title: Lieta C-348/13: Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 21. oktobra rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – BestWater International GmbH/Michael Mebes, Stefan Potsch (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Autortiesības un blakustiesības – Direktīva 2001/29/EK – Informācijas sabiedrība – Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana – 3. panta 1. punkts – Izziņošana sabiedrībai – Jēdziens – Interneta saites, kas sniedz piekļuvi aizsargātiem darbiem – “Kadrēšanas” (“framing”) tehnikas izmantošana)

text:
               19.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/10

      Tiesas (devītā palāta) 2014. gada 21. oktobra rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – BestWater International GmbH/Michael Mebes, Stefan Potsch

      (Lieta C-348/13) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Autortiesības un blakustiesības - Direktīva 2001/29/EK - Informācijas sabiedrība - Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana - 3. panta 1. punkts - Izziņošana sabiedrībai - Jēdziens - Interneta saites, kas sniedz piekļuvi aizsargātiem darbiem - “Kadrēšanas” (“framing”) tehnikas izmantošana)
      (2015/C 016/14)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: BestWater International GmbH

         Atbildētāji: Michael Mebes, Stefan Potsch

         Rezolutīvā daļa:

      Apstāklis, ka aizsargātu darbu, kas brīvi pieejams interneta vietnē, ievieto citā interneta vietnē ar saiti, kurā izmantota “kadrēšanas” (“framing”) tehnika, kāda aprakstīta pamatlietā, nav kvalificējams kā “izziņošana sabiedrībai” Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 3. panta 1. punkta izpratnē, ciktāl minētais darbs netiek nedz izziņots jaunai sabiedrībai, nedz arī izziņošana tiek veikta īpašā tehniskā veidā, kas atšķiras no sākotnējās izziņošanas.

         (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Tiesas spriedums (virspalāta) 2004. gada 9. novembrī lietā C-46/02 (lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Fixtures Marketing Ltd pret Oy Veikkaus Ab (Direktīva 96/9/EK — Datubāzu tiesiskā aizsardzība — Sui generis tiesības — Ieguldījums datu bāzes satura iegūšanā, pārbaudē un atspoguļojumā — Futbola čempionātu programma — Derības)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/2

      TIESAS SPRIEDUMS

   (virspalāta)
   2004. gada 9. novembrī
   lietā C-46/02 (lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Fixtures Marketing Ltd pret Oy Veikkaus Ab (1)

   (Direktīva 96/9/EK - Datubāzu tiesiskā aizsardzība - Sui generis tiesības - Ieguldījums datu bāzes satura iegūšanā, pārbaudē un atspoguļojumā - Futbola čempionātu programma - Derības)
   (2005/C 6/02)
   tiesvedības valoda - somu
   Lietā C-46/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Vantaan käräjäoikeus (Somija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 1. februārī un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 18. februārī tiesvedībā Fixtures Marketing Ltd pret Oy Veikkaus Ab, Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris, palātu priekšsēdētāji P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas un K. Lenaerts (referents), tiesneši J.-P. Puissochet, R. Schintgen, tiesnese N. Colneric un tiesnesis J. N. Cunha Rodrigues, ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretāres M. Múgica Arzamendi un M.-F. Contet, galvenās administratores, 2004. gada 9. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   ieguldījums datubāzes satura iegūšanā Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 11. marta Direktīvas 96/9/EK par datubāzu tiesisko aizsardzību 7. panta 1. daļas izpratnē ir jāsaprot kā tāds jēdziens, kas iekļauj pastāvošo elementu meklēšanai un to apkopošanai minētajā bāzē veltītos līdzekļus. Jēdziens neaptver līdzekļus, kas tika izmantoti datubāzes saturu veidojošo elementu radīšanai. Tādējādi spēļu programmu sastādīšanas futbola čempionāta organizēšanai kontekstā ieguldījums neaptver līdzekļus, kas veltīti šī čempionāta dažādo spēļu datumu, sarakstu un komandu pāru noteikšanai.

      (1)  OV C 109, 4.5.2002.


title: Lieta C-468/07 P: Apelācija, ko 2007. gada 22. oktobrī ierosinājusi Coats Holdings Ltd un J&P Coats Ltd par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-36/05 Coats Holdings Ltd un J&P Coats Ltd /Eiropas Kopienu Komisija

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/31

         Apelācija, ko 2007. gada 22. oktobrī ierosinājusi Coats Holdings Ltd un J&P Coats Ltd par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2007. gada 12. septembra spriedumu lietā T-36/05 Coats Holdings Ltd un J&P Coats Ltd/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-468/07 P)
   (2007/C 297/50)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Coats Holdings Ltd un J&P Coats Ltd (pārstāvji — W. Sibree un C. Jeffs, Solicitors)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija
   Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījums:

               —

               samazināt Coats uzlikto naudas sodu, i) ievērojot vienlīdzīgas attieksmes principu un ii) ņemot vērā lielu daļu Komisijas atzinumu, ko Pirmās instances tiesa atcēla un kas samazina pārkāpuma smagumu, bet pastiprina atbildību mīkstinošos apstākļus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka, atceļot Komisijas faktiskos atzinumus par 81. panta pārkāpumiem, izņemot vienu nesvarīgu atzinumu, un it īpaši atceļot Komisijas galveno atzinumu, ka Coats bija vienlīdz aktīva trīspusējās vienošanās dalībniece, Pirmās instances tiesa neesot piemērojusi vienlīdzīgas attieksmes principu un ir samazinājusi Coats uzliktā naudas soda apmēru tikai par 20 procentiem.
   Pakārtoti, apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Pirmās instances tiesa, samazinot naudas sodu atbildību mīkstinošu apstākļu dēļ, nav ņēmusi vērā visus tās atceltā lēmuma faktus.


title: Lieta T-77/17: Vispārējās tiesas 2017. gada 6. aprīļa rīkojums – TeamLava/EUIPO – King.com (Animētas ikonas)

text:
               6.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/35

         Vispārējās tiesas 2017. gada 6. aprīļa rīkojums – TeamLava/EUIPO – King.com (Animētas ikonas)
   (Lieta T-77/17)
   (2017/C 178/57)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.


title: Lieta T-284/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. septembra spriedums — Gualtieri /Komisija (Norīkots valsts eksperts — Uzturēšanās piemaksas — Pastāvīgā dzīvesvieta norīkošanas brīdī — Iebilde par lēmuma, ar kuru tiek norīkoti valsts eksperti, 20. panta 3. punkta b) apakšpunkta prettiesiskumu — Vienlīdzīgas attieksmes princips)

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/22

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. septembra spriedums — Gualtieri/Komisija
   (Lieta T-284/06) (1)

   (Norīkots valsts eksperts - Uzturēšanās piemaksas - Pastāvīgā dzīvesvieta norīkošanas brīdī - Iebilde par lēmuma, ar kuru tiek norīkoti valsts eksperti, 20. panta 3. punkta b) apakšpunkta prettiesiskumu - Vienlīdzīgas attieksmes princips)
   (2008/C 272/41)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Claudia Gualtieri, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — P. Gualtieri un M. Gualtieri, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall, pārstāvis, kam palīdz G. Faedo, advokāts)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2006. gada 30. janvāra lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītājas lūgums pēc viņas laulības šķiršanas noteikt piemaksu summu, kā tas ir paredzēts grozītā Komisijas 2002. gada 30. aprīļa Lēmuma C (2002) 1559 par režīmu, kas ir piemērojams norīkotiem valsts ekspertiem, 17. pantā.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Claudia Gualtieri atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 154, 1.7.2006 (agrāk lieta F-53/06).


title: Lieta C-418/04: Prasība pret Īriju, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 29. septembrī

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/22

         Prasība pret Īriju, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 29. septembrī
   (Lieta C-418/04)
   (2005/C 6/44)
   tiesvedības valoda – angļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 29. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Īriju, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Barry Doherty un Michel van Beek, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka Īrija

                           a)

                           kopš 1981. gada saskaņā ar Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (1) 4. panta 1. un 2. punktu nenosakot Direktīvas 79/409/EEK pielikumā Nr. 1 minēto sugu, kā arī pastāvīgi sastopamo migrējošo sugu aizsardzībai vispiemērotāko teritoriju skaitu un lielumu;

                           b)

                           kopš 1981. gada saskaņā ar Direktīvas 79/409/EEK 4. panta 1. un 2. punktu neizveidojot nepieciešamo šo teritoriju tiesiskās aizsardzības režīmu,

                           c)

                           kopš 1981. gada nenodrošinot, ka 4. panta 4. punkta pirmo teikumu piemēro apgabaliem, kurus saskaņā ar Direktīvu 79/409/EEK vajadzētu atzīt par īpaši aizsargājamiem apgabaliem,

                           d)

                           pareizi un pilnībā netransponējot un nepiemērojot Direktīvas 79/409/EEK 4. panta 4. punkta otro teikumu,

                           e)

                           nepiemērojot visus nepieciešamos pasākumus, lai atbilstu Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas saunas un floras aizsardzību (2) 6. panta 2., 3. un 4. punkta prasībām attiecībā uz Direktīvā 79/409/EEK noteiktajiem īpaši aizsargājamiem apgabaliem, un, attiecībā uz Direktīvas 92/43/EEK 6. panta 2. punktā noteiktajām visām atpūtai paredzētajām vietām nepiemērojot visus nepieciešamos pasākumus, lai atbilstu minētā 6. panta 2. punkta noteikumiem,

                           f)

                           neveicot vajadzīgos pasākumus, lai panāktu atbilstību Direktīvas 79/409/EEK 10. pantam

                     nav izpildījusi savus pienākumus, ko tai uzliek šie iepriekš minēto Direktīvu panti;

