title: Lieta T-197/11 P un T-198/11 P: Vispārējās tiesas 2012. gada 13. decembra spriedums — Komisija/ Strack (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Piekļuve dokumentiem — Civildienesta noteikumu 26. un 26.a pants — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Civildienesta tiesas kompetence — Prasības nepieņemamība pirmajā instancē — Nelabvēlīga akta neesamība — Reglamenta 90. panta a) punkts)

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/19

         Vispārējās tiesas 2012. gada 13. decembra spriedums — Komisija/Strack

   (Lieta T-197/11 P un T-198/11 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Piekļuve dokumentiem - Civildienesta noteikumu 26. un 26.a pants - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Civildienesta tiesas kompetence - Prasības nepieņemamība pirmajā instancē - Nelabvēlīga akta neesamība - Reglamenta 90. panta a) punkts)
   2013/C 38/32
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Costa de Oliveira un B. Eggers)

      Otrs lietas dalībnieks: Guido Strack (Ķelne, Vācija) (pārstāvis — H. Tettenborn, advokāts)

      Priekšmets

   Divas apelācijas sūdzības par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 20. janvāra spriedumu lietā F-121/07 Strack/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ar kurām tiek lūgts šo spriedumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietas T-197/11 P un T-198/11 P apvienot šī sprieduma taisīšanai;

               2)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2011. gada 20. janvāra spriedumu lietā F-121/07 Strack/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ciktāl minētā Civildienesta tiesa uzskatīja, ka tā ir kompetenta izskatīt prasību atcelt tiesību aktu, kas vērsta pret lēmumu, kurš pieņemts atbilstoši Regulai Nr. 1049/2001;

               3)

               apelācijas sūdzību lietā T-198/11 P noraidīt;

               4)

               Guido Strack sedz savus tiesāšanās izdevumus lietās T-197/11 P un T-198/11 P, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus lietā T-198/11 P.

               5)

               Komisija savus tiesāšanās izdevumus lietā T-197/11 P sedz pati;

               6)

               G. Strack samaksā Vispārējai tiesai EUR 2 000, lai segtu daļu tās izdevumu.

      (1)  OV C 186, 25.06.2011.


title: Lieta T-441/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 17. februāra spriedums – European Dynamics Luxembourg u.c./EMA Šķīrējklauzula — Salikts pamatlīgums, kas ietver t.s. kaskādes sistēmu, EMA/2012/10/ICT — Ārējo pakalpojumu sniegšana lietojumprogrammu jomā — Prasītājām adresēts lūgums sniegt pakalpojumus — Prasītāju piedāvāto kandidātu noraidīšana — Samērīgums — Prasības daļēja pārkvalificēšana — Ārpuslīgumiskā atbildība

text:
               10.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 112/34

         Vispārējās tiesas 2017. gada 17. februāra spriedums – European Dynamics Luxembourg u.c./EMA

   (Lieta T-441/15) (1)

   (Šķīrējklauzula - Salikts pamatlīgums, kas ietver t.s. kaskādes sistēmu, EMA/2012/10/ICT - Ārējo pakalpojumu sniegšana lietojumprogrammu jomā - Prasītājām adresēts lūgums sniegt pakalpojumus - Prasītāju piedāvāto kandidātu noraidīšana - Samērīgums - Prasības daļēja pārkvalificēšana - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   (2017/C 112/47)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: European Dynamics Luxembourg SA (Luksemburga, Luksemburga), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija), European Dynamics Belgium SA (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – sākotnēji I. Ampazis un M. Sfyri, vēlāk M. Sfyri, D. Papadopoulou un C.-N. Dede, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) (pārstāvji – T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, G. Gavriilidou un P. Eyckmans)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu, atcelt EMA2015. gada 4. jūnija lēmumu, kurš paziņots ar tehnoloģisko un informātikas resursu vadītājas e-pasta vēstuli, un ar kuru EMA noraidīja divus no kandidātiem, kurus prasītājas bija piedāvājušas saistībā ar lūgumu sniegt pakalpojumus Nr. SC001 saistībā ar pamatlīgumu EMA/2012/10/TIC, un, otrkārt, prasība, kas pamatota ar LESD 268. pantu, atlīdzināt zaudējumus, kas prasītājām esot radušies šī lēmuma dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE un European Dynamics Belgium SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 328, 5.10.2015.


               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/32

         Tiesneša, kas aizstāj Civildienesta tiesas priekšsēdētāju, norīkošana pagaidu noregulējuma tiesneša statusā
   (2006/C 261/66)
   2006. gada 20. septembrī Civildienesta tiesa atbilstoši Lēmuma 2004/752 3. panta 4. punktam un Pirmās instances tiesas Reglamenta 106. pantam nolēma, ka laika posmā no 2006. gada 1. oktobra līdz 2007. gada 30. septembrim Civildienesta tiesas priekšsēdētāju viņa prombūtnē vai tad, ja viņš nevar piedalīties, aizstās pirmās palātas priekšsēdētājs tiesnesis Krepels [Kreppel] pagaidu noregulējuma tiesneša statusā.


title: Lieta C-114/07: Prasība, kas celta 2007. gada 27. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/29

         Prasība, kas celta 2007. gada 27. februārī — Eiropas Kopienu Komisija/Čehijas Republika
   (Lieta C-114/07)
   (2007/C 95/53)
   Tiesvedības valoda — čehu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Stromsky un M. Šimerdová)

      Atbildētāja: Čehijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/24/EK (1), ar kuru attiecībā uz tradicionāli lietotām augu izcelsmes zālēm groza Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Čehijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 2. panta 1. punkts;

               —

               piespriest Čehijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 30. oktobrī.

      (1)  OV L 136, 30.4.2004., 85. lpp.


title: Lieta C-312/05 P: Tiesas 2007. gada 27. marta rīkojums — TeleTech Holdings, Inc. /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), Teletech International SA (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — Kopienas vārdiska preču zīme — Pieteikums par atzīšanu par spēkā neesošu — Valsts agrāka vārdiska preču zīme)

text:
               7.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/7

         Tiesas 2007. gada 27. marta rīkojums — TeleTech Holdings, Inc./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), Teletech International SA

   (Lieta C-312/05 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - Kopienas vārdiska preču zīme - Pieteikums par atzīšanu par spēkā neesošu - Valsts agrāka vārdiska preču zīme)
   (2007/C 155/12)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: TeleTech Holdings, Inc. (pārstāvis — E. Armijo Chávarri, avocat)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — J. García Murillo un I. de Medrano Caballero), Teletech International SA (pārstāvji — J.-F. Adelle un F. Zimeray, avocats)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2005. gada 25. maija spriedumu lietā T-288/03 TeleTech Holdings/ITSB (persona, kas iestājusies lietā — Teletech International SA), ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes lēmumu, ar ko daļēji apmierināts pieteikums par Kopienas preču zīmes “TELETECH GLOBAL VENTURES” atzīšanu par spēkā neesošu, ko iesniedza Teletech International SA, kas ir valsts preču zīmes “TELETECH INTERNATIONAL” īpašniece
   Rezolutīvā daļa

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  TeleTech Holdings, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005.


title: Lieta T-294/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 22. maija rīkojums – Klemme/Komisija Valsts atbalsts — Pasākumi, ko Vācija īstenojusi par labu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un energoietilpīgiem lietotājiem — Lēmums par LESD 108. panta 2. punktā paredzētās procedūras uzsākšanu — Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas — Prasība atcelt tiesību aktu — Pieteikums par prasījumu pielāgošanu — Jauna elementa neesamība — Nepieņemamība

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/22

         Vispārējās tiesas 2015. gada 22. maija rīkojums – Klemme/Komisija
   (Lieta T-294/14) (1)

   (Valsts atbalsts - Pasākumi, ko Vācija īstenojusi par labu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un energoietilpīgiem lietotājiem - Lēmums par LESD 108. panta 2. punktā paredzētās procedūras uzsākšanu - Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas - Prasība atcelt tiesību aktu - Pieteikums par prasījumu pielāgošanu - Jauna elementa neesamība - Nepieņemamība)
   (2015/C 245/26)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Klemme AG (Lutherstadt Eisleben, Vācija) (pārstāvji – T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme un T. Wielsch, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un R. Sauer, pārstāvji, kam palīdz A. Luke un C. Maurer, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 18. decembra Lēmumu C (2013) 4424 final uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru par pasākumiem, ko Vācijas Federatīvā Republika īstenojusi par labu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un energoietilpīgiem lietotājiem [Valsts atbalsts SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               pieteikumu par šīs prasības prasījumu pielāgošanu, ietverot Komisijas 2014. gada 25. novembra Lēmumu C (2014) 8786 final par valsts atbalstu SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN), ko Vācijas Federatīvā Republika īstenojusi par labu atjaunojamo energoresursu elektroenerģijai un energoietilpīgiem lietotājiem, noraidīt kā nepieņemamu;

               3)

               par EBTA Uzraudzības iestādes iesniegto pieteikumu par iestāšanos lietā nav jālemj;

               4)

               Klemme AG sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus saistībā ar pagaidu noregulējuma procedūru;

               5)

               EBTA Uzraudzības iestāde sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Lieta C-391/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Vilniaus miesto 1 apylinkės teismo (Lietuvas Republika) 2009. gada 2. oktobra rīkojumu — Malgožata Runevič-Vardyn, Łukasz Paweł Wardyn /Viļņas pilsētas Dome, Lietuvas Republikas Tieslietu ministrija, Lietuviešu valodas valsts komisija, Viļņas pilsētas Domes Juridiskā departamenta Dzimtsarakstu nodaļa

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Vilniaus miesto 1 apylinkės teismo (Lietuvas Republika) 2009. gada 2. oktobra rīkojumu — Malgožata Runevič-Vardyn, Łukasz Paweł Wardyn/Viļņas pilsētas Dome, Lietuvas Republikas Tieslietu ministrija, Lietuviešu valodas valsts komisija, Viļņas pilsētas Domes Juridiskā departamenta Dzimtsarakstu nodaļa
   (Lieta C-391/09)
   2009/C 312/33
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

      Vilniaus miesto 1 apylinkės teismo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Malgožata Runevič-Vardyn, Łukasz Paweł Wardyn

      Atbildētāji: Viļņas pilsētas Dome, Lietuvas Republikas Tieslietu ministrija, Lietuviešu valodas valsts komisija, Viļņas pilsētas Domes Juridiskā departamenta Dzimtsarakstu nodaļa

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, ņemot vērā Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvā 2000/43/EK (1), ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības, ietvertos noteikumus, šīs direktīvas 2. panta 2. apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstīm netieši diskriminēt indivīdus to etniskās piederības dēļ gadījumā, ja valsts tiesību akti nosaka, ka personas vārds un uzvārds civilstāvokļa reģistrāciju apliecinošos dokumentos var tikt atveidoti, izmantojot vienīgi valsts valodas rakstu zīmes?

