title: Lieta T-476/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 11. decembra spriedums – Saint-Gobain Glass Deutschland /Komisija Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Regula (EK) Nr. 1367/2006 — Dokumenti, kas attiecas uz prasītājas iekārtām, kas atrodas Vācijā, un uz kurām attiecas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotu tirdzniecības sistēma — Daļējs piekļuves atteikums — Vides informācija — Regulas Nr. 1367/2006 6. panta 1. punkta otrais teikums — Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību — Dalībvalsts izdoti dokumenti — Dalībvalsts izvirzīts iebildums — Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. un 5. punkts

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/33

         Vispārējās tiesas 2014. gada 11. decembra spriedums – Saint-Gobain Glass Deutschland/Komisija
   (Lieta T-476/12) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Regula (EK) Nr. 1367/2006 - Dokumenti, kas attiecas uz prasītājas iekārtām, kas atrodas Vācijā, un uz kurām attiecas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotu tirdzniecības sistēma - Daļējs piekļuves atteikums - Vides informācija - Regulas Nr. 1367/2006 6. panta 1. punkta otrais teikums - Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību - Dalībvalsts izdoti dokumenti - Dalībvalsts izvirzīts iebildums - Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. un 5. punkts)
   (2015/C 034/37)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (Āhene, Vācija) (pārstāvji – S. Altenschmidt un C. Dittrich, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji P. Costa de Oliveira un H. Krämer, vēlāk H. Krämer un M. Konstantinidis)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, Komisijas netieši izteikto 2012. gada 4. septembra lēmumu, kā arī, pakārtoti, Komisijas netieši izteikto 2012. gada 25. septembra lēmumu, un, otrkārt, Komisijas 2013. gada 17. janvāra lēmumu, ar kuru pilnībā atteikta piekļuve Vācijas Federatīvās Republikas sarakstam, ko tā iesniegusi Komisijai atbilstoši Eiropas Komisijas 2011. gada 27. aprīļa Lēmuma 2011/278/ES, ar kuru visā Savienībā nosaka pagaidu noteikumus saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei atbilstoši 10.a pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (OV L 130, 1. lpp.) 15. panta 1. punktā paredzētajai procedūrai, ciktāl šajā dokumentā ir iekļauti dati par noteiktām prasītājas iekārtām, kas atrodas Vācijas teritorijā, kuri attiecas uz piešķirtajām pagaidu kvotām, ka arī darbībām un jaudas līmeni attiecībā uz oglekļa dioksīda (CO2) emisijām 2005.–2010. gadā, iekārtu efektivitāti un laikposmam no 2013. gada līdz 2020. gadam piešķirtajām pagaidu ikgadējam kvotām

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 9, 12.1.2013.


title: Lieta T-85/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 30. septembra spriedums — Kadi /Komisija (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret personām un organizācijām, kas ir saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban — Regula (EK) Nr. 881/2002 — Personas naudas līdzekļu un citu finanšu un saimniecisko resursu iesaldēšana pēc tās iekļaušanas Apvienoto Nāciju Organizācijas iestādes izveidotā sarakstā — Sankciju komiteja — Turpmāka iekļaušana Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikumā — Prasība atcelt tiesību aktu — Pamattiesības — Tiesības tikt uzklausītam, tiesības uz efektīvu pārbaudi tiesā un tiesības uz īpašumtiesību ievērošanu)

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/29

         Vispārējās tiesas 2010. gada 30. septembra spriedums — Kadi/Komisija
   (Lieta T-85/09) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret personām un organizācijām, kas ir saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban - Regula (EK) Nr. 881/2002 - Personas naudas līdzekļu un citu finanšu un saimniecisko resursu iesaldēšana pēc tās iekļaušanas Apvienoto Nāciju Organizācijas iestādes izveidotā sarakstā - Sankciju komiteja - Turpmāka iekļaušana Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikumā - Prasība atcelt tiesību aktu - Pamattiesības - Tiesības tikt uzklausītam, tiesības uz efektīvu pārbaudi tiesā un tiesības uz īpašumtiesību ievērošanu)
   2010/C 317/52
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Yassin Abdullah Kadi (Jeddah, Saūda Arābija) (pārstāvji — D. Anderson, QC, M. Lester, barrister, un G. Martin, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji P. Hetsch, P. Aalto un F. Hoffmeister, pēc tam P. Hetsch, F. Hoffmeister un E. Paasivirta,)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bishop, E. Finnegan, R. Szostak); Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un L. Butel); Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — S. Behzadi-Spencer un E. Jenkinson, pārstāves, kurām palīdz D. Beard, barrister)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 28. novembra Regulu Nr. 1190/2008, ar kuru 101. reizi groza Padomes Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban (OV L 322, 25. lpp.), tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2008. gada 28. novembra Regulu (EK) Nr. 1190/2008, ar kuru 101. reizi groza Padomes Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Osamu Bin Ladenu, Al-Qaida tīklu un Taliban, tiktāl, ciktāl tā attiecas uz Yassin Abdullah Kadi;

               2)

               Eiropas Komisija papildus saviem tiesāšanās izdevumiem atlīdzina arī Y. A. Kadi tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Savienības Padome, Francijas Republika un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 90, 18.04.2009.


title: Lieta C-216/15: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 17. novembra spriedums (Bundesarbeitsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH/Ruhrlandklinik gGmbH Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2008/104/EK — Pagaidu darbs — Piemērošanas joma — “Darba ņēmēja” jēdziens — “Saimnieciskās darbības” jēdziens — Aprūpes personāls, kuram nav darba līguma un kuru ārstniecības iestādei nodrošina bezpeļņas organizācija

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/7

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 17. novembra spriedums (Bundesarbeitsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH/Ruhrlandklinik gGmbH

   (Lieta C-216/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2008/104/EK - Pagaidu darbs - Piemērošanas joma - “Darba ņēmēja” jēdziens - “Saimnieciskās darbības” jēdziens - Aprūpes personāls, kuram nav darba līguma un kuru ārstniecības iestādei nodrošina bezpeļņas organizācija)
   (2017/C 014/09)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesarbeitsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH

      Atbildētāja: Ruhrlandklinik gGmbH

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīvas 2008/104/EK par pagaidu darba aģentūrām 1. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka bezpeļņas asociācijas, pretī saņemot finansiālu atlīdzību, veikta lietotājuzņēmuma nodrošināšana ar vienu no saviem biedriem, lai viņš tur pamatdarbā un šī lietotājuzņēmuma vadībā par atalgojumu veiktu darbu, ietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā, ja šis biedrs šī iemesla dēļ attiecīgajā dalībvalstī tiek aizsargāts – par ko jāpārliecinās iesniedzējtiesai –, neraugoties uz to, ka valsts tiesībās viņam nav darba ņēmēja statusa tāpēc, ka viņš ar šo asociāciju nav noslēdzis darba līgumu.

      (1)  OV C 270, 17.8.2015.


title: Lieta C-439/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2013. gada 4. jūnija rīkojumu lietā T-213/12 Elitaliana / Eulex Kosovo 2013. gada 5. augustā iesniedza Elitaliana SpA

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/6

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2013. gada 4. jūnija rīkojumu lietā T-213/12 Elitaliana/Eulex Kosovo2013. gada 5. augustā iesniedza Elitaliana SpA

   (Lieta C-439/13 P)
   2013/C 304/11
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Elitaliana SpA (pārstāvis — R. Colagrande, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eulex Kosovo

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt [Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2013. gada 4. jūnija] rīkojumu [lietā T-213/12 Elitaliana/Eulex Kosovo];

               —

               līdz ar to, ja tiesvedības stadija to ļauj, galīgā veidā apmierināt prasību pirmajā instancē, a) atceļot Eurlex veiktos pasākumus — kuru saturs un datums apelācijas sūdzības iesniedzējai nav zināmi — jautājumā par publiskā iepirkuma līguma ar nosaukumu “EuropeAid/131516/D/SER/XK — Atbalsts helikopteru veidā Eulex misijai Kosovā (PROC/272/11)” slēgšanas tiesību piešķiršanu sabiedrībai Starlite Aviation Operations, par ko Eurlex paziņoja 2012. gada 29. marta vēstulē, kā arī atceļot visus iepriekšējus, izrietošos un/vai katrā ziņā saistītos tiesību aktus, un it īpaši, vajadzības gadījumā, 2012. gada 17. aprīļa paziņojumu 2012-DAS-0392, ar kuru Eurlex atteica apelācijas sūdzības iesniedzējai piekļuvi uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā lietas materiāliem, kas tika lūgta 2012. gada 2. aprīlī; b) piespriežot Eurlex atlīdzināt zaudējumus (natūrā vai naudas izteiksmē) apelācijas sūdzības iesniedzējai prasības pieteikuma, kas iesniegts Vispārējā tiesā, 37. un nākamajos punktos minētajā apmērā; c) piespriežot Eurlex atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               vai iepriekš minētās atcelšanas rezultātā un ja tiesvedības stadija to ļauj, nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējai tiesai sprieduma taisīšanai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, neatzīstot Eurlex Eiropas Savienības struktūras statusu LESD 263. panta izpratnē un pielīdzinot Eurlex delegācijām. Turklāt Vispārējai tiesai bija jāatzīst, ka būtībā pastāv atvainojama maldība.
   No minētajām kļūdām tiesību piemērošanā izrietot tiesību aizsardzības tiesā efektivitātes principa pārkāpums, kurš tiek saprasts kā pilnīga tiesību uz aizstāvību izmantošana saistībā ar vispārīgāko vienlīdzības principu.


title: Lieta T-484/15: Prasība, kas celta 2015. gada 20. augustā – KV/EACEA

text:
               9.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/25

         Prasība, kas celta 2015. gada 20. augustā – KV/EACEA

   (Lieta T-484/15)
   (2015/C 371/28)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: KV (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūra

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūra nodaļas vadītāja Lēmumu EACEA/MH/OG/OKRAPF15D013150 par līguma No519177-LLP-1-2011–1-GR-KA3-KA3NW finansēšanu saistībā ar projektu “Digitālās kompetences veicināšana un sekmēšana, piesaistot brīvprātīgos”;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā.

                           —

                           Apstrīdētajā lēmumā esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, nošķirot “parastos” un “papildu” pakalpojumus, ko attiecīgā projekta laikā sniedza prasītāja partneri/kapitāldaļu turētāji, jo EACEA acīmredzami neesot ņēmusi vērā partneru sniegto pakalpojumu raksturu, prasītāja valdes nepārprotamo vēlmi pievērsties šādiem pakalpojumiem un tos veikt, jo tā uzskatīja, ka tie veido atsevišķu kategoriju, kas neietilpst Statūtu noteikumos, kā arī to, ka attiecībā uz pakalpojumiem, ko partneri sniedza projekta ietvaros, bija izpildītas visas iepriekš minētā valdes lēmuma prasības.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota otra acīmredzama kļūda vērtējumā.

