title: Lieta C-278/11 P: Tiesas 2012. gada 12. jūlija rīkojums — Densmore Ronald Dover /Eiropas Parlaments (Apelācijas sūdzība — Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām — Piemaksu izmantošanas kontrole — Piemaksa par parlamentāro palīdzību — Izmaksu pamatojums — Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana)

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/18

         Tiesas 2012. gada 12. jūlija rīkojums — Densmore Ronald Dover/Eiropas Parlaments
   (Lieta C-278/11 P) (1)

   (Apelācijas sūdzība - Noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu izdevumiem un piemaksām - Piemaksu izmantošanas kontrole - Piemaksa par parlamentāro palīdzību - Izmaksu pamatojums - Nepamatoti izmaksāto summu atgūšana)
   2012/C 366/30
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Densmore Ronald Dover (pārstāvji — D. Vaughan QC, M. Lester, Barrister un R. Collard, Solicitor)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments (pārstāvji — D. Moore un M. Windisch)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 24. marta spriedumu lietā T-149/09 Dover/Eiropas Parlaments, ar kuru Vispārējā tiesa daļēji atcēla Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2009. gada 29. janvāra lēmumu atgūt noteiktas summas, kas apelācijas sūdzības iesniedzējam nepamatoti samaksātas kā parlamentārie izdevumi un piemaksas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Densmore Ronald Dover atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 27.08.2011.


title: Lieta F-50/10: Prasība, kas celta 2010. gada 1. jūlijā — De Roos-Le Large /Komisija

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/27

         Prasība, kas celta 2010. gada 1. jūlijā — De Roos-Le Large/Komisija
   (Lieta F-50/10)
   ()
   2010/C 260/36
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Simone Thérèse De Roos-Le Large('s Hertogenbosch, Nīderlande) (pārstāvji — E. Lutjens un M. H. van Loon, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru prasītājai noteikts atmaksāt apgādnieka zaudējuma pensiju, kas pārmaksāta prasītājas mirušai mātei

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pamatojoties uz LESD 264. pantu, atcelt Komisijas 2010. gada 12. maija lēmumu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-13/14: Vispārējās tiesas 2017. gada 16. marta rīkojums – Ungārija/Komisija

text:
               8.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 144/61

         Vispārējās tiesas 2017. gada 16. marta rīkojums – Ungārija/Komisija
   (Lieta T-13/14) (1)

   (2017/C 144/86)
   Tiesvedības valoda – ungāru
   Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 71, 8.3.2014.


title: Tiesas spriedums ( 2012. gada 8. oktobris ) apvienotajās lietās E-10/11 un E-11/11 – Hurtigruten ASA un Norvēģijas Karaliste pret EBTA Uzraudzības iestādi (Prasība atcelt EBTA Uzraudzības iestādes lēmumu – Valsts atbalsts – Jūras transports – EEZ līguma 61. panta 1. punkts – EEZ līguma 59. panta 2. punkts – Vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumi – Kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu – Pārmērīga kompensācija – Labas pārvaldības princips – Juridiskā noteiktība – Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               31.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 29/8

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2012. gada 8. oktobris)
   apvienotajās lietās E-10/11 un E-11/11

      Hurtigruten ASA un Norvēģijas Karaliste pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Prasība atcelt EBTA Uzraudzības iestādes lēmumu – Valsts atbalsts – Jūras transports – EEZ līguma 61. panta 1. punkts – EEZ līguma 59. panta 2. punkts – Vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumi – Kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu – Pārmērīga kompensācija – Labas pārvaldības princips – Juridiskā noteiktība – Pienākums norādīt pamatojumu)
   2013/C 29/09
   Apvienotajās lietās E-10/11 un E-11/11 Hurtigruten ASA un Norvēģijas Karaliste pret EBTA Uzraudzības iestādi – PIETEIKUMS EBTA Uzraudzības iestādes 2011. gada 29. jūnija Lēmuma Nr. 205/11/COL par papildu nolīgumu attiecībā uz Hurtigruten pakalpojumiem, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis-referents), 2012. gada 8. oktobrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Ar šo Tiesa:

               1.

               Noraida pieteikumus.

               2.

               Piespriež pieteikuma iesniedzējiem segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-203/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 3. jūlija spriedums – Alchaar /Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Privātpersonas iekļaušana attiecīgo personu sarakstā — Saikne ar režīmu — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu — Pienākums norādīt pamatojumu — Pierādīšanas pienākums — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Samērīgums — Tiesības uz īpašumu — Tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību

text:
               25.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 282/27

         Vispārējās tiesas 2014. gada 3. jūlija spriedums – Alchaar/Padome
   (Lieta T-203/12) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Privātpersonas iekļaušana attiecīgo personu sarakstā - Saikne ar režīmu - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu - Pienākums norādīt pamatojumu - Pierādīšanas pienākums - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Samērīgums - Tiesības uz īpašumu - Tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību)
   2014/C 282/35
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mohamad Nedal Alchaar (Alep, Sīrija) (pārstāvji – A. Korkmaz, D. Amaudruz un A. Boesch, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Kyriakopoulou un M. Vitsentzatos)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – É. Cujo un S. Pardo Quintillán)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt, pirmkārt, Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/273/KĀDP (OV L 319, 56. lpp.), Padomes 2011. gada 1. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1244/2011, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 319, 8. lpp.), un Padomes 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 442/2011 (OV L 16, 1. lpp.), ciktāl šajos tiesību aktos ir iekļauti ierobežojoši noteikumi attiecībā uz prasītāju, kā arī visus nākotnē pieņemamos šā lēmuma vai šīs regulas grozījumus, un, otrkārt, Padomes 2012. gada 16. marta vēstuli, kurā prasītājs informēts par viņa uzvārda saglabāšanu to personu sarakstā, kurām ir piemērojami ierobežojošie pasākumi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2013. gada 22. aprīlis Īstenošanas regulu (ES) Nr. 363/2013, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā, ciktāl tā attiecas uz Mohamad Nedal Alchaar;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina divas trešdaļas tiesāšanās izdevumu, kas radušies M. N. Alchaar;

               4)

               M. N. Alchaar sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu;

               5)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 217, 21.7.2012.


title: Lieta C-300/05: Tiesas (otrā palāta) 2006. gada 23. novembra spriedums ( Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hauptzollamt Hamburg-Jonas pret Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (Direktīva 91/628/EEK — Dzīvnieku aizsardzība pārvadāšanas laikā — Dzirdīšanas un barošanas intervāli, brauciena laiks un atpūtas laiks — Jēdziens pārvadāšana ( Transportdauer ) — Dzīvnieku iekraušanas un izkraušanas ilguma ņemšana vērā)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/13

         Tiesas (otrā palāta) 2006. gada 23. novembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hauptzollamt Hamburg-Jonas pret Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK)

   (Lieta C-300/05) (1)

   (Direktīva 91/628/EEK - Dzīvnieku aizsardzība pārvadāšanas laikā - Dzirdīšanas un barošanas intervāli, brauciena laiks un atpūtas laiks - Jēdziens “pārvadāšana” (“Transportdauer”) - Dzīvnieku iekraušanas un izkraušanas ilguma ņemšana vērā)
   (2006/C 331/21)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Bundesfinanzhof
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Atbildētāja: Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK)

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesfinanzhof (Federālā Finanšu tiesa) — 48. panta 4. punkta d) apakšpunktā pielikumā Padomes 1991. gada 19. novembra Direktīvai 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, ar kuru groza Direktīvas 90/425/EEK un 91/496/EEK (OV L 340, 17. lpp.) un kurā izdarīti grozījumi ar Padomes 1995. gada 29. jūnija Direktīvu 95/29/EK (OV L 148, 52. lpp.), interpretācija — Dzirdīšanas un barošanas intervāli, brauciena laiks un atpūtas laiks — Jēdziens “pārvadāšana” (“Transportdauer”) — Dzīvnieku iekraušanas ilguma ietveršana
   Rezolutīvā daļa
   Jēdziens “pārvadāšana”, kas ir paredzēts 48. panta 4. punkta d) apakšpunktā pielikumā Padomes 1991. gada 19. novembra Direktīvai 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, ar kuru groza Direktīvas 90/425/EEK un 91/496/EEK un kurā izdarīti grozījumi ar Padomes 1995. gada 29. jūnija Direktīvu 95/29/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver dzīvnieku iekraušanu un izkraušanu.

      (1)  OV C 243, 1.10.2005.


title: Lieta T-64/06: Vispārējās tiesas 2012. gada 6. marta spriedums — FLS Plast /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Plastikāta rūpniecības maisu tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Pārkāpuma ilgums — Naudas sodi — Pārkāpuma smagums — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sadarbība administratīvās procedūras laikā — Samērīgums — Solidārā atbildība — Princips non bis in idem)

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/22

         Vispārējās tiesas 2012. gada 6. marta spriedums — FLS Plast/Komisija
   (Lieta T-64/06) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Plastikāta rūpniecības maisu tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Pārkāpuma ilgums - Naudas sodi - Pārkāpuma smagums - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Sadarbība administratīvās procedūras laikā - Samērīgums - Solidārā atbildība - Princips non bis in idem)
   2012/C 118/35
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: FLS Plast (Valby, Dānija) (pārstāvji — K. Lasok, QC, vēlāk M. Thill-Tayara, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre, kuram palīdz M. Gray, barrister)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2005. gada 30. novembra Lēmumu C(2005) 4634, galīgā redakcija, par [EKL] 81. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/F/38.354 — rūpniecības maisi) un, pakārtoti, samazināt prasītājai šajā lēmumā uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               Komisijas 2005. gada 30. novembra Lēmumu C(2005) 4634, galīgā redakcija, par [EKL] 81. panta piemērošanas procedūru (lietā COMP/F/38.354 — rūpniecības maisi) atcelt tiktāl, ciktāl ar to FLS Plast A/S ir saukta pie atbildības par vienotu un turpinātu pārkāpumu, kas norādīts minētā lēmuma 1. panta 1. punktā, periodā no 1990. gada 31. decembra līdz 1991. gada 31. decembrim;

               2.

               samaksas summa, par kuru FLS Plast ir solidāri atbildīga saskaņā ar Lēmuma C(2005) 4634 2. panta f) apakšpunktu, ir EUR 14,45 miljoni;

               3.

