title: Lieta C-328/16: Prasība, kas celta 2016. gada 1. jūnijā – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/13

         Prasība, kas celta 2016. gada 1. jūnijā – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-328/16)
   (2016/C 402/16)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Zavvos un E. Manhaeve)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, neveicot visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Tiesas 2004. gada 24. jūnija spriedumu lietā C-119/02 (1) Komisija/Grieķija, Grieķijas Republika nav izpildījusi LESD 260. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai samaksāt Komisijai pieprasīto naudas sodu EUR 34 974 apmērā par katru kavējuma dienu lietā C-119/02 pasludinātā sprieduma izpildē, sākot no sprieduma šobrīd izskatāmajā lietā pasludināšanas dienas līdz lietā C-119/02 pasludinātā sprieduma izpildei;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai samaksāt Komisijai naudas sodu EUR 3828 apmērā par katru dienu, sākot no sprieduma lietā C-119/02 pasludināšanas dienas līdz sprieduma šobrīd izskatāmajā lietā pasludināšanas dienai vai līdz sprieduma lietā C-119/02 izpildei, ja tā notiek agrāk;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               2004. gada 24. jūnija spriedumā lietā C-119/02 Komisija/Grieķija Tiesa atzina:
               “nepieņemot nepieciešamos pasākumus, nolūkā izveidot kanalizācijas sistēmu komunālajiem notekūdeņiem Thriasio Pedio reģionā un nenodrošinot stingrāku attīrīšanu nekā otrreizējo attīrīšanu komunālajiem notekūdeņiem minētajā reģionā pirms tie tiek novadīti jūtīgajā zonā Éleusis līcī, Grieķijas Republika nav izpildījusi tai ar Direktīvas 91/271/EEK, ko groza Direktīva 98/15/EK, 3. panta 1. punktu un 5. panta 2. punktu uzliktos pienākumus.”

               2.

               Grieķijas Republikai bija jāveic pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka komunālie notekūdeņi no Thriasio Pedio reģiona (kas aptver Eleusi, Aspropyrgos, Magoula un Mandra apdzīvotās vietas) pirms to novadīšanas jūtīgajā zonā Éleusis līcī tiek savākti un attīrīti atbilstoši Direktīvas 91/271/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/15/EK, 3. panta 1. punkta otrajai daļai un 5. panta 2. punktam. Komunālo notekūdeņu no Thriasio Pedio reģiona savākšanas un attīrīšanas sistēma bija jāievieš līdz 1998. gada 31. decembrim. Turklāt līdz šim datumam komunālie notekūdeņi pirms to novadīšanas jūtīgajās zonās bija jāpakļauj stingrākai attīrīšanai nekā otrreizējā attīrīšana (“terciārā apstrāde”).

               3.

               Grieķijas Republikai bija jānodrošina visu komunālo notekūdeņu no Thriasio Pedio reģiona savākšana un attīrīšana, to pakļaušana stingrākai attīrīšanai nekā otrreizējā attīrīšana un jāpierāda komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtu darbības atbilstība direktīvas prasībām.

               4.

               Tiesas spriedums bija jāizpilda, īstenojot vairākus projektus:

                           —

                           komunālo notekūdeņu attīrīšanas centra (turpmāk tekstā – “CTEUR”) izveide;

                           —

                           “galveno” kanalizācijas cauruļvadu (komunālo notekūdeņu tīklam) vai “pamattīkla” izbūve;

                           —

                           notekūdeņu cauruļvadu (komunālo notekūdeņu tīklam) vai “sekundārā tīkla” izbūve;

                           —

                           dažādu reģiona (Aspropyrgos, Eleusi, Mandra un Magoula pilsētas) iedzīvotāju/rūpniecības uzņēmumu pievienošana komunālo notekūdeņu tīklam vai “terciārajam tīklam”.

               5.

               Grieķijas kompetentās iestādes informēja Komisiju, ka lielāko daļu no kopējā projekta ir plānots pabeigt līdz 2010. gada beigām. Pamattīkla izbūve esot būvniecības stadijā, sekundārā tīkla izbūve esot pabeigta par 45 % un terciārā tīkla izbūve esot būvniecības stadijā. Iestādes apgalvoja, ka CTEUR varētu savākt komunālos notekūdeņus no visiem reģiona iedzīvotājiem pirms 2010. gada beigām. Attiecībā uz galveno tīklu tas varētu nosegt 100 % no Aspropyrgos, Mandra un Magoula pilsētas un 2/3 no Eleusi pilsētas iedzīvotājiem (kopā aptuveni 90 % no šīm četrām pilsētām). Atlikusī iedzīvotāju daļa varētu tikt aptverta līdz 2001. gada 30. aprīlim.

               6.

               Komisija šajā ziņā secināja, ka 2011. gada 18. jūlijā Tiesas spriedums vēl nebija pilnībā izpildīts.

               7.

               Grieķijas iestādes savā 2012. gada 27. novembra atbildē informēja Komisiju, ka CTEUR darbojas kopš 2012. gada 27. jūlija, bet sekundārais un terciārais tīkls vēl nav ticis pabeigts (tā izbūves pabeigšana ir paredzēta 2013. gada marta beigās). Attiecībā uz sekundāro tīklu tas esot tikpat kā pabeigts, izņemot Eleusi pilsētas daļu (“Kato Eleusi”), kur darbi ir aizkavējušies arheoloģisko atklājumu dēļ. Tāpat tika norādīts, ka CTEUR šobrīd savāc un attīra 24 % no Thriasio Pedio aglomerācijas komunālajiem notekūdeņiem. Iestādes arī nosūtīja pierādījumus (savākto komunālo notekūdeņu terciārā apstrāde) par to, ka iekārtas darbība ir atbilstoša.

               8.

               Komisija uzskata, ka, neraugoties uz 12 gadu laikposmu kopš attiecīgā sprieduma pasludināšanas, Grieķijas Republika vēl joprojām nav pilnībā izpildījusi šo spriedumu. Komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtas ir tikušas pabeigtas un uzsākušas darbību no 2012. gada 27. jūlija, tādējādi ļaujot veikt attīrīšanu no slāpekļa, tomēr Komisija uzsver, ka šobrīd tiek savākta un attīrīta tikai ļoti neliela daļa (28 %) no Thriasio Pedio reģiona komunālajiem notekūdeņiem.

               9.

               Tāpat Komisija nav saņēmusi no kompetentajām iestādēm nekādu laika grafiku ar ticamiem datiem, kas ļautu noteikt, kad varētu tikt sagaidīts faktisks progress. Komisija arī uzsver, ka dažādie termiņi, kurus Grieķijas iestādes vairākkārt ir darījušas zināmus Komisijai, nekad nav tikuši ievēroti. Papildus terciārajam tīklam, kurš savieno dažādas reģiona apdzīvotās vietas un rūpniecības uzņēmumus, otrreizējais tīkls (lielo cauruļvadu izbūve) arī nav ticis pabeigts, jo ir tikusi izslēgta Eleusi pilsētas Kato Eleusi daļa.

               10.

               Komisija norāda, ka, izņemot Grieķijas iestāžu 2012. gada 27. novembra atbildi, tā nav saņēmusi nekādus statistikas datus, kas pierādītu, ka savāktie komunālie notekūdeņi ir tikuši pakļauti stingrākai attīrīšanai nekā otrreizējā attīrīšana. Attiecīgajā atbildē esot ietverti šādi dati, tomēr tie attiecoties tikai uz vienu četru mēnešu laikposmu, jo iekārta ir uzsākusi darbību 2012. gada 27. jūlijā. Katrā ziņā, lai varētu pierādīt atbilstošu savākto notekūdeņu attīrīšanu, Grieķijas iestādēm ir jāpierāda, ka attīrīšanas iekārtas darbība ir bijusi atbilstoša 12 mēnešus ilgu laikposmu, reģistrējot tādu bioķīmisko skābekļa patēriņa (BSP5) un ķīmiskā skābekļa patēriņa (ĶSP) samazinājuma īpatsvaru, kas atbilst direktīvas prasībām saistībā ar otrreizējo attīrīšanu, un saistībā ar terciāro attīrīšanu – pietiekamu slāpekļa samazinājuma īpatsvaru, kas atbilst direktīvas I pielikuma 2. tabulai. Kamēr šādu datu nav, Komisija nevar pārbaudīt, vai šobrīd savāktie komunālie notekūdeņi beidzot tiek pakļauti stingrākai attīrīšanai nekā otrreizējā attīrīšana, kā tas ir prasīts direktīvas 4. pantā.

