title: Lieta T-132/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 15. decembra spriedums — Epcos /ITSB — Epco Sistemas ( “EPCOS” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “EPCOS” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “epco SISTEMAS” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana — Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts))

text:
               5.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/12

         Vispārējās tiesas 2010. gada 15. decembra spriedums — Epcos/ITSB — Epco Sistemas (“EPCOS”)
   (Lieta T-132/09) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “EPCOS” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “epco SISTEMAS” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts (tagad — Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. un 3. punkts))
   2011/C 38/18
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Epcos AG (Minhene, Vācija) (pārstāvji — L. von Zumbusch un S. Schweyer, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — S. Schäffner)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Epco Sistemas, SL (Constanti, Spānija)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2009. gada 19. janvāra lēmumu lietā R 1088/2008-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Epco Sistemas, SL un Epcos AG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Epcos AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 129, 06.06.2009.


title: Lieta C-228/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. februāra rīkojumu apvienotajās lietās no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00 Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija 2013. gada 29. aprīlī iesniedza Hotel Gabrielli srl , iepriekš — Hotel Gabrielli Sandwirth SpA

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/14

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 20. februāra rīkojumu apvienotajās lietās no T-278/00 līdz T-280/00, no T-282/00 līdz T-286/00 un no T-288/00 līdz T-295/00 Albergo Quattro Fontane u.c./Komisija 2013. gada 29. aprīlī iesniedza Hotel Gabrielli srl, iepriekš — Hotel Gabrielli Sandwirth SpA

   (Lieta C-228/13 P)
   2013/C 207/26
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Hotel Gabrielli srl, iepriekš — Hotel Gabrielli Sandwirth SpA (pārstāvji — A. Bianchini un F. Busetto, advokāti)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un Comitato “Venezia vuole vivere”

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto Vispārējās tiesas rīkojumu;

               —

               apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasījumus un līdz ar to:

                           —

                           tiktāl, ciktāl tas ir saprātīgi un prasītāju interesēs, atcelt Eiropas Komisijas 1999. gada 25. novembra Lēmumu 2000/394/EK par atbalsta pasākumiem Venēcijas un Kjodžas teritorijās dibinātajiem uzņēmumiem, kas ir paredzēti Likumos Nr. 30/1997 un Nr. 206/1995, ar ko nosaka atbrīvojumu no sociālā nodrošinājuma maksājumiem;

                           —

                           pakārtoti, atcelt šo iepriekš minēto lēmumu, ciktāl tajā ir uzdots atgūt piešķirtos atbrīvojumus no sociālā nodrošinājuma maksājumiem un ciktāl atbilstoši tam papildus atgūstamajai atbrīvojumu no sociālā nodrošinājuma maksājumiem summai ir piedzenams arī procentu maksājums par nolēmumā paredzētajiem laikposmiem;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās tiesvedības instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Apelācijas sūdzības pamatojumam ir izvirzīti šādi deviņi pamati:

                  Pirmais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā nav atzīts, ka ar attiecīgajiem pasākumiem, ņemot vērā to kompensējošo raksturu, to saņēmējiem netika piešķirtas nekādas priekšrocības.

                  Otrais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā nav izslēgta vai katrā ziņā nav izvērtēta attiecīgo pasākumu spēja ietekmēt konkurenci un Kopienu iekšējo tirdzniecību.

                  Trešais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 2. punkta b) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkts) un EKL 87. panta 3. punkta b) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkts) paredzēto izņēmumu piemērojamība.

                  Ceturtais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts) paredzētā izņēmuma piemērojamība.

                  Piektais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 87. panta 3. punkta d) un e) apakšpunktā (jaunajā redakcijā — LESD 107. panta 3. punkta d) un e) apakšpunkts) paredzēto izņēmumu piemērojamība.

                  Sestais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta EKL 86. panta 2. punktā (jaunajā redakcijā — LESD 106. panta 2. punkts) paredzētā izņēmuma piemērojamība.

                  Septītais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta pastāvoša atbalsta esamība, tādējādi pārkāpjot EKL 88. panta 3. punktu (jaunajā redakcijā — LESD 108. panta 3. punkts) un Regulas Nr. 659/1999 (1) 15. pantu.

                  Astotais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punkta piemērojamība attiecībā uz atgūšanas rīkojumu.

                  Devītais pamats: rīkojums ir kļūdains, ciktāl tajā ir izslēgta Regulas Nr. 659/1999 14. panta 1. punkta piemērojamība attiecībā uz procentu maksājuma piemērošanu.

      (1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).


title: Lieta C-111/08: Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 2. jūlija spriedums ( Högsta domstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SCT Industri AB i likvidation/Alpenblume AB (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Jurisdikcija un spriedumu izpilde — Piemērošanas joma — Bankroti)

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/8

         Tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 2. jūlija spriedums (Högsta domstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — SCT Industri AB i likvidation/Alpenblume AB

   (Lieta C-111/08) (1)

   (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Jurisdikcija un spriedumu izpilde - Piemērošanas joma - Bankroti)
   2009/C 205/12
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Högsta domstolen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: SCT Industri AB i likvidation

