title: Lieta C-329/15: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 13. septembra spriedums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ENEA S.A./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Valsts atbalsts — Jēdziens “atbalsts, ko piešķir valstis vai ko piešķir no valsts līdzekļiem” — Enerģētikas nozares kapitālsabiedrības, kas pilnībā pieder valstij, pienākums iegādāties koģenerācijas režīmā kopā ar siltumu iegūtu elektroenerģiju

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/6

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 13. septembra spriedums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ENEA S.A./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

   (Lieta C-329/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - Jēdziens “atbalsts, ko piešķir valstis vai ko piešķir no valsts līdzekļiem” - Enerģētikas nozares kapitālsabiedrības, kas pilnībā pieder valstij, pienākums iegādāties koģenerācijas režīmā kopā ar siltumu iegūtu elektroenerģiju)
   (2017/C 382/05)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Najwyższy

      Pamatlietas puses

      Kasācijas sūdzības iesniedzējs: ENEA S.A.

      Otrs lietas dalībnieks: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tāds valsts pasākums kā pamatlietā aplūkotais, ar kuru gan privātiem, gan valsts uzņēmumiem ir noteikts pienākums iepirkt koģenerācijas režīmā kopā ar siltumu iegūtu elektroenerģiju, nav ne valsts iejaukšanās, ne valsts līdzekļu izmantošana.

      (1)  OV C 320, 28.9.2015.


title: Lieta T-563/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. septembra spriedums – Knöll/Eiropols Civildienests — Eiropols — Līguma nepagarināšana — Atteikums noslēgt līgumu uz nenoteiktu laiku — Kompensācija — Atcelšana ar Civildienesta tiesas nolēmumu — Spriedumu izpilde lietā F-44/09 un F-105/12

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/43

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. septembra spriedums – Knöll/Eiropols
   (Lieta T-563/16) (1)

   (Civildienests - Eiropols - Līguma nepagarināšana - Atteikums noslēgt līgumu uz nenoteiktu laiku - Kompensācija - Atcelšana ar Civildienesta tiesas nolēmumu - Spriedumu izpilde lietā F-44/09 un F-105/12)
   (2017/C 382/52)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Brigitte Knöll (Hoheima pie Mainas, Vācija) (pārstāvji – W. Dammingh un N. Dane, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Aģentūra tiesībaizsardzības sadarbībai (pārstāvji – D. Neumann un C. Falmagne, piedaloties D. Waelbroeck, A. Duron un I. Antypas, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība, kura celta, pamatojoties uz LESD 270. pantu, un kurā lūgts atcelt Eiropola 2014. gada 29. jūlija lēmumu, ar kuru ir nolemts nepagarināt uz nenoteiktu laiku ar prasītāju noslēgto līgumu un viņai ir piešķirta kompensācija EUR 10 000 apmērā par procesa ilgumu un ieilgušo nenoteiktības stāvokli, un Eiropola lēmumu, ar kuru prasītājas sūdzība tika noraidīta.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Prasību noraidīt;

               2)

               Brigitte Knöll atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 354, 26.10.2015 (lieta sākotnēji Eiropas Savienības Civildienesta tiesā reģistrēta ar numuru F–120/15 un 2016. gada 1. septembrī nosūtīta Eiropas Savienības Vispārējai tiesai).


title: Lieta T-634/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. septembrī – Pint/Komisija

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/53

         Prasība, kas celta 2017. gada 15. septembrī – Pint/Komisija
   (Lieta T-634/17)
   (2017/C 382/66)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Anikó Pint (Göd, Ungārija) (pārstāvis – D. Lazar, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 1. jūnija Lēmumu Ares(2017)2755260;

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 17. jūlija Lēmumu C(2017)5145 final;

               —

               uzdot Komisijai piešķirt prasītājai piekļuvi visiem dokumentiem EU Pilot lietā 8572/15, CHAP (2015) 00353, neatkarīgi no tā, vai tie jau ir prasītājas rīcībā, vai tiks paziņoti tikai vēlāk, kā arī

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: apstrīdēto dokumentu publiskošana neietekmētu izmeklēšanas darbību aizsardzības mērķi

                  EU Pilot lietas 8572/15 priekšmets ir apjomīgie tiesību vērsties objektīvā tiesā un tiesību uz taisnīgu lietas izskatīšanu pārkāpumi Ungārijas tiesās, piemērojot tiesisko regulējumu par tā saukto ārvalstu valūtu kredītu pārrēķināšanu Ungārijas valūtā. Šie likumi esot pretrunā varas dalīšanas principam, jo tie aizskar pilsoņu privātās līgumiskās attiecības. Atbilstoši šiem likumiem kredītņēmēji esot spiesti uzņemties valūtas kursa svārstību rezultātā radušos zaudējumus un esot liegtas tiesības tiesā apstrīdēt kredītlīgumu spēkā esamību.
               Sarunas Eiropas Komisijas un Ungārijas valdības starpā ar mērķi panākt Ungārijas tiesiskā regulējuma atbilstību Savienības tiesībām nav piemērotas šā mērķa sasniegšanai, jo tiesiskā valstī tiesas ir neatkarīgas.
               Apstrīdēto dokumentu izsniegšana neietekmētu izmeklēšanas darbību aizsardzības mērķi, bet gan veicinātu tā sasniegšanu, jo tikai publiskas diskusijas rezultātā var tikt mainīta Ungārijas tiesu judikatūra.

               2.

               Otrais pamats: apstrīdēto dokumentu publiskošanu pamato svarīgas sabiedrības intereses
               Dokumentu publiskošana esot sabiedrības interesēs, jo tādējādi būtu iespējams:

                           —

                           grozīt Ungārijas tiesu juridiskās tradīcijas;

                           —

                           Eiropas līmenī diskutēt par Ungārijas valdības izpratni par pamattiesību interpretāciju un

                           —

                           radīt pamatu sabiedriskai diskusijai par Komisijas izpratni par Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta un ECPAK [Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas] 6. panta 1. punkta pirmā teikuma interpretāciju;

                           —

                           aizsargāt iekšējo tirgu un

                           —

                           pilsoņiem padarīt uzskatāmākas priekšrocības Ungārijas dalībai Eiropas Savienībā.


title: Apvienotās lietas C-588/15 P un C-622/15 P: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 14. septembra spriedums – LG Electronics, Inc./Eiropas Komisija Apelācija — Aizliegtas vienošanās — Televizoru un datoru monitoru kineskopu pasaules tirgus — Vienošanās un saskaņotas darbības cenu, tirgu sadales un klientu sadales un ražošanas ierobežošanas jomā — Tiesības uz aizstāvību — Paziņojuma par iebildumiem nosūtīšana tikai kopuzņēmuma mātesuzņēmumiem, nevis kopuzņēmumam — Naudas sods — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai — 13. punkts — Pārdošanas apjoma vērtības noteikšana saistībā ar pārkāpumu — Attiecīgās preces pārdošana grupas iekšienē ārpus Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) — EEZ veiktās galaproduktu, kuros iekļauta attiecīgā prece, pārdošanas ņemšana vērā — Vienlīdzīga attieksme

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/9

         Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 14. septembra spriedums – LG Electronics, Inc./Eiropas Komisija
   (Apvienotās lietas C-588/15 P un C-622/15 P) (1)

   (Apelācija - Aizliegtas vienošanās - Televizoru un datoru monitoru kineskopu pasaules tirgus - Vienošanās un saskaņotas darbības cenu, tirgu sadales un klientu sadales un ražošanas ierobežošanas jomā - Tiesības uz aizstāvību - Paziņojuma par iebildumiem nosūtīšana tikai kopuzņēmuma mātesuzņēmumiem, nevis kopuzņēmumam - Naudas sods - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - 13. punkts - Pārdošanas apjoma vērtības noteikšana saistībā ar pārkāpumu - Attiecīgās preces pārdošana grupas iekšienē ārpus Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) - EEZ veiktās galaproduktu, kuros iekļauta attiecīgā prece, pārdošanas ņemšana vērā - Vienlīdzīga attieksme)
   (2017/C 382/09)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: LG Electronics, Inc. (pārstāvji – G. van Gerven un T. Franchoo, advocaten), Koninklijke Philips Electronics NV (pārstāvji – E. Pijnacker Hordijk, J. K. de Pree un S. Molin, advocaten)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Biolan, V. Bottka un I. Zaloguin)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               LG Electronics Inc. un Koninklijke Philips Electronics NV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 16, 18.1.2016.