      (1)  EU:C:2004:385.


title: Lieta C-39/09 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2008. gada 13. novembra spriedumu lietā T-128/05 SPM/Padome un Komisija 2009. gada 30. janvārī iesniegusi Société des plantations de Mbanga SA (SPM)

text:
               18.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/11

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas (astotā palāta) 2008. gada 13. novembra spriedumu lietā T-128/05 SPM/Padome un Komisija 2009. gada 30. janvārī iesniegusi Société des plantations de Mbanga SA (SPM)
   (Lieta C-39/09 P)
   2009/C 90/16
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Société des plantations de Mbanga SA (SPM) (pārstāvis – A. Farache, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Kopienu Komisija

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               pirmām kārtām:

                           —

                           daļēji atcelt Pirmās instances tiesas spriedumu;

                           —

                           piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus un atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs, tajā skaitā tos, kas radušies prasītājai;

               —

               pakārtoti:

                           —

                           atdot lietu atpakaļ Pirmās instances tiesai, lai tā no jauna lemtu par atlīdzināmo zaudējumu summu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja, savu apelācijas sūdzību pamatojot, būtībā izvirza divus pamatus.
   Savā pirmajā pamatā tā norāda, ka Pirmās instances tiesa, nolemjot, ka ar Kopienas banānu importa režīmu nav acīmredzami un smagi pārkāpts efektīvas konkurences saglabāšanas princips, kas pēc apelācijas sūdzības iesniedzējas domām ir tiesību norma, kuras mērķis ir piešķirt tiesības privātpersonām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.
   Šajā ziņā apelācijas sūdzības iesniedzēja atsaucas, pirmkārt, uz to, ka Pirmās instances tiesa nav ņēmusi vērā konkurences mērķus, jo savu spriedumu tā ir pamatojusi tikai uz vispārējiem mērķiem īpašās banānu tirgus kopīgās organizācijas ietvaros. Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa ir kļūdaini interpretējusi saikni starp Kopienu tiesisko regulējumu un banānu tirgū pastāvošajiem pret konkurenci vērstajiem pasākumiem, jo tā atteicās atzīt, ka Kopienu noteikumi ar importa sertifikātu palīdzību ļauj gūt ekonomiskas priekšrocības dažiem priviliģētiem uzņēmējiem, kuru pozīciju tirgū nostiprinās pastāvošie noteikumi.
   Ar savu otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja atsaucas uz to, ka Pirmās instances tiesa pārkāpj vispārējos tiesību principus, it īpaši, labas pārvaldības principu, uzskatot, ka šis pēdējais pats par sevi neesot tiesību norma, kuras mērķis ir piešķirt tiesības privātpersonām. Taču šis princips ir vairākkārt apskatīts judikatūrā un šajā gadījumā nosaka pienākumu Komisijai ņemt vērā īpašo tirgus un ražotāju situāciju, kuri Kopienas tiesiskā regulējuma pieņemšanas laikā nevarēja iegūt uzņēmēju statusu.


title: Lieta C-5/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. janvārī iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/DPAS Limited

text:
               13.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 6. janvārī iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/DPAS Limited

   (Lieta C-5/17)
   (2017/C 078/20)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Pamatlietas puses

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Atbildētāja apelācijas instancē: DPAS Limited

      Prejudiciālie jautājumi

   Ņemot vērā Padomes Direktīvas 2006/112/EK (1) (Galvenā PVN direktīva) 135. panta 1. punkta d) apakšpunktu un šīs tiesību normas interpretāciju, ko Tiesa veikusi spriedumos lietās AXA, Bookit II un NEC, Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) lūdz Eiropas Savienības Tiesai sniegt prejudiciālu nolēmumu par šādiem jautājumiem:

               1)

               Vai tāds pakalpojums, kāds šajā lietā ir nodokļu maksātāja sniegtais pakalpojums, kura ietvaros atbilstoši tiešā debeta pilnvarojumam tiek dots rīkojums no pacienta bankas konta, izmantojot tiešā debeta maksājumu, noņemt naudas summu, ko nodokļa maksātājs pēc savas atlīdzības ieturēšanas nodod pacienta zobārstam un apdrošinātājam, ir pārskaitījumu vai maksājumu pakalpojums, kas ir atbrīvots no nodokļa Galvenās PVN direktīvas 135. panta 1. punkta d) apakšpunkta izpratnē?
               Konkrēti, vai no spriedumiem lietās Bookit II un NEC izriet secinājums, ka 135. panta 1. punkta d) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums no PVN nav piemērojams tādam pakalpojumam, kāds šajā lietā ir nodokļu maksātāja sniegtais pakalpojums, kas neietver to, ka pats nodokļu maksātājs debitē vai kreditē savā pārziņā esošus kontus, taču kas notikuša līdzekļu pārskaitījuma gadījumā ir būtisks šim pārskaitījumam? Vai arī no sprieduma lietā AXA izriet pretējs secinājums?

               2)

               Kādi atbilstošie principi ir jāpiemēro, nosakot to, vai tāds pakalpojums, kāds šajā lietā ir nodokļu maksātāja sniegtais pakalpojums, ietilpst vai neietilpst 135. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētā jēdziena “parādu piedziņa” tvērumā? Konkrēti, ja šāds pakalpojums (kā Tiesa spriedumā lietā AXA ir lēmusi attiecībā uz tādu pašu vai ļoti līdzīgu pakalpojumu) būtu uzskatāms par parādu piedziņu, kad tas tiek sniegts personai, kurai ir jāsaņem maksājums (proti, zobārstiem šajā lietā un lietā AXA), vai šis pakalpojums ir uzskatāms par parādu piedziņu arī gadījumā, ja šāds pakalpojums tiek sniegts personai, no kuras ir jāsaņem maksājums (proti, pacientiem šajā lietā)?

      (1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).


title: Bentzen Transport AS 2013. gada 13. marta prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi (Lieta E-2/13)

text:
               20.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 174/10

      Bentzen Transport AS2013. gada 13. marta prasība pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Lieta E-2/13)
   2013/C 174/06

      Bentzen Transport AS, ko pārstāv advokāts Line Voldstad, Advokatfirma DLA Piper Norway DA, Postboks 1364 Vika, 0114 Oslo, Norvēģija, 2013. gada 13. martā EBTA Tiesā iesniedza prasību pret EBTA Uzraudzības iestādi.
   Prasības iesniedzējs EBTA Tiesai pieprasa:

               1.

               anulēt EBTA Uzraudzības iestādes 2012. gada 19. decembra lēmumu Lietā Nr. 71620 par lietas slēgšanu pret Norvēģiju, kas tika uzsākta pēc sūdzības saņemšanas pret valsti publiskā iepirkuma jomā;

               2.

               piespriest EBTA Uzraudzības iestādei segt tiesāšanās izdevumus.

      Juridiskā un faktiskā pamatinformācija un prasības juridiskais pamats.

               —

               Pieteikuma iesniedzējs ir vietējais Norvēģijas uzņēmums, kas darbojas atkritumu apsaimniekošanas jomā kopš 1992. gada.

               —

               Sūdzības pamatā ir EBTA Uzraudzības iestādes lēmums Lietā Nr. 71620 neuzsākt procedūru pret Norvēģiju pēc tam, kad prasības iesniedzējs pieprasīja izvērtēt, vai Norvēģijas valdība, izsludinot konkursu, darbojās saskaņā ar EEZ līguma direktīvām.

         Iesniedzējs uzskata, inter alia, ka:

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde neizvērtēja, vai publiskā iepirkuma konkursa uzvarētāja pasludināšana atbilst Direktīvai 2004/18/EK, tādējādi pārkāpjot pienākumu pildīt Direktīvas 2004/18/EK 2. pantu un EEZ līguma pamatnoteikumus attiecībā uz publisko iepirkumu, un uzsver, ka ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips,

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde neizpildīja savu īpašo uzdevumu, kas noteikts Uzraudzības un Tiesas nolīguma 23. pantā, nodrošināt, ka EBTA valstis ievēro EEZ līgumā esošos noteikumus attiecībā uz publisko iepirkumu, kā arī

               —

               EBTA Uzraudzības iestāde neizpildīja savu uzdevumu norādīt iemeslus (skatīt Uzraudzības un Tiesas nolīguma 16. pantu).


title: Lieta T-443/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 28. oktobra rīkojums — Agriconsulting Europe /Komisija

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/58

         Vispārējās tiesas 2010. gada 28. oktobra rīkojums — Agriconsulting Europe/Komisija
   (Lieta T-443/09) (1)

   ()
   2010/C 346/113
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 11, 16.01.2010.


title: Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. septembrī lietā C-276/02 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (Valsts atbalsts — Jēdziens — Uzņēmuma neveiktie nodokļu un sociālās apdrošināšanas iemaksu maksājumi — Valsts iestāžu nostāja pēc paziņojuma par maksājumu atlikšanu)

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/8

      TIESAS SPRIEDUMS

   (otrā palāta)
   2004. gada 14. septembrī
   lietā C-276/02 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Valsts atbalsts - Jēdziens - Uzņēmuma neveiktie nodokļu un sociālās apdrošināšanas iemaksu maksājumi - Valsts iestāžu nostāja pēc paziņojuma par maksājumu atlikšanu)
   (2004/C 300/16)
   tiesvedības valoda - spāņu
   Lietā C-276/02 par prasību atcelt tiesību aktu atbilstoši EKL 230. pantam, ko Tiesai 2002. gada 23. jūlijā cēla Spānijas Karaliste (pārstāvis S. Ortiz Vaamonde) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji V. Kreuschitz un J. L. Buendía Sierra), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet (referents) un J. N. Cunha Rodrigues un F. Macken, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Atcelt Komisijas 2002. gada 14. maija lēmumu 2002/935/EK par atbalstu Grupo de Empresas Álvarez;

               2)

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 219, 14.9.2002.


title: Lieta T-265/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 26. septembra spriedums — Serrano Aranda /ITSB — Burg Groep ( “LE LANCIER” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “LE LANCIER” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “EL LANCERO” — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Iebildumu noraidījums)

text:
               10.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 343/12

