ir jāatzīst par kaitējumu saskaņā ar Direktīvas 2011/95 15. panta b) punktu, skatot to kopā ar ECPAK 3. pantu, kā tas ir interpretēts Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūrā, visaptveroši novērtējot citu ar dzimumu saistītu vardarbības aktu risku, vai attiecīgi, lai piešķirtu šo aizsardzību, ir pietiekami, ka pieteicējs subjektīvi nevēlas izmantot aizsardzību izcelsmes valstī?

         (1)  OV 2011, L 337, 9. lpp


title: Lieta C-631/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 14. oktobrī iesniedza gerechtshof 's-Hertogenbosch (Nīderlande) – Taxi Horn Tours BV/gemeente Weert, gemeente Nederweert, Touringcars VOF

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/18

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 14. oktobrī iesniedza gerechtshof 's-Hertogenbosch (Nīderlande) – Taxi Horn Tours BV/gemeente Weert, gemeente Nederweert, Touringcars VOF

      (Lieta C-631/21)
      (2022/C 24/24)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Gerechtshof 's-Hertogenbosch

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Taxi Horn Tours BV

         Atbildētājas: gemeente Weert, gemeente Nederweert, Touringcars VOF

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Ja personām, kas sadarbojas (fiziskas un/vai juridiskas personas), ir kopuzņēmums (šajā gadījumā – pilnsabiedrības formā),

                              —

                              vai tad katrai personai, kas sadarbojas, ir jāiesniedz atsevišķs Eiropas vienotais iepirkuma procedūras dokuments, vai

                              —

                              katrai personai, kas sadarbojas, un to kopuzņēmumam ir jāiesniedz atsevišķs Eiropas vienotais iepirkuma procedūras dokuments, vai

                              —

                              tikai kopuzņēmumam ir jāiesniedz Eiropas vienotais iepirkuma procedūras dokuments?

                  2)

                  Vai šajā ziņā nozīme ir tam,

                              —

                              vai kopuzņēmums ir vai nav pagaidu (pastāvīgs) uzņēmums,

                              —

                              ka personas, kas sadarbojas, pašas ir uzņēmēji,

                              —

                              ka personām, kas sadarbojas, ir savs uzņēmums, kurš ir salīdzināms ar kopuzņēmumu; katrā ziņā tas darbojas tajā pašā tirgū,

                              —

                              ka kopuzņēmums nav juridiska persona,

                              —

                              ka kopuzņēmumam tomēr var būt (no dalībnieku aktīviem) atsevišķi aktīvi (un uz kuriem attiecas atbildība),

                              —

                              vai saskaņā ar valsts tiesību aktiem kopuzņēmumam ir tiesības pārstāvēt personas, kas sadarbojas, atbildot uz jautājumiem Eiropas vienotā iepirkuma procedūras dokumentā,

                              —

                              ka saskaņā ar valsts tiesību aktiem pilnsabiedrības gadījumā sabiedrības dalībnieki uzņemas saistības, kas izriet no līguma, un ir solidāri atbildīgi par šo saistību izpildi (un tādējādi ne pati pilnsabiedrība)?

                  3)

                  Gadījumā, ja nozīme ir vairākiem otrā jautājumā minētajiem faktoriem, kāda tad šiem faktoriem ir savstarpēja saistība? Vai daži faktori ir nozīmīgāki par citiem vai pat izšķiroši?

                  4)

                  Vai tā ir taisnība, ka kopuzņēmuma gadījumā katrā ziņā tad ir nepieciešams atsevišķs personas, kas sadarbojas, Eiropas vienotais iepirkuma procedūras dokuments, ja līguma izpildei ir paredzēts izmantot (arī) šīs personas pašas uzņēmumam piederošos līdzekļus (piemēram, personālu un saimnieciskos resursus)?

                  5)

                  Vai kopuzņēmumam ir jāatbilst noteiktām prasībām, lai to varētu uzskatīt par individuālu uzņēmumu? Ja atbilde ir apstiprinoša, kādas šajā ziņā ir prasības?


title: Lieta C-637/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 18. oktobrī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – K.R., cits lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/19

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 18. oktobrī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – K.R., cits lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      (Lieta C-637/21)
      (2022/C 24/25)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Raad van State

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: K.R.

