title: Lieta C-588/11 P: Tiesas 2012. gada 18. septembra rīkojums — Omnicare, Inc. /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Astellas Pharma GmbH (Apelācija — Kopienas preču zīme — Vārdiska apzīmējuma “OMNICARE” reģistrācijas pieteikums — Iebildumi — Apelāciju padomes lēmums, ar kuru ir noraidīts reģistrācijas pieteikums — Prasība — Vispārējās tiesas spriedums, ar kuru ir noraidīta šī prasība — Iebildumu atsaukšana — Apelācija — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 379/12

         Tiesas 2012. gada 18. septembra rīkojums — Omnicare, Inc./Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Astellas Pharma GmbH

   (Lieta C-588/11 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Vārdiska apzīmējuma “OMNICARE” reģistrācijas pieteikums - Iebildumi - Apelāciju padomes lēmums, ar kuru ir noraidīts reģistrācijas pieteikums - Prasība - Vispārējās tiesas spriedums, ar kuru ir noraidīta šī prasība - Iebildumu atsaukšana - Apelācija - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2012/C 379/20
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Omnicare, Inc. (pārstāvis — M. Edenborough, QC)

      Pārējie lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — J. Crespo Carrillo), Astellas Pharma GmbH (pārstāvis — M. L. Polo Carreño, abogada)

      Priekšmets

   Apelācija par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2011. gada 9. septembra spriedumu lietā T-290/09 Omnicare/ITSB — Astellas Pharma (“OMNICARE”), ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja prasību atcelt tiesību aktu, ko iesniedzis vārdiskas preču zīmes “OMNICARE” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 42. klasē, reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 14. maija lēmumu lietā R 402/2008-4, ar kuru atcelts Iebildumu nodaļas lēmums, ar kuru noraidīti iebildumi, ko iesniedzis valsts preču zīmes “OMNICARE” attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 41. un 42. klasē, īpašnieks — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretācija un piemērošana — Agrākas preču zīmes faktiskas izmantošanas jēdziens — Preču zīme, kas izmantota attiecībā uz pakalpojumiem, kas sniegti bez atlīdzības

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību saistībā ar Omnicare Inc. iesniegto apelācijas sūdzību;

               2)

               piespriest Omnicare Inc. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) ir radušies šajā instancē, kā arī pagaidu noregulējuma tiesvedībā;

               3)

               Omnicare Inc. un Astellas Pharma GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 25, 28.01.2012.


title: Lieta T-83/08: Prasība, kas celta 2008. gada 19. februārī — Denki Kagaku Kogyo un Denka Chemicals /Komisija

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 107/35

         Prasība, kas celta 2008. gada 19. februārī — Denki Kagaku Kogyo un Denka Chemicals/Komisija
   (Lieta T-83/08)
   (2008/C 107/60)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Denki Kagaku Kogyo K.K., Tokija (Japāna) un Denka Chemicals GmbH, Düsseldorf (Vācija) (pārstāvji — G. Van Gerven, T. Franchoo un D. Fessenko, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 5. decembra Lēmuma C(2007)5910 gala redakcijā lietā COMP/F/38.629 — Hloroprēna kaučuks 1., 2. un 3. punktu;

               —

               papildus, būtiski samazināt atbilstoši minētā lēmuma 2. punktam prasītājiem uzlikto naudas sodu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāji lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 5. decembra Lēmumu C(2007)5910 gala redakcijā (lieta COMP/F/38.629 — Hloroprēna kaučuks) par EKL 81. panta procedūras piemērošanu un EEZ 53. panta piemērošanas procedūru tiktāl, ciktāl Komisija atzina, ka prasītāji ir pārkāpuši EKL 81. pantu un uzlika tiem naudas sodu, prasot nekavējoties pārtraukt norādīto pārkāpumu.
   Lai pamatotu savu prasību, prasītāji izvirza sešus pamatus:
   Pamatojoties uz pirmo un otro pamatu, prasītāji, pirmkārt, norāda, ka Komisija, uzskatot, ka prasītāji ir piedalījušies EKL 81. panta pārkāpšanā, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo nav pierādīts ne tas, ka prasītājiem ir bijis vienots mērķis ar citiem hloroprēna ražotājiem, lai veidotu karteli, ne arī tas, ka prasītāji ir piedalījušies saskaņotās darbībās.
   Otrkārt, prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi to tiesības uz aizstāvību un pārkāpusi EKL 253. pantu un labas pārvaldības principu, jo tā nenodrošināja piekļuvi Bayer prasībām, kas izteikti slēgtā procedūrā.
   Pamatojoties uz trešo, ceturto, piekto un sesto pamatu, prasītāji lūdz Tiesai ievērojami samazināt naudas sodu, ko Komisija uzlikusi saskaņā ar apstrīdētā lēmuma 2. punktu.
   Proti, ar trešo pamatu prasītāji norāda, ka Komisija, aprēķinot naudas sodu, pamatojoties uz 2006. gada Vadlīnijām naudas sodu aprēķinam, tā vietā, lai piemērotu 1998. gada Vadlīnijas naudas sodu aprēķinam, ir pārkāpusi tiesiskās drošības principu un retroaktivitātes aizliegumu.
   Ar ceturto pamatu prasītāji apgalvo, ka Komisija, aprēķinot produkta pārdošanas vērtību, lai noteiktu naudas soda pamatsummu, pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Turklāt, pēc prasītāju domām, Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu, jo prasītāji ir sodīti divreiz.
   Ar piekto pamatu prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā attiecībā uz karteļa ilgumu.
   Visbeidzot, ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, neņemot vērā vainu mīkstinošus apstākļus un nesamazinot prasītājiem uzlikto naudas sodu, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pārkāpusi EKL 253. pantu, samērīguma principu un vienlīdzīgas attieksmes principu.


title: Lieta C-122/09: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. aprīļa spriedums ( Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Enosi Efopliston Aktoploïas u.c./Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou (Jūras transports — Jūras kabotāža — Regula (EEK) Nr. 3577/92 — Pagaidu atbrīvojums no regulas piemērošanas — Dalībvalstu pienākums pirms atbrīvojuma perioda beigām nepieņemt noteikumus, kas var būtiski kavēt šīs regulas piemērošanu)

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/12

      Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. aprīļa spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Enosi Efopliston Aktoploïas u.c./Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou

      (Lieta C-122/09) (1)

      (Jūras transports - Jūras kabotāža - Regula (EEK) Nr. 3577/92 - Pagaidu atbrīvojums no regulas piemērošanas - Dalībvalstu pienākums pirms atbrīvojuma perioda beigām nepieņemt noteikumus, kas var būtiski kavēt šīs regulas piemērošanu)
      (2010/C 161/17)
      Tiesvedības valoda — grieķu

         Iesniedzējtiesa

         Symvoulio tis Epikrateias

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāji: Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoikes grammes, N.E. Lésvou, Blue Star Ferries

         Atbildētāji: Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou

         Priekšmets

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Symvoulio tis Epikrateias — Padomes 1992. gada 7. decembra Regulas (EEK) Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža) (OV L 364), 1., 2., 4. panta un 6. panta 3. punkta interpretācija — Pagaidu izņēmums regulas piemērošanai — Dalībvalstu pienākums pirms izņēmuma perioda beigām atturēties pieņemt tādus pasākumus, kas varētu apdraudēt regulas pilnīgu un efektīvu piemērošanu — Tiesības atsaukties uz šiem regulas tiesību noteikumiem, apstrīdot attiecīgos valsts tiesiskā regulējuma tiesību noteikumus un to iedarbību

         Rezolutīvā daļa:

      pieņemot, ka pagaidu atbrīvojuma no Padomes 1992. gada 7. decembra Regulas (EEK) Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža), piemērošanas Grieķijā laikā Grieķijas likumdevējam bija jāatturas no tiesību normu pieņemšanas, kas varētu būtiski kavēt šīs regulas pilnīgu un efektīvu piemērošanu, sākot no 2004. gada 1. janvāra, datuma, kurā beidzās minētais atbrīvošanas laikposms, šo pilnīgo un efektīvo piemērošanu būtiski nekavē tas vien, ka Grieķijas likumdevējs 2001. gadā ir pieņēmis minētajai regulai pretējas izsmeļošas un pastāvīgas tiesību normas, neparedzot, ka to piemērošana tiktu izbeigta no 2004. gada 1. janvāra.

         (1)  OV C 141, 20.06.2009.


title: Lieta T-878/16: Prasība, kas celta 2016. gada 9. decembrī – Karelia/EUIPO (“KARELIA”)

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/52

         Prasība, kas celta 2016. gada 9. decembrī – Karelia/EUIPO (“KARELIA”)
   (Lieta T-878/16)
   (2017/C 038/67)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ino Karelia (Kalamata, Grieķija) (pārstāvis – M. Karpathakis, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “KARELIA” – reģistrācijas pieteikums Nr. 964 502

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 19. septembra lēmums lietā R 1562/2015-5

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-114/05: Tiesas (sestā palāta) spriedums  2006. gada 9. martā  ( Conseil d'État  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie  pret  Gillan Beach Ltd  (PVN — Ar nodokli apliekamo darbību vieta — Nodokļu piesaiste — Pakalpojumi, kas sniegti saistībā ar laivu izstādēm)

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/25

         Tiesas (sestā palāta) spriedums 2006. gada 9. martā (Conseil d'État lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie pret Gillan Beach Ltd

   (Lieta C-114/05) (1)

   (PVN - Ar nodokli apliekamo darbību vieta - Nodokļu piesaiste - Pakalpojumi, kas sniegti saistībā ar laivu izstādēm)
   (2006/C 131/45)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Conseil d'État
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie

      Atbildētāja: Gillan Beach Ltd

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Conseil d'État (Francija) — Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) 9. panta 2. punkta interpretācija — Ar nodokli apliekamās vietas noteikšana — Pakalpojumu sniegšana saistībā ar laivu izstādēm
   Rezolutīvā daļa:
   9. panta 2. punkta c) apakšpunkta pirmais ievilkums Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze ir jāinterpretē tādējādi, ka kopējais pakalpojums, ko organizētājs sniedz gadatirgus vai izstādes dalībniekiem, ietilpst to pakalpojumu kategorijā, ko paredz šī norma.