               2)

               Vai, ņemot vērā Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvā 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības, ietvertos noteikumus, šīs direktīvas 2. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstīm netieši diskriminēt indivīdus to etniskās piederības dēļ gadījumā, ja valsts tiesību akti nosaka, ka citas tautības vai etnisko grupu indivīdu vārds un uzvārds civilstāvokļa reģistrāciju apliecinošos dokumentos ir jāatveido, izmantojot latīņu burtus, neizmantojot diakritiskas zīmes, ligatūras un citus grozījumus latīņu alfabēta burtos, kas tiek izmantoti dažādās valodās?

               3)

               Vai, ņemot vērā Eiropas Kopienu dibināšanas līguma 18. panta 1. punktu, kurā ir noteikts, ka ikvienam Savienības pilsonim ir tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs, kā arī, ņemot vērā šī līguma 12. pantu, kurā ir aizliegta diskriminācija pilsonības dēļ, šīs tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstīm tiek liegts valsts tiesību aktos paredzēt, ka personas vārds un uzvārds civilstāvokļa reģistrāciju apliecinošos dokumentos var tikt atveidoti, izmantojot vienīgi valsts valodas rakstu zīmes?

               4)

               Vai, ņemot vērā Eiropas Kopienu dibināšanas līguma 18. panta 1. punktu, kurā ir noteikts, ka ikvienam Savienības pilsonim ir tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs, kā arī, ņemot vērā šī līguma 12. pantu, kurā ir aizliegta diskriminācija pilsonības dēļ, šīs tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstīm tiek liegts noteikt valsts tiesību aktos, ka citas tautības vai etnisko grupu indivīdu vārds un uzvārds civilstāvokļa reģistrāciju apliecinošos dokumentos ir jāatveido, izmantojot latīņu burtus, neizmantojot diakritiskas zīmes, ligatūras un citus grozījumus latīņu alfabēta burtos, kas tiek izmantoti dažādās valodās?

      (1)  OV L 180, 19.07.2000, 22. lpp.


title: Lieta C-423/13: Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 10. septembra spriedums ( Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Vilniaus energija ”   UAB / Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Preču brīva aprite — Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Direktīva 2004/22/EK — Mērsistēmu metroloģiskās pārbaudes — Karstā ūdens skaitītājs, kas atbilst visām šīs direktīvas prasībām un kurš ir pieslēgts attālinātas (telemetriskas) datu pārraides ierīcei — Aizliegums izmantot šādu skaitītāju, pirms nav veikta sistēmas iepriekšēja metroloģiskā pārbaude

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/17

         Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 10. septembra spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Vilniaus energija” UAB/Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius

   (Lieta C-423/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Preču brīva aprite - Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību - Direktīva 2004/22/EK - Mērsistēmu metroloģiskās pārbaudes - Karstā ūdens skaitītājs, kas atbilst visām šīs direktīvas prasībām un kurš ir pieslēgts attālinātas (telemetriskas) datu pārraides ierīcei - Aizliegums izmantot šādu skaitītāju, pirms nav veikta sistēmas iepriekšēja metroloģiskā pārbaude)
   2014/C 409/23
   Tiesvedības valoda – lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: “Vilniaus energija” UAB

      Atbildētāja: Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 34. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/22/EK par mērinstrumentiem ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums un prakse, saskaņā ar kuru karstā ūdens skaitītājs, kas atbilst visām šīs direktīvas prasībām un kurš ir pieslēgts attālinātas (telemetriskas) datu pārraides ierīcei, tiek uzskatīts par mērsistēmu un šī apstākļa dēļ šāds karstā ūdens skaitītājs nevar tikt izmantots paredzētajam mērķim, kamēr tam, kopā ar šo ierīci, kā mērsistēmai nav veikta metroloģiskā pārbaude.

      (1)  OV C 304, 19.10.2013.


title: Lieta C-127/06: Tiesas (sestā palāta) spriedums 2006. gada 7. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/65/EK — Finanšu pakalpojumu tālpārdošana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/20

         Tiesas (sestā palāta) spriedums 2006. gada 7. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti
   (Lieta C-127/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/65/EK - Finanšu pakalpojumu tālpārdošana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 331/34)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — A. Aresu)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste (pārstāvis — S. Schreiner)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Noteiktajā termiņā nav veikti pasākumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/65/EK par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK un Direktīvās 97/7/EK un 98/27/EK (OV L 271, 16. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/65/EK par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK un Direktīvās 97/7/EK un 98/27/EK, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 21. panta 1. punkts;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 108, 6.5.2006.


title: Lieta T-416/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 5. jūlija rīkojums – Stanleybet Malta un Stanley International Betting /Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Konkurence — Video loterijas ierīču ekspluatēšana — Ekskluzīvas licences piešķiršana, ko veikusi Grieķija — Lēmums noraidīt sūdzību — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība

text:
               22.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/13

         Vispārējās tiesas 2014. gada 5. jūlija rīkojums – Stanleybet Malta un Stanley International Betting/Komisija
   (Lieta T-416/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Konkurence - Video loterijas ierīču ekspluatēšana - Ekskluzīvas licences piešķiršana, ko veikusi Grieķija - Lēmums noraidīt sūdzību - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
   2014/C 329/16
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Stanleybet Malta Ltd (Valetta, Malta) un Stanley International Betting Ltd (Liverpūle, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – R. A. Jacchia, I. Picciano, A. Terranova, F. Ferraro, G. Dellis, P. Kakouris un I. Koimitzoglou, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Ronkes Agerbeek un R. Striani, vēlāk F. Ronkes Agerbeek)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, kas ietverts Komisijas 2013. gada 10. jūnija vēstulē, ar kuru tā paziņoja prasītājām savu lēmumu noraidīt to sūdzību un izbeigt izskatīt Lietu COMP/39.981, Stanleybet Group 2/OPAP

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               nav jālemj par Grieķijas Republikas un Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) pieteikumiem par iestāšanos lietā;

               3)

                  Stanleybet Malta Ltd un Stanley International Betting Ltd sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 313, 26.10.2013.


title: Lieta F-63/07: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2009. gada 3. marta spriedums – Patsarika / Cedefop (Civildienests — Līgumdarbinieki — Iecelšana citā amatā — Tiesības uz aizstāvību — Atlaišana pārbaudes laika beigās — Aizmuguriska lietas izskatīšana)

text:
               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/37

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2009. gada 3. marta spriedums – Patsarika/Cedefop

   (Lieta F-63/07) (1)

   (Civildienests - Līgumdarbinieki - Iecelšana citā amatā - Tiesības uz aizstāvību - Atlaišana pārbaudes laika beigās - Aizmuguriska lietas izskatīšana)
   2009/C 102/53
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maria Patsarika, Thessalonique (Grieķija) (pārstāvji – N. Korogiannakis un N. Keramidas, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centrs (Cedefop) (pārstāvji – M. Fuchs, pārstāvis, kam palīdz P. Anestis, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmkārt, CEDEFOP2006. gada 20. septembra lēmuma, ar ko izbeidz ar prasītāju uz noteiktu laiku noslēgto līgumu, izbeidzoties viņas pārbaudes laikam, atcelšana un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               M. Patsarika [M. Patsarika] sedz trīs ceturtdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem;

               3)

               Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centrs sedz pats savus, kā arī atlīdzina vienu ceturto daļu no M. Patsarikas tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 283, 24.11.2007., 43. lpp.


title: Lieta C-111/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 4. martā iesniedza Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) – Občina Gorje/Slovēnijas Republika

text:
               27.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 4. martā iesniedza Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) – Občina Gorje/Slovēnijas Republika
   (Lieta C-111/15)
   (2015/C 245/02)
   Tiesvedības valoda – slovēņu

      Iesniedzējtiesa

      Upravno sodišče Republike Slovenije

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Občina Gorje

      Atbildētāja: Slovēnijas Republika

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regula Nr. 1698/2005 (1) un it īpaši tās 71. panta 3. punkts, saskaņā ar kuru noteikumus par izdevumu atbilstību nosaka valsts līmenī, ievērojot īpašus nosacījumus, kas šajā regulā izklāstīti konkrētiem lauku attīstības pasākumiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā tas, kas paredzēts [Valdības dekrēta par Slovēnijas Republikas Lauku attīstības programmas laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam 1., 3. un 4. apakšprogrammas pasākumiem 2011.–2013. gadā (turpmāk tekstā – “PRP rīkojums”)] 79. panta 4. punktā un uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā VI sadaļas 3. punktā, saskaņā ar kuru atbilstīgi ieguldījumu izdevumi ir vienīgi tādi izdevumi, kas radušies pēc lēmuma par tiesībām uz finansējumu pieņemšanas datuma (līdz ieguldījumu beigām vai, vēlākais, līdz 2015. gada 30. jūnijam)?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts noliedzoši, vai Regula Nr. 1698/2005 un it īpaši tās 71. panta 3. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā tas, kas paredzēts Lauksaimniecības likuma (Zakon o kmetijstvu) 56. panta 4. punktā, saskaņā ar kuru pieteikums, kurš neatbilst PRP rīkojuma 79. panta 4. punkta prasībām par atbilstīgiem ieguldījumu izdevumiem, kas radušies pēc lēmuma pieņemšanas, ir noraidāms pilnībā?