               2)

               piespriest Īrijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šī lieta ir par dažu Īrijas pienākumu nepildīšanu, kas noteikti Direktīvā 79/409/EEK un Direktīvā 92/43/EEK. Komisija norāda, ka:
   Kopš 1981. gada, pārkāpjot Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (turpmāk tekstā – “Direktīva par putniem”) 4. panta 1. un 2. punktu, Īrija nav noteikusi Direktīvas pielikumā Nr. 1 minēto sugu, kā arī pastāvīgi sastopamo migrējošo sugu aizsardzībai vispiemērotāko teritoriju skaitu un lielumu. Apgalvojumam ir divi pamati. Pirmkārt, nevērības dēļ nav paredzētas noteiktas teritorijas (“nenoteikšana”). Otrkārt, tā nav pilnībā noteikusi citas teritorijas (“daļēja noteikšana”). Teritoriālā izteiksmē, aizsardzības teritoriju nenoteikšanas vai daļējas noteikšanas rezultātā Īrijā ir otrais mazākais ĪAT (īpašu aizsardzības teritoriju) tīkls no visām dalībvalstīm pirms 2004. gada 1. maijā notikušās jauno dalībvalstu uzņemšanas.
   Saskaņā ar Direktīvas par putniem 4. panta 1. un 2. punktu Īrija nav izveidojusi nepieciešamo ĪAT tiesiskās aizsardzības režīmu. Attiecīgie, šo jomu regulējošie, Īrijas tiesību akti aprobežojas ar preventīviem pasākumiem, t.i. pasākumiem, kas tiecas aizsargāt dzīvotnes no draudiem un savvaļas putnus no traucējumiem, kas radušies cilvēku iejaukšanās rezultātā. Papildus šo preventīvo pasākumu raksturīgajiem trūkumiem Komisija atzīmē, ka vajadzīgais tiesiskās aizsardzības režīms, ko paredz 4. panta 1. un 2. punkts, iedarbojas plašākā nozīmē, un, lai nodrošinātu putnu sugu izdzīvošanu un vairošanos ĪAT-ās, ir nepieciešama ne tikai negatīvas cilvēka iejaukšanās ierobežošana.
   Kaut gan pastāv Īrijas tiesību akti par dzīvotņu aizsardzību ārpus noteiktajām ĪAT, tomēr tiem trūkst Direktīvas par putniem 4. panta 4. punkta pirmajā teikumā prasītās konkrētības. Jo īpaši, Īrijas tiesību akti neuzliek īpašus maksājumus, kas ieskaitāmi savvaļas putnu sugu dzīvotņu labā, kas gūtu labumu no ĪAT aizsardzības apgabalos, kas nav iekļauti Īrijas pastāvošajā ĪAT tīklā.
   Nav atrodami īpaši noteikumi, kas transponētu 4. panta 4. punkta otro teikumu, kas paredz, ka dalībvalstīm “jācenšas nepieļaut dzīvotņu piesārņošanu vai kaitējuma nodarīšanu” ārpus noteiktajām teritorijām. Virkne darbību, kas iznīcina dzīvotnes, nav norādītas attiecīgajos tiesiskās aizsardzības aktos.
   Direktīvu 92/43/EEK (turpmāk tekstā - “direktīva par dzīvotnēm”) bija nepieciešams transponēt līdz 1994. gada 10. jūnijam. Tas nozīmē, ka Īrijai bija jātransponē un jāpiemēro 6. panta 2. un 4. punkts visām ĪAT, kas noteiktas saskaņā ar Direktīvas par putniem 4. panta 1. punktu vai kopš šīs dienas atzītas saskaņā ar šīs pašas Direktīvas 4. panta 2. punktu.
   Komisija uzskata, ka Īrija nav transponējusi vai piemērojusi Direktīvas par dzīvotnēm 6. panta 2. punktu.
   Valsts pasākumu pieņemšana ar mērķi transponēt Direktīvas par putniem 10. pantu ir vajadzīga, lai nodrošinātu Direktīvas pilnīgu iedarbību. Neatspoguļojot attiecīgajos tiesību aktos pienākumu veicināt zinātniskos pētījumus, Īrija nav transponējusi 10. pantu.

      (1)  OV L 103, 25.4.1979., 1. lpp.

      (2)  OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp.


title: Lieta C-541/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Oberster Gerichtshof (Austrija) 2008. gada 4. decembra rīkojumu — Fokus Invest AG / Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG)

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Oberster Gerichtshof (Austrija) 2008. gada 4. decembra rīkojumu — Fokus Invest AG/Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG)

   (Lieta C-541/08)
   (2009/C 55/13)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Oberster Gerichtshof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Fokus Invest AG

      Atbildētājs: Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG)

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Līguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (1) (turpmāk tekstā — “EK-Šveices 2002. gada līgums”) I pielikuma 25. pants ir interpretējams tādējādi, ka vienlīdzība ar pilsoņiem, kas paredzēta attiecībā uz nekustamā īpašuma iegūšanu, ir piemērojama vienīgi fiziskam personām, bet ne sabiedrībām?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu tiktu sniegta apstiprinoša atbilde:
               Vai Wiener Ausländergrunderwerbsgesetz (Turpmāk tekstā — “WrAuslGEG” Vīnes likums par nekustamā īpašuma iegūšanas noteikumiem ārvalstniekiem) noteikumi, saskaņā ar kuriem ārvalstu sabiedrībām, kad tās iegādājas nekustamo īpašumu WrAuslGEG 2. panta 3. daļas izpratnē, ir jāiesniedz apliecība par atbrīvojumu no pienākuma saņemt atļauju (WrAuslGEG 5. panta 4. punkts un 3. panta 3. daļa), saskaņā ar EKL 57. panta 1. punktu pret šveici kā trešo valsti ir pieļaujams kapitāla brīvas aprites (EKL 56. pants) ierobežojums?

      (1)  OV L 114, 6. lpp.


title: Lieta C-181/17: Prasība, kas celta 2017. gada 7. aprīlī – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               19.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 195/15

         Prasība, kas celta 2017. gada 7. aprīlī – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-181/17)
   (2017/C 195/20)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Hottiaux un J. Rius)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 258. pantu atzīt, ka, nosakot minimālo transportlīdzekļu skaitu sabiedriskā transporta atļaujas saņemšanai Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 1071/2009 par piekļuvi autopārvadātāja profesijai 3. un 5. panta b) punktā;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Eiropas Komisijas celtās prasības pret Spānijas Karalisti priekšmets ir Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Regulas (EK) Nr. 1071/2009, ar ko nosaka kopīgus noteikumus par autopārvadātāja profesionālās darbības veikšanas nosacījumiem un atceļ Padomes Direktīvu 96/26/EK (OV L 300, 14.11.2009., 51. lpp.) (1), piemērošana.
   Komisija uzskata, ka, izvirzot nosacījumu sabiedriskā transporta atļaujas saņemšanai to, ka uzņēmumiem ir jābūt vismaz trīs transportlīdzekļiem, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus saskaņā ar augstākminētās Regulas 3. panta 1. un 2. punktu un 5. panta b) apakšpunktu.

      (1)  OV 2009., L 300, 51. lpp.


title: Tiesas Spriedums (2017. gada 1. marts) Lietā E-10/16 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Direktīva 2014/68/ES par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz spiedieniekārtu pieejamību tirgū)

text:
               22.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/6

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2017. gada 1. marts)
   Lietā E-10/16
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi

      (EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Direktīva 2014/68/ES par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz spiedieniekārtu pieejamību tirgū)

   (2017/C 198/06)
   Lietā E-10/16 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi – LŪGUMS pasludināt, ka Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar tiesību aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma VIII nodaļas 6.a un 6.e punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/68/ES (2014. gada 15. maijs) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz spiedieniekārtu pieejamību tirgū) un kas pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu, un saskaņā ar Līguma 7. pantu, nepieņemot pasākumus, kuri vajadzīgi, lai noteiktajā termiņā īstenotu minētā akta 13. pantu, vai jebkurā gadījumā nedarot šos pasākumus zināmus EBTA Uzraudzības iestādei, – Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher un tiesneši Per Christiansen (tiesnesis referents) un Páll Hreinsson, 2017. gada 1. martā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo Tiesa:

               1.

               pasludina, ka Islande nav izpildījusi saistības saskaņā ar tiesību aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu II pielikuma VIII nodaļas 6.a un 6.e punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/68/ES (2014. gada 15. maijs) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz spiedieniekārtu pieejamību tirgū) un kas pielāgots Līgumam saskaņā ar tā 1. protokolu, un saskaņā ar Līguma 7. pantu, nepieņemot pasākumus, kuri vajadzīgi, lai noteiktajā termiņā īstenotu minētā akta 13. pantu.

               2.

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-474/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 15. oktobra spriedums — Evropaïki Dynamiki /Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Ārējo pakalpojumu sniegšana attiecībā uz informācijas sistēmu attīstību, izpēti un atbalstu (ESP DESIS II) — Pretendenta klasificēšana — Līguma piešķiršana — Pienākums norādīt pamatojumu — Pārskatāmība — Vienlīdzīga attieksme — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Ārpuslīgumiskā atbildība)

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/12

         Vispārējās tiesas 2013. gada 15. oktobra spriedums — Evropaïki Dynamiki/Komisija
   (Lieta T-474/10) (1)

   (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Ārējo pakalpojumu sniegšana attiecībā uz informācijas sistēmu attīstību, izpēti un atbalstu (ESP DESIS II) - Pretendenta klasificēšana - Līguma piešķiršana - Pienākums norādīt pamatojumu - Pārskatāmība - Vienlīdzīga attieksme - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Ārpuslīgumiskā atbildība)
   2013/C 352/22
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un M. Dermitzakis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji N. Bambara un S. Delaude, vēlāk S. Delaude, kuriem palīdz O. Graber-Soudry, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, atcelt četrus Komisijas lēmumus, kas prasītājai nosūtīti četrās atsevišķās 2010. gada 16. jūlija vēstulēs, — klasificēt prasītājas piedāvājumu, kas iesniegts saistībā ar uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā DIGIT/R2/PO/2009/045 par ārējo pakalpojumu sniegšanu attiecībā uz informācijas sistēmu attīstību, izpēti un atbalstu (ESP DESIS II) (OV 2009/S 198-283663) — attiecībā uz 1.A daļu — otrajā vietā, attiecībā uz 1.B daļu — trešajā vietā, attiecībā uz 1.C daļu — otrajā vietā un attiecībā uz 3. daļu — trešajā vietā, kā arī visus ar to saistītos Komisijas informātikas ģenerāldirekcijas lēmumus, tostarp lēmumu piešķirt attiecīgās tiesības slēgt līgumus pretendentiem, kas klasificēti pirmajā un otrajā vietā, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 346, 18.12.2010.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 14. septembrī lietā T-290/02 Associazione Consorzi Tessili (Ascontex) pret Eiropas Kopienu Komisiju (Eiropas Reģionālās attīstības fonds — Kopienas iniciatīva maziem un vidējiem uzņēmumiem — Maināmo izstāžu organizācija “IBEX” — Atcelšana un prasība par finanšu atbalsta atmaksu — Regula (EEK) Nr. 4253/88 — 24. pants — Prasība par tiesību akta atcelšanu)