         Cits lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/38/EK (1) (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 16. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka Savienības pilsoņa, kuram ir pastāvīgas uzturēšanās tiesības, jebkāda klātbūtne uzņēmējā dalībvalstī, pat ja tā ir īslaicīga, ir pietiekama, lai pārtrauktu prombūtnes no uzņēmējas dalībvalsts laikposmu, kas ir ilgāks par diviem secīgiem gadiem?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, kādi aspekti ir jāņem vērā, lai noteiktu, vai šāda Savienības pilsoņa klātbūtne uzņēmējā dalībvalstī pārtrauc prombūtnes no uzņēmējas dalībvalsts laikposmu, kas ir ilgāks par diviem secīgiem gadiem? Vai šajā ziņā ir nozīme tam, ka Savienības pilsonis ir pārcēlis savu galveno interešu centru uz citu dalībvalsti?

         (1)  OV 2004, L 158, 77. lpp.


title: Lieta C-646/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 25. oktobrī iesniedza rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nīderlande) – K, L/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/20

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 25. oktobrī iesniedza rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nīderlande) – K, L/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      (Lieta C-646/21)
      (2022/C 24/26)
      Tiesvedības valoda – holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch

         Pamatlietas puses

         Prasītājas: K, L

         Atbildētājs: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Kvalifikācijas direktīvas (1) 10. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka rietumu normas, vērtības un uzvedības modeļi, ko trešo valstu valstspiederīgie pārņem, uzturoties dalībvalsts teritorijā nozīmīgu daļu no viņu identitāti veidojošā dzīves posma, vienlaikus pilnībā piedaloties sabiedriskajā dzīvē, ir jāuzskata par kopēju pagātni, ko nevar mainīt, vai attiecīgi par tik nozīmīgām identitātes pazīmēm, ka no skartajām personām nevar pieprasīt, ka viņas no tām atsakās?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai trešo valstu valstspiederīgie, kuri – neatkarīgi no attiecīgajiem iemesliem – ir pārņēmuši līdzīgas rietumu normas un vērtības, faktiski uzturoties dalībvalstī viņu identitāti veidojošajā dzīves posmā, ir jāuzskata par “īpašas sociālas grupas dalībniekiem” Kvalifikācijas direktīvas 10. panta 1. punkta d) apakšpunkta izpratnē? Vai jautājums par to, vai ir konstatējama “īpaša sociāla grupa, kurai attiecīgajā valstī ir īpatna identitāte”, ir jāizvērtē no dalībvalsts viedokļa, vai arī minētais, lasot kopā ar Kvalifikācijas direktīvas 10. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka noteicošā nozīme ir tam, ka ārvalstnieks var pierādīt, ka viņš izcelsmes valstī tiek uzskatīts par daļu no īpašas sociālas grupas vai attiecīgi katrā ziņā uz viņu izcelsmes valstī atbilstošās pazīmes tiek attiecinātas? Vai prasība, saskaņā ar kuru rietumnieciskošana var pamatot bēgļa statusu tikai tad, ja tās pamatā ir reliģiski vai politiski iemesli, atbilst Kvalifikācijas direktīvas 10. pantam, lasot to kopā ar neizraidīšanas principu un patvēruma tiesībām?

                  3)

                  Vai ar Savienības tiesībām, it īpaši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 24. panta 2. punktu, lasot to kopā ar Hartas 51. panta 1. punktu, ir saderīga valsts tiesu prakse, atbilstoši kurai, izvērtējot starptautiskās aizsardzības pieteikumu, lēmējiestāde izsver bērna intereses, pirms tam (katrā procedūrā) tās konkrēti nekonstatējot (vai attiecīgi neliekot konstatēt)? Vai atbilde uz šo jautājumu mainās, ja dalībvalstij ir jāizvērtē pieteikums par uzturēšanās atļauju, pamatojoties uz vispārīgiem pamatiem, un lēmuma pieņemšanā par šo pieteikumu ir jāņem vērā bērna intereses?