      (1)  Padomes 2005. gada 20. septembra Regula (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 277, 1. lpp.).


title: Lieta T-39/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 3. oktobra spriedums – Cezar /ITSB – Poli-Eco  (Ieliktnis) Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo ieliktni — Agrāks dizainparaugs — Novitāte — Individuāls raksturs — Kompleksa ražojuma sastāvdaļas redzamās iezīmes — Agrāka dizainparauga vērtējums — Regulas (EK) Nr. 6/2002 3., 4., 5. un 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/35

         Vispārējās tiesas 2014. gada 3. oktobra spriedums – Cezar/ITSB – Poli-Eco (Ieliktnis)
   (Lieta T-39/13) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kas attēlo ieliktni - Agrāks dizainparaugs - Novitāte - Individuāls raksturs - Kompleksa ražojuma sastāvdaļas redzamās iezīmes - Agrāka dizainparauga vērtējums - Regulas (EK) Nr. 6/2002 3., 4., 5. un 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2014/C 409/50
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński (Elka, Polija) (pārstāvji – sākotnēji M. Nentwig un G. Becker, vēlāk M. Nentwig, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji F. Mattina, vēlāk P. Bullock)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Poli-Eco Tworzywa Sztuczne sp. z o.o. (Šprotava, Polija)) (pārstāvji – sākotnēji B. Rokicki, vēlāk D. Rzazewska, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju trešās padomes 2012. gada 8. novembra lēmumu lietā R 1512/2010–3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Poli-Eco Tworzywa Sztuczne sp. z o.o. un Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju trešās padomes 2012. gada 8. novembra lēmumu lietā R 1512/2010–3;

               2)

               ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Poli-Eco Tworzywa Sztuczne sp. z o.o. sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 101, 6.4.2013.


title: Lieta C-493/14: Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 21. jūlija spriedums (Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dilly’s Wellnesshotel GmbH/Finanzamt Linz Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Valsts atbalsts — Atbalsts dabas resursu nodokļu samazinājumu veidā — Regula (EK) Nr. 800/2008 — Atbalsta kategorijas, kuras var uzskatīt par saderīgām ar iekšējo tirgu un ir atbrīvotas no paziņošanas pienākuma — Kolīziju normu imperatīvais raksturs — 3. panta 1. punkts — Skaidra atsauce uz šo regulu atbalsta shēmās

text:
               19.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 21. jūlija spriedums (Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dilly’s Wellnesshotel GmbH/Finanzamt Linz

   (Lieta C-493/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - Atbalsts dabas resursu nodokļu samazinājumu veidā - Regula (EK) Nr. 800/2008 - Atbalsta kategorijas, kuras var uzskatīt par saderīgām ar iekšējo tirgu un ir atbrīvotas no paziņošanas pienākuma - Kolīziju normu imperatīvais raksturs - 3. panta 1. punkts - Skaidra atsauce uz šo regulu atbalsta shēmās)
   (2016/C 343/03)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

      Atbildētāja: Finanzamt Linz

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 2008. gada 6. augusta Regulas (EK) Nr. 800/2008, kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot [LESD 107. un 108.] pantu (Vispārējā grupu atbrīvojuma regula), 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja tādā atbalsta shēmā kā pamatlietā aplūkotā nav skaidras atsauces uz šo regulu, citējot tās nosaukumu un norādot tās publikācijas atsauci Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, tad ar šo pantu netiek pieļauts, ka šī shēma tiek uzskatīta par tādu, kas atbilst nosacījumiem, lai tā saskaņā ar minētās regulas 25. panta 1. punktu tiktu uzskatīta par atbrīvotu no LESD 108. panta 3. punktā paredzētā paziņošanas pienākuma.

      (1)  OV C 46, 9.2.2015.


title: Lieta C-149/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — B, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — B, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

   (Lieta C-149/13)
   2013/C 171/33
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: B

      Otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciālais jautājums

   Kādas robežas ir noteiktas Eiropas Savienības Padomes 2004. gada 29. aprīļa Padomes Direktīvas 2004/83/EK (1) par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu, 4. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, it īpaši tās 3. un 7. pantā, veidam, kādā novērtē apgalvotas dzimumorientācijas ticamību, un kā nošķir šīs robežas no robežām, kuras piemēro, pārbaudot citu vajāšanas iemeslu ticamību, un, ja tā, kādā aspektā?

      (1)  OV L 304, 12. lpp.


title: Lieta C-187/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 16. aprīlī iesniedza Østre Landsret (Dānija) – Skatteministeriet/DSV Road A/S

text:
               30.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 16. aprīlī iesniedza Østre Landsret (Dānija) – Skatteministeriet/DSV Road A/S
   (Lieta C-187/14)
   2014/C 202/13
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Østre Landsret

      Pamatlietas puses

      Prasītājs:
      Skatteministeriet

      Atbildētājs:
      DSV Road A/S

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Muitas kodeksa (1) 203. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā kā pamatlietā ir notikusi izņemšana no muitas uzraudzības, ja tiek uzskatīts, ka a) katrs no attiecīgi 2007. un 2008. gadā izveidotajiem tranzītiem bija attiecināms uz vienām un tām pašām precēm, vai arī, b) ja nav iespējams dokumentāri pierādīt, ka tās bija vienas un tās pašas preces?

               2)

               Vai Muitas kodeksa (2) 204. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā kā pamatlietā rodas muitas parāds, ja tiek uzskatīts, ka a) katrs no attiecīgi 2007. un 2008. gadā izveidotajiem tranzītiem bija attiecināms uz vienām un tām pašām precēm, vai arī, b) ja nav iespējams dokumentāri pierādīt, ka tās bija vienas un tās pašas preces?

               3)

               Vai Īstenošanas noteikumu (3) 859. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pamatlietas apstākļos ir notikusi pienākumu neizpilde, kas būtiski neietekmē muitas procedūras pareizu norisi, ja tiek uzskatīts, ka a) katrs no attiecīgi 2007. un 2008. gadā izveidotajiem tranzītiem bija attiecināms uz vienām un tām pašām precēm, vai arī, b) ja nav iespējams dokumentāri pierādīt, ka tās bija vienas un tās pašas preces?

               4)

               Vai pirmā dalībvalsts, kurā preces tika ievestas, var dalībvalsts norādītam nodokļu maksātājam atteikt PVN Direktīvas (4) 168. panta e) punktā paredzēto PVN par importu atskaitīšanu, ja PVN par importu tiek piemērots attiecīgajam preču pārvadājam, kas nav preču importētājs un īpašnieks, bet vienkārši ir veicis pārvadājumus un ir bijis atbildīgs par muitas sūtījumu pārvadāšanu tā kravu nosūtīšanas darījumu ietvaros, kas ir apliekami ar PVN?

      (1)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regula (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 1. lpp.).

      (4)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


title: Lieta T-624/16 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 16. februāra rīkojums – Gollnisch/Parlaments Pagaidu noregulējums — Eiropas Parlamenta loceklis — Parlamentārās palīdzības izmaksas sedzošo piemaksu atgūšana kompensācijas ceļā — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               18.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/33

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 16. februāra rīkojums – Gollnisch/Parlaments
   (Lieta T-624/16 R)
   (Pagaidu noregulējums - Eiropas Parlamenta loceklis - Parlamentārās palīdzības izmaksas sedzošo piemaksu atgūšana kompensācijas ceļā - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2017/C 121/48)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francija) (pārstāvis – N. Fakiroff, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – G. Corstens un S. Alonso de León)

      Priekšmets

   Pieteikums, kas ir pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek prasīts apturēt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2016. gada 1. jūlija lēmuma, ar ko tiek noteikta EUR 275 984,23 piedziņa no prasītāja, un 2016. gada 5. jūlija paziņojuma par parādu Nr. 2016-916, kas izdots uz šī lēmuma pamata, finanšu ģenerāldirektoram šos aktus paziņojot 2016. gada 6. jūlijā, izpildi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-56/14: Tiesas 2015. gada 27. janvāra rīkojums (Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Openbaar Ministerie/Marc Emiel Melanie De Beuckeleer, Michiel Martinus Zeeuws, Staalbeton NV/SA

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/31

         Tiesas 2015. gada 27. janvāra rīkojums (Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Openbaar Ministerie/Marc Emiel Melanie De Beuckeleer, Michiel Martinus Zeeuws, Staalbeton NV/SA

   (Lieta C-56/14) (1)

   (2015/C 146/39)
   Tiesvedības valoda – holandiešu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 135, 5.5.2014.


title: Lieta T-435/10: Prasība, kas celta 2010. gada 17. septembrī — IEM ERGA — EREVNES MELETES PERIVALLONTOS & CHOROTAXIAS /Komisija

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/43

         Prasība, kas celta 2010. gada 17. septembrī — IEM ERGA — EREVNES MELETES PERIVALLONTOS & CHOROTAXIAS/Komisija
   (Lieta T-435/10)
   ()
   2010/C 346/87
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: IEM ERGA — EREVNES MELETES PERIVALLONTOS & CHOROTAXIAS A.E. (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — N. Sofokleous, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas Pētniecības ģenerāldirektorāta 2010. gada 7. maija sagatavojošo lēmumu, ar kuru prasītājam tiek paziņots lēmums pieņemt pret viņu vērstu lēmumu par maksājuma rīkojumu;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas maksājuma rīkojumu Nr. 3241004968 (debita paziņojums);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā prasībā prasītājs lūdz atcelt Eiropas Komisijas Pētniecības ģenerāldirektorāta 2010. gada 7. maija sagatavojošo lēmumu, ar kuru prasītājam tiek paziņots lēmums pieņemt pret viņu vērstu lēmumu par maksājuma rīkojumu, kā arī atcelt Eiropas Komisijas 2010. gada 14. jūlija maksājuma rīkojumu (debita paziņojumu) Nr. 3241004968, kurš ir izsniegts saskaņā ar līgumu FAIR-CT98-9544.
   Savu argumentu pamatojumam prasītājs norāda šādus pamatus:

