20150731010616622015/C 270/212612015CJC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150601171711Lieta C-261/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 1. jūnijā iesniedza Vredegerecht te Ieper (Beļģija) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV/Gregory Demey

 ---documentbreak--- C2702015LV1710120150601LV0021171171Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 1. jūnijā iesniedza Vredegerecht te Ieper (Beļģija) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV/Gregory Demey

   (Lieta C-261/15)2015/C 270/21Tiesvedības valoda – holandiešu
      Iesniedzējtiesa

      Vredegerecht te Ieper

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV

      Atbildētājs: Gregory Demey

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regulas (EK) Nr. 1371/2007 par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem (
         1
      ) 6. panta 2. punkts un I pielikums nepieļauj Beļģijas valsts krimināltiesību normas [..], atbilstoši kurām dzelzceļa pasažieris bez biļetes – kurš arī nav novērsis šo situāciju noteikumos noteiktajos termiņos – ir izdarījis noziedzīgu nodarījumu, kas izslēdz jebkādu līgumtiesisku attiecību esamību starp pārvadājuma sabiedrību un dzelzceļa pasažieri, tādējādi liedzot arī dzelzceļa pasažierim atsaukties uz tiesiskās aizsardzības normām Eiropas tiesībās un Beļģijas valsts tiesībās, kas ir balstītas uz šīm (izņēmuma) līgumtiesiskajām attiecībām ar šo patērētāju [..]?
   (
         1
      )	OV L 315, 14. lpp.


title: Lieta C-18/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. janvārī iesniedza Administrativen Sad Sofia-grad (Bulgārija) — “Max Pen” EOOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i izpalnenie na proizvodstvoto” pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia po Prihodite — gr. Sofia

text:
               16.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. janvārī iesniedza Administrativen Sad Sofia-grad (Bulgārija) — “Max Pen” EOOD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i izpalnenie na proizvodstvoto” pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia po Prihodite — gr. Sofia

   (Lieta C-18/13)
   2013/C 79/17
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen Sad Sofia-grad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: “Max Pen” EOOD

      Atbildētājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i izpalnenie na proizvodstvoto”pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia po Prihodite — gr. Sofia

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar Savienības tiesībām tādi faktiski apstākļi ir uzskatāmi par saistītiem ar “izvairīšanos no nodokļiem” nolūkā saņemt nodokļa atskaitījumu, atbilstoši kuriem rēķinā norādītajam pakalpojuma sniedzējam vai tā apakšuzņēmējam nav nedz personāla, nedz aprīkojuma un aktīvu, kas būtu nepieciešami pakalpojuma sniegšanai, nav dokumentētas faktiskās pakalpojuma sniegšanas izmaksas un šādas izmaksas nav arī reģistrētas tā grāmatvedībā, kā arī attiecībā uz to personu rēķina izrakstīšanas tiesīgumu, kuras tos ir parakstījušas kā pakalpojumu sniedzējs ir sastādīti neīsti dokumenti — līgums un pieņemšanas–nodošanas akts, kas tikuši iesniegti kā pierādījums par abpusējām saistībām un pakalpojuma sniegšanu, par ko ticis izdots rēķins ar ietvertu pievienotās vērtības nodokli un attiecībā uz ko tikušas izmantotas tiesības uz nodokļa atskaitīšanu?

               2)

               Vai no Savienības tiesībām un Eiropas Savienības Tiesas judikatūras izrietošā tiesas pienākuma liegt atskaitīt nodokli izvairīšanās no nodokļiem gadījumā ir secināms arī valsts tiesas pienākums pēc savas ierosmes konstatēt izvairīšanās no nodokļiem faktu, pamatojoties uz pamatlietas apstākļiem, kad tā — ievērojot valsts tiesas pienākumu izlemt lietu saskaņā ar valsts tiesībām, ievērot aizliegumu pasliktināt prasītājas stāvokli un ievērot efektīvas tiesību aizsardzības un tiesiskās drošības principus, kā arī pēc savas ierosmes piemērot atbilstošās tiesību normas — akceptē pirmo reizi tiesā izvirzītus faktus un akceptē visus pierādījumus, tostarp tādus, kas attiecas uz šķietamiem darījumiem, neīstiem dokumentiem un dokumentiem ar nepareizu saturu?

               3)

               Vai no Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopēju pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 178. panta 1. punkta a) apakšpunkta saistībā ar tiesas pienākumu liegt tiesības uz nodokļa atskaitīšanu izvairīšanās nodokļu maksāšanas gadījumā izriet, ka, lai varētu tikt īstenotas tiesības uz nodokļa atskaitīšanu, pakalpojumu faktiski ir jābūt sniegušam rēķinā norādītajam pakalpojuma sniedzējam vai tā apakšuzņēmējam?

               4)

               Vai Direktīvas 2006/112 242. pantā minētā prasība par precīzas uzskaites vešanu tiesību uz nodokļa atskaitīšanu pārbaudes mērķiem nozīmē, ka jāizpilda arī dalībvalsts atbilstošā grāmatvedības tiesiskā regulējuma, kurš atbilst Savienības starptautiskajiem grāmatvedības standartiem, prasības, vai tā tomēr ir tikai prasība vest šajā direktīvā paredzēto pievienotās vērtības nodokļa grāmatvedības dokumentu uzskaiti: rēķinu, pievienotās vērtības nodokļa deklarāciju un kopsavilkuma paziņojumu uzskaiti?
               Ja pareizs būtu otrais variants, jānoskaidro būtu arī šāds jautājums:
               Vai, ņemot vērā Direktīvas 2006/112 226. panta 1. punkta 6. apakšpunkta prasībai, atbilstoši kurai rēķinos ir jānorāda “sniegto pakalpojumu apjoms un veids”, ir secināms, ka rēķinos vai ar tiem saistībā izdotos dokumentos pakalpojumu gadījumā ir jāietver informācija par pakalpojuma faktisko sniegšanu — objektīvi apstākļi, kurus var pārbaudīt, kā pierādījums tam, ka pakalpojums tiešām ir sniegts, kā arī pierādījums, ka pakalpojumu ir sniedzis rēķinā norādītais pakalpojuma sniedzējs?

               5)

               Vai Direktīvas 2006/112 242. pants, kurā ietverta prasība par precīzas uzskaites vešanu tiesību uz nodokļa atskaitīšanu pārbaudes mērķiem, lasot kopā ar šīs direktīvas 63. un 273. pantu ir interpretējams tādējādi, ka tam pretrunā nav tāda valsts tiesību norma par to, ka pakalpojums ir uzskatāms par sniegtu brīdī, kad ir radušies priekšnosacījumi, lai atbilstoši pakalpojumam piemērojamajām grāmatvedības normām atzītu ienākumus par šo pakalpojumu, un kurā ir paredzēta prasība par atbilstību Savienības tiesību starptautiskajiem grāmatvedības standartiem un principiem par darījumu pierādījumiem grāmatvedībā, satura prioritāti pār formu, kā arī par ienākumu un izdevumu salīdzināmību?

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta C-102/15: Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 28. jūlija spriedums (Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gazdasági Versenyhivatal/Siemens Aktiengesellschaft Österreich Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās — Materiālā piemērošanas joma — Prasība par nepamatotu maksājumu atgūšanu — Netaisna iedzīvošanās — Prasījums, kas radies saistībā ar konkurences tiesību pārkāpuma rezultātā uzlikta naudas soda nepamatotu atmaksu

text:
               26.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 350/6

         Tiesas (otrā palāta) 2016. gada 28. jūlija spriedums (Fővárosi Ítélőtábla (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gazdasági Versenyhivatal/Siemens Aktiengesellschaft Österreich

   (Lieta C-102/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās - Materiālā piemērošanas joma - Prasība par nepamatotu maksājumu atgūšanu - Netaisna iedzīvošanās - Prasījums, kas radies saistībā ar konkurences tiesību pārkāpuma rezultātā uzlikta naudas soda nepamatotu atmaksu)
   (2016/C 350/07)
   Tiesvedības valoda – ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Ítélőtábla

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Gazdasági Versenyhivatal

      Atbildētāja: Siemens Aktiengesellschaft Österreich

      Rezolutīvā daļa:

   Tāda prasība par nepamatota maksājuma atgūšanu kā pamatlietā aplūkotā, kuras pamatā ir netaisna iedzīvošanās, kas izriet no konkurences tiesību procesā uzlikta naudas soda atmaksas, nav “civillieta un komerclieta” Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 1. panta izpratnē.

      (1)  OV C 171, 26.5.2015.


title: Lieta C-331/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 1. jūnijā iesniedza Corte d’appello di Roma (Itālija) – Martina Sciotto/Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

text:
               18.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 309/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 1. jūnijā iesniedza Corte d’appello di Roma (Itālija) – Martina Sciotto/Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

   (Lieta C-331/17)
   (2017/C 309/32)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte d’appello di Roma

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Martina Sciotto

      Atbildētājs: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Eiropas tiesiskajam regulējumam (konkrēti, Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (1) pielikumā ietvertā, 1999. gada 18. martā noslēgtā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulai) ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums (it īpaši, 2010. gada 30. aprīļa Dekrētlikuma Nr. 64, kas ar grozījumiem pārveidots par 2010. gada 29. jūnija Likumu Nr. 100, 3. panta 6. punkts), kurš, vispārīgi izslēdzot opermūzikas un simfoniskās mūzikas fondu darbinieku noteikta laika darba attiecības no noteikuma, atbilstīgi kuram parastais darba attiecību veids ir nenoteikta laika darba attiecības, ir jāinterpretē tādējādi, ka minētās attiecības tiek pilnībā liberalizētas, neparedzot – pat tad, ja šādas attiecības atkārtojas vairāk nekā trīs gadus pēc kārtas (vai citu laikposmu) – pasākumus attiecību pārveidošanai (stabilizēšanai) un/vai kaitējuma atlīdzināšanai?