         Vispārējās tiesas 2012. gada 26. septembra spriedums — Serrano Aranda/ITSB — Burg Groep (“LE LANCIER”)
   (Lieta T-265/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “LE LANCIER” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “EL LANCERO” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Iebildumu noraidījums)
   2012/C 343/16
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Enrique Serrano Aranda (Murcie, Spānija) (pārstāvji — sākotnēji J. Calderón Chavero un T. Villate Consonni, vēlāk — J. Calderón Chavero, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji W. Verburg un S. Bonne, vēlāk — S. Bonne)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Burg Groep BV (Bergen, Nīderlande)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 27. marta lēmumu lietā R 366/2008-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Enrique Serrano Aranda k-gu un Burg Groep BV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Enrique Serrano Aranda k-gs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 205, 29.8.2009.


title: Lieta T-115/15 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 6. maija rīkojums – Deza/ECHA Pagaidu noregulējums — REACH — Ķīmiskās vielas bis (2- etilheksils) ftalāta (DEHP) ierakstīšana “kandidātvielu” sarakstā — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/36

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 6. maija rīkojums – Deza/ECHA

   (Lieta T-115/15 R)
   (Pagaidu noregulējums - REACH - Ķīmiskās vielas bis (2- etilheksils) ftalāta (DEHP) ierakstīšana “kandidātvielu” sarakstā - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2015/C 213/61)
   Tiesvedības valoda – čehu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Čehijas Republika) (pārstāvis – P. Dejl, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – M. Heikkilä, W. Broere un T. Zbihlej)

      Priekšmets

   Pieteikums par piemērošanas apturēšanu attiecībā uz Eiropas Ķimikāliju aģentūras izpilddirektora 2014. gada 12. decembra lēmumu Nr. ED/108/2014, ar ko tostarp no 2014. gada 17. decembra ir atjaunināts un papildināts pastāvošais ieraksts attiecībā uz ķīmisko vielu bis (2- etilheksils) ftalātu (DEHP) to kandidātvielu sarakstā, kuras eventuāli tiks iekļautas XIV pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulā (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (Labotā versija OV L 136, 3. lpp.), ar grozījumiem.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem atlikt.


title: Lieta T-149/11: Vispārējās tiesas 2011. gada 12. oktobra rīkojums — GS/Parlaments un Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Regula (ES) Nr. 1210/2010 — Dalībvalstu tiesības atteikties apmainīt apgrozībai nederīgas euro monētas — Tiešas skaršanas neesamība — Nepieņemamība)

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/32

         Vispārējās tiesas 2011. gada 12. oktobra rīkojums — GS/Parlaments un Padome
   (Lieta T-149/11) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Regula (ES) Nr. 1210/2010 - Dalībvalstu tiesības atteikties apmainīt apgrozībai nederīgas euro monētas - Tiešas skaršanas neesamība - Nepieņemamība)
   2011/C 347/55
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH (Eigeltingen, Vācija) (pārstāvis — J. Schmidt, advokāts)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji — U. Rësslein un A. Neergaard) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J. Monteiro un M. Simm)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 15. decembra Regulas (ES) Nr. 1210/2010 par euro monētu autentiskuma noteikšanu un rīkošanos ar apgrozībai nederīgām euro monētām (OV L 339, 1. lpp.) 8. panta 2. punkta otro teikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Parlamenta un Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               atstāt bez izskatīšanas Spānijas Karalistes pieteikumu par iestāšanos lietā.

      (1)  OV C 145, 14.05.2011.


title: Lieta F-34/06: Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 22. novembra spriedums — Michail /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Novērtējums — Karjeras attīstības ziņojums — 2004. gada novērtējums — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/30

         Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 22. novembra spriedums — Michail/Komisija
   (Lieta F-34/06) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Novērtējums - Karjeras attīstības ziņojums - 2004. gada novērtējums - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība par zaudējumu atlīdzību)
   (2008/C 8/53)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Christos Michail, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — C. Meïdanis)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji C. Berardis-Kayser un K. Herrmann, vēlāk H. Tserepa-Lacombe, kuram palīdz E. Bourtzalas, avocat)
   Priekšmets
   Pirmkārt, atcelt prasītāja karjeras attīstības ziņojumu par 2004. gadu un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 154, 1.7.2006., 24. lpp.


title: Lieta C-399/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. augustā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Grüne Liga Sachsen e.V. u. a. / Freistaat Sachsen

text:
               15.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 448/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 18. augustā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Grüne Liga Sachsen e.V. u. a./Freistaat Sachsen

   (Lieta C-399/14)
   (2014/C 448/02)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Grüne Liga Sachsen e.V. u. a.

      Atbildētāja: Freistaat Sachsen

      Pieaicinātā persona: Landeshauptstadt Dresden

      Citi lietas dalībnieki: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK (1) par dabisko dzīvotņu un savvaļas floras un faunas aizsardzību (turpmāk tekstā – “biotopu direktīva”) 6. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pirms apgabala iekļaušanas Kopienā nozīmīgo teritoriju sarakstā apstiprināts, netieši apgabala pašvaldībai kalpojošs tilta būves projekts pirms tā realizēšanas ir jāizvērtē tā saderīguma dēļ, ja apgabals pēc atļaujas saņemšanas, bet pirms projekta realizēšanas ir iekļauts Kopienā nozīmīgo teritoriju sarakstā, un pirms atļaujas izsniegšanas ir veikts tikai apdraudējuma novērtējums/iepriekšēja pārbaude?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu sniegta apstiprinoša atbilde:
               Vai valsts iestādei, veicot vēlāku pārbaudi, biotopu direktīvas 6. panta 3. punktā ietvertais ir jau jāņem vērā tad, ja tā to preventīvi tika ievērojusi, atļaujas izsniegšanas procesā veikdama apdraudējuma novērtējumu/iepriekšēju pārbaudi?

               3)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša un atbilde uz otro jautājumu ir noraidoša:
               Kādas prasības saskaņā ar biotopu direktīvas 6. panta 2. punktu ir jāizvirza projektam izsniegtas atļaujas vēlākai pārbaudei un uz kuru laika posmu pārbaude ir jāattiecina?

               4)

               Vai papildu procedūrā, kas kalpo konstatētu kļūdu novēršanai, kas pieļautas vēlākā pārbaudē atbilstoši biotopu direktīvas 6. panta 2. punktam vai saderīguma pārbaudē atbilstošo biotopu direktīvas 6. panta 3. punktam, veicot atbilstošus grozījumus saistībā ar pārbaudi izvirzītajās prasībās, ir jāņem vērā, ka būvi drīkstēja uzcelt un nodot ekspluatācijā, jo lēmumu par plāna noteikšanu varēja izpildīt nekavējoties, un tiesvedībā par pagaidu noregulējumu sūdzība kasācijas instancē netika apmierināta? Vai tas katrā ziņā ir spēkā attiecībā uz vēlāku nepieciešamu pārbaudi par alternatīvu lēmuma pieņemšanas procedūrā atbilstoši biotopu direktīvas 6. panta 4. punktam?

      (1)  OV 2006, 7. lpp.


title: Lieta C-56/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-425/07 un T-426/07 Agencja Wydawnicza Technopol /ITSB ( 100 ) 2010. gada 2. februārī iesniedza Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o.

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/19

         Apelācijas sūdzība, ko par Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-425/07 un T-426/07 Agencja Wydawnicza Technopol/ITSB (“100”) 2010. gada 2. februārī iesniedza Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o.

   (Lieta C-56/10 P)
   2010/C 113/29
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (pārstāve — D. Rzążewska)

      Cits lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt Pirmās instances tiesas 2009. gada 19. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-425/07 un T-426/07;

               —

               nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Pirmās instances tiesā;

               —

               piespriest Birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa esot pārkāpusi Regulas par Kopienas preču zīmi (1) 38. panta 2. punktu, jo tā, konstatējot, ka Apelāciju padome pamatoti ir pieprasījusi iesniegt paziņojumu par ekskluzīvo tiesību uz skaitļu 100 un 300 sastāvdaļām neizmantošanu, esot piemērojusi kļūdainus tiesību kritērijus.
   Pirmās instances tiesa esot pārkāpusi arī Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, jo tā, konstatējot, ka sastāvdaļas, attiecībā uz kurām ir pieprasīts paziņojums par tiesību neizmantošanu, ir aprakstošas, esot piemērojusi kļūdainus tiesību kritērijus.
   Pirmās instances tiesa turklāt esot pārkāpusi Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, 38. panta 2. punktu vai 76. pantu vai arī visas šīs normas, jo tā neesot atbilstoši ņēmusi vērā Biroja praksi attiecībā uz tādu apzīmējumu reģistrāciju, kurus veido cipari vai kuri norāda uz kādas publikācijas saturu.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.), kas aizstāta ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (kodificētā redakcija) (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-60/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. novembra spriedums — Spānija/Komisija (ELVGF — Garantiju nodaļa — Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma — Augļu un dārzeņu nozare — Vides aizsardzība — Administratīvais process)

text:
               10.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/25

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. novembra spriedums — Spānija/Komisija
   (Lieta T-60/07) (1)

   (ELVGF - Garantiju nodaļa - Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma - Augļu un dārzeņu nozare - Vides aizsardzība - Administratīvais process)
   (2009/C 6/50)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — F. Jimeno Fernández)
   Priekšmets
   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 14. decembra Lēmumu 2006/932/EK, ar kuru no Kopienas finansējuma izslēgti zināmi izdevumi, ko dalībvalstis veikušas Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļai (OV L 355, 96. lpp.), tiktāl, ciktāl no tā izslēgti zināmi Spānijas Karalistes izdevumi augļu un dārzeņu nozarē
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta T-260/00: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca u.c./Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — Sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumi uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots atgūt izmaksāto atbalstu — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/22