               —

               juridiskā pamata neesamība un nekompetence, jo apstrīdētie akti, kas ir izdoti līguma FAIR-CT98-9544 ietvaros, ir bez jebkāda juridiska pamata pieņemti administratīvi akti, neesot kompetencei, jo saskaņā ar šī līguma 10. punktu to reglamentē tikai Grieķijas tiesības un tajās nav paredzētas tiesības Komisijai vienpusēji noteikt un pašai atgūt summas, kas izriet no šī līguma;

               —

               juridiskā pamatojuma neesamība, pierādījumu neesamība un Komisijas argumentu noraidīšana tiktāl, ciktāl, kā tas ir apstiprināts Pirmās instances tiesas spriedumā lietā T-7/05 un prasītāja izdotajos rēķinos par sniegtajiem pakalpojumiem, summas, kuras tā saņēma no sabiedrības “Parthémom A.E.” saskaņā ar šiem rēķiniem, ir daļa no atlīdzības par tajos aprakstītajiem sniegtajiem pakalpojumiem un nevis avansa maksājums par subsīdijām, kuras sabiedrība “Parthémom A.E.” saņēma no Komisijas prasītāja pārstāves statusā;

               —

               apstrīdēto aktu pretrunīgs pamatojums;

               —

               juridiskā pamatojuma un pierādījumu neesamība, jo Komisijas argumenti, ar kuriem tā attaisno apstrīdētos aktus, nav noteikti nedz Pirmās instances tiesas sprieduma lietā T-7/05 Komisija/Parthémom A.E. pamatojumā, nedz rēķinos un citos iesniegtajos pierādījumos.


title: Lieta T-204/11: Vispārējās tiesas 2015. gada 11. februāra spriedums – Spānija/Komisija Patērētāju tiesību aizsardzība — Regula (ES) Nr. 15/2011 — Metodes lipofīlo toksīnu noteikšanai gliemenēs — Peļu bioloģiskās pārbaudes metodes aizstāšana ar tādas šķidrumu hromatogrāfijas metodi, kas kombinēta ar tandēma masspektrometriju (LC-MS/MS) — LESD 168. pants — Samērīgums — Tiesiskā paļāvība

text:
               23.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/11

         Vispārējās tiesas 2015. gada 11. februāra spriedums – Spānija/Komisija
   (Lieta T-204/11) (1)

   (Patērētāju tiesību aizsardzība - Regula (ES) Nr. 15/2011 - Metodes lipofīlo toksīnu noteikšanai gliemenēs - Peļu bioloģiskās pārbaudes metodes aizstāšana ar tādas šķidrumu hromatogrāfijas metodi, kas kombinēta ar tandēma masspektrometriju (LC-MS/MS) - LESD 168. pants - Samērīgums - Tiesiskā paļāvība)
   (2015/C 096/12)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji – sākotnēji M. Muñoz Pérez, vēlāk – S. Martínez-Lage Sobredo un visbeidzot – A. Rubio González, abogados del Estado)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Jimeno Fernández un A. Marcoulli)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 10. janvāra Regulu (ES) Nr. 15/2011, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2074/2005 attiecībā uz atzītām testēšanas metodēm jūras biotoksīnu noteikšanai dzīvās gliemenēs (OV L 6, 3. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 160, 28.5.2011.


title: Lieta F-102/08: Prasība, kas celta 2008. gada 15. decembrī — Marcuccio /Komisija

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/52

         Prasība, kas celta 2008. gada 15. decembrī — Marcuccio/Komisija
   (Lieta F-102/08)
   (2009/C 55/95)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio, Trifase (Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:
   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru noraidīts prasītāja lūgums, pirmkārt, atlīdzināt zaudējumus, kas radušies, pārvedot viņa personīgās lietas no viņa dienesta dzīvokļa Luandā [Luanda], un, otrkārt, iznīcināt visus atbildētājas rīcībā esošos ar pārvesto īpašumu saistītos dokumentus un atgriezt šo īpašumu prasītājam.
   Pamati un galvenie argumenti

               —

               atzīt juridiskā pamata neesamību, vai pakārtoti — atcelt, lēmumu, ar kuru noraidīts 2007. gada 1. septembra lūgums un tiktāl, ciktāl nepieciešams — lēmumu, ar kuru noraidīta 2008. gada 20. marta sūdzība;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams, atzīt juridiskā pamata neesamību vai pakārtoti — atcelt 2008. gada 18. jūlija ziņojumu;

               —

               apstiprināt, ka 2003. gada 30. aprīlī un 2. maijā atbildētājas darbinieki vai pārstāvji iegāja prasītāja dzīvesvietā pretēji viņa gribai, uzņēma fotogrāfijas, sagatavoja sarakstu ar prasītājam šķietami piederošajām mantām, novērtēja katru šajā sarakstā esošo priekšmetu, iekļuva prasītājam piederošajā transportlīdzeklī, paņēma prasītājam piederošās personīgās lietas un transportlīdzekli, kā arī izlika prasītāju no viņa dzīvesvietas un atņēma viņam piederošo aprīkojumu;

               —

               apstiprināt un atzīt, ka šāda rīcība ir pretlikumīga;

               —

               uzlikt atbildētājai pienākumu sagatavot sarakstu, precīzi identificējot katru lietas materiālos ietverto dokumentu, kam ir nozīme saistībā ar iepriekš minētajiem faktiem, un rakstveidā paziņot prasītājam par šo sarakstu;

               —

               uzlikt atbildētājai pienākumu iznīcināt visus lietas materiālos ietvertos dokumentus un paziņot par to prasītājam;

               —

               uzlikt atbildētājai pienākumu atdot prasītāja personīgās lietas;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt EUR 722 000 vai tādu lielāku vai mazāku summu, kādu tiesa atzītu par taisnīgu, kā kompensāciju par kaitējumu, kas nodarīts iepriekš minēto faktu rezultātā;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam procentus par šo summu, sākot no 2007. gada 1. septembrī iesniegtā lūguma līdz faktiskai summas EUR 722 000 apmērā samaksai;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam 100 euro dienā vai tādu lielāku vai mazāku summu, kādu tiesa atzītu par taisnīgu, kā kompensāciju par kaitējumu, kas radies dēļ tā, ka nav sagatavots dokumentācijas saraksts un prasītājam nav paziņots par šo sarakstu, sākot no rītdienas līdz dienai, kad par šo sarakstu tiek paziņots prasītājam;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam 100 euro dienā vai tādu lielāku vai mazāku summu, kādu tiesa atzītu par taisnīgu, kā kompensāciju par kaitējumu, kas radies, neiznīcinot dokumentāciju, sākot no rītdienas un līdz dienai, kad dokumentācija tiek iznīcināta;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam 100 euro dienā vai tādu lielāku vai mazāku summu, kādu tiesa atzītu par taisnīgu, kā kompensāciju par kaitējumu, kas radies, neatdodot prasītājam viņa personīgās lietas, sākot no rītdienas un līdz dienai, kad viņa personīgās lietas tiek atgrieztas;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-279/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Aiello /ITSB — Cantoni ITC ( “100 % Capri” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu iesniedzēja procesuālā raksta paziņošana Apelāciju padomē — Regulas (EK) Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punkts, 20. noteikuma 2. punkts un 67. noteikuma 1. punkts — Tiesības uz aizstāvību)

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/16

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Aiello/ITSB — Cantoni ITC (“100 % Capri”)
   (Lieta T-279/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu iesniedzēja procesuālā raksta paziņošana Apelāciju padomē - Regulas (EK) Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punkts, 20. noteikuma 2. punkts un 67. noteikuma 1. punkts - Tiesības uz aizstāvību)
   2012/C 258/26
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Antonino Aiello (Vico Equense, Itālija) (pārstāvji — M. Coccia un L. Pardo, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — O. Montalto)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Cantoni ITC SpA (Milāna, Itālija)

      Priekšmets

   par prasību par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 2. aprīļa lēmumu lietā R 1148/2008-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Cantoni ITC SpA un Antonino Aiello

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 2. aprīļa lēmumu lietā R 1148/2008-1;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus

      (1)  OV C 220, 12.09.2009.


title: Lieta C-410/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 7. jūlijā iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) – A

text:
               11.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 7. jūlijā iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) – A

   (Lieta C-410/17)
   (2017/C 300/26)
   Tiesvedības valoda – somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein hallinto-oikeus

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: A

      Cita lietas dalībniece: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 2. panta 1. punkta c) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar 24. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka nojaukšanas darbi, kurus veic uzņēmums, kura uzņēmējdarbībā ietilpst nojaukšanas darbu veikšana, ir tikai viens darījums, ja uzņēmuma, kurš veic nojaukšanu, pienākums saskaņā ar līguma starp to un pasūtītāju noteikumiem ir aizvest nojaukšanas atkritumus, un – ciktāl nojaukšanas atkritumos ietilpst arī metāllūžņi – tas var pārdot tālāk metāllūžņus uzņēmumiem, kas uzpērk pāri palikušos lūžņus?
               Vai arī šāds līgums par nojaukšanas darbiem, ņemot vērā PVN direktīvas 2006/112/EK 2. panta 1. punkta a) apakšpunktu, lasot to kopsakarā ar 14. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas sastāv no diviem darījumiem, proti, pirmkārt, no uzņēmuma, kas veic nojaukšanu, pakalpojuma sniegšanas nojaukšanas darbu pasūtītājam un, otrkārt, uzņēmuma, kas veic nojaukšanu, tālākpārdodamo metāllūžņu pirkuma no nojaukšanas darbu pasūtītāja?
               Vai šajā gadījumā nozīme ir tam, ka uzņēmums, kas veic nojaukšanu, nosakot nojaukšanas darbu cenu, par cenu samazinošu faktoru uzskata to, ka tam ir iespēja iegūt ienākumus arī no nojaukšanas atkritumu pārstrādes?
               Vai šajā gadījumā nozīme ir tam, ka līgumā par nojaukšanas darbiem nav notikusi vienošanās par pārstrādājamo nojaukšanas atkritumu daudzumu un vērtību un nav notikusi arī vienošanās par to, ka minētais vēlāk tiks darīts zināms nojaukšanas darbu pasūtītājam, un ka nojaukšanas atkritumu daudzums un vērtība ir nosakāma tikai tad, kad uzņēmums, kas veic nojaukšanu, tos pārdod tālāk?