      OV C 27, 25.1.2016.


title: Lieta T-138/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 28. septembra spriedums – Aanbestedingskalender u.c./Komisija Valsts atbalsts — Finansēšanas pasākumi, kurus Nīderlandes iestādes ir piešķīrušas platformas TenderNed, kas attiecas uz e-iepirkumu, izveidei un ieviešanai — Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība — Vispārējas nozīmes pakalpojumi, kas nav saimnieciski pakalpojumi

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/37

         Vispārējās tiesas 2017. gada 28. septembra spriedums – Aanbestedingskalender u.c./Komisija
   (Lieta T-138/15) (1)

   (Valsts atbalsts - Finansēšanas pasākumi, kurus Nīderlandes iestādes ir piešķīrušas platformas TenderNed, kas attiecas uz e-iepirkumu, izveidei un ieviešanai - Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība - Vispārējas nozīmes pakalpojumi, kas nav saimnieciski pakalpojumi)
   (2017/C 382/44)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Aanbestedingskalender BV (Ede, Nīderlande), Negometrix BV (Amsterdama, Nīderlande), CTM Solution BV (Breukelen, Nīderlande), Stillpoint Applications BV (Amsterdama) un Huisinga Beheer BV (Amsterdama) (pārstāvji – C. Dekker un L. Fiorilli, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P.-J. Loewenthal un K. Herrmann)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – M. Bulterman, B. Koopman un M. Noort) un Slovākijas Republika (pārstāvis – B. Ricziová)

      Priekšmets

   Prasība saskaņā ar LESD 263. pantu, kurā lūgts atcelt Komisijas 2014. gada 18. decembra Lēmumu C(2014) 9548 final par valsts atbalstu SA.34646 (2014/NN) (ex 2012/CP) – Nīderlandes E-iepirkumu platforma TenderNed

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV un Huisinga Beheer BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Nīderlandes Karaliste un Slovākijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 198, 15.6.2015.


title: Lieta T-652/17: Prasība, kas celta 2017. gada 26. septembrī – Eddy’s Snack Company/EUIPO – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (“Eddy’s Snackcompany”)

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/57

         Prasība, kas celta 2017. gada 26. septembrī – Eddy’s Snack Company/EUIPO – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (“Eddy’s Snackcompany”)
   (Lieta T-652/17)
   (2017/C 382/71)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eddy’s Snack Company GmbH (Lügde, Vācija) (pārstāve – M. Decker, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Šveice)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Eddy’s Snackcompany” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 363 931

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 11. jūlija lēmums lietā R 1999/2016–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               lūgums Vispārējai tiesai galīgi noraidīt otras procesā Apelācijas padomē dalībnieces iebildumus pret Eddy’s Snack Company GmbH preču zīmes “Eddy’s Snackcompany” reģistrācijas pieteikumu Nr. 14363931;

               —

               lūgums Vispārējai tiesai uzlikt EUIPO pienākumu preču zīmes “Eddy’s Snackcompany” reģistrācijas pieteikumu Nr. 14363931 atļaut reģistrēt attiecībā uz visām konkrētajām precēm;

               —

               lūgums tai EUIPO vismaz uzlikt pienākumu preču zīmes “Eddy’s Snackcompany” reģistrācijas pieteikumu Nr. 14363931 atļaut reģistrēt attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 31. un 32. klasē;

               —

               piespriest otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei vai EUIPO kopā vai katram atsevišķi atlīdzināt prasītājai radušos izdevumus, nodevas un honorārus tiesvedībā Vispārējā tiesā un iebildumu un apelācijas procesā EUIPO.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 74. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-411/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 4. oktobra spriedums – Gappol Marzena Porczyńska/EUIPO – Gap (ITM) (“GAPPOL”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “GAPPOL” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “GAP” — Pretprasība — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Reputācija — Netaisnīgi gūts labums no atšķirtspējas vai reputācijas — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad – Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts) — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants (tagad – Regulas 2017/1001 94. pants)

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/38

         Vispārējās tiesas 2017. gada 4. oktobra spriedums – Gappol Marzena Porczyńska/EUIPO – Gap (ITM) (“GAPPOL”)
   (Lieta T-411/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “GAPPOL” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “GAP” - Pretprasība - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Reputācija - Netaisnīgi gūts labums no atšķirtspējas vai reputācijas - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad – Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts) - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. pants (tagad – Regulas 2017/1001 94. pants))
   (2017/C 382/45)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: PP Gappol Marzena Porczyńska (Łódź, Polija) (pārstāve – J. Gwiazdowska, advokāte)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – D. Gája)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Gap (ITM), Inc. (Sanfrancisko, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – M. Siciarek un J. Mrozowski, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 13. maija lēmumu lietā R 686/2013–1 saistībā ar iebildumu procesu starp Gap (ITM) un PP Gappol Marzena Porczyńska

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 13. maija lēmumu lietā R 686/2013–1 tiktāl, ciktāl Apelācijas padome, piemērojot Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Eiropas Savienības preču zīmi 8. panta 5. punktu (tagad – Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 14. jūnija Regulas (ES) 2017/1001 par Eiropas Savienības preču zīmi 8. panta 5. punkts), ir noraidījusi reģistrācijas pieteikumu attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20. klasē un atbilst šādam aprakstam – “mēbeles”;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā pats.

      (1)  OV C 328, 5.10.2015.


title: Lieta T-765/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 27. septembra spriedums – BelTechExport/Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Baltkrieviju — Līdzekļu iesaldēšana — Pasākumu apturēšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības tikt uzklausītam — Kļūda vērtējumā

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/39

         Vispārējās tiesas 2017. gada 27. septembra spriedums – BelTechExport/Padome
   (Lieta T-765/15) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Baltkrieviju - Līdzekļu iesaldēšana - Pasākumu apturēšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības tikt uzklausītam - Kļūda vērtējumā)
   (2017/C 382/47)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: BelTechExport ZAO (Minska, Baltkrievija) (pārstāvji – J. Jerņeva un E. Koškins, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – F. Naert un J.-P. Hix)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. Paasivirta un L. Havas)

      Priekšmets

   Prasība saskaņā ar LESD 263. pantu atcelt Padomes 2015. gada 29. oktobra Lēmumu (KĀDP) 2015/1957, ar ko groza Lēmumu 2012/642/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Baltkrieviju (OV 2015, L 284, 149. lpp.), un Padomes 2015. gada 29. oktobra Regulu (ES) 2015/1948, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 765/2006 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Baltkrieviju (OV 2015, L 284, 62. lpp.), ciktāl šie tiesību akti attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               BelTechExport ZAO sedz savus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 68, 22.2.2016.


title: Lieta T-673/17: Prasība, kas celta 2017. gada 26. septembrī – Port autonome du Centre et de l’Ouest u.c./Komisija

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/59

         Prasība, kas celta 2017. gada 26. septembrī – Port autonome du Centre et de l’Ouest u.c./Komisija
   (Lieta T-673/17)
   (2017/C 382/73)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (Laluvjēra, Beļģija), Port autonome de Namur (Namīra, Beļģija), Port autonome de Charleroi (Šarlruā, Beļģija), Port autonome de Liège (Ljēža, Beļģija) un Région wallonne (Žambe [Jambes], Beļģija) (pārstāvis – J. Vanden Eynde, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt prasības pieteikumu par pieņemamu attiecībā uz katru prasītāju un līdz ar to atcelt Komisijas lēmumu ar atsauces numuru: SA.38393 (2016CP, ex 2015/E) – Nodokļi Beļģijas ostām (C(2017)5174 final);

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               līdz ar to atcelt Eiropas Komisijas lēmumu, saskaņā ar kuru fakts, ka Beļģijas, it īpaši Valonijas, ostu saimnieciskā darbība netiek aplikta ar uzņēmumu ienākuma nodokli, tiek uzskatīts par valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas būtībā izvirza vienu pamatu. Tās uzskata, ka Komisija jau no paša sākuma esot atmetusi LESD 93. pantu, ar kuru īpaši noteikumi tiek ieviesti transporta nozarē un līdz ar to attiecībā uz ostām, tādējādi neņemdama vērā Eiropas likumdevēja gribu.
   Komisijas vērtējums neesot pamatots ne de facto, ne de iure, un tas esot pretrunā Beļģijas Ienākumu nodokļa kodeksa (Code des Impôts sur les Revenus, CIR) 1. pantam un valsts iestāžu prerogatīvām noteikt vispārējas nozīmes darbības bez ekonomiska rakstura.
   Komisijas nostāja turklāt neesot saskanīga ar 2011. gada 16. marta priekšlikumu direktīvai par kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KKUINB) (COM/2011/0121 final), kurā arī attiecībā uz komercsabiedrībām ir noteikts atbrīvojums no nodokļa par subsīdijām, kas ir tieši saistītas ar pamatlīdzekļu iegādi, izveidi vai uzlabošanu.
   Turklāt, oficiāli pieprasot Beļģijai grozīt savus nodokļu tiesību aktus, Komisija esot mēģinājusi pārsniegt dalībvalstu kompetenci nodokļu jomā, uzspiežot nodokļu saskaņošanu, kas nav tās kompetencē LESD 113. panta izpratnē. Tā neesot arī ņēmusi vērā dalībvalstu prerogatīvas noteikt publisko pakalpojumu sniegšanas darbības un tiešo nodokļu piemērošanas jomu, pienākumu nodrošināt sociālajai un ekonomiskajai kohēzijai vajadzīgo vispārējās nozīmes pakalpojumu (VNP) pareizu darbību, kā arī diskrecionāro varu attiecībā VNP organizēšanu. Eiropas likumdevējs patiesībā esot dalībvalstīm nodevis kompetenci atbrīvot no nodokļa darbības, ko pašas dalībvalstis suverēni nosaka kā publiskos pakalpojumus.
   Prasītājas uzskata, ka Valonijas iekšzemes ostu pamatdarbība ir VNP, uz kuriem saskaņā ar Eiropas tiesisko regulējumu neattiecas konkurences noteikumi.
   Visbeidzot, šajā lietā neesot izpildīti Eiropas tiesībās noteiktie kritēriji valsts atbalsta definēšanai, konkrēti – selektivitātes kritērijs.