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca u.c./Komisija
   (Lieta T-260/00) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumi uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzdots atgūt izmaksāto atbalstu - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)
   2013/C 38/39
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca — Burano Soc. coop. rl (Venēcija, Itālija); Cooperativa Coopesca — Organizzazione tra Produttori e Lavoratori della Pesca — Chioggia Soc. coop. rl (Kjodža, Itālija); Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl (Venēcija); Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. rl (Venēcija); Murazzo — Piccola Società Cooperativa rl (Kjodža); RAM — Società Cooperativa fra Lavoratori della Pesca, Raccoglitori ed Allevatori di Molluschi (Kjodža); Confcooperative — Unione Provinciale di Venezia (Mestre, Itālija) un Comitato «Venezia Vuole Vivere» (Margera, Itālija) (pārstāvis — A. Vianello, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci, pārstāvis, kuram palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Itālijas Republika (pārstāvji — sākotnēji U. Leanza, vēlāk I. Braguglia, vēlāk R. Adam un visbeidzot I. Bruni, pārstāvji, kuriem palīdz G. Aiello un P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 1999. gada 25. novembra Lēmumu 2000/394/EK par tādu valsts atbalstu uzņēmumiem, kas darbojas Venēcijā un Kjodžā, kas paredzēts Likumā Nr. 30/1997 un Likumā Nr. 206/1995, ar ko ievieš sociālā nodrošinājuma maksājumu atvieglojumus (OV 2000, L 150, 50. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Komisijas iebildi par nepieņemamību izskatīt, izlemjot lietu pēc būtības;

               2)

               prasību noraidīt kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami juridiski nepamatotu;

               3)

               Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca — Burano Soc. coop. rl, Cooperativa Coopesca — Organizzazione tra Produttori e Lavoratori della Pesca — Chioggia Soc. coop. rl, Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl, Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. rl, Murazzo — Piccola Società Cooperativa rl, RAM — Società Cooperativa fra Lavoratori della Pesca, Raccoglitori ed Allevatori di Molluschi, Confcooperative — Unione Provinciale di Venezia et Comitato «Venezia Vuole Vivere» sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Itālijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 355, 09.12.2000.


title: Lieta T-641/13: Prasība, kas celta 2013. gada 3. decembrī — Gemeente Bergen op Zoom /Komisija

text:
               1.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/18

         Prasība, kas celta 2013. gada 3. decembrī — Gemeente Bergen op Zoom/Komisija
   (Lieta T-641/13)
   2014/C 31/30
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gemeente Bergen op Zoom (Bergen op Zoom, Nīderlande) (pārstāvji — T. Hovius un R. Pasma, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai segt šīs tiesvedības tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja apstrīd Komisijas 2013. gada 2. oktobra lēmumu, (1) ar kuru Komisija ir uzskatījusi, ka Bergen op Zoom pašvaldības veiktā rūpnieciskās zemes iegāde no Koninklijke Nedalco BV un Nedalco International BV nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta un/vai 108. panta pārkāpums, jo Komisija neesot piemērojusi privātā ieguldītāja principu vai, katrā ziņā, to esot nepareizi piemērojusi, nepamatojoties uz atbilstošajiem faktiem, un/vai neesot pietiekami pamatojusi šādu piemērošanu.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta un/vai 108. panta pārkāpums, jo Komisija esot nepareizi novērtējusi faktus un/vai tiesības un esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā, konstatējot, ka Nedalco nav saņēmusi (selektīvu) priekšrocību, ko tā nebūtu varējusi saņemt parastā komerciālā ceļā.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots pienācīgas rūpības principa un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, jo Komisija neesot pārbaudījusi pašvaldības norādītos faktus un/vai nav paredzējusi lēmumam pienācīgu pamatojumu.

      (1)  OV C 335, 1. lpp.


title: Lieta C-182/15: Tiesas (virspalāta) 2016. gada 6. septembra spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedība par izdošanas procedūru attiecībā uz Aleksei Petruhhin Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Savienības pilsonība — Dalībvalsts pilsoņa, kurš ir izmantojis savas tiesības uz brīvu pārvietošanos, izdošana trešajai valstij — Savienības tiesību piemērošanas joma — Dalībvalsts pilsoņu aizsardzība pret izdošanu — Citu dalībvalstu pilsoņu aizsardzības neesamība — Brīvas pārvietošanās ierobežojums — Attaisnojums, kas balstīts uz nesodāmības novēršanu — Samērīgums — Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 19. pantā paredzēto garantiju pārbaude

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/9

         Tiesas (virspalāta) 2016. gada 6. septembra spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedība par izdošanas procedūru attiecībā uz Aleksei Petruhhin

   (Lieta C-182/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības pilsonība - Dalībvalsts pilsoņa, kurš ir izmantojis savas tiesības uz brīvu pārvietošanos, izdošana trešajai valstij - Savienības tiesību piemērošanas joma - Dalībvalsts pilsoņu aizsardzība pret izdošanu - Citu dalībvalstu pilsoņu aizsardzības neesamība - Brīvas pārvietošanās ierobežojums - Attaisnojums, kas balstīts uz nesodāmības novēršanu - Samērīgums - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 19. pantā paredzēto garantiju pārbaude)
   (2016/C 402/10)
   Tiesvedības valoda – latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākā tiesa

      Pamatlietas puses

      Aleksei Petruhhin

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 18. un 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja dalībvalsts, uz kuru ir pārvietojies Savienības pilsonis, kurš ir kādas citas dalībvalsts pilsonis, ir saņēmusi tādas trešās valsts izdošanas lūgumu, ar kuru pirmā dalībvalsts ir noslēgusi izdošanas līgumu, tai ir pienākums informēt dalībvalsti, kuras pilsonība ir minētajam pilsonim, un attiecīgā gadījumā pēc šīs pēdējās dalībvalsts lūguma nodot tai minēto pilsoni atbilstoši Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kas grozīts ar Padomes 2009. gada 26. februāra Pamatlēmumu 2009/299/TI, noteikumiem, ar nosacījumu, ka šai dalībvalstij atbilstoši tās valsts tiesībām ir kompetence veikt kriminālvajāšanu attiecībā uz šo personu par ārpus tās valsts teritorijas izdarītajiem nodarījumiem;

               2)

               gadījumā, ja dalībvalsts ir saņēmusi trešās valsts lūgumu par kādas citas dalībvalsts pilsoņa izdošanu, šai pirmajai dalībvalstij ir jāpārliecinās, ka izdošana neietekmēs Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 19. pantā noteiktās tiesības.

      (1)  OV C 205, 22.6.2015.


title: Lieta C-33/01: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 21. janvārī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) — A Oy

text:
               19.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 21. janvārī iesniedza Korkein hallinto-oikeus (Somija) — A Oy

   (Lieta C-33/01)
   2011/C 89/21
   Tiesvedības valoda — somu

      Iesniedzējtiesa

      Korkein hallinto-oikeus

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: A Oy

      Atbildētājs: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Sestās PVN direktīvas 77/388/EEK (1) 15. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “aviosabiedrības, kas par samaksu darbojas galvenokārt starptautiskos maršrutos” ir arī aviosabiedrības, kas par samaksu darbojas galvenokārt starptautiskos čartera maršrutos sabiedrību un privātpersonu vajadzībām?

               2)

               Vai Sestās PVN direktīvas 77/388/EEK 15. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā paredzētais atbrīvojums attiecas tikai uz lidmašīnu piegādi, kas tiek tieši veikta aviosabiedrībām, kas par samaksu darbojas galvenokārt starptautiskos maršrutos, vai arī šis atbrīvojums tāpat attiecas uz lidmašīnu piegādi saimnieciskās darbības subjektiem, kas paši nedarbojas starptautiskos maršrutos, taču nodod lidmašīnu lietošanā šīs jomas saimnieciskās darbības subjektam?

               3)

               Vai, atbildot uz otro jautājumu, ir nozīme tam, vai lidmašīnu īpašniece rēķinu par lidmašīnu izmantošanu nodod privātpersonai, kas ir īpašnieces kapitāldaļu īpašniece un kas iegādātās lidmašīnas galvenokārt lieto pati saviem komerciāliem un/vai privātiem mērķiem, ņemot vērā, ka lidmašīnas aviosabiedrība varēja izmantot arī citiem lidojumiem?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).


title: Lieta T-118/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – LDC Argentina/Padome Dempings — Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas imports — Galīgais antidempinga maksājums — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkts — Normālā vērtība — Ražošanas izmaksas

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/31

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – LDC Argentina/Padome
   (Lieta T-118/14) (1)

   (Dempings - Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas imports - Galīgais antidempinga maksājums - Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkts - Normālā vērtība - Ražošanas izmaksas)
   (2016/C 402/34)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: LDC Argentina SA (Buenosairesa, Argentīna) (pārstāvji – J.-F. Bellis, R. Luff un G. Bathory, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – sākotnēji S. Boelaert un B. Driessen, vēlāk H. Marcos Fraile, pārstāvji, kuriem palīdz R. Bierwagen un C. Hipp, advokāti)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. França un A. Stobiecka-Kuik) un European Biodiesel Board (EBB) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – O. Prost un M.-S. Dibling, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība, kas celta, pamatojoties uz LESD 263. pantu, un kurā tiek lūgts atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV 2013, L 315, 2. lpp.), ciktāl tajā prasītājai ir piemērots antidempinga maksājums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam, 1. un 2. pantu, ciktāl tie attiecas uz LDC Argentina SA;