                  4)

                  Kā un kurā posmā, izvērtējot starptautiskās aizsardzības pieteikumu, ņemot vērā Hartas 24. panta 2. punktu, ir jāņem vērā un jāizsver bērna intereses, it īpaši kaitējums, kas ir nodarīts nepilngadīgajam ilglaicīgas faktiskas uzturēšanās dalībvalstī dēļ? Vai šajā ziņā ir nozīme tam, vai šī faktiskā uzturēšanās bija likumīga? Vai, izsverot bērna intereses šajā vērtējumā, ir nozīme tam, vai dalībvalsts ir lēmusi par starptautiskās aizsardzības pieteikumu, ievērojot Savienības tiesībās lēmuma pieņemšanai paredzētos termiņos, vai nav ticis ievērots atgriešanās pienākums, kas ir ticis noteikts agrākā datumā, un vai dalībvalsts nav veikusi izraidīšanu pēc atgriešanas lēmuma pieņemšanas, tādējādi ļaujot turpināt nepilngadīgās personas faktisko uzturēšanos šajā dalībvalstī?

                  5)

                  Vai valsts tiesu prakse, atbilstoši kurai tiek nošķirti sākotnējie un turpmākie starptautiskās aizsardzības pieteikumi tādā ziņā, ka vispārīgie pamati netiek ņemti vērā saistībā ar turpmākiem starptautiskās aizsardzības pieteikumiem, atbilst Savienības tiesībām, ņemot vērā Hartas 7. pantu kopsakarā ar tās 24. panta 2. punktu?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu un par piešķirtās aizsardzības saturu (OV 2011, L 337, 9. lpp.).


title: Lieta C-660/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. oktobrī iesniedza Tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône (Francija) – Procureur de la République/K.B., F.S.

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/21

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. oktobrī iesniedza Tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône (Francija) – Procureur de la République/K.B., F.S.
      (Lieta C-660/21)
      (2022/C 24/27)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Procureur de la République

         Atbildētāji: K.B., F.S.

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Eiropas Parlamenta 2012. gada 22. maija direktīvas (1) 3. pants (tiesības uz informāciju par tiesībām) un 4. pants (paziņojums par tiesībām apcietināšanas gadījumā), Eiropas Parlamenta 2016. gada 9. marta direktīvas (2) 7. pants (tiesības klusēt) kopā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. pantu (nevainīguma prezumpcija un tiesības uz aizstāvību) ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir valsts tiesai noteikts aizliegums pēc savas ierosmes konstatēt tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, kā tās ir garantētas iepriekš minētajās direktīvās, un, konkrētāk, ciktāl tiesai procedūras atcelšanas vajadzībām ir aizliegts pēc savas ierosmes konstatēt, ka apcietināšanas brīdī netika paziņots par tiesībām klusēt vai paziņojums par tiesībām klusēt tika izdarīts novēloti?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/13/ES (2012. gada 22. maijs) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā stiprina lietas dalībnieku aizsardzību Eiropā (OV 2012, L 142, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/343 (2016. gada 9. marts) par to, lai nostiprinātu konkrētus nevainīguma prezumpcijas aspektus un tiesības piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā (OV 2016, L 65, 1. lpp.).


title: Lieta C-662/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 4. novembrī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) – Booky.fi Oy

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/22

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 4. novembrī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) – Booky.fi Oy

      (Lieta C-662/21)
      (2022/C 24/28)
      Tiesvedības valoda – somu

         Iesniedzējtiesa

         Korkein hallinto-oikeus

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Booky.fi Oy

         Ieinteresētais lietas dalībnieks: Kansallinen audiovisuaalinen instituutti (KAVI)