                           —

                           Apstrīdētajā lēmumā esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā saistībā ar lēmuma pamatojumu, kas attiecas uz pakļautības saikni starp partneriem/kapitāldaļu turētajiem un prasītāju, kuras esamība esot skaidri pierādīta EACEA iesniegtajos pierādījumos.


title: Lieta C-377/06: Prasība, kas celta 2006. gada 14. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/17

         Prasība, kas celta 2006. gada 14. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku
   (Lieta C-377/06)
   (2006/C 261/31)
   Tiesvedības valoda — somu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — I. Koskinen un J. B. Laignelot)

      Atbildētāja: Somijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot attiecībā uz Ālandes autonomo provinci normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/35/EK (1), ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK un 96/61/EK, vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transpozīcijai beidzās 2005. gada 25. jūnijā.

      (1)  OV L 156, 17. lpp.


title: Lieta T-430/10: Vispārējās tiesas 2014. gada 10. marta rīkojums – Magnesitas de Rubián  u.c./Komisija Vide — Piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole — Atsauces dokuments par labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem cementa, kaļķu un magnija oksīda ražošanā — Pieteikums par tiesvedības izbeigšanu pirms sprieduma taisīšanas — Noraidīšana — Atteikšanās no prasības — Izslēgšana no reģistra

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/34

         Vispārējās tiesas 2014. gada 10. marta rīkojums – Magnesitas de Rubián u.c./Komisija
   (Lieta T-430/10) (1)

   (Vide - Piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole - Atsauces dokuments par labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem cementa, kaļķu un magnija oksīda ražošanā - Pieteikums par tiesvedības izbeigšanu pirms sprieduma taisīšanas - Noraidīšana - Atteikšanās no prasības - Izslēgšana no reģistra)
   2014/C 135/43
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Magnesitas de Rubián, SA (Incio, Spānija), Magnesitas Navarras, SA (Zubiri, Spānija) un Ellinikoi Lefkolithoi Anonymos Metalleftiki, Viomichaniki, Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji – H. Brokelmann un P. Martínez-Lage Sobredo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāves – A. Alcover San Pedro, S. Petrova un E. Sanfrutos Cano)

      Priekšmets

   Galvenokārt, prasība atcelt Atsauces dokumenta par labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem cementa, kaļķu un magnija oksīda ražošanā (OV C 166, 5. lpp.) 3. nodaļu “Magnija oksīda ražošana (ar sauso paņēmienu, izmantojot kalnrūpniecībā iegūtu dabisko magnezītu)”, kā arī šajā dokumentā rodamās atsauces uz magnija oksīda ražošanu un, pakārtoti, prasības atcelt šā dokumenta 3.5.5.4. punktu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par tiesvedības izbeigšanu pirms sprieduma taisīšanas noraidīt;

               2)

               izslēgt lietu T-430/10 no Vispārējās tiesas reģistra;

               3)

               Magnesitas de Rubián, SA, Magnesitas Navarras, SA un Ellinikoi Lefkolithoi Anonymos Metalleftiki, Viomichaniki, Naftiliaki kai Emporiki Etaireia sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 317, 20.11.2010.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 17. martā lietā C-228/03 (Korkein oikeus lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) The Gillette Company, Gillette Group Finland Oy pret LA-Laboratories Ltd Oy (Preču zīmes — Direktīva 89/104/EEK — 6. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Preču zīmes piešķirtās aizsardzības ierobežojumi — Preču zīmes izmantošana, ko veic trešās personas, ja tas nepieciešams preces vai pakalpojuma paredzētā nolūka norādei)

text:
               28.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 132/8

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 17. martā
   lietā C-228/03 (Korkein oikeus lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) The Gillette Company, Gillette Group Finland Oy pret LA-Laboratories Ltd Oy
       (1)

   (Preču zīmes - Direktīva 89/104/EEK - 6. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Preču zīmes piešķirtās aizsardzības ierobežojumi - Preču zīmes izmantošana, ko veic trešās personas, ja tas nepieciešams preces vai pakalpojuma paredzētā nolūka norādei)
   (2005/C 132/15)
   tiesvedības valoda — somu
   Lietā C-228/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Korkein oikeus (Somija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 23. maijā un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 26. maijā, tiesvedībā The Gillette Company, Gillette Group Finland Oy pret LA-Laboratories Ltd Oy, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas], tiesneši E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], S. fon Bārs [S. von Bahr], U. Lehmuss [U. Lõhmus] un A. O'Kīfs [A. Ó Caoimh] (referents), ģenerāladvokāts A. Ticano [A. Tizzano], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 17. martā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               preču zīmes izmantošanas atļautais raksturs atbilstoši Padomes 1988. gada 21. decembra pirmās direktīvas (89/104/EEK), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 6. panta 1. punkta c) apakšpunktam, ir atkarīgs no tā, vai šī izmantošana ir nepieciešama, lai norādītu paredzēto preces nolūku.
               Preču zīmes izmantošana, ko veic trešā persona, kas nav šīs preču zīmes īpašniece, ir nepieciešama, lai norādītu trešās personas tirgū laistās preces paredzēto nolūku, ja šāda izmantošana praksē ir vienīgais veids, kā sniegt sabiedrībai saprotamu un pilnīgu informāciju par paredzēto nolūku, lai šīs preces tirgū saglabātu netraucētu konkurenci.
               Iesniedzējtiesas ziņā ir noteikt, vai pamata prāvas apstākļos preču zīmes izmantošana ir nepieciešama, ņemot vērā sabiedrību, kurai ir paredzēta prece, kuru laiž tirgū trešā persona.
               Tā kā Direktīvas 89/104 6. panta 1. punkta c) apakšpunkts nenošķir dažādus paredzētos preču nolūkus, izvērtējot to, vai preču zīmes izmantošana ir atļauta, tad kritēriji, lai novērtētu, vai preču zīmes izmantošana ir atļauta, jo īpaši, attiecībā uz aksesuāriem un rezerves daļām, nav atšķirīgi no tiem, kas ir piemērojami citām iespējamo paredzēto nolūku kategorijām;

               2)

               “godīgas prakses” nosacījums Direktīvas 89/104 6. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē pēc būtības ir izteikts pienākums rīkoties lojāli pret preču zīmes īpašnieka leģitīmajām interesēm.
               Preču zīmes izmantošana neatbilst godīgai praksei rūpnieciskās vai komerciālās lietās, ja, piemēram:

                           —

                           tā tiek veikta tādā veidā, ka var radīt iespaidu, ka pastāv komerciāla saikne starp tālākpārdevēju un preču zīmes īpašnieku;

                           —

                           tā ietekmē preču zīmes vērtību, gūstot netaisnīgu labumu no tās atšķirtspējas vai reputācijas;

                           —

                           tā diskreditē vai nomelno šo preču zīmi;

                           —

                           trešā persona pasniedz savu preci kā tādas preces, kas ir apzīmēta ar preču zīmi, kas nav tās īpašums, imitāciju vai reprodukciju.

                     Fakts, ka trešā persona izmanto preču zīmi, kas nav tās īpašums, lai norādītu paredzēto savas preces nolūku, obligāti nenozīmē to, ka tā pasniedz šo preci kā tādu, kurai ir tāda pati kvalitāte vai ekvivalentas īpašības kā tām precēm, kas ir apzīmētas ar minēto preču zīmi. Vai ir notikusi šāda pasniegšana, ir atkarīgs no lietas faktiem, un iesniedzējtiesas ziņā ir noteikt, vai tas ir noticis, ņemot vērā pamata prāvas apstākļus.
               Vai preces, kuru laiž tirgū trešā persona, īpašības ir bijušas pasniegtas kā ekvivalentas vai tādas pašas kvalitātes kā tai precei, kuras preču zīme tiek izmantota, ir faktors, kurš iesniedzējtiesai ir jāņem vērā, kad tā pārbauda, vai izmantošana ir notikusi saskaņā ar godīgu praksi rūpnieciskās vai komerciālās lietās.

               3)

               gadījumos, kad trešā persona, kas izmanto preču zīmi, kas nav tās īpašums, papildus rezerves daļām un aksesuāriem, pārdod arī savu preci, kurai šī rezerves daļas vai aksesuāri ir paredzēti, šāda izmantošana ietilpst Direktīvas 89/104 6. panta 1. punkta c) apakšpunkta piemērošanas jomā, ciktāl tā ir nepieciešama, lai norādītu paredzēto preces, kuru laiž tirgū trešā persona, nolūku un ciktāl tas ir saskaņā ar godīgu praksi rūpnieciskās vai komerciālās lietās.

      (1)  OV C 171, 19.07.2003.


title: Apvienotās lietas C-201/10 un C-202/10: Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 5. maija spriedums ( Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ze Fu Fleischhandel GmbH (C-201/10) un Vion Trading GmbH (C-202/10)/ Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 — Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība — 3. pants — Eksporta kompensācijas atgūšana — 30 gadu noilguma termiņš — Tāds noteikums par noilgumu, kas ietilpst dalībvalsts civiltiesību vispārīgajā daļā — Piemērošana pēc analoģijas — Tiesiskās drošības princips — Tiesiskās paļāvības princips — Samērīguma princips)

text:
               2.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/7

         Tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 5. maija spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ze Fu Fleischhandel GmbH (C-201/10) un Vion Trading GmbH (C-202/10)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   (Apvienotās lietas C-201/10 un C-202/10) (1)

   (Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 - Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība - 3. pants - Eksporta kompensācijas atgūšana - 30 gadu noilguma termiņš - Tāds noteikums par noilgumu, kas ietilpst dalībvalsts civiltiesību vispārīgajā daļā - Piemērošana pēc analoģijas - Tiesiskās drošības princips - Tiesiskās paļāvības princips - Samērīguma princips)
   2011/C 194/08
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Hamburg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Ze Fu Fleischhandel GmbH (C-201/10) un Vion Trading GmbH (C-202/10)