      (1)  OV L 175, 43. lpp.


title: Lieta T-319/08: Prasība, kas celta 2008. gada 12. augustā — Grasso /Komisija

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/35

         Prasība, kas celta 2008. gada 12. augustā — Grasso/Komisija
   (Lieta T-319/08)
   (2008/C 272/67)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Salvatore Grasso, Catania (Itālija) (pārstāvji — A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 12. jūnija Regulu (EK) Nr. 530/2008, ar ko nosaka ārkārtas pasākumus attiecībā uz seineriem, kas zvejo zilās tunzivis Atlantijas okeānā uz austrumiem no 45° R garuma un Vidusjūrā (OV L 155, 9. lpp.);

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Komisija izvirzītie.


title: Lieta T-115/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 29. jūnija rīkojums — Gourmet Burger Kitchen /ITSB ( “GOURMET BURGER KITCHEN” )

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/54

         Vispārējās tiesas 2010. gada 29. jūnija rīkojums — Gourmet Burger Kitchen/ITSB (“GOURMET BURGER KITCHEN”)
   (Lieta T-115/08) (1)

   ()
   2010/C 234/95
   Tiesvedības valoda — angļu
   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 107, 26.4.2008.


title: Lieta C-392/07: Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 8. maija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2005/19/EK — Kopējā nodokļa sistēmas, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/8

         Tiesas (septītā palāta) 2008. gada 8. maija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-392/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2005/19/EK - Kopējā nodokļa sistēmas, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2008/C 158/11)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — R. Lyal)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — D. Haven)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Noteikumu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2005. gada 17. februāra Direktīvas 2005/19/EK, ar ko groza Direktīvu 90/434/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai (OV L 58, 19. lpp.), prasības, nepieņemšana noteiktajā termiņā
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2005. gada 17. februāra Direktīvas 2005/19/EK, ar ko groza Direktīvu 90/434/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai, prasības, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 235, 6.10.2007.


title: Lieta T-116/16: Vispārējās tiesas 2016. gada 27. oktobra rīkojums – Port autonome du Centre et de l’Ouest u.c./Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Uzņēmumu ienākuma nodoklis — Beļģijas piešķirts valsts atbalsts Beļģijas ostām — Komisijas vēstule, kurā ieteikts veikt atbilstošus pasākumus — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/35

         Vispārējās tiesas 2016. gada 27. oktobra rīkojums – Port autonome du Centre et de l’Ouest u.c./Komisija
   (Lieta T-116/16) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Uzņēmumu ienākuma nodoklis - Beļģijas piešķirts valsts atbalsts Beļģijas ostām - Komisijas vēstule, kurā ieteikts veikt atbilstošus pasākumus - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
   (2017/C 014/43)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Beļģija), Port autonome de Namur (Namūra, Beļģija), Port autonome de Charleroi (Šarleruā, Beļģija), Port autonome de Liège (Ljēža, Beļģija), Région wallonne (Beļģija) (pārstāvis – J. Vanden Eynde, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – S. Noë un B. Stromsky)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā lūgts atcelt iespējamo lēmumu par valsts atbalstu SA.38393 (2015/E) – Nodokļi Beļģijas ostām, kas pievienots Komisijas 2016. gada 22. janvāra vēstulei un kurā Beļģijas Karalistei ir ieteikti atbilstoši pasākumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL, Port autonome de Namur, Port autonome de Charleroi, Port autonome de Liège un Région wallonne sedz savus tiesāšanās izdevumus paši un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 175, 17.5.2016.


title: Lieta T-59/10: Prasība, kas celta 2010. gada 9. februārī — Geemarc Telecom /ITSB — Audioline ( AMPLIDECT )

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/57

         Prasība, kas celta 2010. gada 9. februārī — Geemarc Telecom/ITSB — Audioline (“AMPLIDECT”)
   (Lieta T-59/10)
   2010/C 100/84
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Geemarc Telecom International Ltd (Wanchai, Honkonga) (pārstāvis — G. Farrington, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Audioline GmbH (Neuss, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 20. novembra lēmumu lietā R 913/2009-2 un

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “AMPLIDECT” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. un 16. klasē

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      ITSB Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu noraidīt

      ITSB Apelāciju padomes lēmums: pieņemt apelācijas sūdzību un tā rezultātā atcelt reģistrēto Kopienas preču zīmi, par kuru iesniegts pieteikums par atzīšanu par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju i) padome neesot ņēmusi vērā to, ka otra procesa Apelāciju padomē dalībniece neesot iesniegusi pierādījumus par reģistrētās Kopienas preču zīmes, attiecībā uz kuru iesniegts pieteikums par atzīšanu par spēkā neesošu, atšķirtspējas neesamību, un ii) neesot ņēmusi vērā to, ka reģistrētā Kopienas preču zīme, attiecībā uz kuru iesniegts pieteikums par atzīšanu par spēkā neesošu, esot ieguvusi paaugstinātu atšķirtspēju tās izmantošanas rezultātā; Apelāciju padome neesot aprobežojusies ar to pierādījumu un argumentu izvērtēšanu, kurus bija iesnieguši lietas dalībnieki Apelāciju padomes noteiktajā termiņā.


title: Lieta T-667/11: Vispārējās tiesas 2015. gada 14. janvāra spriedums – Veloss International un Attimedia /Parlaments Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Tulkošanas pakalpojumu grieķu valodā sniegšana Parlamentam — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Ārpuslīgumiskā atbildība

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/29

         Vispārējās tiesas 2015. gada 14. janvāra spriedums – Veloss International un Attimedia/Parlaments
   (Lieta T-667/11) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Tulkošanas pakalpojumu grieķu valodā sniegšana Parlamentam - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   (2015/C 065/39)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Veloss International (Brisele, Beļģija) un Attimedia SA (Brisele) (pārstāvis – N. Korogiannakis, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – P. López-Carceller, L. Darie un P. Biström)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, atcelt Parlamenta lēmumu, ar ko prasītāju iesniegtais pieteikums publiskā iepirkuma procedūrā EL/2011/ES saistībā ar tulkošanas pakalpojumiem grieķu valodā (OV 2011/S 56-090374) tika ierindots otrajā vietā, un kas prasītājiem tika paziņots ar 2011. gada 18. oktobra vēstuli, kā arī visus ar to saistītos Parlamenta lēmumus, un, otrkārt, prasība atlīdzināt iespējami nodarītos zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Parlamenta 2011. gada 18. oktobra lēmumu, ar ko Veloss International SA un Attimedia SA iesniegtais pieteikums publiskā iepirkuma procedūrā EL/2011/ES saistībā ar tulkošanas pakalpojumiem grieķu valodā tika ierindots otrajā vietā;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 58, 25.2.2012.


title: Lieta F-108/13: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 22. septembra rīkojums – Loescher/Padome

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/69

      Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 22. septembra rīkojums – Loescher/Padome
      (Lieta F-108/13) (1)

      (2014/C 395/85)
      Tiesvedības valoda – franču
      Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 24, 25.1.2014, 41. lpp.


title: Lieta C-257/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 24. maijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Sky Italia Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 24. maijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Sky Italia Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

   (Lieta C-257/12)
   2012/C 217/28
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Sky Italia Srl

      Atbildētājas: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni un Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Kopienu tiesību normas šajā jomā, it īpaši Direktīvas 2002/20/EK (1) noteikumi ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj šajā lūgumā minēto valsts tiesisko regulējumu, it īpaši 2005. gada Likumu Nr. 266, ņemot vērā to, kādā veidā tas tiek konkrēti piemērots tiesību sistēmā?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) (OV L 108, 21. lpp.).


title: lieta T-424/04: Prasība pret Eiropas Parlamentu, ko Angel Angelidis iesniedza 2004. gada 15. oktobrī

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/25

         Prasība pret Eiropas Parlamentu, ko Angel Angelidis iesniedza 2004. gada 15. oktobrī
   (lieta T-424/04)
   (2004/C 314/59)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 15. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Parlamentu, ko cēla Angel Angelidis, Luksemburga, kuru pārstāv Eric Boigelot, avocat.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Parlamenta 2004. gada 16. jūlija lēmumu, ar kuru tika noraidīta sūdzība, ko iesniedza prasītājs;

               —

               atcelt prasītāja vērtējuma ziņojumu par 2002. gadu;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt prasītājam atlīdzību par morālo kaitējumu, kas novērtēts ex aequo et bono 20 000 eiro apmērā, dažādu būtisku kļūdu dēļ, kas tika pieļautas dažādos vērtējuma ziņojumu sastādīšanas līmeņos, kā arī tādēļ, ka minēto ziņojumu galīga sastādīšana tika būtiski iekavēta;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Izvirzītie pamati ir identiski tiem pamatiem, kas izvirzīti lietā T-416/03 (1), ko ierosināja tas pats prasītājs.

      (1)  OV C 59, 6.3.2004., 25. lpp.


title: Lieta C-313/09: Prasība, kas celta 2009. gada 6. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/12

         Prasība, kas celta 2009. gada 6. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-313/09)
   2009/C 256/24
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Erlbacher un M. Adam)

      Atbildētāja: Austrijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot pilnīgus normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2006. gada 24. oktobra Direktīvas 2006/88/EK par akvakultūras dzīvniekiem un to produktiem izvirzītajām dzīvnieku veselības prasībām, kā arī par konkrētu ūdensdzīvnieku slimību profilaksi un kontroli (1) (kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2008. gada 30. aprīļa Direktīvu 2006/53/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 2006/88/EK IV pielikumu attiecībā uz karpu pavasara virēmiju (SVC) (2)) prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par pilnīgu šo aktu pieņemšanu, Austrijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2008. gada 1. maijā.

      (1)  OV L 328, 14. lpp.