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai LESD 34. pants, ņemot vērā LESD 36. pantu, nepieļauj tādu Audiovizuālo materiālu likuma 5. panta 1. punkta interpretāciju, saskaņā ar kuru audiovizuālo materiālu datu nesēju klasifikācija atbilstoši Audiovizuālo materiālu likumam ir jāveic un uz šo klasifikāciju balstītā minimālā vecuma norāde kopā ar produkta informāciju ir jāsniedz jau brīdī, kad audiovizuālie materiālu datu nesēji ir pieejami pārdošanai tiešsaistes veikalā, lai gan audiovizuālo materiālu datu nesēji ir klasificēti un marķēti citā dalībvalstī, bet vēl nav piegādāti uz Somiju?
                  Vai, lai izvērtētu jautājumu, nozīme ir tam, ka Audiovizuālo materiālu likumā nav ietverta neviena tiesību norma par atkāpēm no klasifikācijas un marķēšanas tā iemesla dēļ, ka ir iegūta pārliecība par audiovizuālo materiālu datu nesēja pircēja pilngadību un ka iepriekš minētā prasība par pārklasificēšanu un pārmarķēšanu, piedāvājot audiovizuālo materiālu datu nesēju tiešsaistes veikalā, ir piemērojama tikai tad, ja materiālu piedāvā juridiskas personas vai tirgotāji, kas Somijā ir reģistrēti vai kuriem tajā ir darījumdarbības vieta, vai ja to piedāvā persona, kas ir Somijas pilsonis vai kurai Somijā ir pastāvīgā dzīvesvieta, vai ja lēmums par materiāla piedāvāšanu tika pieņemts Somijā?

                  2)

                  Ja iepriekš minētās pārklasificēšanas un pārmarķēšanas prasības samērīgums paredz, ka no prasības var izdarīt atkāpi tā iemesla dēļ, ka ir iegūta pārliecība par audiovizuālo materiālu pircēja pilngadību: vai gadījumā, ja pārdots tiek pilngadīgai personai, ir nepieciešams prasīt, lai audiovizuālo materiālu datu nesēju pasūtīšanas un pārdošanas brīdī būtu pilnīga pārliecība par pircēja pilngadību, vai arī ir pietiekami, ka audiovizuālo materiālu datu nesēja pārdevējs cenšas pārliecināties par pircēja pilngadību?


title: Lieta C-666/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 5. novembrī iesniedza Hovrätten för Nedre Norrland (Zviedrija) – AI un Åklagarmyndigheten

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/22

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 5. novembrī iesniedza Hovrätten för Nedre Norrland (Zviedrija) – AI un Åklagarmyndigheten

      (Lieta C-666/21)
      (2022/C 24/29)
      Tiesvedības valoda – zviedru

         Iesniedzējtiesa

         Hovrätten för Nedre Norrland

         Pamatlietas puses

         Prasītājs un atbildētājs: AI un Åklagarmyndigheten

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Regulas (EK) Nr. 561/2006 (1) 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajā kravu pārvadājumu jēdzienā ir iekļaujami transportlīdzekļi, kuru pilnā masa pārsniedz 3,5 tonnas un kuru galvenais mērķis ir izveidot īslaicīgu dzīvesvietu privātai lietošanai?

                  2)

                  Vai nozīme ir transportlīdzekļa iekraušanas kapacitātei vai veidam, kādā tas ir reģistrēts valsts ceļu satiksmes reģistrā?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 561/2006 (2006. gada 15. marts), ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 un Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98 un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 (OV 2006, L 102, 1. lpp.).


title: Lieta T-147/17: Vispārējas tiesas 2021. gada 17. novembra spriedums – Anastassopoulos u.c./Padome un Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība – Ekonomikas un monetārā politika – Grieķijas valsts parāda restrukturizācija – Privātā sektora iesaiste – Kopējas rīcības klauzulas – Privātie kreditori – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums – Vienlīdzīga attieksme – Fiziskas un juridiskas personas – Noilgums – Vainojamība – Pieņemamība – Atbildība neatkarīgi no vainas – Neparasts un īpašs kaitējums)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/24

      Vispārējas tiesas 2021. gada 17. novembra spriedums – Anastassopoulos u.c./Padome un Komisija
      (Lieta T-147/17) (1)