      Atbildētājs: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Hamburg — Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV L 312, 1. lpp.) 3. panta 3. punkta interpretācija — Eksportētājam nepamatoti izmaksātu, tā pieļauto pārkāpumu dēļ, eksporta kompensāciju atgūšana — Valsts tiesiskā regulējuma, kas paredz 30 gadu noilguma termiņu, piemērošana — Tiesiskās drošības un samērīguma principi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Tādos apstākļos kā pamata lietās minētie ar tiesiskās drošības principu tiek pieļauts, ka ar Padomes 1995. gada 18. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību definēto Savienības finanšu interešu aizsardzības kontekstā un piemērojot šīs regulas 3. panta 3. punktu strīdos par nepamatoti izmaksātu eksporta kompensāciju atgūšanu iestādes un tiesas pēc analoģijas piemēro valsts vispārējās tiesībās noteiktu noilguma termiņu, bet katrā ziņā ar nosacījumu, ka šāda piemērošana izriet no tiesu prakses, kas bijusi pietiekami paredzama, ko, savukārt, vērtēt ir iesniedzējtiesas ziņā;

               2)

               tādos kā pamata lietā minētajos apstākļos ar samērīguma principu netiek pieļauts, ka dalībvalstīm, īstenojot Regulas Nr. 2988/95 3. panta 3. punktā piedāvāto iespēju, strīdos par nepamatoti izmaksātu eksporta kompensāciju atgūšanu tiek piemērots 30 gadu noilguma termiņš;

               3)

               tādos apstākļos kā pamata lietās minētie ar tiesiskās drošības principu netiek pieļauts, ka “garāks” noilguma termiņš Regulas Nr. 2988/95 3. panta 3. punkta izpratnē varētu izrietēt no vispārīgās tiesībās noteikta noilguma termiņa, kas saīsināts tiesas judikatūras ceļā, lai tādējādi atbilstu samērīgu principa prasībām, jo katrā ziņā šādos apstākļos ir piemērojams Regulas Nr. 2988/95 3. panta 1. punkta pirmajā daļā minētais noilguma termiņš.

      (1)  OV C 209, 31.07.2010.


title: Lieta C-515/14: Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 21. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Kipras Republika Valsts pienākumu neizpilde — Personu brīva pārvietošanās — Darba ņēmēji — LESD 45. un 48. pants — Vecuma pabalsti — Atšķirīga attieksme vecuma dēļ — Dalībvalsts ierēdņi, kas ir jaunāki par 45 gadiem un dodas prom no šīs dalībvalsts, lai strādātu citā dalībvalstī vai Eiropas Savienības iestādē

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/13

         Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 21. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Kipras Republika
   (Lieta C-515/14) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Personu brīva pārvietošanās - Darba ņēmēji - LESD 45. un 48. pants - Vecuma pabalsti - Atšķirīga attieksme vecuma dēļ - Dalībvalsts ierēdņi, kas ir jaunāki par 45 gadiem un dodas prom no šīs dalībvalsts, lai strādātu citā dalībvalstī vai Eiropas Savienības iestādē)
   (2016/C 098/16)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – H. Tserepa-Lacombe un D. Martin)

      Atbildētāja: Kipras Republika (pārstāvji – N. Ioannou un D. Kalli)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               ar atpakaļejošu spēku, sākot no 2004. gada 1. maija, neatceļot nosacījumu par vecumu, kas ietverts Likuma 97(I)/1997 par vecuma pensijām 27. pantā, ar ko darba ņēmēji tiek atturēti doties projām no to izcelsmes dalībvalsts, lai strādātu citā dalībvalstī vai Eiropas Savienības iestādē, vai citā starptautiskā organizācijā, un kura rezultātā rodas nevienlīdzīga attieksme pret migrējošiem darba ņēmējiem, tostarp tiem, kuri strādā Eiropas Savienības iestādēs vai citā starptautiskā organizācijā, no vienas puses, un ierēdņiem, kas strādājuši Kiprā, no otras puses, Kipras Republika nav izpildījusi tai LESD 45. un 48. pantā, kā arī LES 4. panta 3. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Kipras Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 65, 23.2.2015.


title: Lieta F-46/07: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2008. gada 22. oktobra spriedums — Tzirani /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Pieņemšana darbā — Iecelšana pakāpē — Paaugstināšana amatā — Direktora amats — Kandidatūras noraidīšana — Sprieduma, ar ko atcelts lēmums par pieņemšanu darbā, izpilde — Pieņemamība)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/57

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2008. gada 22. oktobra spriedums — Tzirani/Komisija
   (Lieta F-46/07) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Iecelšana pakāpē - Paaugstināšana amatā - Direktora amats - Kandidatūras noraidīšana - Sprieduma, ar ko atcelts lēmums par pieņemšanu darbā, izpilde - Pieņemamība)
   (2008/C 313/102)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marie Tzirani, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — É. Boigelot, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un V. Joris, pārstāvji, kam palīdz B. Wägenbaur, advokāts)
   Priekšmets
   Pirmkārt, atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2006. gada 30. augusta lēmumu iecelt M.D.J. darbā Ģenerāldirekcijas (ĢD) “Personāls un administrācija” B direkcijas “Civildienesta noteikumi: politika, vadība un padomdošana” direktora amatā, un līdz ar to noraidīt prasītājas kandidatūru šim amatam, un, otrkārt, piespriest Komisijai izmaksāt atlīdzību par ciesto materiālo zaudējumu un morālo kaitējumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt lēmumu, ar ko noraida Tzirani kandidatūru Eiropas Kopienu Komisijas Ģenerāldirekcijas (ĢD) “Personāls un administrācija” B direkcijas “Civildienesta noteikumi: politika, vadība un padomdošana” direktora amatam;

               2)

               atcelt 2006. gada 30. augusta lēmumu, ar kuru Eiropas Kopienu Komisijas Ģenerāldirekcijas (ĢD) “Personāls un administrācija” B direkcijas “Civildienesta noteikumi: politika, vadība un padomdošana” direktora amatā tiek iecelts M.D.J.;

               3)

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai samaksāt Tzirani naudas summu EUR 10 000 apmērā kā zaudējumu atlīdzību un procentus;

               4)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               5)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina Tzirani tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 170, 21.7.2007, 42. lpp.


title: Lieta F-141/06: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2009. gada 15. septembra rīkojums — Hartwig/Komisija (Iecelšana amatā — Pagaidu darbinieku iecelšana par ierēdņiem — Kandidāti, kuri ir iekļauti tāda konkursa rezerves sarakstā, kurš ir publicēts pirms jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā — Klasificēšana pakāpē, piemērojot jaunas, mazāk labvēlīgas, normas — Pārejas pasākumi Civildienesta noteikumu XIII pielikumā)

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/84

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2009. gada 15. septembra rīkojums — Hartwig/Komisija
   (lieta F-141/06) (1)

   (Iecelšana amatā - Pagaidu darbinieku iecelšana par ierēdņiem - Kandidāti, kuri ir iekļauti tāda konkursa rezerves sarakstā, kurš ir publicēts pirms jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā - Klasificēšana pakāpē, piemērojot jaunas, mazāk labvēlīgas, normas - Pārejas pasākumi Civildienesta noteikumu XIII pielikumā)
   2009/C 267/152
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      Marc Hartwig, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — T. Bontinck, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un H. Krämer)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas un Parlamenta lēmumus, kas stājušies spēkā 2006. gada 16. aprīlī un ar kuriem prasītājs, kas bija pagaidu darbinieks B*7 pakāpē un ārējā konkursa PE/34/B veiksmīgais kandidāts, tika iecelts par ierēdni B*3 pakāpes 2. līmenī, piemērojot Civildienesta noteikumu XIII pielikuma tiesību normas.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā F–141/06 Hartwig/Komisija;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 20, 27.01.2007., 40. lpp.


title: Lieta T-285/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. septembra spriedums — CEVA /Komisija (Īpaša pētniecības un tehnoloģijas attīstības programma dzīvu būtņu pētniecības jomā — Projekts Seapura — Vienošanās par atbalstu — Šķīrējklauzula — Lūgums atmaksāt avansa maksājumus, kas veikti, izpildot finansēšanas un pētniecības līgumu — Atgādinājuma vēstules — Prasība atcelt tiesību aktu — Nepieņemamība)

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/41

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. septembra spriedums — CEVA/Komisija
   (Lieta T-285/09) (1)

   (Īpaša pētniecības un tehnoloģijas attīstības programma dzīvu būtņu pētniecības jomā - Projekts Seapura - Vienošanās par atbalstu - Šķīrējklauzula - Lūgums atmaksāt avansa maksājumus, kas veikti, izpildot finansēšanas un pētniecības līgumu - Atgādinājuma vēstules - Prasība atcelt tiesību aktu - Nepieņemamība)
   2011/C 311/73
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Francija) (pārstāvis — J.-M. Peyrical, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Joris, pārstāvis, kuram palīdz E. Bouttier, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt četras Komisijas 2009. gada 11. maija atgādinājuma vēstules, ar kurām tā aicina prasītāju Komisijai atmaksāt avansa maksājumus, kuri prasītājam tika pārskaitīti, izpildot realizējamam projektam īpašas pētniecības un tehnoloģijas attīstības programmas ar nosaukumu “Dzīves kvalitāte un bioloģisko resursu apsaimniekošana” ietvaros noslēgtu vienošanos par atbalstu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 220, 12.09.2009.


title: Lieta T-437/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Golden Balls /ITSB — Intra-Presse ( “GOLDEN BALLS” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “GOLDEN BALLS” reģistrācijas pieteikums — Kopienas agrāka vārdiska preču zīme “BALLON D’OR” — Apzīmējumu līdzība — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Personas, kas iestājusies lietā, iesniegta prasība par atcelšanu — Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 3. punkts — Apelāciju padomē veicamās pārbaudes apjoms — Pienākums lemt par visu apelācijas sūdzību — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts, 64. panta 1. punkts un 76. panta 1. punkts)

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 336/19

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — Golden Balls/ITSB — Intra-Presse (“GOLDEN BALLS”)
   (Lieta T-437/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “GOLDEN BALLS” reģistrācijas pieteikums - Kopienas agrāka vārdiska preču zīme “BALLON D’OR” - Apzīmējumu līdzība - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Personas, kas iestājusies lietā, iesniegta prasība par atcelšanu - Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 3. punkts - Apelāciju padomē veicamās pārbaudes apjoms - Pienākums lemt par visu apelācijas sūdzību - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts, 64. panta 1. punkts un 76. panta 1. punkts)
   2013/C 336/38
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Golden Balls Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — M. Edenborough, QC, S. Smith, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Intra-Presse (Boulogne-Billancourt, Francija) (pārstāvji — P. Péters, T. de Haan un M. Laborde, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 26. maija lēmumu lietā R 1310/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Intra-Presse un Golden Balls Ltd.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 26. maija lēmuma lietā R 1310/2010-1 rezolutīvās daļas pirmo punktu atcelt;

               2)

               Intra-Presse celto prasību atcelt tiesību aktu noraidīt;

               3)

               ITSB sedz savus un atlīdzina Golden Balls Ltd radušos tiesāšanās izdevumus, izņemot pēdējās minētās izdevumus saistībā ar prasību atcelt tiesību aktu, kas pamatota ar Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 3. punktu;

               4)

               Intra-Presse sedz savus un atlīdzina Golden Balls Ltd radušos tiesāšanās izdevumus saistībā ar prasību atcelt tiesību aktu, kas pamatota ar Reglamenta 134. panta 3. punktu.