      (1)  OV C 115, 14.05.2005.


title: Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 9. septembrī lietā C-375/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Atkritumu pārvalde — Castelliri atkritumu izgāztuve — Direktīva 75/442/EEK, ko groza Direktīva 91/156/EEK — 4. un 8. pants)

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/5

      TIESAS SPRIEDUMS

   (piektā palāta)
   2004. gada 9. septembrī
   lietā C-375/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Atkritumu pārvalde - Castelliri atkritumu izgāztuve - Direktīva 75/442/EEK, ko groza Direktīva 91/156/EEK - 4. un 8. pants)
   (2004/C 262/10)
   tiesvedības valoda: itāļu
   Lietā C-375/02 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: M. Konstantinidis un R. Amorosi) pret Itālijas Republiku (pārstāvji: I. M. Braguglia, kam palīdzēja M. Fiorilli) prasībā par pienākumu neizpildi, pamatojoties uz EKL 226. pantu, kas iesniegta 2002. gada 18. oktobrī, Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs C. Gulmann, tiesnesis S. von Bahr un tiesnese R. Silva de Lapuerta (referente), ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretārs R. Grass, 2004. gada 7. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               neparedzot vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka Castelliri (Frosinone) (Itālijā) izgāztuvē nogādātie atkritumi tiek pārstrādāti vai apglabāti, neapdraudot cilvēku veselību un neizmantojot procedūras vai metodes, kas varētu radīt kaitējumu videi, un, neparedzot vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka šajā izgāztuvē nogādāto atkritumu īpašnieks nodod tos privātam vai publiskam atkritumu savācējam vai uzņēmumam, kas veic Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīvas 75/442/EEK par atkritumiem, ko groza Padomes 1991. gada 18. marta Direktīva 91/156/EEK, II A vai II B pielikumā paredzētās darbības, vai pats nodrošina atkritumu pārstrādāšanu vai apglabāšanu, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs Direktīvas 4. un 8. pants;

               2)

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 305, 07.12.2002.


20150731018616702015/C 270/162342015CJC27020150817LV01LVINFO_JUDICIAL20150521141411Lieta C-234/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. maijā iesniedza Curtea de Apel Constanţa (Rumānija) – SC Doris Spedition SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați

 ---documentbreak--- C2702015LV1410120150521LV0016141141Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. maijā iesniedza Curtea de Apel Constanţa (Rumānija) – SC Doris Spedition SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați

   (Lieta C-234/15)2015/C 270/16Tiesvedības valoda – rumāņu
      Iesniedzējtiesa

      Curtea de Apel Constanţa

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: SC Doris Spedition SRL

      Atbildētāja: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța – Serviciul fiscal orășenesc Hârșova

      Trešā persona, kas rīkojas kā garantijas devēja: Administrația Fondului pentru Mediu București

      Prejudiciālais jautājums

   Vai LESD 110. pants pieļauj, ka saskaņā ar Likuma Nr. 9/2012 4. panta a) punktu tiek ieviests pienākums maksāt nodokli par piesārņojošo vielu emisiju no Kopienas izcelsmes lietotiem mehāniskiem transportlīdzekļiem, kad pirmais īpašnieks Rumānijā kompetentajās iestādēs saskaņā ar Rumānijas tiesībām reģistrē īpašumtiesības uz mehānisko transportlīdzekli, kad tiek izdota reģistrācijas apliecība un reģistrācijas numurs, – nodoklis, kurš ir piemērojams pat īpašumtiesību uz Rumānijas izcelsmes transportlīdzekļiem nodošanas gadījumā, izņemot, ja jau ir ticis samaksāts šis vai līdzīgs nodoklis?


title: Apvienotās lietas no C-337/12 P līdz C-340/12 P: Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 6. marts spriedums – Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S / Yoshida Metal Industry Co . Ltd un Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācija — Kopienas preču zīme — Apzīmējumu, ko veido virsma ar melnas krāsas punktiem, reģistrācija — Atzīšana par spēkā neesošu — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkts — Pierādījumu sagrozīšana

text:
               28.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/2

         Tiesas (septītā palāta) 2014. gada 6. marts spriedums – Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S/Yoshida Metal Industry Co. Ltd un Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Apvienotās lietas no C-337/12 P līdz C-340/12 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Apzīmējumu, ko veido virsma ar melnas krāsas punktiem, reģistrācija - Atzīšana par spēkā neesošu - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkts - Pierādījumu sagrozīšana)
   2014/C 129/02
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Pi-Design AG, Bodum France SAS un Bodum Logistics A/S (pārstāvis – H. Pernez, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (pārstāvji – S. Verea, K. Muraro un M. Balestriero, advokāti) un Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – A. Folliard–Monguiral)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzības par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 8. maija spriedumiem lietās T-331/10 un T-416/10 Yoshida Metal Industry/ITSB – Pi-Design u.c., ar kuriem Vispārējā tiesa atcēla Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumus R 1235/2008-1 un R-1237/2008-1, ar kuriem atcelti Anulēšanas nodaļas lēmumi, ar ko noraidīts Pi-Design (T-331/10) un Pi-Design, Bodum France un Bodum Logistics A/S (T-416/10) pieteikums atzīt par spēkā neesošu grafisku preču zīmi, kurā attēlota virsma ar melnas krāsas punktiem, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 8. un 21. klasē – Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta interpretācija – Apzīmējums, ko veido vienīgi preces forma, kura vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 8. maija spriedumu lietā T-331/10 Yoshida Metal Industry/ITSB – Pi-Design u.c. (trīsstūru virsmas ar melnas krāsas punktiem attēls), kā arī spriedumu lietā T-416/10 Yoshida Metal Industry/ITSB – Pi-Design u.c. (virsmas ar melnas krāsas punktiem attēls);

               2)

               nosūtīt lietas Eiropas Savienības Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai;

               3)

               atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.

      (1)  OV C 295, 29.9.2012


               30.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 159/29

         Lihtenšteinas Firstistes tiesas (Fürstlicher Landrichter) lūgums EBTA Tiesai, kas pamatots ar 2004. gada 13. decembra lēmumu, sniegt konsultatīvo atzinumu lietā Paolo Piazza v Paul Schurte AG

   (Lieta E-10/04)
   (2005/C 159/11)
   Lūgums sniegt konsultatīvo atzinumu lietā Paolo Piazza v Paul Schurte AG EFTA Tiesai tika izteikts Vaducā ar Lihtenšteinas Firstistes tiesas (Fürstlicher Landrichter) 2004. gada 13. decembra lēmumu, kuru EFTA Tiesas kanceleja saņēma 2004. gada 31. decembrī, par sekojošu jautājumu:
   Vai Lihtenšteinas Civilprocesa kodeksa (Liechtenstein Zivilprozessordnung) 56. nodaļas 2. daļas noteikums ir savienojams ar EEZ tiesībām, jo īpaši ar pakalpojumu sniegšanas brīvību (EEZ Līguma 36. pants) un kapitāla brīvu apriti (EEZ Līguma 40. pants)? Ja noteikums ir pamatots, vai tas ir arī samērīgs?


title: Lieta C-192/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 17. februāra Cour de Cassation, 1ère chambre civile (Francija) spriedumu lietā Société Lagardère Active Broadcast, sabiedrības Europe 1 communication SA tiesību pārņēmēja, pret Société pour la perception de la rémunération équitable (SPRE) un Gesellschaft zur Verwertung von Leisungsschutzrechten MBG, GVL SARL, piedaloties Compagnie européenne de radiodiffusion et de télévision (CERT) Europe 1 SA

text:
               12.6.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 156/8

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 17. februāra Cour de Cassation, 1ère chambre civile (Francija) spriedumu lietā Société Lagardère Active Broadcast, sabiedrības Europe 1 communication SA tiesību pārņēmēja, pret Société pour la perception de la rémunération équitable (SPRE) un Gesellschaft zur Verwertung von Leisungsschutzrechten MBG, GVL SARL, piedaloties Compagnie européenne de radiodiffusion et de télévision (CERT) Europe 1 SA
   (Lieta C-192/04)
   (2004/C 156/17)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 17. februāra Cour de Cassation, 1ère chambre civile (Francija) spriedumu lietā Société Lagardère Active Broadcast, sabiedrības Europe 1 communication SA tiesību pārņēmēja, pret Société pour la perception de la rémunération équitable (SPRE) un Gesellschaft zur Verwertung von Leisungsschutzrechten MBG, GVL SARL, piedaloties Compagnie européenne de radiodiffusion et de télévision (CERT) Europe 1 SA.
   Cour de Cassation, 1ère chambre civile (Francija) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1)

               Ja apraides sabiedrība, kas raida no kādas dalībvalsts teritorijas, nolūkā savas programmas pārraidīt daļai savas valsts auditorijas izmanto raidītāju, kurš izvietots netālu kādas citas dalībvalsts teritorijā un kura izmantotāja ir tās meitas sabiedrība, kurā tai ir vairākums daļu, vai šīs citas valsts tiesības regulē vienreizēju taisnīgu atlīdzību, ko paredz 8. panta 2. punkts 1992. gada 19. novembra Direktīvā 92/100/EEK (1) un 4. pants Padomes 1993. gada 27. septembra Direktīvā 93/83/EEK (2), kas maksājama par komerciālos nolūkos publicētiem skaņu ierakstiem, kas ietverti pārraidītajās programmās?

               2)

               Ja atbilde ir apstiprinoša, vai sākotnējai raidīšanas sabiedrībai ir pamats summas, ko izmaksājusi tās meitas sabiedrība, atskaitīt no atlīdzības, kuru tai pieprasa par valsts teritorijā kopumā konstatēto pārraižu uztveršanu?

      (1)  Padomes 1992. gada 19. novembra Direktīva 92/100/EEK par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām, kas attiecas uz autortiesībām intelektuālā īpašuma jomā (OV L 346, 27.11.1992., 61. lpp.)