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/15

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 14. septembrī
   lietā T-290/02 Associazione Consorzi Tessili (Ascontex) pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Eiropas Reģionālās attīstības fonds - Kopienas iniciatīva maziem un vidējiem uzņēmumiem - Maināmo izstāžu organizācija “IBEX” - Atcelšana un prasība par finanšu atbalsta atmaksu - Regula (EEK) Nr. 4253/88 - 24. pants - Prasība par tiesību akta atcelšanu)
   (2004/C 284/31)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā T-290/02 Associazione Consorzi Tessili (Ascontex), ko pārstāv P. Mbaya Kapita un L. Denis, advokātes, kas norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji – C. Giolito un L. Flynn, kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību atcelt Komisijas 2002. gada 12. jūlija lēmumu Nr. C(2002) 1702, ar kuru tika atcelts atbalsts FEDER Nr. 97.05.10.001, kas tika piešķirts prasītajam ar 1998. gada 18. marta Lēmumu SG(98)D/2251, un piespriests atmaksāt avansa summu, ko Komisija piešķīrusi projektam, kas ir saistīts ar starptautiskās tekstila izstrādājumu un apģērbu izstādes organizēšanu Capri (Euresprit projekts), Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Pirrung, tiesneši A. W. H. Meij un N. J. Forwood, sekretārs I. Natsinas, administrators, 2004. gada 14. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               noraidīt prasību;

               2)

               piespriest prasītājam atlīdzināt savus un Komisijas izdevumus.

      (1)  OV C 289, 23.11.2002.


title: Lieta T-288/16: Prasība, kas celta 2016. gada 2. jūnijā – Convivo/EUIPO – Porcesadora Nacional de Alimentos (“M’Cooky”)

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/51

         Prasība, kas celta 2016. gada 2. jūnijā – Convivo/EUIPO – Porcesadora Nacional de Alimentos (“M’Cooky”)
   (Lieta T-288/16)
   (2016/C 260/63)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Convivo GmbH (Vīne, Austrija) (pārstāvis – C. Düchs, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Porcesadora Nacional de Alimentos C. A. Pronaca (Quito, Ekvadora)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “M’Cooky” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību Nr. 1 075 242

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 7. marta lēmums lietā R 1039/2015–2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus, kā arī apelācijas procesā un iebildumu procesā radušos izdevumus;

               —

               piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā, segt savus tiesāšanās izdevumus pašiem.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-474/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. oktobra spriedums — Pergan Hilfsstoffe für industrielle Prozesse /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Organiskie peroksīdi — Lēmums, ar kuru noraidīts lūgums izlaist noteiktas lēmuma, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums, galīgās publicētās redakcijas daļas — Informācijas, kas attiecas uz prasītāju, izpaušana, publicējot tai neadresētu lēmumu — Regulas Nr. 17 21. pants — Dienesta noslēpums — EKL 287. pants — Nevainīguma prezumpcija — Atcelšana)

text:
               24.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/25

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. oktobra spriedums — Pergan Hilfsstoffe für industrielle Prozesse/Komisija
   (Lieta T-474/04) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Organiskie peroksīdi - Lēmums, ar kuru noraidīts lūgums izlaist noteiktas lēmuma, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums, galīgās publicētās redakcijas daļas - Informācijas, kas attiecas uz prasītāju, izpaušana, publicējot tai neadresētu lēmumu - Regulas Nr. 17 21. pants - Dienesta noslēpums - EKL 287. pants - Nevainīguma prezumpcija - Atcelšana)
   (2007/C 283/44)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pergan Hilfsstoffe für industrielle Prozesse GmbH, Boholte (Vācija) (pārstāvji — M. Klusmans [M. Klusmann] un F. Vīmers [F. Wiemer], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Bukē [A. Bouquet], pārstāvis, kam palīdz A. Belke [A. Böhlke], advokāts)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2004. gada 1. oktobra Lēmumu (2004) D/204343, ar kuru ir noraidīts prasītājas lūgums izslēgt jebkuras atsauces uz to no Komisijas 2003. gada 10. decembra Lēmuma 2005/349/EK par procedūru saskaņā ar EK dibināšanas līguma 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/E-2/37.857 — Organiskie peroksīdi) (OV 2005, L 110, 44. lpp.) galīgās publicētās redakcijas.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2004. gada 1. oktobra Lēmumu (2004) D/204343;

               2)

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 45, 19.2.2005.


title: Lieta T-50/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedums – Demp/ITSB (“TURBO DRILL”) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “TURBO DRILL” reģistrācijas pieteikums — Atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/42

         Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedums – Demp/ITSB (“TURBO DRILL”)
   (Lieta T-50/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “TURBO DRILL” reģistrācijas pieteikums - Atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2016/C 027/50)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Demp BV (Vianen, Nīderlande) (pārstāvis – C. Gehweiler, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Schifko)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2013. gada 22. novembra lēmumu lietā R 1254/2013-4 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “TURBO DRILL” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Demp BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 78, 15.3.2014.


title: Lieta C-217/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 18. aprīlī iesniedza Efeteio Athinon (Grieķija) – Eiropas Komisija/Zagori pašvaldība

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 18. aprīlī iesniedza Efeteio Athinon (Grieķija) – Eiropas Komisija/Zagori pašvaldība
   (Lieta C-217/16)
   (2016/C 222/09)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Iesniedzējtiesa

      Efeteio Athinon (Atēnu Apelācijas tiesa, Grieķija)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Eiropas Komisija

      Atbildētāja: Zagori pašvaldība

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Ja īpašums, kas atrodas trešo personu rokās un kam uzlikts Eiropas Komisijas noteikts arests, ir privāts aizdevums, un ja sākotnējā prasība, kuras apmierināšanai tiek veikta piespiedu izpilde, izriet no tiesiskajām attiecībām, ko regulē no iepriekš minētajiem Eiropas Komisijas aktiem radušās publiskās tiesības[,] kāds ir Eiropas Komisijas aktu, tai īstenojot savas Regulās Nr. 2052/88 (1), Nr. 4253/1988 (2) un Nr. 4256/1988 (3) minētās kompetences, raksturs un – precīzāk – vai šādi Komisijas akti [ir] akti, ko regulē publiskās tiesības un kas katrā ziņā rada administratīvi tiesiskus strīdus pēc būtības, vai tie tomēr ir akti, ko regulē privātās tiesības un kas rada privāttiesiskus strīdus?

               2)

               Ievērojot LESD 299. pantu, saskaņā ar kuru tādu Eiropas Komisijas aktu piespiedu izpildi, kas uzliek finansiālas saistības personām, kas nav dalībvalstis, reglamentē tās valsts civilprocesa normas, kuras teritorijā tiek veikta [oriģ. 11. lpp.] piespiedu izpilde un, ievērojot tā paša panta noteikumu, atbilstīgi kuram sūdzības par nepareizu izpildi ir attiecīgās valsts tiesu jurisdikcijā, kā tiek noteikta valsts tiesu kompetence par strīdiem, kas izriet no šādas izpildes, kur atbilstīgi valsts tiesiskajam regulējumam tādi strīdi ir administratīvi tiesiski strīdi pēc būtības, proti, kur konkrētās attiecības ir tādas, ko regulē publiskās tiesības?

               3)

               Vai tādu Eiropas Komisijas aktu piespiedu izpildes gadījumā, kas pieņemti, īstenojot Regulas Nr. 2052/88, Nr. 4253/1988 un Nr. 4256/1988, un kas uzliek finansiālas saistības personām, kas nav dalībvalstis, parādnieka pasīvo leģitimāciju [nosaka] uz valsts tiesību pamata vai uz Savienības tiesību pamata?

               4)

               Ja subjekts, kam ir jāpilda no Eiropas Komisijas akta, kas pieņemts, īstenojot Regulas Nr. 2052/88, Nr. 4253/1988 un Nr. 4258/1988, izrietošas finansiālas saistības, ir vēlāk likvidēts pašvaldības uzņēmums, vai saskaņā ar iepriekš minētajām regulām pašvaldība, kurai pieder minētais uzņēmums, ir atbildīga par konkrēto finansiālo saistību pret Eiropas Komisiju izpildi?

      (1)  OV L 185, 15.07.1988., 9. lpp.

      (2)  OV L 374, 31.12.1988., 1. lpp.

      (3)  OV L 374, 31.12.1988., 25. lpp.


title: Lieta T-227/07: Prasība, kas celta 2007. gada 28. jūnijā — Spānija/Komisija

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/37

         Prasība, kas celta 2007. gada 28. jūnijā — Spānija/Komisija
   (Lieta T-227/07)
   (2007/C 211/72)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — M. Muñoz Pérez)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 18. aprīļa Lēmumu 2007/243/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu, ciktāl uz to attiecas šī prasība;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Spānijas Karaliste apstrīd apstrīdēto lēmumu, ciktāl tas ietver finanšu korekciju par izmaksām, kas veiktas saistībā ar ražošanas atbalstu produktiem, kas pārstrādāti no tomātiem 2003. un 2004. tirdzniecības gadā, EUR 4 090 316,46 apmērā.
   Prasījumu pamatojumā prasītāja apgalvo, ka:

               —

               ir pārkāpts Regulas Nr. 729/70 (1) 2. un 3. pants un Regulas Nr. 1258/1999 (2) 2. pants, ņemot vērā to, ka nepastāvēja Komisijas minētās nelikumības, kas it īpaši attiecās uz izejvielu piegādes punktu kontroli, konkrēti, ka Ekstremaduras autonomā reģiona inspektori neesot veikuši pārbaudes naktīs, ka nav saglabāti pierādījumi par svēršanu un ka piegādes dokumenti nav parakstīti katrs atsevišķi;

               —

               pakārtoti, ir pārkāpts samērīguma princips, jo Komisija nolēma finanšu korekciju noteikt visam piegādāto tomātu daudzumam, kaut gan galvenā nelikumība, uz kuru balstīta korekcija, attiecās tikai uz nakts laikā piegādāto daudzumu, kas ļāva korekciju piemērot tikai šim daudzumam.