               2)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina LDC Argentina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija un European Biodiesel Board (EBB) sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 151, 19.5.2014.


title: Lieta T-11/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 7. decembra spriedums — Frucona Košice/Komisija (Valsts atbalsts — Nodokļu parāda daļēja atcelšana sanācijas ietvaros — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzlikts pienākums to atgūt — Privātā kreditora kritērijs tirgus ekonomikā)

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/33

         Vispārējās tiesas 2010. gada 7. decembra spriedums — Frucona Košice/Komisija

   (Lieta T-11/07) (1)

   (Valsts atbalsts - Nodokļu parāda daļēja atcelšana sanācijas ietvaros - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzlikts pienākums to atgūt - Privātā kreditora kritērijs tirgus ekonomikā)
   2011/C 30/57
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Frucona Košice a.s. (Košice [Košice] Slovākija) (pārstāvji — B. Hartnets [B. Hartnett], barrister, O. H. Gīss [O. H. Geiss] un A. Barger, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Martenčuks [B. Martenczuk] un K. Valkerova [K. Walkerová])

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: St. Nicolaus-trade a.s. (Bratislava, Slovākija) (pārstāvis: N. Smaho [N. Smaho], advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 7. jūnija Lēmumu 2007/254/EK par valsts atbalstu C-25/05 (ex NN 21/05), ko īstenojusi Slovākijas Republika attiecībā uz Frucona Košice a.s. (OV L 112, 14. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Frucona Košice a.s. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 56, 10.03.2007.


title: Lieta F-157/12: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 19. jūnija spriedums – BN /Parlaments Civildienests — Ierēdņi — Prasība atcelt tiesību aktu — AD 14 pakāpes ierēdnis, kas pagaidām ieņem direktora padomdevēja amatu — Apgalvojums par psiholoģisku vardarbību pret ģenerāldirektoru — Ilgstošs slimības atvaļinājums — Lēmums par iecelšanu padomdevēja amatā citā ģenerāldirektorātā — Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses — Labas pārvaldības princips — Dienesta intereses — Noteikums par pakāpes un amata atbilstību — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Rīcības, kas nav lēmums, radīts kaitējums

text:
               24.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 421/49

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2014. gada 19. jūnija spriedums – BN/Parlaments
   (Lieta F-157/12) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Prasība atcelt tiesību aktu - AD 14 pakāpes ierēdnis, kas pagaidām ieņem direktora padomdevēja amatu - Apgalvojums par psiholoģisku vardarbību pret ģenerāldirektoru - Ilgstošs slimības atvaļinājums - Lēmums par iecelšanu padomdevēja amatā citā ģenerāldirektorātā - Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses - Labas pārvaldības princips - Dienesta intereses - Noteikums par pakāpes un amata atbilstību - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Rīcības, kas nav lēmums, radīts kaitējums)
   2014/C 421/68
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: BN (pārstāvji – S. Rodrigues un A. Tymen, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – O. Caisou-Rousseau un V. Montebello-Demogeot)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumu par prasītāja iecelšanu citā amatā un netiešo lēmumu, ar ko ar atpakaļejošu datumu tiek izbeigtas viņa kā Eiropas Parlamenta direktorāta direktora padomdevēja funkcijas, un prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Parlaments atlīdzina savus un sedz BN tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 71, 9.3.2013., 31. lpp.


title: Lieta T-214/13: Prasība, kas celta 2013. gada 15. aprīlī — Typke /Komisija

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/35

         Prasība, kas celta 2013. gada 15. aprīlī — Typke/Komisija
   (Lieta T-214/13)
   2013/C 171/65
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Rainer Typke (Hasbergen, Vācija) (pārstāvji — B. Cortese un A. Salerno, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2013. gada 5. februāra lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītāja atkārtots lūgums piešķirt piekļuvi dokumentiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 (1) — procedūrā GESTDEM 2012/3258;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas netieši noraidošo 2013. gada 13. marta lēmumu par prasītāja atkārtoto lūgumu piešķirt piekļuvi dokumentiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 — procedūrā GESTDEM 2013/0068;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu, kas ir balstīts uz Regulas (EK) Nr. 1049/2001 2. un 4. panta, kā arī citu minētās regulas normu pārkāpumu, ciktāl:

               —

               Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgums neietilpst Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanas jomā, jo tas drīzāk attiecas uz jaunu dokumentu sagatavošanu un nevis uz piekļuvi jau esošiem dokumentiem, esot nepamatots;

               —

               Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgumi būtu nesamērīgi un tāpēc nepieņemami, pat lemjot par daļējas piekļuves piešķiršanu, esot nepamatos;

               —

               Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgumus liegtu apmierināt nepieciešamība neizpaust trešo personu personas datus, esot nepamatots, un

               —

               Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgumus liegtu apmierināt nepieciešamība saglabāt atlases komisijas darba konfidencialitāti un aizsargāt pēdējās minētās lēmumu pieņemšanas procesu, esot nepamatots.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.)


title: Lieta C-16/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. janvārī iesniedza Landgericht Frankfurt am Main (Vācija) — Jürgen Langenbächer u.c./ Condor Flugdienst GmbH

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. janvārī iesniedza Landgericht Frankfurt am Main (Vācija) — Jürgen Langenbächer u.c./Condor Flugdienst GmbH

   (Lieta C-16/13)
   2013/C 108/30
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Frankfurt am Main

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Jürgen Langenbächer, Janet Langenbächer, Jaqueline Langenbächer

      Atbildētāja: Condor Flugdienst GmbH

   Lieta ar Tiesas 2013. gada 30. janvāra rīkojumu ir izslēgta no Tiesas reģistra.


title: Lieta T-787/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2014. gada 18. septembra spriedumu lietā F-26/12 Cerafogli /ECB 2014. gada 28. novembrī iesniedza Eiropas Centrālā banka

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/56

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2014. gada 18. septembra spriedumu lietā F-26/12 Cerafogli/ECB 2014. gada 28. novembrī iesniedza Eiropas Centrālā banka
   (Lieta T-787/14 P)
   (2015/C 046/72)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji – E. Carlini un M. López Torres, pārstāvji, kam palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Maria Concetta Cerafogli (Roma, Itālija)

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt 2014. gada 18. septembra spriedumu lietā F-26/12 Cerafogli/ECB;

               —

               lemt atbilstoši apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumiem pirmajā instancē un

               —

               piespriest katrai lietas dalībniecei segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota kļūdainu secinājumu izdarīšana no Grolsch judikatūras attiecībā uz civildienesta lietām, kļūdaini interpretējot efektīvas tiesību aizsardzības tiesā principu atbilstoši Hartas 47. pantam, un izvirzīto prasības pamatu neatbilstība.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav ņemtas vērā iestādes tiesības uz aizstāvību, neņemot vērā pirmstiesas tiesvedības mērķi, kā arī tiek apgalvots, ka nav ņemti vērā atbilstošie fakti un ka ir kļūdaini interpretēts tiesiskās noteiktības princips.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir izdarīti kļūdaini secinājumi par iebildes par prettiesiskumu raksturu, ir kļūdaini interpretēts LESD 277. pants un tiesiskās noteiktības princips.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir kļūdaini interpretēts efektīvas tiesību aizsardzības tiesā princips, ka nav ņemti vērā šīs lietas fakti un ka ir pārkāpts samērīguma princips.


title: Lietas C-515/04 izslēgšana no reģistra

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/34

         Lietas C-515/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 217/76)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 11. jūlijā Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-515/04 Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste.

      (1)  OV C 31, 05.02.2005.


title: Lieta C-32/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 22. janvārī iesniedza Sozialgericht Nürnberg (Vācija) — Petra Würker/Familienkasse Nürnberg

text:
               25.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 147/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 22. janvārī iesniedza Sozialgericht Nürnberg (Vācija) — Petra Würker/Familienkasse Nürnberg

   (Lieta C-32/13)
   2013/C 147/03
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Sozialgericht Nürnberg

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītāja: Petra Würker

      Atbildētāja: Familienkasse Nürnberg

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (EEK) Nr. 1408/71 (1) 77. vai 78. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka audzināšanas pabalsta saņemšana dod tiesības attiecībā pret dalībvalsti, kura maksā pabalstu?

               2)

               Vai situācija ir mainījies, sākot no 2010. gada 1. maija, līdz ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 (2) stāšanos spēkā, un vai Regulas (EK) Nr. 883/2004 67. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ikviens pensijas veids (arī Vācijas audzināšanas pabalsts) rada tiesības?