      (1)  OV C 298, 8.10.2011.


title: Lieta T-193/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 4. maija spriedums – Bodegas Williams & Humbert/EUIPO – Central Hisumer (“BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “THE BOTANICALS” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/17

         Vispārējās tiesas 2016. gada 4. maija spriedums – Bodegas Williams & Humbert/EUIPO – Central Hisumer (“BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN”)
   (Lieta T-193/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “THE BOTANICALS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 222/19)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bodegas Williams & Humbert, SA (Jerez de la Frontera, Spānija) (pārstāvis – A. Gómez López, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – S. Palmero Cabezas)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Central Hisumer, SL (Orihuela, Spānija) (pārstāvis – D. Garrido Jiménez, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 23. februāra lēmumu lietā R 594/2014–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Central Hisumer un Bodegas Williams & Humbert

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Bodegas Williams & Humbert, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 198, 15.6.2015.


title: Lieta T-464/13: Prasība, kas celta 2013. gada 30. augustā — Retegal /Komisija

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/25

         Prasība, kas celta 2013. gada 30. augustā — Retegal/Komisija
   (Lieta T-464/13)
   2013/C 304/44
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, SA (Retegal) (Santjago de Kompostela, Spānija) (pārstāvji — F. García Martínez un B. Pérez Conde, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, atzīstot, ka Galisijas Autonomās kopienas gadījumā īstenotie pasākumi nav bijuši nelikumīgs valsts atbalsts;

               —

               pakārtoti gadījumam, ja iepriekšējais prasījums netiktu apmierināts, atcelt apstrīdēto lēmumu, atzīstot, ka RETEGAL nav nelikumīga valsts atbalsta nedz tieša, nedz netieša saņēmēja; un

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-463/13 Comunidad Autónoma de Galicia/Komisija jau izklāstītie.


title: Lietas T-493, T-26/08 un T-27/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 23. septembra spriedums — GlaxoSmithkline j.c./ITSB — Serono Genetics Institute ( FAMOXIN ) (Kopienas preču zīme — Spēkā esamības process — Kopienas vārdiska preču zīme FAMOXIN — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes LANOXIN — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr.207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1.punkta a) apakšpunkts) — Izmantošanas pierādījums — Regulas Nr. 40/94 56. panta 2. un 3. punkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punkts)

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/62

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 23. septembra spriedums — GlaxoSmithkline j.c./ITSB — Serono Genetics Institute (“FAMOXIN”)
   (lietas T-493, T-26/08 un T-27/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā esamības process - Kopienas vārdiska preču zīme “FAMOXIN” - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “LANOXIN” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 52. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad - Regulas (EK) Nr.207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1.punkta a) apakšpunkts) - Izmantošanas pierādījums - Regulas Nr. 40/94 56. panta 2. un 3. punkts (tagad - Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punkts)
   2009/C 267/109
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas:
      GlaxoSmithkline, SpA, Verona (Itālija); Laboratórios Wellcome de Portugal, Lda
      , Algés (Portugāle); un The Wellcome Foundation, Ltd, Greenford, Middlesex (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — R. Gilbey, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — A. Folliard-Monguiral un D. Botis)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece:
      Serono Genetics Institute, SA, Évry (Francija)

      Priekšmets

   Trīs prasības par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 14. septembra lēmumu lietā R 8/2007, 2007. gada 20. novembra lēmumu lietā R 10/2007-1 un 2007. 19. novembra lēmumu lietā R 9/2007-1 procesos par preču zīmes spēkā neesamības atzīšanu GlaxoSmithkline, SpA, Laboratórios Wellcome de Portugal, Lda un The Wellcome Foundation, Ltd no vienas puses un Serono Genetics Institute, SA no otras puses.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               lietas T-493/07, T-26/08 un T-27/08 apvienot;

               2)

               prasību noraidīt;

               3)

               GlaxoSmithkline, SpA, Laboratórios Wellcome de Portugal, Lda un The Wellcome Foundation, Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 51, 23.2.2008.


title: Lieta T-815/14: Prasība, kas celta 2014. gada 17. decembrī – Closet Clothing /ITSB – Closed Holding  ( “CLOSET” )

text:
               23.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 65/41

         Prasība, kas celta 2014. gada 17. decembrī – Closet Clothing/ITSB – Closed Holding (“CLOSET”)
   (Lieta T-815/14)
   (2015/C 065/57)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Closet Clothing Co. Ltd (Barnet, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis – M. Elmslie, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Closed Holding AG (Hamburga, Vācija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “CLOSET” – reģistrācijas pieteikums Nr. 10 802 891

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 6. oktobra lēmums lietā R 423/2014-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta F-94/09: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 5. maija rīkojums — Nikolchov /Komisija

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/57

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2010. gada 5. maija rīkojums — Nikolchov/Komisija
   (Lieta F-94/09) (1)

   ()
   2010/C 209/94
   Tiesvedības valoda — franču
   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra pēc izlīguma.

      (1)  OV C 11, 16.01.2010., 42. lpp.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2005. gada 7. jūlijā lietā C-208/03 P Jean-Marie Le Pen pret Eiropas Parlamentu (Apelācija — Eiropas Parlamenta locekļu vēlēšanas — Vienotas vēlēšanu procedūras neesamība — Valsts tiesību piemērošana — Eiropas Parlamenta deputāta pilnvaru atņemšana pēc kriminālatbildības iestāšanās — Akts, ar kuru Eiropas Parlaments šo pilnvaru atņemšanu “pieņem zināšanai” — Prasība atcelt tiesību aktu — Akts, kas nav pārsūdzams — Nepieņemamība)

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/7

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2005. gada 7. jūlijā
   lietā C-208/03 P Jean-Marie Le Pen pret Eiropas Parlamentu (1)

   (Apelācija - Eiropas Parlamenta locekļu vēlēšanas - Vienotas vēlēšanu procedūras neesamība - Valsts tiesību piemērošana - Eiropas Parlamenta deputāta pilnvaru atņemšana pēc kriminālatbildības iestāšanās - Akts, ar kuru Eiropas Parlaments šo pilnvaru atņemšanu “pieņem zināšanai” - Prasība atcelt tiesību aktu - Akts, kas nav pārsūdzams - Nepieņemamība)
   (2005/C 217/13)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā C-208/03 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2003. gada 10. maijā iesniedza Žans Marī Lepēns [Jean-Marie Le Pen], ar dzīvesvietu Senklū [Saint–Cloud] (Francija), (pārstāvis — F. Vāgners [F. Wagner]) pret Eiropas Parlamentu (pārstāvji — H. Krīks [H. Krück] un K. Karamarkoss [C. Karamarcos]), Francijas Republika (pārstāvji — R. Abraāms [R. Abraham] un Ž. de Bergess [G. de Bergues], kā arī L. Berneims [L. Bernheim]), persona, kas iestājusies lietā pirmajā instancē, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. V. A. Timmermanss [C. W. A. Timmermans] (referents), tiesneši R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], J. Makarčiks [J. Makarczyk], P. Kūris [P. Kūris] un Dž. Arestis [G. Arestis], ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [F. G. Jacobs], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 7. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Lepēns atlīdzina tiesāšanās izdevumus šajā instancē, ieskaitot tiesāšanās izdevumus, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību;

               3)

               Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 275, 15.11.2003.


title: Lieta C-380/05: Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 31. janvāra spriedums ( Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Centro Europa 7 Srl / Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Direzione Generale Autorizzazioni e Concessioni Ministero delle Comunicazioni (Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Elektroniskās komunikācijas — Televīzijas apraides darbības — Jaunais kopējais tiesiskais regulējums — Apraides radiofrekvenču piešķiršana)

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/2

         Tiesas (ceturtā palāta) 2008. gada 31. janvāra spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Centro Europa 7 Srl/Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Direzione Generale Autorizzazioni e Concessioni Ministero delle Comunicazioni

   (Lieta C-380/05) (1)

   (Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Elektroniskās komunikācijas - Televīzijas apraides darbības - Jaunais kopējais tiesiskais regulējums - Apraides radiofrekvenču piešķiršana)
   (2008/C 79/02)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato (Itālija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Centro Europa 7 Srl

      Atbildētāji: Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Direzione Generale Autorizzazioni e Concessioni Ministero delle Comunicazioni

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Consiglio di Stato — Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) (OV L 108, 21. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) (OV L 108, 33. lpp.) interpretācija — Eiropas Cilvēka tiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 10. panta interpretācija — Dalībvalstu pienākums televīzijas apraides darbību nozarē nodrošināt pieeju tīkliem un uzņēmumu plurālisma saglabāšanu tirgū — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru atļauts piešķirt individuālas tiesības uzņēmumiem, kuri nav apstiprināti valsts plānā, kurā noteikti televīzijas apraides pakalpojumu koncesionāri, un ar kuru nav atļauts valsts plānā apstiprinātam uzņēmumam veikt savu darbību
   Rezolutīvā daļa
   EKL 49. pants un no to piemērošanas dienas arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) 9. panta 1. punkts, Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) 5. panta 1. punkts un 2. punkta otrā daļa un 7. panta 3. punkts, kā arī Komisijas 2002. gada 16. septembra Direktīvas 2002/77/EK par konkurenci elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu tirgū 4. pants jāinterpretē tādējādi, ka tie televīzijas apraides jomā nepieļauj valsts tiesību aktus, kuru piemērošana izraisa to, ka operators koncesionārs nespēj veikt apraidi, jo tā rīcībā nav saskaņā ar objektīviem, pārskatāmiem, nediskriminējošiem un samērīgiem kritērijiem piešķirtu apraides radiofrekvenču.

