title: lieta T-9/06: Prasība, kas celta  2006. gada 17. janvārī  —  Equant Belgium  pret Komisiju

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/43

         Prasība, kas celta 2006. gada 17. janvārī — Equant Belgium pret Komisiju
   (lieta T-9/06)
   (2006/C 48/81)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Equant Belgium SA (Brisele, Beļģija) (pārstāviji — T. Müller-Ibold, T. Graf, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt

                           i)

                           Eiropas Komisijas 2005. gada 6. decembra lēmumu apturēt tās iepriekšējā 2005. gada 3. novembra lēmumā par iepirkuma procedūru: ierobežota rakstura uzaicinājums uz konkursu Nr. ENTR/04/011 — 1. partija “Droši Eiropas mēroga telematikas sakari administrāciju starpā (s-TESTA)” minētā līguma parakstīšanu;

                           ii)

                           Eiropas Komisijas 2005. gada 27. decembra lēmumu noraidīt ierobežota rakstura uzaicinājuma uz konkursu Nr. ENTR/04/011 Nr. ENTR/04/011 — 1. partija “Droši Eiropas mēroga telematikas sakari administrāciju starpā (s-TESTA)” ietvaros Equant/HP iesniegto piedāvājumu un (par labu Equant/HP) netieši atsaukt tās 2005. gada 3. novembra lēmumu, un

                           iii)

                           Komisijas lēmumu, kas prasītājai tika paziņots ar to pašu 2005. gada 27. decembra vēstuli, slēgtā uzaicinājuma Nr. ENTR/04/011 — 1. partija “Droši Eiropas telesakari administrāciju starpā (s-TESTA)” ietvaros izvēlēties citu pretendentu;

               —

               piemērot citus tiesību aizsardzības pasākumus, ko Tiesa atbilstoši apstākļiem uzskata par piemērotiem, un jebkurā gadījumā

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus un citus izdevumus, kas prasītājai radušies saistībā ar šīs prasības celšanu.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja kopā citu sabiedrību iesniedza Komisijā piedāvājumu publiska iepirkuma procedūras ietvaros saistībā ar Komisijas sludinājumu Nr. 2004/S 137-116821 “1. partija” Droši Eiropas mēroga telematikas sakari administrāciju starpā (s-TESTA). Ar 2005. gada 3. novembra vēstuli Komisija prasītājai paziņoja, ka to kopējais piedāvājums ir izvēlēts līguma pieškiršanai. Ar 2005. gada 6. decembra vēstuli Komisija tomēr informēja prasītāju, ka tā turpmākas [citu] piedāvājumu pārbaudes nolūkā ir nolēmusi līguma noslēgšanu apturēt. Ar nākamo 2005. gada 27. decembra vēstuli Komisija prasītājai darīja zināmu, ka tā ir nolēmusi prasītājas kopējo piedāvājumu noraidīt, jo tas neatbilst konkursa noteikumiem, un piešķirt līgumu citam pretendentam.
   Savas prasības par iepriekš minēto lēmumu atcelšanu pamatojumam prasītāja vispirms apstrīd Komisijas secinājumus par to, ka atsevišķas piedāvājuma daļas, jo īpaši tās atteikšanās no vienreizējas uzstādīšanas maksa pirmo divu darbības gadu laikā, piecu gadu perioda atlaides iekļaušana sākotnējās cenas aprēķinos un apjoma atlaide mēneša izdevumiem par tūlītēju lietošanu pieejas vietā, ir pretrunā ar konkursa noteikumiem. Izdarot šādu secinājumu, Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā, un tādējādi apstrīdētie lēmumi ir prettiesiski.
   Komisija, pamatojoties uz nepamatotu konkursa noteikumu interpretāciju, ir pārkāpusi pārskatāmības principu un nav ievērojusi Regulu Nr. 2342/2002, kā arī vienlīdzības, samērīguma un labas pārvaldības principus, jo tā nav pieprasījusi paskaidrojumus vai pieņēmusi mazāk ierobežojušus tiesiskus pasākumus. Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka Komisija ir arī pārkāpusi tiesiskās paļāvības principu, tiesības uz aizstāvēšanos un nav izpildījusi pienākumu pamatot savu lēmumu.


title: Lieta T-525/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 8. decembra spriedums – Compagnie générale des établissements Michelin/ITSB – Continental Reifen Deutschland (“XKING”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “XKING” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “X” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/48

         Vispārējās tiesas 2015. gada 8. decembra spriedums – Compagnie générale des établissements Michelin/ITSB – Continental Reifen Deutschland (“XKING”)
   (Lieta T-525/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “XKING” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “X” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2016/C 027/59)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Compagnie générale des établissements Michelin (Clermont-Ferrand, Francija) (pārstāvji – sākotnēji L. Carlini, vēlāk E. Carrillo, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – M. Fischer)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Continental Reifen Deutschland GmbH (Hannovere, Vācija) (pārstāvji – S. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes un J. Schumacher, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 5. maija lēmumu lietā R 1522/2013–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Compagnie générale des établissements Michelin un Continental Reifen Deutschland GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 5. maija lēmumu lietā R 1522/2013–4;

               2)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Compagnie générale des établissements Michelin tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Continental Reifen Deutschland GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 303, 8.9.2014.


title: Lieta C-337/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 20. jūnijā iesniedza Kúria (Ungārija) — Almos Agrárkülkereskedelmi Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/4

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 20. jūnijā iesniedza Kúria (Ungārija) — Almos Agrárkülkereskedelmi Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

   (Lieta C-337/13)
   2013/C 304/06
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Kúria

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Almos Agrárkülkereskedelmi Kft.

      Atbildētājs: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. Törvény (Ungārijas Pievienotās vērtības nodokļa likums) 77. panta 1. un 2. punkts redakcijā, kas bija spēkā līdz 2010. gada 31. decembrim, ir saderīgs ar Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) (turpmāk tekstā — “PVN direktīva”) 90. panta 1. punktu tādējādi, ka Ungārijas PVN likumā ir ietverti visi šajā tiesību normā ietvertie gadījumi summas, kurai uzliek nodokli, samazināšanai?

               2)

               Ja uz jautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde: vai nodokļu maksātājs valsts tiesiskā regulējuma neesamības gadījumā, pamatojoties uz nodokļu neitralitātes un samērīguma principu, kā arī ievērojot PVN direktīvas 90. panta 1. punktu, var pretendēt uz summas, kurai uzliek nodokli, samazināšanu, ja viņš pēc darījuma veikšanas nesaņem atbilstošu pretizpildījumu?

               3)

               Ja PVN direktīvas 90. panta 1. punkts būtu tieši piemērojams: ar kādiem priekšnosacījumiem [nodokļu maksātājs] var samazināt summu, kurai uzliek nodokli? Vai pietiek ar to, ka koriģētais rēķins tiek izrakstīts un nosūtīts pircējam, vai arī vēl ir nepieciešams iesniegt pierādījumu par to, ka īpašumtiesības vai valdījums uz precēm tik tiešām ir atgūts?

               4)

               Ja uz trešo jautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde: vai dalībvalstij saskaņā ar Savienības tiesībām ir pienākums atlīdzināt zaudējumus, kas nodokļu maksātājam ir radušies tādēļ, ka dalībvalsts nav izpildījusi savu saskaņošanas pienākumu un tādēļ nodokļu maksātājam ir liegtas tiesības samazināt summu, kurai uzliek nodokli?

               5)

               Vai PVN direktīvas 90. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstīm ir iespēja nepieļaut summas, kurai uzliek nodokli, samazināšanu samaksas neveikšanas vai daļējas veikšanas gadījumā? Ja uz jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai ir nepieciešams, lai dalībvalsts tiesību normās skaidri būtu noteikts samazināšanas aizliegums, vai arī šādas tiesiskas sekas ir arī gadījumā, kad “likums klusē”?

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta C-189/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — PVN — Direktīva 2006/112/EK — 306. līdz 310. pants — Īpašs režīms ceļojumu aģentūrām — Atšķirības valodu versijās — Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta šī īpašā režīma piemērošana personām, kas nav ceļotāji — Jēdzieni “ceļotājs” un “klients” — Noteiktu pārdošanas darījumu izslēgšana no minētā īpašā režīma — Atskaitāmā PVN, kas nav saistīts ar maksājamo vai samaksāto priekšnodokli, summas iekļaušana rēķinā — Nodokļa bāzes vispārēja noteikšana par konkrētu periodu — Nesaderība)

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/4

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-189/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - PVN - Direktīva 2006/112/EK - 306. līdz 310. pants - Īpašs režīms ceļojumu aģentūrām - Atšķirības valodu versijās - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta šī īpašā režīma piemērošana personām, kas nav ceļotāji - Jēdzieni “ceļotājs” un “klients” - Noteiktu pārdošanas darījumu izslēgšana no minētā īpašā režīma - Atskaitāmā PVN, kas nav saistīts ar maksājamo vai samaksāto priekšnodokli, summas iekļaušana rēķinā - Nodokļa bāzes vispārēja noteikšana par konkrētu periodu - Nesaderība)
   2013/C 344/03
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Lozano Palacios un C. Soulay)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — S. Centeno Huerta)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek un T. Müller, kā arī J. Očková), Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un J.-S. Pilczer), Polijas Republika (pārstāvji — A. Kraińska un A. Kramarczyk, kā arī M. Szpunar un B. Majczyna), Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes un R. Laires), Somijas Republika (pārstāvji — J. Heliskoski un M. Pere)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 73., 168., 169., 226. un 306.–310. panta pārkāpums — Ceļojumu aģentūru īpašais režīms

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Spānijas Karaliste:

                           —

                           izslēdzot no īpašā režīma ceļojumu aģentūrām mazumtirdzniecības aģentūru, kuras rīkojas savā vārdā, veikto vairumtirdzniecības aģentūru organizēto ceļojumu pārdošanu klientiem,