title: Lieta T-637/17: Prasība, kas celta 2017. gada 20. septembrī – Policlínico Centro Médico de Seguros un Medicina Asturiana/Komisija un VNV

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/55

         Prasība, kas celta 2017. gada 20. septembrī – Policlínico Centro Médico de Seguros un Medicina Asturiana/Komisija un VNV
   (Lieta T-637/17)
   (2017/C 382/68)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Policlínico Centro Médico de Seguros, SA (Oviedo, Spānija) un Medicina Asturiana, SA (Oviedo) (pārstāvji – R. Vallina Hoset un A. Lois Perreau de Pinninck, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija Lēmumu SRB/EES/2017/08 attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu sabiedrībai Banco Popular Español, S.A.;

               —

               Komisijas 2017. gada 7. jūnija Lēmumu (ES) 2017/1246, ar ko apstiprina Banco Popular Español, S.A. noregulējuma shēmu;

               —

               ja nepieciešams, atzīt par nepiemērojamiem Regulas 806/2014 15., 18., 20., 21., 22. un/vai 24.pantu atbilstoši LESD 277. pantam; un

               —

               piespriest Valdei un Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-393/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. septembra rīkojums – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (“dA/tA/bA/y”)

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/61

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. septembra rīkojums – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (“dA/tA/bA/y”)
   (Lieta T-393/16) (1)

   (2017/C 382/75)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 364, 3.10.2016.


title: Lieta C-132/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 14. septembra spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia/“Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments” EOOD Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Kopējā pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Direktīva 2006/112/EK — 26. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 168. un 176. pants — Priekšnodokļa atskaitīšana — Trešajai personai piederoša nekustamā īpašuma objekta būvniecības vai labiekārtošanas pakalpojumi — Trešās personas un nodokļa maksātāja veikta pakalpojumu izmantošana — Bezmaksas pakalpojuma sniegšana trešajai personai — Sniegto pakalpojumu radīto izmaksu iegrāmatošana nodokļa maksātāja vispārējās izmaksās — Tiešas un tūlītējas saiknes ar trešās personas vai nodokļa maksātāja saimniecisko darbību esamības konstatēšana

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/17

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 14. septembra spriedums (Varhoven administrativen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia/“Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments” EOOD

   (Lieta C-132/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopējā pievienotās vērtības nodokļa sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 26. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 168. un 176. pants - Priekšnodokļa atskaitīšana - Trešajai personai piederoša nekustamā īpašuma objekta būvniecības vai labiekārtošanas pakalpojumi - Trešās personas un nodokļa maksātāja veikta pakalpojumu izmantošana - Bezmaksas pakalpojuma sniegšana trešajai personai - Sniegto pakalpojumu radīto izmaksu iegrāmatošana nodokļa maksātāja vispārējās izmaksās - Tiešas un tūlītējas saiknes ar trešās personas vai nodokļa maksātāja saimniecisko darbību esamības konstatēšana)
   (2017/C 382/19)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Varhoven administrativen sad

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

      Atbildētāja: “Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments” EOOD

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 168. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nodokļa maksātājam ir tiesības atskaitīt pievienotās vērtības nodokļa priekšnodokli attiecībā uz tādu pakalpojumu sniegšanu, ko veido trešajai personai piederoša nekustamā īpašuma objekta būvniecība vai labiekārtošana, ja šī trešā persona bez maksas gūst labumu no šo pakalpojumu rezultāta un ja tos savā saimnieciskajā darbībā izmanto gan nodokļa maksātājs, gan šī trešā persona, ciktāl minētie pakalpojumi nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai minētajam nodokļa maksātājam ļautu veikt ar nodokli nākamajā posmā apliktos darījumus, un ciktāl to izmaksas ir iekļautas šo darījumu cenā.

      (1)  OV C 175, 17.5.2016.


title: Lieta C-177/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 14. septembra spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība/Konkurences padome Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Konkurence — LESD 102. pants — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Jēdziens “netaisnīga cena” — Autortiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas iekasētās autoratlīdzības — Salīdzināšana ar citās dalībvalstīs piemērotajiem tarifiem — Etalonvalstu izvēle — Cenu vērtēšanas kritēriji — Naudas soda aprēķināšana

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/18

         Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 14. septembra spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība/Konkurences padome
   (Lieta C-177/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Konkurence - LESD 102. pants - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Jēdziens “netaisnīga cena” - Autortiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas iekasētās autoratlīdzības - Salīdzināšana ar citās dalībvalstīs piemērotajiem tarifiem - Etalonvalstu izvēle - Cenu vērtēšanas kritēriji - Naudas soda aprēķināšana)
   (2017/C 382/21)
   Tiesvedības valoda – latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākā tiesa

      Pamatlietas puses

      Pieteicēja: Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība

      Atbildētāja: Konkurences padome

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               autortiesību pārvaldījuma organizācijas, kas atrodas monopolstāvoklī un pārvalda arī ārvalstu subjektu tiesības, noteiktais autoratlīdzību apmērs spēj ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm tā, ka ir jāpiemēro LESD 102. pants;

               2)

               lai noskaidrotu, vai autortiesību pārvaldījuma organizācija piemēro netaisnīgas cenas LESD 102. panta otrās daļas a) punkta izpratnē, ir adekvāti tās tarifus salīdzināt ar kaimiņvalstīs, kā arī citās dalībvalstīs piemērotajiem tarifiem, tos koriģējot ar pirktspējas paritātes indeksa palīdzību, ja vien etalonvalstis ir izraudzītas atbilstoši objektīviem, piemērotiem un pārbaudāmiem kritērijiem un veikto salīdzinājumu pamats ir viendabīgs. Tarifus, kas piemēroti vienā vai vairākos konkrētos lietotāju segmentos, var salīdzināt, ja ir pazīmes, kas liecina par to, ka autoratlīdzību pārmērīgums attiecas uz šiem segmentiem;

               3)

               salīdzināto tarifu atšķirība ir jāuzskata par ievērojamu, ja tā ir nozīmīga un pastāvīga. Šāda atšķirība ir pazīme, kas liecina par dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, un dominējošā stāvoklī esošajai autortiesību pārvaldījuma organizācijai ir jāpierāda, ka tās cenas ir taisnīgas, atsaucoties uz objektīviem faktoriem, kas ietekmē vai nu pārvaldības izmaksas, vai tiesību subjektu atlīdzības;

               4)

               LESD 102. panta otrās daļas a) punktā paredzētā pārkāpuma konstatēšanas gadījumā aprēķinot naudas soda apmēru, attiecīgās autortiesību pārvaldījuma organizācijas apgrozījumā tiesību subjektiem paredzētās atlīdzības ir iekļaujamas tad, ja šīs atlīdzības ietilpst šīs organizācijas sniegto pakalpojumu vērtībā un ja minētā iekļaušana ir vajadzīga, lai nodrošinātu, ka piemērotā sankcija ir iedarbīga, samērīga un atturoša. Iesniedzējtiesas ziņā ir, ņemot vērā visus izskatāmās lietas apstākļus, pārbaudīt, vai šie nosacījumi ir izpildīti.

      (1)  OV C 200, 6.6.2016.


title: Apvienotās lietas C-177/17 un C-178/17: Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 7. septembra rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17)/Ministero della Giustizia Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta 2. punkts — Savienības tiesību īstenošana — Pietiekama saikne — Neesamība — Tiesas kompetences neesamība

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/12

         Tiesas (septītā palāta) 2017. gada 7. septembra rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17)/Ministero della Giustizia

   (Apvienotās lietas C-177/17 un C-178/17) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta 2. punkts - Savienības tiesību īstenošana - Pietiekama saikne - Neesamība - Tiesas kompetences neesamība)
   (2017/C 374/16)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17)

      Atbildētāja: Ministero della Giustizia

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesas kompetencē acīmredzami neietilpst sniegt atbildi uz prejudiciālo jautājumu, ko Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte (Pjemontas reģionālā administratīvā tiesa, Itālija) uzdevusi ar 2017. gada 11. janvāra lēmumiem.