      Atbildētāja: Alpenblume AB

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Högsta domstolen — Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.) 1. panta 2. punkta b) apakšpunkta interpretācija — A dalībvalsts tiesas nolēmums neatzīst B dalībvalstī veiktajā maksātnespējas procedūrā ieceltā likvidatora pilnvaras atsavināt maksātnespējīgā uzņēmuma īpašumu A dalībvalstī — Prasība, ko cēlis ieguvējs uzņēmums, par īpašumtiesību atjaunošanu uz kādas sabiedrības kapitāla daļām, kuras tas ieguvis maksātnespējas procedūras ietvaros, bet kuras ir nodotas atpakaļ atsavinātājai sabiedrībai atbilstoši spriedumam, ar kuru atsavinājums ir atzīts par spēkā neesošu

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā paredzētais izņēmums ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams A dalībvalsts tiesas nolēmumam par sabiedrības, kuras juridiskā adrese ir A dalībvalstī, kapitāla daļu īpašuma tiesību reģistrēšanu, saskaņā ar kuru minēto kapitāla daļu atsavināšana ir uzskatāma par spēkā neesošu, pamatojoties uz to, ka A dalībvalsts tiesa neatzīst B dalībvalsts likvidatora pilnvaras B dalībvalstī veiktās un noslēgtās bankrota procedūras ietvaros.

      (1)  OV C 116, 09.05.2008.


title: Lieta C-199/16: Tiesas (ceturtā palāta)2017. gada 19. maija rīkojums (Conseil d'État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – État belge/Max-Manuel Nianga

text:
               28.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 283/28

         Tiesas (ceturtā palāta)2017. gada 19. maija rīkojums (Conseil d'État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – État belge/Max-Manuel Nianga

   (Lieta C-199/16) (1)

   (2017/C 283/40)
   Tiesvedības valoda – franču
   Tiesas (ceturtā palāta) priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 211, 13.6.2016.


title: Lieta C-686/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 27. decembrī iesniedza Högsta förvaltningsdomstolen (Zviedrija) — X AB/Skatteverket

text:
               8.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 71/11

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 27. decembrī iesniedza Högsta förvaltningsdomstolen (Zviedrija) — X AB/Skatteverket

      (Lieta C-686/13)
      (2014/C 71/19)
      Tiesvedības valoda — zviedru

         Iesniedzējtiesa

         Högsta förvaltningsdomstolen

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: X AB

         Atbildētāja: Skatteverket

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai LESD 49. pants un LESD 63. pants nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru domicila dalībvalsts neļauj atskaitīt valūtas kursu svārstību radītos zaudējumus, kuri ir iekļauti ar citā dalībvalstī reģistrētas sabiedrības kapitāla daļām, kas tiek izmantotas komercdarbības vajadzībām, saistītajā kapitāla pieaugumā vai kapitāla zaudējumos, ja domicila dalībvalsts piemēro sistēmu, saskaņā ar kuru kapitāla pieaugums un kapitāla zaudējumi saistībā ar šīm kapitāla daļām ir pilnībā atbrīvoti no nodokļiem?


title: Lieta C-491/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 5. novembrī iesniedza Juzgado de lo Mercantil n ° 3 de Madrid (Spānija) – Rossa dels Vents Assessoria S.L./U Hostels Albergues Juveniles S.L.

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 5. novembrī iesniedza Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid (Spānija) – Rossa dels Vents Assessoria S.L./U Hostels Albergues Juveniles S.L.

   (Lieta C-491/14)
   (2015/C 026/14)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Rossa dels Vents Assessoria S.L.

      Atbildētāja: U Hostels Albergues Juveniles S.L.

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīvas 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (1), 5. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču zīmes īpašnieka ekskluzīvās tiesības aizliegt visām trešajām personām darījumos izmantot viņa preču zīmei identiskus vai līdzīgus apzīmējumus attiecas arī uz trešo personu, kurai pieder vēlāka preču zīme, bez vajadzības iepriekš atzīt šīs pēdējās minētās preču zīmes spēkā neesamību?

      (1)  OV L 299, 25. lpp.


title: Lieta T-503/04: Pirmās instances tiesas 2006. gada 19. oktobra spriedums — Pessoa e Costa pret Komisiju (Pirmās instances tiesas sprieduma izpilde — Starpinstitūciju pārcelšana uz Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru (ENNUC) — Atteikums — Ietekme uz disciplinārlietas izmeklēšanu)

text:
               16.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/15

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 19. oktobra spriedums — Pessoa e Costa pret Komisiju
   (Lieta T-503/04) (1)

   (Pirmās instances tiesas sprieduma izpilde - Starpinstitūciju pārcelšana uz Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru (ENNUC) - Atteikums - Ietekme uz disciplinārlietas izmeklēšanu)
   (2006/C 310/30)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: José Pedro Pessoa e Costa (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un F. Clotuche-Duvieusart, pārstāvji)
   Priekšmets
   Prasība atcelt Komisijas 2003. gada 9. oktobra lēmumu, ar kuru Komisijas ģenerāldirektorāta “Personāls un administrācija” ģenerāldirektors atteicās pārcelt prasītāju uz Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru (ENNUC).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 57, 05.03.2005.


title: Lieta C-82/09: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. aprīļa spriedums ( Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dimos Agios Nikolaos — Kriti/Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (Regula (EK) Nr. 2152/2003 — Mežu un vides mijiedarbības monitorings Savienībā — Definīcijas — Jēdzieni “mežs” un “cita meža zeme” — Piemērošanas joma)

text:
               19.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 161/11

      Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. aprīļa spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Dimos Agios Nikolaos — Kriti/Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

      (Lieta C-82/09) (1)