                           —

                           zināmos gadījumos atļaujot ceļojumu aģentūrām rēķinā iekļaut kopējo pievienotās vērtības summu, kurai nav saistības ar no klienta faktiski iekasēto pievienotās vērtības nodokli, un ļaujot klientam, kas ir nodokļu maksātājs, atskaitīt šo kopējo maksājamā pievienotās vērtības nodokļa summu, un

                           —

                           atļaujot ceļojumu aģentūrām, ciktāl tām piemērojams minētais īpašais režīms, vispārīgi noteikt nodokļa bāzi katram nodokļu samaksas periodam,

                     nav izpildījusi Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 168., 226. un 306.–310. pantā paredzētos pienākumus;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija sedz ceturto daļu no saviem tiesāšanās izdevumiem;

               4)

               Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumu un atlīdzina trīs ceturtdaļas no Komisijas tiesāšanās izdevumiem;

               5)

               Čehijas Republika, Francijas Republika, Polijas Republika, Portugāles Republika un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 186, 25.6.2011.


title: Lieta C-423/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. jūlijā iesniedza Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) — UAB “Vilniaus energija” / Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius

text:
               19.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 304/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. jūlijā iesniedza Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) — UAB “Vilniaus energija”/Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius

   (Lieta C-423/13)
   2013/C 304/09
   Tiesvedības valoda — lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: UAB “Vilniaus energija”

      Atbildētāja: Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 34. pants un/vai Direktīva 2004/22/EK (1) ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu un praksi, saskaņā ar kuriem visām Direktīvas 2004/22/EK prasībām atbilstošs karstā ūdens skaitītājs, kas saslēgts ar attālinātās (telemetriskās) datu pārraides ierīci, tiek uzskatīts par mērīšanas sistēmu, un šī apstākļa dēļ šāds karstā ūdens skaitītājs nevar tikt izmantots paredzētajam mērķim, kamēr tam, kopā ar attālinātās (telemetriskās) datu pārraides ierīci, kā vērtēšanas sistēmai nav veikta metroloģiskā pārbaude?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/22/EK par mērinstrumentiem (OV L 135, 1. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā: 13/34. sēj, 149. lpp.).


title: Lieta T-352/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 14. janvāra spriedums — Komisija/ Rednap (Šķīrējklauzula — Ceturtās pamatprogrammas pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem ietvaros noslēgtie līgumi — Projekti Rise un Healthline — Daļas deklarēto izdevumu neatbilstība līguma prasībām — Daļas no pārskaitītajiem avansa maksājumiem atmaksa — Aizmugurisks process)

text:
               7.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 55/24

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 14. janvāra spriedums — Komisija/Rednap

   (Lieta T-352/07) (1)

   (Šķīrējklauzula - Ceturtās pamatprogrammas pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem ietvaros noslēgtie līgumi - Projekti Rise un Healthline - Daļas deklarēto izdevumu neatbilstība līguma prasībām - Daļas no pārskaitītajiem avansa maksājumiem atmaksa - Aizmugurisks process)
   (2009/C 55/43)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Triantafyllou un J. Enegren)

      Atbildētājs: Rednap AB, Malme (Zviedrija)
   Priekšmets
   Prasība, ko cēlusi Komisija saskaņā ar EKL 238. pantu, lai tai atmaksātu daļu no avansa maksājumiem, kurus Kopiena pārskaitīja līgumu DE 3010 (DE) Rise un HC 4007 (HC) Healthline ietvaros, kā arī kavējuma naudu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Rednap AB atmaksā Komisijai summu EUR 334 375,49 apmērā;

               2)

               Rednap pārskaita Komisijai kavējuma naudu attiecībā uz summu EUR 219 125,22 saskaņā ar Grieķijas tiesībās paredzētu likumisko procentu likmi par laika periodu no 2002. gada 1. jūnija līdz parāda summas pilnīgai atmaksai ar nosacījumu, ka šī likme, sākot no 2007. gada 1. augusta, nepārsniedz 11,75 % gadā;

               3)

               Rednap pārskaita Komisijai kavējuma naudu attiecībā uz summu EUR 115 250,27 saskaņā ar Grieķijas tiesībās paredzētu likumisko procentu likmi par laika periodu no 2002. gada 31. maija līdz parāda summas pilnīgai atmaksai ar nosacījumu, ka šī likme, sākot no 2007. gada 1. augusta, nepārsniedz 11,75 % gadā;

               4)

                  Rednap atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta C-164/06: Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 29. novembra rīkojums ( Commissione tributaria provinciale di Roma (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nissan Italia Srl pret Agenzia Entrate Ufficio Roma 3

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/25

         Tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 29. novembra rīkojums (Commissione tributaria provinciale di Roma (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Nissan Italia Srl pret Agenzia Entrate Ufficio Roma 3

   (Lieta C-164/06) (1)

   (2006/C 331/53)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 154, 1.7.2006.


title: Lieta T-306/15: Prasība, kas celta 2015. gada 9. jūnijā – KV/EACEA

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/39

         Prasība, kas celta 2015. gada 9. jūnijā – KV/EACEA

   (Lieta T-306/15)
   (2015/C 279/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: KV (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis – S. Pappas, advokāts)

      Atbildētāja: Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūra (EACEA)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūras (EACEA) 2014. gada 10. aprīļa lēmumu EACEA/MH/mvh/OKRAPF15D006233 par finansējumu līgumam 518072-LLP-1-2011–1-DE-COMENIUS-CNW/2011–3848, kas attiecas uz projektu NEST – “Network for Staff and Teachers in Childcare Services”;

               —

               piespriest atbildētājai segt savus izdevumus un atlīdzināt izdevumus, kas šajā tiesvedībā radušies prasītājai.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus:

               1.

               Pirmais pamats, ar kuru tiek apgalvota pirmā acīmredzamā kļūda vērtējumā:

                           —

                           apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz prasītājas partneru/akcionāru aplūkojamajā projektā sniegto pakalpojumu nošķiršanu starp “pamatpakalpojumiem” un “papildpakalpojumiem”, tā kā izpildaģentūra acīmredzami nav ņēmusi vērā partneru sniegto pakalpojumu veidu, prasītājas pilnsapulcē skaidri pausto vēlēšanos aplūkot un regulēt šādus pakalpojumus, jo tie, tās ieskatā, ir atsevišķa kategorija, uz kuru neattiecas statūtu noteikumi, un faktu, ka attiecīgā projekta partneru sniegtie pakalpojumi atbilda visām iepriekš minētās pilnsapulces lēmumā paredzētajām prasībām.

               2.

               Otrais pamats, ar kuru tiek apgalvota otrā acīmredzamā kļūda vērtējumā:

                           —

                           apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz lēmuma pamatojumu, kas attiecas uz subordinācijas saikni starp prasītāju un tās partneriem/akcionāriem, kuras pastāvēšana bija skaidri pierādīta izpildaģentūrai iesniegtajos pierādījumos.


title: Lieta T-366/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 25. septembra spriedums – August Storck/ITSB (“2good”) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “2good” reģistrācijas pieteikums — Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               23.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/49

         Vispārējās tiesas 2015. gada 25. septembra spriedums – August Storck/ITSB (“2good”)
   (Lieta T-366/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “2good” reģistrācijas pieteikums - Preču zīme, ko veido reklāmas sauklis - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2015/C 389/54)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: August Storck KG (Berlīne, Vācija) (pārstāvji – I. Rohr, A. C. Richter, P. Goldenbaum un T. Melchert, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – S. Palmero Cabezas)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 27. februāra lēmumu lietā R 996/2013–1 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu“2good” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               August Storck KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 253, 4.8.2014.


title: Lieta C-27/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 19. janvārī iesniedza Lietuvos apeliacinis teismas (Lietuva) – Bankrotējusī AB “flyLAL-Lithuanian Airlines”/Starptautiskā lidosta “Rīga” VAS un “Air Baltic Corporation AS”

text:
               3.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 104/35

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 19. janvārī iesniedza Lietuvos apeliacinis teismas (Lietuva) – Bankrotējusī AB “flyLAL-Lithuanian Airlines”/Starptautiskā lidosta “Rīga” VAS un “Air Baltic Corporation AS”

   (Lieta C-27/17)
   (2017/C 104/50)
   Tiesvedības valoda – lietuviešu

      Iesniedzējtiesa

      Lietuvos apeliacinis teismas

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Bankrotējusī AB“flyLAL-Lithuanian Airlines”

      Atbildētājas: Starptautiskā lidosta “Rīga” VAS, “Air Baltic Corporation AS”

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar apstākļiem, kādi radušies izskatāmajā lietā, Briseles I regulas (1) 5. panta 3. punktā minētais jēdziens “vieta [..], kur iestājies [..] notikums, kas rada kaitējumu” ir jāsaprot kā atbildētāju prettiesiskās vienošanās, ar ko ir pārkāpts Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 82. panta c) punkts (LESD 102. panta c) punkts), noslēgšanas vieta, vai arī kā vieta, kurā veiktas darbības, ar ko no šīs vienošanās gūtais finansiālais labums ir izmantots, piemērojot klaji zemu cenu (veicot šķērssubsidēšanu), konkurējot ar prasītāju tajos pašos attiecīgajos tirgos?

               2)

               Vai šajā lietā prasītājai nodarītais kaitējums (negūtā peļņa), kas radies norādīto atbildētāju prettiesisko darbību dēļ, var tikt uzskatīts par kaitējumu Briseles I regulas 5. panta 3. punkta izpratnē?

               3)

               Vai “Air Baltic Corporation” filiāles Lietuvas Republikā darbība atbilstoši izskatāmās lietas apstākļiem ir uzskatāma par filiāles darbību, kā tā tiek saprasta Briseles I regulas 5. panta 5. punktā?

