title: Lieta C-29/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 17. janvārī iesniedza Tribunal Suceava (Rumānija) — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               9.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 17. janvārī iesniedza Tribunal Suceava (Rumānija) — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu

   (Lieta C-29/11)
   2011/C 113/08
   Tiesvedības valoda — rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Suceava

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Aurora Elena Sfichi

      Atbildētāji: Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. panta (bijušais Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 90. pants) pirmā daļa, saskaņā ar kuru dalībvalstis citu dalībvalstu ražojumiem tieši vai netieši neuzliek iekšējos nodokļus, kas lielāki par tiem, kuri tieši vai netieši tiek uzlikti līdzīgiem vietējiem ražojumiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstij tiek liegts ieviest tādu nodokli, kuram ir tādas iezīmes, kādas ir raksturīgas piesārņojuma nodoklim, kas tiek regulēts ar Valdības steidzamības kārtībā pieņemto dekrētu Nr. 50/2008, ar tajā vēlāk izdarītajiem grozījumiem un papildinājumiem, un kurš tiek piemērots, pirmoreiz reģistrējot Rumānijā ievestos lietotos transportlīdzekļus, kuri iepriekš bijuši reģistrēti citās dalībvalstīs, ņemot vērā, ka šis nodoklis netiek attiecināts uz Rumānijā reģistrētiem lietotiem transportlīdzekļiem gadījumā, kad saistībā ar tiem tiek veikti attiecīgi darījumi un tie tiek pārreģistrēti?

               2)

               Vai ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. panta (bijušais Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 90. pants) otro daļu, ar kuru ir paredzēts novērst apstākļus, pastāvot kuriem ir iespējams nodrošināt valsts tirgus aizsardzību, un kas rada iespēju, ka var tikt pārkāpti konkurences principi, tiek liegts ieviest tādu piesārņojuma nodokli par transportlīdzekļiem, kas tiek piemērots, pirmoreiz reģistrējot Rumānijā ievestos lietotos transportlīdzekļus, kuri iepriekš bijuši reģistrēti citās dalībvalstīs, ņemot vērā, ka saskaņā ar Valdības steidzamības kārtībā pieņemto dekrētu Nr. 218/2008 no piesārņojuma nodokļa maksāšanas ir atbrīvoti “M 1 kategorijas transportlīdzekļi, kuri atbilst Euro 4 emisiju standartam un kuru cilindru darba tilpums nepārsniedz 2 000 cm3, kā arī visi N 1 kategorijas transportlīdzekļi, kas atbilst Euro 4 emisiju standartam, kuri pirmoreiz reģistrēti Rumānijā vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī laika posmā no 2008. gada 15. decembra līdz 2009. gada 31. decembrim”, proti, tāda transportlīdzekļu kategorija, kurai ir Rumānijā ražotiem transportlīdzekļiem raksturīgi tehniskie parametri, tādējādi aizsargājot valsts transportlīdzekļu ražošanas nozari?


title: Lieta C-522/12: Tiesas (septītā palāta) 2013. gada 7. novembra spriedums ( Bundesarbeitsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tevfik Isbir/DB Services GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Darba ņēmēju norīkošana darbā — Direktīva 96/71/EK — Minimālās darba algas likme — Vienreizēju maksājumu summas un darba devēja iemaksas darba ņēmēju daudzgadu uzkrājumu plānā)

text:
               11.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/14

         Tiesas (septītā palāta) 2013. gada 7. novembra spriedums (Bundesarbeitsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Tevfik Isbir/DB Services GmbH

   (Lieta C-522/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Darba ņēmēju norīkošana darbā - Direktīva 96/71/EK - Minimālās darba algas likme - Vienreizēju maksājumu summas un darba devēja iemaksas darba ņēmēju daudzgadu uzkrājumu plānā)
   2014/C 9/21
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesarbeitsgericht

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītājs: Tevfik Isbir

      Atbildētāja: DB Services GmbH

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesarbeitsgericht — Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvas 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā (OV 1997, L 18, 1. lpp.) 3. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkta interpretācija — Minimālās darba algas likmes aprēķināšana — Darba devēja iemaksu darba ņēmēju ilgtermiņa uzkrājumu plānā iespējama ņemšana vērā — Situācija, kurā šie līdzekļi vairākus gadus nevar būt darba ņēmēju rīcībā

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvas 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā 3. panta 1. punkta otrā ievilkuma c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tādu darba samaksas elementu ietveršana minimālajā darba algā, kuri neizjauc attiecību starp darba ņēmēja darbu, no vienas puses, un atlīdzību, ko darba ņēmējs saņem par šo darbu, no otras puses. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai tas tā ir attiecībā uz darba samaksas elementiem izskatāmajā pamatlietā.

      (1)  OV C 32, 2.2.2013.


title: Lieta F-5/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. janvārī — Soerensen Ferraresi/Komisija

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/45

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. janvārī — Soerensen Ferraresi/Komisija
   (Lieta F-5/09)
   2009/C 113/93
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ayo Soerensen Ferraresi, Milāna (Itālija) (pārstāvis — C. Di Vuolo, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājam nodarīto fizisko, morālo un finansiālo kaitējumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Lūgums atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājam radušies morālās vajāšanas un Invaliditātes komisijas pēc pašas ierosmes pieņemtā lēmuma nosūtīt prasītāju pensijā sakarā ar invaliditāti dēļ.


title: Lieta C-80/15: Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 28. jūlija spriedums (Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Robert Fuchs AG/Hauptzollamt Lörrach Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Muitas savienība — Kopējais muitas tarifs — Pagaidu ievešanas procedūra ar atbrīvojumu no nodokļiem — Regula (EEK) Nr. 2454/93 — Nosacījumi pilnīgam atbrīvojumam no ievedmuitas nodokļa — Gaisa satiksmei paredzēti transportlīdzekļi, kas reģistrēti ārpus Savienības muitas teritorijas un ko izmanto ārpus šīs teritorijas reģistrēta persona — 555. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Komerciāla izmantošana — Jēdziens — Aviācijas skolas veikta helikopteru izmantošana mācību lidojumiem par maksu, piedaloties instruktoram un studentam — Izslēgšana

text:
               26.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 350/5

         Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 28. jūlija spriedums (Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Robert Fuchs AG/Hauptzollamt Lörrach

   (Lieta C-80/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Kopējais muitas tarifs - Pagaidu ievešanas procedūra ar atbrīvojumu no nodokļiem - Regula (EEK) Nr. 2454/93 - Nosacījumi pilnīgam atbrīvojumam no ievedmuitas nodokļa - Gaisa satiksmei paredzēti transportlīdzekļi, kas reģistrēti ārpus Savienības muitas teritorijas un ko izmanto ārpus šīs teritorijas reģistrēta persona - 555. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Komerciāla izmantošana - Jēdziens - Aviācijas skolas veikta helikopteru izmantošana mācību lidojumiem par maksu, piedaloties instruktoram un studentam - Izslēgšana)
   (2016/C 350/06)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Baden-Württemberg

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Robert Fuchs AG

      Atbildētāja: Hauptzollamt Lörrach

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2003. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 2286/2003, 555. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par atlīdzību veikti lidojumi helikoptera vadīšanas apmācībai, kuru laikā helikopterā atrodas pilots students un lidojumu instruktors, nav uzskatāmi par transportlīdzekļa komerciālu izmantošanu šīs tiesību normas izpratnē.

      (1)  OV C 155, 11.5.2015.


title: Lieta C-28/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2009. gada 24. septembra rīkojumu lietā T-110/09 Mehmet Salih Bayramoglu /Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome 2009. gada 21. decembrī iesniedza Mehmet Salih Bayramoglu

text:
               27.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/16

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2009. gada 24. septembra rīkojumu lietā T-110/09 Mehmet Salih Bayramoglu/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome 2009. gada 21. decembrī iesniedza Mehmet Salih Bayramoglu

   (Lieta C-28/10 P)
   2010/C 80/29
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Mehmet Salih Bayramoglu (pārstāvis — A. Riza, QC)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Lēmumu 2004/511/EK (1), pamatojoties uz to, ka tas balstīts uz prettiesisku bezdarbību saistībā ar Kipras turku tautas piedalīšanās Eiropas vēlēšanās veicināšanu, pārkāpjot EK līguma 189. pantu apvienojumā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. un 6. pantu;

               —

               atzīt, ka seši Eiropas Parlamenta deputāti, kas ievēlēti, piemērojot pašreizējo vēlēšanu procedūru, kuru ievēlēšanu Kipras Republika paziņoja pēc 2009. gada 6. jūnija, nepārstāv Kipras turku tautu saskaņā ar likumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Pirmās instances tiesa ir pieļāvusi kļūdu nolemjot, ka viņa prasība ir iesniegta pēc paredzētā termiņa beigām. Sava argumenta pamatojumam tas uzsver, ka judikatūra, uz kuru atsaucas Pirmās instances tiesa, neietver bezdarbību saistībā ar pamattiesību piedalīties vēlēšanās nodrošināšanu visai tautai un neattiecas uz lēmumu, kura juridiskais pamats ir bezdarbība un kas attiecas drīzāk uz noteikumu pieņemšanu saistībā ar vēlēšanām nevis tiesību rīkot vēlēšanas atlikšanu.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs arī apgalvo, ka nav patiess apgalvojums, saskaņā ar kuru viņš, ceļot savu prasību, nav atsaucies uz atvainojamu maldību vai force majeure.