      (2)  OV L 117, 27. lpp.


title: Lieta T-242/11: Prasība, kas celta 2011. gada 9. maijā — Kaltenbach & Voigt /ITSB ( “3D eXam” )

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/27

         Prasība, kas celta 2011. gada 9. maijā — Kaltenbach & Voigt/ITSB (“3D eXam”)
   (Lieta T-242/11)
   2011/C 211/59
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kaltenbach & Voigt GmbH (Biberach an der Riß, Vācija) (pārstāvis — M. Graf, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 1. marta lēmumu lietā R 2361/2010-2;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme vārdiem “3D eXam” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. klasē

      Pārbaudītāja lēmums: aizsardzību saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem veiktai reģistrācijai Eiropas Savienībā atbilstoši Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktam un 2. pantam atteikt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums un agrāku valsts reģistrāciju/aizsardzības piešķiršanas neņemšana vērā, jo attiecīgā atbilstoši starptautiskajiem tiesību aktiem veiktā reģistrācija i) nav pilnībā aprakstoša un ii) parāda atšķirtspēju, jo konkrētā sabiedrības daļa apzīmējumu “3D eXam” uzskatīs par komerciālās izcelsmes norādi


title: Lieta C-562/15: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 8. februāra spriedums (Cour d'appel de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Carrefour Hypermarchés SAS/ITM Alimentaire International SASU Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Salīdzinošā reklāma — Direktīva 2006/114/EK — 4. pants — Direktīva 2005/29/EK — 7. pants — Objektīva cenu salīdzināšana — Maldinoša noklusēšana — Reklāma, kurā tiek salīdzinātas tādu preču cenas, kas tiek pārdotas atšķirīga izmēra vai veida veikalos — Likumība — Būtiska informācija — Informācijas pakāpe un nesējs

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/19

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 8. februāra spriedums (Cour d'appel de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Carrefour Hypermarchés SAS/ITM Alimentaire International SASU

   (Lieta C-562/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Salīdzinošā reklāma - Direktīva 2006/114/EK - 4. pants - Direktīva 2005/29/EK - 7. pants - Objektīva cenu salīdzināšana - Maldinoša noklusēšana - Reklāma, kurā tiek salīdzinātas tādu preču cenas, kas tiek pārdotas atšķirīga izmēra vai veida veikalos - Likumība - Būtiska informācija - Informācijas pakāpe un nesējs)
   (2017/C 104/28)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour d'appel de Paris

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Carrefour Hypermarchés SAS

      Atbildētāja: ITM Alimentaire International SASU

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/114/EK par maldinošu un salīdzinošu reklāmu 4. panta a) un c) punkts, skatīti kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”), 7. panta 1.–3. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka pirmās no šīm tiesību normām izpratnē nelikumīga var būt tāda reklāma, kāda ir aplūkota pamatlietā, kurā tiek salīdzinātas cenas precēm, kas tiek pārdotas atšķirīga izmēra vai veida veikalos, tad, ja šie veikali pieder veikalu tīkliem, no kuriem katram ir atšķirīga izmēra un veida veikalu klāsts, un ja reklāmdevējs salīdzina cenas, kas tiek piemērotas tā veikalu tīkla izmēra vai veida ziņā lielākos veikalos, ar cenām, kas tiek piemērotas tā konkurentu veikalu tīklu izmēra vai veida ziņā mazākos veikalos, ja vien patērētāji skaidri un pašā reklāmā netiek informēti par to, ka ir salīdzinātas cenas, kas tiek piemērotas reklāmdevēja veikalu tīkla izmēra vai veida ziņā lielākos veikalos, ar cenām, kas tiek piemērotas tā konkurentu veikalu tīklu izmēra vai veida ziņā mazākos veikalos.
   Iesniedzējtiesai, lai novērtētu šādas reklāmas likumību, ir jāpārbauda, vai, ņemot vērā lietas apstākļus, pamatlietā aplūkotā reklāma neatbilst objektīva salīdzinājuma prasībai un/vai ir maldinoša, pirmkārt, ņemot vērā to, kā samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs vidusmēra patērētājs uztver attiecīgās preces un, otrkārt, ņemot vērā norādes minētajā reklāmā, it īpaši tās, kas attiecas uz reklāmdevēja veikalu tīklu veikaliem un uz konkurentu veikalu tīklu veikaliem, kuru cenas tiek salīdzinātas, un, vispārīgāk, visus tās elementus.

      (1)  OV C 27, 25.1.2016.


title: Lieta C-564/08 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 8. oktobra spriedumu lietā T-68/04 SGL Carbon AG /Eiropas Kopienu Komisija 2008. gada 18. decembrī iesniedzis SGL Carbon AG

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/21

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 8. oktobra spriedumu lietā T-68/04 SGL Carbon AG/Eiropas Kopienu Komisija 2008. gada 18. decembrī iesniedzis SGL Carbon AG

   (Lieta C-564/08 P)
   (2009/C 69/38)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: SGL Carbon AG (pārstāvji — M. Klusmann un K. Beckmann, advokāti)

      Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2008. gada 8. oktobra spriedumu lietā T-68/04 (SGL Carbon AG/Komisija);

               —

               atbilstoši samazināt naudas sodu, kas prasītājam ir uzlikts apstrīdētā Komisijas 2003. gada 3. decembra lēmuma 2. punktā;

               —

               pakārtoti, nosūtīt lietu Pirmās instances tiesai otrreizējai izskatīšanai;

               —

               piespriest atbildētājai apelācijas instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī apelācijas sūdzība ir par Pirmās instances tiesas spriedumu, ar kuru ir noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēja prasība pret Komisijas 2003. gada 3. decembra Lēmumu 2004/420/EK par aizliegtu vienošanos elektrotehnisku un mehānisku ogles un grafīta produktu tirgū.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējs savu apelāciju pamato ar diviem apelācijas pamatiem, ar kuriem tiek apgalvots ka Tiesa ir pārkāpusi Kopienu tiesības, kā arī procesuāla kļūda.
   Pirmajā apelācijas pamatā apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka, pieļaujot kļūdu tiesību piemērošanā, nav ņemti vērā tās apgalvojumi pirmajā instancē par kļūdainu kaptīvā apgrozījuma izmantošanu atsaucoties uz tirgus apjomu, lai noteiktu naudas sodu sākumsummu. Turpinājumā tas apgalvo, ka tas, ka no materiālo tiesību viedokļa apelācijas sūdzības iesniedzējam ir noteikta pārmērīgi liela sākumsumma, ir diskriminācijas aizlieguma un samērīguma principa, kā arī EKL 253. panta pārkāpums.
   Otrajā apelācijas pamatā apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka nosakot naudas soda sākumsummu apelācijas sūdzības iesniedzējam, ir pieļauta kļūda vērtējumā, pārsniedzot Tiesas rīcības brīvību. Tādējādi Tiesa ir pārkāpusi arī diskriminācijas aizliegumu un samērīguma principu. Tā bez tiesiska pamatojuma ir novērsusies pati no savas judikatūras, kas ir nelabvēlīgi prasītājam, attiecībā uz pieļaujamo naudas sodu vispārīgu noteikšanu atbilstoši tirgus daļas kategorijai. Lai gan agrākos līdzīgos nolēmumos Tiesa uzskatīja par katrā ziņā atbilstošām 5 % tirgus daļu kategorijas, šajā lietā par pamatu ir ņemtas 10 % tirgus daļu kategorijas, kas nelabvēlīgi ietekmē apelācijas sūdzības iesniedzēju kā uzņēmumu, kurš ir klasificēts savas kategorijas beigās.


title: Lieta C-411/12: Prasība, kas celta 2012. gada 7. septembrī — Eiropas Komisija/Itālijas Republika

text:
               17.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/10

         Prasība, kas celta 2012. gada 7. septembrī — Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-411/12)
   2012/C 355/16
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Stromsky, S. Thomas un D. Grespan)

      Atbildētāja: Itālijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, noteiktajā termiņā neveicot visus vajadzīgos pasākumus, lai izbeigtu valsts atbalsta shēmu, kas ar Komisijas 2011. gada 23. februāra Lēmumu 2011/746/ES par Itālijas piešķirto valsts atbalstu uzņēmumiem Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA un Syndial SpA (valsts atbalsta pasākumi C 38/B/04 (ex NN 58/04) un C 13/06 (ex N 587/05)) (izziņots 24.02.2012. ar dokumenta numuru C(2011) 956 un publicēts OV L 309, 24.11.2011., 1.-22. lpp.) atzīta par nelikumīgu un nesaderīgu ar kopējo tirgu, Itālijas Republika nav izpildījusi šā lēmuma 3., 4. un 5. pantā, kā arī Līgumā par Eiropas Savienības darbību paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Lēmumā noteiktais termiņš par nelikumīgu atzītā atbalsta atgūšanai beidzās 2011. gada 24. jūnijā. Turklāt atbildētājai līdz 2011. gada 24. aprīlim bija jāpaziņo Komisijai kopējā atgūstamā atbalsta summa un pasākumi, kas veikti vai ieplānoti šā lēmuma izpildei.
   Šīs prasības celšanas brīdī atbildētāja vēl nebija veikusi vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu labumu guvušajiem uzņēmumiem piešķirto atbalstu, nedz arī paziņojusi Komisijai visu nepieciešamo informāciju.


title: Lieta T-502/07: Prasība, kas celta 2007. gada 31. decembrī — IIC-Intersport International Corporation/ITSB — McKenzie Corporation ( McKENZIE )

text:
               23.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/59

         Prasība, kas celta 2007. gada 31. decembrī — IIC-Intersport International Corporation/ITSB — McKenzie Corporation (“McKENZIE”)
   (Lieta T-502/07)
   (2008/C 51/108)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — anglu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: IIC-Intersport International Corporation GmbH, Ostermundigen (Šveice) (pārstāvis — P.J.M. Steinhauser, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: McKenzie Corporation Ltd, Newcastle Upon Tyne (Apvienotā Karaliste)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2007. gada 15. oktobra lēmumu lietā R 1425/2006-2 un apstiprināt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Iebildumu nodaļas 2006. gada 6. septembra lēmumu, ar kuru apmierināts Intersport iebildums attiecībā uz noteiktām no attiecīgajām precēm.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: McKenzie Corporation Ltd

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme “McKENZIE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 18., 25., 36. un 37. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: IIC-Intersport International Corporation GmbH

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: agrāka Kopienas grafiska preču zīme “MCKINLEY” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 18., 20., 22., 25. un 28. klasē, un agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “MCKINLEY” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 12., 18., 20., 22., 25. un 28. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumu daļā

      Apelāciju padomes lēmums: pilnībā noraidīt iebildumu un atļaut veikt reģistrāciju

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-94/06: Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 14. februārī

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/19

         Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 14. februārī
   (Lieta C-94/06)
   (2006/C 86/37)
   tiesvedības valoda — vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 14. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Austrijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv María Amparo Alcover San Pedro un Dr. Bernhard Schima, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 14. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 25. jūnija Direktīvā 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību (1) vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 18. jūlijā.