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               4.

               Eiropas Komisija un FLS Plast sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 96, 22.04.2006.


title: Lieta C-188/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. aprīlī iesniedza Cour de cassation (Francija) – Asma Bougnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme/Micropole Univers SA

text:
               6.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 24. aprīlī iesniedza Cour de cassation (Francija) – Asma Bougnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme/Micropole Univers SA

   (Lieta C-188/15)
   (2015/C 221/03)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Cour de cassation

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Asma Bougnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme

      Atbildētāja: Micropole Univers SA

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/27/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (1), 4. panta 1. punkta normas ir interpretējamas tādējādi, ka informātikas konsultāciju uzņēmuma klienta vēlme atteikties no šī uzņēmuma pakalpojumiem, kurus sniedz tā darbiniece, projektu inženiere, kura nēsā musulmaņu galvas lakatu, ir uzskatāma par īstu un izšķirīgu prasību profesionālās darbības būtības dēļ vai nosacījumu, kādos to veic, dēļ?

      (1)  OV L 303, 16. lpp.


title: Lieta T-170/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Rivella International /ITSB — Baskaya di Baskaya Alim ( “BASKAYA” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “BASKAYA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “Passaia” — Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījumi — Attiecīgā teritorija — Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts)

text:
               25.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 258/19

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. jūlija spriedums — Rivella International/ITSB — Baskaya di Baskaya Alim (“BASKAYA”)
   (Lieta T-170/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “BASKAYA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “Passaia” - Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījumi - Attiecīgā teritorija - Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts)
   2012/C 258/33
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rivella International AG (Rothrist, Šveice) (pārstāvji — sākotnēji C. Spintig, U. Sander un H. Förster, pēc tam Spintig, S. Pietzcker un R. Jacobs, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — R. Manea un G. Schneider)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas (Grosseto, Itālija) (pārstāvis — H. Vogler, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 10. janvāra lēmumu lietā R 534/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Rivella International AG un Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Rivella International AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 145, 14.5.2011.


title: lieta C-362/05 P: Apelācija, ko 2005. gada 23. septembrī ierosināja Jacques Wunenburger, par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2005. gada 5. jūlija spriedumu lietā T-370/03 Jacques Wunenburger/Eiropas Kopienu Komisija

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/15

         Apelācija, ko 2005. gada 23. septembrī ierosināja Jacques Wunenburger, par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2005. gada 5. jūlija spriedumu lietā T-370/03 Jacques Wunenburger/Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta C-362/05 P)
   (2005/C 281/29)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 23. septembrī izskatīšanai ir iesniegta Žaka Vinenburgera [Jacques Wunenburger], ko pārstāv Ēriks Buaželo [Eric Boigelot], avocat, apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2005. gada 5. jūlija spriedumu lietā T-370/03 Jacques Wunenburger/Eiropas Kopienu Komisija.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances 2005. gada 5. jūlija tiesas spriedumu lietā T-370/03 Wuneburger/Komisija.

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs lūdz Tiesai arī izskatīt lietu un atzīt par pamatotu prasītāja sākotnējo prasību lietā T-370/03, nospriežot šādi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2003. gada 11. marta lēmumu par prasītāja kandidatūras noraidīšanu direktorāta “Āfrika, Karību jūras salas, Klusais okeāns” direktora amatam (AIDCO.C), kas pieņemts pēc iecēlējinstitūcijas 2003. gada 14. jūlija lēmuma par M. Amira Nakvi [M. Amir Naqvi] iecelšanu minētajā amatā;

               —

               atcelt lēmumu, ar kuru ir skaidri noraidīta prasītāja sūdzība, ko viņš iesniedza saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu 2003. gada 2. aprīlī un kas ir noraidīta ar viennozīmīgu 2003. gada 14. jūlija lēmumu, kas prasītājasm tika paziņots 2003. gada 11. augustā;

               —

               atcelt M. Amira Nakvi iecelšanu direktorāta “Āfrika, Karību jūras salas, Klusais okeāns” (AIDCO.C) direktora amatā, kā rezultātā ir noraidīta apelācijas iesniedzēja kandidatūra uz brīvu amatu;

               —

               jebkurā gadījumā piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijā izvirzītie pamati saskaņā ar Tiesas reglamenta 58. pantu ir balstīti uz Kopienu tiesību pārkāpumu un Pirmās instances tiesas tiesvedības kļūdu, kā rezultātā ir pārkāptas apelācijas iesniedzēja tiesības.


title: Lieta C-153/06: Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2007. gada 2. februāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Somijas Republika

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/28

         Tiesas astotās palātas priekšsēdētāja 2007. gada 2. februāra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija/Somijas Republika
   (Lieta C-153/06) (1)

   (2007/C 96/52)

      Tiesvedības valoda — zviedru

   Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 131, 3.6.2006.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2005. gada 2. martā lietā T-305/03 Opus Dent GmbH pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildums — Iebilduma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana)

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/21

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2005. gada 2. martā
   lietā T-305/03 Opus Dent GmbH pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildums - Iebilduma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana)
   (2005/C 155/42)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā T-305/03 Opus Dent GmbH, Freizinga [Freising] (Vācija), ko pārstāv P. J. A. Muncingers [P. J. A. Munzinger] un S. Abels [S. Abel], advokāti, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis B. Millers [B. Müller]), persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances Tiesā, — Dornier MedTech Systems GmbH (sākotnēji: Dornier Medizintechnik GmbH), Veslinga [Weβling] (Vācija), ko pārstāv J. Kroers [J. Kroher] un A. Hetenkofers [A. Hettenkofer], advokāti, par prasību pret ITSB Apelāciju otrās padomes 2003. gada 23. jūnija lēmumu (lieta R 579/2002-2) attiecībā uz iebildumu procesu starp Opus Dent GmbH un Dornier MedTech Systems GmbH, Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs I. Legāls [H. Legal], tiesneši P. Linda [P. Lindth] un V. Vadapals [V. Vadapalas], sekretārs H. Jungs [H. Jungs], 2005. gada 2. martā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               tiesvedību izbeigt;

               2)

               prasītāja un persona, kas iestājusies lietā, sedz savus izdevumus pašas un katra atlīdzina pusi no atbildētājas izdevumiem.

      (1)  OV C 275, 15.11.2003.


title: lieta C-337/05: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 15. septembrī

text:
               12.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/9

         Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 15. septembrī
   (lieta C-337/05)
   (2005/C 281/16)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 15. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv D. Rekkja [D. Recchia] un K. Lūiss [X. Lewis], pārstāvji.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, tā kā Itālijas valdība un jo īpaši Iekšlietu, Aizsardzības, Ekonomikas un finanšu, Lauksaimniecības un mežsaimniecības politikas, Infrastruktūras un transporta ministrijas, kā arī Ministru Padomes priekšsēdētāja Civilās aizsardzības departaments ir piemērojis procedūru, kas tiek izmantota jau ilgu laiku un darbojas vēl joprojām, saskaņā ar kuru uzņēmumam “Agusta” tieši tika piešķirti līgumi “Agusta” un “Agusta Bell” ražoto helikopteru iegādei, lai apmierinātu Ugunsdzēsības dienesta militārā korpusa, Karabinieru, Valsts Mežsaimniecības korpusa, Krasta apsardzes, Muitas kontroles korpusa, Valsts policijas un Civilās aizsardzības departamenta vajadzības, neizsludinot uzaicinājumu uz konkursu, jo īpaši neizpildot procedūras, kas paredzētas Direktīvā 93/36/EEK (1) un pirms tam Direktīvā 77/62/EEK (2), Direktīvā 80/767/EEK (3) un Direktīvā 88/295/EEK (4), Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētās direktīvas;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Itālijas Republikas valdība un jo īpaši Iekšlietu, Aizsardzības, Ekonomikas un finanšu, Lauksaimniecības un mežsaimniecības politikas, Infrastruktūras un transporta ministri, kā arī Ministru Padomes priekšsēdētāja Civilās aizsardzības departaments ir piemērojis procedūru, kas tiek izmantota jau ilgu laiku un darbojas vēl joprojām, saskaņā ar kuru uzņēmumam “Agusta” tieši tika piešķirti līgumi “Agusta” un “Agusta Bell” ražoto helikopteru iegādei, lai apmierinātu Ugunsdzēsības dienesta militārā korpusa, Karabinieru, Valsts Mežsaimniecības korpusa, Krasta apsardzes, Muitas kontroles korpusa, Valsts policijas un Civilās aizsardzības departamenta vajadzības, neizsludinot uzaicinājumu uz konkursu, jo īpaši neizpildot procedūras, kas paredzētas Direktīvā 93/36/EEK un pirms tam Direktīvā 77/62/EEK, Direktīvā 80/767/EEK un Direktīvā 88/295/EEK, un tādējādi nav izpildījuši pienākumus, ko tiem uzliek iepriekš minētās direktīvas.
   Pēc sūdzības saņemšanas Komisija ieguva informāciju, kas liecināja par to, ka Itālijas valdība minēto procedūru izmantoja ilgu laiku.
   Komisija uzskata, ka minētā prakse nav saderīga ar iepriekš minētajām direktīvām par valsts piegādes līgumiem, jo nav izpildīts neviens no nosacījumiem, kas izvirzīti tam, lai apspriestās procedūras varētu izmantot, nepublicējot uzaicinājumu uz konkursu.
   Komisija turklāt norāda, ka Itālija nav pierādījusi, ka attiecīgā prakse ir attaisnojama, pamatojoties uz Direktīvas 93/36/EEK 2. pantu, saskaņā ar kuru minētā direktīva neattiecas uz piegādes līgumiem, kas atzīti par slepeniem vai kuru izpildei ir nepieciešams veikt īpašus drošības pasākumus atbilstoši normatīviem un administratīviem aktiem, kas ir spēkā attiecīgajās dalībvalstīs, vai ja tas nepieciešams dalībvalsts drošības pamatinterešu aizsardzībai.