      (1)  Padomes 2004. gada 10. jūnija Lēmums 2004/511/EK par Kipras tautas pārstāvību Eiropas Parlamentā Kipras problēmas atrisinājuma gadījumā (OV 2004, L 211, 22. lpp.).


title: Lieta T-173/09 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 8. jūnija rīkojums — Z/Komisija (Pagaidu noregulējums — Ieinteresētas trešas personas piekļuve Komisijas lēmumam, ar kuru tiek noteikts naudas sods un kurš vēl nav publicēts — Pieteikums par pagaidu noregulējumu — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas — Steidzamības neesamība)

text:
               15.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/22

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2009. gada 8. jūnija rīkojums — Z/Komisija
   (Lieta T-173/09 R)
   (Pagaidu noregulējums - Ieinteresētas trešas personas piekļuve Komisijas lēmumam, ar kuru tiek noteikts naudas sods un kurš vēl nav publicēts - Pieteikums par pagaidu noregulējumu - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas - Steidzamības neesamība)
   2009/C 193/36
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Z, X (Vācija) (pārstāvji — C. Grau un N. Jäger, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — R. Sauer, V. Bottka un A. Bouquet)

      Priekšmets

   Piekļuve Komisijas 2009. gada 28. janvāra lēmumam, kas ir pieņemts EK līguma 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūrā (lieta COMP/G/39.406 — jūras cauruļvadi), un prasītāja vārda dzēšana no šī lēmuma teksta

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu tiktāl, ciktāl tam vēl nav zudis priekšmets, noraidīt;

               2)

               ar šo rīkojumu tiek atcelts un aizstāts 2009. gada 6. maija rīkojums;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-252/08: Prasība, kas celta 2008. gada 12. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Maltas Republika

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/15

         Prasība, kas celta 2008. gada 12. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Maltas Republika
   (Lieta C-252/08)
   (2008/C 197/26)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Flynn un A. Alcover San Pedro)

      Atbildētāja: Maltas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, pareizi nepiemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 23. oktobra Direktīvu 2001/80/EK (1)par ierobežojumiem attiecībā uz dažu piesārņojošo vielu emisiju gaisā no lielām sadedzināšanas iekārtām (OV L 309, 1. lpp.) (turpmāk tekstā — “direktīva”) saistībā ar Delimāras [Delimara] elektrostacijas pirmā posma [Phase One] tvaika ģenerācijas centrāles un elektrostacijas Marsā [Marsa] darbību, Maltas Republika nav izpildījusi minētās direktīvas 4. panta 1. punktā saistībā ar IV pielikuma A daļu, VI pielikuma A daļu un VII pielikuma A daļu un 12. pantā saistībā ar VIII pielikuma A daļas 2. punktu paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Maltas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija apgalvo, ka Delimāras elektrostacijas pirmā posma tvaika ģenerācijas centrāle neatbilst emisijas robežvērtībām, kuras direktīvā noteiktas attiecībā uz sēra dioksīda, slāpekļa oksīdu un putekļu emisiju.
   Turklāt tiek apgalvots, ka attiecībā uz Delimāras elektrostacijas pirmā posma tvaika ģenerācijas centrāli un elektrostaciju Marsā Malta nav izpildījusi prasību veikt nepārtrauktus sēra dioksīda, slāpekļa oksīdu un putekļu koncentrācijas mērījumus saskaņā ar direktīvas 12. pantu un VIII pielikuma A daļas 2. punktu.

      (1)  OV L 309, 1. lpp.


title: Lieta C-557/10: Prasība, kas celta 2010. gada 29. novembrī — Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               5.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/7

         Prasība, kas celta 2010. gada 29. novembrī — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-557/10)
   2011/C 38/08
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — H. Støvlbæk un M. França)

      Atbildētāja: Portugāles Republika

      Prasītājas prasījumi:

   Komisija lūdz Tiesu:

               —

               atzīt, ka saistībā ar pirmās dzelzceļa paketes transponēšanu Portugāles Republika nav izpildījusi Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību (1) (redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2001/12/EK (2)) 5. panta 3. punktā un 7. panta 3. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju (3) 6. panta 1. punktā noteiktos pienākumus;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

         Vadības neatkarība

   Direktīvas 91/440 5. panta 3. punktā ir uzskaitīti jautājumi, kuri dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem jāvar izlemt bez valsts iejaukšanās. Šādi izlemjamo jautājumu starpā ir jautājumi par personālu, aktīviem un iegādēm. Tomēr šie lēmumi jāpieņem, ņemot vērā valsts noteiktās vispārējās politikas pamatnostādnes. Taču Portugālē attiecībā uz valsts uzņēmumu CP, valsts, pirmkārt, ne tikai nosaka vispārējas stratēģiskās pamatnostādnes līdzdalības iegūšanai un atsavināšanai citos uzņēmumos, bet arī, otrkārt, nosaka, ka individuālajiem lēmumiem par līdzdalības sabiedrību kapitālos iegūšanu vai atsavināšanu obligāti jāsaņem valdības apstiprinājums. Tādēļ Komisija uzskata, ka Portugāle nepilda Direktīvas 91/440 (redakcijā ar izdarītajiem grozījumiem) 5. panta 3. punktā noteiktos pienākumus.

         Maksas par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu noteikšana

   Saskaņā ar Direktīvas 91/440 (redakcijā ar izdarītajiem grozījumiem) 7. panta 3. punktu un Direktīvas 2001/14 6. panta 1. punktu dalībvalstīm jāizstrādā nosacījumi, lai nodrošinātu, ka infrastruktūras pārvaldītāja grāmatvedības kontu stāvoklis atrodas līdzsvarā. Taču Portugālē ieņēmumi no maksas par infrastruktūras izmantošanu, valsts finansējums un citi ieņēmumi no saimnieciskās darbības nav pietiekami, lai izlīdzinātu infrastruktūras pārvaldītāja, proti, valsts uzņēmuma REFER E.P., kontus. Tādēļ Komisija uzskata, ka Portugāle nepilda Direktīvas 91/440 (redakcijā ar izdarītajiem grozījumiem) 7. panta 3. punktā un Direktīvas 2001/14 6. panta 1. punktā noteiktos pienākumus.

      (1)  OV L 237, 25. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 7. nod., 1. sēj., 341. lpp.

      (2)  OV L 75, 1. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 7. nod., 5. sēj., 376. lpp.

      (3)  OV L 75, 29. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 7. nod., 5. sēj., 404. lpp.


title: Lieta T-191/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. marta spriedums — Anheuser-Busch/ITSB — Budějovický Budvar ( BUDWEISER ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes BUDWEISER reģistrācijas pieteikums — Starptautiskas agrākas vārdiskas un grafiskas preču zīmes BUDWEISER un Budweiser Budvar — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts — Tiesību uz aizstāvību pārkāpums — Pamatojums — Regulas Nr. 40/94 73. pants — Dokumentu novēlota iesniegšana — Rīcības brīvība, ko piešķir Regulas (EK) Nr. 40/94 74. panta 2. punkts)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/34

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 25. marta spriedums — Anheuser-Busch/ITSB — Budějovický Budvar (“BUDWEISER”)
   (Lieta T-191/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “BUDWEISER” reģistrācijas pieteikums - Starptautiskas agrākas vārdiskas un grafiskas preču zīmes “BUDWEISER” un “Budweiser Budvar” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts - Tiesību uz aizstāvību pārkāpums - Pamatojums - Regulas Nr. 40/94 73. pants - Dokumentu novēlota iesniegšana - Rīcības brīvība, ko piešķir Regulas (EK) Nr. 40/94 74. panta 2. punkts)
   2009/C 113/69
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Anheuser-Busch, Inc., Sentluisa [Saint Louis], Misūri [Missouri] (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — V. fon Bomhards [V. von Bomhard] un A. Renks [A. Renck], advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Foliards-Mongirāls [A. Folliard-Monguiral])

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Budějovický Budvar, národní podnik, Česke Budejovice [České Budějovice] (Čehijas Republika) (pārstāvis — K. Čermaks [K. Čermák], advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās palātas 2007. gada 20. marta lēmumu lietā R 299/2006-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Budějovický Budvar, národní podnik un Anheuser-Busch, Inc.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Anheuser-Busch, Inc. sedz savus, kā arī atlīdzina ITSB un Budějovický Budvar, národní podnik tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 183, 4.8.2007.


title: Lieta T-302/07: Prasība, kas celta 2007. gada 6. augustā — Motopress /ITSB — Sony Computer Entertainment Europe ( BUZZ! )

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/22

         Prasība, kas celta 2007. gada 6. augustā — Motopress/ITSB — Sony Computer Entertainment Europe (“BUZZ!”)
   (Lieta T-302/07)
   (2007/C 235/41)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Motopress Werbe- und Verlagsgesellschaft mbH, Vīne (Austrija) (pārstāvis — L. Wiltschek, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Sony Computer Entertainment Europe Limited

   Prasītājas prasījumi:

               —

               grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2007. gada 29. jūnija lēmumu (lieta R 1468/2006–2) tādējādi, ka ar to tiktu apmierināti iebildumi pret preču zīmes Nr. 4 441 044 reģistrāciju;

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam jaunai izskatīšanai;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies Apelāciju padomes un Pirmās instances tiesas procesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Sony Computer Entertainment Europe Limited

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “BUZZ!”, kas attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 9., 16., 28. un 41. klasē (pieteikums Nr. 4 441 044)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Austrijas vārdiska preču zīme “BUZZ!”, kas attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 9., 16., 35. un 38. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 74. panta 2. punkta pārkāpums, jo nav ņemts vērā pierādījums par pretstatītās preču zīmes pastāvēšanu.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta F-3/10: Prasība, kas celta 2010. gada 15. janvārī — AB /Eiropas Komisija

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/69

         Prasība, kas celta 2010. gada 15. janvārī — AB/Eiropas Komisija
   (Lieta F-3/10)
   2010/C 100/100
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: AB (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — S. Pappas)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   EK delegācijas Laosā 2009. gada 4. februāra lēmuma, ar kuru prasītājs tika informēts, ka viņa kā līgumdarbinieka darba līgums netiks pagarināts, un iestādes, kura ir atbildīga par darba līgumu noslēgšanu, atbildes uz sūdzību lēmuma atcelšana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdētos lēmumus, pieņemot prasītāju atpakaļ darbā ģenerāldirekcijā RELEX vai ES ārlietu dienestā, kurš tiks izveidots no 2010. gada 1. aprīļa;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Eidsivating lagmannsrett 2015. gada 11. februāra lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Matja Kumba T. M’bye un citi pret Stiftelsen Fossumkollektivet (Lieta E-5/15)

text:
               2.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/22

      Eidsivating lagmannsrett2015. gada 11. februāra lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Matja Kumba T. M’bye un citi pret Stiftelsen Fossumkollektivet

   (Lieta E-5/15)
   (2015/C 217/08)
   Ar 2015. gada 11. februāra vēstuli Eidsivating lagmannsrett (Eidsivating apelācijas tiesa, Norvēģija) EBTA Tiesai iesniedza lūgumu, kuru EBTA Tiesas kanceleja saņēma 2015. gada 13. februārī, sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Matja Kumba T. M’bye un citi pret Stiftelsen Fossumkollektivet par šādiem jautājumiem.

