title: Lieta T-509/08: Prasība, kas celta 2008. gada 7. novembrī — Ryanair /Komisija

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/44

         Prasība, kas celta 2008. gada 7. novembrī — Ryanair/Komisija
   (Lieta T-509/08)
   (2009/C 32/85)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ryanair Ltd, Dublina (Īrija) (pārstāvji — E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               saskaņā ar EKL 230. un 231. pantu atzīt, ka Komisijas netiešais lēmums, ar ko ir atteikta piekļuve dokumentiem, kuriem prasītājs ir lūdzis piekļūt, iesniedzot 2008. gada 20. jūnija pieteikumu, nav spēkā un ka Komisijas 2008. gada 26. septembra lēmums, ar ko ir atteikta piekļuve tiem pašiem dokumentiem, nepastāv;

               —

               pakārtoti, saskaņā ar EKL 230. un 231. pantu atzīt, ka Komisijas 2008. gada 26. septembra lēmums, ar ko ir atteikta piekļuve dokumentiem, kuriem prasītājs ir lūdzis piekļūt, iesniedzot 2008. gada 20. jūnija pieteikumu, nav spēkā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājam radušies tiesvedībās; un

               —

               veikt citus pasākumus, ko Pirmās instances tiesa uzskatītu par piemērotiem.

         Pamati un galvenie argumenti
   Iesniedzot šo prasības pieteikumu, prasītājs vēlas panākt, ka tiek atcelts Komisijas netiešais lēmums, ar ko ir noraidīts atbilstoši Regulai Nr. 1049/2001 (1) izteiktais prasītāja lūgums piekļūt dokumentiem par valsts atbalsta procedūrām, kas attiecas uz iespējamu valsts atbalstu, kurš piešķirts, panākot vienošanos ar Bratislavas lidostas pārvaldītāju. Pēc minētā lēmuma tika pieņemts 2008. gada 26. septembra tiešais lēmums. Prasītājs šajā lietā pakārtoti lūdz atcelt tiešo lēmumu.
   Prasītāja norādītie pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir norādīti lietā T-494/08 Ryanair/Komisija.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-204/10: Prasība, kas celta 2010. gada 3. maijā — Lancôme parfums et beauté & Cie /ITSB — Focus Magazin Verlag GmbH ( “COLOR FOCUS” )

text:
               3.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 179/51

         Prasība, kas celta 2010. gada 3. maijā — Lancôme parfums et beauté & Cie/ITSB — Focus Magazin Verlag GmbH (“COLOR FOCUS”)
   (Lieta T-204/10)
   2010/C 179/88
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lancôme parfums et beauté & Cie (Parīze, Francija) (pārstāvji — A. von Mühlendahl un S. Abel, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Focus Magazin Verlag GmbH (Minhene, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2010. gada 11. februāra lēmumu lietā R 238/2009-2;

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Anulēšanas nodaļas 2008. gada 16. decembra lēmumu lietā 990 C;

               —

               noraidīt pieteikumu, ko iesniegusi otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, par prasītājas Kopienas preču zīmes Nr. 1327410 “COLOR FOCUS” atzīšanu par spēkā neesošu daļā, kurā pieteikums ir balstīts uz Kopienas preču zīmi “FOCUS” (reģistrācijas Nr. 453720);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājai radušies procesā ITSB Apelāciju padomē, un

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei, ja tā iestāsies šajā lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas prasītājai radušies procesā Apelāciju padomē

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “COLOR FOCUS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 1327410

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: Kopienas vārdiska preču zīme “FOCUS” (reģistrācijas Nr. 453720) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 6.-7., 9., 14., 16., 21., 25., 28., 29., 32.-33., 35., 38.-39. un 41.- 42. klasē; Vācijas vārdiska preču zīme “FOCUS” (reģistrācijas Nr. 39407564) attiecībā uz plašu preču un pakalpojumu klāstu, kas kopumā ietilpst 24 klasēs

      Anulēšanas nodaļas lēmums: atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               Prasītāja, pamatojot savu prasību, izvirza divus juridiskos pamatus.

               Pirmā pamata ietvaros prasītāja apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pārkāpts Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 (turpmāk tekstā — “RKPZ”) 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, konstatējot, ka pastāv preču zīmju “COLOR FOCUS” un “FOCUS” sajaukšanas iespēja. Prasītāja uzskata, ka Apelāciju padome nav sniegusi šādam konstatējumam vajadzīgo vērtējumu, kas prasa veikt atšķirību un līdzības analīzi, tādējādi apstrīdētā lēmuma pamatojumā nav būtiska elementa.

               Otrā pamata ietvaros prasītāja uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā nav ņemts vērā vispārējais tiesību princips, ka neviena persona nevar pamatoties uz formālu juridisku situāciju, ja tā ir ļaunprātīga tiesību izmantošana.


title: Lieta C-400/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. jūlijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Josef Egbringhoff/Stadtwerke Ahaus GmbH

text:
               22.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 311/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. jūlijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Josef Egbringhoff/Stadtwerke Ahaus GmbH

   (Lieta C-400/11)
   2011/C 311/30
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Josef Egbringhoff

      Atbildētāja: Stadtwerke Ahaus GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/54/EK (1) 3. panta 5. punkts, lasot to kopsakarā ar A pielikuma b) un/vai c) punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesiskais regulējums par cenu izmaiņām elektroenerģijas piegādes līgumos ar mājsaimniecību patērētājiem, kuriem tiek piegādāta elektroenerģija (par parastajiem tarifiem) saskaņā ar vispārīgu piegādes pienākumu, atbilst prasībām par vajadzīgo pārskatāmības pakāpi, ja tajā nav precizēti cenu izmaiņu pamatojums, priekšnoteikumi un apmērs, tomēr ir garantēts, ka energoapgādes uzņēmums saviem klientiem iepriekš savlaicīgi paziņo par jebkādām cenu izmaiņām, un klientiem ir tiesības izbeigt līgumu, ja viņi nevēlas piekrist paziņotajiem līguma grozījumiem?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīva 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu (OV L 176, 37. lpp.).


title: Lieta T-297/06: Prasība, kas celta 2006. gada 17. oktobrī — Majątek Hutniczy pret Komisiju

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/25

         Prasība, kas celta 2006. gada 17. oktobrī — Majątek Hutniczy pret Komisiju
   (Lieta T-297/06)
   (2006/C 310/48)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Majątek Hutniczy sp. z o.o., Częstochowa (Polija) (pārstāvji — C. Rapin un E. Van den Haute, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt šo prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt 3. un 4. pantu Komisijas 2005. gada 5. jūlija lēmumā par atbalstu, ko Polija piešķīrusi Huta Częstochowa S.A. (paziņots ar Nr. C (2005) 1962);

               —

               pakārtoti, atzīt, ka šīs prasības iesniegšanas dienā Polijai nav pienākuma atgūt atbalstu un procentus, kas minēti lēmuma 3. pantā, un ka tādējādi minētās atbalsta un procentu summas nav jāmaksā;

               —

               pakārtoti tam, atcelt lēmuma 3. panta 2. punkta otro daļu un jautājumu par procentiem nodot Komisijai, lai tā pieņemtu jaunu lēmumu prasības pieteikuma A pielikuma nozīmē vai jebkura cita sprieduma pamatojumā norādītā Pirmās instances tiesas pamatojuma nozīmē;

               —

               katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus;

               —

               gadījumā, ja Pirmās instances tiesa nolemtu, ka lēmums nav jāpieņem, piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus atbilstoši Pirmās instances tiesas Reglamenta 87. panta 6. punkta un 90. panta a) punkta noteikumiem.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar 2005. gada 5. jūlija lēmumu C(2005)1962 galīgajā redakcijā (Valsts atbalsts Nr. C 20/04, ex NN 25/04) Komisija atsevišķus pārstrukturēšanai paredzētus atbalstus, ko Polija bija piešķīrusi tērauda ražotājam Huta Częstochowa S.A., atzina par nesaderīgiem ar kopējo tirgu un lika tos atgūt. Prasītāja ir atbalsta saņēmēja tiesību pārņēmēja, kas, veicot Huta Częstochowa S.A. pārstrukturēšanu, saņēma zināmu daļu no tā aktīviem un pasīviem, lai pēc tam sabiedrība Industrial Union of Donbass tos atkal pārdotu savam meitas uzņēmumam ISD Polska. Prasītāja ir norādīta apstrīdētajā lēmumā kā viens no uzņēmumiem, kam kopīgi un solidāri ir jāatmaksā atbalsts, kurš ir atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu.
   Prasības daļēji atcelt lēmumu pamatojumam prasītāja norāda četrus pamatus.
   Saistībā ar pirmo pamatu prasītāja uzsver, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu to faktu novērtējumā, kam ir izšķiroša nozīme izmeklēšanas iznākumā. Tā apgalvo, ka tiklīdz sākotnējā neatbilstošā atbalsta saņēmēja aktīvi ir pārdoti un tos ir nopircis ISD Polska (un Donbass), minēto atbalstu saglabā sākotnējā atbalsta saņēmēja pircējs un tam ir jānodrošina šī atbalsta atmaksāšana. Prasītāja apgalvo, ka šajā gadījumā, ja Komisija būtu pareizi konstatējusi atbilstošos faktus par Huta Częstochowa S.A. aktīvu pārdošanu ISD Polska (un Donbass) citu starpā ar Majątek Hutniczy starpniecību, tai būtu jāuzskata, ka pēc Huta Częstochowa S.A. ražošanas līdzekļu pārņemšanas par tirgus cenai atbilstošu cenu, atbalsts šādā veidā tika nodots pircējam. Prasītāja uzskata, ka Komisija tādējādi ir pārkāpusi savu pienākumu rūpīgi un objektīvi pārbaudīt visus atbilstošos attiecīgā gadījuma apstākļus.
   Saistībā ar otro pamatu prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Pievienošanās līguma 8. protokolu par melnās metalurģijas nozares pārstrukturēšanu Polijā (1), izmantodama tikai gramatiskās interpretācijas metodi, interpretējot dažus tā noteikumus, kas tai, kā uzskata prasītāja, bija jāinterpretē, ņemot vērā tajā norādītos mērķus un ņemot vērā situāciju, kādā tas tika pieņemts. Šīs iespējami kļūdainās interpretācijas rezultātā Komisija savā lēmumā prasīja, lai valsts atbalstu, kas saņemts pirms 8. protokola pieņemšanas, atmaksā sabiedrības, kuras nav minētas tā 1. pielikumā, kurā ir norādīti astoņi uzņēmumi, kas var saņemt Polijas atbalstu, atkāpjoties no EKL 87. un 88. panta. Prasītāja arī apgalvo, ka, tā kā 8. protokolā nav skaidri atzīts, ka tam ir atpakaļejošs spēks konkrētā laika posmā, Komisijas sniegtajā interpretācijā nav ņemti vērā vairāki tādi vispārējie principi kā atpakaļejoša spēka aizlieguma princips un tiesiskās drošības princips. Prasītāja uzsver, ka, pareizi interpretējot 8. protokolu, nevar secināt, ka Komisijas kompetencē ir pieprasīt atmaksāt valsts atbalstu, ko pirms šī protokola pieņemšanas ir saņēmušas sabiedrības, kuras nav minētas 1. pielikumā. Tādējādi tā secina, ka, šādā veidā rīkojoties bez nekāda juridiska pamatojuma, Komisija ir piesavinājusies citu Kopienu iestāžu rationae temporis kompetenci.
   Trešais pamats, kas ir norādīts pakārtoti gadījumā, ja Pirmās instances tiesa atzītu, ka Komisija atbilstoši ir konstatējusi faktus un pareizi ir interpretējusi 8. protokolu, ir balstīts uz Regulas 659/1999 (2) 14. panta 1. punkta pārkāpumu. Prasītāja uzsver, ka, pieņemot lēmumu atgūt atbalstus, Komisija ir rīkojusies pretēji vienlīdzīgas attieksmes, tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības principiem.
   Ceturtajā pamatā prasītāja sava pakārtotā lūguma atcelt apstrīdētā lēmuma 3. panta 2. punkta otro daļu pamatojumam norāda, ka Komisija, aprēķinot procentu likmi, kas šajā gadījumā piemērojama, atgūstot atbalstu, ir pārkāpusi Regulu 794/2004 (3).