      (1)  OV L 189, 12. lpp.


title: lieta C-464/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 29. septembra Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Lombardijas reģiona administratīvā tiesa, Milāna) rīkojumu lietā Associazione Azionariato Diffuso dell'AEM un citi pret Comune di Milano (Milānas pilsētas pašvaldība) un AEM SpA

text:
               22.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 19/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 29. septembra Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Lombardijas reģiona administratīvā tiesa, Milāna) rīkojumu lietā Associazione Azionariato Diffuso dell'AEM un citi pret Comune di Milano (Milānas pilsētas pašvaldība) un AEM SpA
   (lieta C-464/04)
   (2005/C 19/24)
   tiesvedības valoda – itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 29. septembra Milānas Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (pirmā palāta) rīkojumu lietā Associazione Azionariato Diffuso dell'AEM un citi pret Comune di Milano un AEM SpA un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 2. novembrī.
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia lūdz Tiesu lemt par šādiem prejudiciāliem jautājumiem:

               —

               Vai Civilkodeksa 2449. pants, kā tas piemērots lietā, par kuru ir strīds, jāuzskata par saderīgu ar EK līguma 56. pantu saskaņā ar interpretāciju, kas atrodama spriedumos 2000. gada 23. maija lietā C-58/99, 2002. gada 4. jūnija lietās C-503/99 un C-483/99, 2003. gada 13. maija lietās C-98/01 un C-463/00, ja uz to atsaucas publiska organizācija, kas, lai gan zaudējusi kontroli pār sabiedrību saskaņā ar likumu par akciju sabiedrībām, saglabā būtisku akciju daļu (šajā gadījumā – 33,4 %) kā akcionārs, kura īpašumā ir akciju vairākums, tādējādi iegūstot nesamērīgas kontroles tiesības pār šo sabiedrību?

               —

               Vai Civilkodeksa 2449. pants, piemērojot to kopā ar 1994. gada 31. maija dekrētu-likumu Nr. 332, kura noteikumus pārņem 1994. gada 30. jūlija likums Nr. 474, jāuzskata par saderīgu ar EK līguma 56. pantu saskaņā ar interpretāciju, kas atrodama Tiesas spriedumos 2000. gada 23. maija lietā C-58/99, 2002. gada 4. jūnija lietās C-503/99 un C-483/99, 2003. gada 13. maija lietās C-98/01 un C-463/00, ja uz to atsaucas publiska organizācija, kas, lai gan zaudējusi kontroli pār sabiedrību saskaņā ar likumu par akciju sabiedrībām, saglabā būtisku akciju daļu (šajā gadījumā – 33,4 %) kā akcionārs, kura īpašumā ir akciju vairākums, tādējādi iegūstot nesamērīgas kontroles tiesības pār šo sabiedrību?

               —

               Vai Civilkodeksa 2449. pants jāuzskata par saderīgu ar EK līguma 56. pantu saskaņā ar interpretāciju, kas atrodama Tiesas spriedumos 2000. gada 23. maija lietā C-58/99, 2002. gada 4. jūnija lietās C-503/99 un C-483/99, 2003. gada 13. maija lietās C-98/01 un C-463/00, tiktāl, cik, piemērojot to noteiktos gadījumos, tas rada sekas, kas ir pretējas tām, kas izriet no cita valsts likuma noteikuma (proti, 2. panta 1. punkta d) apakšpunkta 1994. gada 31. maija dekrētā-likumā Nr. 332, kura noteikumus pārņem 1994. gada 30. jūlija likums Nr. 474), kas kā tāds ir saderīgs ar EK līguma 56. pantu un attiecībā uz tā īstenošanas un piemērošanas nosacījumiem atspoguļo principus, kas pasludināti iepriekš minētajos Kopienas tiesas spriedumos īpašu pilnvaru jomā?


title: Lieta T-327/12: Prasība, kas celta 2012. gada 16. jūlijā — Simca Europe /ITSB — PSA Peugeot Citroën ( “Simca” )

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/33

         Prasība, kas celta 2012. gada 16. jūlijā — Simca Europe/ITSB — PSA Peugeot Citroën (“Simca”)
   (Lieta T-327/12)
   2012/C 287/62
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Simca Europe Ltd (Birmingema, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis –N. Haberkamm, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: PSA Peugeot Citroën GIE (Parīze, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 12. aprīļa lēmumu lietā R 645/2011-1;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp ar prasītājas pārstāvību saistītos izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “Simca” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 12. klasē — Kopienas preču zīme Nr. 6 489 371

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: PSA Peugeot Citroën GIE

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: prasītāja reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas brīdī esot rīkojusies ļaunprātīgi

      Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt un atzīt preču zīmi par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta pārkāpums


title: lieta C-137/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Raad van State (Nīderlande) 2009. gada 15. aprīļa rīkojumu — 1. M. Josemans un 2. Māstrihtas birģermeistars

text:
               20.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 141/32

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Raad van State (Nīderlande) 2009. gada 15. aprīļa rīkojumu — 1. M. Josemans un 2. Māstrihtas birģermeistars
   (lieta C-137/09)
   2009/C 141/57
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

               Prasītāji

               :

                           1.

                              M. Josemans

                           2.

                           Māstrihtas birģermeistars

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai tāds kā pamata lietā minētais tiesiskais regulējums par nerezidentu pieeju kafetērijām absolūti vai daļēji ietilpst EK līguma, it īpaši noteikumu par preču un/vai pakalpojumu brīvu apriti vai arī EKL 12. pantā kopā ar EKL 18. pantu minētā diskriminācijas aizlieguma piemērošanas jomā?

               2.

               Ja ir piemērojami EK līguma noteikumi par preču un/vai pakalpojumu sniegšanas brīvību, vai aizliegums nerezidentiem iekļūt kafetērijās ir piemērots un samērīgs līdzeklis, lai apkarotu narkotūrismu un ar to saistītās neērtības?

               3.

               Vai EK līguma 12. pantā kopā ar EK līguma 18. pantu noteiktais pilsoņu diskriminācijas aizliegums pilsonības dēļ ir jāpiemēro noteikumiem par nerezidentu piekļuvi kafetērijām, ja un ciktāl nav piemērojami EK līguma noteikumi par preču un/vai pakalpojumu sniegšanas brīvību?

               4.

               Apstiprinošas atbildes gadījumā — vai tādējādi ir pamatoti nošķirt rezidentus no nerezidentiem, un aizliegums nerezidentiem iekļūt kafetērijās ir piemērots un samērīgs līdzeklis, lai apkarotu narkotūrismu un ar to saistītās neērtības?


title: Lieta F-67/11: Prasība, kas celta 2011. gada 13. jūlijā — ZZ /Eiropas Komisija

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/29

         Prasība, kas celta 2011. gada 13. jūlijā — ZZ/Eiropas Komisija
   (Lieta F-67/11)
   2011/C 319/62
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu, ar ko noraidīts prasītāja lūgums atbildētājai izpildīt Civildienesta tiesas 2010. gada 9. jūnija spriedumu lietā F-56/09 un atlīdzināt zaudējumus, kas šķietami nodarīti prasītājam

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, ar ko noraidīts 2011. gada 28. februāra lūgums;

               —

               tiktāl, ciktāl tas nepieciešams, atcelt 2011. gada 24. jūnija ziņojumu;