      (1)  OV L 199, 09.08.1993., 1. lpp.

      (2)  OV L 13, 15.01.1977., 1. lpp.

      (3)  OV L 215, 18.08.1980., 1. lpp.

      (4)  OV L 127, 20.05.1988., 1. lpp.


title: Lieta C-434/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 26. septembrī iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) — “Slancheva sila” EOOD/Izpalnitelniat direktor na Darzhaven fond “Zemedelie ” — Razplashtatelna agentsia

text:
               24.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 366/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 26. septembrī iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) — “Slancheva sila”EOOD/Izpalnitelniat direktor na Darzhaven fond“Zemedelie”— Razplashtatelna agentsia

   (Lieta C-434/12)
   2012/C 366/47
   Tiesvedības valoda — bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen sad Sofia-grad

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: “Slancheva sila”EOOD

      Atbildētājs: Izpalnitelniat direktor na Darzhaven fond“Zemedelie” — Razplashtatelna agentsia

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kā ir jāinterpretē jēdziens “mākslīgi radīti nosacījumi” Regulas Nr. 65/2011 4. panta 8. punkta izpratnē (1)?

               2)

               Vai Regulas Nr. 65/2011 4. panta 8. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts Bulgārijas 2008. gada 11. augusta Noteikumu Nr. 29 7. panta 2. punkts, saskaņā ar kuru finansiāls atbalsts netiek piešķirts tiem atbalsta pretendentiem/izmantotājiem, par kuriem ir konstatēts, ka viņi ir mākslīgi radījuši nosacījumus, kas vajadzīgi šādu maksājumu iegūšanai, lai gūtu priekšrocības pretēji attiecīgās atbalsta shēmas mērķiem?

               3)

               Vai Regulas Nr. 65/2011 4. panta 8. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauta tāda Bulgārijas Republikas judikatūra, saskaņā ar kuru starp atbalsta pretendentiem pastāvošā tiesiskā saikne nozīmē, ka ir mākslīgi radīti nosacījumi, lai gūtu priekšrocību pretēji attiecīgās atbalsta shēmas mērķiem?

               4)

               Vai tas, ka dažādi pretendenti, kas ir patstāvīgi tiesību subjekti, izmanto blakus esošos neatkarīgos zemes gabalus, kuri pirms atbalsta pieteikumu iesniegšanas veidoja vienu veselu zemes gabalu, un vai tādas faktiskas saiknes, kā, piemēram, pilnvarnieku, piegādātāju, izpildītāju, pretendentu juridisko adrešu un pasta adrešu identiskums, ir uzskatāms par “mākslīgi radītiem nosacījumiem”?

               5)

               Vai ir jākonstatē ar nodomu īstenotas koordinējošas darbības starp pretendentēm juridiskajām personām un/vai trešajām personām, lai īpaši gūtu priekšrocību vienai no pretendentēm juridiskajām personām?

               6)

               Kā izpaužas priekšrocība Regulas Nr. 65/2011 4. panta 8. punkta izpratnē, proti, vai tai ir jāizpaužas ar vairāku mazāku investīciju projektu izstrādi, lai konkrētais pretendents saņemtu maksimālo finansējuma summu EUR 200 000 apmērā attiecībā uz katru projektu, lai arī tos ir iesnieguši dažādi pretendenti?

               7)

               Vai Regulas Nr. 65/2011 4. panta 8. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauta Bulgārijas Republikas judikatūra, saskaņā ar kuru tiesību normas piemērošana ir pakļauta šādu trīs kumulatīvu nosacījumu izpildei: 1. funkcionālās autonomijas neesamība un/vai mākslīgi radīti nosacījumi, kas vajadzīgi attiecīgā atbalsta iegūšanai; 2. attiecīgās darbības mērķis ir bijis gūt priekšrocību un 3. tas ir darīts pretēji attiecīgās atbalsta shēmas mērķiem?

      (1)  Komisijas 2011. gada 27. janvāra Regula (ES) Nr. 65/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 attiecībā uz pārbaudes kārtību, kā arī savstarpējo atbilstību saistībā ar lauku attīstības atbalsta pasākumiem (OV L 25, 8. lpp.).


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta)  2005. gada 8. decembrī  lietā C-220/03 Eiropas Centrālā banka pret Vācijas Federālo Republiku (Protokols par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās — Vienošanās par Eiropas Centrālās bankas sēdekli — Šķīrējtiesas klauzula — ECB nomātās ēkas — Nomas maksu ietekmējošie netiešie nodokļi)

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/3

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2005. gada 8. decembrī
   lietā C-220/03 Eiropas Centrālā banka pret Vācijas Federālo Republiku (1)

   (Protokols par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās - Vienošanās par Eiropas Centrālās bankas sēdekli - Šķīrējtiesas klauzula - ECB nomātās ēkas - Nomas maksu ietekmējošie netiešie nodokļi)
   (2006/C 36/05)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-220/03 par prasību atcelt tiesību aktu atbilstoši EKL 238. pantam, ko 2003. gada 21. maijā cēla Eiropas Centrālā banka (pārstāvji — K. Ciljoli [C. Zilioli] un M. Benišs [M. Benisch], kam palīdz H. G.Kamanns [H.-G. Kamann] un M. Zelmairs [M. Selmayr]) pret Vācijas Federatīvo Republiku (pārstāvji — U. Forsthofs [U. Forsthoff], kam palīdz V. Helterss [W. Hölters], Rechtsanwalt), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Janns [P. Jann], tiesneši K. Šīmans [K. Schiemann] (referents), K. Lēnartss [K. Lenaerts], E. Juhāss [E. Juhász] un M. Ilešičs [M. Ilešič], ģenerāladvokāte K. Štiksa-Hakla [C. Stix-Hackl], sekretāre K. Štranca [K. Sztranc], administratore, 2005. gada 8. decembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Centrālā banka atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 200, 23.08.2003.


title: Lieta T-4/16: Prasība, kas celta 2016. gada 5. janvārī – Rabbit/EUIPO – DMG Media (“rabbit”)

text:
               2.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/49

         Prasība, kas celta 2016. gada 5. janvārī – Rabbit/EUIPO – DMG Media (“rabbit”)
   (Lieta T-4/16)
   (2016/C 156/66)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Rabbit, Inc. (Redwood City, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – M. Engelman, Barrister, J. Stephenson, Solicitor)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: DMG Media Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: ES grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “rabbit” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 701 869

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 26. oktobra lēmums lietā R 2133/2014-2

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, norādot, ka, veicot salīdzinājumu starp ES preču zīmes reģistrācijas pieteikuma un iebildumu iesniedzēja ES preču zīmes reģistrācijas aptvertajām attiecīgajām precēm un pakalpojumiem, ir jāņem vērā tikai sarakstos norādītās preces un pakalpojumi, neņemot vēra preču zīmju faktisku izmantošanu;

               —

               Apelācijas padome neesot pamatojusi faktiskas izmantošanas pierādījumu neņemšanu vērā;

               —

               Apelācijas padome neesot pienācīgi ņēmusi vērā preču zīmes “rabbit” aprakstošo raksturu.


title: Tiesas nolēmums (2014. gada 25. novembris) – Lietā E-4/13 – Schenker North AB, Schenker Privpak AB un Schenker Privpak AS pret EBTA Uzraudzības iestādi (Prasība atcelt EBTA Uzraudzības iestādes lēmumu – Piekļuve dokumentiem – Pieņemamība – SCA (Nolīguma par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi) 38. pants – EUI 2012. gada noteikumi par publisko piekļuvi dokumentiem)

text:
               4.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/8

         TIESAS NOLĒMUMS
   (2014. gada 25. novembris)
   Lietā E-4/13

      Schenker North AB, Schenker Privpak AB un Schenker Privpak AS pret EBTA Uzraudzības iestādi
   (Prasība atcelt EBTA Uzraudzības iestādes lēmumu – Piekļuve dokumentiem – Pieņemamība – SCA (Nolīguma par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi) 38. pants – EUI 2012. gada noteikumi par publisko piekļuvi dokumentiem)
   (2015/C 183/09)
   Lietā E-4/13 Schenker North AB, Schenker Privpak AB un Schenker Privpak AS pret EBTA Uzraudzības iestādi attiecībā uz PRASĪBU atcelt EBTA Uzraudzības iestādes (“EUI”) 2013. gada 7. februāra lēmumu par piekļuves liegšanu pārbaudes dokumentiem Lietā Nr. 34250 (Norway Post/Privpak) pēc tam, kad Tiesa 2012. gada 21. decembrī anulēja EUI pirmo lēmumu Lietā E-14/11; apstrīdēto lēmumu pieņēma saskaņā ar jauniem noteikumiem par publisko piekļuvi dokumentiem, kurus EUI ieviesa 2012. gada 5. septembrī ar Lēmumu Nr. 300/12/COL (“RAD 2012”) (Oficiālajā Vēstnesī nav publicēts), ko ar atpakaļejošu spēku piemēroja DB Schenker2010. gada 3. augusta piekļuves pieprasījumam, Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs un tiesnesis referents Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson, 2014. gada 25. novembrī izdeva nolēmumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Ar šo Tiesa:

               1.

               prasību noraida kā nepieņemamu;

               2.

               nolemj, ka prasītāji sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina EBTA Uzraudzības iestādes tiesāšanās izdevumus;

               3.

               nolemj, ka Posten Norge AS sedz savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-66/11: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2012. gada 20. jūnija spriedums — Cristina /Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Konkursa atlases komisijas lēmums nepielaist dalībai novērtējuma pārbaudījumos — Tiesību aizsardzības līdzekļi — Prasība tiesā, kas iesniegta, nesagaidot lēmumu par administratīvo sūdzību — Pieņemamība — Īpašie nosacījumi, lai pielaistu dalībai konkursā — Prasītā profesionālā pieredze)

text:
               22.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 287/40

