title: Lieta C-155/10: Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. septembra spriedums ( Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Williams u.c./ British Airways plc (Darba nosacījumi — Direktīva 2003/88/EK — Darba laika organizēšana — Tiesības uz ikgadējo atvaļinājumu — Lidmašīnu piloti)

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/7

         Tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 15. septembra spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Williams u.c./British Airways plc

   (Lieta C-155/10) (1)

   (Darba nosacījumi - Direktīva 2003/88/EK - Darba laika organizēšana - Tiesības uz ikgadējo atvaļinājumu - Lidmašīnu piloti)
   2011/C 319/11
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

   Supreme Court of the United Kingdom

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Williams u.c.

      Atbildētāja: British Airways plc.

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supreme Court of the United Kingdom — Padomes 1993. gada 23. novembra Direktīvas 93/104/EK par dažiem darba laika organizācijas aspektiem (OV L 307, 18. lpp.) 7. panta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (OV L 299, 9. lpp.) 7. panta interpretācija — Direktīvās noteikto pienākumu attiecībā uz maksājumu, kas veicami par apmaksātu ikgadējo atvaļinājumu, raksturu un apmēru, apjoms — Dalībvalstu rīcības brīvības robežas, nosakot kārtību — Apmaksāts ikgadējais atvaļinājums, kas piešķirts lidmašīnu pilotiem

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 7. pants, kā arī 3. noteikums nolīgumā, kas pievienots Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvai 2000/79/EK par Eiropas Nolīguma par civilās aviācijas mobilo darba ņēmēju darba laika organizēšanu, kas noslēgts starp Eiropas Aviokompāniju asociāciju (AEA), Eiropas Transporta darbinieku federāciju (ETF), Eiropas Lidotāju asociāciju (ECA), Eiropas Reģionālo aviokompāniju asociāciju (ERA) un Starptautisko aviosabiedrību asociāciju (IACA), ir jāinterpretē tādējādi, ka lidmašīnas pilotam ir tiesības ikgadējā atvaļinājuma laikā ne tikai uz viņa pamatalgas saglabāšanu, bet arī, pirmkārt, uz visiem elementiem, kas ir raksturīgi viņa darba līgumā paredzēto uzdevumu izpildei un kas tiek kompensēti ar finansiālu atlīdzību, kura ietilpst viņa kopējās darba samaksas aprēķinā, un, otrkārt, uz visiem elementiem, kas saistīti ar lidmašīnas pilota personisko un profesionālo statusu.
   Valsts tiesai ir jānovērtē, vai dažādie elementi, kas veido šī darba ņēmēja kopējo darba samaksu, atbilst šiem kritērijiem.

      (1)  OV C 161, 19.06.2010.


title: Lieta C-484/10: Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 1. marta spriedums ( Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac)/Administración del Estado u.c. (Preču brīva aprite — Kvantitatīvi ierobežojumi un pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Direktīva 89/106/EEK — Būvizstrādājumi — Nesaskaņoti standarti — Kvalitātes apliecinājumi — Prasības sertifikācijas iestādēm)

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/5

         Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 1. marta spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac)/Administración del Estado u.c.
   (Lieta C-484/10) (1)

   (Preču brīva aprite - Kvantitatīvi ierobežojumi un pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību - Direktīva 89/106/EEK - Būvizstrādājumi - Nesaskaņoti standarti - Kvalitātes apliecinājumi - Prasības sertifikācijas iestādēm)
   2012/C 118/07
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac)

      Atbildētājas: Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (Aidico) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (Anefhop), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (Oficemen), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (Acerteq)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Supremo — EKL 28. un 30. panta (tagadējie — LESD 34. un 36. pants) interpretācija — Būvizstrādājumi — Preces, uz kurām neattiecas tādi saskaņoti standarti kā tie, kas paredzēti Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvā 89/108/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz būvizstrādājumiem (OV L 1989, L 40, 12. lpp.) — Laišana tirgū, kas ir atļauta tikai tad, ja ir augstākās kvalitātes sertifikāts vai sertifikāts, kas ir izdots atbilstoši metodēm, kas atbilst sīkiem nosacījumiem, kas vienādi ar valsts iestāžu izvirzītajiem, vai arī ir notikusi minēto nosacījumu iepriekšēja atzīšana, kaut gan tā jau ir notikusi izcelsmes dalībvalstī

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 34. un 36. pants ir interpretējams tādējādi, ka Būvniecības betona noteikumos (EHE-08), kuri ir apstiprināti ar 2008. gada 18. jūlija Karalisko dekrētu Nr. 1247/2008, 81. pantā, lasot to kopā ar šo noteikumu 19. pielikumu, paredzētās prasības citā dalībvalstī, nevis Spānijas Karalistē izdotu betonam paredzēta armatūras tērauda kvalitātes apmēru apliecinošu sertifikātu oficiālai atzīšanai rada preču brīvas aprites šķērsli. Šādu šķērsli var attaisnot ar cilvēku veselības un dzīvības aizsardzības mērķi, ciktāl paredzētās prasības nepārsniedz obligātos standartus, kas tiek prasīti betonam paredzēta armatūras tērauda izmantošanai Spānijā. Šajā lietā, ja iestāde, kura izdod kvalitātes sertifikātu, kas ir oficiāli jāatzīst Spānijā, ir apstiprināta iestāde Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/106/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz būvizstrādājumiem, kurā grozījumi izdarīti ar 1993. gada 22. jūlija Direktīvu 93/68/EEK, izpratnē, iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, kuras no šīm prasībām pārsniedz cilvēku veselības un dzīvības aizsardzības mērķa sasniegšanai nepieciešamo.

      (1)  OV C 346, 18.12.2010.


title: Lieta C-303/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 11. janvāra rīkojums ( Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Administración General del Estado/Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/10

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 11. janvāra rīkojums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Administración General del Estado/Red Nacional de Ferrocarriles Españoles (RENFE)

   (Lieta C-303/10) (1)

   2011/C 120/23
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 246, 11.09.2010.


title: Lieta C-543/08: Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 11. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 56. un 43. pants — Kapitāla brīva aprite — Portugāles valsts priekšrocību akcijas ( golden shares ) sabiedrībā EDP — Energias de Portugal — Ierobežojumi attiecībā uz privatizētas sabiedrības kapitāla daļu iegūšanu un iesaistīšanos tās pārvaldībā)

text:
               15.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 11. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-543/08) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 56. un 43. pants - Kapitāla brīva aprite - Portugāles valsts priekšrocību akcijas (“golden shares”) sabiedrībā EDP - Energias de Portugal - Ierobežojumi attiecībā uz privatizētas sabiedrības kapitāla daļu iegūšanu un iesaistīšanos tās pārvaldībā)
   2011/C 13/05
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun, P. Guerra e Andrade un M. Teles Romão)

      Atbildētāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes, pārstāvis, C. Botelho Moniz un P. Gouveia e Melo, advogados)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. un 56. panta pārkāpums — Portugāles valsts īpašās akcijas (“golden shares”) sabiedrībā EDP — Energias de Portugal

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               saglabājot tādas īpašās tiesības EDP — Energias de Portugal kā tās, kuras šajā lietā ir paredzētas 1990. gada 5. aprīļa Likumā Nr. 11/90, kas ir privatizācijas pamatlikums (Lei Nr. 11/90, Lei Quadro das Privatizações), 2000. gada 15. jūlija dekrētlikumā Nr. 141/2000, ar ko ir apstiprināta EDP — Électricité du Portugal SA pamatkapitāla atkārtotās privatizācijas procesa ceturtā kārta, un minētās sabiedrības statūtos Portugāles valstij un citām valsts organizācijām un ir piešķirtas saistībā ar šīs valsts priekšrocību akcijām (“golden shares”), kuras šai valstij ir minētās sabiedrības pamatkapitālā, Portugāles Republika nav izpildījusi EKL 56. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 24.01.2009.


title: Lieta C-29/12: Tiesas (devītās palātas) priekšsēdētāja 2013. gada 12. jūnija rīkojums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/56

         Tiesas (devītās palātas) priekšsēdētāja 2013. gada 12. jūnija rīkojums — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika
   (Lieta C-29/12) (1)

   2013/C 225/108
   Tiesvedības valoda — vācu
   Tiesas (devītā palāta) priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 98, 31.3.2012.


title: Apvienotās lietas T-156/07 un T-232/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 13. septembra spriedums — Spānija/Komisija (Valodu lietojums — Paziņojums par atklātajiem konkursiem par pārvaldnieku amatu ieņemšanu — Publicēšana visās oficiālajās valodās — Grozījumi — Regula Nr. 1 — Civildienesta noteikumu 27. un 28. pants, un 29. panta 1. punkts — Civildienesta noteikumu III pielikuma 1. panta 1. un 2. punkts — Pienākums norādīt pamatojumu — Nediskriminācijas princips)

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/24

         Vispārējās tiesas 2010. gada 13. septembra spriedums — Spānija/Komisija
   (Apvienotās lietas T-156/07 un T-232/07) (1)

   (Valodu lietojums - Paziņojums par atklātajiem konkursiem par pārvaldnieku amatu ieņemšanu - Publicēšana visās oficiālajās valodās - Grozījumi - Regula Nr. 1 - Civildienesta noteikumu 27. un 28. pants, un 29. panta 1. punkts - Civildienesta noteikumu III pielikuma 1. panta 1. un 2. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Nediskriminācijas princips)
   2010/C 301/37
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji — lietā T-156/07 F. Díez Moreno, un lietā T-232/07 F. Díez Moreno un N. Díaz Abad, abogados del Estado)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji J. Currall, L. Escobar Guerrero un H. Krämer, pēc tam J. Currall, H. Krämer un J. Baquero Cruz, pārstāvji, kam palīdz A. Dal Ferro, avocat)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Lietuvas Republika (pārstāvis — D. Kriaučiūnas) (lietas T-156/07 un T-232/07) un Grieķijas Republika (pārstāvji — S. Vodina un M. Michelogiannaki) (lieta T-156/07)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, paziņojumu par atklāto konkursu EPSO/AD/94/07, lai izveidotu pārvaldnieku (AD 5) rezerves sarakstu informācijas, komunikāciju un plašsaziņas jomā (OV 2007, C 45 A, 3. lpp.), un, otrkārt, paziņojumu par atklāto konkursu EPSO/AD/95/07, lai izveidotu pārvaldnieku (AD 5) rezerves sarakstu informācijas (bibliotēka/dokumentācija) jomā (OV 2007, C 103 A, 7. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Lietuvas Republika un Grieķijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 140, 23.06.2007.