      (2)  Padomes 1993. gada 27. septembra Direktīva 93/83/EEK par dažu noteikumu saskaņošanu attiecībā uz autortiesībām un blakustiesībām, kas piemērojamas satelītu apraidei un kabeļu retranslācijai (OV L 248, 6.10.1993., 15. lpp.)


title: Apvienotās lietas C-376/15 P un C-377/15 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 5. aprīļa spriedums – Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) Apelācija — Dempings — Īstenošanas regula (ES) Nr. 924/2012 — Dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu imports — Regula (EK) Nr. 1225/2009 — 2. panta 10. un 11. punkts — Dažu eksporta darījumu izslēgšana no dempinga starpības aprēķina — Eksporta cenas un normālās vērtības taisnīgs salīdzinājums importa no valsts, kurā nav tirgus ekonomikas, gadījumā

text:
               29.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/8

         Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 5. aprīļa spriedums – Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

   (Apvienotās lietas C-376/15 P un C-377/15 P) (1)

   (Apelācija - Dempings - Īstenošanas regula (ES) Nr. 924/2012 - Dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu imports - Regula (EK) Nr. 1225/2009 - 2. panta 10. un 11. punkts - Dažu eksporta darījumu izslēgšana no dempinga starpības aprēķina - Eksporta cenas un normālās vērtības taisnīgs salīdzinājums importa no valsts, kurā nav tirgus ekonomikas, gadījumā)
   (2017/C 168/09)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (pārstāvji – R. Antonini un E. Monard, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – M. B. Driessen un Boelaert, pārstāvji, kam palīdz N. Tuominen, advokāts), Eiropas Komisija (pārstāvji – T. Maxian Rusche un M. França), European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 29. aprīļa spriedumu Changshu City Standard Parts Factory un Ningbo Jinding Fastener/Padome (T-558/12 un T-559/12, EU:T:2015:237);

               2)

               atcelt Padomes 2012. gada 4. oktobra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 924/2012, ar kuru groza Regulu (EK) Nr.o91/2009, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, ciktāl tā attiecas uz Changshu City Standard Parts Factory un Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd.;

               3)

               noraidīt apelācijas sūdzību lietā C-377/15 P;

               4)

               Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina Changshu City Standard Parts Factory un Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd. tiesāšanās izdevumus gan saistībā ar tiesvedību pirmajā instancē lietās T-558/12 un T-559/12, gan saistībā ar apelācijas tiesvedību lietā C-376/15 P;

               5)

               Changshu City Standard Parts Factory un Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus apelācijas tiesvedībā lietā C-377/15 P;

               6)

               Eiropas Komisija savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedībām pirmajā instancē lietās T-558/12 un T-559/12, kā arī tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas tiesvedību lietās C-376/15 P un C-377/15 P sedz pati.

      (1)  OV C 381, 16.11.2015.


title: Lieta T-347/14 INTP: Vispārējās tiesas 2017. gada 19. jūlija rīkojums – Yanukovych/Padome Tiesvedība — Rīkojuma interpretācija

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/25

         Vispārējās tiesas 2017. gada 19. jūlija rīkojums – Yanukovych/Padome
   (Lieta T-347/14 INTP) (1)

   (Tiesvedība - Rīkojuma interpretācija)
   (2017/C 347/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Olga Stanislavivna Yanukovych, Viktor Viktorovych Yanukovych mantiniece (Kijeva, Krievija) (pārstāvis – T. Beazley, QC)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – J.-P. Hix un P. Mahnič Bruni)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji S. Bartelt un D. Gauci, vēlāk E. Paasivirta un J. Norris-Usher)

      Priekšmets

   Prasība interpretēt 2016. gada 12. jūlija rīkojumu Yanukovych/Padome (T-347/14, EU:T:2016:433)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               2016. gada 12. jūlija rīkojuma Yanukovych/Padome (T-347/14) rezolutīvās daļas 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ciktāl tas attiecas uz prasību atcelt tiesību aktu, kas formulēta prasības pieteikumā, tas attiecas gan uz tiesāšanās izdevumiem, kas bija radušies Viktor Viktorovych Yanukovych, gan uz tiesāšanās izdevumiem, kas ir radušies Olga Stanislavivna Yanukovych kā V. Viktorovych Yanukovych mantiniecei;

               2)

               O. Stanislavivna Yanukovych kā V. Viktorovych Yanukovych mantiniece, no vienas puses, un Eiropas Savienības Padome, no otras puses, sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar interpretācijas tiesvedību pašas;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

               4)

               Šā rīkojuma oriģināls ir pievienots interpretētā rīkojuma oriģinālam, un tajā ir izdarīta piezīme par šo rīkojumu.

      (1)  OV C 253, 4.8.2014.


title: Lieta T-125/04: Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. septembra rīkojums — Rousseaux /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Starpspriedums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/34

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 12. septembra rīkojums — Rousseaux/Komisija
   (Lieta T-125/04) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Starpspriedums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2008/C 301/56)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Patrick Rousseaux, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — N. Lhoëst, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Curral un H. Krämer, pārstāvji, kam palīdz B. Wägenbaur, advokāts)
   Priekšmets
   Pirmkārt, lūgums atcelt Komisijas 2003. gada 14. aprīļa lēmumu, ar ko groza prasītāja pakāpi tiktāl, ciktāl tajā ir noteikts, ka iecelšanas amatā brīdī viņam tiek piešķirta A6 pakāpe, 2. līmenis, ka tas no finansiālā viedokļa ir spēkā, sākot no 1995. gada 5. oktobra, un ka ar to nav atjaunota prasītāja karjera attiecībā uz pakāpi, un, otrkārt, lūgums atcelt lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītāja sūdzība, un atlīdzināt ar šo lēmumu nodarīto kaitējumu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               ar šo prasību saistītā tiesvedība tiek izbeigta;

               2)

               Komisija atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 118, 30.4.2004.


title: Lieta C-211/10 PPU: Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums ( Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Doris Povse/Mauro Alpago (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Laulības lietas un lietas par vecāku atbildību — Regula (EK) Nr. 2201/2003 — Bērna nelikumīga aizvešana — Pagaidu pasākumi saistībā ar “vecāku lēmumu pieņemšanas tiesībām” — Aizgādības tiesības — Spriedums par bērna atpakaļatdošanu — Izpilde — Jurisdikcija — Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība)

text:
               28.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 234/16

         Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Doris Povse/Mauro Alpago

   (Lieta C-211/10 PPU) (1)

   (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Laulības lietas un lietas par vecāku atbildību - Regula (EK) Nr. 2201/2003 - Bērna nelikumīga aizvešana - Pagaidu pasākumi saistībā ar “vecāku lēmumu pieņemšanas tiesībām” - Aizgādības tiesības - Spriedums par bērna atpakaļatdošanu - Izpilde - Jurisdikcija - Steidzamības prejudiciāla nolēmuma tiesvedība)
   2010/C 234/23
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberster Gerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Doris Povse

      Atbildētājs: Mauro Alpago

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberster Gerichtshof — Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 1. lpp.) 10. panta b) punkta iv) apakšpunkta, 11. panta 8. punkta, 42. panta 2. punkta un 47. panta 2. punkta interpretācija — Bērna nolaupīšana — Dalībvalsts tiesu kompetence pieņemt nolēmumu, ar ko uzdod bērna atpakaļatdošanu uz šo valsti, ja bērns vairāk nekā gadu dzīvo citā dalībvalstī un ja minētās izcelsmes valsts tiesas pēc nolaupīšanas ir pieņēmušas nolēmumu, ar kuru vecāku aizgādības tiesības pagaidām tika piešķirtas tam no vecākiem, kurš bērnu ir nolaupījis — Iespēja bērna interesēs atteikt tāda nolēmuma izpildi, ar ko uzdod viņa atpakaļatdošanu uz pirmo valsti

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2003. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu 10. panta b) punkta iv) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs normas izpratnē pagaidu pasākums nav “spriedums par aizgādību, kas neparedz bērna atpakaļatdošanu” un ar to nevar pamatot jurisdikcijas nodošanu tās dalībvalsts tiesām, uz kuru bērns ir nelikumīgi aizvests;

               2)

               Regulas Nr. 2201/2003 11. panta 8. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šī norma ir piemērojama kompetentās tiesas spriedumam, kurā ir norīkota bērna atpakaļatdošana, pat ja pirms tam šī paša tiesa nav pieņēmusi galīgo spriedumu par bērna aizgādības tiesībām;

               3)

               Regulas Nr. 2201/2003 47. panta 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka izpildes dalībvalsts tiesas vēlāk taisīts spriedums, ar kuru tiek piešķirtas pagaidu aizgādības tiesības un kurš ir uzskatāms par izpildāmu saskaņā ar šīs valsts tiesībām, nevar liegt izpildīt ar apliecību apstiprinātu spriedumu, kurš agrāk ir taisīts izcelsmes dalībvalstī un kurā ir norīkota bērna atpakaļatdošana;

               4)

               ar apliecību apstiprināta sprieduma izpildi izpildes dalībvalstī nevar atteikt, pamatojoties uz to, ka, tā kā pēc šī sprieduma taisīšanas ir mainījušies apstākļi, šī izpilde var nopietni apdraudēt bērna intereses. Šādas izmaiņas ir jānorāda kompetentajā izcelsmes tiesā, kurā arī ir jāiesniedz iespējamais lūgums par tās sprieduma izpildes apturēšanu.

      (1)  OV C 179, 03.07.2010.


title: Lieta C-28/12: Tiesas (virspalāta) 2015. gada 28. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Jaukti starptautiski nolīgumi — Lēmums par atļauju šos nolīgumus parakstīt un provizoriski piemērot — Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju lēmums — Savienības tiesību sistēmas autonomija — Dalībvalstu dalība LESD 218. pantā paredzētajā procedūrā un lēmuma pieņemšanā — Balsošanas kārtība Padomē

text:
               29.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 213/3

         Tiesas (virspalāta) 2015. gada 28. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-28/12) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Jaukti starptautiski nolīgumi - Lēmums par atļauju šos nolīgumus parakstīt un provizoriski piemērot - Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju lēmums - Savienības tiesību sistēmas autonomija - Dalībvalstu dalība LESD 218. pantā paredzētajā procedūrā un lēmuma pieņemšanā - Balsošanas kārtība Padomē)
   (2015/C 213/05)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Valero Jordana, K. Simonsson un S. Bartelt)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji – R. Passos un A. Auersperger Matić)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – M.-M. Joséphidès, E. Karlsson un F. Naert un R. Szostak)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētāja prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek un E. Ruffer), Dānijas Karaliste (pārstāvji – U. Melgaard un L. Volck Madsen), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze, N. Graf Vitzthum un B. Beutler), Grieķijas Republika (pārstāves – A. Samoni-Rantou un S. Chala), Francijas Republika (pārstāvji – G. de Bergues, F. Fize, D. Colas un N. Rouam), Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri, pārstāve, kurai palīdz P. Gentili, avvocato dello Stato), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji – C. Wissels un J. Langer), Polijas Republika (pārstāvji – B. Majczyna un M. Szpunar), Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes un M.-L. Duarte), Somijas Republika (pārstāvis – J. Heliskoski), Zviedrijas Karaliste (pārstāve – A. Falk), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – C. Murrell un L. Christie, kuriem palīdz R. Palmer, barrister)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes un Padomē sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju Lēmumu 2011/708/ES par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm, no vienas puses, Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, Islandi, no trešās puses, un Norvēģijas Karalisti, no ceturtās puses; un par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Papildnolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, Islandi, no otras puses, un Norvēģijas Karalisti, no trešās puses, par to, kā piemērot Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm, no vienas puses, Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, Islandi, no trešās puses, un Norvēģijas Karalisti, no ceturtās puses;