               1.

               Vai vidējais darba laiks 84 stundas nedēļā (darbs maiņās 7 dienas nedēļā) aprūpes iestādē, kurā darbinieks dzīvo kopā ar aprūpējamajām personām (cohabitant care arrangement), ir pretrunā ar Darba laika direktīvas 6. pantu, kā arī 22. panta 1. punkta a) apakšpunktu (Direktīva 2003/88/EK)?

               2.

               Vai valsts tiesību norma, kurā noteikts, ka nevar atcelt darbinieka sniegtu piekrišanu strādāt vairāk nekā 60 stundas nedēļā aprūpes iestādē, kurā darbinieks dzīvo kopā ar aprūpējamajām personām (cohabitant care arrangement), ir savienojama ar Darba laika direktīvas 6. un 22. pantu?

               3.

               Vai atlaišana no darba kā sekas tam, ka netiek sniegta piekrišana strādāt vairāk nekā 48 stundas septiņās dienās, ir sankcija vai “kaitējums” Darba laika direktīvas 22. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta nozīmē?


title: Lieta C-19/12: Tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. marta spriedums ( Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Efir OOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv (Pievienotās vērtības nodoklis — Direktīva 2006/112/EK — 62., 63., 65., 73. un 80. pants — Apbūves tiesību nodibināšana, ko par labu sabiedrībai veic fiziskas personas apmaiņā pret šīs sabiedrības būvniecības pakalpojumiem minētajām fiziskajām personām — Maiņas līgums — PVN par būvniecības pakalpojumiem — Nodokļa iekasējamības gadījums — Iekasējamība — Gan ar nodokli apliekamu darījumu, gan no nodokļa atbrīvotu darījumu iekļaušana nodokļa iekasējamības gadījuma jēdzienā — Visas atlīdzības summas maksājums avansā — Avanss — Darījuma nodokļa bāze, ja atlīdzība ietver preces vai pakalpojumus — Tieša iedarbība)

text:
               27.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 123/7

         Tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. marta spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Efir OOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv

   (Lieta C-19/12) (1)

   (Pievienotās vērtības nodoklis - Direktīva 2006/112/EK - 62., 63., 65., 73. un 80. pants - Apbūves tiesību nodibināšana, ko par labu sabiedrībai veic fiziskas personas apmaiņā pret šīs sabiedrības būvniecības pakalpojumiem minētajām fiziskajām personām - Maiņas līgums - PVN par būvniecības pakalpojumiem - Nodokļa iekasējamības gadījums - Iekasējamība - Gan ar nodokli apliekamu darījumu, gan no nodokļa atbrīvotu darījumu iekļaušana nodokļa iekasējamības gadījuma jēdzienā - Visas atlīdzības summas maksājums avansā - Avanss - Darījuma nodokļa bāze, ja atlīdzība ietver preces vai pakalpojumus - Tieša iedarbība)
   2013/C 123/09
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Varhoven administrativen sad

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Prasītāja: Efir OOD

      Atbildētājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Varhoven administrativen sad — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 62. panta 1) un 2) punkta interpretācija — Nodokļa iekasējamības gadījuma iestāšanās — Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru nodokļa iekasējamības gadījuma jēdziens attiecas gan uz darījumiem, kas ir atbrīvoti no nodokļa, gan uz darījumiem, kas nav atbrīvoti no nodokļa — Apbūves tiesību nodibināšana, ko par labu sabiedrībai veic fiziskas personas apmaiņā pret šīs sabiedrības būvniecības pakalpojumiem minētajām fiziskajām personām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 63. un 65. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, kad apbūves tiesības ir nodibinātas par labu sabiedrībai nolūkā uzbūvēt ēkas un kā atlīdzību par noteiktu ēku būvniecības pakalpojumiem minētā sabiedrība apņemas nodot tās pilnībā gatavas ekspluatācijā personām, kas nodibināja šīs apbūves tiesības, šīm normām nav pretrunā tas, ka pievienotās vērtības nodoklis par šiem būvniecības pakalpojumiem kļūst iekasējams brīdī, kurā ir nodibinātas apbūves tiesības, proti, pirms vēl šo pakalpojumu sniegšana ir notikusi, ar noteikumu, ka šo tiesību nodibināšanas brīdī visi būtiskie fakti par nākotnē sniedzamajiem pakalpojumiem jau ir zināmi un tātad it īpaši ir precīzi raksturoti attiecīgie pakalpojumi un ka minēto tiesību vērtību var izteikt naudā, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
               Tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, kad darījumus nav noslēgušas saistītas personas Direktīvas 2006/112 80. panta izpratnē, kas tomēr ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, šīs direktīvas 73. un 80. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāda valsts tiesību norma, kāda ir aplūkota pamatlietā, saskaņā ar kuru gadījumā, ja atlīdzība par darījumu ir pilnībā izteikta precēs vai pakalpojumos, darījuma nodokļa bāze ir piegādāto preču vai sniegto pakalpojumu tirgus vērtība.

               2)

               Direktīvas 2006/112 63., 65. un 73. pantam ir tieša iedarbība.

      (1)  OV C 89, 24.3.2012


title: Lieta F-92/12: Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2013. gada 28. janvāra rīkojums — Marcuccio /Komisija (Civildienests — Reglamenta 34. panta 1. punkts — Pa telefaksu prasības celšanas termiņā iesniegts prasības pieteikums, kas parakstīts, izmantojot zīmogu ar tajā ietvertu advokāta parakstu vai citā veidā attēlotu parakstu — Novēlota prasība — Acīmredzama nepieņemamība)

text:
               9.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/28

         Civildienesta tiesas otrās palātas priekšsēdētāja 2013. gada 28. janvāra rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta F-92/12)
   (Civildienests - Reglamenta 34. panta 1. punkts - Pa telefaksu prasības celšanas termiņā iesniegts prasības pieteikums, kas parakstīts, izmantojot zīmogu ar tajā ietvertu advokāta parakstu vai citā veidā attēlotu parakstu - Novēlota prasība - Acīmredzama nepieņemamība)
   2013/C 71/47
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio (Trikase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu veikt ieturējumus no prasītāja invaliditātes pensijas, lai atgūtu summu, kādu Civildienesta tiesa viņam bija piespriedusi samaksāt kā tiesai radītos izdevumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               2)

               L. Marcuccio sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.


title: Lieta C-397/08: Prasība, kas celta 2008. gada 15. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/14

         Prasība, kas celta 2008. gada 15. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-397/08)
   (2008/C 272/25)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — N. Yerrell un M. Telles Romão)

      Atbildētāja: Portugāles Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot un nepublicējot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 15. jūlija Direktīvas 2003/59/EK (1) par dažu kravu vai pasažieru pārvadāšanai paredzētu autotransporta līdzekļu vadītāju sākotnējās kvalifikācijas iegūšanu un periodisku apmācību, par Padomes Regulas (EEK) Nr. 3820/85 un Padomes Direktīvas 91/439/EEK grozīšanu un Padomes Direktīvas 76/914/EEK atcelšanu prasības, vai katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Portugāles Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2006. gada 10. septembrī.

      (1)  OV L 226, 4. lpp.


title: Lieta C-631/15: Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 21. septembra rīkojums (Juzgado Contencioso-Administrativo n° 1 de Oviedo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Carlos Álvarez Santirso/Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Direktīva 1999/70/EK – UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku – 4. klauzula – Secīgie uz noteiktu laiku noslēgtie darba līgumi publiskajā sektorā – Neuniversitātes izglītība – Valsts tiesiskais regulējums – Piemaksas pie atalgojuma piešķiršana – Nosacījums – Pozitīva rezultāta iegūšana novērtēšanas procesā – Pasniedzēji, kas nodarbināti kā pagaidu darbinieki – Izslēgšana – Nediskriminācijas princips

text:
               5.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 454/14

      Tiesas (desmitā palāta) 2016. gada 21. septembra rīkojums (Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Carlos Álvarez Santirso/Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias

      (Lieta C-631/15) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Direktīva 1999/70/EK - UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku - 4. klauzula - Secīgie uz noteiktu laiku noslēgtie darba līgumi publiskajā sektorā - Neuniversitātes izglītība - Valsts tiesiskais regulējums - Piemaksas pie atalgojuma piešķiršana - Nosacījums - Pozitīva rezultāta iegūšana novērtēšanas procesā - Pasniedzēji, kas nodarbināti kā pagaidu darbinieki - Izslēgšana - Nediskriminācijas princips)
      (2016/C 454/26)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Carlos Álvarez Santirso

         Atbildētāja: Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias

         Rezolutīvā daļa:

      Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas noslēgts 1999. gada 18. martā un kas ir ietverts Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku, 4. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums, kā pamatlietā aplūkotais, kurā dalība mācībspēku novērtēšanas plānā un ar to saistītais materiālais stimuls pozitīva vērtējuma gadījumā bez jebkāda objektīva pamata ir paredzēti tikai mācībspēkiem, kas kā pastāvīgie ierēdņi tiek nodarbināti darba tiesiskās attiecībās uz nenoteiktu laiku, izslēdzot tos, kas kā pagaidu darbinieki ir nodarbināti darba tiesiskajās attiecībās uz noteiktu laiku.

         (1)  OV C 68, 22.2.2016.


title: Lieta T-475/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 10. maija rīkojums — Portugāle/Komisija

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/20

         Vispārējās tiesas 2012. gada 10. maija rīkojums — Portugāle/Komisija
   (Lieta T-475/10) (1)

   2012/C 184/39
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 328, 04.12.2010.


title: Lieta C-90/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. februārī iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) – The English Bridge Union Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               25.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. februārī iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) – The English Bridge Union Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Lieta C-90/16)
   (2016/C 145/29)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: The English Bridge Union Limited

      Atbildētājs: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kādām būtiskām īpašībām ir jāpiemīt darbībai, lai šī darbība būtu “sports” Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK (1) (turpmāk tekstā – “Galvenā PVN direktīva”) 132. panta 1. punkta m) apakšpunkta nozīmē? It īpaši, vai šai darbībai jābūt ar nozīmīgu (vai ne maznozīmīgu), tās rezultātam būtisku fizisko elementu, vai arī ir pietiekami, ja tai ir nozīmīgs, tās rezultātam būtisks intelektuālais elements?