title: Lieta C-601/10: Tiesas (sestā palāta) 2011. gada 27. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 92/50/EEK un Direktīva 2004/18/EK — Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Reģistrācijas zemes kadastrā un teritorijas plānošanas papildu pakalpojumi — Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par paredzamo publisko iepirkumu publicēšanas)

text:
               17.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 370/15

         Tiesas (sestā palāta) 2011. gada 27. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-601/10) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 92/50/EEK un Direktīva 2004/18/EK - Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Reģistrācijas zemes kadastrā un teritorijas plānošanas papildu pakalpojumi - Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par paredzamo publisko iepirkumu publicēšanas)
   2011/C 370/25
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Patakia un D. Kukovec)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāvji — S. Chala un D. Tsagkaraki)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai [par procedūru koordinēšanu pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai] (OV L 209, 1. lpp.) 8. panta un 11. panta 3. punkta pārkāpums, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru [par to, kā koordinēt būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu, piegādes publiskā iepirkuma līgumu un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru] (OV L 134, 114. lpp.), 20. panta un 31. panta 4. punkta pārkāpums — Publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana, iepriekš nepublicējot paziņojumu — Līgums par reģistrācijas zemes kadastrā un teritorijas plānošanas papildu pakalpojumiem — Vasilikon, Kassandras, Egnatiias un Arethousas pašvaldības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               piešķirot publisko iepirkumu līgumu par reģistrācijas zemes kadastrā un teritorijas plānošanas papildu pakalpojumiem slēgšanas tiesības, kuri nebija minēti sākotnējā līgumā, kuru noslēdza Vasilikon, Kassandras, Egnatiias un Arethousas pašvaldības, ar sarunu procedūru bez iepriekšējas paziņojuma par paredzamo publisko iepirkumu publicēšanas, Grieķijas Republika nav izpildījusi Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 13. oktobra Direktīvu 97/52/EK, 8. pantā un 11. panta 3. punktā paredzētos pienākumus, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu, piegādes publiskā iepirkuma līgumu un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 20. pantā un 31. panta 4. punktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 63, 26.02.2011.


title: Lieta T-803/14: Prasība, kas celta 2014. gada 9. decembrī – Gervais Danone /ITSB – San Miguel  ( “B’lue” )

text:
               2.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 34/44

         Prasība, kas celta 2014. gada 9. decembrī – Gervais Danone/ITSB – San Miguel (“B’lue”)
   (Lieta T-803/14)
   (2015/C 034/52)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Compagnie Gervais Danone (Parīze, Francija) (pārstāvis – A. Lakits, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: San Miguel, Fábricas de Cerveza y Malta, SA (Barselona, Spānija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “B’lue” – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 0 5 49  509

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju piektās padomes 2014. gada 30. septembra lēmums lietā R 1382/2013-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei – izdevumus procesā ITSB.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-426/13: Prasība, kas celta 2013. gada 14. augustā — L’Oréal /ITSB — Cosmetica Cabinas ( “AINHOA” )

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/21

         Prasība, kas celta 2013. gada 14. augustā — L’Oréal/ITSB — Cosmetica Cabinas (“AINHOA”)
   (Lieta T-426/13)
   2013/C 304/36
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: L’Oréal SA (Parīze, Francija) (pārstāvji — M. Granado Carpenter un M. Polo Carreño, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 6. jūnija lēmumu lietā R 1642/2012-1;

               piespriest prasītājai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par atcelšanu: vārdiska preču zīme “AINHOA” attiecībā uz pakalpojumiem un precēm, kas ietilpst 3., 35. un 39. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 2 720 811

      Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atcelt Kopienas preču zīmi: prasītāja

      Anulēšanas nodaļas lēmums: atcelt Kopienas preču zīmes īpašnieka tiesības attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 39. klasē, un noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu attiecībā uz “kosmētikas līdzekļiem”, kas ietilpst 3. klasē

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) par Kopienas preču zīmi 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums

      (1)  OV L 78, 1. lpp.


title: Lieta T-505/12: Vispārējās tiesas 2015. gada 12. februāra spriedums – Compagnie des montres Longines, Francillon/ITSB – Cheng (“B”) Kopienas preču zīme – Iebildumu process – Kopienas grafiskas preču zīmes “B” reģistrācijas pieteikums – Agrāka starptautiska grafiska preču zīme, kurā ir attēloti divi izplesti spārni – Relatīvi atteikuma pamati – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Kaitējuma reputācijai neesamība – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts

text:
               30.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/24

      Vispārējās tiesas 2015. gada 12. februāra spriedums – Compagnie des montres Longines, Francillon/ITSB – Cheng (“B”)
      (Lieta T-505/12) (1)

      (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “B” reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska grafiska preču zīme, kurā ir attēloti divi izplesti spārni - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Kaitējuma reputācijai neesamība - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)
      (2015/C 107/31)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Saint–Imier, Šveice) (pārstāvis – P. González–Bueno Catalán de Ocón, advokāts)

         Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – sākotnēji F. Mattina, vēlāk P. Bullock)

         Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Xiuxiu Cheng (Budapešta, Ungārija)

         Priekšmets

      Prasība par ITSB Apelāciju piektās padomes 2012. gada 14. septembra lēmumu lietā R 193/2012–5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Compagnie des montres Longines, Francillon SA un Xiuxiu Cheng

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Compagnie des montres Longines, Francillon SA atlīdzina tiesāšanas izdevumus.

         (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta F-20/09: Prasība, kas celta 2009. gada 9. martā — Juvyns/Padome

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/46

         Prasība, kas celta 2009. gada 9. martā — Juvyns/Padome
   (Lieta F-20/09)
   2009/C 113/98
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Marc Juvyns, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prāvas priekšmets un apraksts

   Lēmuma nepaaugstināt prasītāju AST 7 pakāpē 2008. gada paaugstināšanas amatā ietvaros un vajadzības gadījumā lēmumu paaugstināt šajā pakāpē ierēdņus ar mazāk nopelniem atcelšana

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu nepaaugstināt prasītāju AST 7 pakāpē 2008. gada paaugstināšanas amatā ietvaros un vajadzības gadījumā atcelt lēmumus paaugstināt šajā pakāpē ierēdņus ar mazāk nopelniem;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-268/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2012. gada 15. marta spriedumu lietā T-288/08 Cadila Healthcare Ltd /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 30. maijā iesniedza Cadila Healthcare Ltd

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/10

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2012. gada 15. marta spriedumu lietā T-288/08 Cadila Healthcare Ltd/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 30. maijā iesniedza Cadila Healthcare Ltd

   (Lieta C-268/12 P)
   2012/C 258/17
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Cadila Healthcare Ltd (pārstāvis — S. Malynicz, Barrister)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Novartis AG

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Vispārējās tiesas 2012. gada 15. marta spriedumu lietā T-288/08;

               —

               piespriest ITSB un personai, kas iestājusies lietā, segt savus izdevumus pašiem un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka pārsūdzētais spriedums ir jāatceļ šādu iemeslu dēļ:

               Vispārējā tiesa, nelemjot, ka tiesvedības priekšmets vairs nepastāv tāpēc, ka sprieduma pasludināšanas dienā agrākās preču zīmes reģistrācija nav bijusi pagarināta un arī tāpēc, ka Regulas par Kopienas preču zīmi (1) 47. panta 3. punktā paredzētais sešu mēnešu papildu termiņš bija beidzies, esot pārkāpusi Reglamenta 113. pantu.

               Jautājumā par līdzību no fonētiskā viedokļa Vispārējā tiesa esot sagrozījusi pierādījumus un nepareizi izvērtējusi faktus, un tās nolēmums, kā izriet no tai iesniegtajiem lietas materiāliem, ietverot būtiskas konstatējumu neprecizitātes.

               Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā to, ka farmaceitisko preču tirdzniecībā ir iesaistīti speciālisti.

               Jautājumā par līdzību no vizuālā viedokļa Vispārējā tiesa esot nepareizi piemērojusi savu judikatūru, saskaņā ar kuru preču zīmju sākumdaļa parasti tiek uzskatīta par vissvarīgāko un tādās preču zīmēs, kas ir samērā īsas, kā šajā gadījumā vidusdaļas elementi ir tikpat svarīgi kā apzīmējuma sākuma un beigu elementi.

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.)


title: Lieta C-331/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) 2006. gada 31. jūlija rīkojumu — K. D. Chuck pret Raad van bestuur van de Sociale Verzekeringsbank

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/17

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) 2006. gada 31. jūlija rīkojumu — K. D. Chuck pret Raad van bestuur van de Sociale Verzekeringsbank

   (Lieta C-331/06)
   (2006/C 281/27)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Rechtbank Amsterdam
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: K. D. Chuck

      Atbildētājs: Raad van bestuur van de Sociale Verzekeringsbank

   Prejudiciālais jautājums
   Vai gadījumā, ja darba ņēmējs pensijas vecuma sasniegšanas brīdī dzīvo ārpus Kopienu teritorijas, Regulas (1) 48. pants ir jāpiemēro tādā pašā mērā kā gadījumos, ja attiecīgais darba ņēmējs dzīvo Kopienas teritorijā?