               2)

               Lēmuma 2011/708 sekas paliek spēkā līdz brīdim, kad saprātīgā laikā, skaitot no šī sprieduma pasludināšanas dienas, stāsies spēkā jauns lēmums, kurš Eiropas Savienības Padomei ir jāpieņem, pamatojoties uz LESD 218. panta 5. un 8. punktu;

               3)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Grieķijas Republika, Francijas Republika, Itālijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Polijas Republika, Portugāles Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kā arī Eiropas Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 73, 10.3.2012.


title: Lieta C-344/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 24. jūnijā iesniedza Commissione tributaria provinciale di Roma (Itālija) — Cristiano Blanco / Agenzia delle Entrate

text:
               7.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 24. jūnijā iesniedza Commissione tributaria provinciale di Roma (Itālija) — Cristiano Blanco/Agenzia delle Entrate

   (Lieta C-344/13)
   2013/C 260/46
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Commissione tributaria provinciale di Roma

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Cristiano Blanco

      Atbildētāja: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale I di Roma — Ufficio Controlli

      Prejudiciālais jautājums

   Vai EKL 49. pantam pretrunā ir tas, ka Itālijas rezidentiem tiek noteikti pienākumi aplikšanai ar nodokli deklarēt Eiropas Savienības dalībvalstu azartspēļu organizēšanas vietās gūtos laimestus un par tiem maksāt nodokli, kā noteikts 1986. gada 22. decembra Prezidenta dekrēta Nr. 917 (Testo Unico [delle] Imposte sui Redditi [Likums par iedzīvotāju ienākuma nodokli]) 67. panta [1. punkta] d) apakšpunktā, vai arī tas ir uzskatāms par attaisnotu ar sabiedriskās kārtības, valsts drošības un veselības apsvērumiem EKL 46. panta izpratnē?


title: Lieta T-19/17: Prasība, kas celta 2017. gada 14. janvārī – Fastweb/Komisija

text:
               6.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 70/26

         Prasība, kas celta 2017. gada 14. janvārī – Fastweb/Komisija
   (Lieta T-19/17)
   (2017/C 070/36)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fastweb SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvji – M. Merola, L. Armati, A. Guarino un E. Cerchi, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               pilnībā atcelt lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Fastweb S.p.A. lūdz atcelt 2016. gada 1. septembra lēmumu, ar ko Eiropas Komisija atļāva koncentrāciju lietā M.7758 Hutchinson 3 Italia/Wind/JV saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (EK Apvienošanās Regula) (OV 2004, L 24, 1. lpp.) 8. panta 2. punktu, par saderīgu ar iekšējo tirgu atzīstot darījumu, ar kuru Hutchinson Europe Telecommunications (HET) un Vimpel/Com Luxembourg Holdings (VIP) ieguva kopīgu kontroli pār jaunizveidotu kopuzņēmumu (joint venture jeb JV), uzticot JV veikt attiecīgas darbības telekomunikāciju nozarē Itālijā, darījuma saderībai piemērojot nosacījumus un pienākumus, kas ir izvirzīti jauna tīkla operatora (MNO) ienākšanai iekšējā tirgū.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti būtiski procedūras noteikumi, labas pārvaldības un pārskatāmības principi un minētās regulas 8. pants.

                           —

                           Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisijas izmeklēšanā ir pieļautas smagas un acīmredzamas kļūdas, it īpaši procesuālas kļūdas, proti: A) nepilnības, kas pieļautas pirms galīgo saistību iesniegšanas un kas izpaudušās kā pārskatāmas un nediskriminējošas procedūras, kura, pastāvot dažādiem nopietniem pasākumu kopumā ieinteresētiem kandidātiem, varētu nodrošināt vislabākā kandidāta izvēli, neesamība un tā sauktā “fix-it-first” preventīvā pasākuma, kas tika piedāvāts pārāk novēlotā procedūras posmā, kļūdaina pieņemšana; un B) nepilnības izmeklēšanā, kas pieļautas pēc galīgo saistību iesniegšanas, it īpaši dažu šo saistību aspektu neizvērtēšana (piemēram, attiecībā uz viesabonēšanas līgumu) un atbilstošas padziļinātas pārbaudes neveikšana attiecībā uz potenciālā ieguvēja piemērotību, proti, nepilnības, kuras ir vēl acīmredzamākas market test neesamības dēļ.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un nepilnības Komisijas izmeklēšanā, jauna MNO ienākšanu tirgū pašu par sevi atzīstot par pietiekamu, lai novērstu koncentrācijas horizontālo iedarbību, neņemot vērā faktorus, kas noteica H3G – sabiedrības, kas pilnībā pieder Hutchinson, ar kuras starpniecību tā darbojas,– veiksmīgu ienākšanu tirgū.

                           —

                           Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisija nav papūlējusies pārbaudīt, vai jaunajam MNO (vai nu mazumtirdzniecības tirgū, vai wholesale [vairumtirdzniecības] tirgū) ir operatīvā spēja, ekonomiskie apstākļi un stimuli, kas kopumā ir līdzvērtīgi vismaz tiem, kādi bija H3G, kas pirmajos gados darbojās strauji augošā tirgū. Turklāt Komisijai esot bijis jāņem vērā tarifa, kas bija piemērojams H3G un kas tam sniedza būtisku priekšrocību salīdzinājumā ar citiem MNO, asimetrijas ietekme uz konkurences attīstību.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda saistību paketes vērtējumā.

                           —

                           Šajā ziņā tiek norādīts, ka salīdzinājums ar H3G pieejamām frekvencēm pirms apvienošanās pats par sevi rada būtiskas šaubas par paredzētā pieejamā spektra pietiekamību. Turklāt Komisija paļāvās uz nedrošiem notikumiem nākotnē, piemēram, jaunā MNO dalību iepirkumos nākotnē, neņemot vērā augstās izmaksas, kas ir saistītas ar nodoto frekvenču nenovēršamu atjaunošanu un pārziņas maiņu (refarming). Komisija piekrita neatbilstoša atrašanās vietu skaita nodošanai, paļaujoties uz nedrošiem līgumiem ar Tower Companies. Visbeidzot pārejas līgums, kas noslēgts ar paziņojošām pusēm, kura struktūra ir pamatota ar jaudu, lielā mērā samazina stimulu veikt ieguldījumus.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka pastāv trūkumi pārbaudē, ciktāl koncentrācijas un saistību analīze tika pamatota ar kļūdainu pieņēmumu, ka cena ir vienīgais būtiskais konkurences faktors attiecīgajā tirgū.

                           —

                           Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisija nav ņēmusi vērā, ka tīkla kvalitātei un pārklājumam ir līdzīga nozīme, un ka tai nevajadzēja aprobežoties ar neobjektīvas lietotāju grupas, kas pieder zema budžeta klientu kategorijai, izvēles statisku analīzi. Turklāt tā nav ņēmusi vērā konverģences iespējamo nozīmi nākotnē, kas ir būtiska jaunpienācējam, kuram ir vajadzīgi papildu līdzekļi salīdzinājumā ar jau pastāvošu operatoru (kāds bija H3G). Tāda ieguvēja izvēle, kas ir spējīgs apmierināt koncentrētu pieprasījumu, būtu nodrošinājusi lielāku saistību efektivitāti un ilgtspējību laikā.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir kļūdaini novērtēta saistību piemērotība, lai novērstu raizes par koordinētu ietekmi uz mazumtirdzniecības tirgu.

                           —

                           Šajā ziņā tiek norādīts, ka, lai varētu rīkoties patiesi agresīvā veidā un “izjauktu” slepenas vienošanās līdzsvaru, jaunpienācējam faktiski būtu jāspēj rīkoties neatkarīgi no citiem MNO. Tomēr formula, kas tika izvelēta līdzekļu nodošanai (viesabonēšanas līgumi un valsts MOCN (multi-operator core network)) izraisa ciešu atkarību jaunā MNO un JV starpā ilgā laika posmā. Lēmumā turklāt ir pieļauta kļūda, neveicot atbilstošu izmeklēšanu saistībā ar viesabonēšanas/valsts MOCN līgumu saderību ar LESD 101. pantu.

               6.

               Sestais pamats attiecas uz saistību nepiemērotību risināt ar konkurenci saistītas problēmas vairumtirdzniecības piekļuves tirgū.

                           —

                           Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisija it īpaši ir pieļāvusi kļūdu, izveidojot hipotētisku scenāriju un nepieprasot veikt nekādus konkrētus pasākumus, un pamatojoties tikai uz pieņēmumu, ka Iliad izrādīs iniciatīvu piedāvāt šādus pakalpojumus, neraugoties uz pasākumu neesamību šajā ziņā un šī operatora pieredzi Francijā. Tieši pretēji, saistības mudināja jauno MNO pievērst uzmanību un iegūt tieši un tikai MVNO (mobile virtual network operator) klientus.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 139/2004 8. panta 2. punkts un labas pārvaldības princips.