      (1)  Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.).


title: Lieta C-61/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Vācija) 2009. gada 11. februāra rīkojumu — Landkreis Bad Dürkheim/Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion, pieaicinātā persona: Astrid Niedermair-Schiemann

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Vācija) 2009. gada 11. februāra rīkojumu — Landkreis Bad Dürkheim/Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion, pieaicinātā persona: Astrid Niedermair-Schiemann
   (Lieta C-61/09)
   2009/C 113/40
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Oberverwaltungsgerichts Rheinland-Pfalz

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Landkreis Bad Dürkheim

      Atbildētājs: Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion
   Pieaicinātā persona: Astrid Niedermair-Schiemann

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai runa par lauksaimniecības zemi Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 (1) 44. panta 2. punkta nozīmē ir arī tad, ja zemi izmanto arī lauksaimniecībai (ganībām, nodarbojoties ar aitkopību), taču galvenokārt tā tiek izmantota ainavu sakopšanas un dabas aizsardzības mērķiem?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai ir jāuzskata, ka zemi neizmanto lauksaimniecībai Regulas Nr. 1782/2003 44. panta 2. punkta nozīmē, ja ar lauksaimniecību saistītas darbības pārsvarā kalpo dabas aizsardzībai vai arī tad, ja lauksaimniekam, īstenojot dabas aizsardzības mērķus, ir noteikti jāpilda dabas aizsardzības iestādes rīkojumi?

               3)

               Ja tā ir lauksaimniecības zeme (pirmais jautājums), ko izmanto arī ar lauksaimniecību saistītām darbībām (otrais jautājums):
               vai, lai lauksaimniecības zemi uzskatītu par saimniecībai piederošu zemi (saimniecībai piederošu lauksaimniecības zemi Regulas 1782/2003 44. panta 2. punkta nozīmē):

                           a)

                           tai ir jābūt saimniecības rīcībā, pamatojoties uz nomas līgumu vai līdzīga veida uz noteiktu laiku noslēgtu atlīdzības darījumu?

                           b)

                           ja atbilde ir noliedzoša: vai tas negatīvi neietekmē zemes atzīšanu par saimniecībai piederošu zemi, ja zeme ir nodota saimniecībai lietošanā noteiktā veidā un uz noteiktu laiku atbilstoši dabas aizsardzības mērķiem, nemaksājot par to atlīdzību, vai ja saimniecība veic iemaksas profesionālajai apvienībai?

                           c)

                           ja atbilde ir apstiprinoša: vai tas negatīvi neietekmē atzīšanu par saimniecībai piederošu zemi, ja saimniecības pienākums ir veikt uz zemes noteiktus darbus, saņemot par to atlīdzību?

      (1)  Padomes 2003. gada 29. septembra Regula (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001


title: Lieta T-338/14: Prasība, kas celta 2014. gada 19. maijā  – UNIC /Komisija

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/41

         Prasība, kas celta 2014. gada 19. maijā – UNIC/Komisija
   (Lieta T-338/14)
   2014/C 212/53
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC) (Milāna, Itālija) (pārstāvji – A. Fratini un M. Bottino, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               apmierināt prasību un līdz ar to atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Eiropas Komisijas 2014. gada 19. marta lēmumu, ar kuru noraidīts lūgums uzsākt to preferenciālo tarifu režīmu atcelšanas procedūru, kas piešķirti Indijai, Pakistānai un Etiopijai saistībā ar neapstrādātām ādām un daļēji apstrādātām ādām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulas (ES) Nr. 978/2012 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 732/2008 (OV L 303, 1. lpp.) S-8a, S-8b un S-12a nodaļās.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots LESD 296. panta un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta pārkāpums.

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka saistībā ar apstrīdēto lēmumu nav ievērots pienākums sniegt skaidru, precīzu un nepārprotamu pamatojumu, atbilstoši Tiesas judikatūrā sniegtajai interpretācijai.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā.

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā norāda, ka ir tikusi pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz to, vai preferenciālā režīma pagaidu atcelšana ir pietiekama atbilde uz izejvielu piegādes problēmu, kā arī to, vai pastāv priekšnosacījumi Indijai, Etiopijai un Pakistānai piešķirto vispārējo tarifa preferenču pagaidu atcelšanai atbilstoši Regulas Nr. 978/2012 19. panta 1. punkta d) apakšpunktam.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punktā paredzēto tiesību uz labu pārvaldību pārkāpums.

                           —

                           Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka nav pārbaudīts, vai ir tikuši izpildīti iepriekš minētās regulas 19. panta 1. punkta d) apakšpunktā paredzētie nosacījumi vispārējo tarifa preferenču atcelšanas procedūras ierosināšanai.


title: Lieta T-80/11: Prasība, kas celta 2011. gada 9. februārī — Nath Kalsi /ITSB — American Clothing Associates ( “RIDGE WOOD” )

text:
               2.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 103/26

         Prasība, kas celta 2011. gada 9. februārī — Nath Kalsi/ITSB — American Clothing Associates (“RIDGE WOOD”)
   (Lieta T-80/11)
   2011/C 103/45
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Dwarka Nath Kalsi un Ajit Nath Kalsi (Agra, Indija) (pārstāvis — J. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: American Clothing Associates NV (Evergem, Beļģija)

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 19. novembra lēmumu lietā R 599/2010-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēji: prasītāji

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “RIDGE WOOD”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 18., 24. un 25. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: American Clothing Associates NV

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “RIVER WOODS” un grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “RIVER WOODS” un “River Woods”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 18., 25. un 40. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību apmierināt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo starp pretstatītajām preču zīmēm neesot sajaukšanas iespējas; Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta un 42. panta pārkāpums agrāko preču zīmju izmantošanas pierādījumu neesamības dēļ, kā arī Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo American Clothing Associates apgalvotie fakti neesot pietiekami, lai pamatotu pazīstamību šī panta izpratnē

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).


title: Lieta T-506/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 10. jūlija rīkojums — RTI un Elettronica Industriale /Komisija

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/23

         Vispārējās tiesas 2012. gada 10. jūlija rīkojums — RTI un Elettronica Industriale/Komisija
   (Lieta T-506/10) (1)

   2012/C 273/41
   Tiesvedības valoda — angļu
   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 346, 18.12.2010.


               4.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 153/1

         2009/C 153/01
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 141, 20.6.2009.

      Iepriekšējās publikācijas

      OV C 129, 6.6.2009.

      OV C 113, 16.5.2009.

      OV C 102, 1.5.2009.

      OV C 90, 18.4.2009.

      OV C 82, 4.4.2009.

      OV C 69, 21.3.2009.

   Šie teksti pieejami arī
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta T-74/14: Prasība, kas celta 2014. gada 31. janvārī – Francija/Komisija

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/44

         Prasība, kas celta 2014. gada 31. janvārī – Francija/Komisija
   (Lieta T-74/14)
   2014/C 135/56
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji – E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas un J. Bousin)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt pilnībā Eiropas Komisijas 2013. gada 20. novembra Lēmumu C(2013) 7066, galīgā redakcija, par valsts atbalstu Nr. SA.16237, ko Francija īstenojusi Société Nationale Corse Méditerranée labā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar savu prasības pieteikumu prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2013. gada 20. novembra Lēmumu C(2013) 7066, galīgā redakcija, ar kuru Komisija uzskatīja, ka, pirmkārt, pārstrukturēšanas atbalsta, par kuru Francijas iestādes paziņojušas 2002. gada 18. februārī, EUR 15,81 miljona apmērā atlikums un, otrkārt, trīs pasākumi, kurus Francijas iestādes īstenojušas 2006. gadā Société Nationale Corse Méditerranée (turpmāk tekstā – “SNCM”) labā, proti, 75 % SNCM īpašuma tiesību nodošana par negatīvu cenu EUR 158 miljonu apmērā, Compagnie générale maritime et financière (turpmāk tekstā – “CGMF”) parakstītā kapitāla palielinājums par EUR 8,75 miljoniem un avanss norēķinu kontos EUR 38,5 miljonu apmērā ir prettiesisks un ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts. Tādēļ Komisija lika to atgūt.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots prasītājas tiesību uz aizstāvību pārkāpums, jo Komisija ir atteikusies atsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru pēc Vispārējās tiesas 2012. gada 11. septembra sprieduma lietā T–565/08 Corsica Ferries France/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts).

               2.

               Ar otro pamatu, kas izvirzīts pakārtoti, tiek apgalvots valsts atbalsta jēdziena pārkāpums LESD 107. panta 1. punkta izpratnē gadījumā ja, Vispārējā tiesa uzskatītu, ka Komisijai bija iemesls neatsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru pēc 2012. gada 11. septembra sprieduma, jo Komisija uzskatīja, ka 2006. gada pasākumi ir kvalificējami kā valsts atbalsts šīs normas izpratnē. Šim pamatam ir trīs daļas. Prasītāja uzskata, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 107. panta 1. punktu:

                           —

                           uzskatot, ka 75 % SNCM īpašuma tiesību nodošana par negatīvu cenu EUR 158 miljonu apmērā ir jākvalificē kā valsts atbalsts un ka šajā lietā nav izpildīts privāta ieguldītāja kritērijs;

                           —

                           uzskatot, ka ieguldījums kapitālā EUR 8,75 apmērā ir jākvalificē kā valsts atbalsts;

                           —

                           uzskatot, ka avanss norēķinu kontos EUR 38,5 miljonu apmērā SNCM darbinieku labā ir jākvalificē kā valsts atbalsts šīs normas izpratnē.

               3.

               Ar trešo pamatu, kas tiek izvirzīts pakārtoti, tiek apgalvots LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta pārkāpums gadījumā ja, Vispārējā tiesa uzskatītu, ka Komisijai bija iemesls neatsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru pēc 2012. gada 11. septembra sprieduma, jo Komisija uzskatīja, ka kapitāla ieguldījums EUR 15,81 miljona apmērā, par ko tika paziņots 2002. gadā valsts atbalsta pārstrukturēšanai ietvaros, ir jākvalificē kā valsts atbalsts, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvota pamatojuma neesamība.


title: Lieta C-77/06: Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza  2006. gada 9. februārī

text:
               25.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 74/13

         Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2006. gada 9. februārī
   (Lieta C-77/06)
   (2006/C 74/25)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā 2006. gada 9. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv J. Hottiaux un F. Simonetti, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija Direktīvu 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu (1), un, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minēto direktīvu;

               2)

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas 2001/42/EK transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 21. jūlijā.