      (1)  Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (Īpašs izdevums angļu valodā: I sērija, 1971(II) nodaļa, 416. lpp.).


title: Lieta T-161/10: Prasība, kas celta 2010. gada 8. aprīlī — Longevity Health Products /ITSB — Tecnifar ( “E-PLEX” )

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/47

         Prasība, kas celta 2010. gada 8. aprīlī — Longevity Health Products/ITSB — Tecnifar (“E-PLEX”)
   (Lieta T-161/10)
   2010/C 148/77
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahamu salas) (pārstāvis — J. Korab, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Tecnifar — Industria Tecnica Farmaceutica, SA (Lisabona, Portugāle)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt prasītājas celto prasību;

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2010. gada 5. februāra lēmumu lietā R 662/2009-4 un noraidīt iebildumus, ko iesniegusi otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, attiecībā uz farmācijas un veterinārajām medicīnas precēm, izņemot medikamentus, kas paredzēti ar centrālo nervu sistēmu saistītu slimību ārstēšanai;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “E-PLEX” attiecībā uz precem un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 5. un 35. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Portugāles vārdiska preču zīmes “EPILEX” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt daļēji

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt daļēji

      Izvirzītie pamati: Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, ciktāl Apelāciju padome kļūdaini secināja, ka pastāv attiecīgo precu zīmju sajaukšanas iespēja


title: Lieta C-253/09: Prasība, kas celta 2009. gada 8. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Ungārijas Republika

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/6

         Prasība, kas celta 2009. gada 8. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Ungārijas Republika
   (Lieta C-253/09)
   2009/C 233/10
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — R. Lyal un K. Ritzné Talabér)

      Atbildētāja: Ungārijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka pret Ungārijā esoša mājokļa pirkšanu, kas veikta, pārvācoties no citā valstī esoša mājokļa, paredzēdama mazāk labvēlīgu attieksmi nekā pret Ungārijā esoša mājokļa pirkšanu, kas veikta, pārvācoties no tajā pašā valstī esoša mājokļa, Ungārijas Republika nav izpildījusi EKL 18., 39. un 43. pantā un EEZ līguma 28. un 31. pantā noteiktos pienākumus;

               —

               piespriest Ungārijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir par Ungārijas nodokļu tiesību normu, saskaņā ar kuru, nosakot valsts teritorijā esoša mājokļa īpašumtiesību iegādes brīdī uzliekamā nodokļa bāzi, no iegādātā mājokļa vērtības pārdotā mājokļa cenu tiek ļauts atskaitīt tikai gadījumā, ja tas atrodas valsts teritorijā.
   Šī tiesiskais regulējums esot pretrunā EKL 18., 39. un 43. pantā un EEZ līguma 28. un 31. pantā noteiktajai personu pārvietošanās brīvībai un brīvībai veikt uzņēmējdarbību.
   Norādīto Kopienu tiesību normu mērķis ir nodrošināt dalībvalstu pilsoņiem iespēju nodarboties ar jebkāda veida aroddarbību jebkur Kopienā, un vienlaikus tajās ir aizliegts ikviens pasākums, kura rezultātā kādas Kopienas dalībvalsts pilsoņi, kuri, izmantojot savas tiesības brīvi pārvietoties, vēlas veikt saimniecisko darbību citas dalībvalsts teritorijā, varētu tikt nostādīti nelabvēlīgā stāvoklī. Atbilstoši pastāvīgai judikatūrai tiesību normas, kuras kādas dalībvalsts valstspiederīgajam liedz vai to attur atstāt savu izcelsmes valsti, lai izmantotu tiesības brīvi pārvietoties, ir minētās brīvības ierobežojumi, pat ja tos piemēro nesaistīti ar attiecīgo personu valstspiederību.
   Savukārt Ungārijas nodokļu tiesiskais regulējums, par kuru celta šī prasība, ir tiesību norma ar šādām iezīmēm. Tā kā iepriekš minētā nodokļu priekšrocība netiek piemērota tiem ārvalstniekiem un Ungārijas pilsoņiem, kuri, izmantojot savas tiesības brīvi pārvietoties, kādu laiku dzīvo citā dalībvalstī un tur iegādājas mājokli, tie tiek mazāk mudināti iegādāties mājokli Ungārijā nekā personas, kuras dzīvo Ungārijā un ir iegādājušās jaunu mājokli, pārvācoties no valsts teritorijā tiem piederējušā. Tādējādi Ungārijas tiesiskā regulējuma rezultātā citu dalībvalstu pilsoņi acīmredzami var tikt atturēti iekārtoties uz dzīvi Ungārijā. Komisija uzskata, ka šīs personas, kuras, iespējams, jau ir samaksājušas nodevas par līdzīgu summu savas agrākās dzīvesvietas valstī, tur iegādādamās savu mājokli, tās atrodas tādā pašā stāvoklī kā personas, kuras savu agrāko mājokli iegādājušās Ungārijā. Līdz ar to attieksmei pret minētajām personām jābūt vienādai. Ņemot vērā, ka personas, kuras Ungārijā iegādājas mājokli, pārvācoties no kādā citā dalībvalstī esoša mājokļa, Ungārijas tiesiskajā regulējumā tomēr tiek nostādītas nelabvēlīgākā stāvoklī salīdzinājumā ar tām, kuras arī būtu iegādājušās mājokli un kurām jau ir mājoklis valsts teritorijā, attieksme pret objektīvā ziņā identiskām situācijām ir atšķirīga, un tādējādi šis tiesiskais regulējums ir diskriminējošs.
   Šāds tiesību pārkāpums nav attaisnojams ar vienīgo Ungārijas Republikas valdības izvirzīto iebildi.
   Pirmkārt, kas attiecas uz iebildi par vajadzību nodrošināt nodokļu sistēmas saskaņotību, jānorāda, ka šajā lietā nav konstatēta tieša saistība starp attiecīgo nodokļu priekšrocību un minētās priekšrocības kompensēšanu ar noteiktu nodokļa bāzi, kas savukārt ir priekšnosacījums, lai norādītā vajadzība nodrošināt nodokļu sistēmas saskaņotību varētu būt pamatbrīvību izmantošanas attaisnots ierobežojums. Cita mājokļa iegāde no finansiālā viedokļa nav tieši saistīta nedz ar pienākumu maksāt nodevu, nedz ar pirmā mājokļa pārdošanu un tobrīd maksātajām nodevām, jo tie ir elementi, kurus savstarpēji saista vienīgi Ungārijas likumdevējs.
   Visbeidzot, attiecībā uz Ungārijas valdības izvirzīto argumentu, ka citā dalībvalstī pārdoto nekustamo īpašumu un to iegādes brīdī samaksāto nodevu ņemšana vērā un iespējamās ļaunprātīgās izmantošanas novēršana šajos darījumos sagādātu nopietnas administratīvas grūtības, Komisija norāda, ka ar iespējamām administratīvām grūtībām nekādā gadījumā nav attaisnojams Kopienu tiesībās garantēto pamatbrīvību aizskārums. Ungārijas Republikai, protams, ir iespēja paredzēt noteiktus nosacījumus, lai saņemtu vajadzīgo informāciju, tomēr šie nosacījumi nedrīkst būt nesamērīgi salīdzinājumā ar izvirzīto mērķi.


title: Lieta C-17/10: Tiesas (virspalāta) 2012. gada 14. februāra spriedums ( Krajský soud v Brně (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Toshiba Corporation u.c./Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (Konkurence — Aizliegta vienošanās dalībvalsts teritorijā, kas aizsākusies pirms šīs valsts pievienošanās Eiropas Savienībai — Starptautiska mēroga aizliegta vienošanās ar ietekmi uz Savienības un Eiropas Ekonomikas zonas teritoriju — EKL 81. pants un EEZ līguma 53. pants — Lietu ierosināšana un sankcijas par pārkāpumu laikposmā pirms un pēc pievienošanās datuma — Naudas sodi — Komisijas un valsts konkurences iestāžu kompetenču nošķiršana — Naudas sodi, ko uzlikusi Komisija un valsts konkurences iestāde — “Ne bis in idem” princips — Regula (EK) Nr. 1/2003 — 3. panta 1. punkts un 11. panta 6. punkts — Jaunas dalībvalsts pievienošanās Eiropas Savienībai sekas)

text:
               31.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/3

         Tiesas (virspalāta) 2012. gada 14. februāra spriedums (Krajský soud v Brně (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Toshiba Corporation u.c./Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

   (Lieta C-17/10) (1)

   (Konkurence - Aizliegta vienošanās dalībvalsts teritorijā, kas aizsākusies pirms šīs valsts pievienošanās Eiropas Savienībai - Starptautiska mēroga aizliegta vienošanās ar ietekmi uz Savienības un Eiropas Ekonomikas zonas teritoriju - EKL 81. pants un EEZ līguma 53. pants - Lietu ierosināšana un sankcijas par pārkāpumu laikposmā pirms un pēc pievienošanās datuma - Naudas sodi - Komisijas un valsts konkurences iestāžu kompetenču nošķiršana - Naudas sodi, ko uzlikusi Komisija un valsts konkurences iestāde - “Ne bis in idem” princips - Regula (EK) Nr. 1/2003 - 3. panta 1. punkts un 11. panta 6. punkts - Jaunas dalībvalsts pievienošanās Eiropas Savienībai sekas)
   2012/C 98/04
   Tiesvedības valoda — čehu

      Iesniedzējtiesa

      Krajský soud v Brně

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Toshiba Corporation, T&D Holding, agrāk Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, agrāk Areva T&D SAS, Alstom Grid AG, agrāk Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA

      Atbildētāja: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Krajský soud v Brně — EKL 81. panta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (OV 2007, C 303, 1. lpp.) 50. panta, Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.), un it īpaši tās 3. panta 1. punkta un 11. panta 6. punkta, kā arī Komisijas paziņojuma par sadarbību konkurences iestāžu tīklā (OV 2004, C 101, 43. lpp.) 51. punkta interpretācija — Aizliegta vienošanās dalībvalsts teritorijā, kas aizsākusies pirms šīs valsts pievienošanās Eiropas Savienībai un izbeigta pēc šī notikuma — Naudas sodi, ko uzlikusi Komisija un valsts konkurences iestāde — Valsts iestādes kompetence sodīt par to pašu darbību laikā pirms pievienošanās — “Non bis in idem” princips

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               EKL 81. panta un Padomes 2002. gada 16. decembra Regulas (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā, 3. panta 1. punkta noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar lietu, kuras izskatīšana tika uzsākta pēc 2004. gada 1. maija, šīs tiesību normas nav piemērojamas attiecībā uz tādu aizliegtu vienošanos, kas kādas dalībvalsts teritorijā, kura Eiropas Savienībai pievienojās 2004. gada 1. maijā, ir radījusi sekas laikposmos pirms šā datuma;