      (1)  Padomes 1970. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 729/70 par kopējas lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 94, 13. lpp.).

      (2)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1258/99 par kopējas lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 160, 103. lpp.).


title: Lieta C-662/15: Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 24. novembra spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Medical Services GmbH, iepriekš –BIOS Naturprodukte GmbH Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesību aktu tuvināšana — Direktīva 93/42/EEK — Medicīnas ierīces — I klases ierīce (ķirurģiskie brūču pārsēji), kurai ražotājs ir veicis atbilstības novērtējuma procedūru — Paralēlais imports — Datu par importētāju pievienošana uz marķējuma — Atbilstības papildu novērtējuma procedūra

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/14

         Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 24. novembra spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Medical Services GmbH, iepriekš –BIOS Naturprodukte GmbH

   (Lieta C-662/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Direktīva 93/42/EEK - Medicīnas ierīces - I klases ierīce (ķirurģiskie brūču pārsēji), kurai ražotājs ir veicis atbilstības novērtējuma procedūru - Paralēlais imports - Datu par importētāju pievienošana uz marķējuma - Atbilstības papildu novērtējuma procedūra)
   (2017/C 030/15)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

      Atbildētāja: BIOS Medical Services GmbH, iepriekš – BIOS Naturprodukte GmbH

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvu 2007/47/EK, 1. panta 2. punkta f) apakšpunkts un 11. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie neuzliek tādas medicīnas ierīces, par kādu ir pamatlieta, uz kuras ir CE marķējums un kurai ir veikts atbilstības novērtējums minētā 11. panta izpratnē, paralēlajam importētājam pienākumu veikt jaunu novērtējumu, kura mērķis ir apstiprināt informācijas – kas ļauj to identificēt un ko tas pievieno šīs ierīces marķējumam ierīces laišanai importa dalībvalsts tirgū, – atbilstību.

      (1)  OV C 118, 4.4.2016.


title: Lieta C-372/08 P: Tiesas 2009. gada 5. maija rīkojums — Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd /Eiropas Kopienu Komisija, Spānijas Karaliste (Apelācijas sūdzība — Regula (EK) Nr. 147/2007 — Īrijai piešķirto makreļu nozvejas kvotu 2007.– 2012. gadam samazināšana — Prasība par Regulas Nr. 147/2007 atcelšanu, kuru ir cēlusi Īrijas zvejnieku grupa, kuru veido 20 no pavisam 23 jūras ūdeņu saldētās pelaģiskās zvejas flotes licencētiem uzņēmumiem — Nepieņemamība — Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/16

         Tiesas 2009. gada 5. maija rīkojums — Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd/Eiropas Kopienu Komisija, Spānijas Karaliste
   (Lieta C-372/08 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Regula (EK) Nr. 147/2007 - Īrijai piešķirto makreļu nozvejas kvotu 2007.– 2012. gadam samazināšana - Prasība par Regulas Nr. 147/2007 atcelšanu, kuru ir cēlusi Īrijas zvejnieku grupa, kuru veido 20 no pavisam 23 jūras ūdeņu saldētās pelaģiskās zvejas flotes licencētiem uzņēmumiem - Nepieņemamība - Acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2009/C 205/29
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd (pārstāvji — G. Hogan, SC, N. Travers, BL, T. O'Sullivan, BL, D. Barry, solicitor)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — K. Banks), Spānijas Karaliste (pārstāve — N. Díaz Abad)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (septītā palāta) 2008. gada 2. jūnija rīkojumu lietā T-172/07 Atlantic Dawn Ltd u.c./Eiropas Kopienu Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa atzina par nepieņemamu prasību atcelt Komisijas 2007. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 147/2007, ar kuru 2007.–2012. gadam pielāgo konkrētas nozvejas kvotas saskaņā ar 23. panta 4. punktu Regulā (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku — Prasība, lai apstrīdētais akts skartu tieši

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely un Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, kā arī Colmcille Fishing Ltd sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 285, 08.11.2008.


title: Lieta C-614/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 30. novembrī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) — Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer/Anneliese Kuso

text:
               17.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 30. novembrī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) — Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer/Anneliese Kuso

   (Lieta C-614/11)
   2012/C 80/10
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer

      Atbildētāja: Anneliese Kuso

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Direktīvas 76/207/EEK (1), kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/73/EK, 3. panta 1. punkta a) un c) apakšpunkts nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru jautājums par to, vai pastāv diskriminācija atkarībā no dzimuma saistībā ar darba tiesisko attiecību izbeigšanu, kas notiek sakarā ar tāda individuāla darba līguma termiņa beigām, kas ir noslēgts pirms minētās direktīvas spēkā stāšanās (šajā gadījumā — pirms Austrijas pievienošanās Eiropas Savienībai), ir jāpārbauda, nevis pamatojoties uz darba līguma, kas pirms [Austrijas] pievienošanās tika noslēgts uz noteiktu laiku, termiņa beigām kā “atlaišanas nosacījumu”, bet tikai saistībā ar lūguma par darba līguma termiņa pagarinājumu atteikumu kā “darbā pieņemšanas nosacījumu”?

      (1)  1976. gada 9. februāra Direktīva 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem (OV L 39, 40. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/73/EK.


title: Lieta C-239/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Landgericht Berlin (Vācija) 2009. gada 1. jūlija rīkojumu — SEYDALAND Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG/BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

text:
               12.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 220/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Landgericht Berlin (Vācija) 2009. gada 1. jūlija rīkojumu — SEYDALAND Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG/BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH
   (Lieta C-239/09)
   2009/C 220/40
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Berlin

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SEYDALAND Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG

      Atbildētāja: BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

      Prejudiciālais jautājums

   Vai 5. panta 1. punkta otrais un trešais teikums Flächenerwerbsverordnung (Zemes iegūšanas noteikumi), kas ir izdoti, lai izpildītu Ausgleichsleitungsgesetz (Likums par kompensācijas maksājumiem) 4. panta 3. punkta 1) apakšpunktu, ir pretrunā EKL 87. pantam (ņemot vērā to, ka lauksaimniecības zemes vērtību nosaka, pamatojoties uz reģionālajām aramzemes un pļavu references vērtībām, ja tādas ir noteiktas; reģionālās references vērtības federālais finanšu ministrs publicē Bundesanzeiger [federālās valdības oficiālais vēstnesis])?


title: Tiesas spriedums (2015. gada 15. jūlijs) lietā E-2/15 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi (EEZ/EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Regula (ES) Nr. 185/2010 attiecībā uz pasažieru un citu personu pārbaudi ar sprāgstvielu palieku detektoriem (ETD) kombinācijā ar rokas metāla detektoriem (HHMD))

text:
               7.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 3/6

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2015. gada 15. jūlijs)
   lietā E-2/15
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi

      (EEZ/EBTA valsts saistību neizpilde – Pasākumu neīstenošana – Regula (ES) Nr. 185/2010 attiecībā uz pasažieru un citu personu pārbaudi ar sprāgstvielu palieku detektoriem (ETD) kombinācijā ar rokas metāla detektoriem (HHMD))
   (2016/C 3/07)
   Lietā E-2/15 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi – PIETEIKUMS paziņojumam, ka Islande nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 7. pantu, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai tās iekšējā tiesību sistēmā ieviestu aktu, kas minēts Līguma XIII pielikuma 66.he punkta divpadsmitajā ievilkumā (Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 104/2013 (2013. gada 4. februāris), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 185/2010 attiecībā uz pasažieru un citu personu pārbaudi ar sprāgstvielu palieku detektoriem (ETD) kombinācijā ar rokas metāla detektoriem (HHMD)) un pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu un XIII pielikuma nozaru pielāgojumiem, – Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesnesis referents Per Christiansen un tiesnesis Páll Hreinsson, 2015. gada 15. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda.
   Ar šo Tiesa:

               1)

               paziņo, ka Islande nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 7. pantu, noteiktajā termiņā nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai tās iekšējā tiesību sistēmā ieviestu aktu, kas minēts Līguma XIII pielikuma 66.he punkta divpadsmitajā ievilkumā (Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 104/2013 (2013. gada 4. februāris), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 185/2010 attiecībā uz pasažieru un citu personu pārbaudi ar sprāgstvielu palieku detektoriem (ETD) kombinācijā ar rokas metāla detektoriem (HHMD)) un pielāgots Līgumam ar tā 1. protokolu un XIII pielikuma nozaru pielāgojumiem;

               2)

               piespriež Islandei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-362/14: Prasība, kas celta 2014. gada 27. maijā  – REWE-Zentral /ITSB – Vicente Gandia Pla ( “MY PLANET” )

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/31

         Prasība, kas celta 2014. gada 27. maijā – REWE-Zentral/ITSB – Vicente Gandia Pla (“MY PLANET”)
   (Lieta T-362/14)
   2014/C 261/55
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: REWE-Zentral AG (Ķelne, Vācija) (pārstāvji – M. Kinkeldey, S. Brandstätter un A. Wagner, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Vicente Gandia Pla, SA (Chiva, Spānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 6. marta lēmumu lietā R 201/2013–1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “MY PLANET”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25., 32. un 33. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 5 66  515

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Vicente Gandia Pla, SA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “EL MIRACLE PLANET” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25., 32. un 33. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 41. panta 1. punkta pārkāpums


title: Lieta T-668/15: Prasība, kas celta 2015. gada 18. novembrī – Jema Energy/empresa común Fusion for Energy

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/71

         Prasība, kas celta 2015. gada 18. novembrī – Jema Energy/empresa común Fusion for Energy

   (Lieta T-668/15)
   (2016/C 027/90)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Jema Energy, S.A. (Lasarte-Oria, Spānija) (pārstāvis – N. Rey Rey, abogada)

      Atbildētāja: Empresa Común Europea para el ITER y el Desarrollo de la Energía de Fusión

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru atbildētāja noraidījusi prasītājas Jema Energy piedāvājumu, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Pirmais pamats attiecas uz konkursā piemēroto noteikumu skaidrību un tiesiskās noteiktības un pārskatāmības principa pārkāpumu.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka šī konkursa specifikācijās ir neskaidri un neprecīzi jēdzieni, kuru dēļ prasītājai vairakkārt nācās lūgt atbildētāju sniegt dažādus skaidrojumus. Prasītāja uzdeva ļoti skaidrus jautājumus, kas neradīja pamatu dažādai interpretācijai. Jau kopš paša sākuma F4E atbildes bija ļoti neskaidras un nenoteiktas.