      (1)  OV C 277, 21.8.2017.


title: Lieta T-581/17: Prasība, kas celta 2017. gada 25. augustā – Asics/EUIPO – Van Lieshout textiel Agenturen (četru krustenisku līniju attēlojums)

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/40

         Prasība, kas celta 2017. gada 25. augustā – Asics/EUIPO – Van Lieshout textiel Agenturen (četru krustenisku līniju attēlojums)
   (Lieta T-581/17)
   (2017/C 374/61)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Asics Corporation (Kobe, Japāna) (pārstāvji – M. Polo Carreño, M. Granado Carpenter, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Van Lieshout textiel Agenturen BV (Berkela–Enšota, Nīderlande)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme (četru krustenisku līniju attēlojums) – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 952 678

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 27. jūnija lēmums lietā R 2129/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atlīdzināt tās tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā Vispārējā tiesā.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkta pārkāpums;

               —

               [Apelācijas] padomes pienākuma pārskatīt pirmās instances lēmuma tiesiskumu neizpilde;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-484/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 10. augustā iesniedza Raad van State (Nīderlande) – K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 10. augustā iesniedza Raad van State (Nīderlande) – K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

   (Lieta C-484/17)
   (2017/C 374/21)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: K

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Eiropas Savienības Padomes 2003. gada 22. septembra Direktīvas 2003/86/EK par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos (OV 2003, L 251, 12. lpp., labojums OV 2012, L 71, 55. lpp.) 15. panta 1. un 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, kurā ir paredzēts, ka tāda ārvalstnieka pieteikums patstāvīgas uzturēšanās atļaujas saņemšanai, kurš vairāk nekā piecus gadus ģimenes atkalapvienošanās nolūkā likumīgi uzturas dalībvalsts teritorijā, var tikt noraidīts, jo ārvalstnieks nav izpildījis valsts tiesību aktos paredzētos integrācijas pasākumus?


title: Lieta T-564/10 RENV: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. septembra spriedums – Quimitécnica.com un de Mello/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Dzīvnieku barībai paredzētu fosfātu Eiropas tirgus — Naudas sods, kas solidāri uzlikts izlīguma procedūras noslēgumā — Samaksa pa daļām — Lēmums, ar kuru tiek prasīts saņemt bankas garantiju no bankas, kuras ilgtermiņa kredītreitinga vērtējums ir “AA” — Prasība atcelt tiesību aktu — Apstrīdams tiesību akts — Pieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīgums

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/25

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. septembra spriedums – Quimitécnica.com un de Mello/Komisija
   (Lieta T-564/10 RENV) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Dzīvnieku barībai paredzētu fosfātu Eiropas tirgus - Naudas sods, kas solidāri uzlikts izlīguma procedūras noslēgumā - Samaksa pa daļām - Lēmums, ar kuru tiek prasīts saņemt bankas garantiju no bankas, kuras ilgtermiņa kredītreitinga vērtējums ir “AA” - Prasība atcelt tiesību aktu - Apstrīdams tiesību akts - Pieņemamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīgums)
   (2017/C 374/37)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA (Lordelo, Portugāle) un José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (Lisabona, Portugāle) (pārstāve – J. Calheiros, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – V. Bottka un B. Mongin, pārstāvji, kuriem palīdz M. Marques Mendes un A. Dias Henriques, advokāti)

      Priekšmets

   Uz LESD 263. pantu balstīta prasība daļēji atcelt Komisijas grāmatveža 2010. gada 8. oktobra vēstulē it kā ietverto lēmumu par prasītājām ar Komisijas 2010. gada 20. jūlija lēmumu C(2010) 5004, galīgā redakcija, par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/38.886 – Dzīvnieku barībai paredzēti fosfāti) uzliktā naudas soda samaksu, ciktāl ar šo vēstuli tiek prasīts saņemt bankas garantiju no bankas, kuras ilgtermiņa kredītreitinga vērtējums ir “AA”, kā nosacījums tam, lai tiktu apmierināts prasītāju lūgums par papildu termiņu piešķiršanu tām solidāri uzliktā naudas soda samaksai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               iebildi par nepieņemamību noraidīt;

               2)

               prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA un José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas tiesvedību Tiesā, kā arī ar tiesvedību Vispārējā tiesā pirms apelācijas sūdzības;

               4)

               Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais un Komisija katra sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar Vispārējā tiesā notikušo tiesvedību pēc lietas nodošanas atpakaļ.

      (1)  OV C 55, 19.2.2011.


title: Lieta T-609/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 21. septembra spriedums – Repsol YPF/EUIPO – Basic (“BASIC”) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme “BASIC” — Agrāki valsts komercnosaukumi “basic” un “basic AG” — Relatīvs atteikuma pamats — Apzīmējuma, kas nav tikai vietēja mēroga, izmantošana komercdarbībā — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts un 53. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/29

         Vispārējās tiesas 2017. gada 21. septembra spriedums – Repsol YPF/EUIPO – Basic (“BASIC”)
   (Lieta T-609/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “BASIC” - Agrāki valsts komercnosaukumi “basic” un “basic AG” - Relatīvs atteikuma pamats - Apzīmējuma, kas nav tikai vietēja mēroga, izmantošana komercdarbībā - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts un 53. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2017/C 374/43)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Repsol YPF, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji – sākotnēji J. B. Devaureix un L. Montoya Terán, vēlāk J. Erdozain López, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis) – D. Hanf)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Basic AG Lebensmittelhandel (Minhene, Vācija) (pārstāvji – D. Altenburg un H. Bickel, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 11. augusta lēmumu lietā R 2384/2013-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Basic Lebensmittelhandel un Repsol, SA

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 11. augusta lēmumu lietā R 2384/2013-1;

               2)

               EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Repsol YPF, SA tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Basic AG Lebensmittelhandel sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 27, 25.1.2016.


title: Lieta C-6/16: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 7. septembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eqiom SAS, iepriekš Holcim France SAS, Enka SA/Ministre des Finances et des Comptes publics Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiešie nodokļi — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Kapitāla brīva aprite — Nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā — Direktīva 90/435/EEK — 1. panta 2. punkts — 5. panta 1. punkts — Atbrīvojums no nodokļa — Dividendes, ko meitasuzņēmums rezidents izmaksā mātesuzņēmumam nerezidentam, kuru tieši vai netieši kontrolē trešo valstu rezidenti — Prezumpcija — Krāpšana nodokļu jomā, izvairīšanās no to maksāšanas un ļaunprātīga izmantošana

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/5

         Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 7. septembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eqiom SAS, iepriekš Holcim France SAS, Enka SA/Ministre des Finances et des Comptes publics

   (Lieta C-6/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiešie nodokļi - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Kapitāla brīva aprite - Nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā - Direktīva 90/435/EEK - 1. panta 2. punkts - 5. panta 1. punkts - Atbrīvojums no nodokļa - Dividendes, ko meitasuzņēmums rezidents izmaksā mātesuzņēmumam nerezidentam, kuru tieši vai netieši kontrolē trešo valstu rezidenti - Prezumpcija - Krāpšana nodokļu jomā, izvairīšanās no to maksāšanas un ļaunprātīga izmantošana)
   (2017/C 374/06)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Eqiom SAS, iepriekš Holcim France SAS, Enka SA

      Atbildētājs: Ministre des Finances et des Comptes publics

      Rezolutīvā daļa:

   Pirmkārt, Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas 90/435/EK par kopējo sistēmu nodokļu uzlikšanai, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2003. gada 22. decembra Direktīvu 2003/123/EK, 1. panta 2. punkts un, otrkārt, LESD 49. pants ir interpretējami tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds nodokļu tiesiskais regulējums kā pamatlietā, kurā šīs direktīvas 5. panta 1. punktā paredzētās nodokļu priekšrocības izmantošanai, proti, tādas meitasuzņēmuma rezidenta sadalītās peļņas atbrīvošanai no nodokļa ieturējuma ienākumu gūšanas vietā, ko tas izmaksā savam mātesuzņēmumam nerezidentam, ja minēto mātesuzņēmumu tieši vai netieši kontrolē viens vai vairāki trešo valstu rezidenti, ir izvirzīts nosacījums, ka tam ir jāpierāda, ka līdzdalību virknes galvenais vai viens no galvenajiem mērķiem nav šī atbrīvojuma izmantošana.

      (1)  OV C 106, 21.3.2016.


title: Lieta C-247/16: Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 7. septembra spriedums (Landgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Heike Schottelius/Falk Seifert Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Patērētāju tiesību aizsardzība — Direktīva 1999/44/EK — Patēriņa preču pārdošana un saistītās garantijas — “Pārdošanas līguma” jēdziens — Šīs direktīvas nepiemērojamība — Tiesas kompetences neesamība

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/6

         Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 7. septembra spriedums (Landgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Heike Schottelius/Falk Seifert

   (Lieta C-247/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 1999/44/EK - Patēriņa preču pārdošana un saistītās garantijas - “Pārdošanas līguma” jēdziens - Šīs direktīvas nepiemērojamība - Tiesas kompetences neesamība)
   (2017/C 374/08)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Hannover

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Heike Schottelius

      Atbildētājs: Falk Seifert

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Tiesai nav kompetences atbildēt uz jautājumu, ko Landgericht Hannover (Hannoveres apgabaltiesa, Vācija) ir uzdevusi ar 2016. gada 22. aprīļa lēmumu par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu.