               2)

               Vai sporta kontrakta bridžs ir “sports” Galvenās PVN direktīvas 132. panta 1. punkta m) apakšpunkta nozīmē?

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2004. gada 6. maijā lietā T-34/03 André Hecq pret Eiropas Kopienu Komisiju (Civildienests — Nelabvēlīgs tiesību akts — Tiesības darboties — Ierēdnis, kas darbojas savā un nevis arodbiedrības vārdā — Nepieņemamība)

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/23

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2004. gada 6. maijā
   lietā T-34/03 André Hecq pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Civildienests - Nelabvēlīgs tiesību akts - Tiesības darboties - Ierēdnis, kas darbojas savā un nevis arodbiedrības vārdā - Nepieņemamība)
   (2004/C 239/51)
   Tiesvedības valoda: franču
   Lietā T-34/03 André Hecq, bijušais Eiropas Kopienu Komisijas ierēdnis, kas dzīvo Mondercange (Luksemburgā), ko pārstāv L. Vogel, avocat, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji J. Currall un V. Joris) par lūgumu, no vienas puses, atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2002. gada 4. oktobra lēmumu, ar kuru tiek noraidīta sūdzība, ko iesniedza A. Hecq, darbojoties gan savā vārdā, gan kā Starptautisko un Eiropas ierēdņu arodbiedrības priekšsēdētājs, par vairākiem lēmumiem par darbinieku pārstāvēšanu un resursiem, ko Komisija nodeva tā rīcībā, un, no otras puses, par lūgumu atlīdzināt zaudējumus, kas, iespējams, ciesti Komisijas dēļ, Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētāja P. Lindh un tiesneši R. García-Valdecasas un J. D. Cooke, sekretārs H. Jung, 2004. gada 29. jūnijā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Prasība tiek noraidīta kā nepieņemama.

               2)

               Prasītājs sedz savus un Komisijas izdevumus.

      (1)  OV C 101, 26.4.2003.


title: lieta T-25/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko KM Europa Metal AG, Tréfimétaux S.A. un Europa Metalli S.p.A. iesniedza 2005. gada 21. janvārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/39

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko KM Europa Metal AG, Tréfimétaux S.A. un Europa Metalli S.p.A. iesniedza 2005. gada 21. janvārī
   (lieta T-25/05)
   (2005/C 82/70)
   tiesvedības valoda - angļu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 21. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla KM Europa Metal AG, Osnabrika [Osnabrück] (Vācija), Tréfimétaux S.A., Kurbevuā [Courbevoie] (Francija) un Europa Metalli S.p.A., Florence (Itālija), ko pārstāv advokāti R. Elderkin, Barrister, un M. Siragusa, A. Winckler, G. Cesare Rizza, T. Graf un M. Piergiovanni.
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               ievērojami samazināt KME uzlikto soda naudu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju advokātu atalgojumu un izdevumus;

               —

               pieņemt citus pasākumus, ko Tiesa uzskata par piemērotiem.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāji apstrīd soda naudu, kas tiem uzlikta ar Komisijas 2004. gada 3. septembra Lēmumu par EKL 81. panta 1. punkta piemērošanu lietā COMP/E-1/38.069, ar kuru atzīst trīs atsevišķus pārkāpumus vara sanitārtehnikas cauruļu nozarē.
   Pirmajā pamatā prasītāji apgalvo, ka Komisija, nosakot viņu soda naudas pamatsummu, neņēma vērā pārkāpuma faktisko ietekmi uz tirgu pretēji samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principiem. Karteļa ietekme uz klientiem un gala patērētājiem bija ļoti ierobežota biežo izmaiņu un nepārtrauktās ražotāju konkurences, uzraudzības un soda mehānisma trūkuma, kā arī klientu augstās pirktspējas dēļ.
   Otrajā pamatā prasītāji apgalvo, ka Komisijas novērtējumu pārkāpuma smagumam par spēkā neesošu padara pārkāpuma ekonomiskās ietekmes pārspīlējums. Atbilstoši prasītājiem izejvielas, t.i., vara cenu nevajadzēja iekļaut attiecīgās tirgus vērtības aprēķinos, jo pārkāpums attiecās tikai uz pievienoto vērtību. Prasītāji apgalvo, ka cauruļu ražotājiem ne tikai nav nekādas kontroles pār metāla izmaksām, bet tiem jāiepērk varš, stingri ievērojot savu klientu noteiktos iepirkuma noteikumus.
   Trešajā pamatā prasītāji apgalvo, ka Komisija ievērojami pārspīlēja prasītāju nozīmīgumu vara sanitārtehnikas cauruļu tirgū salīdzinājumā ar citiem tirgus dalībniekiem, un tādējādi noteica pārāk augstu soda naudas sākotnējo apmēru. Jo īpaši Komisija ignorēja to, ka ievērojamu laika periodu prasītāji tirgū rīkojās kā konkurenti.
   Ceturtajā pamatā prasītāji apgalvo, ka Komisijas ilguma aprēķini attiecībā uz sākotnējo apmēru bija pretēji samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principiem. Jo īpaši Komisijai, nosakot soda naudas palielinājumu ilguma dēļ, nevajadzēja ņemt vērā gadu, kurā Eiropas sanāksmes tika pārtrauktas, un gadus, kuros vienošanās bija īpaši nenoteiktas un neefektīvas.
   Piektajā pamatā prasītāji apgalvo, ka Komisija neņēma vērā vairākus vainu mīkstinošus apstākļus, proti, vienošanos neīstenošanu un krīzi vara sanitārtehnikas cauruļu nozarē. Turklāt prasītāji apgalvo, ka lēmums pārkāpa vienlīdzīgas attieksmes principu, jo tas prettiesiski diskriminēja KME salīdzinājumā ar Outokumpu, piešķirot otram uzņēmumam lielāku soda naudas samazinājumu, nekā KME par sadarbību ārpus 1996. gada paziņojuma par sadarbību.
   Sestajā pamatā prasītāji apgalvo, ka tiem piešķirtais samazinājums saskaņā ar 1996. gada paziņojumu par sadarbību bija nepiemērots. Šajā sakarā Komisija pamatoja savus secinājumus uz nepareiziem faktu pieņēmumiem, novirzījās no savas prakses un judikatūras, kā arī pārkāpa vienlīdzīgas attieksmes principu.
   Septītajā pamata prasītāji apgalvo, ka Komisijai vajadzēja ņemt vērā prasītāju nedrošo finanšu stāvokli un no tā izrietošo nespēju samaksāt lielu soda naudu, jo īpaši ņemot vērā apgrūtinošo sodu, kas tiem uzlikts paralēli notiekošā Rūpniecības cauruļu lietā (1).

      (1)  Lieta COMP/E-1/38.240 – Rūpniecības caurules


title: Lieta C-503/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 23. septembrī iesniedza Tribunal da Relação de Évora (Portugāle) – Luis Isidro Delgado Mendes/Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA

text:
               5.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 454/19

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 23. septembrī iesniedza Tribunal da Relação de Évora (Portugāle) – Luis Isidro Delgado Mendes/Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA

      (Lieta C-503/16)
      (2016/C 454/33)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal da Relação de Évora

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Luis Isidro Delgado Mendes

         Atbildētāja: Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA

         Prejudiciālais jautājums

      Vai ceļu satiksmes negadījumā, kurā gājējam, kas tika tīši notriekts ar viņa paša īpašumā esošu transportlīdzekli, kuru vadīja persona, kas to bija nozagusi, ir nodarīti miesas bojājumi un mantiskais zaudējums, tas, ka saskaņā ar valsts tiesībām gājējam nepienākas nekāda kompensācija, jo viņš ir transportlīdzekļa īpašnieks un apdrošinātā persona, ir pretrunā Kopienas tiesiskajam regulējumam, it īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/103/EK (1) 12. panta 3. punktam un 13. panta 1. punktam?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīva 2009/103/EK par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību (OV 2009, L 263, 11. lpp.).


title: Lieta C-609/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-364/10 Duravit AG u.c. /Eiropas Komisija 2013. gada 25. novembrī iesniedza Duravit AG u.c.

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/4

      Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-364/10 Duravit AG u.c./Eiropas Komisija 2013. gada 25. novembrī iesniedza Duravit AG u.c.

      (Lieta C-609/13 P)
      (2014/C 71/07)
      Tiesvedības valoda — vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA (pārstāvji — Dr. U. Soltész, LL.M. un C. von Köckritz, advokāti)

         Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome

         Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

                  1)

                  Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 16. septembra spriedumu lietā T-364/10 atcelt tiktāl, ciktāl ar to tika noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēju prasība;

                  2)

                  atbilstoši LESD 263. panta ceturtajai daļai pilnībā atcelt Eiropas Komisijas 2010. gada 23. jūnija Lēmuma C(2010) 4185, galīgā redakcija, lietā COMP/39.092 — Vannas istabu aprīkojums un armatūra 1. panta 1. punktu, 2. un 3. pantu tiktāl, ciktāl tas skar apelācijas sūdzības iesniedzējas;

                  3)

                  pakārtoti (2. prasījumam), atcelt vai būtiski samazināt iepriekš minētajā lēmumā apelācijas sūdzības iesniedzējām uzliktos naudas sodus;

                  4)

                  turpmāk pakārtoti (2. un 3. prasījumam), nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Vispārējai tiesai atbilstoši Tiesas spriedumā ietvertajam tiesiskajam vērtējumam;