               —

               atzīt, ka Eiropas Komisija nelikumīgi nav veikusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2010. gada 9. jūnija sprieduma lietā F-56/09 rezolutīvās daļas 2. punktu, it īpaši ievērojot šajā rezolutīvās daļas punktā minēto fotogrāfiju iznīcināšanu un informācijas par iznīcināšanu nosūtīšanu prasītājam;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai samaksāt prasītājam summu EUR 2831 apmērā kā kompensāciju par zaudējumiem, kas prasītājam līdz šai dienai nodarīti visu to pasākumu neveikšanas dēļ, kas vajadzīgi, lai izpildītu 2010. gada 9. jūnija spriedumu, kopā ar procentu maksājumu par šo summu ar likmi 10 % apmērā gadā un ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no rītdienas un līdz brīdim, kad prasītājam tiks samaksāta iepriekš minētā summa EUR 2831 apmērā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai samaksāt prasītājam summu EUR 12 dienā par katru papildu dienu, kad Eiropas Komisija nebūs veikusi visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 2010. gada 9. jūnija spriedumu, sākot no rītdienas un līdz 180. dienai pēc 2011. gada 4. marta, kopā ar procentu maksājumu par šiem EUR 12 dienā ar likmi 10 % gadā un ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no 181. dienas pēc 2011. gada 4. marta un līdz dienai, kad prasītājam tiks samaksāta iepriekš minētā summa EUR 12 dienā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai samaksāt prasītājam summu EUR 15 apmērā dienā par katru papildu dienu, kad Eiropas Komisija nebūs veikusi visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 2010. gada 9. jūnija spriedumu, sākot no 181. dienas pēc 2011. gada 4. marta un līdz 270. dienai pēc 2011. gada 14. marta, kopā ar procentu maksājumu par šiem EUR 15 dienā ar likmi 10 % gadā un ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no 271. dienas pēc 2011. gada 4. marta un līdz dienai, kad prasītājam tiks samaksāta iepriekš minētā summa EUR 15 dienā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai samaksāt prasītājam summu EUR 18 apmērā dienā par katru papildu dienu, kad Eiropas Komisija nebūs veikusi visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 2010. gada 9. jūnija spriedumu, sākot no 271. dienas un līdz 360. dienai pēc 2011. gada 4. marta, kopā ar procentu maksājumu par šiem EUR 18 dienā ar likmi 10 % gadā un ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no 361. dienas pēc 2011. gada 4. marta un līdz dienai, kad prasītājam tiks samaksāta iepriekš minētā summa EUR 18 dienā;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai samaksāt prasītājam summu EUR 25 apmērā dienā par katru papildu dienu, kad Komisija nebūs veikusi visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 2010. gada 9. jūnija spriedumu, sākot no 361. dienas pēc 2011. gada 4. marta un ad infinitum, kas prasītājam samaksājami periodiski katra 360. dienu perioda beigās, sākot no 361. dienas pēc 2011. gada 4. marta;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-15/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. janvārī – Mitrakos/EUIPO – Belasco Baquedano (“YAMAS”)

text:
               27.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/43

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. janvārī – Mitrakos/EUIPO – Belasco Baquedano (“YAMAS”)
   (Lieta T-15/17)
   (2017/C 063/55)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Dimitrios Mitrakos (Palaio Faliro, Grieķija) (pārstāvis – D. Bakopanou, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Juan Ignacio Belasco Baquedano (Viana, Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: prasītājs

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “YAMAS” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 645 478

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 11. oktobra lēmums lietā R 532/2016-2

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, kā arī Iebildumu nodaļas lēmumu, kurš tika pieņemts pirms apstrīdētā lēmuma;

               —

               noraidīt iebildumus un atļaut reģistrēt reģistrācijai pieteikto preču zīmi;

               —

               piespriest EUIPO un/vai otram procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniekam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: lieta T-85/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko teritoriālā apvienība “Ano Liosia pašvaldība” un sešas citas personas iesniedza 2005. gada 16. februārī

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/39

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko teritoriālā apvienība “Ano Liosia pašvaldība” un sešas citas personas iesniedza 2005. gada 16. februārī
   (lieta T-85/05)
   (2005/C 106/78)
   tiesvedības valoda — grieķu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 16. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Anoliosijas pašvaldība [Ano Liosia] (Atika), Teodora Goula [Theodora Goula], Argiris Argiropuls [Argyris Argyropoulos], Joannis Manis [Ioannis Manis], Eleni Dalipi [Eleni Dalipi], Vassilis Papagrigoriu [Vassilis Papagrigoriou] un Georgios Frangaleksis [Georgios Frangalexis], kurus pārstāv advokāts G. E. Kalavross [G.E. Kalavros].
   Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt kopumā Komisijas 2004. gada 21. decembra Lēmumu Nr. 5522, kas attiecas uz Kohēzijas fonda piešķirto finansējuma konkursu projektam “Atikas Rietumdaļas otrās izgāztuves A posma būvniecība Skalistiri [Skalistiri apdzīvotajā vietā], Fili [Fyli] pašvaldībā (Grieķija) (CCI: 2004 GR 16 C PE 001)”;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītāji norāda, ka apstrīdētais lēmums ir pretējs mērķiem saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti, aizsargāt cilvēku veselību un apdomīgi un racionāli izmantot dabas resursus, kas ir paredzēti EKL 2. pantā, 4. panta 1. punktā un 174. pantā, jo šis lēmums Anoliosijas reģionam — ko prasītāji uzskata par piesārņotu — uzliek par pienākumu uzņemt lielākus atkritumu apjomus nekā citām Atikas reģionā paredzētajām atkritumu pārstrādes vietām. Šajā sakarā prasītāji norāda uz dažādām problēmām attiecībā uz izgāztuves būvniecībai izvēlēto vietu, piemēram, ka šī izgāztuve pēc būtības ir turpinājums jau esošai iekārtai, ka šis reģions ir klasificēts dabīgas vides absolūtas aizsardzības zonā, tas ir daļēji apstādīts ar mežiem un tas vēl ir jāapstāda ar mežiem, ka īpašnieks šo vietu nav garantējis un ka tā nav vispiemērotākā izgāztuvei saskaņā ar šajā sakarā veikto ietekmes uz vidi novērtējumu.
   Turklāt prasītāji norāda, ka apstrīdētais lēmums ir pretējs Grieķijas Republikas pienākumiem:

               —

               veikt atbilstīgus pasākumus, lai mudinātu novērst un samazināt radīto atkritumu daudzumu un bīstamību, attīstīt tīrās tehnoloģijas, kuras ļauj taupīt dabas resursus, ka arī nodrošināt atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu, neapdraudot cilvēka veselību un neizmantojot metodes vai darbības, kas varētu radīt kaitējumu videi, kā paredz Direktīvas 91/156/EEK (1) 3. un 4. pants;

               —

               ievērot īpašo reģionālo plānu attiecībā uz atkritumu rašanos, otrreizēju pārstrādi un pārveidošanu, kā izriet no Direktīvas 75/442/EEK (2) 3., 4. un 6. panta;

               —

               kontrolēt, ka jaunai iekārtai tiek veikti visi vajadzīgie preventīvie pasākumi piesārņojuma novēršanai, lai nerastos būtisks piesārņojums, kā paredzēts Padomes Direktīvas 96/61/EK (3) 3. pantā;

         kā arī Grieķijas Republikas pienākumiem, kas izriet no Direktīvas 97/11/EK (4) 1. panta.

      (1)  Padomes 1991. gada 18. marta Direktīva 91/156/EEK, ar ko groza Direktīvu 75/442/EEK par atkritumiem (OV L 78, 26.03.2001., 32. lpp.).

      (2)  Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīva 75/442/EEK par atkritumiem (OV L 194, 25.07.1975., 39. lpp.).

      (3)  1996. gada 24. septembra Direktīva 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (OV L 257, 10.10.1996., 26. lpp.).

      (4)  Padomes 1997. gada 3. marta Direktīva 97/11/EK, ar kuru groza Direktīvu 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV L 73, 14.03.1997., 5.lpp.).


title: Lieta C-278/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 4. jūnijā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — A. Adil/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 4. jūnijā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — A. Adil/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

   (Lieta C-278/12)
   2012/C 287/30
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: A. Adil

      Atbildētājs: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Šengenas Robežu kodeksa (1) 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj īstenot valsts pilnvaras, kas ir noteiktas Vreemdelingenwet 2000 50. pantā un sīkāk izstrādātas Vreemdelingenbesluit 2000 4.17 a pantā, lai teritorijās pēc iekšējām robežām veiktu personu pārbaudi ar mērķi pārliecināties, vai šīs personas ievēro dalībvalstī noteiktās likumīgas uzturēšanās prasības?

               2)

                           a)

                           Vai Šengenas Robežu kodeksa 21. pants nepieļauj tādas valsts pārbaudes, kādas ir paredzētas Vreemdelingenwet 2000 50. pantā, veikšanu, pamatojoties uz vispārēju informāciju un pieredzi saistībā ar personu pretlikumīgu uzturēšanos pārbaudes veikšanas vietā, kā paredzēts Vreemdelingenbesluit 2000 4.17 a panta 2. punktā, vai, veicot šādas pārbaudes, ir jābūt konkrētām norādēm, ka kāda no pārbaudāmajām personām attiecīgajā dalībvalstī atrodas nelikumīgi?

                           b)

                           Vai Šengenas Robežu kodeksa 21. pants nepieļauj šādas pārbaudes veikšanu ar mērķi iegūt a) punktā norādīto vispārējo informāciju un pieredzi saistībā ar nelikumīgu uzturēšanos, ja tas notiek ierobežotā apjomā?

               3)

               Vai Šengenas Robežu kodeksa 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pārbaudes pilnvaru ierobežošana tādā veidā, kā ir aprakstīts tādā tiesību normā kā Vreemdelingenbesluit 2000 4.17 a pants, ir pietiekama, lai nodrošinātu, ka pārbaudes praktiskajai īstenošanai nav robežpārbaudei līdzvērtīga iedarbība, kas ir aizliegta ar Šengenas Robežu kodeksa 21. pantu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regula (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 105, 1. lpp.)


title: Lieta C-356/08: Prasība, kas celta 2008. gada 30. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/10

         Prasība, kas celta 2008. gada 30. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-356/08)
   (2008/C 247/17)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Traversa, A. Böhlke)

      Atbildētāja: Austrijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               konstatēt, ka, nosakot pienākumu, ka katram ārstam, kurš vēlas veikt uzņēmējdarbību Augšaustrijā, ir jāatver konts Oberösterreichische Landesbank, uz kuru tiek pārskaitīti slimokašu honorāri par sniegtajiem pakalpojumiem, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar EKL 43., 49. un 56. punktu;

               —

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pienākums atvērt bankas kontu, uz kuru tiek pārskatīti visi slimokašu honorāri par sniegtajiem pakalpojumiem, nav samērīgi ar vajadzību nodrošināt pareizu iemaksu, kas ārstiem, kas veic uzņēmējdarbību Augšaustrijā, ir jāizdara Ārstu palātā, aprēķinu un uzlikšanu. Strīdīgais tiesiskais regulējums tātad ir nepamatots trīs EK līgumā garantēto pamatbrīvību ierobežojums, proti, citās dalībvalstīs reģistrētu ārstu brīvību veikt uzņēmējdarbību, kā arī banku brīvību veikt uzņēmējdarbību, to pakalpojumu sniegšanas brīvību un brīvu kapitāla apriti.


title: Lieta C-171/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 15. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Connexxion Taxi Services BV/Staat der Nederlanden (Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport) u.c.