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2012. gada 20. jūnija spriedums — Cristina/Komisija
   (Lieta F-66/11) (1)

   (Civildienests - Atklāts konkurss - Konkursa atlases komisijas lēmums nepielaist dalībai novērtējuma pārbaudījumos - Tiesību aizsardzības līdzekļi - Prasība tiesā, kas iesniegta, nesagaidot lēmumu par administratīvo sūdzību - Pieņemamība - Īpašie nosacījumi, lai pielaistu dalībai konkursā - Prasītā profesionālā pieredze)
   2012/C 287/73
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alma Yael Cristina (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues, A. Blot un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Eggers un P. Pecho, vēlāk B. Eggers)

      Priekšmets

   Prasība atcelt konkursa “EPSO/AST/111/10 (AST 1)” atlases komisijas priekšsēdētāja pieņemto lēmumu nepielaist prasītāju dalībai novērtējuma pārbaudījumos

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               A. Y. Cristina sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 282, 24.9.2011., 51. lpp.


title: Lieta T-497/12: Prasība, kas celta 2012. gada 16. novembrī — European Drinks /ITSB — Alexandrion Grup Romania ( “DRACULA BITE” )

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/58

         Prasība, kas celta 2012. gada 16. novembrī — European Drinks/ITSB — Alexandrion Grup Romania (“DRACULA BITE”)
   (Lieta T-497/12)
   2013/C 26/117
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: European Drinks SA (Ștei, Rumānija) (pārstāvis — V. von Bomhard, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: SC Alexandrion Grup Romania Srl (Pleasa, Rumānija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 6. septembra lēmumu lietā R 679/2011-4 un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “DRACULA BITE” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 33., 35. un 39. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 7588321

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Rumānijas grafiskas preču zīmes “Dracula” reģistrācija Nr. 34847 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 33. un 35. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 42 panta 2. un 3. punkta pārkāpums


title: Lieta T-502/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 11. aprīļa rīkojums — Département du Gers /Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Vide un cilvēka veselības aizsardzība — Ģenētiski modificēti pārtikas produkti un dzīvnieku barība — Individuālas skaršanas neesamība — Nepieņemamība)

text:
               11.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 173/12

         Vispārējās tiesas 2011. gada 11. aprīļa rīkojums — Département du Gers/Komisija
   (Lieta T-502/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Vide un cilvēka veselības aizsardzība - Ģenētiski modificēti pārtikas produkti un dzīvnieku barība - Individuālas skaršanas neesamība - Nepieņemamība)
   2011/C 173/28
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Département du Gers (Francija) (pārstāvji — S. Mabile un J.-P. Mignard, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Bianchi un L. Pignataro)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2010. gada 28. jūlija Lēmumu 2010/428/ES, ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu 59122x1507xNK603 (DAS-59122-7xDAS-Ø15Ø7xMON-ØØ6Ø3-6), sastāv vai ir ražoti no tās (OV L 201, 41. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Département du Gers sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               atstāt bez izskatīšanas Eiropas Parlamenta, Eiropas Savienības Padomes, Région Centre, Région Picardie, Département de la Haute-Garonne, Région Bretagne, Région Poitou-Charentes, Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, Région Bourgogne, Région Midi-Pyrénées, Région Auvergne, Région Pays de la Loire, Région Rhône-Alpes, Département des Côtes d’Armor, Région Île de France un Région Nord-Pas-de-Calais pieteikumus par iestāšanos lietā.

      (1)  OV C 346, 18.12.2010.


title: lieta C-20/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Tribunale Civile e Penale di Forlì2004. gada 14. decembra rīkojumu kriminālprocesā pret K. J. W. Schwibbert

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar Tribunale Civile e Penale di Forlì2004. gada 14. decembra rīkojumu kriminālprocesā pret K. J. W. Schwibbert

   (lieta C-20/05)
   (2005/C 93/11)
   tiesvedības valoda – itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Forli Civillietu un krimināllietu tiesas (Tribunale Civile e Penale di Forlì) 2004. gada 14. decembra rīkojumu kriminālprocesā pret K. J. W. Schwibbert un ko Tiesas Kanceleja saņēmusi 2005. gada 21. janvārī.
   Forli Civillietu un krimināllietu tiesa lūdz Tiesu lemt par šādiem prejudiciālajiem jautājumiem:

               —

               vai atšķirības zīmes SIAE piestiprināšana ir saderīga ar Padomes Direktīvu 92/100/EEK (1) par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām, kas attiecas uz autortiesībām intelektuālā īpašuma jomā, un ar EK līguma 3. pantu, kā arī minētā līguma 23. līdz 27. pantu;

               —

               vai tā ir saderīga arī ar Padomes Direktīvām 83/189/EEK (2) un 88/182/EEK (3).

      (1)  OV L 346, 27.11.1992., 61. lpp.

      (2)  OV L 109, 26.04.1983., 8. lpp.

      (3)  OV L 81, 26.03.1988., 75. lpp.


title: Lieta C-489/13: Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 11. septembra spriedums ( Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ronny Verest, Gaby Gerards / Belgische Staat Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Ienākumu nodoklis — Tiesiskais regulējums nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanai — Dalībvalstī, kas nav rezidences dalībvalsts, no nekustamā īpašuma gūtu ienākumu aplikšana ar nodokli — Atbrīvojuma metode ar progresivitātes rezervi rezidences dalībvalstī — Atšķirīga attieksme pret nekustamo īpašumu rezidences dalībvalstī un citā dalībvalstī

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/17

         Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 11. septembra spriedums (Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ronny Verest, Gaby Gerards/Belgische Staat

   (Lieta C-489/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Ienākumu nodoklis - Tiesiskais regulējums nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanai - Dalībvalstī, kas nav rezidences dalībvalsts, no nekustamā īpašuma gūtu ienākumu aplikšana ar nodokli - Atbrīvojuma metode ar progresivitātes rezervi rezidences dalībvalstī - Atšķirīga attieksme pret nekustamo īpašumu rezidences dalībvalstī un citā dalībvalstī)
   2014/C 409/24
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Antwerpen

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Ronny Verest, Gaby Gerards

      Atbildētāja: Belgische Staat

      Rezolutīvā daļa:

   LESD 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, par kādu ir pamatlieta, ciktāl, piemērojot Dubultās nodokļu uzlikšanas novēršanas konvencijā esošo progresivitātes klauzulu, ienākumu nodokļa likme var būt lielāka tikai tādēļ, ka nekustamā īpašuma ienākumu noteikšanas metode rada situāciju, ka ienākumi no neizīrētiem nekustamajiem īpašumiem, kas ir citā dalībvalstī, tiek noteikti lielākā apmērā nekā ienākumi, kas ir no šādiem īpašumiem, kas atrodas pirmajā dalībvalstī. Iesniedzējtiesai jāpārbauda, vai pamatlietā aplūkotajam tiesiskajam regulējumam ir šāda iedarbība.

      (1)  OV C 352, 30.11.2013.


title: Lieta C-44/07: Prasība, kas celta 2007. gada 2. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku

text:
               24.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/10

         Prasība, kas celta 2007. gada 2. februārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku
   (Lieta C-44/07)
   (2007/C 69/22)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — U. Wölker)

      Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvu 2003/4/EK (1) par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu, vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2005. gada 14. februārī.

      (1)  OV L 41, 26. lpp.


title: lieta C-21/05: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 25. janvārī

text:
               19.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/9

         Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 25. janvārī
   (lieta C-21/05)
   (2005/C 69/19)
   tiesvedības valoda – itāliešu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 25. janvārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv N. Yerell un A. Aresu, pārstāvji.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1.

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai panāktu atbilstību Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvai 2000/79/EK (1) par Eiropas Nolīgumu par civilās aviācijas mobilo darba ņēmēju darba laika organizēšanu, kas noslēgts starp Eiropas Aviokompāniju asociāciju (AEA), Eiropas Transporta darbinieku federāciju (ETF), Eiropas Lidotāju asociāciju (ECA), Eiropas Reģionālo aviokompāniju asociāciju (ERA) un Starptautisko aviosabiedrību asociāciju (IACA), vai vismaz neinformējot Komisiju par šiem pasākumiem, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 3. pants;

               2.

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transponēšanas termiņš beidzās 2003. gada 1. decembrī.

      (1)  OV L 302, 01.12.2000., 57. lpp.


title: Lieta F-103/06: Civildienesta tiesas 2010. gada 16. septembra rīkojums — Blank u.c./Komisija

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/51

         Civildienesta tiesas 2010. gada 16. septembra rīkojums — Blank u.c./Komisija
   (Lieta F-103/06) (1)

   ()
   2010/C 317/94
   Tiesvedības valoda — franču
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 261, 28.10.2006., 35. lpp.


title: Lieta C-413/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 22. jūlijā iesniedza Gerechtshof Den Haag (Nīderlande) — FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 22. jūlijā iesniedza Gerechtshof Den Haag (Nīderlande) — FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden

   (Lieta C-413/13)
   2013/C 325/15
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Gerechtshof Den Haag

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: FNV Kunsten Informatie en Media

      Atbildētāja: Staat der Nederlanden

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Savienības konkurences normas ir jāinterpretē tādējādi, ka noteikums darba koplīgumā, kas noslēgts starp darba devēju un darbinieku apvienībām, kurā ir paredzēts, ka pašnodarbinātajiem, kuri uz uzņēmuma līguma pamata dara darba devējam to pašu darbu, ko darbinieki, uz kuriem attiecas darba koplīgums, ir jāsaņem noteikta minimālā likme tikai tādēļ, ka šāds noteikums ir darba koplīgumā, neietilpst LESD 101. panta piemērošanas jomā?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša, vai šis noteikums neietilpst LESD 101. panta piemērošanas jomā gadījumā, ja šis noteikums (arī) ir paredzēts, lai uzlabotu darba apstākļus tiem darbiniekiem, uz kuriem attiecas darba koplīgums, un vai tādēļ ir būtiski, vai darba apstākļi tiek uzlaboti tieši vai tikai netieši?


title: Lieta C-424/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 31. augustā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Tomasz Ziolkowski/Land Berlin

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 31. augustā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) — Tomasz Ziolkowski/Land Berlin

   (Lieta C-424/10)
   ()
   2010/C 301/18
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesverwaltungsgericht

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Tomasz Ziolkowski

      Atbildētāja: Land Berlin

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2004/38/EK (1) 16. panta 1. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, kas tas sniedz Savienības pilsonim, kas ir vairāk nekā piecus gadus likumīgi uzturējies dalībvalsts teritorijā tikai saskaņā ar valsts tiesībām, bet šajā periodā nav izpildījis Direktīvas 2004/38/EK 7. panta 1. punktā noteiktos nosacījumus, tiesības pastāvīgi uzturēties šajā dalībvalstī?