                           —

                           Ņemot vērā šajā konkursā piemēroto atlases kritēriju neskaidrību un F4E attieksmi, reaģējot uz prasītājas jautājumiem un rīcību, tiek uzskatīts, ka ir pārkāpti tiesiskās noteiktības un pārskatāmības principi.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips un pretendentu vienādu iespēju procedūras gaitā princips.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka vienā no dokumentiem, kuru atbildētāja nosūtīja prasītājai konkursa sākumā, bija rakstīts, ka gadījumā, ja iesniegtie paraugi neatbilst tehniskajām prasībām, pretendentam būs iespēja iesniegt jaunus paraugus, lai panāktu pilnīgu atbilstību prasībām. Nevienā brīdī prasītāja netika brīdināta par to, ka tā neatbilst prasībām, tādējādi tai nekad nav bijusi iespēja iesniegt citus paraugus. Savukārt, iemesls, kuru atbildētāja izmantoja JEMA diskvalificēšanai konkursā, bija tieši tāds, ka tās paraugi neatbilst prasībām.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips un tiek mākslīgi ierobežota konkurence.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atlases kritēriji ir pārlieku stingri. F4E lūdz iesniegt atsauksmes, kas atbilstu trīs prasību kopumam (enerģija, maiņspriegums un maiņstrāva), kas nav nepieciešamas un ir nesamērīgas projekta īstenošanai. Turklāt tā pieprasa kā atsauksmi iesniegt barošanas avota projektu, kas būtu veikts pēdējo piecu gadu laikā, kas ir uzskatāms par vēl vienu nesamērīgu kritēriju, jo sabiedrības, kam varētu būt atsauksmes, kas atbilst šiem kritērijiem, ir frekvenču pārveidotāju ražotāji lieljaudas motoriem. Parasti tās ir lielas sabiedrības, tādējādi no dalības [konkursā] tiek atturēti mazie un vidējie uzņēmumi.


title: Lieta C-393/05: Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2005. gada 4. novembrī

text:
               14.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 10/13

         Prasība pret Austrijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 4. novembrī
   (Lieta C-393/05)
   (2006/C 10/26)
   tiesvedības valoda — vācu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 4. novembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Austrijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Enrico Traversa un Gerald Braun, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītāja prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, uzliekot ekoloģiskās lauksaimniecības nozares privātajām kontroles organizācijām, kas reģistrētas un licencētas citā dalībvalstī, pienākumu izmantot ēku vai citu pastāvīgu infrastruktūru Austrijā savu aktivitāšu veikšanai tajā, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 49. pants;

               2)

               piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Austrijas iestādes pieprasa visām ekoloģiskās lauksaimniecības nozares privātajām kontroles organizācijām, kas reģistrētas un licencētas citā dalībvalstī, ēku vai citu pastāvīgu infrastruktūru izmantošanu Austrijā savu aktivitāšu veikšanai tajā. Šī prasība ir pretrunā pakalpojumu sniegšanas brīvībai, jo tā neļauj uzņēmumiem, kas reģistrēti citās dalībvalstīs, sniegt pakalpojumus Austrijā.
   Ar pakalpojumu sniegšanas brīvību EKL 49. panta izpratnē saprot tiesības netraucēti sniegt pakalpojumus no vienas dalībvalsts citā, neizmantojot reģistrētu biroju citā dalībvalstī. Saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru pakalpojumu sniegšanas brīvības garantēšanai ir vajadzīga ne tikai jebkādas diskriminācijas uz pilsonības pamata novēršana, bet arī jebkādu tādu šķēršļu novēršana, kas var traucēt, atturēt vai mazāk piesaistīt pakalpojumu sniedzēju, kas ir reģistrēts citā dalībvalstī, kurā tas likumīgi veic līdzīgus pakalpojumus. Tādējādi EKL 49. pants neļauj piemērot valsts tiesisko regulējumu vai administratīvo praksi, kas bez objektīva attaisnojuma ierobežo pakalpojumu sniedzēja iespējas patiesi izmantot pakalpojumu sniegšanas brīvību.
   Pamatojums, ko sniedza Austrijas Republika,– iespējamā publiskās varas izmantošana no kontroles organizāciju puses un vispārējās intereses — nevar attaisnot šo pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumu. Atsauce uz publiskās varas īstenošanu kā uz šā pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojuma attaisnojošu iemeslu var būt likumīga un pieļaujama tikai tad, ja, veicot attiecīgo aktivitāti, notiek tieša un īpaša līdzdalība publiskās varas īstenošanā. Kontroles organizācijas tomēr nav valsts iestādes: tās nevar piespiedu kārtā izpildīt sankcijas, tās neizsniedz publiskus dokumentus un tiesiskās attiecības starp kontroles organizāciju un ražotāju reglamentē tikai privātās tiesības.
   Tas, ka kontroles organizācijai Austrijā nav sava biroja, neapdraud vispārējās intereses, jo atbilstoši Kopienas tiesību kritērijiem veiktā kontrole ir efektīva tad, ja attiecīgo kontroles organizāciju licencē un pārbauda tās dalībvalsts iestādes, kurā licence tiek izsniegta. Turklāt šajā gadījumā pastāv Kopienas koordinēšanas un saskaņošanas tiesību normas, kas garantē to, ka atbilstoši identiskiem standartiem citās dalībvalstīs tāpat tiek ievērotas vispārējās intereses, uz ko atsaucas Austrijas Republika.


title: Lieta T-520/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 9. jūlija spriedums – Pågen Trademark /ITSB ( “gifflar” ) Kopienas preču zīme — Kopienas grafiskas preču zīmes “gifflar” reģistrācijas pieteikums — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstošs raksturs — Atšķirtspējas neesamība — Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 3. punkts

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/30

         Vispārējās tiesas 2014. gada 9. jūlija spriedums – Pågen Trademark/ITSB (“gifflar”)
   (Lieta T-520/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas grafiskas preču zīmes “gifflar” reģistrācijas pieteikums - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstošs raksturs - Atšķirtspējas neesamība - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 3. punkts)
   2014/C 282/39
   Tiesvedības valoda – zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pågen Trademark AB (Malme, Zviedrija) (pārstāvis – J. Norderyd, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – D. Leffler un P. Geroulakos)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 18. septembra lēmumu lietā R 46/2012–2 attiecībā uz pieteikumu par grafiskas preču zīmes “gifflar” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Pågen Trademark AB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 32, 2.2.2013.


title: Lieta T-796/16: Prasība, kas celta 2016. gada 11. novembrī – CEDC International/EUIPO – Underberg (Zaļgani brūna zāles stiebra pudelē attēlojums)

text:
               9.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/54

         Prasība, kas celta 2016. gada 11. novembrī – CEDC International/EUIPO – Underberg (Zaļgani brūna zāles stiebra pudelē attēlojums)
   (Lieta T-796/16)
   (2017/C 006/68)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Polija) (pārstāvis – M. Siciarek, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Underberg AG (Dietlikon, Šveice)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīme (Zaļgani brūna zāles stiebra pudelē attēlojums) – reģistrācijas pieteikums Nr. 33 266

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 29. augusta lēmums lietā R 1248/2015–4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO un otrajai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai ir radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā un procesā Apelācijas padomē.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta, 42. panta 2. un 3. punkta, 75. panta un 76. panta 1. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-152/16: Prasība, kas celta 2016. gada 11. aprīlī – Megasol Energie/Komisija

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/58

      Prasība, kas celta 2016. gada 11. aprīlī – Megasol Energie/Komisija
      (Lieta T-152/16)
      (2016/C 211/72)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Megasol Energie AG (Deitingen, Šveice) (pārstāvis – T. Wegner, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  Komisijas 2016. gada 11. februāra Īstenošanas regulas (ES) 2016/185 un 2016/184 atzīt par spēkā neesošām;

                  —

                  pakārtoti – Komisijas 2016. gada 11. februāra Īstenošanas regulas (ES) 2016/185 un 2016/184 atzīt par spēkā neesošām tiktāl, ciktāl ar tām prasītājas uz Savienību eksportētajiem saules enerģijas moduļiem tiek piemērots antidempinga un kompensācijas maksājums, kaut arī saules enerģijas moduļi ietver sākotnēji no Taivānas pārsūtītu tādu uzņēmumu saules enerģijas elementus, kuri ir atbrīvoti no pasākumiem;

                  —

                  pakārtoti – Komisijas 2016. gada 11. februāra Īstenošanas regulas (ES) 2016/185 un 2016/184 atzīt par spēkā neesošām tiktāl, ciktāl ar tām prasītājas uz Savienību eksportētajiem saules enerģijas moduļiem tiek piemērots antidempinga un kompensācijas maksājums, kaut arī saules enerģijas moduļi ietver sākotnēji no Taivānas pārsūtītus dažādu uzņēmumu saules enerģijas elementus;

                  —

                  galēji pakārtoti – Komisijas 2016. gada 11. februāra Īstenošanas regulas (ES) 2016/185 un 2016/184 atzīt par spēkā neesošām, ciktāl tās skar prasītāju;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

                  1.

                  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, nav veikta izmeklēšana attiecībā uz eksportu no Šveices.
                  Prasītāja apgalvo, ka antidempinga maksājumi drīkstētu tikt paplašināti tikai tad, ja pastāvētu antidempinga pamatregulas (turpmāk tekstā – “antidempinga pamatregula”) 13. pantā paredzētie nosacījumi. Tas it īpaši nozīmējot, ka ir tikusi uzsākta un efektīvi veikta [pasākumu] apiešanas izmeklēšana saistībā ar lietā aplūkoto eksportu.
                  Tā kā prasītāja saules enerģijas moduļus uz Savienību eksportēja no Šveices, taču izmeklēšana attiecībā uz Šveici pretēji antidempinga pamatregulas 13. pantam neesot tikusi uzsākta, pasākumi nedrīkstētu tikt noteikti prasītājas saules enerģijas moduļiem.

                  2.