               2)

               Vai PVN direktīvas 2006/112/EK 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar 14. panta 1. punktu, situācijā, kad uzņēmums, kura uzņēmējdarbībā ietilpst nojaukšanas darbu veikšana, ar nojaucama objekta īpašnieku līgumā vienojas, ka uzņēmums, kas veic nojaukšanu, pērk nojaucamo objektu, un, vienojoties par līgumsodu, uzņemas pienākumu nojaukt objektu līgumā noteiktā laikposmā un aizvest nojaukšanas atkritumus, ir jāinterpretē tādējādi, ka runa ir tikai par vienu darījumu, kurš aptver preču pārdošanu, ko veic nojaucamā objekta īpašnieks uzņēmumam, kas veic nojaukšanu?
               Vai arī šāds līgums, ņemot vērā PVN direktīvas 2006/112/EK 2. panta 1. punkta c) apakšpunktu, lasot to kopsakarā ar 24. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas sastāv no diviem darījumiem, proti, pirmkārt, nojaucamā objekta īpašnieka veiktas preču pārdošanas uzņēmumam, kas veic nojaukšanu, un, otrkārt, nojaukšanas pakalpojuma, ko uzņēmums, kas veic nojaukšanu, sniedz preču pārdevējam?
               Vai šajā gadījumā nozīme ir tam, ka uzņēmums, kas veic nojaukšanu, nosakot cenu sava pirkuma piedāvājumā par precēm, kā cenu samazinošu faktoru ņem vērā izmaksas, kas tam rodas, demontējot un aizvedot preces?
               Vai ir nozīme tam, ka preču pārdevējs apzinās, ka izmaksas, kas uzņēmumam, kurš veic nojaukšanu, rodas, preces demontējot un aizvedot, tiek ņemtas vērā kā šo preču cenas samazinošs faktors, ņemot vērā to, ka starp pusēm nenotiek vienošanās par šīm izmaksām un preču pārdevējam nevienā brīdī nav jāuzzina šo izmaksu apmērs, kas ir tikušas noteiktas vai kas ir faktiski radušās?

      (1)  OV 2006, L 347, 1. lpp.


title: Lieta F-125/14: Prasība, kas celta 2014. gada 27. oktobrī  – ZZ /Parlaments

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/60

         Prasība, kas celta 2014. gada 27. oktobrī – ZZ/Parlaments
   (Lieta F-125/14)
   (2015/C 007/77)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvji – L. Levi un C. Bernard-Glanz, lawyers)

      Atbildētājs: Parlaments

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Parlamenta lēmumu atbrīvot no amata prasītāju un prasība par zaudējumu atlīdzināšanu

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un, ciktāl nepieciešams, lēmumu, ar kuru tiek noraidīta sūdzība;

               —

               piespriest atbildētājam izmaksāt algu un pabalstus, kurus viņai būtu vajadzējis nopelnīt līdz 2009.–2014. gada sasaukuma beigām;

               —

               piespriest atbildētājam piešķirt prasītājai summu EUR 50  000 apmērā, ex aequo et bono un ņemot vērā šīs summas palielināšanos vai samazināšanos tiesvedības laikā, kā atlīdzību par zaudējumiem, kas radušies no tā, ka zudusi iespēja saglabāt darbu Eiropas Parlamentā pēc 2009.–2014. gada sasaukuma;

               —

               piespriest atbildētājam piešķirt prasītājai summu EUR 15  000 apmērā, ex aequo et bono un ņemot vērā šīs summas palielināšanos vai samazināšanos tiesvedības laikā, kā atlīdzību par ciestajiem nemateriālajiem zaudējumiem;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-176/14 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 10. jūnija rīkojums – Georgsmarienhütte /Komisija Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Valsts veicināta atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas ražošana — Komisijas lēmums uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta jomā — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamība — Fumus boni juris

text:
               22.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 329/15

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 10. jūnija rīkojums – Georgsmarienhütte/Komisija
   (Lieta T-176/14 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Valsts veicināta atjaunojamo energoresursu elektroenerģijas ražošana - Komisijas lēmums uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta jomā - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamība - Fumus boni juris)
   2014/C 329/20
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Georgsmarienhütte GmbH (Georgsmarienhütte, Vācija) (pārstāvji – H. Höfler, C. Kahle un V. Winkler, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un R. Sauer)

      Priekšmets

   Prasība apturēt lēmuma, ar kuru Komisija ir uzsākusi oficiālu izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta jomā attiecībā uz Vācijas likumu par atjaunojamo energoresursu elektroenerģiju, juridisko iedarbību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               atcelt 2014. gada 7. aprīļa lēmumu lietā Georgsmarienhütte/Komisija (T-176/14 R);

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-686/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 18. decembrī iesniedza Općinski sud u Velikoj Gorici (Horvātija) – Vodoopskrba i odvodnja d.o.o./Željka Klafurić

text:
               29.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 111/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 18. decembrī iesniedza Općinski sud u Velikoj Gorici (Horvātija) – Vodoopskrba i odvodnja d.o.o./Željka Klafurić

   (Lieta C-686/15)
   (2016/C 111/07)
   Tiesvedības valoda – horvātu

      Iesniedzējtiesa

      Općinski sud u Velikoj Gorici

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Vodoopskrba i odvodnja d.o.o.

      Atbildētāja: Željka Klafurić

      Prejudiciālais jautājums

   Kā saskaņā ar Savienības tiesībām tiek aprēķināta maksa, ko iekasē par katram daudzdzīvokļu mājas dzīvoklim vai katrai privātmājai piegādāto ūdeni? Vai Savienības pilsoņi, apmaksājot savus rēķinus par ūdens patēriņu, maksā vienīgi par skaitītājā faktiski uzrādīto patēriņu vai apmaksā arī citas pozīcijas jeb maksas?


title: Lieta F-91/09: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 9. jūlija rīkojums — Marcuccio /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Saprātīgs termiņš prasības par zaudējumu atlīdzību iesniegšanai — Nokavējums)

text:
               23.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 288/72

      Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 9. jūlija rīkojums — Marcuccio/Komisija
      (Lieta F-91/09) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - Saprātīgs termiņš prasības par zaudējumu atlīdzību iesniegšanai - Nokavējums)
      (2010/C 288/135)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, avvocato)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Curall un C. Berardis-Kayser, kam palīdz A. Dal Ferro, avvocato)

         Priekšmets

      Komisijas lēmums, ar kuru ir noraidīts prasītāja lūgums atlīdzināt kaitējumu, kas radies sakarā ar vēstuli, ar kuru atbildētāja lūdza kādam ārstam veikt medicīnisko izmeklēšanu, lai pārbaudītu prasītāja faktisko darba nespēju

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt daļēji kā acīmredzami nepieņemamu un daļēji kā acīmredzami nepamatotu;

                  2)

                  Marcuccio atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 11, 16.01.2010., 41. lpp.


title: Lieta T-80/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 16. septembra spriedums — JanSport Apparel/ITSB ( BUILT TO RESIST ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskās preču zīmes BUILT TO RESIST reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/56

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 16. septembra spriedums — JanSport Apparel/ITSB (“BUILT TO RESIST”)
   (lieta T-80/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskās preču zīmes “BUILT TO RESIST” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   2009/C 267/96
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      JanSport Apparel Corp., Wilmington, Delaware (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — C. Bercial Arias, C. Casalonga un K. Dimidjian-Lecompte, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji S. Laitinen, pēc tam O. Mondéjar Ortuño)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 12. janvāra lēmumu lietā R 1090/2006-2 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku preču zīmi “BUILT TO RESIST” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               JanSport Apparel Corp. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta T-155/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 3. jūlija spriedums – Zanjani /Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai — Līdzekļu iesaldēšana — Ieceļošanas ierobežojumi — Prasība atcelt tiesību aktu — Termiņš prasības celšanai — Pieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Kļūda vērtējumā — Atcelšanas seku iedarbības laikā pielāgošana

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/33

         Vispārējās tiesas 2014. gada 3. jūlija spriedums – Zanjani/Padome
   (Lieta T-155/13) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Irānu kodolieroču izplatīšanas novēršanai - Līdzekļu iesaldēšana - Ieceļošanas ierobežojumi - Prasība atcelt tiesību aktu - Termiņš prasības celšanai - Pieņemamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūda vērtējumā - Atcelšanas seku iedarbības laikā pielāgošana)
   2014/C 282/43
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Babak Zanjani (Dubaija, Apvienotie Arābu Emirāti) (pārstāvji – L. Defalque un C. Malherbe, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – A. Vitro un M. Bishop)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt, no vienas puses, Padomes 2012. gada 21. decembra Lēmumu 2012/829/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 356, 71. lpp.), ciktāl ar to prasītāja vārds tika iekļauts sarakstā, kas ietverts II pielikumā Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmumam 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 39. lpp.), kā arī, no otras puses, Padomes 2012. gada 21. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1264/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 356, 55. lpp.), ciktāl ar to prasītāja vārds tika iekļauts sarakstā, kas ietverts IX pielikumā Padomes 2012. gada 23. marta Regulai (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (OV L 88, 1. lpp.), un, otrkārt, prasība atzīt Lēmuma 2012/829 un Īstenošanas regulas Nr. 1264/2012 nepiemērojamību, ciktāl attiecībā uz prasītāju ir piemērots Lēmuma 2010/413 19. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2012. gada 21. decembra Lēmumu 2012/829/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu, ciktāl ar to Babak Zanjani vārds tika iekļauts sarakstā, kas ietverts II pielikumā Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmumam 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP;

               2)

               atcelt Padomes 2012. gada 21. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1264/2012, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu, ciktāl ar to B. Zanjani vārds tika iekļauts sarakstā, kas ietverts IX pielikumā Padomes 2012. gada 23. marta Regulai (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu;

               3)

               saglabāt Lēmuma 2012/829 un Īstenošanas regulas Nr. 1264/2012 iedarbību attiecībā uz B. Zanjani līdz brīdim, kad būs beidzies Eiropas Savienības Tiesas statūtu 56. panta pirmajā daļā paredzētais pārsūdzības termiņš, vai, ja šajā termiņā tiks iesniegta apelācijas sūdzība , – līdz apelācijas sūdzības noraidīšanai;