      (Regula (EK) Nr. 2152/2003 - Mežu un vides mijiedarbības monitorings Savienībā - Definīcijas - Jēdzieni “mežs” un “cita meža zeme” - Piemērošanas joma)
      (2010/C 161/15)
      Tiesvedības valoda — grieķu

         Iesniedzējtiesa

         Symvoulio tis Epikrateias

         Lietas dalībnieki pamata procesā

         Prasītāja: Dimos Agios Nikolaos — Kriti

         Atbildētājs: Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

         Priekšmets

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Symvoulio tis Epikrateias — Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 17. novembra Regulas (EK) Nr. 2152/2003 par mežu un vides mijiedarbības monitoringu Kopienā (Forest Focus) (OV L 324, 1. lpp.) 3. panta a) un b) punkta interpretācija — Jēdzieni “mežs” un “cita meža zeme” — No regulas atšķirīgas definīcijas

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 17. novembra Regulas (EK) Nr. 2152/2003 par mežu un vides mijiedarbības monitoringu Kopienā (Forest Focus) 3. panta a) un b) punkta tiesību normas, kurās šīs regulas aspektā ir definēti jēdzieni “mežs” un “[cita] meža zeme”, ir interpretējamas tādējādi, ka tās neaizliedz tādas valsts tiesību normas, kurās paredzētas citādas šo jēdzienu definīcijas attiecībā uz darbībām, kas nav regulētas šajā regulā.

         (1)  OV C 102, 01.05.2009.


title: Lieta T-478/11: Vispārējās tiesas 2014. gada 2. aprīļa rīkojums – Francija/Komisija Valsts atbalsts — Nacionālās cūkkopju starpprofesiju organizācijas veiktās darbības — Finansēšana ar brīvprātīgām iemaksām, kas ir padarītas par obligātām — Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu — Lēmuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               16.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/27

         Vispārējās tiesas 2014. gada 2. aprīļa rīkojums – Francija/Komisija
   (Lieta T-478/11) (1)

   (Valsts atbalsts - Nacionālās cūkkopju starpprofesiju organizācijas veiktās darbības - Finansēšana ar brīvprātīgām iemaksām, kas ir padarītas par obligātām - Lēmums, ar kuru atbalsta shēma atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu - Lēmuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2014/C 184/46
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji – sākotnēji E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter un J. Rossi, vēlāk E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas un J. Bousin)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji B. Stromsky, C. Urraca Caviedes un S. Thomas, vēlāk B. Stromsky un C. Urraca Caviedes)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 29. jūnija Lēmumu C(2011) 4376, galīgā redakcija, par valsts atbalstu NN 10/2010 – Francija – Nodoklis, ar kuru paredzēts finansēt Nacionālo cūkkopju starpprofesiju organizāciju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 340, 19.11.2011.


title: Lieta C-128/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Tribunal da Relação de Lisboa (Portugāle) — Cruz & Companhia Lda/IFAP — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP u.c.

text:
               15.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Tribunal da Relação de Lisboa (Portugāle) — Cruz & Companhia Lda/IFAP — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP u.c.
   (Lieta C-128/13)
   2013/C 171/21
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal da Relação de Lisboa

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Cruz & Companhia Lda

      Atbildētāji: IFAP — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP un Caixa Central — Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo, CRL

      Prejudiciālais jautājums

   Eiropas Savienības Tiesai tiek iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu par 1987. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 3665/87 (1) 4. panta 1. punkta un 1985. gada 22. jūlija Regulas (EK) Nr. 2220/85 (2) 19. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretāciju saistībā ar garantijas, kas tika sniegta atbilstoši pirmās no minētajām regulām 22. panta 1. punktu, “atbrīvošanu”, ņemot vērā izvirzītos pretrunīgos argumentus.

      (1)  Komisijas 1987. gada 27. novembra Regula (EEK) Nr. 3665/87, kas nosaka vispārējus sīki izstrādātus noteikumus lauksaimniecības produktu eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai (OV L 351, 1. lpp.).

      (2)  Komisijas 1985. gada 22. jūlija Regula (EEK) Nr. 2220/85, ar ko nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus garantijas ķīlu sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem (OV L 205, 5. lpp.).


title: Lieta C-245/04: Tiesas (pirmā palāta) spriedums  2006. gada 6. aprīlī  ( Verwaltungsgerichtshof  lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) —  EMAG Handel Eder OHG  pret  Finanzlandesdirektion für Kärnten  (Prejudiciāls nolēmums — Sestā PVN direktīva — 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts, 28.a panta 1. punkta a) apakšpunkta pirmā daļa, 28.b panta A daļas 1. punkts, 28.c panta A daļas a) apakšpunkta pirmā daļa — Kopienas iekšējā preču nosūtīšana vai transportēšana — Piegādes — Kopienas iekšējās preču iegādes — Secīgi darījumi — Darījumu vieta)

text:
               17.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 143/9

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 6. aprīlī (Verwaltungsgerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — EMAG Handel Eder OHG pret Finanzlandesdirektion für Kärnten

   (Lieta C-245/04) (1)

   (Prejudiciāls nolēmums - Sestā PVN direktīva - 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts, 28.a panta 1. punkta a) apakšpunkta pirmā daļa, 28.b panta A daļas 1. punkts, 28.c panta A daļas a) apakšpunkta pirmā daļa - Kopienas iekšējā preču nosūtīšana vai transportēšana - Piegādes - Kopienas iekšējās preču iegādes - Secīgi darījumi - Darījumu vieta)
   (2006/C 143/17)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa

      Verwaltungsgerichtshof

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: EMAG Handel Eder OHG

      Atbildētājs: Finanzlandesdirektion für Kärnten

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgerichtshof — 8. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretācija Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) — Piegādes vieta trīspusējos vai secīgos darījumos — Preču pirkums, ko vienā dalībvalstī dibināts uzņēmums veic no šajā pat dalībvalstī dibināta uzņēmuma, kas tās ir piegādājis no uzņēmuma, kas dibināts citā dalībvalstī, preces nogādājot tieši saņēmējam uzņēmumam
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               ja divas secīgas vienu un to pašu preču piegādes, ko viens nodokļu maksātājs par atlīdzību veic otram nodokļu maksātājam, kas kā tādi rīkojas, ir veiktas ar šo preču vienu Kopienas iekšējo nosūtīšanu vai vienu Kopienas iekšējo transportēšanu, tikai viena nosūtīšana vai transportēšana no divām piegādēm ir uzskatāma par atbrīvotu no nodokļiem, piemērojot Sestās direktīvas 28.c panta A daļas a) apakšpunkta pirmo daļu Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas ir grozīta ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK.
               Šī interpretācija ir spēkā neatkarīgi no nodokļu maksātājiem — pirmā pārdevēja, starpnieka saņēmēja vai otrā saņēmēja — kas iegūst tiesības rīkoties ar precēm šīs nosūtīšanas vai šīs transportēšanas laikā;

               2)

               tikai tādas piegādes, kas notiek ar preču Kopienas iekšēju nosūtīšanu vai transportēšanu, vietu nosaka saskaņā ar Direktīvas 77/388, kas ir grozīta ar Direktīvu 95/7, 8. panta 1. punkta a) apakšpunktu; jāuzskata, ka tā atrodas šīs nosūtīšanas vai šīs transportēšanas dalībvalstī. Otrās piegādes vietu nosaka saskaņā ar šīs direktīvas 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu; jāuzskata, ka tā atrodas vai nu nosūtīšanas dalībvalstī, vai arī šīs nosūtīšanas vai šīs transportēšanas ceļamērķa dalībvalstī, atkarībā no tā, vai šī piegāde ir pirmā vai otrā no divām secīgām piegādēm.

      (1)  OV C 251, 09.01.2004.


title: Lieta C-313/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 24. jūnija Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Vācija) tiesas rīkojumu lietā Franz Egenberger GmbH Molkerei un Trockenwerk pret Bundesanstalt fuer Landwirthschaft und Ernährung

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 24. jūnija Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Vācija) tiesas rīkojumu lietā Franz Egenberger GmbH Molkerei un Trockenwerk pret Bundesanstalt fuer Landwirthschaft und Ernährung
   (Lieta C-313/04)
   (2004/C 239/05)
   Eiropas Kopienu tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 24. jūnija Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Vācija) tiesas rīkojumu lietā Franz Egenberger GmbH Molkerei un Trockenwerk pret Bundesanstalt fuer Landwirthschaft und Ernährung un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 26. jūlijā.
   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

               1.

               Vai Komisijas (1) Regulas (EK) Nr. 25325/2001 35. panta 2. punkts pārkāpj augstākstāvošu Kopienas likumdošanu, it īpaši EKL 28. pantā noteikto importa kvantitatīvo ierobežojumu un citu pasākumu ar līdzvērtīgu iedarbību aizliegumu, EKL 34. panta 2. punkta 2. teikumā minēto diskriminācijas aizliegumu un Padomes (2) Regulas (EK) Nr. 1255/1999 26. panta 2. punktu, un tādēļ nav spēkā esoša?

               2.

               Vai Komisijas Regulas (EK) Nr. 25325/2001 25. panta 1. punkts pārkāpj augstākstāvošu Kopienas likumdošanu, it īpaši EKL 34. panta 2. punkta 2. teikumā minēto diskriminācijas aizliegumu, Padomes Regulas Nr. 1255/1999 29. panta 2. punkta 2. daļas diskriminācijas aizliegumu, EKL 28. pantu un EKL 82. panta 1. daļu, un tādēļ nav spēkā?

               3.

               Vai Komisijas Regulas (EK) Nr. 25325/2001 25. panta 1. punkts un 35. panta 2. punkts pārkāpj Vispārēja līguma par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XVII panta 1. daļas a) punktu un Konvencijas par importa licencēšanas procedūrām (3) 1. panta 3. daļu, un tādēļ nav spēkā esošas?

      (1)  OV C 341, 29. lpp.

      (2)  OV C 160, 48. lpp.