               2.

               tas, ka Eiropas Komisija saskaņā ar Regulas Nr. 1/2003 III nodaļu ir uzsākusi lietas izskatīšanu attiecībā uz aizliegtu vienošanos, atbilstoši Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punktam, skatot to kopā ar tās pašas regulas 3. panta 1. punktu, nenozīmē, ka attiecīgās dalībvalsts konkurences iestāde ir atbrīvota no tās kompetences sodīt — piemērojot valsts konkurences tiesību normas — par pret konkurenci vērstajām sekām, ko šī aizliegtā vienošanās ir radījusi šīs dalībvalsts teritorijā laikposmos pirms tās pievienošanās Eiropas Savienībai;
               “ne bis in idem” princips neliedz attiecīgās dalībvalsts konkurences iestādei piemērot naudas sodus uzņēmumiem, kas ir aizliegtās vienošanās dalībnieki, lai sodītu par pret konkurenci vērstajām sekām, ko šī aizliegtā vienošanās ir radījusi šīs dalībvalsts teritorijā pirms tās pievienošanās Eiropas Savienībai, ja naudas sodi, kas pirms minētās valsts konkurences iestādes lēmuma pieņemšanas pieņemtā Komisijas lēmumā ir piemēroti tiem pašiem aizliegtās vienošanās dalībniekiem, netika uzlikti, lai noteiktu sodu attiecībā uz šīm pašām sekām.

      (1)  OV C 100, 17.4.2010.


title: Lieta C-323/07: Tiesas (septītā palāta) rīkojums 2008. gada 10. aprīlī ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Termoraggi SpA / Comune di Monza (Publiskie iepirkumi — Piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgums — Piešķiršana, neizsludinot konkursu — Pašvaldības iestādes veikta līguma slēgšanas tiesību piešķiršana uzņēmumam, kuras kapitlāldaļas pieder šai iestādei)

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/11

         Tiesas (septītā palāta) rīkojums 2008. gada 10. aprīlī (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Termoraggi SpA/Comune di Monza

   (Lieta C-323/07) (1)

   (Publiskie iepirkumi - Piegādes un pakalpojumu publiskā iepirkuma līgums - Piešķiršana, neizsludinot konkursu - Pašvaldības iestādes veikta līguma slēgšanas tiesību piešķiršana uzņēmumam, kuras kapitlāldaļas pieder šai iestādei)
   (2008/C 171/19)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Termoraggi SpA

      Atbildētāja: Comune di Monza

      Piedaloties: Acqua Gas Azienda Municipale (AGAM)

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesībupiešķiršanai (OV L 209, 1. lpp.) 6. panta interpretācija — Piemērošanas joma — Valsts tiesību noteikumi, pamatojoties uz kuriem, nepiemērojot direktīvā paredzētās publiskā iepirkuma līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, pašvaldības uzņēmumam piešķir tiesības veikt siltuma piegādes apkures iekārtas dažām pašvaldības ēkām
   Rezolutīvā daļa:
   Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīva 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai un Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/36/EEK, ar ko koordinē piegāžu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, nav piemērojamas atticībā uz tādu līgumu, kurš, no vienas puses, ir noslēgts starp teritoriāla grupējuma iestādi un, no otras puses, ar personu, kura juridiski ir nošķirta no šīs pašvaldības iestādes, gadījumā, ja pašvaldības iestādei attiecībā pret šo uzņēmumu ir tāda pati kontrole, kas ir līdzīga tai kontrolei, kuru tā piemēro attiecībā pret saviem dienestiem, un ja tajā pašā laikā šī persona veic būtisku daļu no savām darbībām veic kopā ar iestādi vai iestādēm, kurām pieder tās kapitāldaļas.
   Direktīvas 92/50 6. pants ir piemērojams tikai tādā gadījumā, ja ir publicēti tādi normatīvie tiesību noteikumi, pamatojoties uz kuriem personai, kurai ir piešķirtas līgumu slēgšanas tiesības, ir ekskluzīvas tiesības saistībā ar piešķirtā līguma priekšmetu.

      (1)  OV C 235, 6.10.2007.


title: Lieta T-118/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 22. jūnija spriedums – Whirlpool Europe/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Sadzīves tehnika — Restrukturizācijas atbalsts — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tiek ievēroti noteikti nosacījumi — Lēmums, kas pieņemts pēc tam, kad Vispārējā tiesa atcēlusi iepriekšējo lēmumu attiecībā uz to pašu procesu — Individuāla skāruma neesamība — Būtiskas ietekmes uz konkurences stāvokli neesamība — Nepieņemamība

text:
               1.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/26

         Vispārējās tiesas 2016. gada 22. jūnija spriedums – Whirlpool Europe/Komisija
   (Lieta T-118/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Sadzīves tehnika - Restrukturizācijas atbalsts - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tiek ievēroti noteikti nosacījumi - Lēmums, kas pieņemts pēc tam, kad Vispārējā tiesa atcēlusi iepriekšējo lēmumu attiecībā uz to pašu procesu - Individuāla skāruma neesamība - Būtiskas ietekmes uz konkurences stāvokli neesamība - Nepieņemamība)
   (2016/C 279/38)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Whirlpool Europe BV (Breda, Nīderlande) (pārstāvji – F. Wijckmans un H. Burez, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Flynn, É. Gippini Fournier un P.-J. Loewenthal)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas atbalstam: Electrolux AB (Stokholma, Zviedrija) (pārstāvji – F. Wijckmans un H. Burez, avocats)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji – G. de Bergues, D. Colas un J. Bousin) un Fagor France SA (Rueil-Malmaison, Francija) (pārstāvji – J. Derenne un A. Müller-Rappard, avocats)

      Priekšmets

   Prasība, pamatojoties uz LESD 263. pantu, atcelt Komisijas 2012. gada 25. jūlija lēmumu 2013/283/ES par Francijas valsts atbalstu SA.23839 (C 44/2007) uzņēmumam FagorBrandt (OV 2013, L 166, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Whirlpool Europe BV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika, Electrolux AB un Fagor France SA sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 141, 18.5.2013.


title: Lieta C-240/09: Tiesas (virspalāta) 2011. gada 8. marta spriedums ( Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Lesoochranárske zoskupenie VLK/Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky (Vide — Orhūsas konvencija — Sabiedrības dalība lēmumu pieņemšanā un iespēja vērsties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem — Tieša iedarbība)

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/4

         Tiesas (virspalāta) 2011. gada 8. marta spriedums (Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Lesoochranárske zoskupenie VLK/Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

   (Lieta C-240/09) (1)

   (Vide - Orhūsas konvencija - Sabiedrības dalība lēmumu pieņemšanā un iespēja vērsties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem - Tieša iedarbība)
   2011/C 130/07
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Atbildētāja: Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Najvyšší súd Slovenskej republiky — (Orhūsas) Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju vērsties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, kas Eiropas Kopienas vārdā noslēgta ar Padomes 2005. gada 17. februāra lēmumu (OV L 124, 1. lpp.), 9. panta 3. punkta interpretācija — Šī noteikuma tieša iedarbība — Jēdziena “valsts iestāžu akti” interpretācija — Tādu valsts iestāžu lēmumu, kuru nelikumīgums ir saistīts ar ietekmi uz vidi, ietveršana vai neietveršana

      Rezolutīvā daļa:

   Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, kuru Eiropas Kopienas vārdā apstiprināja ar Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmumu 2005/370/EK, 9. panta 3. punktam Savienības tiesībās nav tiešas iedarbības. Iesniedzējtiesai tomēr, cik vien iespējams, procesuālās tiesības par nosacījumiem, kas jāizpilda, lai varētu iesniegt administratīvu sūdzību vai celt prasību tiesā, jāinterpretē atbilstoši gan šīs konvencijas 9. panta 3. punkta mērķiem, gan efektīvas tiesību, kas piešķirtas ar Savienības tiesībām, aizsardzības tiesā mērķiem, lai tādai vides aizsardzības organizācijai kā Lesoochranárske zoskupenie VLK ļautu tiesā apstrīdēt lēmumu, kas pieņemts administratīvā procesa rezultātā, kurš var būt pretrunā Savienības vides tiesībām.

      (1)  OV C 233, 26.09.2009.


title: Lieta T-637/11: Prasība, kas celta 2011. gada 15. decembrī — Euris Consult /Parlaments

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/41

         Prasība, kas celta 2011. gada 15. decembrī — Euris Consult/Parlaments
   (Lieta T-637/11)
   2012/C 32/82
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Euris Consult Ltd (Floriana, Maltas Republika) (pārstāvis — F. Moyse, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta Rakstiskās tulkošanas ģenerāldirektorāta lēmumu, kas pieņemts saistībā ar paziņojumu par publiskā iepirkuma procedūru MT/2011/EU par rakstiskās tulkošanas pakalpojumu sniegšanu maltiešu valodā, ar ko tās sākumā ir noraidīts prasītājas iesniegtais piedāvājums konfidencialitātes pārkāpuma dēļ;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies prasītājai;

               —

               nospriest, ka prasītāja var prasīt atlīdzību par zaudējumiem, kas nodarīti ar apstrīdēto lēmumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir izdarīts Finanšu regulas 98. panta 1. punkta, Īstenošanas noteikumu 143. panta un paziņojuma par publiskā iepirkuma procedūru MT/2011/EU 2.4. panta pārkāpums un līdz ar to [prasība ir pamatota ar] LESD 277. pantā paredzēto izņēmumu par nepiemērojamību.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots samērīguma principa pārkāpums.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta pārkāpums, jo līgumslēdzēja iestāde nav uzklausījusi prasītāju pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums nav pietiekami pamatots.


title: Lieta T-247/09: Prasība, kas celta 2009. gada 16. jūnijā — Evropaïki Dynamiki /Komisija