      (1)  OV 2003, L 236, 948. lpp.

      (2)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai (OV L 140, 1. lpp.).


title: Lieta T-443/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 21. janvāra spriedums – Makhlouf/Padome Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Līdzekļu iesaldēšana — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Tiesības uz īpašumu — Tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību — Samērīgums

text:
               7.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 90/13

         Vispārējās tiesas 2016. gada 21. janvāra spriedums – Makhlouf/Padome
   (Lieta T-443/13) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Līdzekļu iesaldēšana - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz īpašumu - Tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību - Samērīgums)
   (2016/C 090/18)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mohammad Makhlouf (Damaska, Sīrija) (pārstāvji – C. Rygaert un G. Karouni, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. M. Joséphidès un G. Étienne)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Padomes 2013. gada 31. maija Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 147, 14. lpp.), ciktāl šis tiesību akts attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               M. Makhlouf sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 325, 9.11.2013.


title: Lieta T-336/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. maijā – The GB Foods/EUIPO – Yatecomeré (“YATEKOMO”)

text:
               25.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 318/12

         Prasība, kas celta 2017. gada 30. maijā – The GB Foods/EUIPO – Yatecomeré (“YATEKOMO”)
   (Lieta T-336/17)
   (2017/C 318/17)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: The GB Foods, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Spānija) (pārstāvji – M. Buganza González un E. Torner Lasalle, advokātes)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Yatecomeré, SL (Ribadumia, Spānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece): prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “YATEKOMO” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 11 703 568

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 13. marta lēmums lietā R 1506/2016-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               uzskatīt par iesniegtu šo prasību par EUIPO Apelācijas padomes pieņemto 2017. gada 13. marta lēmumu (lieta R 1506/2016-5) un apmierināt šīs lietas dalībnieces prasību, atceļot šo EUIPO Apelācijas padomes pieņemto lēmumu un atjaunojot un atzīstot attiecīgās preču zīmes Nr. 11 703 568 “YATEKOMO” spēkā esamību attiecībā uz visiem 29. un 30. klasē ietilpstošajām precēm, saistībā ar kurām tā tikusi sākotnēji pieteikta;

               —

               atzīt preču zīmes “YATEKOMO” atpazīstamību;

               —

               uzdot atbildētājam nodrošināt, lai Vispārējai tiesai būtu pieejami visi dokumenti, ko iesniedza attiecīgie pārstāvji un kuri ietilpst preču zīmes “YATEKOMO” spēkā neesamības atzīšanas EUIPO procesa lietas materiālos, lai varētu veikt visu attiecīgā procesa ietvaros iesniegto dokumentu analīzi;

               —

               saskaņā ar Vispārējās tiesas reglamenta 134. pantu piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Preču zīme “YATEKOMO” neesot pretrunā Regulas Nr. 207/2009 8. pantam. Eiropas [Savienības] vārdiskā preču zīme neesot konfliktā ar agrāko Spānijas jaukto preču zīmi “ya te comeré el vacío que te llena”.

               —

               Preču zīmes Nr. 11 703 568 “YATEKOMO” iegūtā atpazīstamība.


title: Lieta T-449/09: Prasība, kas celta 2009. gada 6. novembrī — Centre national de la recherche scientifique /Komisija

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/56

         Prasība, kas celta 2009. gada 6. novembrī — Centre national de la recherche scientifique/Komisija
   (Lieta T-449/09)
   2010/C 24/100
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Centre national de la recherche scientifique, Parīze (Francija) (pārstāvis — N. Lenoir, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt apgalvoto parādu EUR 97 399,55 apmērā, ko Komisija pieprasīja saskaņā ar līgumu 2009. gada 6. jūlija maksājuma uzdevumā Nr. 3230906573 un par kuru izdots 2009. gada 28. augusta ieskaita akts (BUDG/C3 D2009 10.5 — 1232), pieskaitot nokavējuma procentus likumā noteiktās likmes apmērā atbilstoši līgumam piemērojamām Beļģijas tiesībām;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā prasībā Centre national de la recherche scientifique (CNRS) lūdz Pirmās instances tiesu piespriest Komisijai atlīdzināt parādu EUR 97 399,55 apmērā, kas ietverts 2009. gada 6. jūlija maksājuma uzdevumā Nr. 3230906573 un ko prasītājs esot tai parādā saskaņā ar līgumu NEMAGENETAG saistībā ar Sestās pētniecības un tehnoloģiju attīstības pamatprogrammas projektu, par ko ir izdots 2009. gada 28. augusta ieskaita akts, kā arī nokavējuma procentus.
   Prasības pamatojumā prasītājs izvirza divus pamatus:

               —

               līgumā NEMAGENETAG paredzēto atbilstošo izmaksu noteikšanas un attaisnošanas kritēriju neievērošana un labticības līguma izpildē principa pārkāpums, kas ir ierobežojis un atsevišķos gadījumos pat liedzis CNRS iespēju pierādīt, ka līgums ir pienācīgi izpildīts;

               —

               kļūdains Darba zaudēšanas rezerves (DZR) novērtējums saistībā ar līguma NEMAGENETAG Vispārīgo noteikumu II.19.1, II.19.2.c un II.20 pantā paredzētajiem kritērijiem, jo pretēji tās maldinošajam nosaukumam DZR ietilpstot personāla izmaksās, kas ir saistītas ar apdrošināšanu bezdarba gadījumam un nav nošķiramas no atbilstošajām personāla izmaksām. Komisija, noraidot DZR summas, kas atskaitītas no CNRS NEMAGENETAG projektā iesaistīto pagaidu darbinieku atalgojuma, kā atbilstošās izmaksas, esot pārkāpusi iepriekš minētos noteikumus.


title: Apvienotās lietas T-325/12 un T-332/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Nīderlande un ING Groep /Komisija

text:
               2.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/27

         Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Nīderlande un ING Groep/Komisija
   (Apvienotās lietas T-325/12 un T-332/12) (1)

   2013/C 32/49
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 273, 08.09.2012.


title: Lieta T-58/06: Prasība, kas celta  2006. gada 22. februārī  — H.A.L.T.E. pret Komisiju

text:
               22.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/23

         Prasība, kas celta 2006. gada 22. februārī — H.A.L.T.E. pret Komisiju
   (Lieta T-58/06)
   (2006/C 96/40)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki
   Prasītāja: Honorable Association de Logisticiens et de Transporteurs Européens — H.A.L.T.E., Neuilly-sur-Seine (Francija) (pārstāvis — J.-L. Lesquins, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atbilstoši EK līguma 232. pantam konstatēt, ka Eiropas Komisija pārkāpusi pienākumu pieņemt lēmumu, jo tā nav pieņēmusi lēmumu, lai gan bija lūgta to izdarīt saskaņā ar šī paša līguma 87. un 88. pantu;

               —

               uzdot Komisijai veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai pilnībā izpildītu spriedumu;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasības pieteikumu asociācija, kas apvieno sabiedrības, kuras darbojas pasta pakalpojumu, transporta un logistikas jomā, lūdz Pirmās instances tiesu konstatēt Komisijas bezdarbību, pēdējai nelikumīgi neuzsakot EKL 88. pantā paredzēto formālo izmeklēšanas procedūru un prasītājas sūdzībā par pārstrukturēšanas atbalstu, ko SNCF — publiska sabiedrība, kas 100 % pieder Francijas valstij, ir piešķīrusi preču transportēšanas sabiedrībai SCS SERNAM, apstrīdētā atbalsta pārskaitīšanas apturēšanas pagaidu pasākumus.
   Pamatojot savu prasību sakarā ar bezdarbību prasītāja norāda argumentus, kurus pēc būtības var sagrupēt divos pamatos.
   Pirmais pamats ir par EKL 88. panta 2. punkta pārkāpumu. Prasītāja norāda, ka vairāk nekā sešu mēnešu termiņa notecēšana pēc pirmās sūdzības, kaut arī Komisija bija informēta par lietu, kas ir redzams no tās agrāk pieņemtajiem lēmumiem, kuru neievērošana ir sūdzības priekšmets, norāda uz nopietnām grūtībām, ar ko Komisija saskārās, novērtējot attiecīgā atbalsta saderīgumu ar kopējo tirgu. Prasītāja uzskata, ka šī iemesla dēļ Komisijai bija jāuzsāk atbalsta, kas ir sūdzības priekšmets, formālā izmeklēšanas procedūra. Turklāt prasītāja norāda, ka iespējamā Francijas iestāžu neziņošana par atbalstu neatbrīvo Komisiju no tās rūpības pienākuma, un izmeklēšanas pilnvaras tai ir jāizmanto tad, kad tai ir informācija par valsts pasākumiem, kuri varētu būt pretrunā ar kopējā tirgus principiem, it īpaši saistībā ar sūdzību par agrāka lēmuma pārkāpumu, ar kuru noteikti nosacījumi valsts atbalsta saderīgumam ar kopējo tirgu (1).
   Otrais pamats ir par Padomes Regulas Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta (jaunajā redakcijā — 88. panta) piemērošanai (2), 11. panta pārkāpumu. Prasītāja uzskata, ka Komisijai bija jāpiemēro atbalsta pārskaitīšanas apturēšanas pagaidu pasākumi, jo saskaņā ar prasītājas viedokli bija izpildīts viens objektīvs steidzamības nosacījums.