                  5)

                  katrā gadījumā piespriest Komisijai segt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā un Tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas kopumā izvirza sešus apelācijas sūdzības pamatus.
      Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Regulas Nr. 1/2003 31. pantu, nevainīguma prezumpciju un tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu (Pamattiesību hartas 47. pants un 48. panta 1. punkts, skatot to kopsakarā ar 52. panta 3. punktu, un ECPAK 6. panta 1. un 2. punkts), jo tā esot atteikusies veikt tieši prasīto neierobežoto apstrīdētā lēmuma pārbaudi, esot pamatojusies uz Komisijas faktisku un tiesisku konstatējumu pareizības prezumpciju un neesot pietiekami izmantojusi savu rīcības brīvību saistībā ar naudas soda noteikšanu.
      Otrkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi LESD 263. pantu, prasītāju tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību (Pamattiesību hartas 47. pants pirmā daļa) un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principu, jo tā neesot pietiekami īstenojusi savu tiesiskuma pārbaudi un esot pārsniegusi tās robežas, apgrūtinot apelācijas sūdzības iesniedzējas.
      Treškārt, Vispārējā tiesa esot vairākkārt acīmredzami un nolēmuma pieņemšanai nozīmīga veidā sagrozījusi lietas dokumentu saturu un rezultātā esot pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā un pārkāpusi atzītos pierādīšanas procesa principus.
      Ceturtkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi procesuālas kļūdas un esot pārkāpusi Reglamenta 48. panta 2. punktu, prasītāju aizstāvības tiesības, kā arī prasītāju tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principu, jo tā esot izmantojusi tādus Komisijas pierādījumus, kas neesot varējuši tikt izmantoti, un ar nokavējumu iesniegtus pierādījumus, apgrūtinot apelācijas sūdzības iesniedzējas, un tiesiski kļūdaini ar nepietiekamu pamatojumu esot noraidījusi visus apelācijas sūdzības iesniedzēju pierādījumu piedāvājumus.
      Piektkārt, Vispārējā tiesa esot nepareizi piemērojusi LESD 101. pantu un esot pārkāpusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, jo tā esot konstatējusi, ka Komisija ir pamatoti vainojusi apelācijas sūdzības iesniedzējas dalībā vienotā starpproduktu pārkāpumā attiecībā uz armatūru, dušas kabīnēm un vannas istabas keramiku.
      Sestkārt, Vispārējā tiesa esot nepareizi piemērojusi LESD 101. pantu, jo tā esot izmantojusi nepareizu kritēriju, novērtējot informācijas apmaiņu atbilstoši LESD 101. panta 1. punktam, esot izdarījusi pieņēmumu par apelācijas sūdzības iesniedzēju pienākumu distancēties no [uzņēmumu,] kas nav konkurenti, diskusijām un esot novērtējusi apgalvotos, saistībā ar īpašiem iemesliem veiktos “vienošanās mēģinājumus”, kas ir notikuši starpproduktu apvienībās, kā pabeigtus LESD 101. panta pārkāpumus.


title: Lieta C-436/03: Tiesas (virspalāta)  2006. gada 2. maija  spriedums– Eiropas Parlaments pret Eiropas Savienības Padomi (Prasība atcelt tiesību aktu — Regula (EK) Nr. 1435/2003 — Eiropas Kooperatīvā sabiedrība (SCE) — Juridiskā pamata izvēle — EKL 95. pants — EKL 308. pants)

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/4

         Tiesas (virspalāta) 2006. gada 2. maija spriedums– Eiropas Parlaments pret Eiropas Savienības Padomi
   (Lieta C-436/03) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Regula (EK) Nr. 1435/2003 - Eiropas Kooperatīvā sabiedrība (SCE) - Juridiskā pamata izvēle - EKL 95. pants - EKL 308. pants)
   (2006/C 143/08)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — R. Pasoss [R. Passos], E. Valdhera [E. Waldherr] un Ž. L. Rufass Kintana [J. L. Rufas Quintana])

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — Ž. P. Žakē [J.-P. Jacqué] un M. K. Džordži Forta [M. C. Giorgi Fort])

      Personas, kas iestājušās lietā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. Šmita [C. Schmidt] un Ž. F. Paskjē [J.-F. Pasquier]); Spānijas Karaliste (pārstāvis — E. Brakehaiss Konesa [E. Braquehais Conesa]); Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — R. Kodvela [R. Caudwell], kam palīdz lords P. Goldsmits [P. Goldsmith] un N. Peins [N. Paines])
   Priekšmets
   Padomes 2003. gada 22. jūlija Regulu (EK) Nr. 1435/2003 par Eiropas Kooperatīvās sabiedrības (SCE) statūtiem (OV L 207, 1. lpp.) atcelšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Spānijas Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste un Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 289, 29.11.2003.


title: Lieta C-639/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2015. gada 30. septembra spriedumu lietā T-720/13 Gat Microencapsulation/EUIPO 2015. gada 1. decembrī iesniedza Gat Microencapsulation GmbH (agrāk Gat Microencapsulation AG)

text:
               29.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/8

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2015. gada 30. septembra spriedumu lietā T-720/13 Gat Microencapsulation/EUIPO2015. gada 1. decembrī iesniedza Gat Microencapsulation GmbH (agrāk Gat Microencapsulation AG)
   (Lieta C-639/15 P)
   (2016/C 314/12)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Gat Microencapsulation GmbH (agrāk Gat Microencapsulation AG) (pārstāvji – S. Soler Lerma un M. C. March Cabrelles, advokāte)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)
   Ar 2016. gada 26. maija rīkojumu Tiesa (astotā palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieņemamu.


title: Lieta T-215/14: Prasība, kas celta 2014. gada 8. aprīlī  – Gmina Miasto Gdynia un Port Lotniczy Gdynia Kosakowo /Komisija

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/48

         Prasība, kas celta 2014. gada 8. aprīlī – Gmina Miasto Gdynia un Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Komisija
   (Lieta T-215/14)
   2014/C 175/67
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Gmina Miasto Gdynia (Gdynia, Polija) un Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia) (pārstāvis – T. Koncewicz, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 11. februāra lēmumu lietā SA.35 388, ar kuru ir noteikts, ka Polijai ir jāatprasa no lidostas Gdynia-Kosakowo nepamatoti izmaksātais valsts atbalsts;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza šādus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats

                           —

                           Patvaļa un acīmredzama kļūda, konstatējot apstrīdētajam lēmumam pamatā esošos faktus, un tā rezultātā Komisijas rīcības brīvības ļaunprātīga izmantošana un acīmredzami kļūdains pierādījumu vērtējums.

               2.

               Otrais pamats

                           —

                           Komisija neesot pārbaudījusi faktorus un apstākļus, kas attiecas uz ieguldījumu lidostā Gdynia-Kosakowo tiesisko pamatojumu.

               3.

               Trešais pamats

                           —

                           Komisija ir ļaunprātīgi izmantojusi savu rīcības brīvību judikatūras izpratnē, atbilstoši kurai iestādei, kam ir rīcības brīvība, ir jāpaskaidro, kādēļ noteikti pierādījumi un fakti tiek ņemti vērā, bet citi tiek noraidīti.

               4.

               Ceturtais pamats

                           —

                           LESD 107. panta 1. punkta, skatīta kopā ar Eiropas tiesību vispārējo principu, proti, tiesiskās noteiktības un iestādes lojalitātes pret tiesību subjektiem principu, pārkāpums, nepareizi piemērojot un interpretējot.

               5.

               Piektais pamats

                           —

                           Nepareizi tiesiski kvalificējot faktus un pierādījumus, izdarīts pārkāpums un tādējādi ar apstrīdēto lēmumu izdarīts LESD 107. panta 12. punkta pārkāpums, jo tika pieņemts, ka lietā nav priekšnoteikumu, lai konstatētu, ka prasītāju pasākumi atbilst privātā investora kritērijam, un ka neesot pierādīts, ka ieguldījumu projektu īstenoja privāts ieguldītājs, kā rezultātā ieguldījumi lidostā Gdynia-Kosakowo tika uzskatīti par prettiesisku valsts atbalstu.


title: Lieta T-460/17: Prasība, kas celta 2017. gada 20. jūlijā – Bopp/EUIPO (Vienādleņķu astoņstūra attēls)

text:
               11.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/38

         Prasība, kas celta 2017. gada 20. jūlijā – Bopp/EUIPO (Vienādleņķu astoņstūra attēls)
   (Lieta T-460/17)
   (2017/C 300/47)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Carsten Bopp (Glashütten, Vācija) (pārstāvis – F. Pröckl, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: apzīmējums (Vienādleņķu astoņstūra attēls) – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 005 196

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 8. maija lēmums lietā R 1954/2016-4

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums.


title: Lieta C-485/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. septembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Spānija) — Caixabank SA/José Labella Crespo u.c.

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 10. septembrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Spānija) — Caixabank SA/José Labella Crespo u.c.
   (Lieta C-485/13)
   2013/C 352/09
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Caixabank SA

      Atbildētāji: José Labella Crespo, Rosario Márquez Rodríguez, Rafael Gallardo Salvat, Manuela Márquez Rodríguez

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai atbilstoši Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvai 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, īpaši direktīvas 6. panta 1. punktam, nolūkā nodrošināt patērētāju un lietotāju tiesību aizsardzību atbilstoši līdzvērtības un efektivitātes principiem, gadījumā, kad valsts tiesa izvērtē negodīga noteikuma par nokavējuma procentiem esamību hipotekārā kredīta līgumos, tai ir jāatzīst šis noteikums par spēkā neesošu un nesaistošu vai arī, gluži pretēji, tai ir jāgroza attiecīgais noteikums par procentiem, nosūtot jautājumu līguma izpildītājam vai aizdevējam procentu pārrēķināšanai?

               2)

               Vai [2013. gada] 14. maija Likuma 1/2013 Otrajā pārejas noteikumā ir ietverts skaidrs patērētāju interešu aizsardzības ierobežojums, netieši tiesai nosakot par pienākumu grozīt noteikumu par nokavējuma procentiem, kurš tiek uzskatīts par negodīgu, pārrēķinot noteiktos procentus un atstājot spēkā negodīgo aprēķinu, tā vietā, lai atzītu noteikumu par spēkā neesošu un patērētājam nesaistošu?

               3)

               Vai [2013. gada] 14. maija Likuma 1/2013 Otrais pārejas noteikums, ciktāl ar to tiek traucēta līdzvērtības un efektivitātes principu piemērošana patērētāju tiesību aizsardzības jomā un notiek izvairīšanās no spēkā neesamības un saistoša spēka neesamības sankcijas piemērošanas noteikumiem par nokavējuma procentiem, kas tiek uzskatīti par negodīgiem un kas ir ietverti hipotekārā kredīta līgumos, kas ir noslēgti pirms [2013. gada] 14. maija Likuma 1/2013 spēkā stāšanās, ir pretrunā Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvai 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, īpaši tās 6. panta 1. punktam?