      (Ārpuslīgumiskā atbildība - Ekonomikas un monetārā politika - Grieķijas valsts parāda restrukturizācija - Privātā sektora iesaiste - Kopējas rīcības klauzulas - Privātie kreditori - Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums - Vienlīdzīga attieksme - Fiziskas un juridiskas personas - Noilgums - Vainojamība - Pieņemamība - Atbildība neatkarīgi no vainas - Neparasts un īpašs kaitējums)
      (2022/C 24/30)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītāji: Nikolaos Anastassopoulos (Nea Erythraia, Grieķija), Aristeidis Anastassopoulos (Nea Erythraia), Alexia Anastassopoulos (Nea Erythraia), Maria-Myrto Anastassopoulos (Nea Erythraia), Sophie Velliou (Kifisia, Grieķija) (pārstāvji: K. Floros, M. Meng-Papantoni un H. Tagaras, advokāti)

         Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: K. Michoel, E. Chatziioakeimidou un J. Bauerschmidt), Eiropas Komisija (pārstāvji: J.-P. Keppenne, L. Flynn un T. Maxian Rusche)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājiem esot nodarīts, 2012. gadā Grieķijas valsts parāda restrukturizācijas ietvaros īstenojot valsts parāda vērtspapīru obligāto apmaiņu, iesaistot privātos ieguldītājus, kas ietvēra kopēju rīcības klauzulu piemērošanu, ņemot vērā ar to saistīto Eurogroupe, tās priekšsēdētāja, eurozonas valsts vai valdību vadītāju un Komisijas rīcību vai aktus.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Nikolaos Anastassopoulos, Aristeidis Anastassopoulos, Alexia Anastassopoulos, Maria-Myrto Anastassopoulos un Sophie Velliou atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 202, 26.6.2017.


title: Lieta T-612/17: Vispārējās tiesas 2021. gada 10. novembra spriedums – Google un Alphabet/Komisija (Google Shopping) (Konkurence – Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana – Produktu vispārējā meklēšana un specializētā meklēšana internetā – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 102. panta un EEZ līguma 54. panta pārkāpums – Ļaunprātīga izmantošana ar sviras efekta palīdzību – Uz sniegumu balstīta konkurence vai pretkonkurences prakse – Nosacījumi, saskaņā ar kuriem konkurentiem tiek sniegta piekļuve dominējošā uzņēmuma pakalpojumam, kurš nevar tikt efektīvi aizvietots – Priekšrocību nodrošināšana sava specializētā meklēšanas pakalpojuma rezultātiem, ko veic dominējošs uzņēmums – Ietekme – Nepieciešamība pierādīt hipotētisku scenāriju – Neesamība – Objektīvi attaisnojumi – Neesamība – Iespēja uzlikt naudas sodu, ņemot vērā noteiktus apstākļus – Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai – Neierobežota kompetence)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/25

      Vispārējās tiesas 2021. gada 10. novembra spriedums – Google un Alphabet/Komisija (Google Shopping)
      (Lieta T-612/17) (1)

      (Konkurence - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Produktu vispārējā meklēšana un specializētā meklēšana internetā - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 102. panta un EEZ līguma 54. panta pārkāpums - Ļaunprātīga izmantošana ar sviras efekta palīdzību - Uz sniegumu balstīta konkurence vai pretkonkurences prakse - Nosacījumi, saskaņā ar kuriem konkurentiem tiek sniegta piekļuve dominējošā uzņēmuma pakalpojumam, kurš nevar tikt efektīvi aizvietots - Priekšrocību nodrošināšana sava specializētā meklēšanas pakalpojuma rezultātiem, ko veic dominējošs uzņēmums - Ietekme - Nepieciešamība pierādīt hipotētisku scenāriju - Neesamība - Objektīvi attaisnojumi - Neesamība - Iespēja uzlikt naudas sodu, ņemot vērā noteiktus apstākļus - Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - Neierobežota kompetence)
      (2022/C 24/31)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājas: Google LLC, iepriekš Google Inc. (Mountain View, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis), Alphabet, Inc. (Mountain View) (pārstāvji: T. Graf, R. Snelders, C. Thomas, K. Fountoukakos-Kyriakakos, advokāti, R. O’Donoghue, M. Pickford, QC, un D. Piccinin, barrister)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Christoforou, N. Khan, A. Dawes, H. Leupold un C. Urraca Caviedes)