                  Ar otro pamatu tiek apgalvota kļūdaina lietas apstākļu izvērtēšana attiecībā uz Taivānu.
                  Komisija pretēji antidempinga pamatregulas 13. panta 1. punkta trešajam teikumam esot kļūdaini izvērtējusi lietas apstākļus attiecībā uz pārmaiņām tirdzniecības modelī starp Ķīnu un Taivānu. It īpaši, konstatētie tirdzniecības statistikas dati liecinot par nenoteiktību. Šie dati neļaujot izdarīt secinājumu, ka ir notikusi pārsūtīšana caur Taivānu. Attiecībā uz Taivānu, neesot arī ievērojamas pārmaiņas tirdzniecības modelī, jo no Taivānas veiktā eksporta pieaugums esot bijis vien nenozīmīgs.

                  3.

                  Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka neesot tikusi veikta lietas apstākļu izvērtēšana attiecībā uz Šveici.
                  Prasītājas eksportētajiem saules enerģijas moduļiem paplašināti muitas maksājumi nevarētu tikt uzlikti jau tāpēc vien, ka, ņemot vērā tirdzniecības attiecības starp Ķīnu un Šveici, neesot tikušas konstatētas vispār nekādas pārmaiņas tirdzniecības modelī antidempinga pamatregulas 13. panta 3. punkta trešās daļas izpratnē.

                  4.

                  Ar ceturto pamatu tiek apgalvota nepamatotu pārmaiņu tirdzniecības modelī neesamība.
                  Pat ja pastāvētu pārmaiņas tirdzniecības modelī quod non attiecībā uz Taivānu un Šveici, Komisija tomēr neesot konstatējusi, ka tam nebūtu attaisnojuma.

                  5.

                  Ar piekto pamatu tiek apgalvota kļūda vērtējumā, kas pieļauta, Komisijai pieņemot apstrīdētās regulas, prasītājas atbrīvošanas iespējas, izmantojot saistību rēķinu, neesamības dēļ.
                  Kamēr Savienības uzņēmumi, izmantojot saistību rēķinu, varot importēt no pasākumiem atbrīvotas preces, prasītājai tas neesot iespējams. Tā tas esot, jo saistību paziņojuma formulējumā uzmanība netiekot pievērsta trešo valstu uzņēmējiem, kuri izmanto Malaizijas un Taivānas izcelsmes elementus.

                  6.

                  Ar sesto pamatu tiek apgalvota kļūda vērtējumā, kas pieļauta, Komisijai pieņemot apstrīdētās regulas, Savienības pamattiesību un starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju noslēgtā nolīguma (turpmāk tekstā – “EEK un Šveices nolīgums”) pārkāpuma dēļ.
                  Prasītāja visbeidzot norāda uz brīvības izvēlēties profesiju un tiesību strādāt un darījumdarbības brīvības (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 15. un 16. pants, turpmāk tekstā – “Pamattiesību harta”), tiesību uz īpašumu (Pamattiesību hartas 17. pants) un vienlīdzības likuma priekšā (Pamattiesību hartas 20. pants) pārkāpumu, jo tā, salīdzinot ar Savienības uzņēmējiem, atrodoties sliktākā situācijā. Ar EEK un Šveices nolīgumu esot aizliegta līgumslēdzēju valstu uzņēmumu diskriminācija.


title: Lieta T-307/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 9. decembra spriedums — Earle Beauty /ITSB ( NATURALLY ACTIVE ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes NATURALLY ACTIVE reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Raksturīgās atšķirtspējas neesamība — Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 3. punkts)

text:
               29.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/38

         Vispārējās tiesas 2010. gada 9. decembra spriedums — Earle Beauty/ITSB (“NATURALLY ACTIVE”)
   (Lieta T-307/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “NATURALLY ACTIVE” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Raksturīgās atšķirtspējas neesamība - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 3. punkts)
   2011/C 30/68
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Liz Earle Beauty Co. Ltd (Ryde, Isle of Wight, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — sākotnēji M. Cover, vēlāk — K. O’Rourke, solicitors)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 11. maija lēmumu lietā R 27/2009-2 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “NATURALLY ACTIVE” kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 11. maija lēmumu lietā R 27/2009-2 daļā, kurā atteikts reģistrēt vārdisku apzīmējumu “NATURALLY ACTIVE” kā Kopienas preču zīmi attiecībā uz maisiņiem veļas mazgāšanai, kosmētikas somiņām un koferiem, pludmales somām, rokassomām, plecu somām, iepirkumu tīkliņiem, naudasmakiem, kabatas portfeļiem, tā sauktajiem “vanity cases”, dekoratīvās kosmētikas somām, auduma somām un spoguļu maisiņiem, kas ietilpst 18. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Liz Earle Beauty Co. Ltd sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas ITSB tiesāšanās izdevumu. ITSB sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 244, 10.10.2009.


title: Lieta T-154/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 27. aprīļa spriedums – ANKO/Komisija Šķīrējklauzula – Nolīgumi par subsīdijām, kas noslēgti Septītās pamatprogrammas pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2007.–2013. gads) ietvaros – Projekti “Perform” un “Oasis” – Pieļaujamās izmaksas – Piešķirto līdzekļu atmaksāšana – Pretprasība – Nokavējuma procenti

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/44

      Vispārējās tiesas 2016. gada 27. aprīļa spriedums – ANKO/Komisija
      (Lieta T-154/14) (1)

      (Šķīrējklauzula - Nolīgumi par subsīdijām, kas noslēgti Septītās pamatprogrammas pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2007.–2013. gads) ietvaros - Projekti “Perform” un “Oasis” - Pieļaujamās izmaksas - Piešķirto līdzekļu atmaksāšana - Pretprasība - Nokavējuma procenti)
      (2016/C 211/54)
      Tiesvedības valoda – grieķu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji – V. Christianos, S. Paliou un A. Skoulikis, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – R. Lyal un P. Arenas, pārstāvji, kuriem palīdz O. Lytra, advokāts)

         Priekšmets

      Atbilstoši LESD 272. pantam celtas prasības, kurās, pirmām kārtām, lūgts, pirmkārt, atzīt par nepamatotu Komisijas prasību atmaksāt subsīdijas, kas prasītājai izmaksātas, izpildot nolīgumus Nr. 215754 “Atvērta arhitektūra pieejamiem pakalpojumiem, integrācijai un standartizācijai” un Nr. 215952 “Kompleksa multiparametru sistēma motorikas efektīvai un nepārtrauktai vērtēšanai un izsekošanai Parkinsona slimības un citu neirodeģeneratīvo slimību gadījumā”, kas tika noslēgti Septītās pamatprogrammas pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2007.–2013. gads) ietvaros, un, otrkārt, piespriest Komisijai samaksāt to subsīdiju atlikušo summu, kas nav tikusi izmaksāta atbilstoši minētajiem nolīgumiem, kā arī, otrām kārtām, atbilstoši pretprasībai piespriest prasītājai atmaksāt subsīdijas, kas ir tikušas nepamatoti izmaksātas šo nolīgumu ietvaros

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  noraidīt ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias celto prasību;

                  2)

                  piespriest ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias samaksāt Eiropas Komisijai summu EUR 650 625,37 apmērā, kas atbilst to finanšu ieguldījumu atmaksai, kurus tā bija saņēmusi saistībā ar nolīgumiem Nr. 215754 “Atvērta arhitektūra pieejamiem pakalpojumiem, integrācijai un standartizācijai” un Nr. 215952 “Kompleksa multiparametru sistēma motorikas efektīvai un nepārtrauktai vērtēšanai un izsekošanai Parkinsona slimības un citu neirodeģeneratīvo slimību gadījumā”, kas tika noslēgti Septītās pamatprogrammas pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2007.–2013. gads) ietvaros, pieskaitot nokavējuma procentus ar likmi 3,75 % apmērā, sākot no 2014. gada 3. maija;

                  3)

                  ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 175, 10.6.2014.


title: Lieta T-59/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 25. janvāra rīkojums – Amitié/EACEA

text:
               13.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/42

         Vispārējās tiesas 2017. gada 25. janvāra rīkojums – Amitié/EACEA

   (Lieta T-59/15) (1)

   (2017/C 078/59)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 138, 27.4.2015.


title: Lieta T-62/06: Prasība, kas celta  2006. gada 23. februārī  —  Eurallumina  pret Komisiju

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/44

         Prasība, kas celta 2006. gada 23. februārī — Eurallumina pret Komisiju
   (Lieta T-62/06)
   (2006/C 86/83)
   valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eurallumina SpA, Portoskuso (Itālija) (pārstāvji — L. Martins Alegi [L. Martin Alegi], R. Dentons [R. Denton], M. Garsija [M. Garcia], Solicitors)

      Atbildētājs: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               Vai nu:

                           —

                           pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu; vai

                           —

                           nolemt, ka ar Padomes lēmumu 2001/224/EEK noteiktais pašreizējais atbrīvojums ir likumīgs līdz 2006. gada 31. decembrim un izdot rīkojumu, ka jebkura summa, no kuras maksāšanas Itālijas valsts ir atbrīvojusi vai atbrīvos, netiktu uzskatīta par nelikumīgu valsts atbalstu, vai vismaz netiktu atgūta; vai

                           —

                           pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu un nolemt, ka ar Padomes lēmumu 2001/224/EEK noteiktais pašreizējais atbrīvojums ir likumīgs līdz 2006. gada 31. decembrim un izdot rīkojumu, ka jebkura summa, no kuras maksāšanas Itālijas valsts ir atbrīvojusi vai atbrīvos, netiktu uzskatīta par nelikumīgu valsts atbalstu, vai vismaz netiktu atgūta;

               —

               Vai nu:

                           —

                           atcelt apstrīdētā lēmuma 1., 4., 5., un 6. pantu, ciktāl tas attiecas uz Eurallumina; vai

                           —

                           nolemt, ka ar Padomes lēmumu 2001/224/EEK noteiktais pašreizējais atbrīvojums ir likumīgs līdz 2006. gada 31. decembrim un izdot rīkojumu, ka jebkura summa, no kuras maksāšanas Itālijas valsts ir atbrīvojusi vai atbrīvos, netiktu uzskatīta par nelikumīgu valsts atbalstu, vai vismaz netiktu atgūta; vai