      (1)  OV C 10, 14.1.2006.


title: lieta T-201/05: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko José María Perez Santander iesniedza 2005. gada 18. maijā

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/32

         Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko José María Perez Santander iesniedza 2005. gada 18. maijā
   (lieta T-201/05)
   (2005/C 193/55)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 18. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Hosē Marija Perezs Santanders [José María Perez Santander], ar dzīvesvietu Ikselē [Ixelles] (Beļģija), kuru pārstāv Žoržs Vandersandens [Georges Vandersanden] un Lora Levi [Laure Levi], advokāti.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt klasifikāciju pakāpē, kas prasītājam piešķirta ar lēmumu par viņa iecelšanu amatā, ciktāl šī klasifikācija balstās uz jauno Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punktu;

               —

               attiecīgi, atjaunot prasītāja karjeru (tostarp viņa pieredzes celšanu arī koriģētās pakāpes ietvaros, viņa tiesības uz paaugstinājumu un viņa tiesības uz pensiju), pamatojoties uz pakāpi, ko viņam būtu jāpiešķir atbilstoši paziņojumam par konkursu, kura rezultātā viņu iekļāva rezerves kandidātu sarakstā — vai nu pakāpē, kas minēta šajā paziņojumā par konkursu, vai atbilstoši tās ekvivalentam saskaņā ar jauno Civildienesta noteikumu klasifikāciju (un atbilstošam līmenim saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami pirms 2004. gada 1. maija), no brīža, kad tika pieņemts lēmums par viņa iecelšanu;

               —

               piešķirt prasītājam procentus par kavējumu, kas aprēķināti, pēc likmes, ko veido Eiropas Centrālās bankas galvenajām refinansēšanas operācijām noteiktā likme, kas piemērojama attiecīgajā laika periodā, kura paaugstināta par diviem punktiem, piemērojot to attiecībā uz visām summām, kas veido starpību starp atalgojumu, kas atbilst viņa klasifikācijai, kas minēta lēmumā par iecelšanu un klasifikāciju, uz kuru viņam būtu tiesības, par periodu līdz datumam, kurā pieņemts lēmums par viņa atbilstošo klasifikāciju pakāpē;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Izvirzītie pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietas T-58/05 Centeno Mediavilla u.c./Komisija (1).

      (1)  OV C 93, 16.04.2005, 38. lpp.


title: Lieta C-104/15: Prasība, kas celta 2015. gada 3. martā – Eiropas Komisija/Rumānija

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/29

         Prasība, kas celta 2015. gada 3. martā – Eiropas Komisija/Rumānija
   (Lieta C-104/15)
   (2015/C 146/35)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Nicolae, D. Loma-Osorio Lerena)

      Atbildētāja: Rumānija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu sīkputekļu piesārņojumu no Boşneag baseina – pagarinājuma, kas pieder pie vara un cinka raktuvēm Moldomin, kas atrodas Moldova Nouă, Rumānija nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/21/EK par ieguves rūpniecības atkritumu apsaimniekošanu un par grozījumiem Direktīvā 2004/35/EK (1) 4. pantā un 13. panta 2. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Rumānijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Eiropas Komisijas celtā prasība pret Rumāniju ir par to, ka Rumānijas iestādes nav veikušas pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu sīkputekļu piesārņojumu no viena no vara raktuvju dekantēšanas baseiniem.
   Komisija apgalvo, ka neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu cilvēku veselībai un vidi kaitīgā sīkputekļu piesārņojuma izplatīšanos Boşneag dekantēšanas baseina – pagarinājuma teritorijā, Rumānija nav izpildījusi Direktīvas 2006/21/EK 4. pantā un 13. panta 2. punktā paredzētos pienākumus. Komisija uzskata, ka Rumānijai ir jānodrošina cilvēku veselības un vides aizsardzība no jebkādas negatīvas ietekmes, pat ja tā var zināmā mērā brīvi izvēlēties konkrēti veicamos pasākumus, ja vien tiek ievērotas direktīvas 4. pantā noteiktās prasības. Tāpat Komisija uzskata, ka ar direktīvas 13. panta 2. punktu kompetentajai iestādei ir noteikts konkrēts pienākums, proti, nodrošināt, ka apsaimniekotāji veic atbilstīgus pasākumus putekļu novēršanai vai mazināšanai.
   Šajā lietā Komisija balstās uz Rumānijas vides aizsardzības jomā kompetentās iestādes ziņojumiem, presē rodamo informāciju, kā arī atbildēm, kuras Rumānija sniedza pirmstiesas procedūrā, no kā ierietot, ka Moldova Nouă zonā putekļi, kas izdalās no Boşneag dekantēšanas baseina – pagarinājuma, rada būtisku piesārņojumu, kam, it īpaši pastiprinoties vējam, ir kaitīga ietekme uz iedzīvotāju veselību un vidi.
   Tāpat Komisija uzskata, ka, lai attaisnotu direktīvā tai noteikto pienākumu neizpildi, Rumānija nevarot atsaukties uz tādām pilnībā iekšējām situācijām kā Moldomin privatizācija un to, ka pircējs uzņemsies vides aizsardzības pienākumus.

      (1)  OV L 102, 15. lpp.


title: Lieta C-53/14 P: Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 21. maija spriedums – JAS Jet Air Service France (SARL)/Eiropas Komisija Apelācijas sūdzība — Muitas savienība un kopējais muitas tarifs — Kopienas muitas kodekss — 239. pants — Muitas kodeksa īstenošanas regula — 905. pants — Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes džinsu bikšu imports — Ievedmuitas nodoklis — Lēmums, ar kuru šī nodokļa atlaide ir atzīta par nepamatotu — “Īpašas situācijas” neesamība

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/14

         Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 21. maija spriedums – JAS Jet Air Service France (SARL)/Eiropas Komisija
   (Lieta C-53/14 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Muitas savienība un kopējais muitas tarifs - Kopienas muitas kodekss - 239. pants - Muitas kodeksa īstenošanas regula - 905. pants - Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes džinsu bikšu imports - Ievedmuitas nodoklis - Lēmums, ar kuru šī nodokļa atlaide ir atzīta par nepamatotu - “Īpašas situācijas” neesamība)
   (2015/C 236/19)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: JAS Jet Air Service France (SARL) (pārstāvji – T. Gallois un E. Dereviankine, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Caeiros, B.-R. Killmann un C. Soulay)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               JAS Jet Air Service France (SARL) sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 102, 7.4.2014.


title: Lietas C-247/03 izslēgšana no reģistra

text:
               30.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/21

         Lietas C-247/03 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 106/46)

      (tiesvedības valoda — grieķu)

   2004. gada 19. novembrī Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-247/03 Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika.

      (1)  OV C 184, 02.08.2003.


title: Lieta C-217/06: Tiesas (otrā palāta) 2007. gada 4. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Būvdarbu publiskā iepirkuma līgums — Direktīva 71/305/EEK — Būvdarbu publiskā iepirkuma līguma jēdziens un noteikšana — Pienākumu neizpilde ar visām no tās izrietošajām sekām)

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/12

         Tiesas (otrā palāta) 2007. gada 4. oktobra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-217/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Būvdarbu publiskā iepirkuma līgums - Direktīva 71/305/EEK - Būvdarbu publiskā iepirkuma līguma jēdziens un noteikšana - Pienākumu neizpilde ar visām no tās izrietošajām sekām)
   (2007/C 297/17)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — X. Lewis, pārstāvis, un M. Mollica, avocat)

      Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji — I. Braguglia un S. Fiorentino)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvas 71/305/EEK par būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūru koordinēšanu (OV L 185, 5. lpp.) 3. un 12. panta pārkāpums — Līguma par darbiem, kas minēti conseil municipal de Stintino [Stintino pašvaldības padome] 1989. gada 14. decembra lēmumā Nr. 48, it īpaši tādu “darbu, kas attiecas uz ūdens piegādes un kanalizācijas tīklu, ceļu tīklu, kā arī struktūru un iekārtu, kas apkalpo Stintino pašvaldības centru, ārpus centra esošās pilsētas un tūristu zonas, tehnisku un strukturālu modernizāciju, uzturēšanu un nodrošināšanu, tai skaitā uz piekrastes un šīs pašvaldības tūristu centru uzkopšanu un attīrīšanu, plānošana un īstenošana”, piešķiršana pēc savstarpējas vienošanās un nepublicējot paziņojumu par paredzamo publisko iepirkumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Ļaujot veikt kaut vai vienu no darbiem, kurus Stintino pašvaldība uzticēja sabiedrībai Maresar Soc. Cons. arl saskaņā ar 1991. gada 2. oktobrī parakstīto vienošanos Nr. 7/91 un papildus pasākumiem, par kuriem puses vienojās vēlāk, Itālijas Republika neizpildīja pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvu 71/305/EEK par būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūru koordinēšanu, un it īpaši tās 3. un 12. pantu;

               2)

               Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 178, 29.7.2006.


title: Apvienotās lietas no C-159/12 līdz C-161/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 5. decembra spriedums ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Alessandra Venturini/A.S.L. Varese u.c. (C-159/12), Maria Rosa Gramegna/ASL Lodi u.c. (C-160/12), Anna Muzzio/ASL Pavia u.c. (C-161/12) (Brīvība veikt uzņēmējdarbību — LESD 49. pants — Sabiedrības veselība — Valsts tiesību akti, kas liedz paraaptiekām pārdot zāles, kuru iegādei ir vajadzīga ārsta recepte un kuru izmaksas sedz pircējs)

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/8

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 5. decembra spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Alessandra Venturini/A.S.L. Varese u.c. (C-159/12), Maria Rosa Gramegna/ASL Lodi u.c. (C-160/12), Anna Muzzio/ASL Pavia u.c. (C-161/12)
   (Apvienotās lietas no C-159/12 līdz C-161/12) (1)

   (Brīvība veikt uzņēmējdarbību - LESD 49. pants - Sabiedrības veselība - Valsts tiesību akti, kas liedz paraaptiekām pārdot zāles, kuru iegādei ir vajadzīga ārsta recepte un kuru izmaksas sedz pircējs)
   2014/C 45/14
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Alessandra Venturini (C-159/12), Maria Rosa Gramegna (C-160/12) un Anna Muzzio (C-161/12)

      Atbildētāji: A.S.L. Varese, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Saronno, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-159/12), ASL Lodi, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Sant’Angelo Lodigiano, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-160/12), ASL Pavia, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Bereguardo, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-161/12)

      Piedaloties: Federfarma — Federazione Nazionale Unitaria dei Titolari di Farmacia Italiani (no C-159/12 līdz C-161/12)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — LESD 18. un 56. panta, kā arī LESD 101. un 102. panta interpretācija — Valsts tiesību akti, kas liedz paraaptiekām pārdot zāles, kuru iegādei ir vajadzīga ārsta recepte un kuru izmaksas sedz pircējs

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 49. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietās esošais, kas neļauj farmaceitam, kurš ir ieguvis attiecīgu kvalifikāciju un ir reģistrēts atbilstošajā profesionālajā apvienībā, bet kurš nav teritoriālajā plānā iekļautas aptiekas īpašnieks, tam piederošajā paraaptiekā mazumtirdzniecībā izplatīt arī zāles, kuru iegādei ir vajadzīga ārsta recepte un kuru izmaksas nesedz valsts veselības dienests, bet pilnībā sedz to pircējs.