      (1)  OV C 279, 1.8.2016.


title: Lieta T-514/17: Prasība, kas celta 2017. gada 3. augustā – Garriga Sadurní un Martí Fonts/VNV

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/36

         Prasība, kas celta 2017. gada 3. augustā – Garriga Sadurní un Martí Fonts/VNV
   (Lieta T-514/17)
   (2017/C 374/54)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Antonia Elisenda Garriga Sadurní (Barselona, Spānija) un Josep María Martí Fonts (Barselona) (pārstāvis – E. Silva Pacheco, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               ar ex tunc iedarbību atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija lēmumu, tādējādi atceļot tā juridisko spēku un tiesiskās sekas;

               —

               piespriest atlīdzināt prasītājiem zaudējumus naudas summas piecsimt tūkstoši euro (EUR 500 000) apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta C-270/17 PPU: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 10. augusta spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Openbaar Ministerie/Tadas Tupikas Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība — Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās — Eiropas apcietināšanas orderis — Pamatlēmums 2002/584/TI — Nodošanas procedūras starp dalībvalstīm — Izpildes nosacījumi — Fakultatīvas neizpildīšanas pamati — 4.a panta 1. punkts, kas izriet no Pamatlēmuma 2009/299/TI — Apcietināšanas orderis, kas izdots, lai izpildītu brīvības atņemšanas sodu — Jēdziens “lietas izskatīšana, kurā ir pieņemts nolēmums” — Attiecīgā persona, kas piedalījusies pirmajā instancē — Apelācijas stadijas tiesvedība, kurā lieta no jauna tiek izskatīta pēc būtības — Apcietināšanas orderis, kurā nav nekādas informācijas, kas ļauj pārbaudīt, vai apelācijas tiesvedībā ir bijušas ievērotas notiesātās personas tiesības uz aizstāvību

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/9

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 10. augusta spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Openbaar Ministerie/Tadas Tupikas

   (Lieta C-270/17 PPU) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība - Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Eiropas apcietināšanas orderis - Pamatlēmums 2002/584/TI - Nodošanas procedūras starp dalībvalstīm - Izpildes nosacījumi - Fakultatīvas neizpildīšanas pamati - 4.a panta 1. punkts, kas izriet no Pamatlēmuma 2009/299/TI - Apcietināšanas orderis, kas izdots, lai izpildītu brīvības atņemšanas sodu - Jēdziens “lietas izskatīšana, kurā ir pieņemts nolēmums” - Attiecīgā persona, kas piedalījusies pirmajā instancē - Apelācijas stadijas tiesvedība, kurā lieta no jauna tiek izskatīta pēc būtības - Apcietināšanas orderis, kurā nav nekādas informācijas, kas ļauj pārbaudīt, vai apelācijas tiesvedībā ir bijušas ievērotas notiesātās personas tiesības uz aizstāvību)
   (2017/C 374/12)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Amsterdam

      Pamatlietas puses

      Tadas Tupikas

      Rezolutīvā daļa:

   Ja izsniegšanas dalībvalsts ir paredzējusi kriminālprocesu, kurš norisinās vairākās tiesu instancēs un kurā var tikt pieņemti vairāki secīgi tiesas nolēmumi, no kuriem vismaz viens ir pieņemts aizmuguriski, jēdziens “lietas izskatīšana, kurā ir pieņemts nolēmums” Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kas grozīts ar Padomes 2009. gada 26. februāra Pamatlēmumu 2009/299/TI, 4.a panta 1. punkta nozīmē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas vienīgi uz instanci, kuras beigās ir pieņemts nolēmums, ar ko ir galīgi nospriests par attiecīgās personas vainu, kā arī par tāda soda piespriešanu tai kā brīvības atņemšanas pasākums, veicot atkārtoto lietas izskatīšanu pēc būtības gan no faktu, gan tiesību skatpunkta.
   Tāda apelācijas tiesvedība, par kādu ir runa pamatlietā, principā ietilpst šādā jēdzienā. Tomēr iesniedzējtiesai ir jāpārliecinās, ka šī tiesvedība atbilst iepriekš izklāstītajām īpašībām.

      (1)  OV C 277, 21.8.2017.


title: Lieta C-539/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedumu lietā T-65/15 TALANTON, AE/Eiropas Komisija 2017. gada 13. septembrī iesniedza Talanton, AE — Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/22

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2017. gada 13. jūlija spriedumu lietā T-65/15 TALANTON, AE/Eiropas Komisija 2017. gada 13. septembrī iesniedza Talanton, AE — Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon

   (Lieta C-539/17 P)
   (2017/C 374/31)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Talanton, AE — Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (pārstāvis – K. Damis, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisijas

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 13. jūlija spriedumu lietā Τ-65/15 Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon/Eiropas Komisija;

               —

               apmierināt iepriekš minētās sabiedrības 2015. gada 6. februāra prasību;

               —

               noraidīt Komisijas pretprasību;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējai apelācijas sūdzības tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1)

               Labas ticības principa, izpildot attiecīgo līgumu, kļūdaina piemērošana; tiesību normu apakšlīgumu slēgšanas jomā saskaņā ar spēkā esošo Finanšu regulu pārkāpums.

                           —

                           Vispārējā tiesa esot veikusi kļūdainu Beļģijas Civilkodeksa 1134. panta saistībā ar labas ticības principa piemērošanu līguma izpildē vērtējumu.

                           —

                           Vispārējā tiesa kļūdaini esot interpretējusi tiesību normas apakšlīgumu slēgšanas jomā, kas paredzētas Regulas (ES) Nr. 2342/2002 130. un nākamajos pantos un Pamatlīguma, kas parakstīts ar numuru FP7/2009/1, ietvertajās līguma klauzulās I.II.2.4. un II.13.1.

               2)

               Līguma klauzulas kļūdaina interpretācija un piemērošana un acīmredzami kļūdains pierādījumu vērtējums:

                           —

                           Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi klauzulu II.22. “Grāmatvedības pārbaudes un revīzijas” parakstītā līguma II pielikumā, kļūdaini noraidot prasītājas/apelācijas sūdzības iesniedzējas iesniegtos pieteikumus.

               3)

               Acīmredzama kļūda pierādījumu vērtējumā un pamatojuma nenorādīšana

                           —

                           Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, jo tā acīmredzami esot sagrozījusi prasītājas iesniegtos būtiskos pierādījumus, kuriem atbildētāja ir piekritusi.


title: Lieta T-518/17: Prasība, kas celta 2017. gada 8. augustā – Olarreaga Marques un Saralegui Reyzabal/VNV

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/37

         Prasība, kas celta 2017. gada 8. augustā – Olarreaga Marques un Saralegui Reyzabal/VNV
   (Lieta T-518/17)
   (2017/C 374/56)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Gorka Olarreaga Marques (Madride, Spānija) un María-Aránzazu Saralegui Reyzabal (Madride) (pārstāvis – R. Jiménez Velasco, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               pieņemt nolēmumu, ar ko tiktu atcelts Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija lēmums, ar kuru tika pieņemta noregulējuma shēma attiecībā uz iestādi Banco Popular Español S.A.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta C-271/17 PPU: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 10. augusta spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eiropas apcietināšanas ordera izpilde, kurš izdots attiecībā uz Sławomir Andrzej Zdziaszek Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība — Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās — Eiropas apcietināšanas orderis — Pamatlēmums 2002/584/TI — Nodošanas procedūras starp dalībvalstīm — Izpildes nosacījumi — Fakultatīvas neizpildīšanas pamati — 4.a panta 1. punkts, kas izriet no Pamatlēmuma 2009/299/TI — Brīvības atņemšanas soda izpildei izsniegts apcietināšanas orderis — Jēdziens “lietas izskatīšana, kurā ir pieņemts nolēmums” — Tiesvedība, kas ietver iepriekš piespriesto sodu grozīšanu — Nolēmums, ar kuru nosaka kumulatīvu sodu — Nolēmums, kas pieņemts, attiecīgajai personai personiski nepiedaloties — Notiesātā persona, kas nav personiski piedalījusies savā sākotnējā notiesāšanā ne pirmajā instancē, ne apelācijas līmeņa tiesvedībā — Persona, kuru apelācijas tiesvedībā ir aizstāvējis pārstāvis — Apcietināšanas orderis, kurā šai sakarā nav sniegta informācija — Sekas izpildes tiesu iestādei

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/10

         Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 10. augusta spriedums (Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eiropas apcietināšanas ordera izpilde, kurš izdots attiecībā uz Sławomir Andrzej Zdziaszek

   (Lieta C-271/17 PPU) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība - Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Eiropas apcietināšanas orderis - Pamatlēmums 2002/584/TI - Nodošanas procedūras starp dalībvalstīm - Izpildes nosacījumi - Fakultatīvas neizpildīšanas pamati - 4.a panta 1. punkts, kas izriet no Pamatlēmuma 2009/299/TI - Brīvības atņemšanas soda izpildei izsniegts apcietināšanas orderis - Jēdziens “lietas izskatīšana, kurā ir pieņemts nolēmums” - Tiesvedība, kas ietver iepriekš piespriesto sodu grozīšanu - Nolēmums, ar kuru nosaka kumulatīvu sodu - Nolēmums, kas pieņemts, attiecīgajai personai personiski nepiedaloties - Notiesātā persona, kas nav personiski piedalījusies savā sākotnējā notiesāšanā ne pirmajā instancē, ne apelācijas līmeņa tiesvedībā - Persona, kuru apelācijas tiesvedībā ir aizstāvējis pārstāvis - Apcietināšanas orderis, kurā šai sakarā nav sniegta informācija - Sekas izpildes tiesu iestādei)
   (2017/C 374/13)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank Amsterdam