      (3)  OV C 336, 23.12.1994, 151. lpp.


title: Lieta T-493/08: Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. oktobra rīkojums — Sun World International/ITSB — Kölla Hamburg ( SUPERIOR SEEDLESS ) (Kopienas preču zīme — Daļēja atteikšanās no reģistrācijas — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/29

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. oktobra rīkojums — Sun World International/ITSB — Kölla Hamburg (“SUPERIOR SEEDLESS”)
   (Lieta T-493/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Daļēja atteikšanās no reģistrācijas - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2009/C 312/48
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sun World International LLC, Bakersfield, (Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — M. Holah, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Kölla Hamburg Overseas Import GmbH & Co. KG, Hamburga (Vācija) (pārstāvis — C. Lemke, avocat)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 3. septembra lēmumu lietā R 1378/2007-1 par spēkā neesamības pasludināšanas procesu starp Kölla Hamburg Overseas Import GmbH & Co. KG un Sun World International LLC

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Sun World International LLC sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) un Kölla Hamburg Overseas Import GmbH & Co. KG tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 24.01.2009.


title: Lieta T-566/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 29. aprīļa spriedums – Hostel Tourist World/ITSB – WRI Nominees (“HostelTouristWorld.com”) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiska preču zīme “HostelTouristWorld.com” — Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “HOSTELWORLD.COM” — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Minimālā agrākas preču zīmes raksturīgā atšķirtspēja — Sajaukšanas iespēja

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/35

         Vispārējās tiesas 2015. gada 29. aprīļa spriedums – Hostel Tourist World/ITSB – WRI Nominees (“HostelTouristWorld.com”)
   (Lieta T-566/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas grafiska preču zīme “HostelTouristWorld.com” - Agrāka starptautiska vārdiska preču zīme “HOSTELWORLD.COM” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Minimālā agrākas preču zīmes raksturīgā atšķirtspēja - Sajaukšanas iespēja)
   (2015/C 198/47)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hostel Tourist World, SL (Sevilja, Spānija) (pārstāvis – J. Bartrina Díaz, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – S. Palmero Cabezas)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: WRI Nominees Ltd (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji – sākotnēji G. Kelly un A. Payne, solicitors, vēlāk A. Payne, J. Llevat Vallespinosa un J.-Y. Teindas Maillard, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2013. gada 26. augusta lēmumu lietā R 966/2012–4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp sabiedrību WRI Nominees Ltd un Hostel Tourist World, SL

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Hostel Tourist World, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 31, 1.2.2014.


title: Lieta T-484/12: Prasība, kas celta 2012. gada 6. novembrī — CeWe Color /ITSB ( “SMILECARD” )

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/53

         Prasība, kas celta 2012. gada 6. novembrī — CeWe Color/ITSB (“SMILECARD”)
   (Lieta T-484/12)
   2013/C 26/108
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: CeWe Color AG & Co. OHG (Oldenburg, Vācija) (pārstāvis — U. Sander, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 3. septembra lēmumu lietā R 2279/2011-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SMILECARD” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16. un 40. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 861 691

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-173/13: Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 17. jūlija spriedums ( Cour administrative d'appel de Lyon (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Maurice Leone , Blandine Leone / Garde des Sceaux , Ministre de la Justice , Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales Sociālā politika — EKL 141. pants — Vienlīdzīga darba samaksa vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem — Priekšlaicīga pensionēšanās ar tūlītēju pensijas izmaksu — Papildu darba stāžs pensijas aprēķināšanas mērķiem — Priekšrocības, kuras galvenokārt saņem ierēdnes sievietes — Netieša diskriminācija — Objektīvs pamatojums — Patiesi centieni sasniegt vēlamo mērķi — Saskaņotība, veicot īstenošanu — EKL 141. panta 4. punkts — Pasākumi, kuru mērķis ir kompensēt darba ņēmēju sieviešu profesionālās izaugsmes trūkumus — Nepiemērojamība

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/12

         Tiesas (ceturtā palāta) 2014. gada 17. jūlija spriedums (Cour administrative d'appel de Lyon (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Maurice Leone, Blandine Leone/Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

   (Lieta C-173/13) (1)

   (Sociālā politika - EKL 141. pants - Vienlīdzīga darba samaksa vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem - Priekšlaicīga pensionēšanās ar tūlītēju pensijas izmaksu - Papildu darba stāžs pensijas aprēķināšanas mērķiem - Priekšrocības, kuras galvenokārt saņem ierēdnes sievietes - Netieša diskriminācija - Objektīvs pamatojums - Patiesi centieni sasniegt vēlamo mērķi - Saskaņotība, veicot īstenošanu - EKL 141. panta 4. punkts - Pasākumi, kuru mērķis ir kompensēt darba ņēmēju sieviešu profesionālās izaugsmes trūkumus - Nepiemērojamība)
   2014/C 315/17
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

   Cour administrative d'appel de Lyon

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Maurice Leone, Blandine Leone

      Atbildētāji: Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               EKL 141. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda priekšlaicīgas pensionēšanās ar tūlītēju pensijas izmaksu sistēma, kāda ir aplūkota pamatlietā, rada šim pantam pretrunā esošu netiešu diskrimināciju darba samaksas jomā starp vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem, izņemot, ja to pamato objektīvi apstākļi, kam nav nekādas saistības ar diskrimināciju dzimuma dēļ, piemēram, leģitīms sociālās politikas mērķis, un ja tas ir piemērots, lai patiesi nodrošinātu norādīto un šajā ziņā nepieciešamo mērķi, un tam ir nepieciešams, lai tas patiesi atbilstu centieniem to sasniegt, un tam šajā ziņā ir jātiek ieviestam saskanīgā un sistemātiskā veidā;

               2)

               EKL 141. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda papildu darba stāža pensijas aprēķināšanai sistēma, kāda ir aplūkota pamatlietā, rada šim pantam pretrunā esošu netiešu diskrimināciju darba samaksas jomā starp vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem, izņemot, ja to pamato objektīvi apstākļi, kam nav nekādas saistības ar diskrimināciju dzimuma dēļ, piemēram, leģitīms sociālās politikas mērķis, un ja tas ir piemērots, lai patiesi nodrošinātu norādīto un šajā ziņā nepieciešamo mērķi, un tam ir nepieciešams, lai tas patiesi atbilstu centieniem to sasniegt, un tam šajā ziņā ir jātiek ieviestam saskanīgā un sistemātiskā veidā;

               3)

               EKL 141. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētajos pasākumos neietilpst tādi valsts pasākumi, kādi ir aplūkoti pamatlietā, ar kuriem attiecīgajiem darba ņēmējiem tikai ļauj izmantot paātrinātu pensionēšanos ar tūlītēju pensijas izmaksu un tiem piešķirt papildu darba stāžu pensionēšanās brīdī, nerisinot problēmas, ar kādām viņi varētu saskarties savā profesionālajā izaugsmē.