      (1)  OV C 157, 2.6.2012.


title: Lieta C-162/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 29. martā iesniedza Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Damijan Vnuk/Zavarovalnica Triglav d.d.

text:
               1.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/24

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 29. martā iesniedza Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Damijan Vnuk/Zavarovalnica Triglav d.d.

   (Lieta C-162/13)
   2013/C 156/37
   Tiesvedības valoda — slovēņu

      Iesniedzējtiesa

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Damijan Vnuk

      Atbildētājs: Zavarovalnica Triglav d.d.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai jēdziens “transportlīdzekļu lietošana” atbilstoši Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīvas 72/166/EEK (1) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību 3. panta 1. punktam ir interpretējams tādējādi, ka tajā neietilpst šīs lietas faktiskie apstākļi, kuros atbildētāja apdrošinātais ar traktoru, kas bija aprīkots ar piekabi, savācot siena ruļļus siena šķūnī, notrieca kāpnes, uz kurām atradās prasītājs, jo notikums nenorisinājās ceļu satiksmes apstākļos?

      (1)  OV L 103, 1. lpp.


title: Lieta C-542/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 24. oktobrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Staatssecretaris van Financiën/Codirex Expeditie BV

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/31

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 24. oktobrī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Staatssecretaris van Financiën/Codirex Expeditie BV

      (Lieta C-542/11)
      (2012/C 25/55)
      Tiesvedības valoda — holandiešu

         Iesniedzējtiesa

         Hoge Raad der Nederlanden

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītājs: Staatssecretaris van Financiën

         Atbildētāja: Codirex Expeditie BV

         Prejudiciālais jautājums

      Kurā brīdī ārpuskopienas preces, kas ar statusu “pagaidu glabāšanā” ir deklarētas Kopienas ārējā tranzīta procedūras piemērošanai, tiek nodotas muitas vai izmantošanas režīmā Muitas kodeksa (1) 50. panta izpratnē?

         (1)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.).


title: Lieta T-207/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. augustā — Europig pret ITSB ( EUROPIG )

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/20

         Prasība, kas celta 2006. gada 4. augustā — Europig pret ITSB (“EUROPIG”)
   (Lieta T-207/06)
   (2006/C 261/38)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Europig, Josselin (Francija) (pārstāvis — D. Masson, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto Apelāciju padomes 2006. gada 31. maija lēmumu lietā R 1425/2005-4;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “EUROPIG” attiecībā uz 29. un 30. klasē ietilpstošajām precēm (reģistrācijas pieteikums Nr. 3816691)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta, kā arī 2. un 3. punkta pārkāpums. Prasītāja norāda, ka preču zīme, kuras reģistrāciju tā ir pieteikusi, neesot apzīmētās preces aprakstoša, ka tā esot pilnīgi atšķirīga un ka, jebkurā gadījumā, nosaukuma “EUROPIG” atšķirtspēja esot iegūta izmantošanas rezultātā.


title: Lieta C-15/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. janvārī iesniedza Korkein oikeus (Somija) – Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp./Rajavartiolaitos

text:
               20.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. janvārī iesniedza Korkein oikeus (Somija) – Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp./Rajavartiolaitos

   (Lieta C-15/17)
   (2017/C 086/22)
   Tiesvedības valoda – somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein oikeus

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp.

      Atbildētāja: Rajavartiolaitos

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai formulējums “piekraste vai ar to saistītas intereses” Jūras tiesību konvencijas 220. panta 6. punktā vai attiecīgi formulējums “piekraste vai saistīts interešu objekts” Direktīvas 2005/35/EK (1) 7. panta 2. punktā ir jāinterpretē, ņemot vērā 1969. gada Starptautiskās konvencijas par iejaukšanās tiesībām atklātā jūrā naftas piesārņojuma gadījumā II panta 4. punktā definēto “piekrasti vai saistītās intereses”?

               2)

               Saskaņā ar pirmajā prejudiciālajā jautājumā minētās 1969. gada konvencijas II panta 4. punkta c) apakšpunktā sniegto definīciju “saistītās intereses” tostarp nozīmē iesaistītā rajona piekrastes iedzīvotāju veselību un labklājību, tai skaitā jūras dzīvo resursu un dzīvās dabas saglabāšanu. Vai šis noteikums attiecas arī uz dzīvo resursu un dzīvās dabas saglabāšanu ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā, vai arī šī konvencijas norma attiecas tikai uz piekrastes rajona interešu saglabāšanu?

               3)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, kā ir jāsaprot formulējums “piekraste vai ar to saistītas intereses” Jūras tiesību konvencijas 220. panta 6. punktā vai attiecīgi formulējums “piekraste vai saistīts interešu objekts” Direktīvas 2005/35/EK 7. panta 2. punktā?

               4)

               Ko nozīmē formulējums “teritoriālo ūdeņu vai ekskluzīvās ekonomiskās zonas resursi” Jūras tiesību konvencijas 220. panta 6. punkta un Direktīvas 2005/35/EK 7. panta 2. punkta izpratnē? Vai ar dzīvajiem resursiem ir jāsaprot tikai nozvejojamās sugas, vai arī te ietilpst arī sugas, kuras asociējas ar nozvejojamām vai no tām atkarīgām sugām Jūras tiesību konvencijas 61. panta 4. punkta izpratnē, piemēram, augu un dzīvnieku sugas, kas ir nozvejojamo sugu barība?

               5)

               Kā ir jānosaka Jūras tiesību konvencijas 220. panta 6. punktā un Direktīvas 2005/35/EK 7. panta 2. punktā minētie “smaga kaitējuma draudi”? Vai šie draudi ir jānosaka, ņemot vērā abstrakta vai konkrēta apdraudējuma jēdzienu vai citādi?

               6)

               Vai, novērtējot Jūras tiesību konvencijas 220. panta 6. punktā un Direktīvas 2005/35/EK 7. panta 2. punktā paredzētos piekrastes valsts kompetences nosacījumus, ir jāpieņem, ka izraisītais smagais kaitējums vai tā draudi ir smagākas sekas nekā izraisītā būtiska jūras vides piesārņošana vai tās draudi [Jūras tiesību konvencijas] 220. panta 5. punkta izpratnē? Kā ir definējama būtiska jūras vides piesārņošana un kā tā ir jāņem vērā, novērtējot izraisīto smagu kaitējumu vai tā draudus?

               7)

               Kādi apstākļi ir jāņem vērā, novērtējot izraisītā kaitējuma vai tā draudu smagumu? Vai novērtējot ir jāņem vērā, piemēram, negatīvās ietekmes, kas izpaužas kā kaitējums, ilgums un ģeogrāfiskā izplatība? Ja atbilde ir apstiprinoša, kā ir jānovērtē kaitējuma ilgums un apjoms?

               8)

               Direktīva 2005/35/EK ir minimālo prasību direktīva un neliedz dalībvalstīm veikt stingrākus pasākumus pret kuģu radīto piesārņojumu saskaņā ar starptautiskajām tiesībām (2. pants [1. panta 2. punkts]). Vai iespēja piemērot stingrākus noteikumus attiecas uz direktīvas 7. panta 2. punktu, kur ir noteikta piekrastes valsts kompetence saukt pie atbildības caurbraucošu kuģi?

               9)

               Vai, interpretējot Jūras tiesību konvencijas 220. panta 6. punktā un Direktīvas [2005/35/EK] 7. panta 2. punktā paredzētos piekrastes valsts kompetences nosacījumus, var būt nozīme īpašajiem ģeogrāfiskajiem un vides apstākļiem, kā arī Baltijas jūras reģiona jutīgumam?

               10)

               Vai ar “skaidriem objektīviem pierādījumiem” Jūras tiesību konvencijas 220. panta 6. punkta un Direktīvas 2005/35/EK 7. panta 2. punkta izpratnē līdztekus pierādījumiem, ka kuģis ir izdarījis pārkāpumus, uz ko attiecas minētās normas, ir jāsaprot arī noplūdes seku pierādījumi? Kādi pierādījumi ir jāpieprasa tam, ka ir izraisīti smaga kaitējuma draudi piekrastei vai ar to saistītām interesēm, vai teritoriālo ūdeņu vai ekskluzīvās ekonomiskās zonas resursiem, piemēram, putnu populācijām un zivju krājumiem, kā arī reģiona jūras videi? Vai skaidru objektīvu pierādījumu prasība nozīmē, ka, piemēram, noplūdušās naftas negatīvās ietekmes uz jūras vidi novērtējumam vienmēr ir jāpamatojas uz konkrētām pārbaudēm un pētījumiem par notikušās naftas noplūdes ietekmi?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un sodu, tostarp kriminālsodu, ieviešanu par nodarījumiem, kas saistīti ar piesārņojumu (OV 2005, L 255, 1. lpp.), redakcijā ar grozījumiem, kas ir izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Direktīvu 2009/123/EK (OV 2009, L 280, 52. lpp.).


title: Lieta C-221/04: Tiesas (otrā palāta) spriedums  2006. gada 18. maijā  — Eiropas Kopienu Komsija pret Spānijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 92/43/EEK — Dabisko dzīvotņu, kā arī savvaļas faunas un floras aizsardzība — Sugu aizsardzība — Medības, izmantojot cilpas ar apturēšanas aprīkojumu, privātās medību zonās — Castilla y León)

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/4

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 18. maijā — Eiropas Kopienu Komsija pret Spānijas Karalisti
   (Lieta C-221/04) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 92/43/EEK - Dabisko dzīvotņu, kā arī savvaļas faunas un floras aizsardzība - Sugu aizsardzība - Medības, izmantojot cilpas ar apturēšanas aprīkojumu, privātās medību zonās - Castilla y León)
   (2006/C 165/08)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komsija (pārstāvji — G. Valero Hordana [G. Valero Jordana] un M. van Beks [M. van Beek])

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — F. Diezs Moreno [F. Díez Moreno])
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.) 12. panta 1. punkts un VI pielikums — Kastīlijas [Castilla] un Leonas [León]iestāžu sniegta atļauja medīt privātās medību zonās, izmantojot cilpas ar apturēšanas aprīkojumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 179, 10.07.2004.


title: Lieta T-240/12: Prasība, kas celta 2012. gada 4. jūnijā — Eni /Komisija

text:
               21.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/27

         Prasība, kas celta 2012. gada 4. jūnijā — Eni/Komisija
   (Lieta T-240/12)
   2012/C 217/57
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eni SpA (Roma, Itālija) (pārstāvji — G. Roberti un I. Perego, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt apstrīdēto tiesību aktu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret 2012. gada 23. aprīļa vēstuli (*D/2012/042026) saistībā ar lietu COMP/F/38.638 — Butadiēna gumija un stirēna butadiēna gumijas emulsija — Atkārtots lēmums, ar kuru Eiropas Komisija paziņoja ENI par savu lēmumu atsākt BR-ESBR procedūru pēc Vispārējās tiesas 2011. gada 13. jūlija sprieduma lietā T-39/07 Eni/Komisija pasludināšanas, ar kuru tika daļēji atcelts 2006. gada 29. novembra Lēmums C(2006) 5700, kas tika pieņemts lietā COMP/F/38.638 — Butadiēna gumija un stirēna butadiēna gumijas emulsija, un samazināts uzliktais naudas sods.
   Savas prasības pamatojumam ENI ir izvirzījusi vienu prasības pamatu, kurā norāda uz kompetences neesamību, jo Komisija nebija tiesīga atsākt izmeklēšanas procedūru lietā BR-ESBR, lai pieņemtu jaunu lēmumu par soda piemērošanu.