      Pamatlietas puses

      Sławomir Andrzej Zdziaszek

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               jēdziens “lietas izskatīšana, kurā ir pieņemts nolēmums” Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kas grozīts ar Padomes 2009. gada 26. februāra Pamatlēmumu 2009/299/TI, 4.a panta 1. punkta nozīmē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas ne tikai uz instanci, kurā ir pieņemts apelācijas nolēmums, jo ar to pēc lietas izskatīšanas no jauna pēc būtības ir galīgi izlemts par attiecīgās personas vainu, bet arī uz turpmāko procesu – tādu kā tas, kura rezultātā ir pieņemts spriedums, ar ko pamatlietā ir piespriests kumulatīvs sods –, kura beigās ir pieņemts nolēmums galīgi grozīt sākotnēji piespriestā soda apmēru, ciktāl iestādei, kas ir pieņēmusi šo pēdējo minēto nolēmumu, šajā sakarā ir bijusi zināma rīcības brīvība;

               2)

               Pamatlēmums 2002/584, kas grozīts ar Pamatlēmumu 2009/299, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja attiecīgā persona nav personiski piedalījusies konkrētajā procesā vai attiecīgā gadījumā procesos, kas ir atbilstoši šī grozītā pamatlēmuma 4.a panta 1. punkta piemērošanai, un ja ne informācija minētā pamatlēmuma pielikumā iekļautajā veidlapā, kurā ir ietverts Eiropas apcietināšanas ordera paraugs, ne informācija, kas iegūta saskaņā ar šī paša grozītā pamatlēmuma 15. panta 2. punktu, nesniedz pietiekamus elementus, lai konstatētu, ka pastāv viena no situācijām, kuras paredzētas grozītā Pamatlēmuma 2002/584 4.a panta 1. punkta a)–d) apakšpunktā, izpildes tiesu iestādei ir iespēja atteikties izpildīt Eiropas apcietināšanas orderi.
               Tomēr šis grozītais pamatlēmums neliedz šai iestādei, lai nodrošinātu attiecīgās personas tiesību uz aizstāvību ievērošanu attiecīgajā procesā vai attiecīgajos procesos, ņemt vērā visus apstākļus, kas raksturo tajā izskatāmo lietu.

      (1)  OV C 277, 21.8.2017.


title: Lieta C-473/15: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 6. septembra rīkojums (Bezirksgericht Linz (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR/Eugen Adelsmayr Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Eiropas Savienības dalībvalsts valstspiederīgā izdošana trešajai valstij, kurā pastāv iespējamība, ka viņam varētu tikt piespriests nāvessods — Savienības pilsonība — LESD 18. un 21. pants — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 19. panta 2. punkts — Aizsardzība pret izdošanu

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/11

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 6. septembra rīkojums (Bezirksgericht Linz (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR/Eugen Adelsmayr

   (Lieta C-473/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Eiropas Savienības dalībvalsts valstspiederīgā izdošana trešajai valstij, kurā pastāv iespējamība, ka viņam varētu tikt piespriests nāvessods - Savienības pilsonība - LESD 18. un 21. pants - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 19. panta 2. punkts - Aizsardzība pret izdošanu)
   (2017/C 374/14)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bezirksgericht Linz

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR

      Atbildētājs: Eugen Adelsmayr

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 19. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka trešās valsts pieprasījums par izdošanu attiecībā uz Savienības pilsoni, kurš, īstenojot savu pārvietošanās brīvību, izceļo no savas izcelsmes dalībvalsts, lai uzturētos citas dalībvalsts teritorijā, pēdējai minētajai valstij ir jānoraida, ja šim pilsonim ir liela iespējamība izdošanas gadījumā tikt sodītam ar nāvessodu.

      (1)  OV C 406, 7.12.2015.


title: Lieta C-543/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. septembrī – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/23

         Prasība, kas celta 2017. gada 15. septembrī – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-543/17)
   (2017/C 374/32)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Hottiaux, L. Nicolae, G. von Rintelen)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka līdz 2016. gada 1. janvārim nepieņemot vajadzīgos administratīvos un normatīvos aktus, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvas 2014/61/ES par pasākumiem ātrdarbīgu elektronisko sakaru tīklu izvēršanas izmaksu samazināšanai (OV L 155, 1. lpp.) prasības, vai katrā ziņā tos nepaziņojot Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 13. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu noteikt Beļģijas Karalistei pienākumu samaksāt kavējuma naudu EUR 54 639,36 dienā kopš sprieduma pasludināšanas dienas šajā lietā saistībā ar pienākuma paziņot Direktīvas 2014/61/ES transponēšanas pasākumus neizpildi;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Saskaņā ar Direktīvas 2014/61/ES 13. pantu dalībvalstīm līdz 2016. gada 1. janvārim bija jāveic valsts transponēšanas pasākumi. Komisija uzskata, ka Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā tiesību normā paredzētos pienākumus.
   Savā prasībā Komisija piedāvā piemērot Beļģijas Karalistei kavējuma naudu EUR 54 639,36 dienā.


title: Lieta T-350/13: Vispārējās tiesas 2017. gada 20. septembra spriedums – Jordi Nogues/EUIPO – Grupo Osborne (“BADTORO”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BADTORO” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “TORO” un agrāka valsts grafiska preču zīme “TORO” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Preču un pakalpojumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/26

         Vispārējās tiesas 2017. gada 20. septembra spriedums – Jordi Nogues/EUIPO – Grupo Osborne (“BADTORO”)
   (Lieta T-350/13) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BADTORO” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “TORO” un agrāka valsts grafiska preču zīme “TORO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Preču un pakalpojumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 374/38)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jordi Nogues, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvji – J. Fernández Castellanos, M. J. Sanmartín Sanmartín un E. López Parés, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – sākotnēji V. Melgar un J. Crespo Carrillo, vēlāk J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Spānija) (pārstāvis – J. M. Iglesias Monravá, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2013. gada 16. aprīļa lēmumu lietā R 1446/2012-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Grupo Osborne un Jordi Nogues

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2013. gada 16. aprīļa lēmumu lietā R 1446/2012-2;

               2)

               EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Jordi Nogues, SL tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Grupo Osborne, SA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 252, 31.8.2013.


title: Lieta T-592/17: Prasība, kas celta 2017. gada 2. augustā – Serra Noguera un citi/VNV

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/42

         Prasība, kas celta 2017. gada 2. augustā – Serra Noguera un citi/VNV
   (Lieta T-592/17)
   (2017/C 374/64)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Juan Carlos Serra Noguera (Sant Jordi de ses Salines, Spānija) un 56 citi prasītāji (pārstāvis – R. García-Bragado Acín, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               uzskatīt par iesniegtu šo prasības pieteikumu un par celtu attiecīgo prasību par 2017. gada 7. jūnija Lēmuma SRB/EES/2017/08 attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu sabiedrībai Banco Popular Español SA., kā arī par attiecīgā vērtējuma, uz kura tas pamatots, atcelšanu;

               —

               ņemot vērā praktisko neiespējamību ar atpakaļejošo spēku novērst minētā lēmuma izpildi, noteikt spriedumā VNV pienākumu atlīdzināt prasītājiem zaudējumus to veikto investīciju apmērā, vai arī apmērā, kas tiek noteikts attiecīgā sprieduma izpildē.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-261/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 21. septembra spriedums – Portugāle/Komisija ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Regula (EK) Nr. 1290/2005 — Tiešā atbalsta shēma lauksaimniekiem — Regulas (EK) Nr. 73/2009 un Nr. 1122/2009 — Piena kvotu sistēma — Regulas (EK) Nr. 1788/2003 un Nr. 595/2004 — Lauku saimniecībās veicamu pārbaužu uz vietas aizstāšana ar administratīvām pārbaudēm

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/32

         Vispārējās tiesas 2017. gada 21. septembra spriedums – Portugāle/Komisija
   (Lieta T-261/16) (1)

   (ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Regula (EK) Nr. 1290/2005 - Tiešā atbalsta shēma lauksaimniekiem - Regulas (EK) Nr. 73/2009 un Nr. 1122/2009 - Piena kvotu sistēma - Regulas (EK) Nr. 1788/2003 un Nr. 595/2004 - Lauku saimniecībās veicamu pārbaužu uz vietas aizstāšana ar administratīvām pārbaudēm)
   (2017/C 374/48)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida un P. Estêvão)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji A. Lewis, G. Braga da Cruz un J. Guillem Carrau, pēc tam A. Lewis un B. Rechena)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 263. pantam, kurā ir lūgts atcelt Komisijas 2016. gada 17. marta Īstenošanas lēmumu (ES) 2016/417, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2016, L 75, 16. lpp.), tostarp tos, kas Portugāles Republikai radušies kā “cits tiešais atbalsts – Regulas Nr. 73/2009 68.–72. pants” 2011.–2013. finanšu gadā kopumā EUR 385 762,22 apmērā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 270, 25.7.2016.


title: Lieta C-437/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 19. jūlijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH/EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 19. jūlijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH/EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

   (Lieta C-437/17)
   (2017/C 382/34)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

      Atbildētāja: EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai LESD 45. pants un Regulas 492/2011/ES par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā (1) 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā (Urlaubsgesetz [Likums par atvaļinājumu], UrlG, 3. panta 2. punkta 1) apakšpunkts, to lasot kopā ar 3. panta 3. punktu un 2. panta 1. punktu), atbilstoši kuram darba ņēmējam, kura kopējais darba stāžs ir 25 gadi, bet kurš tos nav nostrādājis pie viena un tā paša darba devēja Austrijā, ir tiesības tikai uz piecu nedēļu ikgadējo atvaļinājumu, savukārt darba ņēmējam, kura darba stāžs ir 25 gadi un viņš tos ir nostrādājis pie viena un tā paša darba devēja Austrijā, ir tiesības uz sešu nedēļu ikgadējo atvaļinājumu?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 5. aprīļa Regula (ES) Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā, OV L 141, 1. lpp.