      (1)  OV L 95, 29. lpp.


title: Lieta C-59/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (sestā palāta) lēmumu, kas ietverts 2008. gada 22. septembra vēstulē, lietā T-472/07 Enercon/ITSB 2008. gada 9. decembrī iesniegusi Hasbro, Inc.

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/24

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (sestā palāta) lēmumu, kas ietverts 2008. gada 22. septembra vēstulē, lietā T-472/07 Enercon/ITSB 2008. gada 9. decembrī iesniegusi Hasbro, Inc.
   (lieta C-59/09 P)
   2009/C 267/45
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja:
      Hasbro, Inc. (pārstāvis — M. Edenborough, Barrister)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Ar 2009. gada 10. jūlija rīkojumu Tiesa (piektā palāta) apelācijas sūdzību atzina par nepieņemamu.


title: Lieta T-710/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Herbert Smith Freehills/Padome Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti, kas saistīti ar pārrunām pirms direktīvas par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu ražošanu, tirdzniecību un noformēšanu pieņemšanas — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar juridisko konsultāciju aizsardzību — Tiesības uz aizstāvību — Sevišķas sabiedrības intereses

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/39

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Herbert Smith Freehills/Padome
   (Lieta T-710/14) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti, kas saistīti ar pārrunām pirms direktīvas par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu ražošanu, tirdzniecību un noformēšanu pieņemšanas - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar juridisko konsultāciju aizsardzību - Tiesības uz aizstāvību - Sevišķas sabiedrības intereses)
   (2016/C 402/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Herbert Smith Freehills LLP (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – P. Wytinck, lawyer)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – E. Rebasti, M. Veiga un J. Herrmann)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – P. Van Nuffel, J. Baquero Cruz un F. Clotuche-Duvieusart)

      Priekšmets

   Prasība, kura pamatota ar LESD 263. pantu un kurā lūgts atcelt Padomes 2014. gada 23. jūlija Lēmumu 18/c/01/14, ar ko atteikta piekļuve dažiem dokumentiem, kas saistīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 3. aprīļa Direktīvas 2014/40/ES par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu un ar ko atceļ Direktīvu 2001/37/EK (OV 2014, L 127, 1. lpp.), pieņemšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Herbert Smith Freehills LLP sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 409, 17.11.2014.


title: Lieta C-302/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 27. maijā iesniedza Rechtbank Noord-Nederland, Groningena (Nīderlande) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 27. maijā iesniedza Rechtbank Noord-Nederland, Groningena (Nīderlande) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

   (Lieta C-302/16)
   (2016/C 326/18)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Noord-Nederland (Ziemeļnīderlandes tiesa), Groningena

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Bas Jacob Adriaan Krijgsman

      Atbildētāja: Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

      Prejudiciālais jautājums

   Kādas (formas un materiālās) prasības ir nosakāmas Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētā informācijas pienākuma izpildei, ja pārvadājuma līgums ir ticis noslēgts ar ceļojuma aģenta starpniecību vai ja rezervācija ir veikta interneta vietnē?


title: Lieta C-146/11: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums ( Riigikohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — AS Pimix , kas atrodas likvidācijas procesā/ Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium (Jaunu dalībvalstu pievienošanās — Nodevas noteikšana par lauksaimniecības produktu liekajiem krājumiem — Valsts tiesību aktā ietverta norāde uz Eiropas Savienības regulas normu, kas nav pienācīgi publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī konkrētās dalībvalsts valodā)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/12

         Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 12. jūlija spriedums (Riigikohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — AS Pimix, kas atrodas likvidācijas procesā/Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium

   (Lieta C-146/11) (1)

   (Jaunu dalībvalstu pievienošanās - Nodevas noteikšana par lauksaimniecības produktu liekajiem krājumiem - Valsts tiesību aktā ietverta norāde uz Eiropas Savienības regulas normu, kas nav pienācīgi publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī konkrētās dalībvalsts valodā)
   2012/C 287/19
   Tiesvedības valoda — igauņu

      Iesniedzējtiesa

      Riigikohus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: AS Pimix, kas atrodas likvidācijas procesā

      Atbildētājas: Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Riigikohus — LESD 288. panta 2. punkta, LESD 297. panta 1. punkta un Komisijas 2003. gada 10. novembra Regulas (EK) Nr. 1972/2003 par pārejas posma pasākumiem, kas jānosaka attiecībā uz lauksaimniecības produktu tirdzniecību Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanās dēļ (OV L 293, 3. lpp.), kā arī Tiesas spriedumu lietā C-161/06, lietā C-560/07 un lietā C-140/08 interpretācija — Jaunu dalībvalstu pievienošanās — Nodevas noteikšana par lauksaimniecības produktu liekajiem krājumiem — Valsts tiesību aktā ietverta norāde uz Eiropas Savienības regulas normu, kas nav pienācīgi publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī konkrētās dalībvalsts valodā dienā, kurā bija paredzēts noteikt liekos krājumus — Regulas ieviešana vai neieviešana Tiesas judikatūras nozīmē

      Rezolutīvā daļa:

   Akta par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, 58. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas Igaunijā attiecībā uz privātpersonām nepieļauj piemērot Komisijas 2003. gada 10. novembra Regulas (EK) Nr. 1972/2003 par pārejas posma pasākumiem, kas jānosaka attiecībā uz lauksaimniecības produktu tirdzniecību Čehijas Republikas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanās dēļ, normas, kuras 2004. gada 1. maijā nebija publicētas igauņu valodā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un nebija transponētas šīs dalībvalsts tiesībās, un tā tas ir pat tad, ja šīs privātpersonas varēja citādi uzzināt par šī tiesību akta esamību.

      (1)  OV C 160, 25.5.2011.


title: Lieta C-476/11: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums ( Vestre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — HK Danmark, kas rīkojas Glennie Kristensen vārdā/Experian A/S (Nediskriminācijas vecuma dēļ princips — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 21. panta 1. punkts — Direktīva 2000/78/EK — 6. panta 1. un 2. punkts — Profesionālā pensiju sistēma — Iemaksu apmēra diferenciācija atkarībā no vecuma)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/12

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums (Vestre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — HK Danmark, kas rīkojas Glennie Kristensen vārdā/Experian A/S

   (Lieta C-476/11) (1)

   (Nediskriminācijas vecuma dēļ princips - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 21. panta 1. punkts - Direktīva 2000/78/EK - 6. panta 1. un 2. punkts - Profesionālā pensiju sistēma - Iemaksu apmēra diferenciācija atkarībā no vecuma)
   2013/C 344/18
   Tiesvedības valoda — dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Vestre Landsret

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: HK Danmark, kas rīkojas Glennie Kristensen vārdā

      Atbildētāja: Experian A/S

      Piedaloties: Beskæftigelsesministeriet

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vestre Landsret — Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp), 6. panta 2. punkta interpretācija — Attaisnojums atšķirīgai attieksmei, kuras pamatā ir vecums — Vecuma robežu noteikšana profesionālo sociālā nodrošinājuma sistēmu mērķiem, lai persona saņemtu pensiju vai invaliditātes pabalstu — Profesionālo sociālā nodrošinājuma sistēmu vispārējs atbrīvojums no nosacījuma ievērot diskriminācijas aizliegumu dzimuma dēļ vai izņēmums tikai dalībai sociālā nodrošinājuma sistēmās — Valsts tiesību sistēma, saskaņā ar kuru darba devējs kā atlīdzības daļu var veikt progresīvas pensiju iemaksas atkarībā no darba ņēmēja vecuma

      Rezolutīvā daļa:

   Nediskriminācijas vecuma dēļ princips, kas noteikts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. pantā un precizēts ar Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvu 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju noteikumiem, konkrētāk, ar šīs direktīvas 2. panta un 6. panta 1. punkta noteikumiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāda profesionālā pensiju sistēma, atbilstoši kurai darba devējs kā atlīdzības daļu veic pensiju iemaksas, kas pieaug atkarībā no darbinieka vecuma, ar nosacījumu, ka atšķirīgā attieksme atkarībā no vecuma, kas no tā izriet, ir atbilstoša un nepieciešama leģitīmā mērķa sasniegšanai, fakts, kas jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 340, 19.11.2011.


title: Lieta C-138/12: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums ( Administrativen sad — Varna (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rusedespred OOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Nodokļi — PVN — Direktīva 2006/112/EK — 203. pants — Nodokļu neitralitātes princips — Samaksātā nodokļa atmaksāšana piegādātājiem gadījumā, ja no nodokļiem atbrīvota darījuma saņēmējam tiek atteiktas tiesības atskaitīt nodokli)

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/13

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 11. aprīļa spriedums (Administrativen sad — Varna (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rusedespred OOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

   (Lieta C-138/12) (1)

   (Nodokļi - PVN - Direktīva 2006/112/EK - 203. pants - Nodokļu neitralitātes princips - Samaksātā nodokļa atmaksāšana piegādātājiem gadījumā, ja no nodokļiem atbrīvota darījuma saņēmējam tiek atteiktas tiesības atskaitīt nodokli)
   2013/C 156/20
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen sad — Varna

      Lietas dalībnieki pamatlietā

      Prasītājs: Rusedespred OOD

      Atbildētājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Administrativen sad Varna — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 203. panta interpretācija — Nodokļu neitralitātes, efektivitātes un vienlīdzīgas attieksmes principi — Tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu — Pakalpojuma sniedzēja tiesības lūgt atmaksāt kļūdas pēc samaksātu nodokli, ja tiesības nodokli atskaitīt ir tikušas liegtas pakalpojuma saņēmējam tāpēc, ka minētais pakalpojums saskaņā ar valsts tiesībām nav apliekams ar nodokli

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               PVN neitralitātes princips, kas ir precizēts judikatūrā par Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 203. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka, pamatojoties uz valsts tiesību normu, ar kuru transponēts minētais pants, nodokļu administrācija atsakās no nodokļa atbrīvota pakalpojuma sniedzējam atmaksāt PVN, par kuru tā klientam kļūdas dēļ ir izrakstīts rēķins, tādēļ, ka šis piegādātājs nav izlabojis kļūdaino rēķinu, lai arī šī administrācija šim klientam ir galīgi atteikusi tiesības atskaitīt minēto PVN un šā galīgā atteikuma dēļ valsts likumā paredzētais korekcijas mehānisms vairs nav piemērojams;

               2)

               nodokļu maksātājs var atsaukties uz PVN neitralitātes principu, kas ir precizēts judikatūrā par Direktīvas 2006/112 203. pantu, lai apstrīdētu valsts tiesību normu, kurā PVN, par kuru kļūdas dēļ izrakstīts rēķins, atmaksāšana ir pakļauta nosacījumam, ka ir jāizlabo kļūdainais rēķins, bet tiesības atskaitīt minēto PVN tikušas galīgi atteiktas un šā galīgā atteikuma dēļ valsts likumā paredzētais korekcijas mehānisms vairs nav piemērojams.