      (1)  OV L 197, 21.7.2001., 30. lpp.


title: Lieta F-88/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. augustā — ZZ /Komisija

text:
               20.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 319/19

         Prasība, kas celta 2012. gada 20. augustā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-88/12)
   2012/C 319/37
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvji — D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal un S. Orlandi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu par to pensijas tiesību aprēķinu saskaņā ar jaunajiem VĪN, kuras iegūtas pirms stāšanās amatā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2012. gada 16. janvāra lēmumu par to pensijas tiesību aprēķinu, kuras prasītājs ieguvis pirms darba uzsākšanas Komisijā;

               —

               ja nepieciešams, atcelt lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāja 2012. gada 15. jūnija sūdzība par VĪN piemērošanu un aktuārajām likmēm, kas bija spēkā laikā, kad viņš iesniedza pieteikumu par viņa pensijas tiesību pārcelšanu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-77/12 P: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 24. oktobra spriedums — Deutsche Post AG /Eiropas Komisija, UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Apelācija — Valsts atbalsts — Komisijas lēmums sākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiesību akti, par kuriem var celt prasību atcelt tiesību aktu — Tiesību akti, kas rada obligātas tiesiskas sekas — Iepriekšējs lēmums par sākšanu, kurš attiecas uz vieniem un tiem pašiem pasākumiem)

text:
               14.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 367/6

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 24. oktobra spriedums — Deutsche Post AG/Eiropas Komisija, UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG

   (Lieta C-77/12 P) (1)

   (Apelācija - Valsts atbalsts - Komisijas lēmums sākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiesību akti, par kuriem var celt prasību atcelt tiesību aktu - Tiesību akti, kas rada obligātas tiesiskas sekas - Iepriekšējs lēmums par sākšanu, kurš attiecas uz vieniem un tiem pašiem pasākumiem)
   2013/C 367/08
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Deutsche Post AG (pārstāvji — J. Sedemund un T. Lübbig, Rechtsanwälte)

      Citi lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Martenczuk un T. Maxian Rusche), UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (pārstāvji — T. Ottervanger un E. Henny, advocaten)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 8. decembra spriedumu lietā T-421/07 Deutsche Post/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa kā nepieņemamu noraidījusi prasītājas prasību atcelt Komisijas 2007. gada 12. septembra Lēmumu uzsākt EKL 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru attiecībā uz Vācijas Federatīvās Republikas par labu Deutsche Post AG piešķirto valsts atbalstu (atbalsts C 36/07 (ex NN 25/07)) — LESD 263. panta ceturtās daļas un tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību pārkāpums — Tiesību uz labu pārvaldību, kā arī tiesiskās paļāvības un tiesiskās noteiktības principu nepareiza interpetācija — Vispārējās tiesas sprieduma nepietiekams pamatojums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2011. gada 8. decembra spriedumu lietā T-421/07 Deutsche Post/Komisija;

               2)

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 118, 21.4.2012.


title: Lieta C-103/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 19. februārī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social (Spānija) – Jessica Porras Guisado/Bankia SA, un citi

text:
               10.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 19. februārī iesniedza Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social (Spānija) – Jessica Porras Guisado/Bankia SA, un citi
   (Lieta C-103/16)
   (2016/C 165/10)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Jessica Porras Guisado

      Atbildētāji: Bankia SA, Sección Sindical de Bankia de CCOO, Sección Sindical de Bankia de UGT, Sección Sindical de Bankia de ACCAM, Sección Sindical de Bankia de SATE, Sección Sindical de Bankia de CSICA, Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 92/85 (1) 10. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “ārkārtēji gadījumi, kas nav saistīti ar viņu stāvokli un kuros ir atļauta atlaišana saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi”, kas ir izņēmums no strādājošo grūtnieču, pēcdzemdību periodā strādājošu sieviešu vai tādu sieviešu, kas baro bērnu ar krūti, atlaišanas aizlieguma, nav pielīdzināmi 1998. gada 20. jūlija Direktīvas 98/59/EK (2) 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajai atlaišanai “viena vai vairāku ar konkrēto darba ņēmēju nesaistītu iemeslu dēļ”, bet ir ierobežotāks gadījums?

               2)

               Vai kolektīvās atlaišanas gadījumā, lai izvērtētu ārkārtēju gadījumu esamību, kas pamato strādājošo grūtnieču, pēcdzemdību periodā strādājošu sieviešu vai tādu sieviešu, kas baro bērnu ar krūti, atlaišanu no darba saskaņā ar Direktīvas 92/85 10. panta 1. punktu, ir jāizvirza prasība, ka attiecīgā darba ņēmēja nevar tikt pārcelta citā amatā, vai arī pietiek ar to, ka tiek norādīti ekonomiskie, tehniskie vai produktivitātes iemesli, kas skar viņas amata vietu?

               3)

               Vai ar 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/85/EEK 10. panta 1. punktu, ar ko ir aizliegta strādājošo grūtnieču, pēcdzemdību periodā strādājošu sieviešu vai tādu sieviešu, kas baro bērnu ar krūti, atlaišana no darba, ir saderīgi tādi tiesību akti kā Spānijā paredzētie, ar kuriem minētais aizliegums ir transponēts, nosakot garantiju, saskaņā ar kuru, ja netiek norādīti iemesli viņu atlaišanas pamatojumam, viņu atlaišana tiek atzīta par spēkā neesošu (kompensējošā aizsardzība), nenosakot atlaišanas aizliegumu (preventīvā aizsardzība)?

               4)

               Vai ar 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/85/EEK 10. panta 1. punktu ir saderīgi tādi tiesību akti kā Spānijā paredzētie, kuros kolektīvās atlaišanas gadījumā strādājošām grūtniecēm, pēcdzemdību periodā strādājošām sievietēm vai tādām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti, nav noteikta prioritāte palikšanai uzņēmumā?

               5)

               Vai ar Direktīvas 92/85/EEK 10. panta 2. punktu ir saderīgs valsts tiesiskais regulējums, kurā, lai kurā lēmums par kolektīvo atlaišanu tiktu attiecināts uz grūtnieci, par pietiekamu tiek uzskatīta tāda vēstule par atlaišanu kā šajā gadījumā aplūkotā, kurā neatsaucas uz ārkārtēju gadījumu, bet tikai uz iemesliem, kas pamato kolektīvo atlaišanu?

      (1)  Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (OV 1992, L 348, 1. lpp.).

      (2)  Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīva 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu (OV 1998, L 225, 1. lpp.).


title: Lieta T-185/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 27. jūnija rīkojums – HUK-Coburg /Komisija

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/58

         Vispārējās tiesas 2014. gada 27. jūnija rīkojums – HUK-Coburg/Komisija
   (Lieta T-185/12) (1)

   2014/C 292/73
   Tiesvedības valoda – vācu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 174, 16.6.2012.


title: Lieta C-76/07: Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 21. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/11

         Tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 21. jūnija rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste
   (Lieta C-76/07) (1)

   (2007/C 235/19)

      Tiesvedības valoda — franču

   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 95, 28.4.2007.


title: Lieta T-448/09: Prasība, kas celta 2009. gada 4. novembrī — Centre national de la recherche scientifique /Komisija

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/55

         Prasība, kas celta 2009. gada 4. novembrī — Centre national de la recherche scientifique/Komisija
   (Lieta T-448/09)
   2010/C 24/99
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Centre national de la recherche scientifique, Parīze (Francija) (pārstāvis — N. Lenoir, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt apgalvoto parādu EUR 110 102,26 apmērā, ko Komisija pieprasīja saskaņā ar līgumu 2009. gada 29. jūnija maksājuma uzdevumā (Nr. 3230906067) un par kuru izdots 2009. gada 17. augusta ieskaita akts (BUDG/C3 D(2009) 10.5 — 1232), pieskaitot nokavējuma procentus likumā noteiktās likmes apmērā atbilstoši līgumam piemērojamām Beļģijas tiesībām;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā prasībā Centre national de la recherche scientifique (CNRS) lūdz Pirmās instances tiesu piespriest Komisijai atlīdzināt parādu EUR 110 102,26 apmērā, kas ietverts 2009. gada 29. jūnija maksājuma uzdevumā Nr. 3230906067 un ko prasītājs esot tai parādā saskaņā ar līgumu EURO-THYMAIDE saistībā ar Sestās pētniecības un tehnoloģiju attīstības pamatprogrammas projektu, par ko ir izdots 2009. gada 17. augusta ieskaita akts, kā arī nokavējuma procentus.
   Prasības pamatojumā prasītājs izvirza trīs pamatus:

               —

               līgumā paredzēto izmaksu attaisnojuma kritēriju neievērošana, jo Komisija ir pārkāpusi līguma EURO-THYMAIDE Vispārīgo noteikumu II.19.1 pantu par atbilstošajām izmaksām, un, pakārtoti, Beļģijas Civillikuma 1134. pantā paredzētā labticības pienākuma neievērošanu, noraidot projektā iesaistīto darbinieku tiešo izmaksu pierādījumus, kuru pierādījuma spēks bija acīmredzams. Šādas pieejas dēļ esot kļūdaini noraidītas zināmas darbinieku tiešās izmaksas un noteikts veikt pielāgojumus, kas veido apstrīdēto parādu;

               —

               kļūdains Darba zaudēšanas rezerves (DZR) novērtējums saistībā ar līguma EURO-THYMAIDE Vispārīgo noteikumu II.19.1, II.19.2.c un II.20 pantā paredzētajiem kritērijiem, jo pretēji tās maldinošajam nosaukumam DZR ietilpstot personāla izmaksās, kas ir saistītas ar apdrošināšanu bezdarba gadījumam un nav nošķiramas no atbilstošajām personāla izmaksām. Komisija, noraidot DZR summas, kas atskaitītas no CNRS projektā iesaistīto pagaidu darbinieku atalgojuma kā atbilstošās izmaksas, esot pārkāpusi iepriekš minētos noteikumus;