title: Lieta C-184/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 14. septembra spriedums (Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ovidiu-Mihaita Petrea/Ypourgou Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2004/38/EK — Direktīva 2008/115/EK — Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos dalībvalstu teritorijā — Dalībvalsts pilsoņa uzturēšanās citas dalībvalsts teritorijā, lai gan pastāv izbraukšanas rīkojums no šīs valsts teritorijas — Lēmuma par reģistrācijas apliecības atsaukšanu un otrā lēmuma par izraidīšanu tiesiskums — Iespēja izņēmuma kārtā izvirzīt iebildi par iepriekšēja lēmuma prettiesiskumu — Tulkošanas pienākums

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/20

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 14. septembra spriedums (Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ovidiu-Mihaita Petrea/Ypourgou Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis

   (Lieta C-184/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2004/38/EK - Direktīva 2008/115/EK - Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos dalībvalstu teritorijā - Dalībvalsts pilsoņa uzturēšanās citas dalībvalsts teritorijā, lai gan pastāv izbraukšanas rīkojums no šīs valsts teritorijas - Lēmuma par reģistrācijas apliecības atsaukšanu un otrā lēmuma par izraidīšanu tiesiskums - Iespēja izņēmuma kārtā izvirzīt iebildi par iepriekšēja lēmuma prettiesiskumu - Tulkošanas pienākums)
   (2017/C 382/23)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Ovidiu-Mihaita Petrea

      Atbildētāja: Ypourgou Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvai 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, kā arī tiesiskās paļāvības aizsardzības principam nav pretrunā tas, ka, pirmkārt, dalībvalsts atsauc reģistrācijas apliecību, kas izsniegta Eiropas Savienības pilsonim, attiecībā uz kuru joprojām ir spēkā izbraukšanas rīkojums, un, otrkārt, attiecībā uz viņu izdod izraidīšanas rīkojumu, kas ir pamatots vienīgi ar konstatējumu, kas izbraukšanas rīkojums joprojām ir spēkā;

               2)

               Direktīvai 2004/38 un Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvai 2008/115/EK par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, nav pretrunā tas, ka tādu Eiropas Savienības pilsoņa atgriešanas lēmumu kā pamatlietā pieņem tās pašas iestādes un atbilstoši tādai pašai procedūrai kā trešās valsts valstspiederīgā, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, atgriešanas lēmumu, kāds ir paredzēts Direktīvas 2008/115 6. panta 1. punktā, ja vien tiek piemēroti Direktīvas 2004/38 transponēšanas pasākumi, kas ir labvēlīgāki minētajam Savienības pilsonim;

               3)

               efektivitātes principam nav pretrunā tāda tiesu prakse, atbilstoši kurai dalībvalsts pilsonis, attiecībā uz kuru ir pieņemts atgriešanas lēmums tādos apstākļos kā pamatlietā, prasības tiesā pamatojumam, kas ir celta par šo lēmumu, nevar izvirzīt iebildi par iepriekš pret viņu izdotā izbraukšanas rīkojuma prettiesiskumu, ja vien ieinteresētajai personai ir bijusi iespēja efektīvi un savlaicīgi apstrīdēt šo pēdējo lēmumu atbilstoši Direktīvas 2004/38 normām;

               4)

               Direktīvas 2004/38 30. pantā dalībvalstīm ir noteikts pienākums veikt jebkādus lietderīgus pasākumus, lai ieinteresētā persona varētu saprast lēmuma, kas pieņemts saskaņā ar šīs direktīvas 27. panta 1. punktu, saturu un radītās sekas, toties tajā nav prasīts, lai šis lēmums tai tiktu paziņots tai saprotamā valodā vai valodā, par kuru var saprātīgi pieņemt, ka tā to saprot, lai gan šī persona to nav pieprasījusi.

      (1)  OV C 211, 13.6.2016.


title: Lieta T-633/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. septembrī – Sárossy/Komisija

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/52

         Prasība, kas celta 2017. gada 15. septembrī – Sárossy/Komisija
   (Lieta T-633/17)
   (2017/C 382/65)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Róbert Sárossy (Budapešta, Ungārija) (pārstāvis – D. Lazar, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 12. jūnija Lēmumu Ares(2017)2929030;

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 17. jūlija Lēmumu C(2017)5147 final;

               —

               uzdot Komisijai piešķirt prasītājam piekļuvi visiem dokumentiem EU Pilot lietā 8572/15, CHAP (2015)00353, neatkarīgi no tā, vai tie jau ir prasītāja rīcībā, vai tiks paziņoti tikai vēlāk;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu.
   Prasītājs uzskata, ka apstrīdēto dokumentu publiskošanu pamato svarīgas sabiedrības intereses, jo ar to tādējādi būtu iespējams:

               —

               aizsargāt patērētāju ekonomiskās intereses,

               —

               aizsargāt iekšējo tirgu,

               —

               kontrolēt Komisijas izmeklēšanas darbības,

               —

               stiprināt demokrātiju Ungārijā un

               —

               pilsoņiem padarīt uzskatāmākas priekšrocības Ungārijas dalībai Eiropas Savienībā.


title: Lieta T-386/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 20. septembra spriedums – Jordi Nogues/EUIPO – Grupo Osborne (“BADTORO”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BADTORO” reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības grafiska un vārdiska preču zīmes “TORO” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Preču un pakalpojumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Administratīvā procesa apturēšana — Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/28

         Vispārējās tiesas 2017. gada 20. septembra spriedums – Jordi Nogues/EUIPO – Grupo Osborne (“BADTORO”)
   (Lieta T-386/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BADTORO” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības grafiska un vārdiska preču zīmes “TORO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Preču un pakalpojumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Administratīvā procesa apturēšana - Regulas (EK) Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta c) apakšpunkts)
   (2017/C 374/41)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jordi Nogues, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvji – M. J. Sanmartín Sanmartín un E. López Parés, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Spānija) (pārstāvis – J. M. Iglesias Monravá, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 17. aprīļa lēmumu lietā R 2570/2013-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Grupo Osborne un Jordi Nogues

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2015. gada 17. aprīļa lēmumu lietā R 2570/2013-2;

               2)

               EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Jordi Nogues, SL tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Grupo Osborne, SA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 320, 28.9.2015.


title: Lieta C-509/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 21. augustā iesniedza Arbeidshof te Antwerpen (Beļģija) – Christa Plessers/PREFACO NV, Belgische Staat

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 21. augustā iesniedza Arbeidshof te Antwerpen (Beļģija) – Christa Plessers/PREFACO NV, Belgische Staat

   (Lieta C-509/17)
   (2017/C 374/27)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Arbeidshof te Antwerpen

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Christa Plessers

      Atbildētāji: PREFACO NV, Belgische Staat

      Prejudiciālais jautājums

   Vai īpašumtiesību [uz uzņēmumu] saņēmēja izvēles tiesības Beļģijas Wet van 31 januari 2009 betreffende de continuïteit van de ondernemingen ([2009. gada 31. janvāra Likuma par uzņēmumu darbības turpinātību]; WCO likums) 61. panta 4. punktā (tagad – 61. panta 3. punktā) – kā daļa no šā likuma 4. sadaļas 4. nodaļas, kurā ir reglamentēta “juridiska pārstrukturēšana saistībā ar īpašumtiesību nodošanu tiesas pārraudzībā” – ir saderīgas ar Savienības Direktīvu 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (1), it īpaši ar šīs direktīvas 3. un 5. pantu, ja šī “juridiskā pārstrukturēšana saistībā ar īpašumtiesību nodošanu tiesas pārraudzībā” ir veikta, lai kopumā vai daļēji saglabātu īpašumtiesības nododošās personas uzņēmumu vai tā darbības?