      (1)  OV C 151, 26.05.2012.


title: Lieta C-426/04 P: Tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2006. gada 25. janvāra rīkojums — Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA) pret Norbert Schmitt

text:
               14.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/8

         Tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2006. gada 25. janvāra rīkojums — Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA) pret Norbert Schmitt

   (Lieta C-426/04 P) (1)

   (2006/C 249/18)

      Tiesvedības valoda — franču

   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 300, 04.12.2004.


title: Lieta C-358/12: Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 10. jūlija spriedums ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici / Comune di Milano Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiskie iepirkumi — Līgumi, kuru vērtība nesasniedz Direktīvā 2004/18/EK noteikto robežvērtību — LESD 49. un 56. pants — Samērīguma princips — Izslēgšanas no līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras nosacījumi — Kvalitatīvās atlases kritēriji saistībā ar pretendenta personisko stāvokli — Pienākumi saistībā ar sociālā nodrošinājuma iemaksu maksāšanu — “Smaga pārkāpuma” jēdziens — Starpība starp maksājamām un samaksātām summām, kura pārsniedz EUR 100 un 5 % no maksājamām summām

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/4

         Tiesas (desmitā palāta) 2014. gada 10. jūlija spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano

   (Lieta C-358/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiskie iepirkumi - Līgumi, kuru vērtība nesasniedz Direktīvā 2004/18/EK noteikto robežvērtību - LESD 49. un 56. pants - Samērīguma princips - Izslēgšanas no līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras nosacījumi - Kvalitatīvās atlases kritēriji saistībā ar pretendenta personisko stāvokli - Pienākumi saistībā ar sociālā nodrošinājuma iemaksu maksāšanu - “Smaga pārkāpuma” jēdziens - Starpība starp maksājamām un samaksātām summām, kura pārsniedz EUR 100 un 5 % no maksājamām summām)
   2014/C 315/05
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

      Atbildētāja: Comune di Milano

      Piedaloties: Pascolo Srl

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 49. un 56. pants, kā arī samērīguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj valsts tiesisko regulējumu, kurā saistībā ar būvdarbu publiskā iepirkuma procedūrām, kuru vērtība ir mazāka nekā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu, piegādes valsts [publiskā iepirkuma] līgumu un pakalpojumu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1177/2009, 7. panta c) punktā noteiktā robežvērtība, līgumslēdzējām iestādēm ir noteikts pienākums izslēgt no šādas publiskā iepirkuma procedūras pretendentu, kas ir atbildīgs par pārkāpumu sociālā nodrošinājuma iemaksu maksāšanas jomā, ja starpība starp maksājamām summām un samaksātām summām ir summa, kas vienlaikus ir lielākā par EUR 100 un 5 % no maksājamām summām.

      (1)  OV C 311, 13.10.2012.


title: Lieta C-482/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Court of Appeal (England   Wales) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 30. novembra rīkojumu — Budějovický Budvar, národní podnik/Anheuser-Busch, Inc.

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/42

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) 2009. gada 30. novembra rīkojumu — Budějovický Budvar, národní podnik/Anheuser-Busch, Inc.

   (Lieta C-482/09)
   2010/C 24/72
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Budějovický Budvar, národní podnik

      Atbildētājs: Anheuser-Busch, Inc.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kas ir domāts ar terminu “akcepts” Padomes Direktīvas 89/104/EEK (1) 9. panta 1. punkta izpratnē un it īpaši:

                           a)

                           vai termins “akcepts” ir uzskatāms par Kopienu tiesību jēdzienu vai arī valsts tiesas kompetencē ir piemērot valsts tiesību aktus attiecībā uz akceptu (tai skaitā attiecībā uz lietošanas ilgumu vai ilgu godīgu līdzās pastāvēšanu)

                           b)

                           ja “akcepts” ir Kopienu tiesību jēdziens, vai var uzskatīt, ka preču zīmes īpašnieks ir akceptējis cita uzņēmuma identisku preču zīmi situācijā, kad jau ilgi pastāv preču zīmju godīga līdzās pastāvēšana, ja viņš jau ilgi zinājis par šīs preču zīmes lietošanu, taču nav bijis spējīgs to novērst?

                           c)

                           jebkurā gadījumā, vai ir nepieciešams, lai preču zīmes īpašnieks savu preču zīmi būtu reģistrējis pirms viņš veic citas i) identiskas vai ii) maldinoši līdzīgas preču zīmes “akceptu”?

               2)

               Kurā brīdī “piecu secīgu gadu” laika posms ir uzskatāms par sākušos un it īpaši, vai tas var sākties (un arī beigties) pirms agrākas preču zīmes īpašnieks ir faktiski reģistrējis savu preču zīmi; un ja tā, tad kādi nosacījumi nepieciešami, lai noteiktu termiņa sākumu?

               3)

               Vai Padomes Direktīvas 89/104/EEK 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts piemērojams tādējādi, ka tas agrākas preču zīmes īpašniekam ļauj dominēt pat gadījumā, kad ilgu laika posmu godīgi ir līdzās pastāvējušas divas identiskas preču zīmes, kas attiecas uz identiskām precēm, tādā veidā, ka agrākās preču zīmes izcelsme nenozīmē to, ka šī preču zīme attiecas tikai uz agrākās preču zīmes īpašnieka precēm, bet gan attiecas uz tā precēm vai otrā lietotāja precēm?

      (1)  Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmā direktīva ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 40, 1. lpp.).


title: Lieta T-283/12: Prasība, kas celta 2012. gada 22. jūnijā — FIS’D /Komisija

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/32

         Prasība, kas celta 2012. gada 22. jūnijā — FIS’D/Komisija
   (Lieta T-283/12)
   2012/C 243/57
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: FIS’D — Formazione integrata superiore del design (Catanzaro, Itālija) (pārstāvji — S. Baratti un A. Sodano, advokātes)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               apmierināt lūgumus veikt procesa organizatoriskos pasākumus un/vai pierādījumu savākšanas pasākumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Eiropas Komisijas 2012. gada 12. aprīļa Lēmumu Ref. Ares(2012) 446225, ar ko tika noraidīta administratīvā sūdzība, kuru prasītāja saskaņā ar Padomes 2002. gada 19. decembra Regulas (EK) Nr. 58/2003 22. pantu iesniegusi par Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūras 2011. gada 13. janvāra lēmumu “Termination of the Framework Partnership Agreement 2011-0181, Erasmus Mundus Masters Course in City Regeneration”, ar ko pirms termiņa tika izbeigts Partnerlīgums 2011-0181, kurš tika noslēgts atbilstoši programmai Erasmus Mundus (2009.–2013. gads).
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir izdarīts tiesībpārkāpums, kas izpaužas kā acīmredzama kļūda vērtējumā un pamatojuma nesniegšana:

                           —

                           prasītāja uzskata, ka Komisija nav norādījusi, ka Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūra, novērtējot grozījumus projektā reCity Erasmus Mundus Master Course [maģistra studijas], ko 2011. gada 21. decembrī iesniegusi Kalabrijas reģiona Università degli Studi“Mediterranea” cita, nevis sākotnējā konsorcija vārdā, ir acīmredzami pārkāpusi Administrative and Financial Handbook [Pārvaldības un finanšu jautājumu rokasgrāmatas] II.A.1 un II.B.4 iedaļu, kas ir daļa no Specific Grant Agreement [Līgums par īpašo stipendiju], kurš ir ietverts Framework Partnership Agreement pielikumā, un Framework Partnership Agreement II.12.3 pantu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir izdarīts tiesībpārkāpums, kas izpaužas kā acīmredzama kļūda vērtējumā:

                           —

                           šajā ziņā ir precizēts, ka Komisija nav norādījusi, ka Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūras lēmumā, ar ko tika atļauts paplašināt Specific Grant Agreement darbības jomu uzsākto maģistra studiju programmu finansēšanai, pamatojoties uz jauno projektu, ko 2011. gada 21. decembrī iesniedza Kalabrijas reģiona Università degli Studi“Mediterranea” un kas bija jāīsteno konsorcijam, kurš nebija sākotnējais konsorcijs, ir acīmredzami pārkāpts Framework Partnership Agreement I.3 un II.12.3 pants, pārsniegtas pilnvaras un tostarp sagrozīti fakti, nav izpildīti priekšnosacījumi, tam ir neloģisks raksturs, tas ir pretrunīgs un tajā nav norādīts pamatojums.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir izdarīts tiesībpārkāpums, kas izpaužas kā acīmredzama kļūda vērtējumā un pamatojuma nesniegšana:

                           —

                           šajā ziņā ir precizēts, ka Komisija nav norādījusi, ka Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūra, izbeidzot Framework Partnership Agreement un atļaujot paplašināt Specific Grant Agreement darbības jomu attiecībā uz projektu, kas īstenotāja konsorcija un satura ziņā atšķīrās no tā, kas bija pieteikts atlases procedūrai, ir rīkojusies prettiesiski un nepareizi piemērojusi Framework Partnership Agreement I pielikumu, pārsniegusi pilnvaras un tostarp sagrozījusi faktus, nav izpildījusi priekšnosacījumus, rīkojusies neloģiski, pārkāpusi vispārējo labas pārvaldības principu un ar to saistītos labticības, pārskatāmības, objektivitātes un samērīguma principus, kā arī tiesiskās paļāvības principu.