                           —

                           Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisija pieņēma Iliad kā piemērotu ieguvēju, neņemot vērā riskus to saistību efektivitātei, kas ir raksturīgas kāda operatora, kuram piemīt konkrētas īpašības, ienākšanai tirgū, un saistībās neparedzot atbilstošas garantijas, it īpaši attiecībā uz tīkla kvalitāti/pārklājumu.


title: lieta C-123/05: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 15. martā

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/15

         Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 15. martā
   (lieta C-123/05)
   (2005/C 115/28)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 15. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv K. Lūiss [X. Lewis] un A. Aresu [A. Aresu], pārstāvji.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, pieņemot 1994. gada 23. decembra likuma Nr. 724 44. pantu, ar ko groza 1993. gada 24. decembra Likuma Nr. 573 6. pantu, iekļaujot šī likuma panta redakcijā otro daļu, kas ļauj atjaunot valsts pakalpojumu un piegāžu līgumus ar tiem iepriekšējiem līgumu slēdzējiem, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK (1) par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai 11., 15. un 17. pants un Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/36/EEK, (2) ar ko koordinē piegāžu valsts līgumu piešķiršanas procedūras, 6. un 9. pants, kā arī EKL 43. un 49. pants;

               2)

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Komisija apstrīdēja 1993. gada likuma Nr. 537 6. panta otrajā daļā minētos noteikumus, kas grozīti ar 1994. gada likuma Nr. 724 44. pantu. Minētā [likuma panta] otrā daļa, jo īpaši aizliedzot implicītu valsts pārvaldes iestāžu noslēgto līgumu par preču un pakalpojumu sniegšanu atjaunošanu, paredz arī to, ka “trīs mēnešu laikā pēc līguma termiņa beigām valsts pārvaldes iestādes pārbauda, vai izdevīguma un sabiedrisko interešu apsvērumi ir par labu minēto līgumu atjaunošanai, un tādā gadījumā dara zināmu līgumslēdzējam to vēlmi atjaunot līgumu”.
   Komisija uzskata, ka šie noteikumi ļauj tiešā veidā un neizmantojot nevienu konkurences īstenošanas procedūru valsts pārvaldes iestādēm piešķirt jaunus pakalpojumu un piegāžu līgumus, vadoties pēc Kopienu tiesībām neatbilstošām procedūrām. Šie noteikumi ir pretrunā direktīvās 92/50/EK un 93/36/EEK minētajiem principiem attiecīgi valsts pakalpojumu un piegāžu līgumu jautājumos. Turklāt tie ir pretrunā nediskriminācijas principam un pārskatāmības principam, kuru mērķis — nodrošināt EK līguma 43. un 49. pantā paredzēto uzņēmējdarbības veikšanas un pakalpojumu sniegšanas brīvību.

      (1)  OV L 209, 24.07.1992., 1. lpp.

      (2)  OV L 199, 09.08.1993., 1. lpp.


title: Lieta C-492/07: Prasība, kas celta 2007. gada 7. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/26

         Prasība, kas celta 2007. gada 7. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-492/07)
   (2008/C 22/50)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Nijenhuis un K. Mojzesowicz)

      Atbildētāja: Polijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, atbilstoši netransponējot valsts tiesībās Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvu 2002/21/EK (1) par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) un it īpaši tās 2. panta k) apakšpunktu, kas attiecas uz abonenta jēdzienu, Polijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanas valsts tiesībās beidzās 2004. gada 30. aprīlī.

      (1)  OV L 108, 24.4.2002, 33. lpp.


title: Lieta F-52/10: Prasība, kas celta 2010. gada 3. jūlijā — Merhzaoui /Padome

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/61

         Prasība, kas celta 2010. gada 3. jūlijā — Merhzaoui/Padome
   (Lieta F-52/10)
   ()
   2010/C 221/99
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Mohamed Merhzaoui (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt 2010. gada 12. maija lēmumu par galīga prasītāja novērtējuma ziņojuma pieņemšanu attiecībā uz laikposmu no 2008. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 30. jūnijam

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2010. gada 12. maija lēmumu par galīga prasītāja novērtējuma ziņojuma pieņemšanu attiecībā uz laikposmu no 2008. līdz 2009. gadam

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Apvienotās lietas T-466/04 un T-467/04: Pirmās instances tiesas  2006. gada 1. februāra  spriedums —  Elisabetta Dami  pret ITSB (Kopienas preču zīme — Vārdiska preču zīme  GERONIMO STILTON  — Iebildumi — Procesa apturēšana — Preču, ko aptver reģistrācijai pieteiktā preču zīme, saraksta saīsināšana — Iebildumu atsaukšana)

text:
               8.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/26

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 1. februāra spriedums — Elisabetta Dami pret ITSB
   (Apvienotās lietas T-466/04 un T-467/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Vārdiska preču zīme “GERONIMO STILTON” - Iebildumi - Procesa apturēšana - Preču, ko aptver reģistrācijai pieteiktā preču zīme, saraksta saīsināšana - Iebildumu atsaukšana)
   (2006/C 86/51)
   tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Elisabetta Dami (Milāna (Itālija)) (pārstāvji — P. Beduši [P. Beduschi] un S. Džudiči [S. Giudici], avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Foliards-Mongirāls [A. Folliard-Monguiral])
   Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks: The Stilton Cheese Makers Association, Surbitona, Sareja (Apvienotā Karaliste)
   Priekšmets
   Divas prasības atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2004. gada 20. septembra lēmumus lietās R 973/2002-2 un R 982/2002-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Elizabeti Dami [Elisabetta Dami] un The Stilton Cheese Makers Association.
   Sprieduma rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2004. gada 20. septembra lēmumus lietās R 973/2002-2 un R 982/2002-2;

               2)

               ITSB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 69, 19.03.2005.


title: Lieta C-240/11 P: Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 3. maija rīkojums — World Wide Tobacco España, SA /Eiropas Komisija (Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Spānijas jēltabakas iegādes un pirmapstrādes tirgus — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Naudas sodi — Preventīva iedarbība — Vienlīdzīga attieksme — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Maksimālā robeža 10 % apmērā no apgrozījuma — Sadarbība)

text:
               6.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/4

         Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 3. maija rīkojums — World Wide Tobacco España, SA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-240/11 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Spānijas jēltabakas iegādes un pirmapstrādes tirgus - Cenu noteikšana un tirgus sadale - Naudas sodi - Preventīva iedarbība - Vienlīdzīga attieksme - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Maksimālā robeža 10 % apmērā no apgrozījuma - Sadarbība)
   2012/C 303/05
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: World Wide Tobacco España, SA (pārstāvji — M Odriozola un A Vide, abogados)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — E. Gippini Fournier un L Malferrari)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2011. gada 8. marta spriedumu lietā T-37/05 World Wide Tobacco España/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa daļēji noraidīja prasību samazināt naudas sodu, kas apelācijas sūdzības iesniedzējai uzlikts ar Komisijas 2004. gada 20. oktobra Lēmumu C(2004) 4030, galīgā redakcija, par [EKL] 81. panta 1. punkta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/C.38.238/B.2 — Jēltabaka — Spānija)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību un pretapelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               World Wide Tobacco España SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas sūdzību;

               3)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus saistībā ar pretapelācijas sūdzību.

      (1)  OV C 211, 16.7.2011.


title: Tiesas rīkojums (otrā palāta) 2004. gada 1. decembrī lietā C-498/01 P Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) pret Zapf Creation AG (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — Absolūtais atteikuma pamatojums — 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts — Sintagma “New Born Baby” — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/3

      TIESAS RĪKOJUMS

   (otrā palāta)
   2004. gada 1. decembrī
   lietā C-498/01 P Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) pret Zapf Creation AG
       (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - Absolūtais atteikuma pamatojums - 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Sintagma “New Born Baby” - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2005/C 93/06)
   tiesvedības valoda – vācu
   Lietā C-498/01 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 49. pantam, ko 2001. gada 20. decembrī iesniedza Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko pārstāv A. von Mühlendahl, M. Schennen un C. Røhl Søberg, pārstāvji, ko atbalsta Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis K. Manji, kam palīdzēja M. Tappin), citam lietas dalībniekam esot Zapf Creation AG, Rödental (Vācija), ko pārstāv advokāti A. Kockläuner un S. Zech, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet (referents) un R. Schintgen, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretāre M.-F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 1. decembrī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) iesniegto apelācijas sūdzību pirms sprieduma taisīšanas;

               2)

               piespriest Zapf Creation AG atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā instancē;

               3)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus izdevumus pati.

      (1)  OV C 56, 02.03.2002.


title: Lieta C-317/06: Tiesas (septītā palāta) spriedums 2007. gada 5. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/14/EK — Darbinieku informēšana un uzklausīšana Eiropas Kopienā — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/12

         Tiesas (septītā palāta) spriedums 2007. gada 5. jūlijā — Eiropas Kopienu Komisija/Spānijas Karaliste
   (Lieta C-317/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/14/EK - Darbinieku informēšana un uzklausīšana Eiropas Kopienā - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2007/C 199/19)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Enegren un R. Vidal Puig)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — M. A. Sampol Pucurull)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību aktu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvu 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā, nepieņemšana noteiktajā termiņā — Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas kopīgs paziņojums par darbinieku pārstāvību (OV L 80, 29. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvu 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 212, 2.9.2006.


title: Lieta C-142/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Østre Landsret 2006. gada 16. marta  rīkojumu —  Olicom A/S  pret  Skatteministeriet

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/22

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Østre Landsret2006. gada 16. marta rīkojumu — Olicom A/S pret Skatteministeriet

   (Lieta C-142/06)
   (2006/C 143/39)
   Tiesvedības valoda — dāņu
   Iesniedzējtiesa

      Østre Landsret (Austrumu reģionālā tiesa) (Dānija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Olicom A/S

      Atbildētāja: Skatteministeriet (Dānijas Nodokļu ministrija)
   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai I Pielikums Padomes 1987. gada 23. jūnija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, ar grozījumiem, kas paredzēti Komisijas Regulā Nr. 3009/95, ir interpretējams tādējādi, ka kombinētās tīkla/modema kartes, tādas kā pamata tiesvedības priekšmets, sākot ar 1996. gada 1. janvāri tiek apliktas ar muitas nodokli kā datu apstrādes iekārtas 8471. pozīcijā vai arī kā telekomunikācijas aparatūra 8517. pozīcijā?
               Šajā sakarā Eiropas Kopienu tiesu lūdz izlemt, vai jēdziens “īpaša funkcija” 5 (E) piezīmes izpratnē Kombinētās nomenklatūras 84. nodaļā ar grozījumiem, kas paredzēti Regulā Nr. 3009/95 ir interpretējams tādējādi, ka, ja izstrādājums ietver WAN funkciju, tas jāklasificē citā pozīcijā, nevis 8471. pozīcijā, vai arī izstrādājums ir jāklasificē 8471. pozīcijā vienīgi tad, ja WAN funkcija var darboties neatkarīgi no automātiskās datu apstrādes iekārtas.

               2.