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/43

         Prasība, kas celta 2009. gada 16. jūnijā — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-247/09)
   2009/C 205/79
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru noraidīts prasītājas piedāvājums, kas tika iesniegts, atbildot uz paziņojumu par atklātu konkursu AO 10186 ““Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša pielikuma”: TED tīmekļa vietne, OVP DVD-ROM un saistītie nesaistes un tiešsaistes plašsaziņas līdzekļi, sagatavošana un izplatīšana” (OV 2009/S 2-001445), un kurš tika paziņots prasītājai ar 2009. gada 7. aprīļa vēstuli, un visus turpmākos Komisijas lēmumus, tai skaitā lēmumu par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu konkursā uzvarējušajam pretendentam;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājai zaudējumus EUR 1 490 215,58 apmērā, kas tai radās attiecīgās publiskā iepirkuma procedūras sakarā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājai tiesāšanās izdevumus un izdevumus, kas radušies saistībā ar šo prasību, pat ja šī prasība tiek noraidīta.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā prasītāja prasa atcelt atbildētājas lēmumu, ar kuru ir noraidīts tās piedāvājums, kas tika iesniegts, atbildot uz paziņojumu par atklātu konkursu saistībā ar “Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša pielikuma”: TED tīmekļa vietne, OVP DVD-ROM un saistītie nesaistes un tiešsaistes plašsaziņas līdzekļi, sagatavošanas un izplatīšanas pakalpojumiem (AO 10186), un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas konkursā uzvarējušajam pretendentam. Tāpat prasītāja prasa kompensāciju par tai it kā nodarītajiem zaudējumiem konkursa procedūras dēļ.
   Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus pamatus.
   Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka atbildētāja pieļāva vairākas un acīmredzamas kļūdas vērtējumā un ka tā atteicās sniegt prasītājai pamatojumu vai paskaidrojumu, pārkāpjot Finanšu regulu (1) un tās īstenošanas noteikumus, kā arī Direktīvu 2004/18 (2) un EKL 253. pantu. Tā apgalvo, ka, neskatoties uz prasītājas rakstisku lūgumu, Komisija to neinformēja par konkursā uzvarējušā pretendenta nopelniem, kaut arī tas bija Komisijas pienākums. Pēc prasītājas domām, Komisijas sniegtie komentāri bija neskaidri, nepamatoti un telegrāfiski, un nav uzskatāmi par pieņemamu pamatojumu. Tāpat prasītāja apgalvo, ka Komisija izlaboja ex-post apstrīdētā lēmuma pamatojumu pēc tam, kad vērtēšanas komiteja bija izskatījusi tās ziņojumu un nolēmusi izņemt komentāru attiecībā uz konkursā uzvarējušo pretendentu.
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka atbildētāja pārkāpa Finanšu regulas 106. un 107. pantu, kā arī pārskatāmības un nediskriminācijas principus, neizslēdzot piedāvājumu iesniedzējus, kuri atsaucās uz valstīs, kas nav PTO/VIN dalībvalstis, veiktajiem darbiem; ja šādiem piedāvājumu iesniedzējiem būtu atļauts piedalīties, tad, kā apgalvo prasītāja, konkursam būtu jānotiek taisnīgā, pārskatāmā un nediskriminējošā veidā, precizējot izvēles kritērijus, kurus atbildētāja izmantotu, izslēdzot vienus uzņēmumus vai izvēloties otrus.
   Treškārt, prasītāja apgalvo, ka atbildētāja pieļāva acīmredzamas kļūdas prasītājas piedāvājuma vērtējumā salīdzinājumā ar citu pretendentu piedāvājumiem un ka tā nesniedza pamatojumu, ņemot vērā, ka vērtēšanas komitejas negatīvie apsvērumi attiecībā uz prasītājas piedāvājumu bija neskaidri un nepamatoti.

      (1)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002 L 248, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu [būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu], piegādes valsts līgumu [piegādes publiskā iepirkuma līgumu] un pakalpojumu valsts līgumu [pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumu] slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV 2004 L 134, 114. lpp.).


title: Lieta C-472/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 20. oktobrī iesniedza Högsta domstolen (Zviedrija) – Canadian Oil Company Sweden AB , Anders Rantén / Riksåklagaren

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 20. oktobrī iesniedza Högsta domstolen (Zviedrija) – Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén/Riksåklagaren

   (Lieta C-472/14)
   (2014/C 448/19)
   Tiesvedības valoda – zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Högsta domstolen

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén

      Atbildētāja: Riksåklagaren

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar REACH (1) ir saderīgi tas, ka personai, kura saistībā ar ražošanu Zviedrijā ieved reģistrējamas ķimikālijas, tās ir jāpiesaka Ķimikāliju uzraudzības inspekcijā reģistrēšanai Zviedrijas Ķimikāliju sarakstā?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša: vai Zviedrijā noteiktais pieteikšanas pienākums, ņemot vērā LESD 36. pantā minēto izņēmumu, ir pretrunā LESD 34. pantam?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 1. lpp.)


title: Lieta T-589/11: Prasība, kas celta 2011. gada 17. novembrī — Phonebook of the World /ITSB — Seat Pagine Gialle ( “PAGINE GIALLE” )

text:
               4.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/28

         Prasība, kas celta 2011. gada 17. novembrī — Phonebook of the World/ITSB — Seat Pagine Gialle (“PAGINE GIALLE”)
   (Lieta T-589/11)
   2012/C 32/58
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Phonebook of the World (Parīze, Francija) (pārstāvis — A. Bertrand, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Seat Pagine Gialle SpA (Milāna, Itālija)

      Prasītājas prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 4. augusta lēmumu lietā R 1541/2010-2;

               —

               atcelt otras procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces veikto Kopienas preču zīmes Nr. 161380 “PAGINE GIALLE” reģistrāciju, kas veikta attiecībā uz 16. un 35. klasi; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “PAGINE GIALLE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 16. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 161380

      Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: lietas dalībniece, kas lūdz spēkā neesamības atzīšanu, savu pieteikumu pamatoja ar Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu, proti, ka Kopienas preču zīme tikusi reģistrēta, pārkāpjot Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) un d) apakšpunktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta kopsakarā ar 7. panta 1. punkta b)-d) apakšpunktu pārkāpums, jo Apelāciju padome esot atteikusies piemērot Kopienu tiesību vispārējos principus un it īpaši principus, kas izklāstīti Vispārējās tiesas 2006. gada 16. marta spriedumā lietā T-322/03 Telefon & Buch/ITSB–Herold Business Data (“WEISSE SEITEN”) (Krājums, II-835. lpp.), un arī esot atteikusies piemērot pati savus konstatējumus, ka vārdi “PAGINE GIALLE” no Itālijas sabiedrības viedokļa nebija apveltīti ar atšķirtspēju.


title: Lieta F-37/15: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2015. gada 19. novembra spriedums – van der Spree/Komisija Civildienests — Atalgojums — Dienesta attiecību izbeigšanās — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 6. panta 1. punkts — Pārcelšanās pabalsts ar divu mēnešu pamatalgas likmi — Prasītāja dzīvesvietas maiņa — Prasītāja meitas dzīvesvieta — Pierādījums

text:
               11.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/36

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2015. gada 19. novembra spriedums – van der Spree/Komisija
   (Lieta F-37/15) (1)

   (Civildienests - Atalgojums - Dienesta attiecību izbeigšanās - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 6. panta 1. punkts - Pārcelšanās pabalsts ar divu mēnešu pamatalgas likmi - Prasītāja dzīvesvietas maiņa - Prasītāja meitas dzīvesvieta - Pierādījums)
   (2016/C 007/47)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Daniel van der Spree (Eischoll, Šveice) (pārstāvis – C. Mourato, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Currall un T. S. Bohr)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu, ar ko noraidīts prasītāja pieteikums viņam izmaksāt pārcelšanās pabalstu divkāršā apmērā pēc viņa pārcelšanās uz Šveici

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Prasību noraidīt;

               2)

               D. van der Spree sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 178, 1.6.2015., 26. lpp.


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2005. gada 4. maijā lietā C-335/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/43/EK — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/5

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2005. gada 4. maijā
   lietā C-335/04 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2000/43/EK - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2005/C 171/10)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-335/04 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2004. gada 30. jūlijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji D. Martins [D. Martin] un H. Krepels [H. Kreppel] pret Austrijas Republiku (pārstāvis E. Rīdls [E. Riedl], Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], tiesneši P. Kūris [P. Kūris] un J. Klučka [J. Klučka] (referents), ģenerāladvokāts F. Ležē [P. Leger], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 4. maijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvu 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Austrijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 239, 25.09.2004.


20150731042616992015/C 270/443072015TC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150605353621Lieta T-307/15: Prasība, kas celta 2015. gada 5. jūnijā – 1&1 Telecom/Komisija
 ---documentbreak--- C2702015LV3510120150605LV0044351362Prasība, kas celta 2015. gada 5. jūnijā – 1&1 Telecom/Komisija
   (Lieta T-307/15)2015/C 270/44Tiesvedības valoda – angļu
      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: 1&1 Telecom GmbH (Montabaur, Vācija) (pārstāvji – J. Murach, J. Schmidt un R. Klotz, lawyers, un P. Alexiadis, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

            —

            atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 2. jūlija Lēmumu C(2014) 4443 lietā Nr. COMP/M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus (turpmāk tekstā – “lēmums”), ar kuru Telefónica Deutschland Holding AG un EPlus Mobilfunk GmbH & Co. KG koncentrācija atzīta par saderīgu ar kopīgo tirgu un EEZ līguma darbību ar nosacījumu, ka Telefónica izpilda lēmuma pielikumā izklāstītās saistības;

            —

            piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

            1.

            Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nosakot, vai koncentrācija izraisa ievērojamus šķēršļus iedarbīgai konkurencei (SIEC), Komisija pārkāpa būtiskas procesuālās prasības, nenorādot pamatojumu, tostarp rūpības pienākumu, un pieļāva acīmredzamu kļūdu, piemērojot ES uzņēmumu apvienošanās kontroles noteikumus, attiecībā uz:

                     —

                     koncentrācijas vertikālās ietekmes analīzes neveikšanu;

                     —

                     nepietiekamu pamatojumu secinājumam, ka jautājumu par to, vai koncentrācija izraisa SIEC piekļuves un savienojumu uzsākšanas vairumtirdzniecības tirgū Vācijā, var atstāt atvērtu, un

                     —

                     nepietiekamu pamatojumu saistībā ar secinājumiem, kas veikti attiecībā uz horizontālam saskaņotām sekām piekļuves un savienojumu uzsākšanas vairumtirdzniecības tirgū un mazumtirdzniecības mobilo telekomunikāciju tirgū Vācijā.

            2.

            Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi būtiskas kļūdas tiesību piemērošanā un acīmredzamas kļūdas vērtējumā:

                     —

                     pieņemot Telefónica piedāvātās galīgās saistības;

                     —

                     secinot, ka šīs galīgās saistības pilnībā atrisina SIEC, un

                     —

                     atļaujot koncentrāciju ar nosacījumu, ka Telefónica ievēro galīgās saistības.

            3.

            Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, pieņemot lēmumu, nepareizi izmantoja savas pilnvaras, ņemot vērā ar konkurenci nesaistītus politikas apsvērumus, nevis ievērojot Līgumos un Eiropas Savienības Apvienošanās regulas (EUMR) (
                  1
               ) konkurences mērķus.

      (
         1
      )	Padomes 2004. gada 20. janvāra Regula (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (EK Apvienošanās Regula) (OV L 24, 1. lpp.).


title: Lieta T-562/08: Vispārējās tiesas 2014. gada 12. decembra spriedums – Repsol Lubricantes y Especialidades  u.c./Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Parafīna vaska tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgu sadale — Pierādījums par aizliegtas vienošanās esamību — Pārkāpuma ilgums — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai — Vienlīdzīga attieksme — Nevainīguma prezumpcija — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Mātesuzņēmuma atbildība par tā meitasuzņēmumu izdarītiem konkurences tiesību normu pārkāpumiem — Mātesuzņēmuma īstenota izšķiroša ietekme — Pieņēmums pilnīga kapitāldaļu turējuma gadﾫjumā

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/40

         Vispārējās tiesas 2014. gada 12. decembra spriedums – Repsol Lubricantes y Especialidades u.c./Komisija
   (Lieta T-562/08) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Parafīna vaska tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgu sadale - Pierādījums par aizliegtas vienošanās esamību - Pārkāpuma ilgums - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - Vienlīdzīga attieksme - Nevainīguma prezumpcija - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Mātesuzņēmuma atbildība par tā meitasuzņēmumu izdarītiem konkurences tiesību normu pārkāpumiem - Mātesuzņēmuma īstenota izšķiroša ietekme - Pieņēmums pilnīga kapitāldaļu turējuma gadījumā)
   (2015/C 046/48)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, bijusī Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA (Madride, Spānija); Repsol Petróleo, SA (Madride); un Repsol, SA, bijusī Repsol YPF, SA (Madride) (pārstāvji – J. M. Jiménez–Laiglesia Oñate, J. Jiménez–Laiglesia Oñate un S. Rivero Mena, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Castillo de la Torre, F. Castilla Contreras un C. Urraca Caviedes)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2008. gada 1. oktobra Lēmumu C(2008) 5476, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.181 – Sveču vasks), kā arī prasība samazināt prasītājām uzliktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA un Repsol, SA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 44, 21.2.2009.


title: Lieta C-488/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 31. oktobrī iesniedza Debreceni Munkaügyi Bíróság (Ungārija) — Sándor Nagy/Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal

text:
               16.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 31. oktobrī iesniedza Debreceni Munkaügyi Bíróság (Ungārija) — Sándor Nagy/Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal

   (Lieta C-488/12)
   2013/C 79/04
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Sándor Nagy

      Atbildētāja: Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 30. pants ir interpretējams tādējādi, ka tajā ir paredzēts garantēt iespēju vērsties tiesā tikai prettiesiskas un nepamatotas (unjustified) atlaišanas gadījumos?

               2)

               Vai [šī tiesību norma] nozīmē, ka, atlaižot no darba, darba devējam ir pienākums darbiniekam rakstiski paziņot atlaišanas iemeslus, jo pretējā gadījumā tā var izrādīties nepamatota (unjustified)?

               3)

               Vai iemeslu nepaziņošana jau pati par sevi padara pasākumu par prettiesisku vai arī darba devējs var norādīt iemeslus pēc tam — iespējamas darba strīda procedūras gaitā?


title: Lieta T-792/14 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 17. marta spriedums – Vanhalewyn/EĀDD Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Atalgojums — EĀDD personāls, kas norīkots darbā trešajās valstīs — Piemaksas par dzīves apstākļiem personālam, kas norīkots darbā Maurīcijā, atcelšana — Civildienesta noteikumu X pielikuma 10. panta vispārīgo īstenošanas noteikumu nepieņemšana

text:
               2.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/37

         Vispārējās tiesas 2016. gada 17. marta spriedums – Vanhalewyn/EĀDD
   (Lieta T-792/14 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Atalgojums - EĀDD personāls, kas norīkots darbā trešajās valstīs - Piemaksas par dzīves apstākļiem personālam, kas norīkots darbā Maurīcijā, atcelšana - Civildienesta noteikumu X pielikuma 10. panta vispārīgo īstenošanas noteikumu nepieņemšana)
   (2016/C 156/48)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eric Vanhalewyn (Grand Baie, Maurīcija) (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, avocats)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) (pārstāvji – S. Marquardt un M. Silva)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 25. septembra spriedumu lietā Osorio u.c./EĀDD (F-101/13, Krājums–CDL, EU:F:2014:223), prasot atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 25. septembra spriedumu lietā Osorio u.c./EĀDD (F-101/13) tiktāl, ciktāl ar to ir noraidīta Eric Vanhalewyn celtā prasība;

               2)

               atcelt Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) administratīvā ģenerāldirektora 2012. gada 19. decembra lēmumu, kurā pārskatīts piemaksas par dzīves apstākļiem darbiniekiem, kas norīkoti darbā trešajās valstīs, apmērs, tiktāl, ciktāl ar to ir atcelta Savienības Civildienesta noteikumu X pielikuma 10. pantā paredzētā piemaksa par dzīves apstākļiem ierēdņiem vai darbiniekiem, kas norīkoti darbā Maurīcijā;

               3)

               EĀDD atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 46, 9.2.2015.


title: Lieta T-371/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 16. oktobra spriedums — Monier Roofing Components /ITSB ( “CLIMA COMFORT” ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “CLIMA COMFORT” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Tiesības tikt uzklausītam — Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrais teikums — Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas — Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts)

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/33

         Vispārējās tiesas 2012. gada 16. oktobra spriedums — Monier Roofing Components/ITSB (“CLIMA COMFORT”)
   (Lieta T-371/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “CLIMA COMFORT” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Tiesības tikt uzklausītam - Regulas Nr. 207/2009 75. panta otrais teikums - Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas - Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts)
   2012/C 366/65
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Monier Roofing Components GmbH (Oberursel, Vācija) (pārstāvis — F. Ekey, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Pohlmann)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 28. aprīļa lēmumu lietā R 2026/2010-1 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “CLIMA COMFORT” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Monier Roofing Components GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 269, 10.09.2011.


title: Lieta T-367/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 21. oktobra rīkojums — Lyder Enterprises /KAŠB — Liner Plants (1993) ( “SOUTHERN SPLENDOUR” ) (Augu šķirnes — Pieteikums Kopienas augu šķirņu aizsardzības piešķiršanai šķirnei “SOUTHERN SPLENDOR” — Iebildumi — Pieteikuma noraidīšana, ko veikusi KAŠB Apelāciju padome — KAŠB kompetence — Pierādījumu savākšana — Prasība, kas ir daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)

text:
               7.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 359/11

         Vispārējās tiesas 2013. gada 21. oktobra rīkojums — Lyder Enterprises/KAŠB — Liner Plants (1993) (“SOUTHERN SPLENDOUR”)
   (Lieta T-367/11) (1)

   (Augu šķirnes - Pieteikums Kopienas augu šķirņu aizsardzības piešķiršanai šķirnei “SOUTHERN SPLENDOR” - Iebildumi - Pieteikuma noraidīšana, ko veikusi KAŠB Apelāciju padome - KAŠB kompetence - Pierādījumu savākšana - Prasība, kas ir daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)
   2013/C 359/20
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lyder Enterprises Ltd (Auckland, Jaunzēlande) (pārstāvis — G.J. Pickering, solicitor)

      Atbildētājs: Kopienas Augu šķirņu birojs (KAŠB) (pārstāvji — A. von Mühlendahl un H. Hartwig, advokāti)

      Otra procesa KAŠB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Liner Plants (1993) Ltd (Waitakere, Jaunzēlande) (pārstāvis — P. Jonker, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par KAŠB Apelācijas padomes 2011. gada 4. maija lēmumu (Lieta A 7/2010) saistībā ar pieteikumu Kopienas augu šķirņu aizsardzības piešķiršanai šķirnei “SOUTHERN SPLENDOR”

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               prasību noraidīt;

               2.