               4)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               5)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina B. Zanjani tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 141, 18.5.2013.


title: Lieta F-128/10: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 28. jūnija spriedums — Mora Carrasco u.c./Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Starpiestāžu pārcelšana paaugstināšanas amatā ietvaros, kuras laikā ierēdnis ir ticis paaugstināts amatā sākotnējā iestādē — Iestāde, kas ir kompetenta lemt par pārceltā ierēdņa paaugstināšanu amatā)

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/41

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 28. jūnija spriedums — Mora Carrasco u.c./Parlaments
   (Lieta F-128/10) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Starpiestāžu pārcelšana paaugstināšanas amatā ietvaros, kuras laikā ierēdnis ir ticis paaugstināts amatā sākotnējā iestādē - Iestāde, kas ir kompetenta lemt par pārceltā ierēdņa paaugstināšanu amatā)
   2011/C 232/73
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aurora Mora Carrasco u.c. (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Parlaments (pārstāvji — O. Caisou-Rousseau un J. F. de Wachter)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumus 2009. gada amatā paaugstināšanas procedūras ietvaros nepaaugstināt amatā prasītājus.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt prasību;

               2)

               Eiropas Parlaments sedz savus, kā arī prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 63, 26.02.2011., 35. lpp.


title: Lieta C-413/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2016. gada 25. maija spriedumu lietā T-6/15 Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Marbella Atlantic Ocean Club (“ocean ibiza”) 2016. gada 27. jūlijā iesniedza Ice Mountain Ibiza, S.L.

text:
               13.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/11

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2016. gada 25. maija spriedumu lietā T-6/15 Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Marbella Atlantic Ocean Club (“ocean ibiza”) 2016. gada 27. jūlijā iesniedza Ice Mountain Ibiza, S.L.

   (Lieta C-413/16 P)
   (2017/C 046/14)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Ice Mountain Ibiza, S.L. (pārstāvji – J. L. Gracia Albero un F. Miazzetto, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2016. gada 25. maija spriedumu lietā T-6/15 Ice Mountain Ibiza, S.L./Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (EU:T:2016:310);

               —

               taisīt spriedumu, ar kuru pilnībā tiktu apmierināti apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi, kurus tā izvirzīja tiesvedībā Vispārējā tiesā;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī izdevumus, kas radušies saistībā ar šīs lietas izskatīšanu procesā minētā biroja Apelācijas pirmajā padomē, un tiesvedības izdevumus, kas radušies tiesvedībā Eiropas Savienības Vispārējā tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzība ir balstīta uz nepareizu Regulas Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošanu, konkrēti, uz šādiem apgalvojumiem vai pamatiem.

               1.

                  Pārsūdzētajā spriedumā esot kļūdaini konstatēta elementa “OCEAN” atšķirtspēja

               Esot sagrozīti lietā esošie pierādījumi, un tie esot neloģiski novērtēti.
               Papildus iepriekš minētajam pārsūdzētajā spriedumā neesot piemērota atbilstošā judikatūra attiecīgajā jomā, proti, Eiropas Savienības Tiesas judikatūra spriedumos lietā C-479/12 (2) (sniegtie pierādījumi novērtēti pārmērīgi strikti, ņemot vērā pierādīšanas objekta sarežģītību) un lietā C-24/05 P (3) (neesot ņemts vērā, kā preču zīmi uztver konkrētais patērētājs).

               2.

                  Pārsūdzētajā spriedumā atsevišķiem elementiem esot kļūdaini piešķirta dominējoša nozīme

               Esot pieļauta faktu sagrozīšana. Spriedumā esot izmantoti nesaskaņoti argumenti, lai pamatotu vārdisko elementu dominējošo nozīmi.
               Neesot piemērota Eiropas Savienības Tiesas judikatūra spriedumā lietā C-251/95 (4) un C-342/97 (5) (spriedumā esot izmantota atsauce uz konkrēto patērētāju, kura vērtējums pilnībā sagrozīts).
               Esot nepareizi piemērota Eiropas Savienības Vispārējās tiesas judikatūra lietā T-134/06 (6) (esot neatbilstoši piemērota definīcija, kas izriet no “dominējošā elementa” jēdziena).
               Neesot piemērota Eiropas Savienības Vispārējās tiesas judikatūra apvienotajās lietās T-83/11 un T-84/11 (7). Spriedumā neesot ņemta vērā pastāvošā judikatūra attiecībā uz gadījumiem, kuros ir runa par konkrētā tirgus piesātinātību.

               3.

                  Pārsūdzētajā spriedumā esot kļūdaini piešķirta nozīme eksistējošai preču zīmju līdzībai, neievērojot šim vērtējumam atbilstošos apstākļus

               Neesot piemērota Eiropas Savienības Tiesas judikatūra spriedumā lietā C-251/95 kopsakarā ar Eiropas Savienības Vispārējās tiesas judikatūru spriedumos lietā C-361/04 P (8) un lietā C-342/97 (9).

               4.

                  Pārsūdzētajā spriedumā esot kļūdaini secināts, ka pastāv sajaukšanas iespēja.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Eiropas Savienības preču zīmi (OV 2009, L 78, 1. lpp.).

      (2)  EU:C:2014:75.

      (3)  EU:C:2006:421.

      (4)  EU:C:1997:528.

      (5)  EU:C:1999:323.

      (6)  EU:T:2007:387.

      (7)  EU:C:2012:592.

      (8)  EU:C:2006:25.

      (9)  EU:C:1999:323.


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2005. gada 10. martā lietā C-236/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 2002/19/EK, 2002/20/EK, 2002/21/EK un 2002/22/EK — Elektroniskie komunikāciju tīkli un pakalpojumi — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/7

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 10. martā
   lietā C-236/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 2002/19/EK, 2002/20/EK, 2002/21/EK un 2002/22/EK - Elektroniskie komunikāciju tīkli un pakalpojumi - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 115/15)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-236/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 7. jūnijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — M. Šoters [M. Shotter]) pret Luksemburgas Lielhercogisti (pārstāvis — S. Šreiners [S. Schreiner]), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], tiesneši J. Makarčiks [J. Makarczyk] un P. Kūris [P. Kūris] (referents), ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 10. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvu 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (piekļuves direktīva), Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvu 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva), Eiropas Parlamenta un Padomes 2002.gada 7. marta Direktīvu 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvu 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva), Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 24.07.2004.


title: Lieta C-507/12: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 19. jūnija spriedums ( Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jessy Saint Prix / Secretary of State for Work and Pensions Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 45. pants — Direktīva 2004/38/EK — 7. pants — “Darba ņēmēja” jēdziens — Eiropas Savienības pilsone, kas ir pārtraukusi strādāt fizisku ierobežojumu dēļ, kuri ir saistīti ar vēlīno grūtniecības stadiju un pēcdzemdību periodu

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/5

         Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 19. jūnija spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jessy Saint Prix/Secretary of State for Work and Pensions

   (Lieta C-507/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 45. pants - Direktīva 2004/38/EK - 7. pants - “Darba ņēmēja” jēdziens - Eiropas Savienības pilsone, kas ir pārtraukusi strādāt fizisku ierobežojumu dēļ, kuri ir saistīti ar vēlīno grūtniecības stadiju un pēcdzemdību periodu)
   2014/C 282/07
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Supreme Court of the United Kingdom

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Jessy Saint Prix

      Atbildētājs: Secretary of State for Work and Pensions

      Piedaloties: AIRE Centre

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka sieviete, kas pārtrauc strādāt vai meklēt darbu fizisko ierobežojumu dēļ, kuri ir saistīti ar vēlīno grūtniecības stadiju un pēcdzemdību periodu, saglabā “darba ņēmēja” statusu šī panta izpratnē, ar nosacījumu, ka viņa atsāk strādāt vai atrod citu darbu saprātīgā termiņā pēc viņas bērna piedzimšanas.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta T-528/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 2. decembra spriedums – Kenzo/ITSB – Tsujimoto (“KENZO ESTATE”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Vārdiska preču zīme “KENZO ESTATE” — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “KENZO” — Relatīvs atteikuma pamats — Reputācija — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants — Daļējs iebildumu noraidījums

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/40

         Vispārējās tiesas 2015. gada 2. decembra spriedums – Kenzo/ITSB – Tsujimoto (“KENZO ESTATE”)
   (Lieta T-528/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Vārdiska preču zīme “KENZO ESTATE” - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “KENZO” - Relatīvs atteikuma pamats - Reputācija - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. pants - Daļējs iebildumu noraidījums)
   (2016/C 027/47)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kenzo (Parīze, Francija) (pārstāvji – P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi un N. Parrotta, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – P. Bullock)

      Otrs procesa ITSB Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japāna) (pārstāvji – A. Wenninger-Lenz, W. von der Osten-Sacken un M. Ring, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2013. gada 3. jūlija lēmumu lietā R 1363/2012–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kenzo un K. Tsujimoto k-gu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas otrās padomes 2013. gada 3. jūlija lēmumu lietā R 1363/2012–2, ciktāl ar to ir noraidīti iebildumi attiecībā uz 29.–31. klasē ietilpstošajām precēm, uz ko attiecas lūgtā starptautiskā reģistrācija;

               2)

               ITSB atlīdzina Kenzo tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā;

               3)

               ITSB un Kenzo Tsujimoto k-gs sedz savus tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā;

               4)

               K. Tsujimoto k-gs sedz savus izdevumus, kā arī atlīdzina pusi no Kenzo izdevumiem, kas radušies procesā ITSB Apelācijas padomē.