               —

               acīmredzama kļūda slimības atvaļinājumu laikā izmaksāto algu vērtējumā saistībā ar līgumā paredzētajiem atbilstības kritērijiem, jo Komisija esot pretēji EURO THYMAIDE līguma Vispārējo noteikumu 11.19 pantam pie neatbilstošajām izmaksām pieskaitījusi algas, kas projektā iesaistītajiem CNRS darbiniekiem pārskaitītas slimības atvaļinājumu laikā.


title: Lieta T-585/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 16. jūnija spriedums – H. P. Gauff Ingenieure/ITSB – Gauff (“Gauff JBG Ingenieure”) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Gauff JBG Ingenieure” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un Kopienas vārdiskas un grafiskas preču zīmes “GAUFF” — Relatīvi atteikuma pamati — Daļējs reģistrācijas atteikums — Pieteikums par restitutio in integrum — Regulas (EK) Nr. 207/2009 81. pants

text:
               10.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/20

         Vispārējās tiesas 2015. gada 16. jūnija spriedums – H. P. Gauff Ingenieure/ITSB – Gauff (“Gauff JBG Ingenieure”)
   (Lieta T-585/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Gauff JBG Ingenieure” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un Kopienas vārdiskas un grafiskas preču zīmes “GAUFF” - Relatīvi atteikuma pamati - Daļējs reģistrācijas atteikums - Pieteikums par restitutio in integrum - Regulas (EK) Nr. 207/2009 81. pants)
   (2015/C 262/26)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: H. P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG (Nuremberg, Vācija) (pārstāvis – G. Schneider–Rothhaar, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Schifko)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nuremberg, Vācija) (pārstāvis – A. Molnar, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2013. gada 5. septembra lēmumu lietā R 596/2013–1 saistībā ar pieteikumu par restitutio in integrum

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) radušos tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Gauff GmbH & Co. Engineering KG sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 24, 25.1.2014.


title: Lieta T-393/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 26. novembra rīkojums — Makhteshim-Agan Holding  u.c./Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība sakarā ar bezdarbību — Direktīva 91/414/EEK — Augu aizsardzības līdzekļi — Aktīvā viela azinfosmetils — Iekļaušana Direktīvas 91/414/EK I pielikumā — Jauna Komisijas priekšlikuma neiesniegšana pēc Padomes celtajiem iebildumiem — Lēmuma 1999/468/EEK 5. panta 6. punkts — Nepārsūdzams akts — Uzaicinājuma celt prasību neesamība — Nepieņemamība)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/34

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 26. novembra rīkojums — Makhteshim-Agan Holding u.c./Komisija
   (Lieta T-393/06) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība sakarā ar bezdarbību - Direktīva 91/414/EEK - Augu aizsardzības līdzekļi - Aktīvā viela azinfosmetils - Iekļaušana Direktīvas 91/414/EK I pielikumā - Jauna Komisijas priekšlikuma neiesniegšana pēc Padomes celtajiem iebildumiem - Lēmuma 1999/468/EEK 5. panta 6. punkts - Nepārsūdzams akts - Uzaicinājuma celt prasību neesamība - Nepieņemamība)
   (2009/C 32/65)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Makhteshim-Agan Holding BV, Amsterdama (Nīderlande); Makhteshim Agan Italia Srl, Bergamo (Itālija), un Magan Italia Srl, Bergamo (pārstāvji — K. Van Maldegem un C. Mereu, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Parpala un B. Doherty)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju: European Crop Protection Association (ECPA) (pārstāvji — D. Waelbroeck un N. Rampal, advokāti)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Komisijas lēmumu neiesniegt priekšlikumu aktīvās vielas azinfosmetila iekļaušanai Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvas 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV L 230, 1. lpp.) I pielikumā, kas esot iekļauts 2006. gada 12. oktobra vēstulē, vai, pakārtoti, lūgums konstatēt Komisijas bezdarbību, jo tā prettiesiski esot atturējusies iesniegt šādu priekšlikumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

                  Makhteshim Agan Holding BV, Makhteshim Agan Italia Srl un Magan Italia Srl sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

                  European Crop Protection Association sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 20, 27.01.2007.


title: Lieta T-211/99: Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Borrekuil pret Komisiju

text:
               28.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 261/29

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Borrekuil pret Komisiju
   (Lieta T-211/99) (1)

   (2006/C 261/56)

      Tiesvedības valoda — holandiešu

   Otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 6, 08.01.2000.


title: Lieta T-372/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 27. jūnija spriedums — Bolloré /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Paškopējošā papīra tirgus — Cenu noteikšana — Lēmuma, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums — Lēmums, kas pieņemts pēc tam, kad atcelts pirmais lēmums — Mātes sabiedrības, kas uzskatīta par tiešo izpildītāju, atzīšana par vainojamu pārkāpumā — Likumpārkāpumu un sodu tiesiskuma princips — Tiesiskā drošība — Sodu individualizācija — Lietas taisnīga izskatīšana — Vienlīdzīga attieksme — Saprātīgs termiņš — Tiesības uz aizstāvību — Naudas sodi — Noilgums — Vainu mīkstinoši apstākļi — Sadarbība)

text:
               4.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/13

         Vispārējās tiesas 2012. gada 27. jūnija spriedums — Bolloré/Komisija
   (Lieta T-372/10) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Paškopējošā papīra tirgus - Cenu noteikšana - Lēmuma, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums - Lēmums, kas pieņemts pēc tam, kad atcelts pirmais lēmums - Mātes sabiedrības, kas uzskatīta par tiešo izpildītāju, atzīšana par vainojamu pārkāpumā - Likumpārkāpumu un sodu tiesiskuma princips - Tiesiskā drošība - Sodu individualizācija - Lietas taisnīga izskatīšana - Vienlīdzīga attieksme - Saprātīgs termiņš - Tiesības uz aizstāvību - Naudas sodi - Noilgums - Vainu mīkstinoši apstākļi - Sadarbība)
   2012/C 235/32
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bolloré (Ergué-Gabéric, Francija) (pārstāvji — P. Gassenbach, C. Lemaire un O. de Juvigny, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — W. Mölls, F. Castillo de la Torre un R. Sauer, pārstāvji, kuriem palīdz N. Coutrelis, avocat)

      Priekšmets

   Prasība atcelt vai grozīt Komisijas 2010. gada 23. jūnija Lēmumu C(2010) 4160, galīgā redakcija, par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/36.212 — paškopējošais papīrs)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Bolloré sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Lieta T-484/09: Prasība, kas celta 2009. gada 27. novembrī — McLoughney /ITSB — Kern ( Powerball )

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/40

         Prasība, kas celta 2009. gada 27. novembrī — McLoughney/ITSB — Kern (“Powerball”)
   (Lieta T-484/09)
   2010/C 37/56
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs:
      Rory McLoughney, Thurles (Īrija) (pārstāvis — J. M. Stratford-Lysandrides, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks:
      Ernst Kern, Zahling (Vācija)

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 30. septembra lēmumu lietā R 1547/2006-4;

               —

               apmierināt iebildumus pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 3 164 779; un

               —

               pakārtoti, nodot iebildumus atpakaļ atbildētājam atkārtotai izskatīšanai atbilstoši Vispārējās tiesas spriedumam.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Powerball” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10., 25. un 28. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:prasītājs

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: nereģistrēta preču zīme “POWERBALL”, kas izmantota komercdarbībā Īrijā un Apvienotajā Karalistē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus pilnībā noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 3. punkta un 73. panta (tagad, attiecīgi, Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkts un 75. pants) pārkāpums un Komisijas Regulas Nr. 2868/95 (1) 50. noteikuma 2. punkta un 52. noteikuma 1. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot iebildumus izskatījusi atbilstoši Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 3. punktam un tai būtu bijis jāatzīst, ka prasītājam bija nepieciešamās pilnvaras, lai iesniegtu iebildumus pret attiecīgo Kopienas preču zīmi; Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punkta un 73. panta (tagad, attiecīgi, Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts un 75. pants) un Komisijas Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 2. punkta un 52. noteikuma 1. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot iebildumus izskatījusi atbilstoši Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punktam un tai būtu bijis jāatzīst, ka prasītājs bija agrāko tiesību īpašnieks un ka viņš bija komercdarbībā izmantojis iebildumos norādīto preču zīmi

      (1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1995 L 303, 1. lpp.).


title: Lieta T-519/09: Vispārējās tiesas 2014. gada 21. maija spriedums – Toshiba /Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Spēka transformatoru tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Nolīgums par tirgus sadali — Pierādījums par norobežošanos no aizliegtās vienošanās — Konkurences ierobežojums — Ietekme uz tirdzniecību — Šķēršļi iekļūšanai tirgū — Naudas sodi — Pamatsumma — Atsauces gads — 2006. gada pamatnostādņu naudas sodu noteikšanai 18. punkts — Fiktīvas tirgus daļas izmantošana EEZ tirgū

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/23

         Vispārējās tiesas 2014. gada 21. maija spriedums – Toshiba/Komisija
   (Lieta T-519/09) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Spēka transformatoru tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Nolīgums par tirgus sadali - Pierādījums par norobežošanos no aizliegtās vienošanās - Konkurences ierobežojums - Ietekme uz tirdzniecību - Šķēršļi iekļūšanai tirgū - Naudas sodi - Pamatsumma - Atsauces gads - 2006. gada pamatnostādņu naudas sodu noteikšanai 18. punkts - Fiktīvas tirgus daļas izmantošana EEZ tirgū)
   2014/C 212/26
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Toshiba Corp. (Tokija, Japāna) (pārstāvji – J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz, J. Jourdan un P. Berghe, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji J. Bourke un K. Mojzesowicz, vēlāk K. Mojzesowicz un F. Ronkes Agerbeek)

      Priekšmets

   Prasība, galvenokārt, atcelt Komisijas 2009. gada 7. oktobra lēmumu par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/39.129 – Spēka transformatori), un, pakārtoti, prasība samazināt prasītājai šajā lēmumā uzliktā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Toshiba Corp. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 51, 27.2.2010.