               Ja Eiropas Kopienu tiesa uzskatītu, ka WAN funkcija kombinētā tīkla/modema kartē ir īpaša funkcija, Tiesu lūdz izlemt, vai no muitas klasifikācijas viedokļa ir nozīme tam, ka par izstrādājuma galveno funkciju tiek uzskatīta LAN funkcija.


title: Lieta T-93/06: Prasība, kas celta  2006. gada 23. martā  —  Mülhens  pret ITSB

text:
               3.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 131/43

         Prasība, kas celta 2006. gada 23. martā — Mülhens pret ITSB
   (Lieta T-93/06)
   (2006/C 131/80)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mülhens GmbH & Co. KG, Ķelne (Vācija) (pārstāvis — T. Schulte-Beckhausen, jurists)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: S.A. Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa (Spa, Beļģija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2006. gada 11. janvāra lēmumu (lietā Nr. 2746/2004);

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Mülhens GmbH & Co. KG

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: Vārdiska preču zīme “MINERAL SPA” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 3. klasē (ziepes, parfimērija, ēteriskās eļļas, ķermeņa kopšanas un skaistumkopšanas produkti, izstrādājumi matiem, zobu pulveri un pastas)
   Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: S.A. Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Vairākas preču zīmes, kuras satur vārdu “SPA” un it īpaši Beniluksa vārdiska preču zīme “SPA” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 32. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: Noraidīt preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta nepareiza piemērošana


title: Lieta C-226/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. maijā iesniedza Audiencia Provincial de Oviedo (Spānija) — Constructora Principado S.A./José Ignacio Menéndez Álvarez

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/12

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 14. maijā iesniedza Audiencia Provincial de Oviedo (Spānija) — Constructora Principado S.A./José Ignacio Menéndez Álvarez

   (Lieta C-226/12)
   2012/C 227/17
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial de Oviedo

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Constructora Principado S.A.

      Atbildētājs: José Ignacio Menéndez Álvarez

      Prejudiciālais jautājums

   Vai tāda līguma noteikuma gadījumā, ar kuru summas, kas saskaņā ar tiesību aktiem ir jāmaksā pārdevējam vai piegādātājam, samaksa pāriet patērētājam, Direktīvas 93/13 (1) 3. panta 1. punktā norādītā nelīdzsvarotība ir jāinterpretē tādējādi, ka tā izriet no paša fakta, ka patērētājam pāriet samaksas pienākums, kurš saskaņā ar tiesību aktiem ir jāuzņemas pārdevējam vai piegādātājam, vai arī fakts, ka direktīvā ir prasība, ka nelīdzsvarotībai ir jābūt ievērojamai, nozīmē, ka turklāt arī patērētāja finanšu slogam ir jābūt ievērojamam attiecībā pret kopējo darījuma summu?

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.).


title: Lieta T-6/10 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 26. marta rīkojums — Sviluppo Globale /Komisija (Pagaidu noregulējums — Publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — Piedāvājuma noraidīšana — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un pagaidu pasākumu noteikšanu — Iespējas zaudējums — Būtiska un neatgriezeniska kaitējuma neesamība — Steidzamības neesamība)

text:
               22.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 134/37

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 26. marta rīkojums — Sviluppo Globale/Komisija
   (Lieta T-6/10 R)
   (Pagaidu noregulējums - Publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - Piedāvājuma noraidīšana - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu un pagaidu pasākumu noteikšanu - Iespējas zaudējums - Būtiska un neatgriezeniska kaitējuma neesamība - Steidzamības neesamība)
   2010/C 134/63
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Sviluppo Globale GEIE (Roma, Itālija) (pārstāvji — F. Sciaudone, R. Sciaudone un A. Neri, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Costa de Oliveira, F. Erlbacher un P. Manzini)

      Priekšmets

   Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu saistībā ar uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūru EuropAid/127843/D/SER/KOS, kas attiecas uz atbalsta pakalpojumu sniegšanu Kosovas muitas un nodokļu iestādēm

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta F-2/10: Prasība, kas celta 2010. gada 7. janvārī — Marcuccio /Komisija

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/53

         Prasība, kas celta 2010. gada 7. janvārī — Marcuccio/Komisija
   (Lieta F-2/10)
   2010/C 63/94
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio (Tricase, Lecce) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus, ar kuriem ir noraidīti prasītāja lūgumi 100 % apmērā atmaksāt atsevišķus medicīniskos izdevumus

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt jebkuru lēmumu, ar kuru tika noraidīts 2009. gada 17. marta lūgums;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt 2009. gada 9. jūnija ziņojumu;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt jebkuru lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītāja 2009. gada 15. septembra sūdzība par lēmumu, ar kuru ir noraidīts 2009. gada 17. marta lūgums;

               —

               tiktāl, ciktāl nepieciešams, atcelt 2009. gada 22. septembra ziņojumu;

               —

               piespriest Komisijai samaksāt prasītājam naudas summu, ko veido starpība starp tiem medicīniskajiem izdevumiem, kuri viņam ir radušies laika posmā no 2000. gada 1. decembra līdz 2009. gada 17. martam, ieskaitot, un par kuriem laika posmā no 2000. gada 1. decembra līdz 2009. gada 17. martam ir iesniegti daudzi lūgumi tos atmaksāt, un tiem izdevumiem, kuri viņam līdz šim ir atmaksāti no Kopējās veselības apdrošināšanas sistēmas, vai arī tādu summu, kādu Civildienesta tiesa šajā sakarā uzskatīs par pareizu un taisnīgu, kurai pieskaitīti procenti no iepriekš minētās starpības, vai arī no tādas summas, kādu Civildienesta tiesa uzskatīs par pareizu un taisnīgu, sākot no piektā mēneša, kas seko pēc dienas, kad 2009. gada 17. marta lūgums bija darīts zināms tā adresātam, pirmās dienas, 10 % apmērā gadā un ar ikgadēju kapitalizāciju, vai arī tādā apmērā, ar tādu kapitalizāciju un no tādas dienas, kādu Civildienesta tiesa uzskatīs par pareizu un taisnīgu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-411/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. novembrī — Aer Lingus Group /Komisija

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/24

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. novembrī — Aer Lingus Group/Komisija
   (Lieta T-411/07)
   (2008/C 8/43)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aer Lingus Group plc, Dublina (Īrija) (pārstāvji — A. Burnside, Solicitor, B. van de Walle de Ghelcke, lawyer, T. Snels, lawyer)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ko Eiropas Kopienu Komisija pieņēmusi 2007. gada 11. oktobrī;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2007. gada 11. oktobra Lēmumu C(2007)4600, ar kuru Komisija noraidīja prasītājas lūgumu uzsākt procedūru saskaņā ar 8. panta 4. punktu un pieņemt pagaidu pasākumus saskaņā ar 8. panta 5. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 139/2004 (turpmāk tekstā — “EK Apvienošanās Regula”), kas bija iesniegts saistībā ar Komisijas 2007. gada 27. jūnija Lēmumu C(2007)3104 (turpmāk tekstā — “aizliedzošais lēmums”), ar ko koncentrāciju atzīst par nesaderīgu ar kopējo tirgu un EEZ līguma darbību (lieta Nr. COMP/M.4439 — Ryanair — Aer Lingus).
   Prasītāja apgalvo, ka Komisija, atzīstot, ka tā pēc aizliedzošā lēmuma pieņemšanas nav tiesīga likt Ryanair atteikties no tā mazākuma akcionāra kapitāldaļām Aer Lingus vai veikt citus pasākumus, lai atjaunotu pirms koncentrācijas īstenošanas pastāvošo stāvokli, vai noteikt pagaidu pasākumus šajā starplaikā, ir gan kļūdaini interpretējusi, gan kļūdaini piemērojusi EK Apvienošanās Regulas 8. panta 4. un 5. punktu.
   Prasītāja it īpaši norāda, ka tā kā Komisija nepārprotami uzskatīja šīs mazākuma akcionāra kapitāldaļas un ar tām saistīto Ryanair izteikto publisko piedāvājumu Aer Lingus par vienas un tās pašas koncentrācijas neatņemamu sastāvdaļu, no tā izriet, ka aizliegtā koncentrācija ir tikusi daļēji īstenota. Tāpat prasītāja apgalvo, ka EK Apvienošanās Regulas 8. panta 4. un 5. punkts šajos apstākļos piešķir Komisijai pilnvaras pieņemt pasākumus saistībā ar negatīvo ietekmi uz konkurenci, ko rada šīs mazākuma akcionāra kapitāldaļas, kas saista šīs divas sabiedrības, kuras tiek uzskatītas par tuvākajām konkurentēm gaisa pārvadājumu maršrutos no un uz Īriju.
   Prasītāja arī apgalvo, ka Komisija, neatzīstot savu ekskluzīvo kompetenci un tā vietā atstājot iesaistīšanās iespēju dalībvalstīm, ir pārkāpusi EK Apvienošanās Regulas 21. panta 3. punktu.


title: Tiesas spriedums (trešā palāta) 2005. gada 2. jūnijā lietā C-136/03 (Verwaltungsgerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Georg Dörr un Ibrahim Ünal pret Sicherheitsdirektion für das Bundesland Vorarlberg (Personu brīva pārvietošanās — Sabiedriskā kārtība — Direktīva 64/221/EEK — 8. un 9. pants — Uzturēšanās aizliegums un izraidīšanas rīkojums sakarā ar noziedzīgiem nodarījumiem — Apelācija, kas attiecas tikai uz lēmuma, ar kuru izbeigta prasītāja uzturēšanās, tiesiskumu — Apelācijas sūdzība, kas neaptur nolēmuma izpildi — Attiecīgās personas tiesības iesniegt apsvērumus attiecībā uz pamatotību iestādei, kurai jāsniedz atzinums — EEK un Turcijas Asociācijas līgums — Darba ņēmēju brīva pārvietošanās — Asociācijas Padomes Lēmuma Nr. 1/80 6. panta 1. punkts un 14. panta 1. punkts)

text:
               23.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 182/5

      TIESAS SPRIEDUMS

   (trešā palāta)
   2005. gada 2. jūnijā
   lietā C-136/03 (Verwaltungsgerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Georg Dörr un Ibrahim Ünal pret Sicherheitsdirektion für das Bundesland Vorarlberg
       (1)