      (1)  OV C 367, 14.12.2013.


title: Lieta C-190/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2015. gada 11. februāra spriedumu lietā T-395/12 Fetim/ITSB 2015. gada 24. aprīlī iesniedza Fetim BV

text:
               8.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/7

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2015. gada 11. februāra spriedumu lietā T-395/12 Fetim/ITSB 2015. gada 24. aprīlī iesniedza Fetim BV

   (Lieta C-190/15 P)
   (2016/C 048/10)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Fetim BV (pārstāvis – L. Bakers, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Tiesa (sestā palāta) ar 2015. gada 19. novembra rīkojumu nolēma, ka apelācijas sūdzība ir nepieņemama.


title: Lieta C-462/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-331/06 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE /Eiropas Vides aģentūra (EVA) 2010. gada 24. septembrī iesniedza Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/24

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-331/06 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Eiropas Vides aģentūra (EVA) 2010. gada 24. septembrī iesniedza Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE

   (Lieta C-462/10 P)
   ()
   2010/C 317/43
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (pārstāvis — N. Korogiannakis, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Vides aģentūra (EVA)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas spriedumu;

               —

               atcelt EVA lēmumu, ar ko apelācijas sūdzības iesniedzējas piedāvājums ir atzīts par neveiksmīgu un līguma slēgšanas tiesības ir piešķirtas veiksmīgajam kandidātam;

               —

               piespriest EVA atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējai tiesāšanās izdevumus, kas radušies saistībā ar prasības pieteikumu lietā T-133/06 un šo apelācijas sūdzību, pat tad, ja šī apelācijas sūdzība tiktu noraidīta.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepareizi interpretējot vai nepiemērojot Finanšu Regulas (1) 97. pantu un Īstenošanas noteikumu 138. pantu, jo apakškritēriju paziņošana pirms piedāvājumu iesniegšanas ir būtiska, lai pretendenti varētu iesniegt savu labāko piedāvājumu. Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu, noraidot apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentu par atlases un piešķiršanas kritēriju sajaukšanu, pamatojoties uz to, ka šis arguments tika iesniegts pēc termiņa. Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka, pat ja Vispārējās tiesas pieeja bija pareiza, šī tiesa, pārbaudot, vai, piešķiršanas kritēriju posmā izmantojot personu CV, tiek pārkāpti līguma dokumenti, nepareizi interpretēja līguma dokumentu saturu.

               2)

               Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka faktu, ka novērtējuma ziņojums tika sagatavots tādējādi, lai netiktu norādīts veids, kādā vērtēšanas komiteja ir nonākusi pie saviem secinājumiem, nevar piedēvēt apelācijas sūdzības iesniedzējai. Ja EVA nepiemēroja papildu izvērtēšanu apakškritērijiem, tā rezultātā apstrīdētais lēmums tieši būtu jāatceļ nepietiekama pamatojuma dēļ, jo fakts, ka “nav acīmredzams”, kādi kritēriji tika izmantoti, ir daļa no pienākuma sniegt pamatojumu.

               3)

               Attiecībā uz vides politiku tiek norādīts, ka Vispārējā tiesa pieļāva kļūdu, konstatējot, ka tik vispārējā veidā formulēti piešķiršanas kritēriji ir izpildīti ar vienkāršu iesniegšanas apliecinājumu, kas ir tikai viens no pierādījumu iesniegšanas veidiem. Vispārējā tiesa arī pieļāva kļūdu, ignorējot faktu, ka vides politika var tikt vērtēta tikai atlases posmā.

               4)

               Vispārējā tiesa nav konstatējusi, ka EVA būtu pārkāpusi Finanšu Regulas 100. panta 2. punktu un Īstenošanas noteikumu 149. panta 2. punktu, neatklājot visu novērtējuma ziņojumu pretendentiem, kuri bija iesnieguši šādu lūgumu, lai varētu novērtēt iemeslus viņu piedāvājumu noraidīšanai.

               5)

               Turklāt Vispārējās tiesas argumentācija ne tikai ir nepareiza un ir pretrunā vispārējam un iepriekš noteiktam pienākumam sniegt pamatojumu, bet ir pretrunā arī Lisabonas līgumam, ar kuru ES Pamattiesību hartai, īpaši 41. pantam, tiek noteikts tāds pats spēks kā Līgumiem.

               6)

               Visbeidzot apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka pārsūdzētajā spriedumā ne tikai nav pienācīgi pamatota atsevišķu pamatu noraidīšana saistībā ar acīmredzamu kļūdu vērtējumā, bet tie pat nav atsevišķi izvērtēti.

      (1)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.).


title: Lieta T-176/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. martā — DTL Corporación /ITSB — Vallejo Rosell ( «Generia» )

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/46

         Prasība, kas celta 2013. gada 22. martā — DTL Corporación/ITSB — Vallejo Rosell («Generia»)
   (Lieta T-176/13)
   2013/C 156/85
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: DTL Corporación, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis — A. Zuazo Araluze, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: Mar Vallejo Rosell k-gs (Pinto, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 24. janvāra lēmumu lietā R 661/2012-4 daļā, kurā noraidīta apelācijas sūdzība par Kopienas preču zīmes “Generia” reģistrācijas pieteikuma Nr. 8 830 821 noraidījumu attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 37., 40., 41. un 42. klasē un attiecībā uz daļu no pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē;

               —

               saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 87. panta noteikumiem piespriest ITSB un personām, kas iestājas lietā un iebilst pret šo prasību, atlīdzināt ar šo prasību saistītos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Generia” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 11., 35., 37., 40., 41. un 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 830 821

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Mar Vallejo Rosell

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: grafiska pelēkas un baltas krāsas preču zīme ar vārdiskiem elementiem “Generalia generación renovable” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 7., 35. un 40. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, 63. panta 2. punkta un 75. panta pārkāpums


title: Lieta C-549/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 2. novembrī iesniedza Varhoven Administrativen Sad (Bulgārija) — Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” /Orfey Balgaria EOOD

text:
               14.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 2. novembrī iesniedza Varhoven Administrativen Sad (Bulgārija) — Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”/Orfey Balgaria EOOD

   (Lieta C-549/11)
   2012/C 13/14
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Varhoven Administrativen Sad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”

      Atbildētāja: Orfey Balgaria EOOD

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj izņēmumu, ka nodokļa iekasējamības gadījums par būvniecības pakalpojumiem saistībā ar celtnes atsevišķu objektu būvniecību iestājas pirms faktiskās būvniecības darbu izpildes un tas (nodokļa iekasējamības gadījums) ir sasaistīts ar laiku, kad iestājas nodokļa iekasējamības gadījums par pretizpildījuma vietā veicamo darījumu, kas ir citu šīs celtnes objektu apbūves tiesību nodibināšana, kura ir arī atlīdzība par būvniecības pakalpojumiem?

               2)

               Vai ar Direktīvas 2006/112 73. un 80. pantu ir saderīga valsts tiesību norma, kurā ir paredzēts, ka visos gadījumos, kad atlīdzība pilnībā vai daļēji tiek izteikta precēs vai pakalpojumos, attiecīgā darījuma apliekamā vērtība ir piegādātās preces vai sniegtā pakalpojuma tirgus vērtība?

               3)

               Vai Direktīvas 2006/112 65. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj PVN iekasējamību par avansa maksājuma vērtību gadījumos, kad maksājums netiek veikts naudā, vai arī šī norma ir interpretējama plaši un jāpieņem, ka PVN iekasējamība rodas arī šādos gadījumos un ka nodoklis ir jāiekasē no pretizpildījuma vietā veiktā darījuma finanšu vērtības apmēra?

               4)

               Ja trešajā jautājumā pareiza ir otrā piedāvātā hipotēze, vai šajā lietā apbūves tiesību nodibināšana, ņemot vērā lietas konkrētos apstākļos, ir uzskatāma par avansa maksājumu Direktīvas 2006/112 65. panta izpratnē?

               5)

               Vai Direktīvas 2006/112 63., 65. un 73. pantam ir tieša iedarbība?

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta C-500/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. novembrī iesniedza Tribunale ordinario di Torino (Itālija) – Ford Motor Company / Wheeltrims srl

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. novembrī iesniedza Tribunale ordinario di Torino (Itālija) – Ford Motor Company/Wheeltrims srl

   (Lieta C-500/14)
   (2015/C 046/28)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale ordinario di Torino

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ford Motor Company

      Atbildētāja: Wheeltrims srl

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai Kopienas tiesībām atbilstoši ir tas, ka Direktīvas 98/71/EK (1) 14. pants un Regulas (EK) Nr. 6/2002 (2) 110. pants, saskaņā ar kuriem ar šīm tiesību normām rezerves daļu un piederumu ražotājiem ir dota atļauja izmantot trešo personu reģistrētas preču zīmes, lai galapircējam ļautu atjaunot kompleksā ražojuma sākotnējo izskatu, tātad arī tad, ja preču zīmes tiesību īpašnieks strīdīgo atšķirtspējīgo apzīmējumu izvieto uz rezerves daļas vai piederuma, kas paredzēts iebūvēšanai kompleksajā ražojumā, tādējādi, ka tas ir redzams no ārpuses un līdz ar to veido kompleksā ražojuma ārējo aspektu?

               2)

               Vai Direktīvas 98/71/EK 14. pantā un Regulas (EK) Nr. 6/2002 110. pantā paredzētā remontdarbu atruna ir interpretējama tādējādi, ka ar to ir pamatotas tādu trešo ražotāju subjektīvās tiesības, kas ražo rezerves daļas un piederumus, un vai šīs subjektīvās tiesības aptver šo trešo subjektu tiesības izmantot reģistrētu preču zīmi uz rezerves daļām un piederumiem, atkāpjoties no Regulas Nr. 207/[20]09 (3) un Direktīvas 89/104/EEK (4) tiesību normām, tātad arī tad, ja preču zīmes tiesību īpašnieks strīdīgo atšķirtspējīgo apzīmējumu izvieto uz rezerves daļas vai piederuma, kas paredzēts iebūvēšanai kompleksajā ražojumā, tādējādi, ka tas ir redzams no ārpuses un līdz ar to veido kompleksā ražojuma ārējo aspektu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 13. oktobra Direktīva 98/71/EK par dizainparaugu tiesisko aizsardzību (OV L 289, 28. lpp.).

      (2)  Padomes 2001. gada 12. decembra Regula (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem (OV L 3, 1. lpp.).

      (3)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).