      (1)  Tas attiecas uz Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmumu par valsts atbalstu, ko Francija daļēji piešķīra sabiedrībai Sernam, C (2004) 3940 final.

      (2)  OV L 83, 1. lpp., Regula, kuru īsteno ar Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulu Nr. 794/2004 (OV L 182, 2. lpp.).


title: Lieta C-45/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 28. janvārī iesniedza Raad van State (Beļģija) — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, 2. Marc Janssens/Belgische Staat

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 28. janvārī iesniedza Raad van State (Beļģija) — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, 2. Marc Janssens/Belgische Staat

   (Lieta C-45/10)
   2010/C 100/34
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Lietas dalībnieki pamata procesā

               Prasītāji

               :

                  Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW

                  Marc Janssens

               Atbildētāja

               :

                  Belgische Staat

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai saskaņā ar 3. panta b) punktu, 4. panta 2. punktu, 5. pantu un 17. panta otro daļu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Regulā (EK) Nr. 998/2003 (1) par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas lolojumdzīvnieku nekomerciālai pārvietošanai, un ar kuru groza Padomes Direktīvu 92/65/EEK, un saskaņā ar Komisijas 2003. gada 26. novembra Lēmuma 2003/803/EK (2), ar ko ievieš pases paraugu suņu, kaķu un balto sesku pārvadāšanai Kopienā, pantiem un pielikumiem ir aizliegts valsts tiesiskais regulējums, kas kā suņu identifikācijas un reģistrācijas dokumentu arī izmanto Eiropas lolojumdzīvnieku pasi un tādējādi tajā tiek paredzēts, ka trešās personas ar identifikācijas uzlīmēm, kuras tiek uzlīmētas pa virsu iepriekšējiem identifikācijas datiem, veic izmaiņas īpašnieka un suņa identifikācijā pilnvarota veterinārārsta apliecinātas Eiropas lolojumdzīvnieku pases I un III daļā?

               2)

               Vai valsts tiesiskais regulējums, kas kā suņu identifikācijas un reģistrācijas dokumentu arī izmanto Komisijas 2003. gada 26. novembra Lēmuma 2003/803/EK, ar ko ievieš pases paraugu suņu, kaķu un balto sesku pārvadāšanai Kopienā, noteikto Eiropas lolojumdzīvnieku pasi un tādējādi tajā tiek paredzēts, ka trešās personas ar identifikācijas uzlīmēm veic izmaiņas īpašnieka un suņa identifikācijā pilnvarota veterinārārsta apliecinātas Eiropas lolojumdzīvnieku pases I un III daļā, ir tehniskie noteikumi Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK (3), ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā, 1. panta izpratnē, kuri saskaņā ar šīs direktīvas 8. pantu pirms to ieviešanas ir jādara zināmi Eiropas Komisijai?

      (1)  OV L 146, 1. lpp.

      (2)  OV L 312, 1. lpp.

      (3)  OV L 204, 37. lpp.


title: Lieta C-463/04: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 25. oktobrī

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/30

         Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 25. oktobrī
   (Lieta C-463/04)
   (2005/C 6/56)
   tiesvedības valoda – itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 25. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Eugenio de March un Carmel O'Reilly, pārstāvji.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2001. gada 28. maija Direktīvu 2001/40/EK (1) par tādu lēmumu savstarpēju atzīšanu, kas attiecas uz trešo valstu valstspiederīgo personu izraidīšanu, un jebkurā gadījumā neinformējot Komisiju par šādiem aktiem, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek minētā direktīva;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transponēšanai noteiktais termiņš beidzās 2002. gada 2. decembrī.

      (1)  OV L 149, 2.6.2001., 34. lpp.


title: Lieta T–492/09: Prasība, kas celta 2009. gada 7. decembrī — MEDA Pharma /ITSB — Nycomed ( ALLERNIL )

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/44

         Prasība, kas celta 2009. gada 7. decembrī — MEDA Pharma/ITSB — Nycomed (“ALLERNIL”)
   (Lieta T–492/09)
   2010/C 37/63
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: MEDA Pharma GmbH & Co. KG, Bad Homburg (Vācija) (pārstāvji — G. Würtenberger un R. Kunze, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Nycomed GmbH, Konstanz (Vācija)

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju ceturtās padome 2009. gada 29. septembra lēmumu lietā R 1386/2007-4 attiecībā uz iebildumiem, kas, pamatojoties uz Vācijas preču zīmi Nr. 1 042 583“ALLERGODIL”, iesniegti pret starptautiskās [preču zīmes] “ALLERNIL” Nr. 845 934 reģistrācijas Eiropas daļu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Pieteikuma paplašināt aizsardzību iesniedzēja:
      Nycomed GmbH

      Attiecīgā preču zīme:vārdiska preču zīme “ALLERNIL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē (starptautiskā reģistrācija ar norādi uz Eiropas Kopienu Nr. 845 934)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vācijas vārdiska preču zīme Nr. 1 042 583“ALLERGODIL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas (EK) Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo neesot pareizi piemēroti sajaukšanas iespējas principi preču zīmju tiesībās;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 75. panta pārkāpums sakarā ar nepietiekama pamatojuma apstrīdētajā lēmuma noradīšanu

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV 2009, L 78, 1. lpp.).


title: Apvienotās lietas T-226/09 un T-230/09: Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — British Telecommunications un BT Pension Scheme Trustees/Komisija (Valsts atbalsts — Daļējs atbrīvojums no pienākuma veikt iemaksas Pensionāru aizsardzības fondā — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu — Valsts atbalsta jēdziens — Valsts līdzekļi — Priekšrocība — Selektīvs raksturs — Konkurences apdraudējums — Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm — Vienlīdzīga attieksme — Samērīgums — Tiesiskā paļāvība — Pienākums norādīt pamatojumu — Atbalsta īstenošana)

text:
               9.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 325/20

         Vispārējās tiesas 2013. gada 16. septembra spriedums — British Telecommunications un BT Pension Scheme Trustees/Komisija
   (Apvienotās lietas T-226/09 un T-230/09) (1)

   (Valsts atbalsts - Daļējs atbrīvojums no pienākuma veikt iemaksas Pensionāru aizsardzības fondā - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu - Valsts atbalsta jēdziens - Valsts līdzekļi - Priekšrocība - Selektīvs raksturs - Konkurences apdraudējums - Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm - Vienlīdzīga attieksme - Samērīgums - Tiesiskā paļāvība - Pienākums norādīt pamatojumu - Atbalsta īstenošana)
   2013/C 325/33
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: British Telecommunications (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — G. Robert, M. Newhouse, T. Castorina, solicitors, J. Holmes, barrister, un H. Legge, QC) (lieta T-226/09) un BT Pension Scheme Trustees Ltd (Londona) (pārstāvji — J. Derenne un A. Müller-Rappard, avocats) (lieta T-230/09)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Flynn un N. Khan)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 11. februāra Lēmumu 2009/703/EK par valsts atbalstu C 55/2007 (ex NN 63/07, CP 106/06), ko īstenojusi Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste — valsts garantija par labu B[ritish] T[elecommunications] (OV L 242, 21. lpp.).

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               lietā T-226/09 British Telecommunications plc atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               lietā T-230/09 BT Pension Scheme Trustees Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 193, 15.8.2009.


title: Lieta F-99/11: Prasība, kas celta 2011. gada 3. oktobrī — ZZ /Komisija

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/67

      Prasība, kas celta 2011. gada 3. oktobrī — ZZ/Komisija
      (Lieta F-99/11)
      (2012/C 25/128)
      Tiesvedības valoda — itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: ZZ (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Strīda priekšmets un apraksts

      Prasība atcelt Komisijas netiešo lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītāja lūgums samaksāt neizmaksāto atalgojumu par laika posmu no 2005. gada 1. jūnija līdz 2010. gada 31. jūlijam

         Prasītāja prasījumi:

                  —

                  atcelt lēmumu, kuru ir pieņēmusi vai par kura pieņemšanu ir atbildīga Komisija, un ar kuru ir noraidīti prasītāja 2010. gada 20. augusta lūgumā, kas šajā pašā datumā tika nosūtīts iecēlējinstitūcijai, formulētie prasījumi, — neraugoties uz veidu, kādā šis noraidījums ir ticis izteikts, un to, vai tas ir bijis daļējs vai pilnīgs;

                  —

                  tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt 2011. gada 28. februārī ar atsauces numuru Ares(2011)217354 reģistrēto ziņojumu, kuru prasītājs saņēma ne ātrāk kā 2011. gada 6. aprīlī;

                  —

                  atcelt Komisijas lēmumu, ar kuru —, neraugoties uz veidu, kādā šis noraidījums ir ticis izteikts, — ir noraidīti prasītāja 2011. gada 24. februāra sūdzībā formulētie prasījumi;

                  —

                  piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-456/13: Prasība, kas celta 2013. gada 21. augustā — Sea Handling /Komisija

text:
               12.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/10

         Prasība, kas celta 2013. gada 21. augustā — Sea Handling/Komisija
   (Lieta T-456/13)
   2013/C 298/17
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sea Handling SpA (Somma Lombardo, Itālija) (pārstāvji — B. Nascimbene un M. Merola, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ar kuru Komisija atteica Sea Handling S.p.A. piekļuvi 2013. gada 27. februāra lūgumā norādītajiem dokumentiem;