               Lyder Enterprises Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 24.9.2011.


title: lieta T-27/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Carmela Lo Giudice iesniedza 2005. gada 14. janvārī

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/40

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Carmela Lo Giudice iesniedza 2005. gada 14. janvārī
   (lieta T-27/05)
   (2005/C 82/71)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 14. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Carmela Lo Giudice, Strombeek-Bever (Beļģija), ko pārstāv advokāti Frédéric Frabetti un Gilles Bounéou, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt novērtējuma par 2003. gadu (laika posms no 01.01.2003. līdz 31.12.2003.) ziņojumu;

               2)

               pirmā prasījuma neapmierināšanas gadījumā, atcelt 2004. gada 4. maija Lēmumu, kas noslēdza prasītājas karjeras novērtējuma ziņojumu (KNZ) par laika posmu no 2003. gada 1. janvāra līdz 2003. gada 31. decembrim;

               3)

               lemt par izmaksām, izdevumiem un honorāriem un piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, Komisijas ierēdne, atradās slimības atvaļinājumā laika posmā no 2003. gada 1. decembra līdz 2004. gada 10. maijam. Šajā periodā Komisija apstiprināja viņas karjeras novērtējuma ziņojumu bez prasītājas līdzdalības.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja pirmām kārtām atsaucas uz to, ka tādas datorizētas veidlapas izveidošana jaunās karjeras novērtējuma ziņojumu sistēmas ieviešanas ietvaros, kas tiek aizpildīta tieši uz ekrāna un tiek uzglabāta datorizētā personāla vadības sistēmā, ir pielīdzināma paralēlas lietas izveidošanai, kas ir pretrunā Civildienesta noteikumu 26. pantam.
   Prasītāja tāpat arī uzsver, ka viņas nepiedalīšanās novērtējuma ziņojuma apstiprināšanā ir pretrunā Civildienesta noteikumu 43. pantam, šā panta piemērošanas vispārīgajiem noteikumiem, kā arī labas pārvaldības principam, nediskriminācijas principam un aizliegumam patvaļīgi rīkoties. Tajā pašā kontekstā prasītāja atsaucas uz pilnvaru pārsniegšanu, pamatojuma trūkumu, tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpumu un noteikuma Patere legem quam ipse fecisti pārkāpšanu, kā arī pienākuma rūpēties par ierēdņu labklājību nepildīšanu.


title: Lieta C-516/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 20. decembrī ierosinājusi Eiropas Kopienu Komisija par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2006. gada 27. septembra spriedumu lietā T-153/04 Ferriere Nord SpA pret Eiropas Kopienu Komisiju

text:
               24.2.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 42/14

         Apelācija, ko 2006. gada 20. decembrī ierosinājusi Eiropas Kopienu Komisija par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2006. gada 27. septembra spriedumu lietā T-153/04 Ferriere Nord SpA pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta C-516/06 P)
   (2007/C 42/23)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci un F. Amato, pārstāvji)

      Cits lietas dalībnieks: Ferriere Nord SpA

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

               —

               atcelt apelācijā pārsūdzēto spriedumu, jo tajā par pieņemamu atzīta prasība atcelt tiesību aktu, ko cēla Ferriere Nord, apstrīdot Komisijas 2004. gada 5. februāra vēstuli un tās 2004. gada 13. aprīļa faksu;

               —

               atzīt par nepieņemamu un tādējādi noraidīt Ferriere Nord celto prasību, apstrīdot strīdīgos aktus;

               —

               piespriest Ferriere Nord atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē.

         Pamati un galvenie argumenti
   Tiktāl, ciktāl ar Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra spriedumu lietā T-153/04 Ferriere Nord SpA/Komisija tiek atzīta par pieņemamu pirmajā instancē celtā prasība, ar šo spriedumu tiek pārkāpts EKL 230. panta 1. punkts, lasot to kopā ar EKL 249. pantu, jautājumā par jēdziena “akts, kuru var apstrīdēt”, interpretāciju, šajā spriedumā netiek norādīts pamatojums vai tajā ir norādīts nepareizs pamatojums, un tas ir prettiesisks, jo Pirmās instances tiesas kompetencē nav izskatīt attiecīgo jautājumu.
   Pirmās instances tiesa nepamatoja, ka apstrīdētie akti radīja tādas juridiski saistošas sekas, kas var ietekmēt prasītāja pirmajā instancē intereses, tādējādi radot nozīmīgas izmaiņas tā juridiskajā stāvoklī. Tāpat Pirmās instances tiesa pamatoja savu atzinumu par pieņemamību ar nepamatotu pieņēmumu, ka tiesiskuma prezumpcija ir attiecināma uz strīdīgajiem aktiem pirmajā instancē. Visbeidzot, Pirmās instances tiesa pārsniedza tai ar Līgumu piešķirtās pilnvaras.


               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/1

         Lēmumi, ko Tiesa pieņēma 2006. gada 16. maija vispārējā sapulcē
   (2006/C 143/03)
   2006. gada 16. maija sapulcē Eiropas Kopienu tiesa nolēma, ka Ticano darbosies trešās un sestās palātas sastāvā.
   Līdz ar to trešās un sestās palātas sastāvs ir tāds, kā norādīts turpmāk.
   Trešā palāta
   Palātas priekšsēdētājs Ross [Rosas]
   Tiesneši Malenovskis [Malenovský], Puisošē [Puissochet], fon Bārs [von Bahr], Ticano [Tizzano], Borgs Bartets [Borg Barthet], Lehmuss [Lõhmus] un O'Kīfs [Ó Caoimh].
   Sestā palāta
   Palātas priekšsēsētājs Malenovskis [Malenovský]
   Tiesneši Puisošē [Puissochet], fon Bārs [von Bahr], Ticano [Tizzano], Borgs Bartets [Borg Barthet], Lehmuss [Lõhmus] un O'Kīfs [Ó Caoimh].


title: Lieta C-160/16: Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 2. marta spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika Valsts pienākumu neizpilde — Enerģētikas politika — Ēku energoefektivitāte — Direktīva 2010/31/ES — 5. panta 2. punkts — Ziņojums par izmaksu ziņā optimālu līmeni

text:
               18.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 121/8

         Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 2. marta spriedums – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-160/16) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Enerģētikas politika - Ēku energoefektivitāte - Direktīva 2010/31/ES - 5. panta 2. punkts - Ziņojums par izmaksu ziņā optimālu līmeni)
   (2017/C 121/11)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Zavvos un K. Talabér-Ritz)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika (pārstāve – N. Dafniou)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               neiesniedzot ziņojumu par izmaksu ziņā optimālu līmeni, kas ir paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 19. maija Direktīvas 2010/31/ES par ēku energoefektivitāti 5. panta 2. punkta otrajā daļā un kas ir jāsagatavo tā, kā noteikts Komisijas 2012. gada 16. janvāra Deleģētajā regulā (ES) Nr. 244/2012, ar kuru papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/31, nosakot salīdzinošās metodoloģijas sistēmu izmaksu ziņā optimālu minimālo energoefektivitātes prasību līmeņu aprēķināšanai ēkām un būves elementiem, Grieķijas Republika nav izpildījusi Direktīvā 2010/31 uzliktos pienākumus;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 251, 11.7.2016.


title: Lieta C-492/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 19. septembra spriedums ( Conseil d’État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Conseil national de l’ordre des médecins/Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche un Ministre des Affaires sociales et de la Santé (Personu brīva pārvietošanās — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Direktīva 2005/36/EK — Profesionālo kvalifikāciju atzīšana — Zobārsta profesija — Specifiskums un atšķirība no ārsta profesijas — Kopīgas mācības)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/36

         Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 19. septembra spriedums (Conseil d’État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Conseil national de l’ordre des médecins/Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche un Ministre des Affaires sociales et de la Santé

   (Lieta C-492/12) (1)

   (Personu brīva pārvietošanās - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Direktīva 2005/36/EK - Profesionālo kvalifikāciju atzīšana - Zobārsta profesija - Specifiskums un atšķirība no ārsta profesijas - Kopīgas mācības)
   2013/C 344/62
   Tiesvedības valoda — franču

      Iesniedzējtiesa

      Conseil d’État

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Conseil national de l’ordre des médecins

      Atbildētāji: Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche un Ministre des Affaires sociales et de la Santé,

      Piedaloties: Conseil national de l’ordre des chirurgiens-dentistes

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil d’État (Francija) — Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 22. lpp.) 36. panta interpretācija — Zobārsta profesijas specifiskums un atšķirība no ārsta profesijas — Valsts tiesību akta, ar kuru izveido kopīgu universitātes apmācību medicīnas un zobārstniecības studentiem, pieļaujamība — Tiesību akta, ar kuru ārstiem un zobārstiem tiek sniegta iespēja praktizēt vienā un tajā pašā specialitātē, pieļaujamība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

                           a)

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1137/2008, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neliedz dalībvalstij izveidot tādu specializētu apmācības programmu gan medicīnas, gan zobārstniecības jomā, kuras nosaukums neatbilst tiem, kas attiecībā uz šo dalībvalsti ir norādīti šīs direktīvas V pielikumā. Iespēja piedalīties šādā specializētā apmācībā var tikt dota gan personām, kuras ir pabeigušas vienīgi ārsta pamatapmācību, gan personām, kam ir pabeigtas un apstiprinātas vienīgi studijas, kuras ir daļa no zobārsta pamatapmācības;

                           b)

                           valsts tiesai ir jāpārbauda:

                                       —

                                       vai šī specializētā apmācība, ja tā neatbilst minētās direktīvas 24. un 34. pantā aprakstītajām prasībām attiecībā uz ārsta un zobārsta pamatapmācību, tās beidzējiem nedod iespēju saņemt ārsta pamatapmācības apliecinājumu vai zobārsta pamatapmācības apliecinājumu un

                                       —

                                       vai kvalifikāciju apliecinošs dokuments, kas ir ticis piešķirts pēc minētās specializētās apmācības pabeigšanas, nedod tiesības darboties ārsta vai attiecīgi zobārsta profesijā personām, kurām nav ārsta ar pamatapmācību kvalifikāciju apliecinoša dokumenta vai attiecīgi zobārsta ar pamatapmācību kvalifikāciju apliecinoša dokumenta;

               2)

               Direktīva 2005/36, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1137/2008, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neliedz specializētā apmācībā zobārstniecības jomā iekļaut medicīnas jomas mācību priekšmetus.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta T-304/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. jūlija spriedums — Reber /ITSB — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli ( Mozart ) (Kopienas preču zīme — Atzīšanas par spēkā neesošu process — Kopienas vārdiska preču zīme Mozart — Strīda priekšmets — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesiskā paļāvība — Vienlīdzīga attieksme — Tiesiskuma princips — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts, 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts, 73. panta pirmais teikums un 74. panta 1. punkta pirmais teikums)