      (1)  OV C 171, 15.6.2013.


title: Lieta F-125/15: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 21. jūlija spriedums – HB/Komisija Civildienests – Ierēdņi – 2014. gada paaugstināšana amatā – Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkts – Nopelnu salīdzināšana – 2011. un 2012. gada novērtējuma ziņojumi – Vairāku mēnešu prombūtne grūtniecības un dzemdību dēļ 2013. gadā – Novērtējuma ziņojums, kurā nav ietverts nekāds būtisks vērtējums par attiecīgo gadu – Lēmums nepaaugstināt prasītāju amatā 2014. gadā – Pienākums norādīt pamatojumu – Salīdzinošs nopelnu izvērtējums – Apvienotās paaugstināšanas amatā komitejas rekomendācijas trūkums – Piekļuve prasītājas elektroniskajai personas lietai – Apvienotās paaugstināšana amatā komitejas sastāvs – Diskriminācija dzimuma dēļ – Morālais kaitējums

text:
               3.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 364/36

      Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2016. gada 21. jūlija spriedums – HB/Komisija
      (Lieta F-125/15) (1)

      (Civildienests - Ierēdņi - 2014. gada paaugstināšana amatā - Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkts - Nopelnu salīdzināšana - 2011. un 2012. gada novērtējuma ziņojumi - Vairāku mēnešu prombūtne grūtniecības un dzemdību dēļ 2013. gadā - Novērtējuma ziņojums, kurā nav ietverts nekāds būtisks vērtējums par attiecīgo gadu - Lēmums nepaaugstināt prasītāju amatā 2014. gadā - Pienākums norādīt pamatojumu - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums - Apvienotās paaugstināšanas amatā komitejas rekomendācijas trūkums - Piekļuve prasītājas elektroniskajai personas lietai - Apvienotās paaugstināšana amatā komitejas sastāvs - Diskriminācija dzimuma dēļ - Morālais kaitējums)
      (2016/C 364/43)
      Tiesvedības valoda – franču.

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: HB (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Berardis-Kayser un G. Berscheid)

         Priekšmets

      Prasība atcelt Komisijas lēmumu nepaaugstināt prasītāju nākamajā pakāpē (AD 8) 2014. gada paaugstināšanas amatā ietvaros un atlīdzināt iespējami nodarīto morālo kaitējumu

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  HB sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem;

                  3)

                  Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina pusi no HB tiesāšanās izdevumiem.

         (1)  OV C 398, 30.11.2015., 80. lpp.


title: Lieta T-299/06: Prasība, kas celta 2006. gada 25. oktobrī — Leclercq pret Komisiju

text:
               30.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/59

         Prasība, kas celta 2006. gada 25. oktobrī — Leclercq pret Komisiju
   (Lieta T-299/06)
   (2006/C 326/128)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sylvie Leclercq (pārstāvji — S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Komisijas 2006. gada 27. jūlija lēmumu, ciktāl ar to prasītājai ir liegta tās pieprasītā pieeja Komisijas dokumentiem;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               piespriest atbildētājai, pamatojoties uz ārpuslīgumisko atbildību, samaksāt prasītājai EUR 50 dienā sākot no apstrīdētā lēmuma pieņemšanas dienas.

         Pamati un galvenie argumenti
   Šajā prasībā prasītāja lūdz atcelt Komisijas ģenerālsekretāra pieņemto 2006. gada 27. jūlija lēmumu, ar ko ir noraidīts prasītājas pieteikums dot pieeju izrakstam no datubāzēm, kurās iekļauta informācija par Komisijas darbiniekiem. Komisijas norādītie atteikuma iemesli ir vienīgi norāde, ka pieteikums pārsniedz Regulas Nr. 1049/2001 (1) piemērošanas jomu, jo šajā gadījumā jautājums nav par pieteikumu dot pieeju esošam dokumentam, kas ir iestādes rīcībā minētās regulas nozīmē.
   Prasības pamatojumam prasītāja norāda divus pamatus. Pirmais no tiem ir par Regulas Nr 1049/2001 3. panta a) punkta pārkāpumu tādā ziņā, ka Komisija apstrīdētajā lēmumā ir izslēgusi datubāzi no dokumentu jēdziena. Prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, šādi izslēdzot datubāzi no dokumentu jēdziena, kā nav paredzēts minētajā regulā, un tas ir pretrunā ar plašu interpretāciju, kas pēc tās uzskatiem ir jāpiemēro attiecībā uz dokumenta jēdzienu Regulas Nr. 1049/2001 nozīmē.
   Otrs pamats ir par Regulas Nr. 1049/2001 4. panta pārkāpumu un pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi, jo Komisija apstrīdētajā lēmumā nav norādījusi, kādā ziņā pieprasītais dokuments var kaitēt sabiedrības vai privātām interesēm, lai varētu atteikt pieeju, pamatojoties uz kādu no šīs regulas 4. pantā paredzētajiem izņēmumiem.
   Prasītāja apgalvo, ka Komisijas iespējami prettiesiskā rīcība — jo šī rīcība ir pretrunā ar Regulu Nr. 1049/2001 — var izraisīt Komisijas ārpuslīgumisko atbildību atbilstoši EKL 288. panta otrajai daļai. Tāpēc viņa lūdz atlīdzināt gan zaudējumus, gan morālo kaitējumu, ko Komisija viņai nodarījusi.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).