               —

               likt Komisijai izsniegt prasītājai pieprasītos dokumentus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Komisijas lēmumu, ar kuru prasītājai atteikta piekļuve atbildētājas rīcībā esošajiem dokumentiem saistībā ar administratīvo procedūru, kuras noslēgumā tika pieņemts Komisijas 2012. gada 19. decembra lēmums par kapitāla palielinājumu, ko sabiedrība SEA S.p.A. veikusi SEA Handling labā (lieta SA.21420 — Itālija/SEA Handling).
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvoti procesuālo noteikumu pārkāpumi

                           —

                           šajā ziņā ir norādīts uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.) 7. panta 1. un 3. punkta un 8. panta 1. un 2. punkta pārkāpumu, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. un 47. panta pārkāpumu, ciktāl, pirmkārt, procedūrā, kuras noslēgumā tika pieņemts apstrīdētais lēmums, esot bijuši nepamatoti klusuma brīži un nepienācīgi pamatoti pagarinājumi un, otrkārt, paredzēto termiņu neievērošana esot ietekmējusi prasītājas tiesības uz aizstāvību.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pārkāpums

                           —

                           šajā ziņā ir norādīts, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, ciktāl tajā ir prezumēts, ka piekļuve dokumentiem būtu būtiski kaitējusi Komisijas veiktajai izmeklēšanai, kā arī jau pabeigtajām izmeklēšanām, un nav precizēts attiecīgā kaitējuma raksturs.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pārkāpums

                           —

                           šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, ciktāl tajā ir apstiprināts, ka piekļuves dokumentiem piešķīrums nelabvēlīgi ietekmētu sūdzības iesniedzēja komerciālās intereses, nepaskaidrojot, kādas tieši varētu būt šīs intereses, tādējādi netieši kaitējot valsts atbalsta kontroles procedūrai, kā arī ir sajauktas privātās un publiskās intereses saistībā ar atbilstošu izmeklēšanas norisi un ir pārāk plaši interpretētas iepriekš minētās regulas 4. panta 2. punktā aizsargātās intereses.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta un samērīguma principa pārkāpums

                           —

                           šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā nav izvērtēta arī iespēja piešķirt prasītājai daļēju piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. un 3. punkta un samērīguma principa pārkāpums apvienojumā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 42. pantu

                           —

                           šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā nav nošķirti piemērotie izņēmumi un sabiedrības intereses. It īpaši Komisija esot atteikusies piešķirt piekļuvi dokumentiem, neņemot vērā sevišķu sabiedrības interešu pastāvēšanu saistībā ar iepazīšanos ar pieprasītajiem dokumentiem un nenorādot konkrētas sekas, kādas šī iepazīšanās varētu radīt attiecībā uz trešo personu komerciālajām interesēm un izmeklēšanas darbībām, kas ir aizsargātas atbilstoši iepriekš minētās regulas 4. panta 2. punktam.


title: Apvienotās lietas C-313/15 un C–530/15: Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 10. novembra spriedums (Tribunal de commerce de Paris, Conseil d'État (Francija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eco-Emballages SA/Sphère France SAS u.c. (C-313/15), Melitta France SAS u.c./Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (C-530/15) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vide — Direktīva 94/62/EK — 3. pants — Iepakojums un izlietotais iepakojums — Jēdziens — Ar lokanu materiālu aptīti rullīši, caurulītes un cilindri (“serdeņi”) — Direktīva 2013/2/ES — Spēkā esamība — Eiropas Komisijas veikti grozījumi Direktīvas 94/62/EK I pielikumā ietvertajā iepakojuma piemēru sarakstā — “Iepakojuma” jēdziena neievērošana — Īstenošanas pilnvaru pārkāpums

text:
               16.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 14/11

         Tiesas (trešā palāta) 2016. gada 10. novembra spriedums (Tribunal de commerce de Paris, Conseil d'État (Francija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eco-Emballages SA/Sphère France SAS u.c. (C-313/15), Melitta France SAS u.c./Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (C-530/15)
   (Apvienotās lietas C-313/15 un C–530/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Direktīva 94/62/EK - 3. pants - Iepakojums un izlietotais iepakojums - Jēdziens - Ar lokanu materiālu aptīti rullīši, caurulītes un cilindri (“serdeņi”) - Direktīva 2013/2/ES - Spēkā esamība - Eiropas Komisijas veikti grozījumi Direktīvas 94/62/EK I pielikumā ietvertajā iepakojuma piemēru sarakstā - “Iepakojuma” jēdziena neievērošana - Īstenošanas pilnvaru pārkāpums)
   (2017/C 014/14)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal de commerce de Paris, Conseil d'État

      Pamatlietas puses

      (Lieta C-313/15)

      Prasītāja: Eco-Emballages SA

      Atbildētāji: Sphère France SAS, Carrefour Import SAS, SCA Tissue France SAS, Melitta France SAS, SCA Hygiène Products SAS, Wepa France SAS, iepriekš Wepa Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Délipapier SAS, Scamark SAS, CMC France SARL, Schweitzer SAS, Paul Hartmann SA, Wepa France SAS, iepriekš Wepa Lille SAS, Système U Centrale Nationale SA, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS,

      piedaloties: Group’Hygiène syndicat professionnel (C-313/15)

      (Lieta C-530/15)

      Prasītājas: Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Délipapier SAS, Gopack SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Kimberly-Clark SAS, Wepa France SAS, iepriekš Lucart France, Paul Hartmann SA, SCA Hygiène Products SAS, SCA Tissue France SAS, Group’Hygiène syndicat professionnel

      Atbildētājs: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie,

      piedaloties: Industrie Cartarie Tronchetti France SAS

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 20. decembra Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Direktīvu 2004/12/EK, 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka serdeņi rullīšu, caurulīšu un cilindru formā, ap kuriem ir aptīts lokans materiāls, kas tiek pārdots patērētājam, ir “iepakojums” šīs tiesību normas izpratnē.

      (1)  OV C 294, 7.9.2015.

      OV C 414, 14.12.2015.


title: Lieta C-556/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 28. oktobrī iesniedza Curtea de Apel Craiova (Rumānija) – Fondul Proprietatea SA/Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 28. oktobrī iesniedza Curtea de Apel Craiova (Rumānija) – Fondul Proprietatea SA/Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)

   (Lieta C-556/15)
   (2016/C 038/32)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Craiova

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Fondul Proprietatea SA

      Atbildētāja: Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 107. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka sabiedrības Complexului Energetic Oltenia SA līdzdalība projektu sabiedrības HIDRO TARNIȚA SA, kuras darbības priekšmets ir hidroelektrostacijas Tarnița-Lăpuștești uzbūve un izmantošana, pamatkapitālā veido valsts atbalstu vēja enerģijas un fotoelektriskās enerģijas ražotājiem, ņemot vērā, ka pasludinātais projekta mērķis ir garantēt optimālus apstākļus lielākas jaudas uzstādīšanai stacijās, kurās ražo šādus enerģijas veidus, un, proti: i) vai tas ir atbalsts, ko piešķir valsts vai no valsts līdzekļiem, ii) vai pasākumam ir selektīvs raksturs un iii) vai tas var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm?

               2)

               Ja atbilde ir apstiprinoša, tiek lūgts paskaidrot, vai uz šādu valsts atbalstu attiecas LESD 108. panta 3. punktā minētais paziņošanas [pienākums].


title: Lieta T-20/08: Prasība, kas celta 2008. gada 8. janvārī — Evets /ITSB ( DANELECTRO )

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/61

         Prasība, kas celta 2008. gada 8. janvārī — Evets/ITSB (“DANELECTRO”)
   (Lieta T-20/08)
   (2008/C 64/98)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Evets Corporation, Irvine (Savienotās Valstis) (pārstāvis — S. Ryan, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Apelāciju ceturtās padomes 2007. gada 5. novembra lēmumu R 603/2007-4;

               —

               tā vietā izdot rīkojumu, ar ko atzīst, ka pieteikums par restitutio in integrum tika iesniegts 78. panta 2. punktā noteiktajā termiņā;

               —

               lietu nodot atpakaļ izskatīšanai Apelāciju ceturtajā padomē, lai tā pieņem lēmumu pēc būtības par to, vai ir bijuši veikti visi nepieciešamie pasākumi, lai pagarinātu attiecīgo preču zīmi;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “DANELECTRO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9. un 15. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 117 937

      Preču zīmju pārvaldes un juridisko jautājumu nodaļas lēmums: noraidīt pieteikumu par restitutio in integrum un atzīt preču zīmi par anulēto

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību un uzskatīt pieteikumu par restitutio in integrum par neiesniegtu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 78. panta 2. punkta pārkāpums
   Prasītāja norāda, ka jautājums par to, vai ir bijis ievērots divu mēnešu termiņš, kas paredzēts minētajā noteikumā, lai iesniegtu lūgumu par preču zīmes reģistrācijas pagarināšanu un samaksātu reģistrācijas pagarināšanas nodevu, nebija apelācijas sūdzības priekšmets. Ja Pirmās instances tiesas nospriedīs, ka Apelāciju padome bija tiesīga izskatīt šo jautājumu, prasītāja pakārtoti norāda uz to, ka termiņa aprēķinā ir pieļauta kļūda.


title: Lietas C-108/04 izslēgšana no reģistra

text:
               29.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 271/18

         Lietas C-108/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 271/34)

      Tiesvedības valoda — spāņu

   2005. gada 3. maijā Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-108/04 (Tribunal Superior de Justicia lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Divina Cortiñas Yáñez pret Instituto Nacional de Seguridad Social (INSS) un Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS).