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 15. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Connexxion Taxi Services BV/Staat der Nederlanden (Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport) u.c.
   (Lieta C-171/15)
   (2015/C 213/26)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Connexxion Taxi Services BV

      Atbildētāji: Staat der Nederlanden (Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport), Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

                           a.

                           Vai ar Savienības tiesībām un it īpaši ar Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas [būvdarbu, piegāžu un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas] procedūru (1), 45. panta 2. punktu netiek pieļauts, ka ar valsts tiesībām līgumslēdzējai iestādei ir uzlikts pienākums, piemērojot samērīguma principu, pārbaudīt, vai pretendents, kurš ir izdarījis smagu profesionālo pienākumu pārkāpumu, patiešām ir jāizslēdz?

                           b.

                           Vai šajā ziņā nozīme ir tam, ka līgumslēdzēja iestāde publiskā iepirkuma nosacījumos ir paredzējusi, ka piedāvājums, kuram ir piemērojams kāds izslēgšanas pamats, netiek ņemts vērā un attiecībā uz to netiek veikta turpmāka saturiskā pārbaude?

               2)

               Gadījumā, ja atbilde uz 1) jautājuma a. apakšpunktu ir noliedzoša: vai ar Savienības tiesībām netiek pieļauts, ka tādu atbilstoši samērīguma principam veiktu vērtējumu kā tas, ko konkrētajā gadījumā ir īstenojusi līgumslēdzēja iestāde, valsts tiesa nevis pārbauda “pilnā apjomā”, bet aprobežojas ar (“marginālu”) pārbaudi attiecībā uz to, vai līgumslēdzēja iestāde ir varējusi saprātīgi nonākt līdz lēmumam tomēr neizslēgt pretendentu, kurš ir pieļāvis smagu profesionālo pienākumu pārkāpumu direktīvas 45. panta 2. punkta pirmās daļas izpratnē?

      (1)  OV L 134, 114. lpp.


title: Lieta C-436/13: Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 1. oktobra spriedums ( Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)  – Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – E / B Prejudiciāls nolēmums — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (EK) Nr. 2201/2003 — 8., 12. un 15. pants — Jurisdikcija vecāku atbildības jautājumos — Tiesvedība par bērna, kas parasti dzīvo viņa mātes dzīvesvietas dalībvalstī, aizgādības tiesībām — Vienošanās par šī bērna tēva dzīvesvietas dalībvalsts tiesas jurisdikciju — Piemērošanas joma

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/14

         Tiesas (otrā palāta) 2014. gada 1. oktobra spriedums (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – E/B

   (Lieta C-436/13) (1)

   (Prejudiciāls nolēmums - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 2201/2003 - 8., 12. un 15. pants - Jurisdikcija vecāku atbildības jautājumos - Tiesvedība par bērna, kas parasti dzīvo viņa mātes dzīvesvietas dalībvalstī, aizgādības tiesībām - Vienošanās par šī bērna tēva dzīvesvietas dalībvalsts tiesas jurisdikciju - Piemērošanas joma)
   2014/C 421/19
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: E

      Atbildētājs: B

      Rezolutīvā daļa:

   Jurisdikcija vecāku atbildības jautājumos tai dalībvalsts tiesai, par kuru personas, kurām ir vecāku atbildība, ir vienojušās saskaņā ar Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu 12. panta 3. punktu, izbeidzas brīdī, kad šajā tiesvedībā ir pieņemts galīgs nolēmums.

      (1)  OV C 298, 12.10.2013.


title: Lieta T-275/17: Prasība, kas celta 2017. gada 10. maijā – Michela Curto/Parlaments

text:
               24.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/49

         Prasība, kas celta 2017. gada 10. maijā – Michela Curto/Parlaments
   (Lieta T-275/17)
   (2017/C 239/62)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Michela Curto (Dženova, Itālija) (pārstāvji – L. Levi un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto 2016. gada 30. jūnija lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītājas lūgums sniegt palīdzību, un vajadzības gadījumā – lēmumu, ar ko ir noraidīta sūdzība;

               —

               piespriest atbildētājam samaksāt prasītājai naudas summu EUR 10 000 apmērā vai jebkuru citu naudas summu, ko Tiesa atzītu par piemērotu, kā atlīdzību par radīto nemantisko kaitējumu, ar procentiem atbilstoši likumā noteiktajai likmei līdz naudas summas pilnīgai samaksai;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā.

                           —

                           Prasītāja apgalvo, ka atbildētājs ir kļūdījies uzskatīdams, ka strīdīgā rīcība nav bijusi nepiedienīga, un turklāt ir kļūdījies konstatēdams, ka ar to nav radīts kaitējums prasītājas personībai, cieņai vai fiziskai vai psiholoģiskai integritātei.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Civildienesta noteikumu 24. pants un pienākums sniegt palīdzību.

                           —

                           Prasītāja apgalvo tostarp, ka atbildētājs uz lūgumu sniegt palīdzību nereaģēja nopietni un ātri, kā ir noteikts piemērojamajā judikatūrā.


title: Lieta C-288/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. jūnijā iesniedza Rechtbank van Koophandel te Dendermonde (Beļģija) — Wamo BVBA/JBC NV un Modemakers Fashion NV

text:
               11.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 246/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 2. jūnijā iesniedza Rechtbank van Koophandel te Dendermonde (Beļģija) — Wamo BVBA/JBC NV un Modemakers Fashion NV

   (Lieta C-288/10)
   ()
   2010/C 246/34
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van Koophandel te Dendermonde

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Wamo BVBA

      Atbildētāji: JBC NV un Modemakders Fashion NV

      Prejudiciālais jautājums

   Vai 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK (1), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi attiecībā pret patērētājiem, nepieļauj tādu valsts tiesību normu, kāds ir Wet van 14 juli 1991 betreffende de handelspraktijken en de voorlichting en bescherming van de consument (1991. gada 14. jūlija Likuma par tirdzniecības praksi, kā arī patērētāju informēšanu un aizsardzību) 53. pants, kurā precīzi noteiktos laikos ir aizliegti paziņojumi par cenu samazinājumiem un paziņojumi, kas ļauj noprast cenas samazinājumu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”) (OV L 149, 22. lpp.).


title: Lieta C-14/06: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Eiropas Parlaments iesniedza  2006. gada 11. janvārī

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/11

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Eiropas Parlaments iesniedza 2006. gada 11. janvārī
   (Lieta C-14/06)
   (2006/C 86/18)
   tiesvedības valoda — angļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 11. janvārī (2006. gada 6. janvāra fakss) izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Eiropas Parlaments, kuru pārstāv K. Bradley, A. Neergaard un I. Klavina, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt Komisijas 2005. gada 13. oktobra Lēmumu 2005/717/EK, ar ko groza pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2002/95/EK par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās, lai pielāgotu to tehnikas attīstībai;

               2)

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisijas 2005. gada 13. oktobra Lēmums 2005/717/EK (1) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/95 (2) par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās 4. panta 1. punktu nepiemēro aizliegumu laist tirgū dekabromdifenilēteri. Prasītājs apgalvo, ka Komisija nav ievērojusi nosacījumus, kas attiecas uz šādu aizliegumu nepiemērošanu saskaņā ar šīs direktīvas 5. panta 1. punktu, un tādējādi ir pārsniegusi pilnvaras, kuras tā izsecina no šī noteikuma. Tā kā pastāv zinātniska neskaidrība par sekām uz veselību un vidi no dekabromdifenilētera lietošanas, Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, novērtējot zinātnisku pierādījumu, un nav ievērojusi piesardzības principu. Paplašinot šī aizlieguma nepiemērošanu visos dekabromdifenilētera polimēru lietojumos bez izņēmumiem, Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu. Komisija nav norādījusi atbilstošus iemeslus savam lēmumam nepiemērot aizliegumu dekabromdifenilēterim.

      (1)  OV L 271, 15.10.2005., 48.-50. lpp.