      (1)  Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV L 166, 1. lpp.).


title: Lieta C-91/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2013. gada 11. decembra spriedumu lietā T-591/11 Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Henkel 2014. gada 21. februārī iesniedza Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp . j .

text:
               22.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/11

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas 2013. gada 11. decembra spriedumu lietā T-591/11 Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Henkel2014. gada 21. februārī iesniedza Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j.
   (Lieta C-91/14 P)
   (2014/C 462/17)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. (pārstāvji – M. Konieczyński un I. Kubiec, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Henkel Corp.
   Tiesa (sestā palāta) ar 2014. gada 2. oktobra rīkojumu apelācijas sūdzību – daļēji kā nepieņemamu – noraidīja pilnībā un piesprieda izdevumu atlīdzināšanu Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j.


title: Lieta T-213/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. februāra spriedums — Yorma’s/ITSB — Norma Lebensmittelfilialbetrieb ( “YORMA’S” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “yorma’s” , reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “NORMA” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               26.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/7

         Vispārējās tiesas 2011. gada 15. februāra spriedums — Yorma’s/ITSB — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (“YORMA’S”)
   (Lieta T-213/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “yorma’s”, reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “NORMA” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2011/C 95/11
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Yorma's AG (Deggendorf, Vācija) (pārstāvis — A. Weiß, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG (Nirberga, Vācija) (pārstāvis — A. von Welser, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2009. gada 20. februāra lēmumu lietā R 1879/2007-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG un Yorma's AG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Yorma's AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 180, 1.8.2009.


title: Lieta C-57/15: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 28. jūlija spriedums (Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – United Video Properties Inc./Telenet NV Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālā īpašuma tiesības — Direktīva 2004/48/EK — 14. pants — Tiesu izdevumi — Advokāta izdevumi — Vienotas likmes atlīdzinājums — Maksimālās summas — Tehniskā padomdevēja izmaksas — Atlīdzinājums — Nosacījums par puses, kurai spriedums ir nelabvēlīgs, vainu

text:
               26.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 350/5

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 28. jūlija spriedums (Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – United Video Properties Inc./Telenet NV

   (Lieta C-57/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālā īpašuma tiesības - Direktīva 2004/48/EK - 14. pants - Tiesu izdevumi - Advokāta izdevumi - Vienotas likmes atlīdzinājums - Maksimālās summas - Tehniskā padomdevēja izmaksas - Atlīdzinājums - Nosacījums par puses, kurai spriedums ir nelabvēlīgs, vainu)
   (2016/C 350/05)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Antwerpen

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: United Video Properties Inc.

      Atbildētāja: Telenet NV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/48/EK par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu 14. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to neaizliedz tādu valsts tiesisko regulējumu, par kādu ir pamatlieta, kurš paredz, ka pusei, kurai spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesas izdevumus, kas radušies pusei, kurai spriedums ir labvēlīgs, kas tiesai, kura ir pilnvarota lemt par šo piespriešanu, piedāvā iespēju ņemt vērā tās izskatāmās lietas īpatnības, un kurš ietver vienotas likmes tarifu sistēmu, kas paredz obligātu atlīdzinājuma maksimālo summu attiecībā uz advokāta palīdzības izmaksām, ar nosacījumu, ka šie tarifi nodrošina, ka izdevumi, kas jāatlīdzina pusei, kurai spriedums ir nelabvēlīgs, ir pamatoti, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. Tomēr šīs direktīvas 14. pants nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, kas paredz vienotas likmes tarifus, kuri tādēļ, ka tajā esošās maksimālās summas ir nedaudz paaugstinātas, nenodrošina, ka vismaz būtiska un pienācīga daļa pamatoto izdevumu, kas radušies pusei, kurai spriedums ir labvēlīgs, ir jāatlīdzina pusei, kurai spriedums ir nelabvēlīgs;

               2)

               Direktīvas 2004/48 14. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj valsts tiesību normas, kuras paredz tehniska padomdevēja izdevumu atlīdzināšanu tikai tad, ja ir vainojama puse, kurai spriedums ir nelabvēlīgs, ja šie izdevumi ir tieši un cieši saistīti ar tiesvedību, kuras mērķis ir nodrošināt intelektuālā īpašuma tiesību ievērošanu.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.


title: Lieta T-420/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 27. jūnija rīkojums – VHV /Komisija

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/59

         Vispārējās tiesas 2014. gada 27. jūnija rīkojums – VHV/Komisija
   (Lieta T-420/12) (1)

   2014/C 292/75
   Tiesvedības valoda – vācu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 373, 1.12.2012.


title: Lieta C-97/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 24. maija spriedums (Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Amia Spa , pret kuru ir uzsākta likvidācija/ Provincia Regionale di Palermo (Vide — Atkritumu apglabāšana poligonos — Direktīva 1999/31/EK — Īpašs nodoklis par cieto atkritumu apglabāšanu poligonos — Poligona apsaimniekotāja pienākums maksāt šo nodokli — Poligona apsaimniekošanas izmaksas — Direktīva 2000/35/EK — Kavējuma nauda — Valsts tiesas pienākums)

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/2

         Tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 24. maija spriedums (Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Amia Spa, pret kuru ir uzsākta likvidācija/Provincia Regionale di Palermo

   (Lieta C-97/11) (1)

   (Vide - Atkritumu apglabāšana poligonos - Direktīva 1999/31/EK - Īpašs nodoklis par cieto atkritumu apglabāšanu poligonos - Poligona apsaimniekotāja pienākums maksāt šo nodokli - Poligona apsaimniekošanas izmaksas - Direktīva 2000/35/EK - Kavējuma nauda - Valsts tiesas pienākums)
   2012/C 200/03
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Amia Spa, pret kuru ir uzsākta likvidācija

      Atbildētāja: Provincia Regionale di Palermo

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Commissione Tributaria Provinciale di Palermo — Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem (OV L 182, 1. lpp.) 10. panta un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/35/EK par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (OV L 200, 35. lpp.) interpretācija — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko noteikts īpašais nodoklis par cieto atkritumu apglabāšanu poligonā un poligona apsaimniekotājam noteikts pienākums samaksāt šo nodokli, kura apmērs ir nosakāms atkarībā no apglabāto atkritumu daudzuma un kurš ir jāsamaksā personai, kura veic apglabāšanu

      Rezolutīvā daļa:

   Tādos apstākļos kādi ir pamatlietā:

               1)

               iesniedzējtiesai, pirms tā atstāj nepiemērotas atbilstošās 1995. gada 28. decembra Likuma Nr. 549 par valsts finanšu racionalizēšanas pasākumiem normas, ņemot vērā valsts tiesības kopumā — gan materiālās, gan procesuālās —, ir jāpārbauda, vai tā nekādi nevar interpretēt valsts tiesības, tādējādi ļaujot atrisināt strīdu pamatlietā, saskaņā ar Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem [par atkritumu apglabāšanu poligonos], kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvas 2000/35/EK par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos tekstu un mērķi;

               2)

               ja šāda interpretācija nav iespējama, valsts tiesai pamatlietā ir jāatstāj nepiemērota ikviena valsts tiesību norma, kas ir pretrunā Direktīvas 1999/31, kas grozīta ar Regulu Nr. 1882/2003, 10. pantam un Direktīvas 2000/35 1.–3. pantam.

      (1)  OV C 238, 13.08.2011.


title: Lieta T-429/10: Prasība, kas celta 2010. gada 17. septembrī — Global Steel Wire /Komisija

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/62

         Prasība, kas celta 2010. gada 17. septembrī — Global Steel Wire/Komisija
   (Lieta T-429/10)
   ()
   2010/C 301/99
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Spānija) (pārstāvji — F. González Díaz un A. Tresandí Blanco, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               galvenokārt — atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 263. pantam atcelt Komisijas 2010. gada 30. jūnija Lēmumu C(2010) 4387, galīgā redakcija, lietā COMP/38.344 — Iepriekš saspriegts stiegrojums;

               —

               pakārtoti — atbilstoši LESD 261. pantam atcelt vai samazināt ar minēto lēmumu prasītajai uzlikto naudas sodu;

               —

               jebkurā gadījumā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apstrīdētais lēmums šajā tiesvedībā ir tas pats, kas apstrīdēts lietā T-426/10 Moreda-Riviere Trefilerías/Komisija.
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas izvirzīti minētajā lietā.
   It īpaši prasītāja norāda, ka Komisija neesot ievērojusi Kopienu judikatūrā paredzēto pierādījumu standartu, lai noteiktu GSW atbildību par tās meitas sabiedrību darbību. Komisija neesot pierādījusi, ka GSW ir bijusi iespēja īstenot izšķirošu ietekmi uz uzņēmumu, kuros tai pieder pamatkapitāla daļas, rīcību.


title: Lieta T-216/16: Prasība, kas celta 2016. gada 11. maijā – Vignerons de la Méditerranée/EUIPO – Bodegas Grupo Yllera (“LE VAL FRANCE”)

text:
               4.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 243/42

         Prasība, kas celta 2016. gada 11. maijā – Vignerons de la Méditerranée/EUIPO – Bodegas Grupo Yllera (“LE VAL FRANCE”)
   (Lieta T-216/16)
   (2016/C 243/46)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vignerons de la Méditerranée (Narbonne, Francija) (pārstāvis – M. Karsenty Ricard, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Bodegas Grupo Yllera SL (Rueda, Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “LE VAL FRANCE” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 162 921

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 2. marta lēmums lietā R 427/2015–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               noraidīt iebildumus Nr. B 2 307 737, ko sabiedrība Bodegas Grupo Yllera SL ir izteikusi pret sabiedrības Vignerons de la Méditerranée Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 12 162 921

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-130/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Datema Hellman Worldwide Logistics BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Datema Hellman Worldwide Logistics BV/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-130/13)
   2013/C 171/23
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Datema Hellman Worldwide Logistics BV

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas no administrācijas puses Savienības tiesību princips var tikt tieši piemērots valsts tiesā?

               2)

               Ja uz 1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:

                           a)

                           Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas no administrācijas puses Savienības tiesību princips ir jāinterpretē tādējādi, ka šis princips ir pārkāpts tad, ja paredzama lēmuma adresāts gan nav ticis uzklausīts pirms tam, kad administrācija pret viņu ir pieņēmusi nelabvēlīgu pasākumu, bet tam ir tikusi dota iespēja tikt uzklausītam turpmāk sekojošajā administratīvā procesa (sūdzības) posmā, kurš notiek pirms prasības celšanas valsts tiesā?