      (1)  OV C 94, 17.04.2004.


title: Lieta T-177/16: Prasība, kas celta 2016. gada 22. aprīlī – Mema/CPVO (“Braeburn 78” (11078))

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/64

      Prasība, kas celta 2016. gada 22. aprīlī – Mema/CPVO (“Braeburn 78” (11078))
      (Lieta T-177/16)
      (2016/C 211/79)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Mema GmbH l.G. (Terlan, Itālija) (pārstāvji: B. Breitinger un S. Kirschstein-Freund, advokāti)

         Atbildētājs: Kopienas Augu šķirņu birojs (CPVO)

         Informācija par procesu CPVO

         Attiecīgā Kopienas augu šķirne: “Braeburn 78” (11078) – Pieteikums par Kopienas augu šķirņu aizsardzības piešķiršanu Nr. 2009/0954

         Apstrīdētais lēmums: CPVO Apelācijas padomes 2016. gada 12. februāra lēmums lietā A001/2015

         Prasītājas prasījumi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu atpakaļ Apelācijas padomei, lai tā pieņemtu galīgu lēmumu, ar norādi atcelt apstrīdēto lēmumu un nosakot CPVO pienākumu veikt papildu pārbaudi atbilstoši Regulas Nr. 2100/94 57. panta 3. punktam;

                  —

                  pakārtoti, atcelt CPVO Apelācijas padomes 2016. gada 12. februāra lēmumu (lieta A001/2015);

                  —

                  pakārtoti, gadījumā, ja pirmais un otrais prasījums netiktu apmierināts, apturēt tiesvedību atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta, kurš ir spēkā kopš 2015. gada 1. jūlija (turpmāk tekstā – “Reglaments”), 69. panta d) punktam, līdz brīdim, kad procedūrā atbilstoši Regulas Nr. 2100/94 21. panta 1. punktam tiks pieņemts galīgs lēmums par augu šķirnes aizsardzības atcelšanu references augu šķirnei “Royal Braeburn” (pieteikums Nr. 1998/1082; augu šķirne Nr. 11960). Iepriekš minētajam ir izšķiroša nozīme, jo atkarībā no attiecīgā iznākuma references augu šķirne izzustu vai būtu jākonstatē, ka Angers-Beaucouzé teritorija nav bijusi un nav piemērota pārbaudes veikšanai (skat. 12. punktu), un ka tādējādi bija vai nebija nepieciešama papildu pārbaude;

                  —

                  piespriest CPVO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Pilnvaru nepareiza izmantošana – Regulas Nr. 2100/94 57. panta 3. punkta pārkāpums;

                  —

                  Tiesību normas, kas ir piemērojama, īstenojot Regulu Nr. 2100/94, pārkāpums;

                  —

                     CPVO tehniskā protokola attiecībā uz ābolu šķirnēm 57. punkta pārkāpums;

                  —

                     CPVO tehniskā protokola attiecībā uz ābolu šķirnēm IV daļas pārkāpums;

                  —

                  Regulas Nr. 2100/94 75. panta otrā teikuma pārkāpums – tiesības tikt uzklausītam;

                  —

                  Regulas Nr. 2100/94 75. panta pirmā teikuma pārkāpums – nepietiekams pamatojums.


title: Lietas T-470/04 izslēgšana no reģistra

text:
               11.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/44

         Lietas T-470/04 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 143/84)

      (tiesvedības valoda — franču)

   2005. gada 24. februārī Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-470/04 Thomas Peyker/Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 57, 05.03.2005.


title: Lieta T-502/09: Vispārējās tiesas 2011. gada 11. oktobra rīkojums — Inovis /ITSB — Sonaecom ( “INOVIS” )

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/44

         Vispārējās tiesas 2011. gada 11. oktobra rīkojums — Inovis/ITSB — Sonaecom (“INOVIS”)
   (Lieta T-502/09) (1)

   2011/C 347/81
   Tiesvedības valoda — angļu
   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 51, 27.02.2010.


               18.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/2

         Jauna Vispārējās tiesas locekļa zvēresta nodošana
   2010/C 346/02
   Andrejs Popesku [Andrei Popescu], kas ar Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju 2010. gada 18. novembra lēmumu (1) tika iecelts par Eiropas Savienības Vispārējās tiesas tiesnesi uz laika posmu no 2010. gada 26. novembra līdz 2016. gada 31. augustam, 2010. gada 26. novembrī deva zvērestu Tiesā.

      (1)  OV L 306, 23.11.2010., 76. lpp.


title: Lieta C-105/05: Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2006. gada 22. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/24

         Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2006. gada 22. novembra rīkojums — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku
   (Lieta C-105/05) (1)

   (2006/C 331/44)

      Tiesvedības valoda — somu

   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 93, 16.4.2005.


title: Lieta C-496/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 17. augustā iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) – Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 17. augustā iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) – Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln

   (Lieta C-496/17)
   (2017/C 347/25)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Düsseldorf

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Deutsche Post AG

      Atbildētāja: Hauptzollamt Köln

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Komisijas 2015. gada 24. novembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 2015/2447 (1), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, 24. panta 1. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar to muitas dienestam ir atļauts pieprasīt, lai pieteikuma iesniedzējs paziņo pieteikuma iesniedzēja [uzņēmuma] uzraudzības padomes locekļu un tā [uzņēmumā] nodarbināto rīkotājdirektoru, nodaļu vadītāju, grāmatvedības vadītāju, muitas nodaļas vadītāju, kā arī par muitas jautājumiem atbildīgo personu un personu, kuras apstrādā ar muitu saistītos jautājumus, nodokļa maksātāja identifikācijas numurus, ko ienākuma nodokļa iekasēšanas nolūkā piešķīrusi Vācijas Bundeszentralamt für Steuern [Federālās centrālā nodokļu pārvalde], un kompetentās nodokļu iestādes, kas veic aplikšanu ar ienākuma nodokli?

      (1)  OV 2015, L 343, 558. lpp.


title: Lieta C-457/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 5. septembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)/Kyocera Mita Deutschland GmbH u.c.

text:
               10.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 362/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 5. septembrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)/Kyocera Mita Deutschland GmbH u.c.
   (Lieta C-457/11)
   2011/C 362/15
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Atbildētājas: Kyocera Mita Deutschland GmbH, Epson Deutschland GmbH, Xerox GmbH

      Prejudiciālie jautājumi

   Eiropas Savienības Tiesai tiek uzdoti šādi jautājumi par Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (1) interpretāciju:

               1)

               Vai, interpretējot valsts tiesības, direktīva ir jāievēro jau attiecībā uz notikumiem, kas ir notikuši pēc direktīvas stāšanās spēkā 2001. gada 22. jūnijā, bet pirms tās piemērošanas sākuma 2002. gada 22. decembrī?

               2)

               Vai reproducēšana, izmantojot printerus, ir uzskatāma par reproducēšanu, izmantojot jebkuru fotografēšanas metodi vai citu procesu ar līdzīgu iedarbību direktīvas 5. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē?

               3)

               Gadījumā, ja atbilde uz otro jautājumu būtu apstiprinoša: Vai direktīvas prasības par taisnīgu atlīdzību izņēmumiem vai ierobežojumiem attiecībā uz reproducēšanas tiesībām atbilstoši direktīvas 5. panta 2. un 3. punktam, ievērojot pamattiesības uz vienlīdzīgu attieksmi, kas paredzētas ES Pamattiesību hartas 20. pantā, var būt izpildītas arī tad, ja nevis printeru ražotāji, importētāji un tirgotāji, bet gan citas ierīces vai vairāku citu ierīču no atbilstošai reproducēšanai piemērotas ierīču ķēdes ražotāji, importētāji un tirgotāji ir atbilstošas atlīdzības maksātāji?

               4)

               Vai tikai iespēja piemērot tehnoloģiskus pasākumus atbilstoši direktīvas 6. pantam izslēdz nosacījumu par taisnīgu atlīdzību direktīvas 5. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē?

               5)

               Vai nosacījums par taisnīgu atlīdzību (direktīvas 5. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkts) un tās iespēja (skat. direktīvas preambulas 36. apsvērumu) nav piemērojami, ja tiesību īpašnieks ir tieši vai ar konkludentām darbībām piekritis savu darbu reproducēšana?

      (1)  OV L 167, 10. lpp.


               18.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/7

         Lihtenšteinas Firstistes apelācijas tiesas 2016. gada 20. decembra lūgums EBTA tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Pascal Nobile pret DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG

   (Lieta E-21/16)
   (2017/C 155/05)
   Firstistes apelācijas tiesa (Fürstliches Obergericht) ar 2016. gada 20. decembra vēstuli, kuru Tiesas kanceleja saņēma 2016. gada 20. decembrī, lūdza EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Pascal Nobile pret DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG, par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/138/EK (2009. gada 25. novembris) par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) 201. panta 1. punkta a) apakšpunkts liedz līgumisku vienošanos starp juridisko izdevumu apdrošināšanu un apdrošināto personu, saskaņā ar kuru apdrošinātā persona pārkāpj pienākumu, atbrīvojot apdrošināšanas sabiedrību no tās pienākumiem, ja apdrošinātā persona pilnvaro advokātu pārstāvēt tās intereses bez juridisko izdevumu apdrošināšanas piekrišanas laikā, kad apdrošinātajai personai būtu tiesības iesniegt prasību saskaņā ar juridisko izdevumu apdrošināšanas līgumu?

               2.

               Gadījumā, ja atbilde uz 1. jautājumu ir noliedzoša, lūdzam atbildēt uz otru jautājumu. Kurā brīdī tiesvedības procesā sākas izmeklēšana vai Direktīvas 2009/138/EK 201. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētā tiesvedība, kuras rezultātā notiek advokāta brīva izvēle? Vai attiecīgais brīdis ir balstīts tikai uz tiesas procesa oficiālu uzsākšanu (lieta iesniegta tiesā), vai arī tiek iekļauti iepriekšējie soļi, un, ja tā, tad kuri?

               3.

               Gadījumā, ja atbildes uz 1. un 2. jautājumu tiek sniegtas pēc 2017. gada 16. janvāra, lūdzam atbildēt uz trešo jautājumu.

                           a)

                           Vai lojalitātes princips, kas paredzēts EEZ līguma 3. pantā, liedz valsts tiesām visos apstākļos apšaubīt EBTA Tiesas lēmumu pamatotību?