               2)

               Vai Savienības pilsoņa uzturēšanās periodi uzņēmējā dalībvalstī pirms izcelsmes dalībvalsts iestāšanās Eiropas Savienībā arī ir jāieskaita likumīgas uzturēšanās periodā Direktīvas 2004/38/EK 16. panta 1. punkta izpratnē?

      (1)  OV L 158, 77. lpp.


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 5. oktobrī lietā C-524/03 Eiropas Kopienu Komisija pret G. & E. Gianniotis EPE (Šķīrējklauzula — Saņemto summu atmaksa — Nokavējuma procenti — Aizmugurisks process)

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/24

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2004. gada 5. oktobrī
   lietā C-524/03 Eiropas Kopienu Komisija pret G. & E. Gianniotis EPE (1)

   (Šķīrējklauzula - Saņemto summu atmaksa - Nokavējuma procenti - Aizmugurisks process)
   (2004/C 300/49)
   tiesvedības valoda – grieķu
   Lietā C-524/03 par prasību atbilstoši EKL 238. pantam, ko 2003. gada 16. decembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis D. Triantafyllou, kam palīdz N. Korogiannakis) pret G. & E. Gianniotis EPE, ko sauc par “Nosokomeio Agia Eleni”, Pireja (Grieķija), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesneši K. Lenaerts (referents) un K. Schiemann, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 5. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               G. & E. Gianniotis EPE piespriež samaksāt Eiropas Kopienu Komisijai 212 010,17 eiro kā pamatsummu, kam pieskaita šādus procentus:

                           —

                           attiecībā uz 72 136,15 eiro pēc likmes 6 % gadā no 2001. gada 30. septembra līdz 2002. gada 31. decembrim, pēc likmes 8 % gadā no 2003. gada 1. janvāra līdz šī sprieduma pasludināšanas dienai un pēc gada likmes, kas piemērojama atbilstoši Grieķijas likumiem, – šobrīd saskaņā ar 3. panta 2. punktu Likumā 2842/2000 par drahmas aizstāšanu ar eiro – nepārsniedzot likmi 8 % gadā no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz pilnīgai parāda atmaksai;

                           —

                           attiecībā uz 28 758,20 eiro pēc likmes 5,25 % gadā no 2001. gada 30. novembra līdz 2002. gada 31. decembrim, pēc likmes 7,25 % gadā no 2003. gada 1. janvāra līdz šī sprieduma pasludināšanas dienas un pēc gada likmes, kas piemērojama atbilstoši iepriekš minētajai normai norādītajā Grieķijas likumā, nepārsniedzot likmi 7,25 % gadā no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz pilnīgai parāda atmaksai;

                           —

                           attiecībā uz 111 115,82 eiro pēc likmes 4,78 % gadā no 2002. gada 15. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim, pēc likmes 6,78 % gadā no 2003. gada 1. janvāra līdz šī sprieduma pasludināšanas dienai un pēc gada likmes, kas piemērojama atbilstoši iepriekš minētajai normai norādītajā Grieķijas likumā, nepārsniedzot likmi 6,78 % gadā no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz pilnīgai parāda atmaksai;

               2)

               G. & E. Gianniotis EPE atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 59, 6.3.2004.


title: Lieta C-116/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 7. martā iesniedza Sąd Rejonowy Poznań (Polijas Republika) — Bank Handlowy, Ryszard Adamiak, Christianapol Sp. z o.o.

text:
               21.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 152/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 7. martā iesniedza Sąd Rejonowy Poznań (Polijas Republika) — Bank Handlowy, Ryszard Adamiak, Christianapol Sp. z o.o.

   (Lieta C-116/11)
   2011/C 152/24
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

   Sąd Rejonowy Poznań

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Bank Handlowy, Ryszard Adamiak, Christianapol Sp. z o.o.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām (1) 4. panta 1. punkts un 2. punkta j) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā izmantotais jēdziens “maksātnespējas procedūras izbeigšana” neatkarīgi no atsevišķu dalībvalstu tiesību sistēmās spēkā esošajiem noteikumiem ir jāinterpretē autonomi, vai arī tikai saskaņā ar tās valsts tiesībām, kurā maksātnespējas procedūra uzsākta, tiek pieņemts lēmums par to, kad maksātnespējas procedūras ir izbeigta?

               2)

               Vai Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām 27. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesa, kas izskata prasības pieteikumu aizsākt sekundāro maksātnespējas procedūru, nekādi nedrīkst vērtēt tā parādnieka maksātnespēju, par kuru citā valstī ir tikusi aizsākta galvenā maksātnespējas procedūra, vai arī tomēr tā, ka valsts tiesa noteiktos gadījumos drīkst vērtēt parādnieka maksātnespēju, it īpaši, ja galvenā procedūra ir tiesiskās aizsardzības tiesvedība, kurā tiesa ir atzinusi, ka parādnieks tomēr nav maksātnespējīgs (Francijā — sauvegarde tiesvedība?

               3)

               Vai 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām 27. panta interpretācija pieļauj sekundāro maksātnespējas procedūru, kuras iezīmes ir precizētas Regulas 3. panta 3. punkta otrajā teikumā, uzsākt tajā dalībvalstī, kurā atrodas visi maksātnespējīgā parādnieka aktīvi, ja automātiskai atzīšanai pakļautā galvenā procedūra ir aizsargājoša (kā Francijā — sauvegarde procedūra), tajā ir ticis pieņemts un apstiprināts maksājumu grafiks, šo grafiku parādnieks ievēro un tiesa ir aizliegusi atsavināt parādnieka aktīvus?

      (1)  OV L 160, 1.-8. lpp.


title: Lieta C-198/09: Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 9. novembra rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — IFB Stroder Srl/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Direktīva 89/105/EEK — To pasākumu pārskatāmība, kas reglamentē cilvēkiem paredzēto zāļu cenas — 4. pants — Cenu iesaldēšana — Cenu samazināšana)

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/16

         Tiesas (septītā palāta) 2009. gada 9. novembra rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — IFB Stroder Srl/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Lieta C-198/09) (1)

   (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Direktīva 89/105/EEK - To pasākumu pārskatāmība, kas reglamentē cilvēkiem paredzēto zāļu cenas - 4. pants - Cenu iesaldēšana - Cenu samazināšana)
   2010/C 51/26
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: IFB Stroder Srl

      Atbildētāja: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/105/EEK par to pasākumu pārskatāmību, kas reglamentē cilvēkiem paredzēto zāļu cenas un to iekļaušanu valstu veselības apdrošināšanas sistēmās (OV L 40, 8. lpp.), 4. panta 1. un 2. punkta interpretācija — Zāļu cenu iesaldēšana — Procedūras, kas jāievēro gadījumā, kad tiek veikta cenu samazināšana

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/105/EEK par to pasākumu pārskatāmību, kas reglamentē cilvēkiem paredzēto zāļu cenas un to iekļaušanu valstu veselības apdrošināšanas sistēmās, 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar nosacījumu, ka tiek ievērotas šajā tiesību normā noteiktās prasības, dalībvalsts kompetentās iestādes var veikt vispārpiemērojamus pasākumus visu zāļu vai noteiktu kategoriju zāļu cenu samazināšanai, pat ja pirms šo pasākumu veikšanas nav notikusi šo cenu iesaldēšana.

               2)

               Direktīvas 89/105 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar nosacījumu, ka tiek ievērotas šajā tiesību normā noteiktās prasības, ir iespējams veikt pasākumus visu zāļu vai noteiktu kategoriju zāļu cenu samazināšanai vairākas reizes gadā, kā arī to atkārtoti veikt vairākus gadus pēc kārtas.

               3)

               Direktīvas 89/105 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā, tas ka pasākumi visu zāļu vai noteiktu kategoriju zāļu cenu kontrolei tiek veikti, pamatojoties uz paredzētajiem izdevumiem, ar nosacījumu, ka tiek ievērotas šajā tiesību normā noteiktās prasības un ka aprēķini ir pamatoti ar objektīviem un pārbaudāmiem apstākļiem.

               4)

               Direktīvas 89/105 4. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstīm, ievērojot šajā direktīvā noteikto pārskatāmības mērķi, kā arī minētajā tiesību normā norādītās prasības, ir jānosaka kritēriji, uz kuru pamata jāpārbauda šajā tiesību normā paredzētie makroekonomiskie apstākļi, un šie kritēriji var būt gan vienīgi izdevumi par zālēm, visi veselības aprūpes izdevumi vai arī cita veida izdevumi.

               5)

               Direktīvas 89/105 4. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                           —

                           dalībvalstīm visos gadījumos ir jāparedz iespēja uzņēmumam, uz kuru attiecas visu zāļu vai noteiktu kategoriju zāļu cenu iesaldēšanas vai pazemināšanas pasākums, pieprasīt izņēmumu no cenas, kas noteikta, ņemot vērā šos pasākumus;

                           —

                           tām ir jānodrošina, ka par katru šādu lūgumu tiek pieņemts argumentēts lēmums, un

                           —

                           attiecīgā uzņēmuma dalība lēmuma pieņemšanā sastāv no, pirmkārt, pienācīga īpašo apsvērumu pamatojuma, kas pamato lūgumu piemērot izņēmumu, iesniegšanas un, otrkārt, iesniedzot papildu sīkāku informāciju gadījumā, ja informācija, kas tika iesniegta lūguma pamatojumam, nav pietiekama.