                           b)

                           Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas Savienības tiesību principa pārkāpuma, ko ir pieļāvusi administrācija, tiesiskās sekas tiek noteiktas atbilstoši valsts tiesībām?

               3)

               Ja uz 2.b jautājumu tiek sniegta noraidoša atbilde: kādus apstākļus valsts tiesa var ņemt vērā, nosakot tiesiskās sekas, un vai tā it īpaši var ņemt vērā to, ka, ja nepastāvētu tiesību uz aizstāvību ievērošanas Savienības tiesību principa pārkāpums, ko ir pieļāvusi administrācija, procesa norise būtu bijusi citāda?


title: Palātu priekšēdētāju vēlēšanas

text:
               9.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/12

         Palātu priekšēdētāju vēlēšanas
   (2004/C 251/22)
   Pirmās instances tiesa 2004. gada 10. un 13. septembrī atbilstoši Reglamenta 15. pantam par palātu piecu tiesnešu sastāvā priekšsēdētājiem ievēlēja tiesnešus Jaeger, Pirrung, Vilaras un Legal laika periodam no 2004. gada 10. septembra līdz 2007. gada 31. augustam un par palātu trīs tiesnešu sastāvā priekšsēdētājiem - tiesnešus Jaeger, Pirrung, Vilaras, Legal un Cooke laika periodam no 2004. gada 13. septembra līdz 2005. gada 30. septembrim.


title: Lieta T-472/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 16. maija spriedums – Marsh/EUIPO (“LegalPro”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “LegalPro” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               10.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/24

         Vispārējās tiesas 2017. gada 16. maija spriedums – Marsh/EUIPO (“LegalPro”)
   (Lieta T-472/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “LegalPro” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2017/C 221/33)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Marsh GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvis – W. Riegger, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – M. Fischer)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 17. jūnija lēmumu lietā R 146/2016-4 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “LegalPro” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Marsch GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 383, 17.10.2016.


title: Lieta F-51/07: Prasība, kas celta 2007. gada 30. maijā — Bui Van /Komisija

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/43

         Prasība, kas celta 2007. gada 30. maijā — Bui Van/Komisija
   (Lieta F-51/07)
   (2007/C 170/83)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Philippe Bui Van, Hettange Grande (Francija) (pārstāvji — S. Rodrigues un R. Albelice, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2007. gada 5. marta lēmumu, ar ko ir noraidīta prasītāja sūdzība;

               —

               atcelt Apvienotā pētījumu centra (APC) ģenerāldirektora 2006. gada 4. oktobra lēmumu tiktāl, ciktāl ar to prasītājs ir pārcelts AST 3 pakāpes 2. līmenī, kaut arī sākotnēji viņš bija iecelts AST 4 pakāpes 2. līmenī;

               —

               norādīt iecēlējinstitūcijai, kādas sekas rada apstrīdēto lēmumu atcelšana un it īpaši iecelšana AST 4 pakāpes 2. līmenī, iecelšana ar atpakaļejošu spēku AST 4 pakāpes 2. līmenī kopš stāšanās amatā un kāda ir samaksas atšķirība un nokavējuma procenti līdz brīdim, kad šī starpība tiks samaksāta, kā arī ar paaugstināšanu saistītās sekas;

               —

               samaksāt prasītājam simbolisku summu EUR 1 apmērā kā atlīdzību par morālo kaitējumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs, kas ir B5/B4 pakāpes tehnisko darbinieku rezerves saraksta izveidošanai rīkotā vispārējā konkursa EPSO/B/23/04 (1) veiksmīgais kandidāts, tika iecelts par pārbaudāmo pēc tam, kad stājās spēkā Padomes 2004. gada 22. marta Regula (EK, Euratom) Nr. 723/2004, ar ko groza Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību (2). Pirmais 2006. gada 28. jūnija lēmums, ar ko viņš tika iecelts AST 4 pakāpē, tika atsaukts un aizstāts ar apstrīdēto lēmumu, ar kuru viņš tika iecelts AST 3 pakāpē.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs vispirms norāda, ka ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips un nediskriminācijas princips, jo daži viņa kolēģi, kuru pakāpe arī tika pazemināta ar atpakaļejošu spēku, pirmstiesas procedūrā atguva AST 4 pakāpi.
   Prasītājs arī norāda, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, kā arī ir pārkāpts tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības aizsardzības princips. Viņš it īpaši uzskata, ka 2006. gada 28. jūnija lēmums netika atsaukts saprātīgā termiņā.

      (1)  OV C 81 A, 31.3.2004., 17. lpp.

      (2)  OV L 124, 27.4.2004., 1. lpp.


title: Lieta C-612/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 29. decembrī iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) – Stephan Naumann / Austrian Airlines AG

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 29. decembrī iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) – Stephan Naumann/Austrian Airlines AG

   (Lieta C-612/14)
   (2015/C 089/12)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Handelsgericht Wien

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Stephan Naumann

      Atbildētāja: Austrian Airlines AG

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 7. pantā paredzētās tiesības saņemt kompensāciju ir jāinterpretē tādējādi, ka tās ir tiesības saņemt vienotas likmes zaudējumu atlīdzību vai līgumsods vai arī tiesības saņemt atlīdzību ar sodošu raksturu (“punitive damage”) vai prasījums ar izpildes un garantijas raksturu vai tomēr prasījums sui generis?

               2)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004 12. panta 1. punkta otrajā teikumā paredzētā kompensācijas atskaitīšana ir jāinterpretē tādējādi, ka atskaitīšanai jānotiek tikai no apkalpojošā gaisa pārvadātāja pasažierim izmaksātās turpmākās kompensācijas vai arī no tūrisma operatora pasažierim izmaksātās turpmākās kompensācijas?

               3)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004 12. pantā paredzētā pasažiera turpmākā kompensācija ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ietilpst arī tiesības uz cenas samazināšanu (garantija) par lidojuma kavēšanos saskaņā ar valsts tiesību aktiem?

               4)

               Vai tiesības uz cenas samazināšanu (garantija), kuras tūrisma operators pasažierim garantē saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai tiesības saņemt zaudējumu atlīdzību, lai kompensētu lidojuma kavēšanos, var atskaitīt no tiesībām saņemt kompensāciju, kas ir jāmaksā apkalpojošam gaisa pārvadātājam saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004 7. pantu (tiesības saņemt kompensāciju), lai kompensētu to pašu kavēšanos (12. pants)?

               5)

               Ciktāl atskaitīšanu var veikt, vai gaisa pārvadātājs vienmēr var veikt atskaitīšanu vai tomēr tas ir atkarīgs no tā, cik lielā mērā to pieļauj valsts tiesības vai to par atbilstošu uzskata tiesa? atbildētājas

               6)

               Ciktāl noteicošās ir valsts tiesības vai ciktāl lēmums rīcības brīvības ietvaros ir jāpieņem tiesai, vai atbilstoši regulas 7. pantam kompensācijas mērķis ir kompensēt tikai neērtības un pasažiera zaudēto laiku kavēšanās dēļ vai tomēr arī materiālos zaudējumus?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-402/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) 2006. gada 27. septembra rīkojumu — Op- en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V. pret Staatssecretaris van Financiën

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) 2006. gada 27. septembra rīkojumu — Op- en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V. pret Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-402/06)
   (2006/C 310/08)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hoge Raad der Nederlanden
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Op- en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V.

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai kombinētās nomenklatūras pozīcija 0406 ir interpretējama tādējādi, ka tajā var tikt klasificēta prece, kas tiek iegūta no rūgušpiena, no kura ir ekstrahētas sūkalas (vai lielākā to daļa), un kas satur līdz 2 % piena proteīnu, un kurā 24–36 stundu ilgā žāvēšanas procesa laikā, pateicoties pievienotā enzīma ietekmei, ir sadalīti proteīni?
               Gadījumā, ja uz pirmo jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši:

               2.

               Pēc kādiem kritērijiem attiecībā uz tauku saturu un ārējo formu ir jānosaka, vai prece ir klasificējama apakšpozīcijā 0406 20 kā rīvēts siers vai kā pulverī samalts siers? Citiem vārdiem sakot:

                           a)

                           vai prece, kas nesatur vai tikpat kā nesatur taukus, var tikt klasificēta šajā apakšpozīcijā?

                           b)

                           vai prece, kas sastāv no kazeīna un vairāk nekā 50 % mitruma (sūkalām) un kas tiek piedāvāta apgrozībā vienāda lieluma graudu — 2 līdz 4 mm — formā, var tikt klasificēta šajā apakšpozīcijā?


title: Lieta C-456/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 2. septembrī iesniedza Landgericht Bremen (Vācija) — Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG/Samskip GmbH

text:
               12.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 2. septembrī iesniedza Landgericht Bremen (Vācija) — Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG/Samskip GmbH

   (Lieta C-456/11)
   2011/C 331/20
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Bremen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Gothaer Allgemeine Versicherung AG, ERGO Versicherung AG, Versicherungskammer Bayern-Versicherungsanstalt des öffentlichen Rechts, Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG, Krones AG

      Atbildētājs: Samskip GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Brisele I regulas (1) 32. un 33. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “spriedums [nolēmums]” principā attiecas arī uz tādiem nolēmumiem, ar kuriem ir vienīgi konstatēta procesuālu jurisdikcijas nosacījumu neesamība (tā dēvētie spriedumi par pieņemamību)?