                           b)

                           Gadījumā, ja atbilde uz 3.a jautājumu ir noliedzoša, lūdzam atbildēt uz šādu jautājumu. Kādos apstākļos valsts tiesas drīkst apšaubīt EBTA Tiesas lēmumu pamatotību, tādējādi nepārkāpjot EEZ līguma 3. pantā paredzēto lojalitātes principu?


title: Lieta T-40/09: Prasība, kas celta 2009. gada 26. janvārī — Advance Magazine Publishers /ITSB — Selecciones Americanas ( VOGUE CAFÉ )

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/31

         Prasība, kas celta 2009. gada 26. janvārī — Advance Magazine Publishers/ITSB — Selecciones Americanas (“VOGUE CAFÉ”)
   (Lieta T-40/09)
   (2009/C 82/55)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Advance Magazine Publishers, Inc, Ņujorka (Savienotās Valstis) (pārstāvis — T. Alkin, barrister)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Selecciones Americanas, SA, Sitges, Barselona (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 19. novembra lēmumu lietā R 280/2008-4 daļā, kas attiecas uz iebildumiem, kuri pamatoti ar Spānijas preču zīmju reģistrāciju Nr. 255 186 un 2 529 728;

               —

               grozīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 19. novembra lēmumu lietā R 280/2008-4 tādējādi, ka iebildumu izskatīšana tiek apturēta līdz iebildumu procesa pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 3 064 219 beigām, un

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “VOGUE CAFÉ” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 21., 25. un 43. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas grafiskas preču zīmes “Vogue Juan Fort, S.A. — Badalona” reģistrācija Nr. 255 186 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; Spānijas grafiskas preču zīmes “VOGUE studio” reģistrācija Nr. 2 529 728 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; Kopienas grafiskas preču zīmes “VOGUE” reģistrācijas pieteikums Nr. 3 064 219 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 25., 35. un 39. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz pieteikumā norādītajām precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Apelāciju padomes lēmums: noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. punkta un/vai Komisijas Regulas Nr. 2868/95 (1) 22. noteikuma 3. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, secinot, ka otras procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces iesniegtie pierādījumi varētu pierādīt Spānijā reģistrētās preču zīmes Nr. 255 186 izmantošanu; Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini uzskatījusi, ka pastāv attiecīgās Kopienas preču zīmes un Spānijā reģistrētās preču zīmes Nr. 2 529 728 sajaukšanas iespēja; Komisijas Regulas Nr. 2868/95 20. noteikuma 7. punkta pārkāpums, jo Apelāciju padome norādīja nepiemērojamu pamatojumu atteikumam apturēt procesu līdz iebildumu procesa pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 3 064 219 beigām.

      (1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1995, L 303, 1. lpp.).


title: Lietas C-274/03 izslēgšana no reģistra

text:
               18.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/11

         Lietas C-274/03 (1) izslēgšana no reģistra
   (2004/C 314/24)
   Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 16. septembrī ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-274/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju.

      (1)  OV C 200, 23.8.2003.


title: Lieta F-122/05: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2006. gada 14. decembra spriedums — Economidis pret Komisiju (Ierēdņi — Iecelšana amatā — Nodaļas vadītāja amats — Prasītāja kandidatūras noraidīšana — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/47

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2006. gada 14. decembra spriedums — Economidis pret Komisiju
   (Lieta F-122/05) (1)

   (Ierēdņi - Iecelšana amatā - Nodaļas vadītāja amats - Prasītāja kandidatūras noraidīšana - Acīmredzama kļūda vērtējumā)
   (2006/C 331/105)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ioannis Economidis, Woluwé-St-Étienne (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un G. Berscheid)
   Priekšmets
   Komisijas lēmumu, ar kuriem ir noraidīta prasītāja kandidatūra RTD.F.5 nodaļas (Biotehnoloģija un praktiskā genomika) vadītāja amatam un kuri attiecas uz H. iecelšanu minētajā amatā, atcelšana
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2004. gada 23. decembra lēmumu, ar kuru H. ir iecelts nodaļas “Biotehnoloģija un praktiskā genomika” vadītāja amatā un tādējādi ir noraidīta prasītāja kandidatūra šim amatam;

               2)

               Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 60, 11.3.2006.


title: Lieta F-32/12: Prasība, kas celta 2012. gada 7. martā — ZZ /Komisija

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/36

         Prasība, kas celta 2012. gada 7. martā — ZZ/Komisija
   (Lieta F-32/12)
   2012/C 138/86
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas netieši izteikto lēmumu neatmaksāt ceturto daļu no tiesāšanās izdevumiem, kas prasītājam bija radušies lietā F-56/09 Marcuccio/Komisija un kas atbildētājai bija jāsamaksā atbilstoši 2010. gada 9. jūnija spriedumam

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmumu, kuru ir pieņēmusi Komisija vai par kuru tā ir atbildīga un ar kuru ir noraidīti — neraugoties uz šī noraidījuma veidu un to, vai šis noraidījums ir pilnīgs vai daļējs, — prasītāja 2011. gada 4. janvāra lūgumā formulētie prasījumi;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt lēmumu — neatkarīgi no tā pieņemšanas formas —, ar kuru noraidīta prasītāja 2011. gada 20. jūlija sūdzība, kas iesniegta par lēmumu, ar kuru tika noraidīts 2011. gada 4. janvāra lūgums;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams, atzīt, ka Komisija, tostarp atturoties paust savu viedokli par 2011. gada 4. janvāra lūgumu, nelikumīgi ir atturējusies veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Civildienesta tiesas 2010. gada 9. jūnija spriedumu lietā F-56/09 Marcuccio/Komisija, un konkrētāk — pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šī sprieduma rezolutīvās daļas 4) punktu;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam summu EUR 3 174,87 apmērā, no kuras, gadījumā, ja un tiktāl, ciktāl tā prasītājam netiek samaksāta, tiks aprēķināti procenti par labu prasītājam pēc likmes 10 % gadā ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no nākamās dienas pēc šīs prasības iesniegšanas, līdz pilnīgas šīs summas samaksas dienai;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam summu EUR 10 dienā, sākot no nākamās dienas pēc šīs prasības iesniegšanas un ad infinitum, par katru dienu, kad Komisija vēl nav veikusi summas EUR 3 174,87 apmērā samaksu prasītājam, vai vismaz tik ilgi, kamēr tā nav paudusi tiešu viedokli par 2011. gada 4. janvāra lūgumu, šo summu EUR 10 apmērā izmaksājot, sākot no šīs dienas, un, ja tā netiek samaksāta, no tās aprēķinot procentus par labu prasītājam pēc likmes 10 % gadā ar ikgadējo kapitalizāciju, sākot no nākamās dienas, kad minētā samaksa bija jāveic, līdz pilnīgas šīs summas samaksas dienai;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2005. gada 11. jūlijā lietā T-40/04 Emma Bonino u.c. pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Savienības Padomi (Regula par noteikumiem, kas attiecas uz Eiropas līmena politiskajām partijām un to finansēšanu — Prasība atcelt tiesību aktu — Iebildums par nepieņemamību — Apstrīdētais tiesību akts — Tiesības celt prasību — Nepieņemamība)

text:
               17.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 229/22

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2005. gada 11. jūlijā
   lietā T-40/04 Emma Bonino u.c. pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Savienības Padomi (1)

   (Regula par noteikumiem, kas attiecas uz Eiropas līmena politiskajām partijām un to finansēšanu - Prasība atcelt tiesību aktu - Iebildums par nepieņemamību - Apstrīdētais tiesību akts - Tiesības celt prasību - Nepieņemamība)
   (2005/C 229/47)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietā T-40/04 Emma Bonino [Emma Bonino], ar dzīvesvietu Romā (Itālija), Marko Kapato [Marco Cappato], ar dzīvesvietu Vedano al Lambro (Itālija), Džanfranko Delalba [Gianfranco Dell'Alba], ar dzīvesvietu Livornā [Livorno] (Itālija), Benedeto Della Vedova [Benedetto Della Vedova], ar dzīvesvietu Tirano (Itālija), Olivjē Depuī [Olivier Depuis], ar dzīvesvietu Romā (Itālija), Marko Pannella [Marco Pannella], ar dzīvesvietu Romā (Itālija), Maurinio Turko [Maurinio Turco], ar dzīvesvietu Pulsano (Itālija), Liste Emma Bonīno [Liste Emma Bonino], ar dzīvesvietu Romā (Itālija), ko pārstāv Ž. Vandersandens [G. Vandersanden] un L. Levī [L. Levi], advokāti, pret Eiropas Parlamentu, ko pārstāv H. Kriks [H. Krück], N. Lorencs [N. Lorenz] un D. Mūrs [D. Moore], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā, un Eiropas Savienības Padomi, ko pārstāv M. Simsa [M. Sims] un I. Diess Parra [I. Díez Parra], pārstāvji, par prasību atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Regulu (EK) Nr. 2004/203 par noteikumiem, kas attiecas uz Eiropas līmeņa politiskajām partijām un to finansēšanu (OV L 297, 1. lpp.), Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Pirungs [J. Pirrung], tiesneši N. Dž. Forvuds [N.J. Forwood] un S. Papasavs [S. Papasavvas], sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 11. jūlijā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 94, 17.04.2004.


title: Lieta C-339/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. augustā — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/31

         Prasība, kas celta 2006. gada 4. augustā — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku
   (Lieta C-339/06)
   (2006/C 224/59)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — C. Cattabriga)

      Atbildētāja: Itālijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Komisijas 2004. gada 23. decembra Direktīvu 2004/116/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 82/471/EEK pielikumu attiecībā uz Candida guilliermondii iekļaušanu (1), vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 2. panta 1. punkts;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2005. gada 30. jūnijā.

      (1)  OV L 379, 81. lpp.


title: Lieta T-379/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 10. februāra spriedums – Innovation First /ITSB ( “NANO” ) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “NANO” reģistrācijas pieteikums — Tiesības tikt uzklausītam — Pienākums norādīt pamatojumu — Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts

text:
               23.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/16

         Vispārējās tiesas 2015. gada 10. februāra spriedums – Innovation First/ITSB (“NANO”)
   (Lieta T-379/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “NANO” reģistrācijas pieteikums - Tiesības tikt uzklausītam - Pienākums norādīt pamatojumu - Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2015/C 096/20)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Innovation First, Inc. (Greenville, Caroline du Sud, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – J. Zecher, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Poch)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 19. aprīļa lēmumu lietā R 1271/2012–1 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “NANO” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Innovation First, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.


title: Lieta T-37/15: Prasība, kas celta 2015. gada 23. janvārī  – Abertis Telecom Terrestre /Komisija

text:
               16.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/41

         Prasība, kas celta 2015. gada 23. janvārī – Abertis Telecom Terrestre/Komisija
   (Lieta T-37/15)
   (2015/C 089/49)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Abertis Telecom Terrestre, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvji – J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, A. Balcells Cartagena un M. Bolsa Ferruz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu un konkrēti lēmuma 1. pantu, ciktāl tajā ir konstatēts ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts;

               —

               līdz ar to atcelt lēmuma 3. un 4. pantā ietvertos rīkojumus to atgūt un

               —

               piespriest Komisijai atdzināt šīs tiesvedības tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir tie paši, kas ir minēti lietā T-36/15 HISPASAT/Komisija.