      ENI apgalvo, ka Vispārējā tiesa 2011. gada 13. jūlija spriedumā ne tikai ir daļēji atcēlusi 2006. gada BR-ESBR lēmumu, pamatojoties uz to, ka Komisija nebija pareizi novērtējusi ar pārkāpuma atkārtotu izdarīšanu saistīto atbildību pastiprinošo apstākli, bet ir arī īstenojusi savu kompetenci nolēmuma pieņemšanai pēc būtības — atbilstoši LESD 261. pantam un Regulai Nr. 1/2003 — pārskatot naudas soda apmēru un aizstājot Komisijas vērtējumu ar savējo. Šajā aspektā ar lēmumu par BR-ESBR procedūras atsākšanu tiek ne vien pārkāpts pilnvaru sadalījuma princips un LESD 13. pantā minētais institucionālais līdzsvars, bet tas ir arī pretrunā ECPAK 6. pantā un Pamattiesību hartas 47. pantā paredzētajām pamattiesībām uz taisnīgu lietas izskatīšanu, kā arī ECPAK 7. pantā paredzētajam ne bis in idem principam.
   Turklāt ENI apgalvo, ka pretēji apstrīdētajā tiesību aktā norādītajam Vispārējā tiesa nav konstatējusi vienīgi procesuālu pārkāpumu attiecībā uz veidu, kādā Komisija 2006. gada BR-ESBR lēmumā ir piemērojusi atkārtota pārkāpuma jēdzienu; līdz ar to Komisija nevar atsaukties uz PVC II
       (1) judikatūru, lai pamatotu savu rīcību, kura arī šajā aspektā ir pretrunā ECPAK 7. pantam.
   Visbeidzot ENI, ņemot vērā attiecīgo judikatūru, norāda, ka šajā lietā pastāvošajos apstākļos jebkāda iespēja atkārtoti pieņemt lēmumu, kurā vēlreiz tiek piemērots atkārtota pārkāpuma jēdziens un uzlikts naudas sods, katrā ziņā ir pilnībā izslēgta.

      (1)  2002. gada 15. oktobra spriedums apvienotajās lietās C-238/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, no C-250/99 P līdz C-252/99 P un C-254/99 P Limburgse Vinyl Maatschappij NV (LVM) u.c./Komisija (PVV II), Recueil, I-8375. lpp.


title: Lieta C-597/11 P: Tiesas 2012. gada 4. oktobra rīkojums — Evropaïki Dynamiki- Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Eiropas Komisija (Apelācijas sūdzība — Publiskā iepirkuma līgums, kura slēgšanas tiesības ir piešķīrusi Komisija — Piedāvājuma noraidīšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 — 89. pants — Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 — 140. un 141. pants — Piedāvājumu pieņemšanas termiņš — Informācijas pieprasījumu iesniegšanas termiņš)

text:
               6.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 101/3

         Tiesas 2012. gada 4. oktobra rīkojums — Evropaïki Dynamiki- Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Eiropas Komisija

   (Lieta C-597/11 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Publiskā iepirkuma līgums, kura slēgšanas tiesības ir piešķīrusi Komisija - Piedāvājuma noraidīšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 - 89. pants - Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 - 140. un 141. pants - Piedāvājumu pieņemšanas termiņš - Informācijas pieprasījumu iesniegšanas termiņš)
   2013/C 101/06
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (pārstāvis — N. Korogiannakis, Δικηγόρος)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvis — M. Wilderspin)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 9. septembra spriedumu lietā (T-232/06) Evropaïki Dynamiki/Komisija, ar kuru noraidīta prasība atcelt Komisijas 2006. gada 19. jūnija lēmumu, ar kuru noraidīts prasītājas iesniegtais piedāvājums uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus procedūrā “TAXUD/2005/AO-001” par muitas informācijas tehnoloģiju pakalpojumu specifikāciju, izstrādi, uzturēšanu un atbalstu saistībā ar DG TAXUD informācijas [tehnoloģiju] projektiem (OV 2005, S 117-115222), kā arī atcelt lēmumu par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu citam pretendentam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 25, 28.1.2012.


title: Lieta C-417/05 P: Apelācija, ko  2005. gada 24. novembrī  ierosināja Eiropas Kopienu Komisija par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (pirmā palāta)  2005. gada 13. septembra  spriedumu lietā T-272/03 M.D. Fernández Gómez/Eiropas Kopienu Komisija

text:
               14.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 10/17

         Apelācija, ko 2005. gada 24. novembrī ierosināja Eiropas Kopienu Komisija par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2005. gada 13. septembra spriedumu lietā T-272/03 M.D. Fernández Gómez/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-417/05 P)
   (2006/C 10/34)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 24. novembrī izskatīšanai ir iesniegta Eiropas Kopienu Komisijas, ko pārstāv D. Martin un L. Lozano Palacios, apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2005. gada 13. septembra spriedumu lietā T-272/03 M.D. Fernández Gómez/Eiropas Kopienu Komisija.
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atcelt apstrīdēto spriedumu;

               —

               lemjot par lietu, apmierināt atbildētājas pirmajā instancē izvirzītos prasījumus un, tātad, noraidīt prasību lietā T-272/03;

               —

               pakārtoti, nodot lietu izskatīšanai Pirmās instances tiesai;

               —

               piespriest Fernández Gómez atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tās tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Pirmās instances tiesā.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savā apelācijā Komisija izvirza trīs pamatus:

               1.

               Pirmais pamats attiecas uz Pirmās instances tiesas kļūdu no tiesību viedokļa, kas pieļauta, prasību atzīstot par pieņemamu, tā kā 2001. gada 19. janvāra vēstulei nebija lēmuma spēks un tāpēc, ka pirmajā instancē apstrīdētais tiesību akts, proti, 2003. gada 12. maijā nosūtītā elektroniskā pasta vēstule nebija tikai apstiprinoša, tā ietvēra jaunu elementu salīdzinājumā ar 2001. gada 17. janvāra lēmumu un 2001. gada 19. janvāra vēstuli. Komisija savukārt uzskata, ka prasība ir nepieņemama, ciktāl 2001. gada 19. janvāra vēstule un 2001. gada 17. janvāra līgums nosaka administrācijas galīgo nostāju attiecībā uz prasītāju. Tātad prasītājai būtu bijis jāapstrīd šie tiesību akti. No Komisijas viedokļa, 2003. gada 12. maija elektroniskā pasta vēstulei nebija lēmuma spēka, tāpat tā neietvēra jaunu elementu salīdzinājumā ar agrākajiem tiesību aktiem. Tāpēc prasību būtu bijis jānoraida kā nepieņemamu.

               2.

               Otrais pamats būtībā attiecas uz kļūdu no tiesību viedokļa, interpretējot 1996. gada 13. novembra lēmumu un konkrētāk, interpretējot jēdzienu “līgumdarbinieki”. Komisija uzskata, ka no 13. novembra lēmuma mērķa, kā arī tā formulējuma un pieņemšanas konteksta izriet, ka tas aptver visus to darbinieku “administratīvos posteņus un līgumus ar Komisiju”, kuri nav Komisijas ierēdņi. Pakārtoti, Komisija uzskata, ka Pirmās instances tiesa ir lēmusi ultra petita un ir nepareizi interpretējusi RAA (Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības) 8. pantu. Faktiski, ja, kā izskatāmajā gadījumā, Statūtu norma iecēlējinsitūcijai paredz tiesības, to izmantošana ietilpst iecēlējinstitūcijai piešķirtajā plašajā rīcības brīvībā.

               3.

               Trešais pamats būtībā attiecas uz Kopienas tiesību pārkāpumu, piešķirot kompensāciju par šķietamu materiālu kaitējumu, kas nav ne reāls, ne noteikts, un, pakārtoti, par to, ka nav izpildīts pienākums sniegt pamatojumu, aprēķinot zaudējumus, liedzot Tiesai pārbaudīt samērīguma principa ievērošanu.


title: Tiesas nolēmums ( 2013. gada 7. oktobris ) apvienotajās lietās E-4/12 un E-5/12 – Risdal Touring AS un Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi (Prasība atcelt EBTA Uzraudzības iestādes lēmumu – piekļuve dokumentiem – pieņemamība – tiesvedības izbeigšana)

text:
               19.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 372/18

         TIESAS NOLĒMUMS
   (2013. gada 7. oktobris)
   apvienotajās lietās E-4/12 un E-5/12

      Risdal Touring AS un Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Prasība atcelt EBTA Uzraudzības iestādes lēmumu – piekļuve dokumentiem – pieņemamība – tiesvedības izbeigšana)
   (2013/C 372/07)
   Apvienotajās lietās E-4/12 un E-5/12 Risdal Touring AS un Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi – PRASĪBA lietā E-4/12 Risdal Touring atcelt atbildētāja lēmumu, kurš pirmoreiz paziņots 2012. gada 5. aprīlī, nenorādot pamatojumu, un vēlāk paziņots 2012. gada 4. maijā un saskaņā ar kuru, pamatojoties uz noteikumiem par piekļuvi dokumentiem, kas ieviesti ar EBTA Uzraudzības iestādes 2008. gada 27. jūnija Lēmumu Nr. 407/08/COL, ir liegta publiska piekļuve pilnīgam lietas satura izklāstam un konkrētiem dokumentiem EBTA Uzraudzības iestādes lietā Nr. 70506, kas ir valsts atbalsta lieta; un lietā E-5/12 Konkurrenten atcelt atbildētāja lēmumu, kurš paziņots 2012. gada 5. aprīlī, nenorādot pamatojumu, un saskaņā ar kuru, pamatojoties uz noteikumiem par piekļuvi dokumentiem, kas ieviesti ar EBTA Uzraudzības iestādes 2008. gada 27. jūnija Lēmumu Nr. 407/08/COL, ir liegta publiska piekļuve pilnīgam lietas satura izklāstam EBTA Uzraudzības iestādes lietā Nr. 60510, kas ir valsts atbalsta lieta, tiesa priekšsēdētāja un tiesneša-referenta Carl Baudenbacher un tiesnešu Per Christiansen un Páll Hreinsson sastāvā 2013. gada 7. oktobrī taisīja nolēmumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo tiesa nolemj:

                  lietā E-4/12 Risdal Touring AS pret EBTA Uzraudzības iestādi:

                           1.