title: Lieta T-140/04: Pirmās instances tiesas  2005. gada 14. septembra  rīkojums — Ehcon/Komisija (Valsts pakalpojumu līgumi — Uzaicinājums uz konkursu — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Ārpuslīgumiskā atbildība — Noilgums — Nepieņemamība — Acīmredzami nepamatota prasība)

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/23

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 14. septembra rīkojums — Ehcon/Komisija
   (Lieta T-140/04) (1)

   (Valsts pakalpojumu līgumi - Uzaicinājums uz konkursu - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Ārpuslīgumiskā atbildība - Noilgums - Nepieņemamība - Acīmredzami nepamatota prasība)
   (2005/C 296/50)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Adviesbureau Ehcon BV, Reivaijka [Reeuwijk] (Nīderlande) (pārstāvis — M. Hūdkops [M. Goedkoop], avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: L. Parpala [L. Parpala] un E. Manhīvs [E. Manhaeve])
   Priekšmets
   Prasība atlīdzināt zaudējumus, kas iespējami radušies prasītājai sakarā ar tās piedāvājuma noraidīšanu konkursā, kura uzaicinājums publicēts 1996. gada 10. augustā (OV C 232, 35. lpp.), attiecībā uz pakalpojumiem saistībā ar Padomes 1980. gada 15. jūlija Direktīvu 80/778/EEK par cilvēku patēriņam paredzētā ūdens kvalitāti (OV L 229, 11. lpp.).
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt kā daļēji nepieņemamu un kā daļēju acīmredzami nepamatotu;

               2)

               prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 146, 29.05.2004.


title: Lieta T-55/06: Prasība, kas celta  2006. gada 23. februārī  —  RKW  pret Komisiju

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/20

         Prasība, kas celta 2006. gada 23. februārī — RKW pret Komisiju
   (Lieta T-55/06)
   (2006/C 96/37)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki
   Prasītāja: RKW AG Rheinische Kunststoffwerke (Vormsa, Vācija) (pārstāvis — H.-J. Hellmann, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt prasītājai 2005. gada 14. decembrī paziņoto Komisijas 2005. gada 30. novembra Lēmumu par EKL 81. panta piemērošanas procedūru (lieta C (2005) 4634 final, COMP/F/38.354 — Rūpnieciskie maisi) tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;
               pakārtoti, samazināt prasītājai uzlikto soda naudu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apstrīd Komisijas 2005. gada 30. novembra Lēmumu C (2005) 4634 final lietā COMP/F/38.354 — Rūpnieciskie maisi. Ar apstrīdēto lēmumu prasītājai tika uzlikta soda nauda par EKL 81. panta pārkāpumu, jo tā atbilstoši Komisijas teiktajam piedalījās nolīgumu un saskaņotu darbību sistēmā rūpniecisko maisu nozarē Beļģijā, Vācijā, Spānijā, Francijā, Luksemburgā un Nīderlandē.
   Prasības pieteikuma pamatojumam prasītāja apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts administratīvo iestāžu pienākums ievērot likumību. Atbildētājas soda naudu noteikšanas prakse neatbilst pilnvarojuma aktam, proti, Regulas Nr. 17/1962 (1) 15. panta 2. punktam vai Regulas Nr. 1/2003 (2) 23. pantam. Šajā sakarā prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpti vienlīdzīgas attieksmes un samērīguma principi.
   Tālāk prasītāja apgalvo, ka nepareizi piemērots Regulas Nr. 17/1962 15. panta 2. punkts un Vadlīnijas par soda naudas noteikšanu. Jo īpaši pierādījumu iesniegšana un vērtēšana attiecībā uz prasītāju bija kļūdaina. Turklāt, ņemot vērā iepriekšējo administratīvo praksi, RKW tika sodīta nesamērīgi. Attiecībā uz pamatsummas apmēru par pārkāpuma smagumu prasītāja apgalvo, ka vairākos aspektos pret prasītāju ir izrādīta nevienlīdzīga attieksme salīdzinājumā ar citiem apstrīdētā lēmuma adresātiem. Bez tam prasītāja apgalvo, ka Komisija pieļāva tiesisku maldību attiecībā uz pārkāpuma ilguma novērtēšanu, un tā nav ņēmusi vērā vainu mīkstinošus apstākļus. Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka Regulas Nr. 17/1962 15. panta 2. punkts ir pārkāpts arī tādēļ, ka, ievērojot paziņojuma par atbrīvojumu no soda naudas un soda naudas samazināšanu piemērošanu, soda nauda tika noteikta nepareizi.

      (1)  Padomes 1962. gada 6. februāra Regula Nr. 17, Pirmā Regula par Līguma 85. un 86. panta īstenošanu (OV 1962, 13, 204. lpp.).

      (2)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).


title: Lieta T-111/08: Prasība, kas celta 2008. gada 1. martā — MasterCard un citi/Komisija

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/26

         Prasība, kas celta 2008. gada 1. martā — MasterCard un citi/Komisija
   (Lieta T-111/08)
   (2008/C 116/47)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: MasterCard Inc., Purchase (Amerikas Savienotās Valstis), Mastercard International Inc., Purchase (Amerikas Savienotās Valstis) un MasterCard Europe SPRL, Waterloo (Beļgija) (pārstāvji — B. Amory, V. Brophy un S. McInnes, lawyers, un T. Sharpe, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt lēmumu pilnībā, vai, pakārtoti, atcelt lēmuma 3.,4.,5. un 7. punktu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot prasītāju tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāji lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 19. decembra lēmumu C(2007)6474 galīgajā versijā Lietās COMP/34.579 — MasterCard, COMP/36.518 — EuroCommerce, CMP/38.580 — komerciālās kartes (MasterCard) un, alternatīvi, īpašos lēmuma noteikumus attiecībā uz noteikto restitūciju, jo lēmums nav spēkā tiesību kļūdu dēļ, tas nav pietiekami pamatots un tajā ir faktisko apstākļu acīmredzamas kļūdas. Turklāt, prasība balstās uz prasītāju tiesību uz aizstāvību pārkāpumu Komisijas izmeklēšanas laikā. It īpaši prasītāji atsaucas uz šādiem pamatiem, kas ir balstīti uz EKL 229. pantu, EKL 230. pantu un EKL 253. pantu, kā arī uz EK tiesību principiem.
   Pirmkārt, prasītāji uzskata, ka Komisija ir pieļāvusi tiesību un faktu kļūdu, a) nepareizi identificējot konkurences aizliegumu EKL 81. panta 1. punktā un EEZ līguma 53. panta 1. punkta nozīmē, b) nosakot objektīvas nepieciešamības novērtējumam piemērojamo standartu atbilstoši minētajiem noteikumiem.
   Otrkārt, prasītāji uzskata, ka Komisija pieļāva tiesību un faktu kļūdu, nosakot, ka “MasterCard Payment Organisation” ir uzņēmumu apvienība EKL 81. panta 1. punkta un EEZ līguma 53. panta 1. punkta izpratnē, un ka pārrobežu tirdzniecības maksa un ar to saistītās normas, attiecīgi, ir lēmums.
   Treškārt, prasītāji uzskata, ka Komisija ir pieļāvusi vairākus būtisko procesuālo noteikumu pārkāpumus un ka tās noteiktie restitūcijas un izpildes pasākumi ir nesamērīgi.
   Turklāt prasītāji apgalvo, ka Komisija pieprasa pretlikumīgi augstu pierādīšanas standartu, lai izpildītu EKL 81. panta 3. punkta nosacījumus.


title: Lieta C-285/07: Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedums ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — A.T. / Finanzamt Stuttgart-Körperschaften (Direktīva 90/434/EEK — Kapitāla daļu pārrobežu maiņa — Nodokļu neitralitāte — Nosacījumi — EKL 43. un 56. pants — Dalībvalsts tiesību akti, ar kuriem ir noteikts, ka jaunajām saņemtajām kapitāla daļām jāsaglabā pārvesto kapitāla daļu grāmatvedības vērtība un attiecīgi pārveduma nodokļu neitralitāte, iegrāmatojot šo vērtību ārvalsts iegādātājas sabiedrības nodokļu bilancē — Saderīgums)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/3

         Tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — A.T./Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

   (Lieta C-285/07) (1)

   (Direktīva 90/434/EEK - Kapitāla daļu pārrobežu maiņa - Nodokļu neitralitāte - Nosacījumi - EKL 43. un 56. pants - Dalībvalsts tiesību akti, ar kuriem ir noteikts, ka jaunajām saņemtajām kapitāla daļām jāsaglabā pārvesto kapitāla daļu grāmatvedības vērtība un attiecīgi pārveduma nodokļu neitralitāte, iegrāmatojot šo vērtību ārvalsts iegādātājas sabiedrības nodokļu bilancē - Saderīgums)
   (2009/C 32/05)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesfinanzhof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: A.T.

      Atbildētājs: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

   Piedaloties: Bundesministerium der Finanzen
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesfinanzhof — Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas 90/434/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai (OV L 225, 1. lpp.), 8. panta 1. un 2. punkta, kā arī EKL 43. un 56. panta interpretācija — Akcionārs, kas iegūst iegādātājas sabiedrības kapitāla daļas apmaiņā pret iegādātas sabiedrības kapitāla daļām — Iegādātās sabiedrības akcionāra aplikšana ar nodokļiem — Dalībvalsts nodokļu tiesību akti, ar kuriem akcionāra iespēju apmaiņā saņemtās akcijas iegrāmatot pēc to grāmatvedības vērtības (Buchwertansatz) pakļauj nosacījumam, ka iegādātāja sabiedrība apmaiņā saņemtās akcijas arī iegrāmato pēc to grāmatvedības vērtības (doppelte Buchwertverknüpfung)
   Rezolutīvā daļa:
   ar Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvas 90/434/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai, 8. panta 1. un 2. punktu netiek pieļauts dalībvalsts nodokļu regulējums, saskaņā ar kuru kapitāla daļu maiņas darījumā nodoklis tiek ieturēts par iegādātās sabiedrības akcionāru atbilstošo kapitāla vērtības pieaugumu, kas ir starpība starp pārvesto kapitāla daļu iegādes sākotnējām izmaksām un to tirgus vērtību, ciktāl iegādātāja sabiedrība savā nodokļu bilancē pārvestās kapitāla daļas nav iegrāmatojusi pēc to tābrīža grāmatvedības vērtības.