      (2)  OV L 37, 13.02.2003., 19.-23. lpp.


title: Lieta C-459/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-396/08 Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt /Komisija 2010. gada 20. septembrī iesniedza Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/23

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-396/08 Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt/Komisija 2010. gada 20. septembrī iesniedza Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt

   (Lieta C-459/10 P)
   ()
   2010/C 317/41
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt (pārstāvji — A. Rosenfeld un I. Liebach, Rechtsanwälte)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2010. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-396/08 Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt/Komisija sakarā ar Komisijas 2008. gada 2. jūlija Lēmuma 2008/878/EK par valsts atbalstu, ko Vācija vēlas īstenot DHL labā, daļēju atcelšanu un atcelt Komisijas 2008. gada 2. jūlija Lēmuma 2008/878/EK 1. panta 1. punktu;

               —

               pakārtoti, pirmajā ievilkumā minēto Eiropas Savienības Vispārējās tiesas spriedumu atcelt un nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzība ir iesniegta par Vispārējās tiesas spriedumu, ar kuru tika noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēju prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 2. jūlija Lēmumu 2008/878/EK. Šajā lēmumā Komisija bija atzinusi, ka liela daļa mācību atbalsta, ko Saksija un Saksija-Anhalte vēlējās piešķirt DHL, nav saderīgs ar kopējo tirgu.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas savā sūdzībā apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi šādus Savienības tiesību pārkāpumus:

               —

               Vispārējā tiesa ir pārkāpusi Regulu Nr. 68/2001, bijušo EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunktu un vienlīdzīgas attieksmes principu, jo atbalsta nepieciešamības pārbaudē ir pieļautas kļūdas tiesību piemērošanā. Regulas Nr. 68/2001 pārkāpums izriet no tā, ka tikuši pārbaudīti tādi materiālie kritēriji, kas regulā nav noteikti, bet tas izņēmuma kārtā pieļaujams tikai tad, ja to attaisno katra atsevišķa gadījuma īpatnības. Bijušais EKL 87. panta 3. punkts pārkāpts tādējādi, ka Vispārējā tiesa juridiski nepamatoti nav atzinusi, ka mācību atbalsts veicina vai varētu veicināt bijušā EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta mērķa sasniegšanu, un tas Komisijai bija jāņem vērā interešu izsvēršanā saskaņā ar EKL 87. panta 3. punktu. Visbeidzot, pārkāpts arī vienlīdzīgas attieksmes princips, jo Komisija agrākos lēmumos par līdzīgām lietām nekad nebija ne pārbaudījusi, ne konstatējusi mācību atbalsta nepieciešamību. Šādai nevienlīdzīgai attieksmei nav sniegts objektīvs attaisnojums.

               —

               Pat pieņemot, ka nepieciešamības kritērijs ir izmantots pamatoti, ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā. Apelācijas sūdzības iesniedzējas šajā ziņā apgalvo, ka Vispārējā tiesa nav ņēmusi vērā Regulu Nr. 68/2001, Komisijas reģionālā atbalsta pamatnostādnes, kā arī bijušā EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunktu, jo tā, nepieciešamības pārbaudē neņemdama vērā ģeogrāfiskās vietas izvēles stimulējošo efektu, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā. No Regulas Nr. 68/2001 izriet, ka mācību atbalsts var ietvert arī reģionālus aspektus. Neatbilstošs ir Vispārējās tiesas pieņēmums, ka uzņēmumu stimulēšana nelabvēlīgos reģionos un jaunu uzņēmumu dibināšana ir jāveicina tikai ar reģionālo atbalstu.

               —

               Vispārējā tiesa turklāt pārkāpusi Regulu Nr. 68/2001, bijušā EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunktu un vienlīdzīgas attieksmes principu tādējādi, ka tā vērtējumā par atbalsta nepieciešamību juridiski nepamatoti ir piemērojusi neatbilstošus kritērijus. No vienas puses, tai nevajadzēja ņemt vērā atbalsta saņēmēju darījumu praksi un stratēģiju, jo tādējādi uzņēmumi, kuros saskaņā ar iekšējiem standartiem ir augsts izglītotības līmenis, no valsts atbalsta tiesību viedokļa tiktu nostādīti nelabvēlīgākā situācijā nekā uzņēmumi, kuros ir zemāks izglītotības līmenis. No otras puses, atbalstu nevarēja uzskatīt par nevajadzīgu tikai tāpēc, ka tas jau bija paredzēts valsts tiesību normās. Tas izraisītu to, ka uzņēmumi no dalībvalstīm, kurās likumā ir noteikts augsts izglītotības līmenis, tiktu nostādīti nelabvēlīgākā situācijā salīdzinājumā ar uzņēmumiem no dalībvalstīm, kurās salīdzinoši ir zemāks izglītotības līmenis.

               —

               Visbeidzot Vispārējā tiesa ir pārkāpusi bijušā EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunktu tādējādi, ka tā, neņemdama vērā attiecīgā apmācību pasākuma pozitīvo ārējo ietekmi, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.


title: Lieta C-348/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunal Superior de Justicia de Murcia (Spānija) 2008. gada 30. jūlija rīkojumu — Aurelio Choque Cabrera / Delegación del Gobierno en Murcia

text:
               11.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunal Superior de Justicia de Murcia (Spānija) 2008. gada 30. jūlija rīkojumu — Aurelio Choque Cabrera/Delegación del Gobierno en Murcia

   (Lieta C-348/08)
   (2008/C 260/17)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal Superior de Justicia de Murcia
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Aurelio Choque Cabrera

      Atbildētāja: Delegación del Gobierno en Murcia

   Prejudiciālais jautājums
   Vai saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, it īpaši tā 62. panta 1. punktu un 2. punkta a) apakšpunktu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulu (EK) Nr. 562/2006 (1), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), it īpaši tās 5., 11. un 13. pantu: iepriekš minētās tiesību normas jāinterpretē tādējādi, ka tās nepieļauj tādu tiesisko regulējumu kā šajā valstī un to interpretējošo judikatūru, kas ļauj “trešās valsts valstspiederīgā”, kuram nav dokumenta, kas ļauj ieceļot un uzturēties Eiropas Savienības teritorijā, izraidīšanu aizstāt ar naudas sodu?

      (1)  OV L 105, 1. lpp.


title: Lieta T-515/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 15. oktobra spriedums – El Corte Inglés /ITSB – English Cut ( “The English Cut” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “The English Cut” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas un Kopienas grafiskas preču zīmes “El Corte Inglés”  — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Asociācijas iespējas neesamība — Saikne starp apzīmējumiem — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/33

         Vispārējās tiesas 2014. gada 15. oktobra spriedums – El Corte Inglés/ITSB – English Cut (“The English Cut”)
   (Lieta T-515/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “The English Cut” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas un Kopienas grafiskas preču zīmes “El Corte Inglés” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Asociācijas iespējas neesamība - Saikne starp apzīmējumiem - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)
   2014/C 421/45
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji – E. Seijo Veiguela, J. Rivas Zurdo un I. Munilla Muñoz, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: The English Cut, SL (Malaga, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 6. septembra lēmumu lietā R 1673/2011-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp El Corte Inglés, SA un The English Cut, SL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               El Corte Inglés, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lietas T-244/04 izslēgšana no reģistra

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/35

         Lietas T-244/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 171/59)

      (tiesvedības valoda — holandiešu)

   2005. gada 4. maijā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-244/04 Elisabeth Saskia Smit/Europese Politiedienst (Europol).

      (1)  OV C 217, 28.08.2004.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2005. gada 10. martā lietā T-288/00 Gardena Hotels S.r.l. u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju (Valsts atbalsts — Komisijas lēmums, ar kuru atbalstu shēmas tika atzītas par nesaderīgām ar kopējo tirgu un tika uzlikts pienākums atgūt nesaderīgos atbalstus — Valsts atgūšanas procedūras izslēgšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Juridiski pamatotas intereses trūkums — Nepieņemamība)

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/20

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2005. gada 10. martā
   lietā T-288/00 Gardena Hotels S.r.l. u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Valsts atbalsts - Komisijas lēmums, ar kuru atbalstu shēmas tika atzītas par nesaderīgām ar kopējo tirgu un tika uzlikts pienākums atgūt nesaderīgos atbalstus - Valsts atgūšanas procedūras izslēgšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Juridiski pamatotas intereses trūkums - Nepieņemamība)
   (2005/C 155/39)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Lietā T-288/00 Gardena Hotels S.r.l., Principessa S.r.l. un Comitato Venezia Vuole Vivere, Venēcija (Itālija), ko pārstāv A. Bjančini [A. Bianchini], advokāts, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko pārstāv V. Di Buči [V. Di Bucci], pārstāvis, kam palīdz A. Dal Ferro [A. Dal Ferro], advokāts, kas norādīja adresi Luksemburgā, par prasību atcelt Komisijas 1999. gada 25. novembra Lēmumu 2000/394/EK par atbalsta pasākumiem, kas paredzēti likumos Nr. 30/1997 un Nr. 206/1995 attiecībā uz uzņēmumiem Venēcijā un Čiogijā [Chioggia], atbrīvojot no sociālajiem maksājumiem (OV 2000, L 150, 50. lpp.), Pirmās instances tiesa (otrā palāta paplašinātā sastāvā) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Pirungs [J. Pirrung], tiesneši A. V. H. Meijs [A. W. H. Meij], N. Dž. Forvuds [N. J. Forwood], I. Pelikānova [I. Pelikánová], S. Papasavs [S. Papasavvas], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 10. martā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               daļēji atcelt prasību lietā T-288/00 kā nepieņemamu, ciktāl to cēla Gardena Hotels Srl un Comitato Venezia Vuole Vivere;

               2)

                  Gardena Hotels Srl atlīdzina savus tiesāšanās izdevumus pati;

               3)

                     Comitato Venezia Vuole Vivere

                  pati atlīdzina savus tiesāšanās izdevumus un Komisijas tiesāšanās izdevumus, kas tai līdz šim ir radušies sakarā ar prasību, ko cēla

                     Comitato Venezia Vuole Vivere;

               4)

                  Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas tai līdz šim ir radušies sakarā ar prasību, ko cēla

                     Gardena Hotels Srl;

               5)

               lēmuma pieņemšana par pārējiem tiesāšanās izdevumiem tiek atlikta.