title: Lieta T-271/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Citymo S.A. iesniedza 2004. gada 5. jūlijā

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/31

         Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Citymo S.A. iesniedza 2004. gada 5. jūlijā
   (Lieta T-271/04)
   (2004/C 262/60)
   tiesvedības valoda – franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 5. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Citymo S.A., nodibināta Briselē, kuru pārstāv Pierre Van Ommeslaghe un Isabelle Heenen, advokāti, kas norādījuši adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atzīt, ka atbildētājas līgumiskā atbildība ir iestājusies pašas atbildētājas vainas dēļ un piespriest atbildētājai samaksāt prasītājai 27 330 577,77 eiro, kas atbilst aprēķinātajam zaudējumu apmēram, kā arī likumiskos procentus, kas piemērojami Beļģijā (pašlaik 7 %), no prasības pieteikuma iesniegšanas dienas līdz faktiskās samaksas dienai; šī summa iztiesāšanas gaitā var tikt pielāgota, to palielinot vai samazinot;

               —

               pakārtoti, atzīt, ka Kopienai, ko pārstāv Komisija, iestājas atbildība, un piespriest Komisijai samaksāt 20 589 332,22 eiro kā nodarīto zaudējumu atlīdzību, kā arī nokavējuma procentus par šo summu no dienas, kad tiks taisīts spriedums, līdz faktiskās samaksas dienai ar procentu likmi 6 %; šī summa iztiesāšanas gaitā var tikt pielāgota, to palielinot vai samazinot;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apliecina, ka ir noslēgusi nomas līgumu ar Komisiju, kura priekšmets ir ēka Briselē un kuras platība ir 16 954 m2. Komisija pat ir devusi piekrišanu tam, ka nomnieks pasūta vajadzīgos telpu iekārtošanas darbus.
   Tomēr līdz 2003. gada 1. novembrim, dienai, kad stājās spēkā nomas līgums, Komisija norādīja, ka nav paredzējusi ne pieņemt iznomāto īpašumu, ne arī atlīdzināt prasītājai par jau pasūtītajiem darbiem.
   Savu prasījumu pamatojumam prasītāja norāda, ka

               —

               kaut arī Komisija minēto nomas līgumu oficiāli neparakstīja, tas pusēm bija saistošs, jo saskaņā ar Beļģijas tiesībām līgumam pietiek tikai ar pušu vienošanos, formalitātes nav nepieciešamas;

               —

               Komisijas atbildība iestājas sakarā ar tās atteikšanos līgumu pildīt.

         Prasītāja lūdz atcelt līgumu Komisijas vainas dēļ, piemērojot Beļģijas Civilkodeksa 1.184. pantu, un piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus, kas rodas sakarā ar šo atcelšanu.
   Pakārtoti, tad, ja Pirmās instances tiesa neatzītu, ka minētais līgums ir noslēgts, prasītāja uzskata, ka Komisija būtu vainojama ārpuslīgumiskā pārkāpumā saistībā ar sarunu izbeigšanu. Šajā sakarā tā norāda, ka atbildētājas rīcība ir pretrunā labai ticībai, aizskarot Citymo tiesisko paļāvību sarunu gaitā par līguma slēgšanu un ļaujot tai domāt, ka līgums tiks noslēgts, lai pēc tam atteiktos no minētā līguma, godīgi nepaziņojot otrai pusei par savu attieksmes maiņu.


title: Lieta T-483/17: Prasība, kas celta 2017. gada 28. jūlijā – García Suárez u.c./Komisija un VNV

text:
               2.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 330/13

         Prasība, kas celta 2017. gada 28. jūlijā – García Suárez u.c./Komisija un VNV
   (Lieta T-483/17)
   (2017/C 330/17)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: María de la Soledad García Suárez (Madride, Spānija), María del Carmen Chueca García (Madride), Sol María Chueca García (Madride), Alejandro María Chueca García (Madride), José María Chueca García (Madride) un Ignacio María Chueca García (Madride) (pārstāvis – A. Rivas Rodríguez, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija lēmumu (SRB/EES/2017/08) attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu sabiedrībai Banco Popular Español SA un Komisijas 2017. gada 7. jūnija lēmumu (ES) 2017/1246, ar ko apstiprina Banco Popular Español S.A. noregulējuma shēmu;

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt zaudējumus, kas izriet no Banco Popular Español, S.A prasītāju īpašumā esošo akciju vērtības zuduma, zaudējuma atlīdzības aprēķināšanai ņemot vērā starpību starp akciju vērtību uz 2017. gada 6. jūniju, proti, EUR 9 212,34, kā arī attiecīgus procentus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-482/17 Comercial VascongadaRrecalde/Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-32/13 P: Vispārējās tiesas 2013. gada 19. decembra rīkojums — da Silva Tenreiro /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Pieņemšana darbā — Paziņojums par vakanci — Iecelšana Komisijas Tieslietu ģenerāldirektorāta A direktorāta “Civiltiesības” direktora amatā — Prasītāja kandidatūras noraidīšana — Cita kandidāta iecelšana amatā — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/32