         Persona, kas iestājusies lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Computer & Communications Industry Association (Vašingtona, Kolumbijas apgabals, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: J. Killick un A. Komninos, advokāti)

         Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji: J. Möller, S. Heimerl un S. Costanzo), EBTA Uzraudzības iestāde (pārstāvji: C. Zatschler un C. Simpson), Eiropas Patērētāju organizācija (BEUC) (Brisele, Beļģija) (pārstāvis: A. Fratini, advokāte), Infederation Ltd (Crowthorne, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: A. Morfey, S. Gartagani, L. Hannah, A. D’heygere, K. Gwilliam, solicitors, un T. Vinje, advokāts), Kelkoo (Parīze, Francija) (pārstāvji: J. Koponen un B. Meyring, advokāti), Verband Deutscher Zeitschriftenverleger eV (Berlīne, Vācija) (pārstāvji: T. Höppner, profesors, P. Westerhoff un J. Weber, advokāti), Visual Meta GmbH (Berlīne) (pārstāvji: T. Höppner, profesors, un P. Westerhoff, advokāts), BDZV – Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger eV, iepriekš Bundesverband Deutscher Zeitungsverleger eV (Berlīne) (pārstāvji: T. Höppner, profesors, un P. Westerhoff, advokāts), Twenga (Parīze) (pārstāvji: L. Godfroid, S. Hautbourg un S. Pelsy, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts galvenokārt atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 4444 final (2017. gada 27. jūnijs) par procedūru saskaņā ar LESD 102. pantu un EEZ līguma 54. pantu (Lieta AT.39740 – Google meklēšana (iepirkšanās)) un pakārtoti atcelt vai samazināt prasītājām uzliktā naudas soda apmēru.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Komisijas Lēmuma C(2017) 4444 final (2017. gada 27. jūnijs) par procedūru saskaņā ar LESD 102. pantu un EEZ līguma 54. pantu (Lieta AT.39740 – Google meklēšana (iepirkšanās)) 1. pantu vienīgi tajā aspektā, kurā Eiropas Komisija šajā lēmumā ir konstatējusi to, ka Google LLC un Alphabet, Inc. ir pārkāpušas šīs tiesību normas trīspadsmit valstu tirgos Eiropas Ekonomikas zonā (EEZ), pamatojoties uz pretkonkurences sekām šajos tirgos.

                  2)

                  Prasību pārējā daļā noraidīt.

                  3)

                  Google un Alphabet sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus, izņemot tos, kas tai radušies saistībā ar Computer & Communications Industry Association iestāšanos lietā.

                  4)

                  Computer & Communications Industry Association sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus, kas radušies saistībā ar tās iestāšanos lietā.

                  5)

                  Vācijas Federatīvā Republika, EBTA Uzraudzības iestāde, Eiropas Patērētāju organizācija (BEUC), Infederation Ltd, Kelkoo, Verband Deutscher Zeitschriftenverleger eV, Visual Meta GmbH, BDZV – Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger eV un Twenga sedz savus tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 369, 30.10.2017.


title: Lieta T-160/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 24. novembra spriedums – LTTE/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi, kas veikti terorisma apkarošanas nolūkā – Līdzekļu iesaldēšana – Personu, grupu un vienību saraksts, uz kurām attiecas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā – Lēmumu par līdzekļu iesaldēšanu faktiskais pamats – Kļūda vērtējumā – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/26

      Vispārējās tiesas 2021. gada 24. novembra spriedums – LTTE/Padome
      (Lieta T-160/19) (1)