      (1)  OV C 233, 26.09.2009.


title: Lieta C-557/08: Prasība, kas celta 2008. gada 16. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/36

         Prasība, kas celta 2008. gada 16. decembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-557/08)
   (2009/C 44/61)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Lozano Palacios un A. A. Gilly)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem (1) prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot par to Komisijai, Apvienotā Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transponēšanas termiņš valsts tiesībās beidzās 2007. gada 1. aprīlī.

      (1)  OV L 255, 11. lpp.


title: Lieta C-535/07: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 14. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Austrijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 79/409/EEK un 92/43/EEK — Savvaļas putnu aizsardzība — Īpaši aizsargājamo teritoriju nepareiza noteikšana un nepietiekama tiesiskā aizsardzība)

text:
               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/3

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 14. oktobra spriedums — Eiropas Komisija/Austrijas Republika
   (Lieta C-535/07) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 79/409/EEK un 92/43/EEK - Savvaļas putnu aizsardzība - Īpaši aizsargājamo teritoriju nepareiza noteikšana un nepietiekama tiesiskā aizsardzība)
   2010/C 346/04
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Sauer un D. Recchia)

      Atbildētāja: Austrijas Republika (pārstāvji — E. Riedl, E. Pürgy un K. Drechsel)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma un J. Möller)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (OV L 103, 1. lpp.) 4. panta 1. un 2. punkta un Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.) 6. panta 2. punkta, skatīta kopā ar 7. pantu, pārkāpums — Putnu sugu saglabāšanai piemērotas teritorijas (“Hans
         á
      g”) nenoteikšana par īpaši aizsargājamu teritoriju un citas teritorijas (“Niedere Tauern”) nepareiza norobežošana — Prasībām, kas izriet no Kopienu tiesībām, atbilstošas tiesiskās aizsardzības nenodrošināšana līdz šim noteiktajās īpaši aizsargājamās teritorijās

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Austrijas Republika:

                           —

                           saskaņā ar ornitoloģiskiem kritērijiem pareizi nenosakot Hanság teritoriju Burgenlandes federālajā zemē par īpaši aizsargājamu teritoriju un nedemarķējot Niedere Tauern īpaši aizsargājamo teritoriju Štīrijas federālajā zemē atbilstoši Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību 4. panta 1. punktam, un

                           —

                           neparedzot Maltsch, Wiesengebiete im Freiwald, Pfeifer Anger, Oberes Donautal un Untere Traun īpaši aizsargājamajām teritorijām Augšaustrijas federālajā zemē, kā arī Verwall īpaši aizsargājamajai teritorijai Forarlbergas federālajā zemē Direktīvas 79/409 4. panta un Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 6. panta 2. punkta, skatot to kopā ar šīs pēdējās minētās direktīvas 7. pantu, prasībām atbilstošu tiesisko aizsardzību,

                     nav izpildījusi šajās tiesību normās paredzētos pienākumus;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Eiropas Komisija, Austrijas Republika un Vācijas Federatīvā sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 51, 23.02.2008.


title: Lieta T-328/08: Prasība, kas celta 2008. gada 12. augustā — Mareggiando in Calabria — Servizi Pesca Turismo  u.c./Komisija

text:
               25.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 272/38

         Prasība, kas celta 2008. gada 12. augustā — Mareggiando in Calabria — Servizi Pesca Turismo u.c./Komisija
   (Lieta T-328/08)
   (2008/C 272/76)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Mareggiando in Calabria — Servizi Pesca Turismo Soc. coop., Vibo Valentia (Itālija), De Leonardo, Vibo Valentia (Itālija), Finelli, Vibo Valentia (Itālija) (pārstāvji — A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2008. gada 12. jūnija Regulu (EK) Nr. 530/2008, ar ko nosaka ārkārtas pasākumus attiecībā uz seineriem, kas zvejo zilās tunzivis Atlantijas okeānā uz austrumiem no 45° R garuma un Vidusjūrā (OV L 155, 9. lpp.);

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Komisija izvirzītie.


title: Lieta C-305/06: Prasība, kas celta 2006. gada 13. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/23

         Prasība, kas celta 2006. gada 13. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku
   (Lieta C-305/06)
   (2006/C 224/44)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji G. Zavvós un K. Simonsson)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:
   Prasītāja lūdz Tiesai:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika, neļaujot autopārvadātājam izmantot tuvāko piemēroto dzelzceļa stacijas izkraušanas vietu un kombinētos kravu pārvadājumos starp dalībvalstīm veikt tādus autopārvadājumus, kuri norit gala ceļa posmā, kas ir neatņemama daļa no kombinētiem kravu pārvadājumiem, nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1992. gada 7. decembra Direktīvas 92/106/EEK (1) par vienotu noteikumu ieviešanu attiecībā uz dažu veidu kombinētiem kravu pārvadājumiem starp dalībvalstīm 2. un 4. pants;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Grieķijas iestāžu darbības, kuras ir raksturojamas kā protekcionisms par labu kādai Grieķijas valsts ekonomikas jomai, šajā gadījumā — par labu preču pārvadājumiem Ziemeļgrieķijā, nekādi neattaisno to, ka tiek kavētas tādas juridiski atļautas saimnieciskās darbības kā kombinēto kravu pārvadājumi atbilstoši Direktīvai 92/706/EEK, kuru atbilstoši tās 2. pantam bija jāpiemēro sākot no 1993. gada 1. jūlija.

      (1)  OV L 368, 17.12.1992., 38. lpp.


title: Tiesas rīkojums (ceturtā palāta) 2004. gada 22. jūnijā lietā C-151/03 P Karl L. Meyer pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Komisijas pieļauto dienesta kļūdas rezultātā radīto zaudējumu atlīdzība — AZT asociācijas lēmumu piemērošana)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/21

      TIESAS RĪKOJUMS

   (ceturtā palāta)
   2004. gada 22. jūnijā
   lietā C-151/03 P Karl L. Meyer pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Apelācija - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Komisijas pieļauto dienesta kļūdas rezultātā radīto zaudējumu atlīdzība - AZT asociācijas lēmumu piemērošana)
   (2005/C 6/40)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā C-151/03 P Karl L. Meyer, Uturoa (Raiatea sala, Franču Polinēzija), ko pārstāv J.-D. des Arcis, advokāte, par apelācijas sūdzību, kas iesniegta par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (trešās palātas) 2003. gada 13. februāra spriedumu lietā Meyer pret Komisiju (T-333/01, Recueil, II-117. lpp.), kuras priekšmets ir šī sprieduma atcelšana, otrai pusei tiesvedībā esot Eiropas Kopienu Komisijai, ko pārstāv M.-J. Jonczy un B. Martenczuk, pārstāvji, Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesnese N. Colneric (referente) un tiesnesis K. Schiemann, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretārs R. Grass, 2004. gada 22. jūnijā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               noraidīt apelācijas sūdzību;

               2)

               piespriest M. Meyer atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 112, 10.5.2003.


title: Lieta T-819/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 20. aprīļa rīkojums – Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Līgums attiecībā uz Savienības finanšu atbalstu projektam, kura mērķis ir uzlabot tiesību aktu cīņai pret diskrimināciju efektivitāti (GendeRace projekts) — Paziņojums par parādu — Nepārsūdzams akts — Akts, kurš ir saistīts tikai ar līgumiskām attiecībām un no tām nav nodalāms — Nepieņemamība

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/20

         Vispārējās tiesas 2016. gada 20. aprīļa rīkojums – Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia/Komisija
   (Lieta T-819/14) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Līgums attiecībā uz Savienības finanšu atbalstu projektam, kura mērķis ir uzlabot tiesību aktu cīņai pret diskrimināciju efektivitāti (GendeRace projekts) - Paziņojums par parādu - Nepārsūdzams akts - Akts, kurš ir saistīts tikai ar līgumiskām attiecībām un no tām nav nodalāms - Nepieņemamība)
   (2016/C 222/24)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Fondatsia“Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia” (Sofija, Bulgārija) (pārstāvis – H. Hristev, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Di Paolo un V. Soloveytchik)

      Priekšmets

   Prasība, kas celta atbilstoši LESD 263. pantam, atcelt, pirmkārt, Komisijas 2014. gada 22. augusta vēstulē ietverto aktu, kurā ir paziņots par revīzijas procedūras pabeigšanu un zaudējumu atlīdzības saistībā ar vienošanos par subsīdiju piešķiršanu projekta atbalstam piedziņas apturēšanu, un, otrkārt, paziņojumu par parādu, kurš pievienots šai vēstulei un kuru Komisija ir izdevusi, lai atgūtu summu EUR 34 070,16 apmērā, kas samaksāta prasītājam saistībā ar šo pašu projektu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 89, 16.3.2015.


title: Apvienotās lietas C-622/10 un C-623/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 7. jūnija rīkojums ( Tribunal de première instance de Namur (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rémi Paquot (C-622/10), Adrien Daxhelet (C-623/10)/État belge — SFP Finances

text:
               6.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 232/23

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 7. jūnija rīkojums (Tribunal de première instance de Namur (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rémi Paquot (C-622/10), Adrien Daxhelet (C-623/10)/État belge — SFP Finances

   (Apvienotās lietas C-622/10 un C-623/10) (1)

   2011/C 232/39
   Tiesvedības valoda — franču
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 80, 12.03.2011.


title: Lieta T-196/14: Prasība, kas celta 2014. gada 24. martā – Swedish Match North Europe /ITSB – Skruf Snus (Šņaucamās tabakas paciņas)

text:
               19.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/33

         Prasība, kas celta 2014. gada 24. martā – Swedish Match North Europe/ITSB – Skruf Snus (Šņaucamās tabakas paciņas)
   (Lieta T-196/14)
   2014/C 151/43
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Swedish Match North Europe AB (Stokholma, Zviedrija) (pārstāvji – H. Wistam un L. Holm, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Skruf Snus AB (Stokholma, Zviedrija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju trešās padomes 2013. gada 3. decembra lēmumu lietā R 1803/2012–3;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: izstrādājuma “šņaucamās tabakas paciņas” dizainparaugs – Reģistrācija Nr. 1265805–0010