      (1)  OV C 247, 20.10.2007.


title: Lieta C-256/07: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 19. marta spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mitsui & Co. Deutschland GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf (Kopienas Muitas kodekss — Muitas nodokļu atmaksa — 29. panta 1. punkts un 3. punkta a) apakšpunkts — Muitas vērtība — Regula (EEK) Nr. 2454/93 — 145. panta 2. un 3. punkts — Maksājumu, ko pārdevējs veicis, izpildot pirkuma līgumā paredzēto garantijas pienākumu, ņemšana vērā, nosakot muitas vērtību — Piemērošana laikā — Materiālo tiesību normas — Procesuālo tiesību normas — Normas atpakaļejošais spēks — Spēkā esamība)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/5

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 19. marta spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mitsui & Co. Deutschland GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf
   (Lieta C-256/07) (1)

   (Kopienas Muitas kodekss - Muitas nodokļu atmaksa - 29. panta 1. punkts un 3. punkta a) apakšpunkts - Muitas vērtība - Regula (EEK) Nr. 2454/93 - 145. panta 2. un 3. punkts - Maksājumu, ko pārdevējs veicis, izpildot pirkuma līgumā paredzēto garantijas pienākumu, ņemšana vērā, nosakot muitas vērtību - Piemērošana laikā - Materiālo tiesību normas - Procesuālo tiesību normas - Normas atpakaļejošais spēks - Spēkā esamība)
   2009/C 113/08
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

   Finanzgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Mitsui & Co. Deutschland GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Düsseldorf

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Düsseldorf — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.) 29. panta 1. punkta un 3. punkta a) apakšpunkta, kā arī Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Regulai (EEK) Nr. 2913/92 (OV L 253, 1. lpp.), kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas 2002. gada 11. marta Regulu (EK) Nr. 444/2002 (OV L 68, 11. lpp.), 145. panta 2. un 3. punkta interpretācija — Šo noteikumu spēkā esamība tiktāl, ciktāl tie ar atpakaļejošu spēku ir piemērojami importam, par ko muitas deklarācija pieņemta, pirms stājās spēkā Komisijas Regula (EK) Nr. 444/2002 — Pārdevēja maksājumu, kas tika veikti pārdevuma līgumā paredzēto garantijas pienākumu ietvaros, lai pircējam atlīdzinātu garantijas pakalpojumu izdevumus, kuri tam bija jāsniedz tā paša pircējiem preču trūkumu dēļ, ņemšana vērā, nosakot importēto preču muitas vērtību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 29. panta 1. punkts un 3. punkta a) apakšpunkts, kā arī Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Regulai Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2002. gada 11. marta Regulu (EK) Nr. 444/2002, 145. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumos, kad preces pēc to laišanas brīvā apgrozībā izrādās esam ar trūkumiem, bet kad ir pierādīts, ka tie ir pastāvējuši jau pirms tam, saskaņā ar līgumā paredzētajām garantijas saistībām ražotājam pārdevējam ir jāveic vēlāka atmaksa pircējam; atmaksa, kura atbilst izplatītāju veikto remontu izmaksām, var samazināt minēto preču darījuma vērtību un tādējādi muitas vērtību, kas ir vērtība, kura deklarēta atbilstoši cenai, par kuru sākotnēji bija vienojušies ražotājs pārdevējs un pircējs;

               2)

               Regulas Nr. 2454/93, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 444/2002, 145. panta 2. un 3. punkts nav piemērojami importam, par kuru deklarācijas pieņemtas pirms 2002. gada 19. marta.

      (1)  OV C 183, 4.08.2007.


title: Lieta C-419/10: Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 26. aprīļa spriedums ( Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Wolfgang Hofmann/Freistaat Bayern (Direktīva 2006/126/EK — Vadītāja apliecību savstarpēja atzīšana — Dalībvalsts atteikums atzīt personai, kuras vadītāja apliecība ir atņemta tās teritorijā, citas dalībvalsts izdotu vadītāja apliecību)

text:
               16.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 174/6

         Tiesas (otrā palāta) 2012. gada 26. aprīļa spriedums (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Wolfgang Hofmann/Freistaat Bayern

   (Lieta C-419/10) (1)

   (Direktīva 2006/126/EK - Vadītāja apliecību savstarpēja atzīšana - Dalībvalsts atteikums atzīt personai, kuras vadītāja apliecība ir atņemta tās teritorijā, citas dalībvalsts izdotu vadītāja apliecību)
   2012/C 174/06
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Wolfgang Hofmann

      Atbildētāja: Freistaat Bayern

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvas 2008/126/EK par vadītāju apliecībām (OV L 403, 18. lpp.) 2. panta 1. punkta un 11. panta 4. punkta otrā teikuma interpretācija — Vadītāja apliecību savstarpēja atzīšana — Dalībvalsts atteikšanās atzīt tādas vadītāja apliecības derīgumu, ko personai, kuras vadītāja apliecība tās teritorijā ir tikusi atņemta, ir izsniegusi cita dalībvalsts

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvas 2006/126/EK par vadītāju apliecībām 2. panta 1. punkts un 11. panta 4. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz dalībvalstij atteikties pēc aizlieguma lūgt izsniegt jaunu vadītāja apliecību laikposma, kas noteikts citas dalībvalsts izsniegtas vadītāja apliecības turētājam, beigām un tātad pat tad, ja pastāvīgās dzīvesvietas tajā nosacījums ir ievērots, atzīt šīs vadītāja apliecības spēkā esamību, ja minētajam turētājam pirmās dalībvalsts teritorijā ir piemērota iepriekšējo transportlīdzekļa vadīšanas tiesību atņemšana.

      (1)  OV C 301, 06.11.2010.


title: Lieta T-143/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 5. decembra spriedums — Consorzio vino Chianti Classico /ITSB — FFR ( “F.F.R.” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “F.F.R.” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts grafiskas preču zīmes “CHIANTI CLASSICO” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts)

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/42

         Vispārējās tiesas 2012. gada 5. decembra spriedums — Consorzio vino Chianti Classico/ITSB — FFR (“F.F.R.”)
   (Lieta T-143/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “F.F.R.” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts grafiskas preču zīmes “CHIANTI CLASSICO” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts)
   2013/C 26/80
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Consorzio vino Chianti Classico (Radda in Chianti, Itālija) (pārstāvji — S. Corona, G. Ciccone un A. Loffredo, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — sākotnēji V. Melgar un G. Mannucci, vēlāk V. Melgar un D. Walicka)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Fédération française de rugby (FFR) (Marcoussis, Francija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 10. janvāra lēmumu lietā R 43/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Consorzio vino Chianti Classico un Fédération française de rugby (FFR)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 10. janvāra lēmumu lietā R 43/2010-4 daļā, kurā Apelāciju padome ir noraidījusi iebildumus, ciktāl tie ir pamatoti ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 8. panta 5. punktu;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               Consorzio vino Chianti Classico un ITSB katrs sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā.

      (1)  OV C 152, 21.5.2011.


title: Lieta C-289/07: Prasība, kas celta 2007. gada 14. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/25

         Prasība, kas celta 2007. gada 14. jūnijā — Eiropas Kopienu Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-289/07)
   (2007/C 183/44)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Caeiros un D. Kukovec)

      Atbildētāja: Portugāles Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               pamatprasījums — atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (1), prasības, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar šīs direktīvas 71. panta 1. punkta pirmo daļu;

               —

               pakārtoti — atzīt, ka, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Portugāles Republika jebkurā gadījumā nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā tiesību norma;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2006. gada 31. janvārī.

      (1)  OV L 134, 1. lpp.


title: Lieta C-96/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Pest Megyei Bíróság (Ungārijas Republika) 2008. gada 3. marta rīkojumu — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Kereskedelmi Kft / Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Pest Megyei Bíróság (Ungārijas Republika) 2008. gada 3. marta rīkojumu — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Kereskedelmi Kft/Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály

   (Lieta C-96/08)
   (2008/C 142/18)
   Tiesvedības valoda — ungāru
   Iesniedzējtiesa
   Pest Megyei Bíróság
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Kereskedelmi Kft

      Atbildētājs: Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály

   Prejudiciālais jautājums
   Vai principa par brīvību veikt uzņēmējdarbību atbilstoši EKL 43. un 48. pantam kontekstā var apstrīdēt tiesību normu, saskaņā ar kuru komercsabiedrībai ar juridisko adresi Ungārijā arodapmācību nodeva ir jāmaksā arī tad, kad tā savās meitas sabiedrībās ārvalstīs nodarbina darbiniekus un veic nodokļu maksājumus, kā arī sociālā nodrošinājuma iemaksas par minētajiem darbiniekiem valstī, kur atrodas meitas sabiedrība?


title: Lieta F-90/07: Prasība, kas celta 2007. gada 17. septembrī — Traore /Komisija

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/72

         Prasība, kas celta 2007. gada 17. septembrī — Traore/Komisija
   (Lieta F-90/07)
   (2007/C 269/131)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Amadou Traore, Rhodes Saint Genèse (Beļģija) (pārstāvis — E. Boigelot, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru noraida prasītāja kandidatūru sarunu vadītāja ad interim amatam Komisijas delegācijā Togo, kurā bija iecelts X kungs;

               —

               atcelt X kunga iecelšanu minētajā amatā;

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru noraida prasītāja kandidatūru Komisijas delegācijas Tanzānijā darbību vadītāja amatam, kurā bija iecelts Y kungs;

               —

               atcelt Y kunga iecelšanu minētajā amatā;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt kompensāciju par morālo kaitējumu un apdraudējumu prasītāja karjerai EUR 3 500 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības pamatojumam prasītājs atsaucas vispirms uz amatā iecelšanas procedūras nelikumību, pirmkārt, tāpēc, ka strīdīgo amatu līmenis bija noteikts AD9-AD14 pakāpē, pārkāpjot principus, kuri it īpaši bija minēti spriedumā lietā Economidis/Komisija (1) un, otrkārt, tāpēc, ka paziņojums par vakanci pirmajam no attiecīgajiem amatiem un prioritātes kārtība, kas noteikta Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu (Noteikumi) 29. panta 1. punktā, nav tikuši ievēroti. Viņš piebilst, ka nav veikts salīdzinošs nopelnu izvērtējums, kas norāda uz pilnvaru pārsniegšanas faktu, kā arī vienlīdzīgas attieksmes un tiesību uz karjeru principu pārkāpumu.
   Turklāt prasītājs norāda, ka Komisija ir pārkāpusi Noteikumu 1d. panta 1. punktu tāpēc, ka ir noraidījusi šīs kandidatūras it īpaši to afrikāņu izcelsmes dēļ.