title: Lieta C-74/15: Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 19. novembra rīkojums (Curtea de Apel Oradea (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău/Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA u.c. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Patērētāju tiesību aizsardzība — Direktīva 93/13/EEK — 1. panta 1. punkts un 2. panta b) punkts — Patērētāju līgumos ietverti negodīgi noteikumi — Galvojuma un nekustamā īpašuma garantijas līgumi, ko ar kredītiestādi noslēgušas fiziskas personas, kuras rīkojas nolūkos, kas nav saistīti ar to profesionālo darbību, un kurām nav profesionāla rakstura saiknes ar komercsabiedrību, kam tās uzņemas būt par galvotājām

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/17

         Tiesas (sestā palāta) 2015. gada 19. novembra rīkojums (Curtea de Apel Oradea (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău/Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA u.c.
   (Lieta C-74/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - 1. panta 1. punkts un 2. panta b) punkts - Patērētāju līgumos ietverti negodīgi noteikumi - Galvojuma un nekustamā īpašuma garantijas līgumi, ko ar kredītiestādi noslēgušas fiziskas personas, kuras rīkojas nolūkos, kas nav saistīti ar to profesionālo darbību, un kurām nav profesionāla rakstura saiknes ar komercsabiedrību, kam tās uzņemas būt par galvotājām)
   (2016/C 038/25)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Oradea

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău

      Atbildētāji: Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA Arad, Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare, Cristian Tarcău, Corina Tarcău, SC Magenta, likvidācijas procesā, SC Crisco SRL

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 1. panta 1. punkts un 2. panta b) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šo direktīvu var piemērot nekustamā īpašuma garantijas vai galvojuma līgumam, kurš noslēgts starp fizisku personu un kredītiestādi, lai garantētu saistības, ko sabiedrība ir uzņēmusies attiecībā pret minēto iestādi aizdevuma līguma ietvaros, ja šī fiziskā persona ir rīkojusies nolūkos, kuri nav saistīti ar tās profesionālo darbību, un ja tai nav funkcionāla rakstura saiknes ar minēto sabiedrību.

      (1)  OV C 171, 26.5.2015.


title: Lieta T-100/12: Prasība, kas celta 2012. gada 22. februārī — Almashreq Investment /Padome

text:
               26.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/30

         Prasība, kas celta 2012. gada 22. februārī — Almashreq Investment/Padome
   (Lieta T-100/12)
   2012/C 151/52
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Almashreq Investment Co. (Joint-Stock Holding Company) (Damaska, Sīrija) (pārstāvis — E. Ruchat, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt prasītājas prasību par pieņemamu un pamatotu;

               —

               pēc tam atcelt 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/782/KĀDP, kā arī 2012. gada 18. janvāra Regulu (ES) Nr. 36/2012 un tai sekojošos izpildes aktus tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-432/11 Makhlouf/Padome (1) un lietā T-433/11 Makhlouf/Padome (2).

      (1)  OV 2011, C 290, 13. lpp.

      (2)  OV 2011, C 290, 14. lpp.


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2005. gada 7. jūlijā apvienotajās lietās C-304/04 un C-305/04 (Gerechtshof te Amsterdam lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Jacob Meijer BV, Eagle International Freight BV pret Inspecteur van de Belastingdienst (Kopējais muitas tarifs — Datoru skaņas kartes tarifu klasifikācija — Regulas (EK) Nr. 2086/97 un Regulas (EK) Nr. 2261/98 spēkā esamība)

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/21

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2005. gada 7. jūlijā
   apvienotajās lietās C-304/04 un C-305/04 (Gerechtshof te Amsterdam lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Jacob Meijer BV, Eagle International Freight BV pret Inspecteur van de Belastingdienst
       (1)

   (Kopējais muitas tarifs - Datoru skaņas kartes tarifu klasifikācija - Regulas (EK) Nr. 2086/97 un Regulas (EK) Nr. 2261/98 spēkā esamība)
   (2005/C 217/40)
   tiesvedības valoda — holandiešu
   Apvienotajās lietās C-304/04 un C-305/04 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Gerechtshof te Amsterdam [Amsterdamas Tiesa] (Nīderlande) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2004. gada 13. jūlijā un kas Tiesā reģistrēts 2004. gada 19. jūlijā, tiesvedībā Jacob Meijer BV (C-304/04), Eagle International Freight BV (C-305/04) pret Inspecteur van de Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem, Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [K. Lenaerts], tiesneši N. Kolnerika [N. Colneric] un M. Ilešičs [M. Ilešič] (referents), ģenerāladvokāte J. Kokote [J. Kokott], sekretārs R. Grass [R. Grass], 2005. gada 7. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Komisijas 1997. gada 4. novembra Regula (EK) Nr. 2086/97 un Komisijas 1998. gada 26. oktobra Regula (EK) Nr. 2261/98, ar kurām groza I pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, nav spēkā, ciktāl datoru skaņas kartes, par kurām ir strīds pamata prāvā, tajās klasificētas kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 8543 89 79.

      (1)  OV C 228, 11.09.2004.


title: Lieta T-226/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 3. aprīļa rīkojums — PTV /ITSB ( MAP&GUIDE The Mapware Company )

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/37

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 3. aprīļa rīkojums — PTV/ITSB (“MAP&GUIDE The Mapware Company”)
   (Lieta T-226/06) (1)

   (2008/C 142/68)

      Tiesvedības valoda — vācu

   Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 249, 11.10.2006.


title: Lieta T-411/10 RENV: Vispārējās tiesas 2017. gada 12. septembra spriedums – Laufen Austria/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Beļģijas, Vācijas, Francijas, Itālijas, Nīderlandes un Austrijas vannas istabu aprīkojuma tirgi — Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums — Naudas sodi — Naudas soda uzlikšana solidāri mātesuzņēmumam un tā meitasuzņēmumam — Maksimālā robežvērtība 10 % apmērā no apgrozījuma — Maksimālās robežvērtības aprēķināšana, pamatojoties tikai uz meitasuzņēmuma apgrozījumu pārkāpuma laikposmā pirms mātesuzņēmuma veiktās šī meitasuzņēmuma iegūšanas

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/8

         Vispārējās tiesas 2017. gada 12. septembra spriedums – Laufen Austria/Komisija
   (Lieta T-411/10 RENV) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Beļģijas, Vācijas, Francijas, Itālijas, Nīderlandes un Austrijas vannas istabu aprīkojuma tirgi - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums - Naudas sodi - Naudas soda uzlikšana solidāri mātesuzņēmumam un tā meitasuzņēmumam - Maksimālā robežvērtība 10 % apmērā no apgrozījuma - Maksimālās robežvērtības aprēķināšana, pamatojoties tikai uz meitasuzņēmuma apgrozījumu pārkāpuma laikposmā pirms mātesuzņēmuma veiktās šī meitasuzņēmuma iegūšanas)
   (2017/C 357/09)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Austrija) (pārstāvis – E. Navarro Varona, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Castillo de la Torre, F. Jimeno Fernández un F. Castilla Contreras)

      Priekšmets

   Uz LESD 263. pantu balstīta prasība, pirmkārt, daļēji atcelt Komisijas 2010. gada 23. jūnija Lēmumu C(2010) 4185, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39092 – Vannas istabu aprīkojums) un, otrkārt, samazināt prasītājai ar minēto lēmumu uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Laufen Austria AG uzliktā naudas soda daļa, par kuru tā ir atbildīga individuāli, par pārkāpumu, kas izdarīts laikposmā no 1994. gada 12. oktobra līdz 1999. gada 28. oktobrim, ir noteikta 4 788 001 euro apmērā;

               2)

               Laufen Austria un Eiropas Komisija katra sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā un Tiesā.

      (1)  OV C 301, 6.11.2010.


title: Apvienotās lietas C-583/16 un C-584/16: Tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 18. maija rīkojums (Cour d'appel de Versailles (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Green Yellow Canet en Roussillon SNC (C-583/16), Green Yellow Hyères Sup SNC (C-584/16)/Enedis, SA, piedaloties: Axa Corporate Solutions Assurances SA

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/29

         Tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 18. maija rīkojums (Cour d'appel de Versailles (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Green Yellow Canet en Roussillon SNC (C-583/16), Green Yellow Hyères Sup SNC (C-584/16)/Enedis, SA, piedaloties: Axa Corporate Solutions Assurances SA

   (Apvienotās lietas C-583/16 un C-584/16) (1)

   (2017/C 283/42)
   Tiesvedības valoda – franču
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 38, 06.2.2017.


title: Lieta T-715/14: Prasība, kas celta 2014. gada 9. oktobrī – NK Rosneft u.c./Padome

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/40

         Prasība, kas celta 2014. gada 9. oktobrī – NK Rosneft u.c./Padome
   (Lieta T-715/14)
   (2014/C 431/64)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: NK Rosneft OAO (Maskava, Krievija), RN–Shelf-Arctic OOO (Maskava), RN–Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Yuzhniy Sakhalin, Krievija), RN–Exploration OOO (Maskava) un Tagulskoe OOO (Krasnoyarsk, Krievija) (Maskava, Krievija) (pārstāvis – T. Beazley, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2014. gada 31. jūlija Lēmuma 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā, kas grozīts ar Padomes 2014. gada 8. septembra Lēmumu 2014/659/KĀDP, 1. panta 2. punkta b), c) un d) apakšpunktu un 3. punktu, kā arī III pielikumu;

               —

               atcelt Padomes 2014. gada 31. jūlija Regulas (ES) Nr. 833/2014 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā, kas grozīta ar Padomes 2014. gada 8. septembra Regulu (ES) Nr. 960/2014, 3., 3.a. pantu, 4. panta 3. un 4. punktu, II pielikumu, 5. panta 2. punkta b), c) un d) apakšpunktu, 5. panta 3. punktu, VI pielikumu, kā arī 11. pantu;