      (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi, kas veikti terorisma apkarošanas nolūkā - Līdzekļu iesaldēšana - Personu, grupu un vienību saraksts, uz kurām attiecas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā - Lēmumu par līdzekļu iesaldēšanu faktiskais pamats - Kļūda vērtējumā - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)
      (2022/C 24/32)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) Eiropas politiskā apakšnodaļa (Herning, Dānija) (pārstāvji: A. van Eik un T. Buruma, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: B. Driessen un S. van Overmeire)

         Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji: F. Shibli un S. McCrory, kam palīdz P. Nevill, barrister)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt, pirmkārt, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/25 (2019. gada 8. janvāris), ar ko groza un atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un atceļ Lēmumu (KĀDP) 2018/1084 (OV 2019, L 6, 6. lpp.), otrkārt, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/1341 (2019. gada 8. augusts), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un atceļ Lēmumu (KĀDP) 2019/25 (OV 2019, L 209, 15. lpp.), treškārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/19 (2020. gada 13. janvāris), ar ko īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar ko atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2019/1337 (OV 2020, L 8 I, 1. lpp.), un, ceturtkārt, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2020/1128 (2020. gada 30. jūlijs), ar ko īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar ko atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2020/19 (OV 2020, L 247, 1. lpp.), un Padomes Lēmumu (KĀDP) 2020/1132 (2020. gada 30. jūlijs), ar ko atjaunina to personu, grupu un organizāciju sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2020/20 (OV 2020, L 247, 18. lpp.).

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) Eiropas politiskā apakšnodaļa sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 155, 6.5.2019.


title: Lieta T-298/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 17. novembra spriedums – Think Schuhwerk/EUIPO (Apavu auklu sarkano galu attēls) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, ko veido apavu auklu sarkano galu attēls, reģistrācijas pieteikums – Pieteikuma noraidīšana – Absolūti atteikuma pamati – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Būtībā identisks agrāks pieteikums – Res judicata spēka neesamība – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkts – Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas – Regulas 2017/1001 95. pants)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/27

      Vispārējās tiesas 2021. gada 17. novembra spriedums – Think Schuhwerk/EUIPO (Apavu auklu sarkano galu attēls)
      (Lieta T-298/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, ko veido apavu auklu sarkano galu attēls, reģistrācijas pieteikums - Pieteikuma noraidīšana - Absolūti atteikuma pamati - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Būtībā identisks agrāks pieteikums - Res judicata spēka neesamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkts - Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas - Regulas 2017/1001 95. pants)
      (2022/C 24/33)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Austrija) (pārstāvis: M. Gail, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Walicka, S. Hanne un M. Eberl)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 1. marta lēmumu lietā R 1170/2018-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma, ko veido apavu auklu sarkano galu attēls, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Think Schuhwerk GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 220, 1.7.2019.


title: Lieta T-193/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 10. novembra spriedums – Eternit/EUIPO – Eternit Österreich (Būvniecības panelis) (Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo būvniecības paneli – Agrākais dizainparaugs, kas attēlo prettrokšņu sienas paneli – Spēkā neesamības pamats – Individuāla rakstura neesamība – Attiecīgā nozare – Informēts lietotājs – Autora brīvības pakāpe – Atšķirīga kopiespaida neesamība – Faktiski tirgoto izstrādājumu nozīme – Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/27

      Vispārējās tiesas 2021. gada 10. novembra spriedums – Eternit/EUIPO – Eternit Österreich (Būvniecības panelis)
      (Lieta T-193/20) (1)

      (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo būvniecības paneli - Agrākais dizainparaugs, kas attēlo prettrokšņu sienas paneli - Spēkā neesamības pamats - Individuāla rakstura neesamība - Attiecīgā nozare - Informēts lietotājs - Autora brīvības pakāpe - Atšķirīga kopiespaida neesamība - Faktiski tirgoto izstrādājumu nozīme - Regulas (EK) Nr. 6/2002 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2022/C 24/34)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eternit (Kapelopdenbosa [Kapelle-op-den-Bos], Beļģija) (pārstāvji: J. Muyldermans un P. Maeyaert, avocats)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Ivanauskas un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Eternit Österreich GmbH (Feklabruka [Vöcklabruck], Austrija) (pārstāvis: M. Prohaska-Marchried, advokāts)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2020. gada 5. februāra lēmumu lietā R 1661/2018-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Eternit Österreich un Eternit.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Eternit sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Eternit Österreich GmbH tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 201, 15.6.2020.