      (1)  OV C 372, 23.12.2000.


title: Lieta T-216/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 28. janvāra spriedums — Progust /ITSB — Sopralex & Vosmarques ( “IMPERIA” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “IMPERIA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “IMPERIAL” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Agrākas preču zīmes atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/16

      Vispārējās tiesas 2014. gada 28. janvāra spriedums — Progust/ITSB — Sopralex & Vosmarques (“IMPERIA”)
      (Lieta T-216/11) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “IMPERIA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “IMPERIAL” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Agrākas preču zīmes atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2014/C 71/27)
      Tiesvedības valoda — spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Progust, SL (Girone, Spānija) (pārstāvji — sākotnēji M. E. López Camba, J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela un I. Munilla Muñoz, vēlāk J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela un I. Munilla Muñoz, advokāti)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — V. Melgar)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Sopralex & Vosmarques SA (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — P. Maeyaert un V. Fossoul, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 27. janvāra lēmumu lietā R 1036/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sopralex & Vosmarques SA un Progust, SL

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Progust, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus

         (1)  OV C 194, 2.7.2011.


title: Lieta F-94/11: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 21. marta spriedums — Brune /Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Lēmuma neiekļaut rezerves sarakstā atcelšana — Res judicata izpilde — Tiesiskuma princips — Iebilde par prettiesiskumu, kas vērsta pret lēmumu atsākt atklāto konkursu)

text:
               4.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/30

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2013. gada 21. marta spriedums — Brune/Komisija
   (Lieta F-94/11) (1)

   (Civildienests - Atklāts konkurss - Lēmuma neiekļaut rezerves sarakstā atcelšana - Res judicata izpilde - Tiesiskuma princips - Iebilde par prettiesiskumu, kas vērsta pret lēmumu atsākt atklāto konkursu)
   2013/C 129/55
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Markus Brune (Bonna, Vācija) (pārstāvis — H. Mannes, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un B. Eggers)

      Priekšmets

   Prasība atcelt EPAB lēmumu atsākt atklāto konkursu EPSO/AD/26/05 un ielūgt prasītāju atkārtoti kārtot mutvārdu pārbaudījumu un atcelt lēmumu viņu izslēgt no dalības šajā konkursā neierašanās uz šo pārbaudījumu dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               M. Brune sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 355, 3.12.2011., 30. lpp.


title: Lieta C-437/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2016. gada 1. jūnija spriedumu lietā T-34/15 Wolf Oil Corp./Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2016. gada 4. augustā iesniedza Wolf Oil Corp.

text:
               21.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 428/4

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2016. gada 1. jūnija spriedumu lietā T-34/15 Wolf Oil Corp./Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs 2016. gada 4. augustā iesniedza Wolf Oil Corp.

   (Lieta C-437/16 P)
   (2016/C 428/05)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Wolf Oil Corp. (pārstāvji – P. Maeyaert, J. Muyldermans, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 1. jūnija spriedumu lietā T-34/15;

               —

               piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā pirmajā instancē, segt savus, kā arī atlīdzināt Wolf Oil tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar savu apelācijas sūdzību apelācijas sūdzības iesniedzēja (Wolf Oil) lūdz Tiesu atcelt Vispārējās tiesas 2016. gada 1. jūnija spriedumu lietā T-34/15 (turpmāk tekstā – “pārsūdzētais spriedums”), ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja Wolf Oil celto prasību par Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (turpmāk tekstā – “EUIPO”) Apelācijas piektās padomes 2014. gada 31. oktobra lēmumu lietā R 1596/2013-5. Apelācijas sūdzība ir balstīta uz diviem pamatiem.
   Ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu Wolf Oil apgalvo, ka pārsūdzētais spriedums neesot pietiekami pamatots un tajā esot sagrozīti pierādījumi, jo tas neietver atbildi uz vairākiem argumentiem un pretrunām, uz ko Wolf Oil norādījusi saistībā ar pamatu par to, ka EUIPO esot nepareizi izvērtējis sajaukšanas iespēju Regulas (EK) par Eiropas Savienības preču zīmi (1) (redakcijā, kas nesen grozīta ar Regulu 2015/2424 (2); turpmāk tekstā – “Regula par Eiropas Savienības preču zīmi”) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē.
   Ar savu otro apelācijas sūdzības pamatu Wolf apgalvo, ka ar pārsūdzēto spriedumu esot pārkāpts Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, jo esot nepareizi piemēroti principi attiecībā uz sajaukšanas iespēju. Šis pamats ir sadalīts trīs daļās. Ar otrā pamata pirmajām divām daļām tiek apgalvota Vispārējās tiesas un Tiesas judikatūrā nostiprināta principa, saskaņā ar kuru konceptuālas atšķirības starp divām preču zīmēm zināmā mērā var atsvērt starp tām esošo vizuālo un fonētisko līdzību, nepareiza interpretācija. Ar otrā pamata trešo daļu pārsūdzētais spriedums tiek apstrīdēts, ciktāl sajaukšanas iespējas visaptverošajā vērtējumā nav ņemta vērā preču zīmju faktiskā izmantošana tirgū.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas precu zīmi (OV L 78, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 16. decembra Regula (ES) 2015/2424, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi, Komisijas Regulu (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, un atceļ Komisijas Regulu (EK) Nr. 2869/95 par maksām, kas jāmaksā Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (OV L 341, 21. lpp.).


title: Lieta F-45/10: Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 4. aprīļa rīkojums — AO /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Disciplinārsods — Atstādināšana no amata — Reglamenta 35. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 2. punkta a) apakšpunkts — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji — acīmredzami nepamatota)

text:
               28.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 160/28

         Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 4. aprīļa rīkojums — AO/Komisija
   (Lieta F-45/10) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Disciplinārsods - Atstādināšana no amata - Reglamenta 35. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 2. punkta a) apakšpunkts - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji — acīmredzami nepamatota)
   2011/C 160/44
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: AO (Brisele, Beļģija) (pārstāvis– M. Schober, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un J. Baquero Cruz)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas Lēmumu CMS 07/046 par prasītāja atstādināšanu no amata bez pensijas samazināšanas no 2009. gada 15. augusta un atcelt visus pret prasītāju laikposmā no 2003. gada septembra līdz viņa atstādināšanai no amata pieņemtos lēmumus, kā arī, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji — acīmredzami nepamatotu;

               2)

               prasītājs atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 221, 14.08.2010., 60. lpp.


title: Lieta C-490/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. septembrī iesniedza Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) – A.S./Slovēnijas Republika

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/34

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. septembrī iesniedza Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) – A.S./Slovēnijas Republika
   (Lieta C-490/16)
   (2016/C 419/44)
   Tiesvedības valoda – slovēņu

      Iesniedzējtiesa

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: A.S.

      Atbildētāja: Slovēnijas Republika

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai tiesību aizsardzība tiesā atbilstoši Regulas Nr. 604/2013 27. pantam attiecas arī uz kritērija saskaņā ar 13. panta 1. punktu priekšnosacījumu interpretāciju, ja runa ir par lēmumu par to, ka dalībvalsts neizskatīs pieteikumu par starptautisko aizsardzību, cita dalībvalsts uz tā paša pamata jau ir uzņēmusies atbildību par pieteikuma iesniedzēja pieteikuma izskatīšanu un pieteikuma iesniedzējs tam iebilst?

               2)

               Vai nelegālas robežšķērsošanas priekšnosacījums saskaņā ar Regulas Nr. 604/2013 13. panta 1. punktu ir jāinterpretē neatkarīgi un autonomi, vai arī tas ir jāinterpretē savienojumā ar Direktīvas 2008/115 3. panta 2. punktu un Šengenas Robežu kodeksa 5. pantu, kuros definēta nelikumīga robežšķērsošana, un šī interpretācija ir jāpiemēro Regulas Nr. 604/2013 13. panta 1. punkta ietvaros?

               3)

               Vai atkarībā no atbildes uz otro jautājumu nelegālas robežšķērsošanas jēdziens saskaņā ar Regulas Nr. 604/2013 13. panta 1. punktu aplūkojamās lietas apstākļos ir jāinterpretē tādējādi, ka nelegāla robežšķērsošana nav konstatējama tad, ja dalībvalsts robežšķērsošanu organizē suverēni un caurbraukšanas – lai nokļūtu citā Eiropas Savienības dalībvalstī – mērķa labad?

               4)

               Ja uz trešo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, vai Regulas Nr. 604/2013 13. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek izslēgta trešās valsts valstpiederīgā atgriešana valstī, kuras teritorijā ieceļojot, viņš vispirms ir iekļuvis Eiropas Savienības teritorijā?

               5)

               Vai Regulas Nr. 604/2013 27. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka termiņi saskaņā ar 13. panta 1. punktu un 29. panta 2. punktu apstājas, ja pieteikuma iesniedzējs izmanto savas tiesības uz tiesību aizsardzību tiesā, it īpaši, ja šī izmantošana ietver arī prejudiciālus jautājumus vai ja valsts tiesa gaida atbildi uz Eiropas Savienības Tiesai uzdoto jautājumu, kas ir ticis uzdots citā lietā? Pakārtoti, vai šādā gadījumā termiņi turpina tecēt, atbildīgajai dalībvalstij nepastāvot tiesībām uzņemšanu noraidīt?


title: Lieta C-532/12: Prasība, kas celta 2012. gada 23. novembrī — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/37

         Prasība, kas celta 2012. gada 23. novembrī — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-532/12)
   2013/C 26/70
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Hetsch, O. Beynet un A. Tokár)

      Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvu 2009/81/EK, ar kuru koordinē procedūras attiecībā uz to, kā līgumslēdzējas iestādes vai subjekti, kas darbojas drošības un aizsardzības jomā, piešķir noteiktu būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesības, un ar kuru groza Direktīvas 2004/17/EK un 2004/18/EK (1), vai katrā ziņā nedarot Komisijai zināmus minētos noteikumus, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi minētās direktīvas 72. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu noteikt Luksemburgas Lielhercogistei kavējuma naudas samaksu EUR 8 320 dienā, skaitot no dienas, kad pasludināts spriedums šajā lietā;

               —

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas 2009/81/EK transponēšanas termiņš beidzās 2011. gada 21. augustā.

      (1)  OV L 216, 20.08.2009., 76. lpp.


title: Lietas T-59/97 izslēgšana no reģistra

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/63

         Lietas T-59/97 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 217/129)

      (tiesvedības valoda — holandiešu)

   2005. gada 16. jūnijā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-59/97 A. Lukens Folkers/Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 142, 10.05.1997.