      (1)  Padomes 2001. gada 12. marta direktīva (OV 2001, L 82, 16. lpp.).


title: Lieta T-625/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. septembrī – Vallina Fonseca/VNV

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/47

         Prasība, kas celta 2017. gada 15. septembrī – Vallina Fonseca/VNV
   (Lieta T-625/17)
   (2017/C 374/70)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: José Antonio Vallina Fonseca (Madride, Spānija) (pārstāvji – R. Vallina Hoset un A. Sellés Marco, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija Lēmumu SRB/EES/2017/08 attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu sabiedrībai Banco Popular Español S.A. un

               —

               piespriest Vienotai noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-566/17: Prasība, kas celta 2017. gada 21. augustā – Molina García/VNV

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/39

         Prasība, kas celta 2017. gada 21. augustā – Molina García/VNV
   (Lieta T-566/17)
   (2017/C 374/59)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jerónimo Molina García (Puentehenila [Puente Genil], Spānija) (pārstāvis – A. Velasco Albalá, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               noteikt, lai Vienotās noregulējuma valde uzņemtos atbildību par sekām, kas iestājušās tās nepareizā lēmuma pieņemšanas dēļ, kura pamatā ir pārskatāmības trūkums, vai arī agrāku preventīvu pasākumu, ar kuru palīdzību būtu bijis iespējams novērst norakstīšanas rezultātā akcionāru ciesto kapitāla zudumu, neveikšana. Tādējādi atlīdzināt prasītāja nepareizo darbību veikšanas un pieņemtā nepareizā nolēmuma rezultātā zaudēto summu EUR 7 805,29 apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta C-275/16: Tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2017. gada 14. jūlija rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Comune di Balzola, Comune di Borgo San Martino, Comune di Camino u.c./Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, piedaloties: Poste Italiane SpA

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/24

         Tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2017. gada 14. jūlija rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Comune di Balzola, Comune di Borgo San Martino, Comune di Camino u.c./Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, piedaloties: Poste Italiane SpA

   (Lieta C-275/16) (1)

   (2017/C 374/34)
   Tiesvedības valoda – itāļu
   Tiesas pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 314, 29.8.2016.


title: Lieta T-682/15 P: Vispārējās tiesas 2017. gada 22. septembra spriedums – Wanègue/Reģionu komiteja Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Darba nosacījumi — Virsstundas — AST 6 pakāpes šoferis — Tiesību uz vienotas likmes kompensāciju par virsstundām atcelšana — Pušu procesuālo tiesību vienlīdzības princips — Pienākums norādīt pamatojumu — Kļūdas tiesību piemērošanā — Faktu sagrozīšana

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/30

         Vispārējās tiesas 2017. gada 22. septembra spriedums – Wanègue/Reģionu komiteja
   (Lieta T-682/15 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Darba nosacījumi - Virsstundas - AST 6 pakāpes šoferis - Tiesību uz vienotas likmes kompensāciju par virsstundām atcelšana - Pušu procesuālo tiesību vienlīdzības princips - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūdas tiesību piemērošanā - Faktu sagrozīšana)
   (2017/C 374/44)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Patrick Wanègue (Dilbeek, Beļģija) (pārstāvis – M.-A. Lucas, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Reģionu komiteja (pārstāvji – J. C. Cañoto Argüelles un S. Bachotet, kam palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2015. gada 15. septembra rīkojumu lietā Wanègue/Reģionu komiteja (F-21/15, EU:F:2015:102), kurā ir lūgts šo rīkojumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Patrick Wanègue sedz savus, kā arī atlīdzina Reģionu komitejas tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 59, 15.2.2016.


title: Lieta T-620/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 21. septembra spriedums – The Logistical Approach/EUIPO – Idea Groupe (“Idealogistic”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Idealogistic” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “idéa logistique” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas — Regulas Nr. 207/2009 76. gada 1. punkts

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/34

         Vispārējās tiesas 2017. gada 21. septembra spriedums – The Logistical Approach/EUIPO – Idea Groupe (“Idealogistic”)
   (Lieta T-620/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Idealogistic” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “idéa logistique” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas - Regulas Nr. 207/2009 76. gada 1. punkts)
   (2017/C 374/51)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The Logistical Approach BV (Uden, Nīderlande) (pārstāvis – R. Milchior, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – D. Hanf un S. Pétrequin)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Francija) (pārstāvis – P. Langlais, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 20. jūnija lēmumu lietā R 1435/2015–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Idea Groupe un The Logistical Approach

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               The Logistical Approach BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 402, 31.10.2016.


title: Lieta T-515/17: Prasība, kas celta 2017. gada 3. augustā – Sánchez Valverde e Hijos/VNV

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/37

         Prasība, kas celta 2017. gada 3. augustā – Sánchez Valverde e Hijos/VNV
   (Lieta T-515/17)
   (2017/C 374/55)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sánchez Valverde e Hijos, SA (Montcada Reixac, Spānija) (pārstāvis – E. Silva Pacheco, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               ar ex tunc iedarbību atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija lēmumu par spēkā neesošu, tādējādi atceļot tā juridisko spēku un tiesiskās sekas;

               —

               piespriest atlīdzināt prasītājiem zaudējumus naudas summas piecsimt astoņi tūkstoši pieci simti euro 50 centu (EUR 508 500,5) apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta C-488/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 10. augustā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – krimināllieta pret Carmelina Scaglione

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 10. augustā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – krimināllieta pret Carmelina Scaglione

   (Lieta C-488/17)
   (2017/C 374/24)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Lietas dalībniece pamatlietā

      Carmelina Scaglione

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Lēmuma 2014/955/ES (1) pielikums un Regula (ES) Nr. 1357/2014 (2) attiecībā uz atkritumiem, kuriem ir “pretēji piešķirti” kodi, ir vai nav jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja nav zināms atkritumu sastāvs, atkritumu radītājam ir tie iepriekš jāraksturo un kādi ir iespējamie ierobežojumi?

               2)

               Vai bīstamo vielu izpēte ir jāveic, pamatojoties uz iepriekš noteiktām, vienveidīgām metodēm?

               3)

               Vai bīstamo vielu izpētei ir jābalstās uz precīzu un reprezentatīvu pārbaudi, kurā ņem vērā atkrituma sastāvu, ja tas ir jau zināms vai ir tika noteikts raksturošanas posmā, vai tomēr bīstamo vielu izpēti var veikt saskaņā ar iespējamības kritērijiem, ņemot vērā tās vielas, kuras, saprātīgi spriežot, varētu atrasties atkritumā?

               4)

               Vai tad, ja pastāv šaubas vai ja nav iespējams droši identificēt bīstamo vielu klātbūtni vai klāt neesamību atkritumā, tas tomēr ir vai nav jāklasificē un jāapstrādā kā bīstams atkritums atbilstoši piesardzības principam?

      (1)  Komisijas 2014. gada 18. decembra Lēmums 2014/955/ES, ar ko groza Lēmumu 2000/532/EK par atkritumu sarakstu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/98/EK (OV L 370, 44. lpp.).

      (2)  Komisijas 2014. gada 18. decembra Regula (ES) Nr. 1357/2014, ar ko aizstāj III pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu (OV L 365, 89. lpp.).


title: Lieta T-501/16 RENV: Vispārējās tiesas 2017. gada 22. septembra spriedums – D'Agostino/Komisija Civildienests — Līgumdarbinieki — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 3.a pants — Līguma nepagarināšana — Civildienesta noteikumu 12.a un 24. pants — Rūpības pienākums — Dienesta intereses

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/33

         Vispārējās tiesas 2017. gada 22. septembra spriedums – D'Agostino/Komisija
   (Lieta T-501/16 RENV) (1)

   (Civildienests - Līgumdarbinieki - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 3.a pants - Līguma nepagarināšana - Civildienesta noteikumu 12.a un 24. pants - Rūpības pienākums - Dienesta intereses)
   (2017/C 374/50)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi D'Agostino (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis – M.-A. Lucas, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Berscheid un G. Gattinara)

      Priekšmets

   Prasība saskaņā ar LESD 270. pantu, ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas 2011. gada 1. decembra lēmumu par prasītāja līgumdarbinieka līguma nepagarināšanu, un, otrkārt, piespriest atlīdzināt viņam iespējami nodarītos zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Luigi D'Agostino atlīdzina tiesāšanās izdevumus šajā lietā un lietā F-93/12 un sedz savus tiesāšanās izdevumus lietā T-670/13 P;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus lietā T-670/13 P.

      (1)  OV C 343, 10.11.2012. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-93/12)


title: Lieta C-506/16: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 7. septembra spriedums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – José Joaquim Neto de Sousa/Estado português Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu — Direktīva 72/166/EEK — Direktīva 84/5/EEK — Direktīva 90/232/EEK — Autovadītājs, kas ir vainojams ceļu satiksmes negadījumā, kura rezultātā gāja bojā viņa sieva, transportlīdzekļa pasažiere — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir izslēgta autovadītāja, kas ir vainojams ceļu satiksmes negadījumā, ciestā mantiskā kaitējuma atlīdzināšana

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/7

         Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 7. septembra spriedums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – José Joaquim Neto de Sousa/Estado português

   (Lieta C-506/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu - Direktīva 72/166/EEK - Direktīva 84/5/EEK - Direktīva 90/232/EEK - Autovadītājs, kas ir vainojams ceļu satiksmes negadījumā, kura rezultātā gāja bojā viņa sieva, transportlīdzekļa pasažiere - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir izslēgta autovadītāja, kas ir vainojams ceļu satiksmes negadījumā, ciestā mantiskā kaitējuma atlīdzināšana)
   (2017/C 374/10)
   Tiesvedības valoda – portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal da Relação do Porto

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: José Joaquim Neto de Sousa

      Atbildētāja: Estado português

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1972. gada 24. aprīļa Direktīva 72/166/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību, Padomes 1983. gada 30. decembra Otrā direktīva 84/5/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvu 2005/14/EK, un Padomes 1990. gada 14. maija Trešā direktīva 90/232/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligāto apdrošināšanu ir jāinterpretē tādējādi, ka tām nav pretrunā valsts tiesiskais regulējums, ar kuru transportlīdzekļa vadītājam, kas savas rīcības dēļ ir vainojams ceļu satiksmes negadījumā, kura rezultātā gājusi bojā viņa sieva, šī transportlīdzekļa pasažiere, tiek liegtas tiesības saņemt kompensāciju par materiālajiem zaudējumiem, kas viņam radušies šīs nāves rezultātā.

      (1)  OV C 454, 5.12.2016.