   (Personu brīva pārvietošanās - Sabiedriskā kārtība - Direktīva 64/221/EEK - 8. un 9. pants - Uzturēšanās aizliegums un izraidīšanas rīkojums sakarā ar noziedzīgiem nodarījumiem - Apelācija, kas attiecas tikai uz lēmuma, ar kuru izbeigta prasītāja uzturēšanās, tiesiskumu - Apelācijas sūdzība, kas neaptur nolēmuma izpildi - Attiecīgās personas tiesības iesniegt apsvērumus attiecībā uz pamatotību iestādei, kurai jāsniedz atzinums - EEK un Turcijas Asociācijas līgums - Darba ņēmēju brīva pārvietošanās - Asociācijas Padomes Lēmuma Nr. 1/80 6. panta 1. punkts un 14. panta 1. punkts)
   (2005/C 182/09)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā C-136/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Verwaltungsgerichtshof (Austrija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2003. gada 18. martā un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 26. martā, tiesvedībās Georg Dörr pret Sicherheitsdirektion für das Bundesland Kärnten un Ibrahim Ünal pret Sicherheitsdirektion für das Bundesland Vorarlberg, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Ross [A. Rosas] (referents), tiesneši E. Borgs-Bartets [A. Borg Barthet], S. fon Bārs [S. von Bahr], J. Malenovskis [J. Malenovský] un U. Lehmuss [U. Lõhmus], ģenerāladvokāts M. Pojarešs Maduru [M. Poiares Maduro], sekretāre M. Mugika Arsamendi [M. Múgica Arzamendi], galvenā administratore, 2005. gada 2. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Padomes 1964. gada 25. februāra Direktīvas 64/221/EEK par īpašu pasākumu saskaņošanu attiecībā uz ārvalstnieku pārvietošanos un uzturēšanos, kas ir attaisnojami ar sabiedrisko kārtību, valsts drošību un veselības aizsardzību, 9. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas iestājas pret tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru rīkojuma par izraidīšanu no šīs dalībvalsts, kas pieņemts attiecībā uz citas dalībvalsts pilsoni, pārsūdzēšana tiesā neaptur nolēmuma izpildi, un, izskatot apelācijas sūdzību pret šo lēmumu, rīkojumu par izraidīšanu var izvērtēt tikai attiecībā uz tā tiesiskumu, tā kā nav izveidota kompetenta iestāde minētā noteikuma izpratnē;

               2)

               Direktīvas 64/221 8. un 9. pantā paredzētās procesuālās garantijas ir attiecināmas uz tādiem Turcijas pilsoņiem, uz kuriem attiecas Asociācijas Padomes 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 par asociācijas nodibināšanu 6. vai 7. punkts.

      (1)  OV C 135, 07.06.2003.


title: Lieta T-345/07: Vispārējās tiesas 2010. gada 23. marta rīkojums — Banque Postale /Komisija

text:
               5.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 148/51

         Vispārējās tiesas 2010. gada 23. marta rīkojums — Banque Postale/Komisija
   (Lieta T-345/07) (1)

   2010/C 148/83

      Tiesvedības valoda — franču

   Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 269, 10.11.2007.


title: Lieta C-206/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. aprīlī iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 30. aprīlī iesniedza Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Beļģija) — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

   (Lieta C-206/12)
   2012/C 227/14
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Lietas dalībnieki pamata procesā

   Prasītāja:

      Essent Belgium NV

   Atbildētāja:

      Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

   Pārējie lietas dalībnieki:

                  Vlaamse Gewest

                  Vlaamse Gemeenschap

      Prejudiciālie jautājumi:

               1)

               Vai tāds valsts regulējums kā tas, kas ir ietverts Flandrijas 2000. gada 17. jūlija Dekrētā par elektroenerģijas tirgus organizāciju, kurš ir īstenots ar Flandrijas valdības 2004. gada 5. marta Lēmumu redakcijā ar grozījumiem, kuri ir izdarīti ar Flandrijas valdības 2005. gada 25. februāra Lēmumu par elektroenerģijas ražošanas no neizsīkstošiem enerģijas avotiem veicināšanu un Flandrijas valdības 2005. gada 8. jūlija Lēmumu par grozījumiem Flandrijas valdības 2004. gada 5. marta Lēmumā par elektroenerģijas ražošanas no neizsīkstošiem enerģijas avotiem veicināšanu un Flandrijas valdības 2002. gada 29. marta Lēmumā par publisko pienākumu veicināt racionālo enerģijas izmantošanu, atbilstoši kuram

                           —

                           piegādātājiem, kuri piegādā elektroenerģiju sadales tīklam vai pārvaldes sistēmai pieslēgtajiem gala patērētājiem, ir uzlikts pienākums katru gadu iesniegt regulatīvajai iestādei noteiktu zaļās enerģijas sertifikātu skaitu (iepriekš minētā dekrēta 23. pants),

                           —

                           piegādātājiem, kuri piegādā elektroenerģiju sadales tīklam vai pārvaldes sistēmai pieslēgtajiem gala patērētājiem, Flandrijas Elektroenerģijas un gāzes tirgus regulatīvā iestāde (VREG) uzliek administratīvo naudas sodu, ja šie piegādātāji nav iesnieguši pietiekamu zaļās enerģijas sertifikātu skaitu, lai izpildītu tiem attiecībā uz šādiem sertifikātiem uzliktās kvotas saistības (iepriekš minētā dekrēta 37. panta 2. punkts),

                           —

                           ir tieši noteikts, ka izcelsmes apliecinājumi no citām valstīm ar zināmiem nosacījumiem var tikt atzīti, lai izpildītu kvotas saistības (Flandrijas valdības 2004. gada 5. marta Lēmuma šajā lietā piemērojamajā redakcijā 15.quater panta 2. punkts);

                           —

                           regulatīvā iestāde nevar vai nevēlas atzīt izcelsmes apliecinājumus, kuri nāk no Norvēģijas un Dānijas/Zviedrijas, jo nepastāv Flandrijas valdības, kura ir atzinusi, ka šo sertifikātu iesniegšana ir identiska vai līdzvērtīga (iepriekš minētā dekrēta 25. pants un 2004. gada 5. marta Lēmuma 15.quater panta 2. punkts), īstenošanas pasākumi, turklāt konkrētajā gadījumā regulatīvā iestāde nav pārbaudījusi identiskumu vai līdzvērtību,

                           —

                           visā laikposmā, kurā bija spēkā 2000. gada 17. jūlija Dekrēts, pārbaudot kvotas saistību izpildi, faktiski ir tikuši ņemti vērā tikai sertifikāti par Flandrijas reģionā ražoto zaļo elektroenerģiju, kamēr piegādātājiem, kuri piegādā elektroenerģiju sadales tīklam vai pārvaldes sistēmai pieslēgtajiem gala patērētājiem, nebija nekādas iespējas sniegt pierādījumu, ka iesniegtie izcelsmes apliecinājumi no citām Eiropas Savienības dalībvalstīm atbilst nosacījumam par identisku vai līdzvērtīgu pierādījumu attiecībā uz šādu sertifikāti izsniegšanu pastāvēšanu,

                     ir saderīgs ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 34. pantu un EEZ līguma 11. pantu un/vai LESD 36. pantu un EEZ līguma 13. pantu?

               2)

               Vai valsts regulējums pirmā jautājuma izpratnē ir saderīgs ar agrākās Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvas 2001/77/EK (1) par tādas elektroenerģijas pielietojuma veicināšanu iekšējā elektrības tirgū, kas ražota, izmantojot neizsīkstošos enerģijas avotus, 5. pantu?

               3)

               Vai valsts regulējums pirmā jautājuma izpratnē ir saderīgs ar vienlīdzīgas attieksmes principu un diskriminācijas aizliegumu, kas ir paredzēti tostarp Līguma par Eiropas Savienības darbību 18. pantā un agrākās Eiropas Parlamenta un Padomes (2003. gada) 26. jūnija Direktīvas 2003/54/EK (2) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu 3. pantā?

      (1)  OV L 283, 33. lpp.

      (2)  OV L 176, 37. lpp.


title: Lieta T-474/15: Prasība, kas celta 2015. gada 17. augustā – GGP Italy/Komisija

text:
               5.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/34

         Prasība, kas celta 2015. gada 17. augustā – GGP Italy/Komisija
   (Lieta T-474/15)
   (2015/C 328/31)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) (Castelfranco Veneto, Itālija) (pārstāvji – A. Villani, L. D'Amario un M. Caccialanza, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2015. gada 10. jūnija Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/902, kas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēts 2015. gada 12. jūnijā;

               —

               veikt jebkādus citus par vajadzīgiem atzītus pasākumus;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā prasībā tiek lūgts atcelt Komisijas 2015. gada 10. jūnija Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/902 (2015. gada 12. jūnijaOV, L 147, 22. lpp.), kurā Komisija par pamatotu ir atzinusi ierobežojošu pasākumu, ko Latvija saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/42/EK 11. pantu veikusi attiecībā uz prasītājas ražoto zāliena pļaujmašīnu.
   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Direktīvas 2006/42/EK 20. pants, kurā paredzēts, ka jebkuru saskaņā ar šo direktīvu veikto ierobežojošo pasākumu “precīzi pamato” un par to “pēc iespējas ātrāk paziņo ieinteresētajai pusei, kuru vienlaikus informē par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kādi tai ir pieejami saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem, un par termiņiem, kas jāievēro attiecībā uz šādiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem”.

                           —

                           Šajā ziņā prasītāja uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā par pamatotu ir atzīts pasākums, ar kuru ir smagi aizskartas tās tiesības uz aizstāvību, jo šis Latvijas iestāžu pret to veiktais ierobežojošais pasākums tai neesot ticis paziņots un esot veikts tādas procedūras iznākumā, kura nav norisējusi pienācīgi un kurā ir pieļauti smagi tostarp arī formas prasību pārkāpumi.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpti Direktīvas 2006/42/EK noteikumi par pienākumiem ievērot būtiskās drošuma prasības (5. panta 1. punkts), mašīnu brīvu apriti (6. panta 1. punkts), saskaņoto standartu atbilstības prezumpciju (7. pants), kā arī drošības pasākumu procedūru, ko var izmantot jebkura dalībvalsts (11. pants)].