                           —

                           atcelt apstrīdētā lēmuma 1., 4., 5., un 6. pantu, ciktāl tas attiecas uz Eurallumina, un nolemt, ka ar Padomes lēmumu 2001/224/EEK noteiktais pašreizējais atbrīvojums ir likumīgs līdz 2006. gada 31. decembrim un izdot rīkojumu, ka jebkura summa, no kuras maksāšanas Itālijas valsts ir atbrīvojusi vai atbrīvos, netiktu uzskatīta par nelikumīgu valsts atbalstu, vai vismaz netiktu atgūta;

               —

               pakārtoti — grozīt apstrīdētā lēmuma 5. un 6. pantu, ciktāl tas attiecas uz Eurallumina, tādējādi, lai saskaņā ar patreizējo atbrīvojumu līdz 2006. gada 31. decembrim, vai vismaz līdz 2003. gada 31. decembrim jebkura summa, no kuras maksāšanas Itālijas valsts ir atbrīvojusi vai atbrīvos, netiktu atgūta; un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apstrīd Komisijas 2005. gada 7. decembra lēmumu, kas ir adresēts Francijas Republikai, Īrijai un Itālijas Republikai, un kas attiecas uz vairākiem Padomes lēmumiem, ar kuriem tiek noteikts atbrīvojums no akcīzes nodokļa atbrīvojumi attiecībā uz minerāleļļām, kas tiek izmantotas alumīnija oksīda ražošanai Gardanne, Šenonas reģionā un Sardīnijā. Apstrīdētajā lēmumā Komisija konstatēja, ka šie atbrīvojumi ir valsts atbalsts.
   Lai pamatotu savu prasību, prasītāja apgalvo, ka tai bija tiesības uzskatīt, ka patreizējais atbrīvojums, ko piedāvāja Komisija un kas tika vienbalsīgi apstiprināts ar Padomes lēmumu 2001/224/EEK (1) līdz 2006. gada decembra beigām, ir juridiski spēkā esošs Kopienu tiesību akts un jebkuras darbības, ko veic Itālijas valsts vai prasītāja, lai realizētu šos pasākumus vai paļautos uz šiem pasākumiem, nenovestu pie prettiesiska rezultāta. Prasītāja apgalvo, ka tai bija tiesības uzskatīt, ka summas, ko Itālijas valsts nelika maksāt saskaņā ar tiesiski piešķirtu atbrīvojumu, nekādā gadījumā netiks atgūtas. Komisija, apgalvojot, ka atbrīvojumu piemērošana bija valsts atbalsts, kas ir atgūstams no 2002. gada 3. februāra līdz 2003. gada 31. decembrim, tādējādi ir iespējami pārkāpusi prasītājas tiesības attiecībā uz tiesiskās paļāvības principu, tiesiskās drošības principu, spēkā esamības prezumciju, “lex specialis” un “effet utile”, kā arī labas pārvaldības principu.
   Turklāt tiek apgalvots, ka, uzskatot, ka prasītājas tiesiskā paļāvība izbeidzās 2002. gada 2. februārī, Komisija neņēma vērā pienācīgu laika posmu, kurā bija jāveic un jāamortizē investīcijas attiecībā uz prasītājas rūpnīcu. Tādējādi Komisija iespējams nav norādījusi apstrīdētā lēmuma pamatojumu.

      (1)  Padomes 2001. gada 12. marta lēmums 2001/224/EEK, kas attiecas uz pazeminātām akcīzes nodokļa likmēm vai atbrīvojumiem no akcīzes nodokļa dažām minerāleļļām, ja tās izmanto īpašiem mērķiem (OV L 84, 23. lpp.)


title: Lieta C-380/10: Prasība, kas celta 2010. gada 29. jūlijā — Eiropas Komisija/Somijas Republika

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/13

         Prasība, kas celta 2010. gada 29. jūlijā — Eiropas Komisija/Somijas Republika
   (Lieta C-380/10)
   ()
   2010/C 260/16
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un K. Nyberg)

      Atbildētāja: Somijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 14. marta Direktīvas 2007/2/EK (1), ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu attiecībā uz Ālandes salu provinci, Somijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2009. gada 14. maijā.

      (1)  OV 2007, L 108, 1. lpp.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 25. maijā lietā T-352/02 Creative Technology Ltd pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “PC WORKS” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “W WORK PRO” — Reģistrācijas atteikums — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/35

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 25. maijā
   lietā T-352/02 Creative Technology Ltd pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “PC WORKS” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “W WORK PRO” - Reģistrācijas atteikums - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2005/C 182/65)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā T-352/02 Creative Technology Ltd, Singapūra (Singapūra), ko pārstāv M. Edinborovs [M. Edenborough], barrister, Dž. Flintofts [J. Flintoft], S. Džounss [S. Jones] un P. Raulinsons [P. Rawlinson], solicitors, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāves — B. Holsta Filtenborga [B. Holst Filtenborg] un S. Laitinena [S. Laitinen]), otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks Hosē Vila Ortiss [José Vila Ortiz], ar dzīvesvietu Valensijā (Spānijā), par prasību pret ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2002. gada 4. septembra lēmumu (lietā R 265/2001-4) attiecībā uz iebildumu procesu starp Creative Technology Ltd un Hosē Vila Ortiss, Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs I. Legāls [H. Legal], tiesneši P. Mengoci [P. Mengozzi] un I. Višņevska-Bjalecka [I. Wiszniewska-Białecka], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 25. maijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prāsītaja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 25.1.2003.


title: Lieta T-15/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 13. maija spriedums – Group Nivelles/ITSB – Easy Sanitairy Solutions (Dušas noteka) Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts dizainparaugs, kas attēlo dušas noteku — Agrāks dizainparaugs — Spēkā neesamības pamati — Novitāte — Individuāls raksturs — Agrāka dizainparauga redzamās iezīmes — Attiecīgie ražojumi — Regulas (EK) Nr. 6/2002 4.–7. pants, 19. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/30

         Vispārējās tiesas 2015. gada 13. maija spriedums – Group Nivelles/ITSB – Easy Sanitairy Solutions (Dušas noteka)
   (Lieta T-15/13) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts dizainparaugs, kas attēlo dušas noteku - Agrāks dizainparaugs - Spēkā neesamības pamati - Novitāte - Individuāls raksturs - Agrāka dizainparauga redzamās iezīmes - Attiecīgie ražojumi - Regulas (EK) Nr. 6/2002 4.–7. pants, 19. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 213/51)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Group Nivelles (Gingeloma, Beļģija) (pārstāvis – H. Jonkhout, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – S. Bonne un A. Folliard–Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Easy Sanitairy Solutions BV (Losera, Nīderlande) (pārstāvis – F. Eijsvogels, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas trešās padomes 2012. gada 4. oktobra lēmumu lietā R 2004/2010–3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp I-drain BVBA un Easy Sanitairy Solutions BV

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācijas trešās padomes 2012. gada 4. oktobra lēmumu lietā R 2004/2010–3;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Group Nivelles un Easy Sanitairy Solutions BV tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 108, 13.4.2013.


title: Lieta T-516/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 16. februāra spriedums – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (“Limbic® Types”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Limbic® Types” reģistrācijas pieteikums — Aprakstoša rakstura neesamība — Absolūts atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/46

         Vispārējās tiesas 2017. gada 16. februāra spriedums – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (“Limbic® Types”)
   (Lieta T-516/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Limbic® Types” reģistrācijas pieteikums - Aprakstoša rakstura neesamība - Absolūts atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2017/C 104/65)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gruppe Nymphenburg Consult AG (Minhene, Vācija) (pārstāvji – R. Kunze un G. Würtenberger, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis – M. Fischer)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 23. jūnija lēmumu lietā R 1974/2014–1 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt kā Eiropas Savienības preču zīmi vārdisku apzīmējumu “Limbic® Types”

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 23. jūnija lēmumu lietā R 1974/2014–1;

               2)

               EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Gruppe Nymphenburg Consult AG tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 354, 26.10.2015.


title: Lieta T-318/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 9. jūnija rīkojums – Vinnolit/Komisija Valsts atbalsts — Vācijas veiktie pasākumi no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un energoietilpīgu uzņēmumu atbalstam — Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru — Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/67

         Vispārējās tiesas 2015. gada 9. jūnija rīkojums – Vinnolit/Komisija
   (Lieta T-318/14) (1)

   (Valsts atbalsts - Vācijas veiktie pasākumi no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un energoietilpīgu uzņēmumu atbalstam - Lēmums uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru - Galīgā lēmuma pieņemšana pēc prasības celšanas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2015/C 294/82)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vinnolit GmbH & Co. KG (Ismaning, Vācija) (pārstāvji – M. Geipel, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un R. Sauer, kam palīdz H. Wollmann, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 18. decembra Lēmumu C(2013) 4424 final uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru saistībā ar Vācijas Federatīvās Republikas īstenotajiem pasākumiem no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas un lielo elektroenerģijas patērētāju atbalstam [valsts atbalsts SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tiesvedību lietā izbeigt;

               2)

               nelemt par EBTA Uzraudzības iestādes iesniegto pieteikumu par iestāšanos lietā;

               3)

               Vinnolit GmbH & Co. KG sedz savus tiesāšanās izdevumus pati un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               4)

               EBTA Uzraudzības iestāde sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 223, 14.7.2014.


title: Apvienotās lietas C-566/11, C-567/11, C-580/11, C-591/11, C-620/11 un C-640/11: Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 17. oktobra spriedums ( Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Iberdrola, SA, Gas Natural SDG SA (C-566/11), Gas Natural SDG SA (C-567/11), Tarragona Power SL (C-580/11), Gas Natural SDG SA, Bizcaia Energía SL (C-591/11), Bahía de Bizcaia Electricidad SL (C-620/11), E.ON Generación SL u.c. (C-640/11) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Ozona slāņa aizsardzība — Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma Kopienā — Kvotu piešķiršanas metode — Kvotu piešķiršana bez maksas)

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/4

         Tiesas (piektā palāta) 2013. gada 17. oktobra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Iberdrola, SA, Gas Natural SDG SA (C-566/11), Gas Natural SDG SA (C-567/11), Tarragona Power SL (C-580/11), Gas Natural SDG SA, Bizcaia Energía SL (C-591/11), Bahía de Bizcaia Electricidad SL (C-620/11), E.ON Generación SL u.c. (C-640/11)
   (Apvienotās lietas C-566/11, C-567/11, C-580/11, C-591/11, C-620/11 un C-640/11) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Ozona slāņa aizsardzība - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma Kopienā - Kvotu piešķiršanas metode - Kvotu piešķiršana bez maksas)
   2013/C 367/06
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Supremo