               —

               turklāt vai pakārtoti, atcelt Padomes Regulu (ES) Nr. 833/2014 un Padomes Lēmumu 2014/512/KĀDP, ciktāl tie attiecas uz prasītājiem;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza deviņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padome esot sniegusi nepietiekamu pamatojumu, lai ļautu pārbaudīt tiesību normu (turpmāk tekstā – “attiecīgie pasākumi”), kuras prasītāji lūdz atcelt, procesuālo un materiālo likumību, un esot pārkāpusi prasītāju tiesības uz aizstāvību, kā arī un viņu tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā attiecībā uz strīdīgajiem pasākumiem.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome neesot iesniegusi nekādus materiālus, ar kuriem varētu pamatot, vai kuri pamato, ka attiecīgajiem pasākumiem ir leģitīms vai likumīgs mērķis.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka attiecīgie pasākumi esot pretrunā starptautisko tiesību saistībām, kas ES izriet no partnerības un sadarbības nolīguma ar Krieviju un/vai GATT.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Padome neesot bijusi kompetenta pieņemt attiecīgos pasākumus, vai arī ka šie pasākumi esot nelikumīgi, jo pamatojumā nepastāvot, kā arī neesot norādīta nekāda racionāla saikne starp Padomes Lēmuma 2014/512/KĀDP mērķi un līdzekļiem, lai to sasniegtu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvos, ka ar Padomes Regulu (ES) Nr. 833/2014 netiekot pienācīgi ieviestas Padomes Lēmuma 2014/512/KĀDP normas, jo Padome neesot bijusi kompetenta to pieņemt, vai, ja tā bija kompetenta, tā neesot varējusi likumīgi pieņemt Padomes Regulas (ES) Nr. 833/2014 3. pantu, jo tas (vismaz) no pirmā skata šķiet pretrunā Padomes Lēmuma 2014/512/KĀDP galvenajām tiesību normām, proti, 4. pantam.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Padome neesot bijusi kompetenta pieņemt, vai ka tā neesot varējusi likumīgi pieņemt attiecīgos pasākumus, jo ar tiem tiekot pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes un patvaļīga rakstura nepieļaujamības princips.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Padome neesot bijusi kompetenta, vai arī tā neesot varējusi likumīgi pieņemt attiecīgos pasākumus, jo tie neesot samērīgi, kā arī neesot norādīts, ka tie būtu samērīgi ar Padomes Lēmuma 2014/512/KĀDP mērķi. Turklāt, tā kā minētie pasākumi neesot samērīgi, (a) ar tiem tiekot pārkāptas Savienības likumdošanas pilnvaras saskaņā ar KTP un (b) tie esot nepieļaujama iejaukšanās prasītāju pamattiesībās uz īpašumu un/vai viņu darījumdarbības brīvībā.

               8.

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka, it īpaši ņemot vērā to, ka nav sniegts nekāds attiecīgo pasākumu un to rakstura skaidrojums, vismaz daļai no apstrīdētās tiesību normas, iespējams, esot cits mērķis nevis tas, kas norādīts, un turklāt Padomes Lēmumā 2014/512/KĀDP piešķirtās pilnvaras esot izmantotas ļaunprātīgi.

               9.

               Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpta tiesiskās noteiktības konstitucionālā garantija, tostarp, attiecīgajos pasākumos ietverto galveno terminu neskaidrības dēļ.


title: Lieta T-492/10: Prasība, kas celta 2010. gada 7. oktobrī — Melli Bank /Padome

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/53

         Prasība, kas celta 2010. gada 7. oktobrī — Melli Bank/Padome
   (Lieta T-492/10)
   ()
   2010/C 328/82
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Melli Bank plc (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Gadhia, S. Ashley, Solicitors, D. Anderson, QC un R. Blakeley, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Lēmuma 2010/413/KĀDP (1) II pielikuma B tabulas 5. punktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes Īstenošanas Regulas (ES) Nr. 668/2010 (2) pielikuma B tabulas 3. punktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atzīt Padomes Regulas (EK) Nr. 423/2007 (3) 7. panta 2. punkta d) apakšpunktu par nepiemērojamu attiecībā uz prasītāju; un

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā prasītāja lūdz daļēji atcelt Padomes Īstenošanas Regulu Nr. 668/2010 un Padomes Lēmumu 2010/413/KĀDP tiktāl, ciktāl prasītāja ir iekļauta fizisko un juridisko personu, vienību un organizāciju sarakstā, kuru aktīvi un ekonomiskie līdzekļi tiek iesaldēti saskaņā ar šo tiesību normu. Turklāt prasītāja saskaņā ar LESD 277. pantu lūdz atzīt Padomes Regulas (EK) Nr. 423/2007 7. panta 2. punkta d) apakšpunkta nepiemērojamību.
   Prasītāja izvirza šādus tiesību pamatus savu prasījumu pamatošanai.
   Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka apstrīdētā regula un lēmums tika pieņemti, pārkāpjot tās tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, jo Padomes sniegtais pamatojums nav pietiekams, lai prasītāja varētu saprast, kādēļ tā ir tikusi minēta un līdz ar to kādēļ tās aktīvi ir tikuši iesaldēti.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka Padome nav tai sniegusi pierādījumus un/vai dokumentus no lietas materiāliem, uz kuriem Padome ir balstījusies, un līdz ar to prasītāja nav varējusi sniegt efektīvus paskaidrojumus saistībā ar to, ka tā tika minēta.
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka nav izpildīti materiāltiesiskie kritēriji, lai tā varētu tikt minēta, un Padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, nosakot, vai šie kritēriji ir izpildīti. Prasītāja apgalvo, ka tā “nepieder” struktūrai vai to “nekontrolē” struktūra, kas ir iesaistīta, tieši saistīta vai sniedz atbalstu iespējamajām Irānas kodolattīstības darbībām vai kodolieroču piegādes sistēmu attīstībai tādā nozīmē, kas ir frāzei “pieder vai kontrolē” Tiesas spriedumā lietā Melli Bank/Padome (T-246/08) (4).
   Treškārt, prasītāja apgalvo, ka tiktāl, ciktāl Regulas (EK) Nr. 423/2007 7. panta 2. punkta d) apakšpunkts un/vai Padomes Lēmuma 2010/413/KĀDP 20. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir obligāts un tajos Padomei ir noteikts pienākums iekļaut sarakstā minētās mātes sabiedrības meitas uzņēmumu, arī ir prettiesisks.
   Ceturtkārt, prasītāja apgalvo, ka materiāltiesiskais kritērijs par tās mātes sabiedrības minēšanu un līdz ar to prasītājas minēšanu nav izpildīts un/vai ka Padome ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, nosakot, vai šie kritēriji ir izpildīti. Prasītāja apgalvo, ka tiktāl, ciktāl tās mātes sabiedrība būs veiksmīgi apstrīdējusi Padomes Regulu (EK) Nr. 1100/2009 (5) (lieta T-35/10) (6) un Padomes Lēmumu 2008/475/EK (7) (lieta T-390/08 (8)), Padomes Īstenošanas Regula (ES) Nr. 668/2010 un Padomes Lēmums 2010/413/KĀDP ir jāatceļ tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju.
   Piektkārt, prasītāja apgalvo, ka tās minēšanai un visu tās aktīvu iesaldēšanai visā pasaulē nav racionālas saiknes ar mērķi, kuru tiecas sasniegt Padome, un ar minētajām darbībām tiek pārkāptas tās tiesības uz īpašumu. Turklāt tā apgalvo, ka noteiktie ierobežojošie pasākumi nav samērīgi, jo tie nodara ievērojamu kaitējumu prasītājai un nav vismazāk ierobežojošie pasākumi, kas varēja tikt izmantoti.

      (1)  Padomes 2010. gada 26. jūlijs Lēmums, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 39. lpp.).

      (2)  Padomes 2010. gada 26. jūlija Īstenošanas Regula (ES) Nr. 668/2010, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 195, 25. lpp.).

      (3)  Padomes 2007. gada 19. aprīļa Regula (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 103, 1. lpp.).

      (4)  Tiesas 2009. gada 29. oktobra spriedums apvienotajās lietās Melli Bank/Padome, Krājums, II-2629. lpp., kas tagad apelācijas tiesvedībā ir kā lieta C-380/09 P Melli Bank/Padome (OV C 282, 30. lpp.).

      (5)  Padomes 2009. gada 17. novembra Regula (EK) Nr. 1100/2009, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un atceļ Lēmumu 2008/475/EK (OV L 303, 31. lpp.).

      (6)  Prasība, kas celta 2010. gada 29. janvārīBank Melli Iran/Padome (OV C 100, 47. lpp.).

      (7)  Padomes 2008. gada 23. jūnija Lēmums, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 163, 29. lpp.)

      (8)  Saistītais 2009. gada 14. oktobra spriedums lietā Bank Melli Iran/Padome, Krājums, II-3967. lpp., kas tagad apelācijas tiesvedībā ir kā lieta C-548/09 P Bank Melli Iran/Padome (OV C 80, 10. lpp.).


title: Lieta T-276/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 14. marta spriedums – Edison/EUIPO – Eolus Vind (“e”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               24.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/16

         Vispārējās tiesas 2017. gada 14. marta spriedums – Edison/EUIPO – Eolus Vind (“e”)
   (Lieta T-276/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 129/26)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Edison SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvji – D. Martucci, F. Boscariol de Roberto un I. Gatto, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – D. Hanf un A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Eolus Vind AB (publ) (Hässleholm, Zviedrija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 24. februāra lēmumu lietā R 2358/2013-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Edison un Eolus Vind

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Edison SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 236, 20.7.2015.


title: Lieta T-321/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 3. marta spriedums — Lufthansa AirPlus Servicekarten /ITSB — Applus Servicios Tecnológicos ( A+ ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes A+ reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme AirPlus International — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības uz aizstāvību — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts, 73., 74. un 79. pants (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts, 75., 76. un 83. pants))

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/38

         Vispārējās tiesas 2010. gada 3. marta spriedums — Lufthansa AirPlus Servicekarten/ITSB — Applus Servicios Tecnológicos (“A+”)
   (Lieta T-321/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “A+” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “AirPlus International” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzības neesamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts, 73., 74. un 79. pants (tagad - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts, 75., 76. un 83. pants))
   2010/C 100/58
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (Neu-Isenburg, Vācija) (pārstāvji — G. Würtenberger, R. Kunze un T. Wittman, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Applus Servicios Tecnológicos, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvis — E. Torner Lasalle, advokāte)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2007. gada 7. jūnija lēmumu (lieta R 310/2006-2) par iebildumu procesu starp Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH un Applus Servicios Tecnológicos, SL.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta C-535/10 P: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 14. novembra rīkojums — 4care AG /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Laboratorios Diafarm, SA

text:
               18.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 49/21

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 14. novembra rīkojums — 4care AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Laboratorios Diafarm, SA

   (Lieta C-535/10 P) (1)

   2012/C 49/37
   Tiesvedības valoda — vācu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 30, 29.1.2011.