      (1)  Civildienesta Tiesas 2006. gada 14. decembra spriedums lietā F-122/05, OV C 331, 30.12.2006., 47. lpp.


title: Lieta T-124/11: Prasība, kas celta 2011. gada 3. martā — Kipré /Padome

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/19

         Prasība, kas celta 2011. gada 3. martā — Kipré/Padome
   (Lieta T-124/11)
   2011/C 130/36
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Stéphane Kipré (Abidjan, Kotdivuāra) (pārstāvis — J.-C. Tchikaya, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

   Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmumu 2011/18/KĀDP, ar kuru groza Padomes Lēmumu 2010/656/KĀDP, ar ko atjauno ierobežojošus pasākumus pret Kotdivuāru, un Padomes 2011. gada 14. janvāra Regulu (ES) Nr. 25/2011, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 560/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kuri vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Kotdivuārā, tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja izvirzītie pamati un galvenie argumenti būtībā ir vienādi ar vai līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietā T-118/11 Attey/Padome.


title: Lieta C-231/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā) 2017. gada 7. aprīļa rīkojumu lietā T-920/16 Vatseva/Eiropas Cilvēktiesību tiesa 2017. gada 3. maijā iesniedza Vatseva

text:
               4.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 293/12

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā) 2017. gada 7. aprīļa rīkojumu lietā T-920/16 Vatseva/Eiropas Cilvēktiesību tiesa 2017. gada 3. maijā iesniedza Vatseva

   (Lieta C-231/17 P)
   (2017/C 293/16)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Vatseva (pārstāve – K. Mladenova, advokāte)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Cilvēktiesību tiesa
   Ar 2017. gada 6. jūlija rīkojumu Tiesa (astotā palāta) apelācijas sūdzību atzina par nepieņemamu.


title: Lieta T-462/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedums – Comunidad Autónoma del País Vasco un Itelazpi/Komisija Valsts atbalsts — Ciparu televīzija — Atbalsts zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās Spānijā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Priekšrocība — Pakalpojums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi — LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts — Jauns atbalsts

text:
               25.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 27/36

         Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedums – Comunidad Autónoma del País Vasco un Itelazpi/Komisija
   (Lieta T-462/13) (1)

   (Valsts atbalsts - Ciparu televīzija - Atbalsts zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās Spānijā - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji saderīgu un daļēji nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Priekšrocība - Pakalpojums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi - LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts - Jauns atbalsts)
   (2016/C 027/42)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) un Itelazpi, SA (Samudio, Spānija) (pārstāvji – sākotnēji N. Ruiz García, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo un M. Muñoz de Juan, vēlāk – J. Buendía Sierra un A. Lamadrid de Pablo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – É. Gippini Fournier, B. Stromsky un P. Němečková)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: SES Astra (Becdorfa, Luksemburga) (pārstāvji – F. González Díaz, F. Salerno un V. Romero Algarra, advokāti)

      Priekšmets

   Par lūgumu atcelt Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmumu 2014/489/ES par valsts atbalstu SA.28599 ((C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)), ko Spānijas Karaliste piešķīrusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (OV L 217, 52. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               La Comunidad Autónoma del País Vasco (Spānija) un Itelazpi, SA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas un SES Astra tiesāšanās izdevumus pamata tiesvedībā;

               3)

               La Comunidad Autónoma del País Vasco un Itelazpi sedz tiesāšanās izdevumus, kas radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībā.

      (1)  OV C 304, 19.10.2013.


title: Lieta C-366/11: Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 24. maija spriedums — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Direktīva 2000/60/EK — Savienības politika ūdens resursu jomā — Upju baseinu apsaimniekošanas plāni — Publicēšana un paziņošana Komisijai — Neesamība — Sabiedrības informēšana un sabiedriskā apspriešana par apsaimniekošanas plānu projektiem — Neesamība)

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/5

         Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 24. maija spriedums — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-366/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 2000/60/EK - Savienības politika ūdens resursu jomā - Upju baseinu apsaimniekošanas plāni - Publicēšana un paziņošana Komisijai - Neesamība - Sabiedrības informēšana un sabiedriskā apspriešana par apsaimniekošanas plānu projektiem - Neesamība)
   2012/C 200/08
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — I. Hadjiyiannis un A. Marghelis)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji — T. Materne un J.-C. Halleux)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Tādu aktu nepieņemšana paredzētajos termiņos, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV L 327, 1. lpp.), prasības — Upju baseinu apgabalu apsaimniekošanas plānu direktīvas 13. panta 2., 3. un 6. punkta un 15. panta 1. punkta izpratnē neizstrādāšana — Sabiedrības informēšanas un sabiedriskās apspriešanas par šiem plānu projektiem procedūra — Neesamība

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā neizstrādājot visus upju baseinu apgabalu apsaimniekošanas plānus gan pilnībā tās valsts teritorijā esošiem upju baseiniem, gan starptautiskiem upju baseiniem un noteiktajā termiņā nenosūtot šo plānu kopiju Eiropas Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, 13. panta 2., 3. un 6. punktā un 15. panta 1. punktā paredzētos pienākumus un turklāt, neuzsākot noteiktajā termiņā visas sabiedrības informēšanas un sabiedriskās apspriešanas par upju baseinu apgabalu apsaimniekošanas plānu projektiem procedūras, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šīs direktīvas 14. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētos pienākumus;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 298, 08.10.2011.


title: Lieta C-517/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 15. novembrī iesniedza Consiglio di Stato (Italia) — CTP/Regione Campania

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/34

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 15. novembrī iesniedza Consiglio di Stato (Italia) — CTP/Regione Campania

   (Lieta C-517/12)
   2013/C 26/64
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: CTP — Compagnia Trasporti Pubblici SpA

      Atbildētāja: Regione Campania

      Prejudiciālais jautājums

   Vai atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1191/69 (1) 4. pantam tiesības uz kompensāciju rodas tikai tad, ja pēc pieteikuma iesniegšanas kompetentās iestādes nav nolēmušas izbeigt pakalpojumu saistības, kas transporta uzņēmumam izraisa ekonomiskus zaudējumus, jeb arī šī tiesību norma ir piemērojama tikai tām sabiedriskā pakalpojuma saistībām, kuras regula paredz izbeigt un neļauj saglabāt?

      (1)  Padomes 1969. gada 26. jūnija Regula (EEK) Nr. 1191/69 par dalībvalstu darbību sakarā ar saistībām, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, dzelzceļa pārvadājumu, autopārvadājumu un iekšējo ūdensceļu pārvadājumu nozarē (OV L 156, 1. lpp).


title: Lieta T-226/17: Prasība, kas celta 2017. gada 19. aprīlī – Adapta Color/EUIPO – Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)

text:
               26.6.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 202/24

         Prasība, kas celta 2017. gada 19. aprīlī – Adapta Color/EUIPO – Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)
   (Lieta T-226/17)
   (2017/C 202/39)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Adapta Color, SL (Peniskola, Spānija) (pārstāvji – G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal un E. Armero Lavie, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Coatings Foreign IP Co. LLC (Vilmingtona, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Rustproof System ADAPTA” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 905 548

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 6. februāra lēmums lietā R 2408/2015-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību par pilnībā pieņemamu;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest atbildētājam un attiecīgā gadījumā lietas dalībniecei, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā, kā arī izdevumus spēkā neesamības atzīšanas procesā un apelācijas procesā EUIPO.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Pamati un galvenie argumenti ir tie paši, kas ir minēti lietā T-223/17.


title: Lieta C-277/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. maijā — Eiropas Komisija/Portugāles Republika

text:
               10.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/2

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. maijā — Eiropas Komisija/Portugāles Republika
   (Lieta C-277/13)
   2013/C 233/02
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Guerra e Andrade un F.W. Bulst)

      Atbildētāja: Portugāles Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai sarīkotu izvēles procedūru pakalpojumu sniedzējiem, kuriem ir atļauts sniegt lidlauka pakalpojumus, bagāžas, rampas apkalpošanas, kā arī kravas un pasta sūtījumu pakalpojumus Lisabonas, Porto un Faro lidostās atbilstoši Direktīvas 96/67/EK (1) 11. pantam, Portugāle nav izpildījusi Padomes 1996. gada 15. oktobra Direktīvas 96/67/EK par pieeju lidlauka sniegto pakalpojumu tirgum Kopienas lidostās 11. pantu;

               —

               piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Neatverot savu lidlauka pakalpojumu tirgu pakalpojumu sniedzējiem, Portugāle pārkāpj Savienības tiesības.
   Tā kā Portugāle ir ierobežojusi lidlauka pakalpojumu sniedzēju skaitu, kuriem ir atļauts sniegt lidlauka pakalpojumus, bagāžas, rampas apkalpošanas, kā arī kravas un pasta sūtījumu pakalpojumus, tai bija jārīko izvēles procedūra atbilstoši Direktīvas 96/67/EK 11. pantam. Turklāt, rīkojot procedūru, vispirms bija jāveic konsultācijas ar Lidostas lietotāju komiteju. Papildus, saskaņā ar Direktīvas 96/67/EK 11. panta 1. punkta d) apakšpunktu lidlauka pakalpojumu sniedzējus izvēlas, ilgākais, uz septiņiem gadiem.

      (1)  OV L 272, 36. lpp.