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītājas: Iberdrola SA, Gas Natural SDG SA,

      piedaloties: Administración del Estado u.c. (C-566/11),

      Prasītāja: Gas Natural SDG SA,

      piedaloties: Endesa SA u.c. (C-567/11),

      Prasītāja: Tarragona Power SL,

      piedaloties: Gas Natural SDG SA u.c. (C-580/11)

      Prasītājas: Gas Natural SDG SA, Bizcaia Energía SL,

      piedaloties: Administración del Estado u.c. (C-591/11),

      Prasītāja: Bahía de Bizcaia Electricidad SL,

      piedaloties: Gas Natural SDG SA u.c. (C-620/11),

      Prasītāja: E.ON Generación SL u.c. (C-640/11)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Supremo — Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvas 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.), 10. panta interpretācija — Ozona slāņa aizsardzība — Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma Kopienā — Kvotu piešķiršanas metode — Kvotu piešķiršana bez maksas

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvas 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, 10. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek aizliegts piemērot tādus valsts likumdošanas pasākumus kā pamatlietās aplūkotie, kuru mērķis un sekas ir atlīdzības par elektroenerģijas ražošanu samazināšana par summu, par kādu minētā atlīdzība ir paaugstināta tāpēc, ka bez maksas piešķirto emisijas kvotu vērtība ir iekļauta pārdošanas piedāvājumu cenās elektroenerģijas vairumtirdzniecības tirgū.

      (1)  OV C 25, 28.1.2012

      OV C 39, 11.2.2012


title: Lieta T-70/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. janvārī – TenneT Holding/EUIPO – Ngrid Intellectual Property (“NorthSeaGrid”)

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/59

         Prasība, kas celta 2017. gada 31. janvārī – TenneT Holding/EUIPO – Ngrid Intellectual Property (“NorthSeaGrid”)
   (Lieta T-70/17)
   (2017/C 104/82)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: TenneT Holding BV (Arnhem, Nīderlande) (pārstāvis – K. Limperg, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Ngrid Intellectual Property Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “NorthSeaGrid” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 223 517

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. novembra lēmums lietā R 1607/2015–5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums.


title: Lieta T-478/14: Prasība, kas celta 2014. gada 26. jūnijā – Industrias Espadafor  u.c./Komisija

text:
               11.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/50

         Prasība, kas celta 2014. gada 26. jūnijā – Industrias Espadafor u.c./Komisija
   (Lieta T-478/14)
   2014/C 261/79
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Industrias Espadafor, SA (Granāda, Spānija); Tutichip, SAU (Barselona, Spānija); Locales, Actividades y Exclusivas Comerciales, SA (Vigo, Spānija); RNB, SL (La Pobla de Vallbona, Spānija) un Inversiones Antaviana, SA (Valensija, Spānija) (pārstāvji – J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero un A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tajā viss pasākumu kopums, kas Komisijas ieskatā esot tā dēvētā Spānijas finanšu līzinga sistēma, tiek kvalificēts kā jauns un ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts,

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 1. un 4. pantu, kurā Saimniecisko interešu konsorciju [Agrupaciones de Interés Económico – AIE] ieguldītāji ir identificēti kā apgalvotā atbalsta saņēmēji un kā vienīgie, pret ko vēršams atgūšanas rīkojums,

               —

               pakārtoti, atcelt apstrīdētā lēmuma 4. pantu, ciktāl tajā ir uzdots atgūt apgalvoto atbalstu,

               —

               atcelt apstrīdētā lēmuma 4. pantu, ciktāl tajā ir spriests par ieguldītāju un citu subjektu starpā noslēgto privāttiesisko līgumu tiesiskumu, un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Tiek izvirzīti tādi paši pamati un galvenie argumenti kā lietā T-700/13 Bankia/Komisija jau izklāstītie.


title: Lieta C-460/05: Tiesas (sestā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Polijas Republika/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome (Direktīva 2005/36/EK — Profesionālo kvalifikāciju atzīšana — Vispārējās aprūpes māsas — Vecmātes — Speciālie noteikumi, ko piemēro Polijā izdotajiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem — Spēkā esamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Ieviešana ar pievienošanās aktu)

text:
               8.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/6

         Tiesas (sestā palāta) spriedums 2007. gada 18. jūlijā — Polijas Republika/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-460/05) (1)

   (Direktīva 2005/36/EK - Profesionālo kvalifikāciju atzīšana - Vispārējās aprūpes māsas - Vecmātes - Speciālie noteikumi, ko piemēro Polijā izdotajiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem - Spēkā esamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Ieviešana ar pievienošanās aktu)
   (2007/C 211/09)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvji — J. Pietras, M. Szpunar un M. Brzezińska)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji — U. Rösslein un A. Padowska), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. C. Giorgi Fort, R. Szostak un F. Florindo Gijón)
   Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. Støvlbæk un A. Stobiecka-Kuik)
   Priekšmets
   Atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 22. lpp.) 33. panta 2. punktu un 43. panta 3. punktu — Polijas kvalifikāciju apliecinošu dokumentu ieguvušo vispārējās aprūpes māsu un vecmāšu speciāls tiesību atzīšanas regulējums
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Polijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 60, 11.3.2006.


title: Lieta C-133/04: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 20. jūnija rīkojums — Spānijas Karaliste pret Eiropas Savienības Padomi

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/31

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 20. jūnija rīkojums — Spānijas Karaliste pret Eiropas Savienības Padomi
   (Lieta C-133/04) (1)

   (2006/C 224/60)

      Tiesvedības valoda — spāņu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 106, 30.04.2004.


title: Lieta C-276/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) 2009. gada 20. jūlija rīkojumu — T Mobile (UK) Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               7.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 267/29

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) 2009. gada 20. jūlija rīkojumu — T Mobile (UK) Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (lieta C-276/09)
   2009/C 267/52
   Tiesvedības valoda — angļu

      Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales)

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs:
      T-Mobile (UK) Ltd

      Atbildētājs:
      The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kādas ir pakalpojuma, kurš ir atbrīvots no nodokļa un kura “mērķis ir pārskaitīt naudas līdzekļus un radīt juridiskās un finansiālās situācijas izmaiņas”, pazīmes?
               Īpaši:

                           a)

                           Vai atbrīvojums ir piemērojams pakalpojumiem, kuri citādi būtu jāveic kādai no finanšu iestādēm, kuras i) debitē vienu kontu, ii) attiecīgi kreditē otru kontu, vai iii) veic starpuzdevumu starp i) un ii) posmiem?

                           b)

                           Vai atbrīvojums ir piemērojams pakalpojumiem, kuru izpildē neietilpst tādu uzdevumu veikšana kā viena konta debetēšana un otra konta attiecīga kreditēšana, tomēr kuri gadījumā, ja notiek līdzekļu pārskaitīšana, var tikt uzskatīti par šī pārskaitījuma iemeslu?

               2)

               Vai Sestās direktīvas (1) 13. panta B daļas d) punkta 3. apakšpunktā paredzētais atbrīvojums “darījumiem, kas skar maksājumus vai pārskaitījumus” ir piemērojams pakalpojumam, ar kuru tiek saņemti un apstrādāti tādi maksājumi ar kredītkartēm un debetkartēm, kādus nodokļu maksātājs ir veicis šajā gadījumā? Vai, ja nodokļu maksātāja veikta norēķinu failu nosūtīšana katras dienas beigās automātiski izraisa klienta konta debitēšanu un nodokļu maksātāja konta kreditēšanu, šie pakalpojumi ietilpst 13. panta B daļas d) punkta 3. apakšpunkta piemērošanas jomā?

               3)

               Vai atbilde uz 2. jautājumu ir atkarīga no tā, vai nodokļu maksātājs pats iegūst autorizācijas kodus pārsūtījumu veikšanai vai arī iegūst šos kodus, izmantojot savas saņēmējbankas starpniecību?

               4)

               Vai Sestās direktīvas 13. panta B daļas d) punkta 1. apakšpunktā paredzētais atbrīvojums “kredīta starpniecībai” attiecas uz tādiem pakalpojumiem, kādus nodokļu maksātājs sniedz šajā gadījumā par kredītkartes maksājumiem, ja šo pakalpojumu rezultātā klienta kredītkartes konts tiek debitēts ar turpmāku kredīta summu?

               5)

               Vai atbrīvojums “darījumiem, kas skar maksājumus [vai] pārskaitījumus” ir piemērojams pakalpojumiem, ar kuriem tiek saņemti un apstrādāti maksājumi, kuri ir veikti, izmantojot trešās puses pārstāvjus, kādus nodokļu maksātājs piedāvā, šajā gadījumā izmantojot pastu un PayPoint?

               6)

               Vai atbrīvojums “darījumiem, kas skar maksājumus [vai] pārskaitījumus” ir piemērojams pakalpojumiem, ar kuriem tiek saņemti un apstrādāti maksājumi, kuri ir veikti, izmantojot čeku, kurš ir nosūtīts nodokļu maksātājam vai viņa pārstāvim, un kuri ir jāapstrādā nodokļu maksātājam un viņa bankai?

               7)

               Vai atbrīvojums “darījumiem, kas skar maksājumus [vai] pārskaitījumus” ir piemērojams tādiem pakalpojumiem, kādus nodokļu maksātājs sniedz šajā lietā, vai maksājumu saņemšanai un apstrādei, kuri tiek veikti bankas kasē, lai, izmantojot bankas sistēmu, kreditētu nodokļu maksātāja bankas kontu?

               8)

               Kādi īpaši faktori ir jāņem vērā, izlemjot, vai maksa (maksājuma apstrādes maksa šajā lietā), kuru nodokļu maksātājs piemēro savam klientam saskaņā ar klienta veikto izvēli veikt maksājumu nodokļu maksātājam, izmantojot noteiktu maksāšanas metodi, un kas katrā gadījumā ir noteikta līguma dokumentā un atsevišķi uzrādīta klientam izsniegtā rēķinā, ir uzskatāma par atsevišķu pakalpojuma sniegšanu PVN mērķiem?

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).