      Kopienas dizainparauga īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu par spēkā neesošu: prasītāja

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu ir balstīts uz individuāla rakstura neesamību

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par apstrīdētā reģistrētā Kopienas dizainparauga atzīšanu par spēkā neesamu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas dizainparaugiem 6. panta pārkāpums


title: Lieta T-11/06 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 7. jūlija rīkojums — Romana Tabacchi pret Komisiju (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Konkurence — Naudas soda samaksa — Bankas garantija — Fumus boni juris — Steidzamība — Interešu izsvēršana — Daļēja un nosacīta apturēšana)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/46

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2006. gada 7. jūlija rīkojums — Romana Tabacchi pret Komisiju
   (Lieta T-11/06 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Konkurence - Naudas soda samaksa - Bankas garantija - Fumus boni juris - Steidzamība - Interešu izsvēršana - Daļēja un nosacīta apturēšana)
   (2006/C 224/99)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Romana Tabacchi SpA, Roma (Itālija) (pārstāvji — M. Siragusa un G. C. Rizza, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — É. Gippini Fournier un F. Amato)
   Priekšmets
   Pirmkārt, pieteikums apturēt Komisijas 2005. gada 20. oktobra lēmuma par EK līguma 81. panta 1. punkta piemērošanu (Lieta COMP/C.38.281/B.2 — Jēltabaka — Itālija) izpildi daļā, ar ko prasītājai noteikts naudas sods EUR 2,05 miljonu apmērā un, otrkārt, pieteikums, ar ko lūdz noteikt izņēmumu pienākumam saņemt bankas garantiju kā nosacījumu tam, lai netiktu veikta minētā naudas soda tūlītēja piedziņa
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apturēt Romana Tabacchi SpA uzlikto pienākumu — saņemt par labu Komisijai bankas garantiju, lai netiktu veikta minētā naudas soda, kas tai noteikts, pamatojoties uz Komisijas 2005. gada 20. oktobra lēmumu par EK līguma 81. panta 1. punkta piemērošanu (Lieta COMP/C.38.281/B.2 — Jēltabaka — Itālija), tūlītēja piedziņa, ievērojot šādus nosacījumus:

                           a)

                           divu nedēļu laikā no šī rīkojuma paziņošanas dienas prasītāja:

                                       —

                                       saņems bankas garantiju līdz EUR 400 000 apmēram;

                                       —

                                       samaksās Komisijai EUR 200 000;

                           b)

                           trīs mēnešu laikā no šī rīkojuma paziņošanas dienas prasītāja samaksās Komisijai EUR 330 000;

                           c)

                           sākot no 2007. gada 1. janvāra prasītāja maksās Komisijai ceturkšņa maksājumus EUR 100 000 līdz brīdim, kad tiks izpildīts pirmais no šiem diviem nosacījumiem:

                                       —

                                       naudas soda faktiskā atlikuma, kas palielināts par procentiem, kuri noteikti Komisijas 2005. gada 9. novembra vēstulē, ar ko paziņots lēmums par naudas sodu, samaksa,

                                       —

                                       sprieduma pasludināšana pēc būtības;

               2)

               atlikt lēmumu par tiesāšanās izdevumiem.


title: Lieta T-165/16: Prasība, kas celta 2016. gada 18. aprīlī – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/24

         Prasība, kas celta 2016. gada 18. aprīlī – Ryanair un Airport Marketing Services/Komisija
   (Lieta T-165/16)
   (2016/C 222/30)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Ryanair Ltd (Dublina, Īrija), Airport Marketing Services Ltd (Dublina) (pārstāvji – G. Berrisch, E. Vahida un I. Metaxas-Maragkidis, advokāti, un B. Byrne, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2014. gada 15. oktobra Lēmuma (ES) 2016/287 par valsts atbalstu SA.26500 (2012/C) (ex 2011/NN, ex CP 227/2008), ko Vācija piešķīrusi par labu Flughafen Altenburg-Nobitz GmbH un Ryanair Ltd (OV 2016, L 59, 22. lpp.), 1. panta 4. punktu un 2.–4. pantu un

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar minēto lēmumu esot pārkāpti ES Pamattiesību hartas 41. pants, labas pārvaldības princips un prasītāju tiesības uz aizstāvību, jo Komisija neesot piešķīrusi prasītājām piekļuvi izmeklēšanas lietai un neesot devusi tām iespēju efektīvi darīt zināmus savus apsvērumus.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, jo Komisija neesot pierādījusi selektivitāti.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta pārkāpums, jo Komisija esot kļūdaini secinājusi, ka ar līgumu starp lidostu un prasītājām esot piešķirta priekšrocība prasītājām. Komisija esot nepamatoti atteikusies pieņemt prasītāju piedāvāto salīdzinošo analīzi un esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas novērtējumā, un savā rentabilitātes analīzē neesot norādījusi pamatojumu, jo tā neesot piešķīrusi atbilstošu vērtību saskaņā ar mārketinga pakalpojumu līgumiem sniegtajiem mārketinga pakalpojumiem; tā esot kļūdaini noraidījusi argumentāciju, ar kuru ir ticis pamatots lidostas lēmums pirkt mārketinga pakalpojumus, esot nepamatoti noraidījusi iespēju, ka daļa no mārketinga pakalpojumiem varētu būt tikusi pirkta vispārējo interešu mērķiem; savus secinājumus par rentabilitātes aprēķinu tā esot balstījusi uz nepilnīgiem, neuzticamiem un neatbilstošiem datiem un kļūdaini neesot ņēmusi vērā būtiskākās priekšrocības, ko sniedz lidostas un Ryanair starpā noslēgtais Lidostas pakalpojumu līgums.

               4.

               Ar ceturto pamatu pakārtoti tiek apgalvots LESD 107. panta 1. punkta un 108. panta 2. punkta pārkāpums, jo Komisija, uzskatot, ka atbalsts Ryanair un Airport Marketing Services esot līdzvērtīgs (Komisijas aprēķinātajiem) lidostas kopīgajiem marginālajiem zaudējumiem, nevis faktiskajam Ryanair un Airport Marketing Services ieguvumam, esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un kļūdu tiesību piemērošanā. Komisijai esot bijis jāpārbauda, cik lielā mērā apgalvotais labums faktiski tika pārcelts uz Ryanair pasažieriem. Turklāt tā neesot aprēķinājusi konkurences priekšrocības, kuras Ryanair esot guvis, izmantojot apgalvoto atbalstu, un tā neesot pienācīgi paskaidrojusi, kāpēc lēmumā norādītās atbalsta summas atgūšana esot bijusi nepieciešama, lai nodrošinātu, ka tiek atjaunota situācija, kāda ir bijusi pirms atbalsta piešķiršanas.


title: Lieta C-169/13: Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 22. novembra rīkojums – Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 22. novembra rīkojums – Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-169/13) (1)

   2014/C 102/43
   Tiesvedības valoda – poļu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta T-395/10: Prasība, kas celta 2010. gada 14. septembrī — Stichting Corporate Europe Observatory /Komisija

text:
               6.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/50

         Prasība, kas celta 2010. gada 14. septembrī — Stichting Corporate Europe Observatory/Komisija
   (Lieta T-395/10)
   ()
   2010/C 301/80
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvji — S. Crosby, Solicitor, un S. Santoro, lawyer)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt netiešo atteikumu apmierināt prasītāja atkārtoto pieteikumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītājs lūdz atcelt Komisijas netiešo lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītāja pieteikums saskaņā ar Regulu Nr. 1049/2001 (1) par piekļuvi konkrētiem dokumentiem, kas attiecas uz tirdzniecības sarunām starp ES un Indiju.
   Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda šādus prasības pamatus.
   Pirmkārt, tas apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Regulu Nr. 1049/2001, jo tā neatbildēja uz atkārtoto pieteikumu noteiktajā termiņā.
   Otrkārt, prasītājs apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Regulu Nr. 1049/2001 un Līgumu, netieši noraidot atkārtoto pieteikumu un to nepamatojot vispār, vai pietiekami nepamatojot, atbilstoši Līguma un Tiesas pieprasītajiem standartiem.
   Treškārt, tas apgalvo, ka, neatbildot uz atkārtoto pieteikumu, Komisija pārkāpa būtisku procesuālo prasību un/vai pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-158/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 23. oktobra spriedums — Adobe /ITSB ( FLEX ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes FLEX reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/30

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 23. oktobra spriedums — Adobe/ITSB (“FLEX”)
   (Lieta T-158/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “FLEX’ reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2008/C 313/52)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Adobe Systems Inc., San Jose, Kalifornija (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — M. Graf un F. Wesel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — P. Bullock, D. Botis un G. Schneider)
   Priekšmets
   Prasība, ar ko lūdz atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2006. gada 11. aprīļa lēmumu lietā R 1430/2005-2 par Kopienas preču zīmes Nr. 3795011 “FLEX” reģistrāciju.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Adobe Systems Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 12.8.2006.


title: Lieta C-214/05P: Tiesas (trešā palāta) 2006. gada 18. jūlija spriedums — Sergio Rossi SpA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), Sissi Rossi Srl (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Sajaukšanas iespēja — Vārdiska preču zīme SISSI ROSSI — Agrākas vārdiskas preču zīmes MISS ROSSI īpašnieka iebildumi — Argumenti, kas pirmo reizi izvirzīti tiesas sēdē — Piedāvātie pierādījumi)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/13

         Tiesas (trešā palāta) 2006. gada 18. jūlija spriedums — Sergio Rossi SpA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), Sissi Rossi Srl