               2)

               Vai Brisele I regulas 32. un 33. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “spriedums [nolēmums]” aptver arī spriedumu, ar kuru lieta ir galīgi izlemta instancē un ar kuru tiek noraidīta starptautiskā jurisdikcija, pamatojoties uz nolīguma par jurisdikciju?

               3)

               Vai Brisele I regulas 32. un 33. pants, ņemot vērā Tiesas judikatūru par iedarbības izplešanās principu (Tiesas 1988. gada 4. februāra spriedums lietā 145/86), ir jāinterpretē tādējādi, ka ikvienai dalībvalstij ir jāatzīst citas dalībvalsts tiesas nolēmumi par nolīgumu par jurisdikciju iedarbību, ja atbilstoši pirmās tiesas valsts tiesībām konstatējums par nolīgumu par jurisdikciju iegūst likuma spēku, un, proti, arī tad, ja lēmums par to ir sprieduma par pieņemamību, ar kuru ir noraidīta prasība, daļa?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās, OV L 12, 1. lpp.


title: Lieta T-499/17: Prasība, kas celta 2017. gada 4. augustā – Esfera Capital Agencia de Valores/Komisija un VNV

text:
               2.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/17

         Prasība, kas celta 2017. gada 4. augustā – Esfera Capital Agencia de Valores/Komisija un VNV
   (Lieta T-499/17)
   (2017/C 330/22)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Esfera Capital Agencia de Valores, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji – E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero un N. Subuh Falero, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Vienotā noregulējuma valde

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija lēmumu Nr. SRB/EES/2017/08, kas adresēts FROB [Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria] par Banco Popular Español pārstrukturēšanas plāna pieņemšanu;

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 7. jūnija Lēmumu 2017/1246, ar ko atbalsta Banco Popular Español pārstrukturēšanas plānu; un

               —

               saskaņā ar LESD 340. pantu atzīt VNV un Eiropas Komisijas ārpuslīgumisko atbildību un piespriest atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Vienotā noregulējuma valde un T-497/17 Sáchez del Valle un Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.
   Tostarp prasītāja apgalvo, ka šajā gadījumā Komisija esot nepareizi izmantojusi savas pilnvaras.


title: Lieta T-366/16: Prasība, kas celta 2016. gada 12. jūlijā – Gaki/Europol

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/47

         Prasība, kas celta 2016. gada 12. jūlijā – Gaki/Europol

   (Lieta T-366/16)
   (2016/C 402/56)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Anastasia-Soultana Gaki (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvis – G. Keisers, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Eiropols)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               kādi ir apgalvotā nodarījuma, kuru prasītāja esot izdarījusi, apstākļi, kas izriet no Grieķijas izdotā Eiropas apcietināšanas ordera un uz kuru pamata Eiropas Savienības teritorijā ar Eiropola palīdzību pret viņu kopš 2011. gada tiek vērsta prettiesiska meklēšana? Prasītājas tiesības uz pamatotu atzinumu;

               —

               uzdot bloķēt prettiesisko un nepareizo pret viņu vērsto datu krāšanu Eiropola informācijas sistēmā, ko veic Eiropola Apvienotā uzraudzības iestāde (turpmāk tekstā – “AUI”);

               —

               noteikt, ka AUI, īstenojot tiesības piekļūt SIS II ievadītajiem datiem un veikt tajos meklēšanu, ir jāprasa pārbaudīt, vai atbilstoši Eiropas apcietināšanas orderī (turpmāk tekstā – “EAO”) noteiktajam ir pieļauta iejaukšanās prasītājas brīvībās;

               —

               uzdot Eiropolam vērsties pie Grieķijas apelācijas instances prokurora un noskaidrot, kurš apelācijas instances prokurors ir uzdevis no 2016. gada 23. maija turpināt EAO darbību un tādējādi patvaļīgo brīvības atņemšanu prasītājai, un kurš no abiem valsts apcietināšanas orderiem (EAO ir abu minēto kopija) ir juridiski spēkā. Šai personai ir arī jāpaskaidro, kā ir iespējams, ka, lai gan EAO ir norādīta prasītājas adrese Vācijā, abi valsts apcietināšanas orderi (EAO ir abu minēto kopija) pret prasītāju ir izdoti, jo Grieķijas tiesām it kā neesot bijusi zināma prasītājas adrese;

               —

               AUI ir jāsniedz pamatota atbilde uz jautājumu, ko Eiropols ir veicis pēc tam, kad tas uzzināja, ka pret Grieķijas apelācijas instances prokuroru, kurš pret prasītāju bija izdevis EAO, Diseldorfas ģenerālprokuratūrā ir tikusi iesniegta sūdzība;

               —

               piešķirt kaitējuma atlīdzību 3 miljonu euro apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Pirmais pamats: Lēmuma 2007/533/TI (1) 41. panta, lasot kopā ar Lēmuma (2009/371/TI) (2) 30. panta 7. punktu un 31. un 52. pantu, pārkāpums.

               2.

               Otrais pamats: LESD 296. panta 2. punkta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta, lasot kopā ar AUI Akta Nr. 29/2009 1., 9. un 23. pantu, pārkāpums.

      (1)  Padomes 2007. gada 12. jūnija Lēmums 2007/533/TI par otrās paaudzes Šengenas informācijas sistēmas (SIS II) izveidi, darbību un izmantošanu (OV 2007, L 205, 63. lpp.).

      (2)  Padomes 2009. gada 6. aprīļa lēmums, ar ko izveido Eiropas Policijas biroju (Eiropolu) (OV 2009, L 121, 37. lpp.).


title: Lieta C-456/08: Prasība, kas celta 2008. gada 20. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/20

         Prasība, kas celta 2008. gada 20. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Īrija
   (Lieta C-456/08)
   (2008/C 313/29)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Zavvos, M. Konstantinidis un D. Kukovec)

      Atbildētāja: Īrija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nosakot valsts tiesību aktos, kuros regulētas pretendentu tiesības vērsties tiesā publiskā iepirkuma procedūrās, noteikumus par termiņiem un nepaziņojot lēmumu par publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu attiecīgajam sūdzības par šo lēmumu iesniedzējam, Īrija saistībā ar piemērojamajiem termiņiem nav izpildījusi Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvas 89/665/EEK (1) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, 1. panta 1. punktā un saistībā ar nepaziņošanu — Direktīvas 89/665/EEK 1. panta 1. punktā, kā to interpretējusi Tiesa, kā arī Padomes Direktīvas 93/37/EEK (2) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras, 8. panta 2. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija uzskata, ka Īrijas tiesību akti neatbilst tiesiskās drošības pamatprincipam un efektivitātes prasībai saskaņā ar Direktīvu 89/665/EEK, kurā tiek piemērots minētais princips, jo pretendenti tiek atstāti neziņā par savu situāciju, ja tie vēlas pārsūdzēt līgumslēdzējas iestādes lēmumu par publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu divpakāpju procedūrās, kur labākais piedāvājums tiek izvelēts pirms galīgā lēmuma par publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu pieņemšanas. Īrijai ir jāveic pasākumi, lai nodrošinātu, ka pretendentiem ir skaidri un noteikti zināms, kuru līgumslēdzējas iestādes lēmumu tie var pārsūdzēt un no kura brīža tiek skaitīti termiņi. Pretendentiem ir jābūt skaidram, vai Rīkojums 84A ir piemērojams ne vien lēmumiem par publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu, bet arī līgumslēdzējas iestādes starplēmumiem, kas pieņemti līguma piešķiršanas procedūras gaitā (piemēram, attiecībā uz labākā piedāvājuma izvēli), kā rezultātā starplēmumā aprakstītos apstākļus nevar apstrīdēt pēc tāda termiņa beigām, kas tiek skaitīts no tā pieņemšanas brīža, bet lēmumu par publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu nevar apstrīdēt tāpēc, ka tā apstākļi jau ir bijuši minēti starplēmumā.
   Rīkojumā 84A tiek prasīts, lai prasības tiktu celtas “pēc iespējas ātrāk un nekādā ziņā ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā”. Komisija uzskata, ka šis formulējums atstāj pretendentus neziņā par to situāciju, kad tie apsver iespēju izmantot savas Kopienu tiesībās paredzētās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzības līdzekli, vēršoties pret līgumslēdzējas iestādes lēmumu. Komisija uzskata, ka pretendentiem ir jāizskaidro, kādā termiņā ir jāceļ prasības par līgumslēdzējas iestādes lēmumiem, un, ņemot vērā pienākumu ievērot tiesiskās drošības pamatprincipu, piemērojamais termiņš ir jānosaka tā, lai visi pretendenti to varētu interpretēt skaidri un paredzami.

      (1)  OV L 395, 33. lpp.

      (2)  OV L 199, 42. lpp.


title: Lieta T-511/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 30. augusta rīkojums – Fontem Holdings 4/EUIPO (“BLU ECIGS”) Eiropas Savienības preču zīme — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/45

         Vispārējās tiesas 2016. gada 30. augusta rīkojums – Fontem Holdings 4/EUIPO (“BLU ECIGS”)
   (Lieta T-511/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2016/C 402/53)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fontem Holdings 4 BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji – sākotnēji A. Poulter, vēlāk – A. Dykes un D. Stone, solicitors)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – H. O’Neill)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 29. jūnija lēmumu lietā R 2697/2014–4 attiecībā uz reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Fontem Holdings 4 BV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 363, 3.11.2015.