title: Lieta T-408/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 17. novembra spriedums – KR/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Atalgojums – Apgādājamā bērna pabalsts – Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. pants – Jēdziens “apgādājams bērns” – Atteikums piešķirt apgādājamā bērna statusu studentam, kurš saņem stipendiju – Bērna faktiska uzturēšana – Veselības apdrošināšanas shēma)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/28

      Vispārējās tiesas 2021. gada 17. novembra spriedums – KR/Komisija
      (Lieta T-408/20) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Atalgojums - Apgādājamā bērna pabalsts - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. pants - Jēdziens “apgādājams bērns” - Atteikums piešķirt apgādājamā bērna statusu studentam, kurš saņem stipendiju - Bērna faktiska uzturēšana - Veselības apdrošināšanas shēma)
      (2022/C 24/35)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: KR (pārstāvis: S. Orlandi, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Bohr un D. Milanowska)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas Atalgojuma un individuālo tiesību biroja (PMO) 2019. gada 25. oktobra lēmumu sākot no 2019. gada 1. septembra vairs neuzskatīt prasītāja bērnu par apgādājamu bērnu Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta izpratnē.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  KR atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 279, 24.8.2020.


title: Lieta T-430/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 17. novembra spriedums – KV/Komisija (Civildienests – Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Paziņojums par atklāto konkursu EPSO/AD/371/19 – Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursa nākamajā kārtā – Pielaišanas kritērijs, kas ir saistīts ar profesionālo pieredzi – Atlases komisijas izmantotā kritērija atbilstība paziņojumam par konkursu)

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/29

      Vispārējās tiesas 2021. gada 17. novembra spriedums – KV/Komisija
      (Lieta T-430/20) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Paziņojums par atklāto konkursu EPSO/AD/371/19 - Atlases komisijas lēmums nepielaist prasītāju dalībai konkursa nākamajā kārtā - Pielaišanas kritērijs, kas ir saistīts ar profesionālo pieredzi - Atlases komisijas izmantotā kritērija atbilstība paziņojumam par konkursu)
      (2022/C 24/36)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: KV (pārstāvis: M. Velardo, advokāte)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Gattinara, T. Lilamand un I. Melo Sampaio)

         Priekšmets

      Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt, pirmkārt, atlases komisijas 2019. gada 19. septembra lēmumu, ar kuru ir noraidīts lūgums pārskatīt atteikumu pielaist prasītāju nākamajai atklātā konkursa EPSO/AD/371/19 kārtai, un, otrkārt, iecēlējinstitūcijas 2020. gada 31. marta lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāja iesniegtā sūdzība par minēto lēmumu.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt atlases komisijas 2019. gada 19. septembra lēmumu, ar ko ir noraidīts lūgums pārskatīt KV izslēgšanu no konkursa EPSO/AD/371/19.

                  2)

                  Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 279, 24.8.2020.


title: Lieta T-434/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 24. novembra spriedums – Włodarczyk/EUIPO – Ave Investment (“dziandruk”) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme “dziandruk” – Absolūts spēkā neesamības pamats – Ļaunticības neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               17.1.2022

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/29

      Vispārējās tiesas 2021. gada 24. novembra spriedums – Włodarczyk/EUIPO – Ave Investment (“dziandruk”)
      (Lieta T-434/20) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “dziandruk” - Absolūts spēkā neesamības pamats - Ļaunticības neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
      (2022/C 24/37)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Piotr Włodarczyk (Pabianice, Polija) (pārstāvji: M. Bohaczewski un A. Zalewska, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Walicka un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Ave Investment sp. z o.o. (Pabianice) (pārstāve: K. Błach Morysińska, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 8. maija lēmumu lietā R 2192/2019-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp P. Włodarczyk un Ave Investment.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Piotr Włodarczyk atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 287, 31.8.2020.