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/48

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 9. jūlija spriedums — Reber/ITSB — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (“Mozart”)
   (Lieta T-304/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Atzīšanas par spēkā neesošu process - Kopienas vārdiska preču zīme “Mozart’ - Strīda priekšmets - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesiskā paļāvība - Vienlīdzīga attieksme - Tiesiskuma princips - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts, 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts, 73. panta pirmais teikums un 74. panta 1. punkta pirmais teikums)
   (2008/C 209/84)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Paul Reber GmbH & Co. KG, Bad Reichenhall (Vācija) (pārstāvis — O. Špūlers [O. Spuhler], advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Šneiders [G. Schneider])

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG, Kilchberg (Šveice) (pārstāvji — R. Lange [R. Lange] un G. Hilds [G. Hild], advokāti)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2006. gada 8. septembra lēmumu lietā R 97/2005-2 attiecībā uz atzīšanas par spēkā neesošu procesu starp Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG un Paul Reber GmbH & Co. KG.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Paul Reber GmbH & Co. KG sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) tiesāšanās izdevumus;

               3)

                  Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 326, 30.12.2006.


title: Lieta C-255/02: Tiesas (virspalāta) spriedums  2006. gada 21. febrārī  ( VAT and Duties Tribunal ,  London  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Halifax plc, Leeds Permanent Development Services Ltd, County Wide Property Investments Ltd  pret  Commissioners of Customs & Excise  (Sestā PVN direktīva — 2. panta 1. punkts, 4. panta 1. un 2. punkts, 5. panta 1. punkts un 6. panta 1. punkts — Saimnieciska darbība — Preču piegāde — Pakalpojumu sniegšana — Ļaunprātīga rīcība — Darījumi, kuru vienīgais mērķis ir panākt fiskālas priekšrocības)

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/1

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 21. febrārī (VAT and Duties Tribunal, London lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Halifax plc, Leeds Permanent Development Services Ltd, County Wide Property Investments Ltd pret Commissioners of Customs & Excise

   (Lieta C-255/02) (1)

   (Sestā PVN direktīva - 2. panta 1. punkts, 4. panta 1. un 2. punkts, 5. panta 1. punkts un 6. panta 1. punkts - Saimnieciska darbība - Preču piegāde - Pakalpojumu sniegšana - Ļaunprātīga rīcība - Darījumi, kuru vienīgais mērķis ir panākt fiskālas priekšrocības)
   (2006/C 131/01)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      VAT and Duties Tribunal, London

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Halifax plc, Leeds Permanent Development Services Ltd, County Wide Property Investments Ltd

      Atbildētājs: Commissioners of Customs & Excise

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — VAT and Duties Tribunal, London — Direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) interpretācija — Darījumi, kuru vienīgais mērķis ir panākt fiskālas priekšrocības — Darījumi bez neatkarīga saimnieciska mērķa
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Tādi darījumi kā pamata lietā esošie ir uzskatāmi par preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu un saimniecisku darbību Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, 2. panta 1. punkta, 4. panta 1. un 2. punkta, 5. panta 1. punkta un 6. panta 1. punkta izpratnē, ja tie atbilst objektīvajiem kritērijiem, uz kuriem ir balstīti šie jēdzieni, pat ja tie ir veikti tikai, lai iegūtu fiskālas priekšrocības, nepastāvot citam saimnieciskam mērķim;

               2)

               Sestā direktīva ir jāinterpretē tādējādi, ka tā iestājas pret nodokļa maksātāja tiesībām atskaitīt priekšnodokli, ja darījumi, kas piešķir šādas tiesības, ir uzskatāmi par ļaunprātīgu rīcību.
               Lai konstatētu ļaunprātīgas rīcības pastāvēšanu, nepieciešams, pirmkārt, lai par spīti attiecīgo Sestās direktīvas normu un šīs direktīvas transponēšanas valsts tiesību aktu nosacījumu formālai piemērošanai attiecīgo darījumu rezultātā tiek iegūtas fiskālas priekšrocības, kuru piešķiršana būtu pretēja šīm normām. Otrkārt, no objektīvo elementu kopuma ir jāizriet, ka attiecīgo darījumu galvenais mērķis ir fiskālu priekšrocību iegūšana;

               3)

               ja ir konstatēta ļaunprātīga rīcība, tad darījumi, kas to veido, ir jāpārveido tādā veidā, lai atjaunotu stāvokli, kāds pastāvētu, ja nebūtu darījumu, kas ir uzskatāmi par ļaunprātīgo rīcību.

      (1)  OV C 233, 28.09.2002.


title: Lieta T-400/16: Prasība, kas celta 2016. gada 27. jūlijā – Maximum Play/EUIPO (“MAXPLAY”)

text:
               10.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 371/11

         Prasība, kas celta 2016. gada 27. jūlijā – Maximum Play/EUIPO (“MAXPLAY”)
   (Lieta T-400/16)
   (2016/C 371/13)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maximum Play, Inc. (Sanfrancisko, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – M. Graf, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MAXPLAY” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 047 963

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 26. maija lēmums lietā R 2273/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               neatbilstoša agrākas Eiropas Savienības preču zīmes un valsts preču zīmju reģistrāciju, kā arī valsts preču zīmes reģistrācijas pieteikuma ņemšana vērā.


title: Lieta T-177/08: Prasība, kas celta 2008. gada 13. maijā — Schräder /KAŠB — Hansson ( Sumost 01 )

text:
               5.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/45

         Prasība, kas celta 2008. gada 13. maijā — Schräder/KAŠB — Hansson (“Sumost 01”)
   (Lieta T-177/08)
   (2008/C 171/85)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ralf Schräder, Lüdinghausen (Vācija) (pārstāvji — T. Leidereiter un W.-A. Schmidt. Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Kopienas Augu šķirņu birojs

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Jørn Hansson, Søndersø (Dānija)
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētāja Apelāciju padomes 2007. gada 4. decembra rīkojumu (lietas Nr. A 005/2007);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas augu šķirņu aizsardzības pieteikuma iesniedzējs: prasītājs;

      Attiecīgā aizsargātā Kopienas augu šķirne: “Sumost 01” (šķirnes reģistrācijas pieteikums Nr. 2001/1758);

      Pretstatītās aizsargātās Kopienas augu šķirnes īpašnieks: Jørn Hansson;

      Pretstatītā aizsargātā Kopienas augu šķirne: “Lemon Symphony”;

      Apelāciju padomē apstrīdētais Kopienas augu šķirņu biroja lēmums: Kopienas augu šķirnes aizsardzības pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;
   Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas (EK) Nr. 1239/95 (1) 59. panta 2. punkta pārkāpums, jo prasītājs neesot attiecīgi ticis uzaicināts piedalīties procesa mutiskajā daļā;

               —

               Regulas (EK) Nr. 2100/94 (2) 75. panta pārkāpums, jo apstrīdētais lēmums esot balstīts uz pamatiem un pierādījumiem, par kuriem prasītājam nav bijusi iespēja paust savu viedokli;

               —

               Regulas Nr. 2100/94 81. panta 2. punkta un 48. panta pārkāpums sakarā ar iespējamo atbildētāja darbinieces neobjektivitāti, kuras liecības esot izmantotas lēmuma pieņemšanai;

               —

               Regulas Nr. 1239/95 60. panta pārkāpums sakarā ar to, ka neesot pieņemts oficiāls lēmums par izmeklēšanas pasākumiem attiecībā uz atbildētāja darbinieces uzklausīšanu;

               —

               Regulas Nr. 2100/94 62. panta pārkāpums sakarā ar nepietiekamo un kļūdaino faktu attiecībā uz atšķirtspēju novērtēšanu;

               —

               Regulas Nr. 2100/94 48. panta pārkāpums sakarā ar iespējamo Apelāciju padomes locekļa neobjektivitāti.

      (1)  Komisijas 1995. gada 31. maija Regula (EK) Nr. 1239/95 par noteikumiem, kas jāievēro, piemērojot Padomes Regulu (EK) Nr. 2100/94 attiecībā uz lietu izskatīšanas procesiem Kopienas Augu šķirņu birojā (OV L 121, 37. lpp.).

      (2)  Padomes 1994. gada 27. jūlija Regula (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību (OV L 227, 1. lpp.).


title: DB Schenker 2016. gada 17. novembra prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi (Lietā E-14/11 COSTS)

text:
               9.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/20

      DB Schenker2016. gada 17. novembra prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Lietā E-14/11 COSTS)
   (2017/C 73/10)

      Schenker North AB, Schenker Privpak AB un Schenker Privpak AS (kopā “DB Schenker”), ko pārstāv advokāts Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, NO-0151 Oslo, Norvēģija, 2016. gada 17. novembrī iesniedza EBTA Tiesā prasību pret EBTA Uzraudzības iestādi.
   Prasītājs lūdz Tiesai izdot šādu rīkojumu:

               1.

               Atlikušo izdevumu kopējā summa, kas EBTA Uzraudzības iestādei ir jāmaksā Schenker North AB, Schenker Privpak AB un Schenker Privpak AS, ir noteikta EUR 183 951 apmērā.

               2.

               Minētā summa ietver procentus par maksājuma kavējumu, skaitot no dienas, kad šis rīkojums ir izsniegts iesaistītajām pusēm, līdz faktiskās samaksas dienai. Piemērojamo procentu likmi aprēķina, pamatojoties uz likmi, ko Eiropas Centrālā banka piemēro savām galvenajām refinansēšanas operācijām un kas ir spēkā tā mēneša pirmajā kalendārajā dienā, kurā beidzas maksājumu termiņš, to palielinot par trīsarpus procentu punktiem.

         Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats.

               —

               Prasītāji (kopā “DB Schenker”) nodrošina autotransporta, jūras un dzelzceļa pārvadājumus Norvēģijā, Zviedrijā un Dānijā. DB Schenker bija prasītājs EBTA Tiesā lietā E-14/11 pret EBTA Uzraudzības iestādi.

               —

               EBTA Tiesas reglamenta 70. panta 1. punktā noteikts:

                  “Ja pastāv strīds par atlīdzināmiem izdevumiem, Tiesa pēc attiecīgās puses pieprasījuma un otras puses uzklausīšanas izdod rīkojumu.”

               —

               Spriedumā lietā E-14/11 EBTA tiesa piesprieda EBTA Uzraudzības iestādei segt izdevumus, kas radušies prasītājam.