      (4)  Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmā direktīva 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 40, 1. lpp.).


title: Lieta T-465/17: Prasība, kas celta 2017. gada 26. jūlijā – VKR Holding/EUIPO (“VELUX”)

text:
               18.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 309/37

         Prasība, kas celta 2017. gada 26. jūlijā – VKR Holding/EUIPO (“VELUX”)
   (Lieta T-465/17)
   (2017/C 309/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: VKR Holding A/S (Søborg, Dānija) (pārstāvis – J. Heebøll, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “VELUX” – reģistrācijas pieteikums Nr. T 2 299 611

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 23. maija lēmums lietā R 1927/2016-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelācijas padomes lēmumu, ar kuru noraidīta apelācijas sūdzība, un līdz ar to akceptēt reģistrācijas pieteikumu Nr. T 2 299 611 saistībā ar Eiropas Savienības preču zīmi 000651869 (“VELUX”);

               —

               pakārtoti, nosūtīt lietu atpakaļ Apelācijas padomei.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 34. panta 2. punkta un 28. noteikuma pārkāpums.


title: Lieta C-88/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. februārī iesniedza Tribunale di Palermo (Itālija) — Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale/Seasoft Spa

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 15. februārī iesniedza Tribunale di Palermo (Itālija) — Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale/Seasoft Spa

   (Lieta C-88/10)
   2010/C 100/46
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Palermo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell'emigrazione della Regione Sicilia

      Atbildētājsa: Seasoft Spa

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, ņemot vērā to, ka atbalstu shēma (identificēta ar Nr. NN 91/A/95), ko Sicīlijas reģions ieviesa ar 1991. gada 15. maija Reģionālā likuma Nr. 27 10. pantu, paredzēja piemaksu mehānismu uz minimums diviem līdz maksimums pieciem gadiem (2 gadi pieņemšanai darbā ar apmācības un darba pieredzes iegūšanas līgumu plus maksimums 3 gadi gadījumā, ja apmācības un darba pieredzes iegūšanas līgums tika pārveidots līgumā uz nenoteiktu laiku), Eiropas Komisija ar 1995. gada 14. novembra Lēmumu Nr. 95/C 343/11, ar ko atļāva tās piemērošanu, vēlējās:

                           —

                           atļaut šādu laika un finansiālo pabalstu modulāciju laikā (2 gadi + 3 gadi) vai turpretī

                           —

                           uzskatīja par atļautu ekskluzīvi un alternatīvi piešķirt piemaksas pieņemšanai darbā ar apmācības un darba pieredzes iegūšanas līgumu (ja tie ir uz diviem gadiem) vai piemaksu piešķiršanu to darbinieku, kas bija pieņemti darbā ar apmācības un darba pieredzes iegūšanas līgumu, kurš vēlāk tika pārveidots līgumā uz nenoteiktu laiku (uz paredzētajiem trīs gadiem no šīs pārveidošanas)?

               2)

               Vai 1997. finanšu gada termiņš valsts atbalsta piemērošanai, ko EK minēja 1995. gada 14. novembra Lēmumā Nr. 95/C 343/11, ar ko atļāva ar reģionālā likuma Nr. 27/91 10. pantu izveidoto shēmu, ir jāsaprot:

                           —

                           kā sākotnējā prognoze par izdevumiem attiecībā uz atbalstu, kas katrā ziņā bija paredzēts izsniegšanai turpmākajos gados (atkarībā no dažādām iespējamām atļautā atbalsta interpretācijām, kuras ir minētas iepriekš), vai drīzāk

                           —

                           […] kā gala termiņš kompetento reģiona iestāžu veiktajai fiziskai piemaksu izsniegšanai?

               3)

               Vai tādējādi pieņemšanai darbā ar apmācības un darba pieredzes iegūšanas līgumu Reģionālā likuma Nr. 27/91 10. panta izpratnē, kura notika, piemēram, 1996. gada 1. janvārī un tātad pirms atbalsta piemērošanas perioda, kas tika noteikts ar 1995. gada 14. novembra Lēmumu Nr. 95/C 343/11, beigām, Sicīlijas reģions varēja (un tam vajadzēja) piemērot apskatāmo atbalsta shēmu visiem atļautiem gadiem (proti, 2 + 3), arī tad, kā minētajā piemērā, atļautās shēmas piemērošana nozīmētu piemaksu faktisku izmaksāšanu līdz 2001. gada 31. decembrim (proti, 1996 + 5 gadi = 2001)?

               4)

               Vai Eiropas Komisija, 2002. gada 16. oktobra Lēmuma Nr. 2003/195/EK (1) 1. pantā norādot, ka: “atbalstu shēma, kas ir izveidota ar 1997. gada 27. maija Sicīlijas reģiona Reģionālā likuma Nr. 16 11. panta 1. punktu, ko Itālija gatavojas piešķirt, ir nesaderīga ar kopējo tirgu. Šī iemesla dēļ atbalstu nedrīkst piešķirt”, gribēja:

                           —

                           nedot savu atļauju “jaunajai” atbalsta shēmai, kas tika izveidota ar Reģionālā likuma Nr. 16/97 11. pantu, […] jo uzskatīja to par “patstāvīgu” sistēmu, kuras mērķis ir pagarināt atbalsta, kas tika ieviests ar Reģionālā likuma Nr. 27/91 10. pantu, piemērošanas periodu pēc 1996. gada 31. decembra termiņa, iekļaujot tajā arī izdevumus par pieņemšanu darbā un/vai līgumu pārveidošanu, kura notika 1997. un 1998. gadā, vai

                           —

                           turpretī minētā lēmuma mērķis būtībā ir liegt reģionam faktiski nodrošināt finansiālus līdzekļus, lai kavētu valsts atbalsta, kas tika ieviests ar Reģionālā likuma Nr. 27/91 10. pantu, konkrētu izmaksāšanu arī attiecībā uz pieņemšanu darbā un/vai līgumu pārveidošanu līdz 1996. gada 31. decembrim?

               5)

               Vai, ja Komisijas lēmuma interpretācija ir tāda, kas ir minēta 4. jautājuma pirmajā gadījumā, šis lēmums ir saderīgs ar Līguma 87. panta interpretāciju, ko Komisija izmantoja, pamatojot analoģiskus gadījumus, kuri attiecās uz atbrīvojumiem no sociālā nodrošinājuma iemaksu maksājumiem par apmācības un darba pieredzes iegūšanas līgumiem 1999. gada 11. maija Lēmumā 2000/128/EK (2) (kurš attiecās uz Itālijas valsts tiesisko regulējumu un kurš tika tieši minēts 2002. gada negatīvā lēmuma pamatojumā) un 2003. gada 13. maija Lēmumā 2003/739/EK (3) (kurš attiecās uz Sicīlijas reģiona tiesisko regulējumu)?

               6)

               Kā, ja Komisijas lēmuma interpretācija ir tāda, kas ir minēta 4. jautājuma otrajā gadījumā, būtu jāinterpretē iepriekšējais lēmums par atbalsta pasākumu atļauju, ņemot vērā divkāršu nozīmi, kas piemīt apstākļa vārdam “papildu”: “papildu attiecībā uz Komisijas lēmumā noteikto budžetu” vai “papildu attiecībā uz finansējumu, ko reģions paredzēja tikai līdz 1996. gada budžetam”?

               7)

               Visbeidzot, kāds atbalsts ir jāuzskata par likumīgu un kāds — par nelikumīgu saskaņā ar Komisijas viedokli?

               8)

               Kuram no pamata prāvas dalībniekiem (Uzņēmumam vai Administrācijai) ir pienākums pierādīt, ka Komisijas noteiktais budžets nav ticis pārsniegts?

               9)

               Vai, nosakot iespējamo budžeta, kurš tika sākotnēji atļauts ar 1995. gada 14. oktobra [novembra] Lēmumu Nr. 95/C 343/11, pārsniegšanu, ir nozīme tam, ka, iespējams, atbalsta saņēmējiem uzņēmumiem izmaksātie likumiskie procenti tiek atzīti par novēlotu to piemaksu samaksu, kuras ir atzītas par likumīgām un pieļaujamām?

               10)

               Gadījumā, ja tam ir nozīme, nosakot budžeta pārsniegšanu, kāds procentu veids būtu jāpiemēro?

      (1)  OV L 77, 57. lpp.

      (2)  OV L 42, 1. lpp.

      (3)  OV L 267, 29. lpp.


title: Lieta C-212/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 4. maijā iesniedza Amtsgericht Düsseldorf (Vācija) — Butz, Helmut, Bachman-Butz, Christel, Butz, Frederike/Société Air France SA

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 4. maijā iesniedza Amtsgericht Düsseldorf (Vācija) — Butz, Helmut, Bachman-Butz, Christel, Butz, Frederike/Société Air France SA

   (Lieta C-212/12)
   2012/C 287/28
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Amtsgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Helmut Butz, Christel Bachman-Butz, Frederike Butz

      Atbildētāja: Société Air France SA

      Prejudiciālais jautājums

   Vai pasažierim pienākas kompensācija saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 7. pantu, ja pirmās savienoto reisu lidmašīnas izlidošana notika ar kavēšanos, kas neietilpst regulas 6. panta 1. punktā noteiktajās robežās, bet otrās lidmašīnas ar kavējumu, kas pārsniedz regulas 6. panta 1. punktā noteiktās robežas, un ierašanās galamērķa vietā notika vismaz ar trīs stundu nokavējumu salīdzinājumā ar plānoto atlidošanas laiku?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).


title: lieta C-455/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Finanzgericht Hamburg 2005. gada 1. decembra  lēmumu lietā  Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH  pret  Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel

text:
               11.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 60/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Finanzgericht Hamburg2005. gada 1. decembra lēmumu lietā Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH pret Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel

   (lieta C-455/05)
   (2006/C 60/41)
   tiesvedības valoda — vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 1. decembra lēmumu lietā Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH pret Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 23. decembrī.

      Finanzgericht Hamburg lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   vai Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem (77/388/EEK) (1), 13. panta B daļas d) punkta 2. apakšpunkts attiecībā uz jēdzienu “saistību [pārņemšana]” ir interpretējams tādējādi, ka tas ietver tikai naudas saistības, vai arī minētais noteikums ietver arī citu saistību — piemēram, pienākumu sniegt pakalpojumu — pārņemšanu?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.