title: Lieta C-159/08 P: Tiesas 2009. gada 25. marta rīkojums — Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis /Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Iespējami pārmērīgas nodevas, ko piemēro Atēnu Starptautiskās lidostas apsaimniekotājs — Sūdzības noraidīšana — Kopienu interešu neesamība)

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/15

         Tiesas 2009. gada 25. marta rīkojums — Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-159/08 P) (1)

   (Apelācija - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Iespējami pārmērīgas nodevas, ko piemēro Atēnu Starptautiskās lidostas apsaimniekotājs - Sūdzības noraidīšana - Kopienu interešu neesamība)
   2009/C 205/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis (pārstāvis — B. Lombart, avocat)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. Christoforou, V. Di Bucci un F. Ronkes Agerbeek)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 16. janvāra spriedumu lietā T-306/05 Isabella Scippacercola un Ioannis Terezakis/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa ir noraidījusi prasību atcelt Komisijas 2005. gada 2. maija lēmumu, ar kuru savukārt ir atteikts izskatīt prasītāju sūdzību par Atēnu Starptautiskās lidostas Spatā (Grieķija) iespējamu dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, piemērojot lietotājiem pārmērīgas nodevas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Scippacercola un Terezakis atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 05.07.2008.


title: Lieta T-313/05: Pirmās instances tiesas 2007. gada 27. novembra rīkojums — Microsoft /Komisija

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/63

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 27. novembra rīkojums — Microsoft/Komisija
   (Lieta T-313/05) (1)

   (2008/C 64/103)

      Tiesvedības valoda — angļu

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 257, 15.10.2005.


title: Lieta T-387/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. septembrī — Applied Microengineering /Komisija

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/30

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. septembrī — Applied Microengineering/Komisija
   (Lieta T-387/09)
   2009/C 312/50
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Applied Microengineering Ltd, Didkota (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — P. Walravens un J. De Wachter, juristi)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2009. gada 16. jūlija lēmumu, ar kuru tika izdots rīkojums atgūt naudas summu EUR 258 560,61 apmērā kopā ar procentiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti:

   Šajā prasībā prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2009. gada 16. jūlija Lēmumu C (2009) 5797 par noteiktas naudas summas atgūšanu kopā ar procentiem, kādu ir parādā prasītāja saistībā ar projektiem IST-199-11823 FOND MST (“Formation of a New Design House for MST”) un IST-2000-28229 ANAB (“Assessment of a New Anodic Bonder”), kurus finansē saskaņā ar īpašu programmu pētniecības, tehnikas attīstības un demonstrēšanas darbībām (1998.–2002. gads) informācijas sabiedrības jomā.
   Prasītāja savas prasības pamatošanai izvirza septiņus pamatus.
   Pirmkārt, tā apgalvo, ka Komisija pārkāpa būtiskas formas prasības, neveicot pilnīgu un atbilstošu audita procedūru. Prasītāja apgalvo, ka Komisija to neinformēja par audita procedūras uzsākšanu un izbeigšanu un neņēma vērā prasītājas iesniegtos iebildumus. Tāpat prasītāja apgalvo, ka Komisija pārkāpa tās tiesības uz aizstāvību, labas pārvaldības principu un rūpības pienākumu.
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisijai bija jāveic darbības noteiktā termiņā vismaz attiecībā uz maksājumiem, kas tika veikti vairāk kā piecus gadus pirms audita procedūras oficiālās uzsākšanas.
   Treškārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija pieļāva acīmredzamas kļūdas vērtējumā, piemērojot auditora kļūdainu interpretāciju noteikumiem par attiecināmām izmaksām.
   Ceturtkārt, tā apgalvo, ka Komisija pārkāpa sociālās pamattiesības un tiesības uz taisnīgu atlīdzību, piekrītot piemērot darbiniekiem stundas tarifa likmes, kas ir zemākas par pamatalgu.
   Piektkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija pārkāpa tiesiskās paļāvības principu attiecībā prasītājas piedāvātās vidējās darba algas aprēķināšanas metodes spēkā esamību un līgumslēdzējas puses piekrišanu izmantot “mērķa algas”.
   Sestkārt, tā apgalvo, ka Komisija neizpildīja tās pienākumu norādīt pamatojumu, jo tā pilnībā paļāvās uz audita ziņojumu, neņemot vērā prasītājas apsvērumus vai lūgumu atkārtoti veikt audita procedūru.
   Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka Komisija pārkāpa labas pārvaldības principu un rūpības pienākumu, nosūtot vēstules uz nepareizu adresi un neizvērtējot prasītājas izvirzītos argumentus.


title: Lieta F-30/14: Prasība, kas celta 2014. gada 28. martā – ZZ /Komisija

text:
               10.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 175/56

         Prasība, kas celta 2014. gada 28. martā – ZZ/Komisija
   (Lieta F-30/14)
   2014/C 175/81
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis – V. Wellens, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu noteikt prasītājam kā disciplinārsodu viņa pazemināšanu pakāpē

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, ar ko prasītājam ir noteikta pazemināšana pakāpē tāpēc, ka viņš Komisijai nebija paziņojis, ka papildus ģimenes pabalstiem par apgādībā esošiem bērniem atbilstoši Civildienesta noteikumu 67. panta 2. punktam saņēma šāda paša veida valsts pabalstu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-207/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 9. marta spriedums — EyeSense /ITSB — Osypka Medical ( “ISENSE” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “ISENSE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “EyeSense” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               28.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 126/15

         Vispārējās tiesas 2012. gada 9. marta spriedums — EyeSense/ITSB — Osypka Medical (“ISENSE”)
   (Lieta T-207/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “ISENSE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “EyeSense” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 126/31
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: EyeSense AG (Bāzele, Šveice) (pārstāvis — N. Aicher, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — R. Manea)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Osypka Medical GmbH (Berlīne, Vācija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 4. februāra lēmumu lietā R 1098/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp EyeSense AG un Osypka Medical GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               EyeSense AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 194, 02.07.2011.


title: Lieta C-139/13: Tiesas 2013. gada 19. marta spriedums — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/22

         Tiesas 2013. gada 19. marta spriedums — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-139/13)
   2013/C 156/34
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Maidani un G. Wils)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, līdz 2009. gada 28. jūnijam, termiņam, kas paredzēts Regulas (EK) Nr. 2252/2004 (1) 6. pantā, nepiemērojot tehniskās specifikācijas saistībā ar biometrisko pasu, kurās ir iekļauti pirkstu nospiedumi, izdošanu saskaņā ar tiesību normām, kas ietvertas Komisijas 2006. gada 28. jūnija Lēmumā C(2006) 2909, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir saskaņā ar minēto regulu;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savā prasībā Komisija apgalvo, ka Beļģijas Karaliste nav īstenojusi pasākumus, kas nepieciešami, lai nodrošinātu biometrisko pasu, kurās ir iekļauti pirkstu nospiedumi, izsniegšanu Regulā (EK) Nr. 2252/2004 noteiktajā termiņā.

      (1)  Padomes 2004. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2252/2004 par drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos (OV L 385, 1. lpp.).


title: Lieta T-366/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 15. maija spriedums – Katjes Fassin /ITSB ( “Yoghurt-Gums” ) Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes “Yoghurt-Gums” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Atšķirtspēja — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts

text:
               30.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/21

         Vispārējās tiesas 2014. gada 15. maija spriedums – Katjes Fassin/ITSB (“Yoghurt-Gums”)
   (Lieta T-366/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes “Yoghurt-Gums” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Atšķirtspēja - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)
   2014/C 202/26
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich–sur–le–Rhein, Vācija) (pārstāvis – T. Schmitz, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Walicka)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 11. jūnija lēmumu lietā R 523/2012–4 attiecībā uz pieteikumu grafisku apzīmējumu “Yoghurt-Gums” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Katjes Fassin GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 319, 20.10.2012.


title: Lieta C-579/08 P: Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 15. janvāra rīkojums — Messer Group GmbH/Air Products and Chemicals Inc., Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Reglamenta 119. pants — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Vārdiskas preču zīmes Ferromix , Inomix un Alumix — Agrākas preču zīmes FERROMAXX , INOMAXX un ALUMAXX — Īpašnieka iebildumi — Konkrētā sabiedrības daļa — Līdzības pakāpe — Agrākas preču zīmes vāja atšķirtspēja — Sajaukšanas iespēja)

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/12

         Tiesas (septītā palāta) 2010. gada 15. janvāra rīkojums — Messer Group GmbH/Air Products and Chemicals Inc., Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-579/08 P) (1)

   (Apelācija - Reglamenta 119. pants - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Vārdiskas preču zīmes “Ferromix”, “Inomix” un “Alumix” - Agrākas preču zīmes “FERROMAXX”, “INOMAXX” un “ALUMAXX” - Īpašnieka iebildumi - Konkrētā sabiedrības daļa - Līdzības pakāpe - Agrākas preču zīmes vāja atšķirtspēja - Sajaukšanas iespēja)
   2010/C 100/18
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Messer Group GmbH (pārstāvji — W. Graf v. Schwerin un J. Schmidt, Rechtsanwälte)

      Pārējie lietas dalībnieki: Air Products and Chemicals Inc. (pārstāve — S. Heurung, Rechtsanwältin), Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 15. oktobra spriedumu apvienotajās lietās no T-605/06 līdz T-307/06 Air Products and Chemical/ITSB, ar ko Pirmās instances tiesa ir atcēlusi Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2006. gada 12. septembra lēmumus, ar kuriem noraidītas apelācijas sūdzības, ko iesniedzis Kopienas vārdisku preču zīmju “FERROMAXX”, “INOMAXX” un “ALUMAXX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1. klasē, īpašnieks par Anulēšanas nodaļas lēmumiem, ar kuriem daļēji noraidīti iebildumi pret vārdisku preču zīmju “FERROMAXX”, “INOMAXX” un “ALUMAXX” reģistrācijas pieteikumiem attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1. un 4. klasē

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību un pretapelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Messer Group GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Air Products and Chemicals Inc. tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 55, 07.03.2009.