                           prasību daļā par konkrētiem dokumentiem noraidīt kā nepieņemamu;

                           2.

                           prasības pārējā daļā tiesvedību izbeigt;

                           3.

                           EBTA Uzraudzības iestāde sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina pusi prasības iesniedzēja tiesāšanās izdevumu;

                           4.

                           prasības iesniedzējs sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem.

                  Lietā E-5/12 Konkurrenten.no AS pret EBTA Uzraudzības iestādi:

                           1.

                           prasību noraidīt kā nepieņemamu;

                           2.

                           EBTA Uzraudzības iestāde sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina prasības iesniedzēja tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-210/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2015. gada 25. februāra spriedumu lietā T-257/13 Polija/Komisija 2015. gada 6. maijā iesniedza Polijas Republika

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/28

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2015. gada 25. februāra spriedumu lietā T-257/13 Polija/Komisija 2015. gada 6. maijā iesniedza Polijas Republika
   (Lieta C-210/15 P)
   (2015/C 236/38)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Polijas Republika (pārstāvis – B. Majczyna)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pilnībā Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 25. februāra spriedumu lietā T-257/13 Polija/Komisija;

               —

               daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 26. februāra Īstenošanas lēmumu 2013/123/ES (izziņots ar dokumenta numuru C(2013) 981), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (1) tiktāl, ciktāl tajā no Eiropas Savienības finansējuma ir izslēgtas summas EUR 2 8 7 63  238,60 un EUR 5 6 88  440,96 apmērā, ko ir segusi Polijas Republikas apstiprināta maksātāja iestāde;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Polijas Republika apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir kļūdaini interpretējusi Regulas Nr. 1257/1999 11. panta 1. punktu un Regulas Nr. 1698/2005 23. panta 2. punktu, uzskatot, ka priekšlaicīgas pensionēšanās atbalsta piešķiršanai ir nosacījums, ka persona, kas nodod saimniecību citai personai, veic lauksaimniecisku darbību komerciālos nolūkos pirms saimniecības nodošanas, bet šajās tiesību normās ir paredzēts, pirmkārt, ka ieinteresētajai personai ir jāveic lauksaimnieciska darbība (komerciālos vai nekomerciālos nolūkos) desmit gadus pirms saimniecības nodošanas un, otrkārt, aizliegums personai, kas nodod saimniecību citai personai, veikt lauksaimnieciskas darbības komerciālos nolūkos pēc saimniecības nodošanas.
   Polijas Republika norāda, ka Savienības tiesībās nav paredzēta prasība veikt lauksaimniecisku darbību komerciālos nolūkos pirms saimniecības nodošanas. Regulas Nr. 1257/1999 11. panta 1. punktā un Regulas Nr. 1698/2005 23. panta 2. punktā ir paredzēts, ka ieinteresētajai personai ir jāveic lauksaimnieciska darbība desmit gadus pirms saimniecības nodošanas, bet šajā laikposmā šī darbība var būt komerciāla vai nekomerciāla. Turklāt šīs tiesību normas aizliedz personai, kas nodod saimniecību citai personai, nodarboties ar lauksaimniecību komerciālā nolūkā pēc saimniecības nodošanas.

      (1)  OV L 67, 20. lpp.


title: Lieta T-223/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 27 jūnijā ierosinājis Michel Thierry par Civildienesta tiesas 2007. gada 16. aprīļa spriedumu lietā F-82/05, Michel Thierry /Komsija

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/42

         Apelācija, ko 2007. gada 27 jūnijā ierosinājis Michel Thierry par Civildienesta tiesas 2007. gada 16. aprīļa spriedumu lietā F-82/05, Michel Thierry/Komsija
   (Lieta T-223/07 P)
   (2007/C 199/79)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Michel Thierry, Howald (Luksemburgas Lielhercogiste) (pārstāvis — F. Fabetti, advokāts)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi

               —

               atcelt Civildienesta tiesas 2007. gada 16. aprīļa rīkojumu lietā F-82/05, kas prasītājam paziņots 2007. gada 17. aprīlī;

               —

               apmierināt prasījumus, kurus prasītājs iesniedzis pirmajā instancē un, attiecīgi, atzīt par pieņemamu un pamatotu prasību lietā F-82/05;

               —

               pakārtoti, nodot lietu atpakaļ Civildienesta tiesai;

               —

               izlemt par tiesāšanās izdevumiem un honorāriem un piespriest Komisijai tos atlīdzināt.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savā apelācijā prasītājs lūdz atcelt Civildienesta tiesas rīkojumu, ar kuru daļēji kā acīmredzami nepieņemama un daļēji kā acīmredzami nepamatota noraidīta prasība, kuras priekšmets ir ierēdņu saraksta, kuri paaugstināti amatā sakarā ar amatā paaugstināšanu 2004. gadā, atcelšana, ciktāl šajā sarakstā nav iekļauts prasītāja vārds.
   Savu apelāciju pamatojot prasītājs izvirza pamatu, kas saistīts ar kļūdu interpretēšanā un faktu izvērtēšanā, kas esot izraisījusi procesuālu kļūdu un juridisku kļūdu, ko šķietami pieļāvusi Civildienesta tiesa, ciktāl tā nav apmierinājusi prasītāja replikā pirmajā instancē izteikto lūgumu noklausīties viņa darba vietā strādājošu darbinieku.


title: Lieta C-382/12 P: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 11. septembra spriedums – MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL/Eiropas Komisija, Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc, HSBC Bank plc, Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL , Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste Apelācija — Pretapelācija — Pieņemamība — EKL 81. pants — Atvērta ar debetkartēm, atliktā maksājuma kartēm un kredītkartēm veicamo maksājumu sistēma — Daudzpusējas starpbanku standarta komisijas maksas — Uzņēmumu apvienība — Konkurences ierobežojumi, ko rada sekas — Pārbaudes tiesā kritērijs — Jēdziens “aksesuārs ierobežojums”  — Objektīvi nepieciešams un samērīgs raksturs — Atbilstoši “hipotētiski pieņēmumi”  — Divpusējas sistēmas — Pieeja attiecībā uz pirmajā instancē iesniegta prasības pieteikuma pielikumiem

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/4

         Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 11. septembra spriedums – MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL/Eiropas Komisija, Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc, HSBC Bank plc, Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-382/12 P) (1)

   (Apelācija - Pretapelācija - Pieņemamība - EKL 81. pants - Atvērta ar debetkartēm, atliktā maksājuma kartēm un kredītkartēm veicamo maksājumu sistēma - Daudzpusējas starpbanku standarta komisijas maksas - Uzņēmumu apvienība - Konkurences ierobežojumi, ko rada sekas - Pārbaudes tiesā kritērijs - Jēdziens “aksesuārs ierobežojums” - Objektīvi nepieciešams un samērīgs raksturs - Atbilstoši “hipotētiski pieņēmumi” - Divpusējas sistēmas - Pieeja attiecībā uz pirmajā instancē iesniegta prasības pieteikuma pielikumiem)
   2014/C 409/04
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe (pārstāvji – E. Barbier de La Serre, V. Brophy un B. Amory, advokāti, un T. Sharpe, QC)

      Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija (pārstāvji – V. Bottka un N. Khan), Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc (pārstāvji – D. Liddell, solicitor, un M. M. Hoskins, barrister), HSBC Bank plc (pārstāvis – R. Thompson, QC), Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc (pārstāvji – K. Fountoukakos–Kyriakakos un S. Wisking, solicitors, un J. Flynn, QC), MBNA Europe Bank Ltd (pārstāvis – A. Davis, solicitor), British Retail Consortium (pārstāvji – R. Marchini, advokātse, un A. Robertson, barrister), EuroCommerce AISBL (pārstāvis – J. Stuyck, advokāts), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – M. Holt un C. Murrell, pārstāvji, kuriem palīdz J. Turner, QC, un J. Holmes, barrister)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību un pretapelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               MasterCard Inc., MasterCard International Inc. un MasterCard Europe SPRL sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas sūdzību un pretapelācijas sūdzībām, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas sūdzību;

               3)

               Royal Bank of Scotland plc, Bank of Scotland plc un Lloyds TSB Bank plc sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus saistībā ar to attiecīgajām pretapelācijas sūdzībām;

               4)

               HSBC Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste pašas sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 319, 20.10.2012.


title: Lieta C-603/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 21. decembrī iesniedza Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovēnijas Republika) — Pelati doo /Slovēnijas Republika

text:
               12.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 21. decembrī iesniedza Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovēnijas Republika) — Pelati doo/Slovēnijas Republika
   (Lieta C-603/10)
   2011/C 80/22
   Tiesvedības valoda — slovēņu

      Iesniedzējtiesa

      Upravno sodišče Republike Slovenije

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Pelati doo

      Atbildētāja: Slovēnijas Republika

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Padomes Direktīvas 90/434/EEK (1) 11. panta noteikumi ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj tādus valsts tiesību aktus, saskaņā ar kuriem Slovākijas Republika kā dalībvalsts ir noteikusi, ka nodokļu atvieglojumus, kas ir paredzēti komercsabiedrībai, kura vēlas īstenot sadalīšanu (sadalīt sabiedrību un izveidot jaunu sabiedrību), var saņemt tikai tad, ja noteiktajā termiņā ir iesniegts lūgums izdot atļauju piešķirt nodokļu priekšrocības, kas paredzētas sadalīšanas gadījumā, ja ir izpildīti paredzētie nosacījumi, proti, saskaņā ar kuriem nodokļu maksātājs termiņa notecējuma dēļ automātiski zaudē nodokļu atvieglojumus, kas ir paredzēti valsts tiesību aktos?

      (1)  Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīva 90/434/EK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai (OV L 225, 1. lpp.).