                           —

                           Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka Latvijas veikto ierobežojošo pasākumu par pamatotu Komisija esot uzskatījusi kļūdaini. Proti, Latvijas iestādes esot apgalvojušas, ka zāliena pļaujmašīna “Stiga Collector 35 EL C350 297352654/S13” neatbilstot Direktīvas 2006/42/EK I pielikumā izklāstītajām drošuma un veselības aizsardzības prasībām tāpēc, ka šī mašīna neatbilst saskaņotajam standartam EN 60335–2-77:2010. Taču laikā, kad prasītāja attiecīgo mašīnu ražoja un laida tirgū, attīstītākais EN 60335–2-77:2010 standarts vēl nebija kļuvis saistošs kā vienīgais standarts, kas ļauj prezumēt atbilstību drošuma un veselības aizsardzības prasībām, jo pašā šajā standartā noteiktajā pārejas posmā joprojām bija spēkā arī agrākais standarts EN 60335–2-77:2006 (kuram attiecīgā mašīna bija atbilstoša).


title: Lieta T-587/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Crosfield Italia/ECHA REACH — Maksājums par vielas reģistrāciju — Mikrouzņēmumiem un mazajiem un vidējiem uzņēmumiem piešķirts samazinājums — Kļūda paziņojumā par uzņēmuma lielumu — Ieteikums 2003/361/EK — Lēmums, ar ko uzlikts administratīvs maksājums — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               24.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/28

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Crosfield Italia/ECHA

   (Lieta T-587/14) (1)

   (REACH - Maksājums par vielas reģistrāciju - Mikrouzņēmumiem un mazajiem un vidējiem uzņēmumiem piešķirts samazinājums - Kļūda paziņojumā par uzņēmuma lielumu - Ieteikums 2003/361/EK - Lēmums, ar ko uzlikts administratīvs maksājums - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2016/C 392/33)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Crosfield Italia Srl (Verona, Itālija) (pārstāvis – M. Baldassarri, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (pārstāvji – sākotnēji M. Heikkilä, E. Bigi, J. P. Trnka un E. Maurage, vēlāk M. Heikkilä, J. P. Trnka un E. Maurage, pārstāvji, kam palīdz C. Garcia Molyneux, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu, atcelt ECHA2014. gada 28. maija Lēmumu SME(2013) 4672, ar kuru ir konstatēts, ka prasītāja neatbilst nosacījumiem, lai saņemtu mazajiem uzņēmumiem paredzēto maksājuma samazinājumu, un tai ir piemērots administratīvais maksājums, un, otrkārt, prasību, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu, atcelt rēķinus, kurus ECHA ir izdevusi pēc Lēmuma SME(2013) 4672 pieņemšanas

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) 2014. gada 28. maija Lēmumu SME(2013) 4672;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 361, 13.10.2014.


title: Lieta C-149/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. martā iesniedza Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia (Polija) – Halina Socha, Dorota Olejnik, Anna Skomra/Szpitalowi Specjalistycznemu im. A. Falkiewicza we Wrocławiu

text:
               20.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 222/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. martā iesniedza Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia (Polija) – Halina Socha, Dorota Olejnik, Anna Skomra/Szpitalowi Specjalistycznemu im. A. Falkiewicza we Wrocławiu

   (Lieta C-149/16)
   (2016/C 222/03)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

      Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Halina Socha, Dorota Olejnik, Anna Skomra

      Atbildētāja: Szpital Specjalistyczny im. A. Falkiewicza we Wrocławiu

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvas 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu (OV L 225, 16. lpp.) (1) 1. panta 1. punkts un 2. pants saistībā ar tiesību efektivitātes principu ir jāinterpretē tādējādi, ka darba devējam, darba līgumos uzteicot atsevišķus darba un samaksas nosacījumus (uzteikums saistībā ar grozījumiem) tikai attiecībā uz atlīdzības nosacījumiem sakarā ar sarežģītu finansiālo situāciju, ir pienākums piemērot šajā direktīvā noteikto procedūru, kā arī konsultēties par šādiem uzteikumiem ar uzņēmuma arodbiedrībām, lai gan valsts tiesībās – 2003. gada 13. marta Likumā par īpašiem noteikumiem attiecībā uz darba tiesisko attiecību izbeigšanu ar darbiniekiem nesaistītu iemeslu dēļ (ustawa o szczególnych zasadach rozwiązywania z pracownikami stosunków pracy z przyczyn niedotyczących pracowników, Dz. U. 2003, Nr. 90, poz 844, ar grozījumiem) 1., 2., 3., 4., 5. un 6. pantā – nav nekādu noteikumu par darba līguma nosacījumu uzteikumu?

      (1)  OV L 225, 16. lpp.


title: Lieta T-525/17: Prasība, kas celta 2017. gada 7. augustā – Taberna Ángel Sierra un citi/VNV

text:
               23.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 357/22

         Prasība, kas celta 2017. gada 7. augustā – Taberna Ángel Sierra un citi/VNV
   (Lieta T-525/17)
   (2017/C 357/29)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Taberna Ángel Sierra, SL (Madride, Spānija) un citi 67 prasītāji (pārstāvis – P. Rúa Sobrino, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               atzīt Regulas (ES) Nr. 806/2014 18. un 29. pantu par prettiesisku un nepiemērojamu;

               —

               piespriest Vienotajai noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šī prasība ir vērsta pret Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija lēmumu SRB/EES/2017/08 par noregulējuma pieņemšanu Banco Popular Español, S.A.
   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-59/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija spriedums – Isotis /Komisija Šķīrējklauzula — Sestā pamatprogramma attiecībā uz pētniecības, tehnoloģijas attīstības un izstāžu pasākumiem, kas veicina Eiropas pētniecības telpas izveidi un jauninājumus (no 2002. līdz 2006. gadam) — Access-eGOV , EU4ALL , eABILITIES , Emerge , Enable un Ask-It līgumi — eTEN programma par Eiropas telekomunikāciju tīkliem — Navigabile un Euridice līgumi — Konkurētspējas un inovāciju pamatprogramma — T-Seniority līgums — Atlikuma samaksa — Pretprasība — Avansu atmaksa — Fiksēta zaudējumu atlīdzība

text:
               1.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/28

         Vispārējās tiesas 2014. gada 16. jūlija spriedums – Isotis/Komisija
   (Lieta T-59/11) (1)

   (Šķīrējklauzula - Sestā pamatprogramma attiecībā uz pētniecības, tehnoloģijas attīstības un izstāžu pasākumiem, kas veicina Eiropas pētniecības telpas izveidi un jauninājumus (no 2002. līdz 2006. gadam) - Access-eGOV, EU4ALL, eABILITIES, Emerge, Enable un Ask-It līgumi - eTEN programma par Eiropas telekomunikāciju tīkliem - Navigabile un Euridice līgumi - Konkurētspējas un inovāciju pamatprogramma - T-Seniority līgums - Atlikuma samaksa - Pretprasība - Avansu atmaksa - Fiksēta zaudējumu atlīdzība)
   2014/C 292/33
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Anagkes – ISOTIS (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis – V. Christianos, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. Condou–Durande un V. Savov, kuriem palīdz S. Pappas, advokāts)

      Priekšmets

   Pirmām kārtām, prasības, pamatojoties uz LESD 272. pantu, ar kurām, pirmkārt, lūdz atzīt par nepamatotu Komisijas prasību par prasītājai saistībā ar līgumiem Nr. 027020 “Access to e-Government Services Employing Semantic Technologies”, Nr. 035242 “A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support”, Nr. 511298 “Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users”, Nr. 034778 “European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning”, Nr. 045056 “Emergency Monitoring and Prevention”, Nr. 045563 “A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease”, Nr. 029255 “NavigAbile: e-inclusion for communication disabilities”, Nr. 517506 “European Recommanded Materials for Distance Learning Courses for Educators” un Nr. 224988 “T-Seniority: Expanding the benefits of information society to older people through digital TV channels”, kas noslēgti starp Eiropas Kopienu un prasītāju, samaksātā finansiālā atbalsta atmaksu un, otrkārt, lūdz piespriest Komisijai samaksāt saskaņā ar līgumiem Nr. 511298 “Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users” un Nr. 034778 “European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning” maksājamā finansiālā atbalsta atlikumu, kā arī, otrām kārtām, pretprasība, ar kuru tiek lūgts piespriest prasītājai atmaksāt visu šo līgumu ietvaros nepamatoti samaksāto atbalstu un fiksētu zaudējumu atlīdzību

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               noraidīt Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis celto prasību;

               2)

               piespriest Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis samaksāt summu EUR 9 99  213,45 apmērā, kurai no 2011. gada 15. jūnija pieskaitīti nokavējuma procenti saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas (ECB) noteikto likmi, kurai pieskaitīti 3,5 punkti, kā finansiālā ieguldījuma, ko tā saņēmusi saistībā ar līgumiem Nr. 027020 “Access to e-Government Services Employing Semantic Technologies”, Nr. 035242 “A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support”, Nr. 511298 “Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users”, Nr. 034778 “European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning”, Nr. 045056 “Emergency Monitoring and Prevention”, Nr. 045563 “A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease”, Nr. 029255 “NavigAbile: e-inclusion for communication disabilities”, Nr. 517506 “European Recommanded Materials for Distance Learning Courses for Educators” un Nr. 224988 “T-Seniority: Expanding the benefits of information society to older people through digital TV channels”, atmaksu;

               3)

               piespriest Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis samaksāt summu EUR 70  471,47 apmērā, kurai no 2011. gada 5. augusta pieskaitīti nokavējuma procenti saskaņā ar ECB noteikto likmi, kurai pieskaitīti 3,5 punkti, kā fiksētu zaudējumu atlīdzību, kas jāmaksā saistībā ar līgumiem Nr. 027020 “Access to e Government Services Employing Semantic Technologies”, Nr. 035242 “A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support”, Nr. 511298 “Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users”, Nr. 034778 “European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning”, Nr. 045056 “Emergency Monitoring and Prevention” un Nr. 045563 “A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease”;

               4)

               Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 89, 19.3.2011.


title: Lieta T-47/07: Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. septembra spriedums — ratiopharm /ITSB ( BioGeneriX ) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes BioGeneriX reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/38

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 16. septembra spriedums — ratiopharm/ITSB (“BioGeneriX”)
   (Lieta T-47/07) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “BioGeneriX’ reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   (2008/C 285/69)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ratiopharm GmbH, Ulma (Vācija) (pārstāvji — sākotnēji S. Völker, vēlāk S. Völker un A. Schabenberger, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2006. gada 20. decembra lēmumu lietā R 1047/2004-4 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “BioGenerix” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               ratiopharm GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 82, 14.4.2007.