   (Lieta C-214/05P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Sajaukšanas iespēja - Vārdiska preču zīme “SISSI ROSSI” - Agrākas vārdiskas preču zīmes “MISS ROSSI” īpašnieka iebildumi - Argumenti, kas pirmo reizi izvirzīti tiesas sēdē - Piedāvātie pierādījumi)
   (2006/C 224/23)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sergio Rossi SpA (pārstāvis — A. Ruo [A. Ruo], avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — O. Montalto [O. Montalto] un P. Buloks [P. Bullock])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāja prasījumus: Sissi Rossi Srl, Kastenaso di Vilanova [Castenaso di Villanova], (Itālija), (pārstāvis — S. Verē [S. Verea], avocat])
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2005. gada 1. marta spriedumu lietā T-169/03 Sergio Rossi/ITSB — Spriedums, ar ko noraidīta valsts un starptautiskas vārdiskas preču zīmes “MISS ROSSI” attiecībā uz 25. klasē ietilpstošām precēm īpašnieka prasība atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2003. gada 28. februāra lēmumu R 569/2002-1, ar ko atcelts Iebildumu nodaļas lēmums atteikt Kopienas vārdiskas preču zīmes “SISSI ROSSI” reģistrāciju attiecībā uz 14., 15., 5. un 26. klasē ietilpstošām precēm
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Sergio Rossi atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 182, 23.07.2005.


title: Lieta F-64/06: Prasība, kas celta  2006. gada 22. maijā  —  Bergström  pret Komisiju

text:
               15.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/36

         Prasība, kas celta 2006. gada 22. maijā — Bergström pret Komisiju
   (Lieta F-64/06)
   (2006/C 165/73)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ragnar Bergström, Linkebeek (Beļģija) (pārstāvji — T. Bontinck un J. Feld, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt individuālo lēmumu par pagaidu darbinieka statusa nomaiņu uz ierēdņa statusu, kas atspoguļots dokumentā par iecelšanu amatā, kas stājās spēkā 2005. gada 16. septembrī un tika paziņots 2005. gada 28. septembrī;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs 2004. gada 26. aprīlī tikai informēts par to, ka ir izturējis 2002. gada 25. jūlijā izsludināto atklāto konkursu COM/A/3/02, lai veidotu rezerves sarakstus A6/A7 kategorijas administratoriem. Pēc jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā viņš tika iecelts par ierēdni tajā pašā amatā, ko viņš ieņēma kā pagaidu darbinieks, saskaņā ar Civildienesta noteikumu XIII pielikumu piešķirot A*6 kategorijas 2. pakāpi.
   Savas prasības atbalstam prasītājs izvirza argumentu, ka ir pārkāpti Civildienesta noteikumu 31. un 62. pants un Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. un 2. pants.
   Vēl prasītājs uzsver, ka ir pārkāpts tiesiskās paļāvības, iegūto tiesību saglabāšanas un vienlīdzīgas attieksmes pret vienas kategorijas vai dienesta ierēdņiem princips.


title: Lieta T-30/12: Prasība, kas celta 2012. gada 19. janvārī — IDT Biologika /Komisija

text:
               24.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/28

         Prasība, kas celta 2012. gada 19. janvārī — IDT Biologika/Komisija
   (Lieta T-30/12)
   2012/C 89/46
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: IDT Biologika GmbH (Dessau-Roßlau, Vācija) (pārstāvji — R. Gross un T. Kroupa, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Savienības delegācijas Serbijas Republikā 2011. gada 5. oktobra lēmumu, ar kuru noraidīts IDT Biologika GmbH piedāvājums, ko tā bija iesniegusi publiskā iepirkuma procedūrā Nr. EuropAid/130686/C/SUP/RS (Re-Launch LOT 1) par prettrakumsērgas vakcīnu piegādi Serbijas Republikas Zemkopības, mežsaimniecības un ūdensapgādes ministrijai attiecībā uz partiju Nr. 1, un attiecīgais līgums tika noslēgts ar vairāku uzņēmumu apvienību “Biovet a.s.” vadībā;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasītāja prasības pamatošanai izvirza Komisijas Regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (1) 252. panta 3. punkta pārkāpumu, jo pieņemtais piedāvājums, pēc prasītājas domām, saistībā ar prasīto piedāvāto cilvēkiem paredzēto vakcīnu nevirulenci un saistībā ar prasītajām atļaujām neatbilst prasītajām publiskā iepirkuma apraksta tehniskajām prasībām un tāpēc to neesot bijis atļauts izskatīt.
   Vēl pieņemtā uzņēmumu apvienības “Biovet a.s.” vadībā iesniegtais piedāvājuma izvērtējums cenu salīdzināšanas ziņā uzrādot nevienlīdzīgu attieksmi, jo tikai prasītājas piedāvājums esot atbildis visām faktiski izvirzītajām prasībām attiecībā uz apstrīdētās publiskā iepirkuma procedūras tehniskajām specifikācijām un tāpēc esot bijis vienīgais noteikumiem atbilstošais piedāvājums procedūrā.

      (1)  Komisijas 2002. gada 23. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 357, 1. lpp.).


title: Lieta C-516/07: Prasība, kas celta 2007. gada 22. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste

text:
               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/8

         Prasība, kas celta 2007. gada 22. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-516/07)
   (2008/C 37/09)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāve — S. Pardo Quintillán, pārstāve)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka,

                           —

                           nenosakot kompetentās iestādes, lai piemērotu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (1), noteikumus, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 3. panta 2. un 7. punkts;

                           —

                           nepaziņojot Komisijai visu kompetento iestāžu sarakstu, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīvas 2000/60/EK 3. panta 8. punkts;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisijas prasība ir pamatota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvas 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, 3. pantu.
   Saskaņā ar šī panta 2., 7. un 8. punktu dalībvalstīm bija jānosaka kompetentās iestādes Direktīvas 2000/60/EK noteikumu piemērošanai un noteiktā termiņā jāpaziņo Komisijai kompetento iestāžu saraksts.

      (1)  OV L 327, 1. lpp.


title: Lieta T-505/11: Prasība, kas celta 2011. gada 26. septembrī — Aldi /ITSB — Dialcos ( “dialdi” )

text:
               3.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/21

         Prasība, kas celta 2011. gada 26. septembrī — Aldi/ITSB — Dialcos (“dialdi”)
   (Lieta T-505/11)
   2011/C 355/38
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Vācija) (pārstāvji –N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks un C. Fürsen, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Dialcos SpA (Due Carrare, Itālija)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 5. jūlija lēmumu lietā R 1097/2010-2;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Dialcos SpA

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “dialdi”, attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 29. un 30. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “ALDI” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 4., 7., 9., 16., 24., 25., 29., 30., 31., 32., 33., 34. un 36. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo attiecībā uz pretstatītajām preču zīmēm pastāvot sajaukšanas iespēja


title: lieta C-17/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2005. gada 11. janvāraCourt of Appeal (Anglija un Velsa) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) rīkojumu lietā B. F. Cadman pret Health Safety Executive, persona, kas iestājusies lietā: Equal Opportunities Commission

text:
               19.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2005. gada 11. janvāraCourt of Appeal (Anglija un Velsa) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) rīkojumu lietā B. F. Cadman pret Health Safety Executive, persona, kas iestājusies lietā: Equal Opportunities Commission

   (lieta C-17/05)
   (2005/C 69/18)
   tiesvedības valoda - angļu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 11. janvāraCourt of Appeal (Anglija un Velsa) (Civil Division) rīkojumu lietā B. F. Cadman pret Health Safety Executive, persona, kas iestājusies lietā - Equal Opportunities Commission, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2005. gada 19. janvārī.

      Court of Appeal (Anglija un Velsa) (Civil Division) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               Ja darba devējam kā kritēriju atalgojuma noteikšanai izmantojot darba attiecību ilgumu, rodas būtiski atšķirīgs iespaids attiecībā uz vīriešiem un sievietēm, vai EKL 141. pants prasa, lai darba devējs sniegtu īpašu pamatojumu šī kritērija izmantošanai? Ja atbilde ir atkarīga no apstākļiem, kādi ir šie apstākļi?

               2)

               Vai atbilde uz iepriekšējo jautājumu būtu citāda, ka darba devējs darba attiecību ilgumu kā kritēriju izmantotu, katrā atsevišķā gadījumā novērtējot, ciktāl ilgākas darba attiecības attaisno augstāku atalgojumu?

               3)

               Vai ir būtiskas atšķirības, kas jāievēro, izmantojot darba attiecību ilgumu kā kritēriju attiecībā uz nepilnas slodzes darba ņēmējiem, un šī kritērija izmantošanu attiecībā uz pilnas slodzes darba ņēmējiem?


title: Lieta C-290/11 P: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 3. maija spriedums — Comap SA /Eiropas Komisija (Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Vara un vara sakausējumu savienotājelementu nozare — Komisijas lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Naudas sodi — Pārkāpuma ilgums — “Turpinātības” jēdziens)

text:
               16.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 174/13

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 3. maija spriedums — Comap SA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-290/11 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Vara un vara sakausējumu savienotājelementu nozare - Komisijas lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Naudas sodi - Pārkāpuma ilgums - “Turpinātības” jēdziens)
   2012/C 174/19
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Comap SA (pārstāvji — A. Wachsmann un S. De Guigné, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvis — C. Giolito)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 24. marta spriedumu lietā T-377/06 Comap/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 20. septembra Lēmumu Nr. C(2006) 4180, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta Nr. COMP/F-1/38.121 — Fitingi [Savienotājelementi]) — Vara un vara sakausējumu savienotājelementu nozare — Tiesību uz neatkarīgu un objektīvu tiesu pārkāpums — Krimināltiesībās atzītā šauras interpretācijas principa pārkāpums — “Publiskas norobežošanās” jēdziens — Pierādījumu sagrozīšana — Pamatojuma trūkums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Comap SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 252, 27.08.2011.


title: Lieta T-96/08: Vispārējās tiesas 2010. gada 18. jūnija rīkojums — Global Digital Disc /Komisija

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/59

         Vispārējās tiesas 2010. gada 18. jūnija rīkojums — Global Digital Disc/Komisija
   (Lieta T-96/08) (1)

   ()
   2010/C 221/93
   Tiesvedības valoda — vācu
   Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 107, 26.04.2008.