         Vispārējās tiesas 2013. gada 19. decembra rīkojums — da Silva Tenreiro/Komisija
   (Lieta T-32/13 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Paziņojums par vakanci - Iecelšana Komisijas Tieslietu ģenerāldirektorāta A direktorāta “Civiltiesības” direktora amatā - Prasītāja kandidatūras noraidīšana - Cita kandidāta iecelšana amatā - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2014/C 45/54
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Mario Paulo da Silva Tenreiro (Kraainem, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, J.-N. Louis un D. de Abreu Caldas, avocats)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Eggers un C. Ehrbar)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2012. gada 14. novembra spriedumu lietā F-120/11 da Silva Tenreiro/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), lūdzot atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Mario Paulo da Silva Tenreiro sedz savus, kā arī atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas šajā instancē radušies Eiropas Komisijai.

      (1)  OV C 86, 23.3.2013.


title: Lieta T-179/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija spriedums — Sport Eybl & Sports Experts /ITSB — Seven ( “SEVEN SUMMITS” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “SEVEN SUMMITS” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “Seven” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               7.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/16

         Vispārējās tiesas 2012. gada 22. maija spriedums — Sport Eybl & Sports Experts/ITSB — Seven (“SEVEN SUMMITS”)
   (Lieta T-179/11) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “SEVEN SUMMITS” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas grafiska preču zīme “Seven” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   2012/C 200/32
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Wels, Austrija) (pārstāvis — S. Fürst, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Seven SpA (Leinì, Itālija) (pārstāvis — D. Sindico, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 17. janvāra lēmumu lietā R 364/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Seven SpA un Sport Eybl & Sports Experts GmbH

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eybl & Sports Experts GmbH sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) un Seven SpA tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 152, 21.5.2011.


title: Lieta C-37/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 29. janvārī iesniedza Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Itālija) – Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s./Comune di Monastir, Equitalia Centro SpA

text:
               27.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/31

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 29. janvārī iesniedza Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Itālija) – Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s./Comune di Monastir, Equitalia Centro SpA

   (Lieta C-37/15)
   (2015/C 138/42)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s.

      Atbildētājas: Comune di Monastir un Equitalia Centro SpA

      Prejudiciālais jautājums

   Vai ar Kopienu tiesībām ir saderīgs tiesiskais regulējums, kas ieviests ar Leģislatīvā dekrēta Nr. 152/2006 188. pantu un ar Vides ministrijas 2009. gada 17. [decembra] dekrētu, saskaņā ar kuru Direktīvas 2008/98/EK (1) transponēšanai pieņemto tiesību aktu stāšanās spēkā ir atlikta līdz brīdim, kad tiks pieņemts ministrijas dekrēts, kurā ir paredzēti minēto transponēšanas tiesību aktu tehniskie noteikumi un spēkā stāšanās termiņi?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīva 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu (OV L 312, 3. lpp.).


title: Lieta C-166/13: Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 5. novembra spriedums ( Tribunal administratif de Melun (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sophie Mukarubega/Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vīzu politika, patvēruma politika, imigrācijas politika un cita politika, kas saistīta ar personu brīvu pārvietošanos — Direktīva 2008/115/EK — To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi — Atgriešanas lēmuma pieņemšanas procedūra — Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips — Trešās valsts valstspiederīgā, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, tiesības tikt uzklausītam pirms tāda lēmuma pieņemšanas, kas var ietekmēt viņa intereses — Iestādes atteikums piešķirt trešās valsts valstspiederīgajam, kurš valstī atrodas nelikumīgi, uzturēšanās atļauju patvēruma meklētāja statusā vienlaikus ar pienākumu atstāt teritoriju — Tiesības tikt uzklausītam pirms atgriešanas lēmuma pieņemšanas

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/7

         Tiesas (piektā palāta) 2014. gada 5. novembra spriedums (Tribunal administratif de Melun (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sophie Mukarubega/Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

   (Lieta C-166/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vīzu politika, patvēruma politika, imigrācijas politika un cita politika, kas saistīta ar personu brīvu pārvietošanos - Direktīva 2008/115/EK - To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi - Atgriešanas lēmuma pieņemšanas procedūra - Tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips - Trešās valsts valstspiederīgā, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, tiesības tikt uzklausītam pirms tāda lēmuma pieņemšanas, kas var ietekmēt viņa intereses - Iestādes atteikums piešķirt trešās valsts valstspiederīgajam, kurš valstī atrodas nelikumīgi, uzturēšanās atļauju patvēruma meklētāja statusā vienlaikus ar pienākumu atstāt teritoriju - Tiesības tikt uzklausītam pirms atgriešanas lēmuma pieņemšanas)
   (2015/C 007/08)
   Tiesvedības valoda – franču

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal administratif de Melun

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Sophie Mukarubega

      Atbildētājs: Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

      Rezolutīvā daļa:

   Tādos apstākļos kā pamatlietā tiesības tikt uzklausītam visas procedūras laikā, kas ir piemērojams Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/115/EK par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, it īpaši tās 6. panta, kontekstā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tām pretrunā nav tas, ka valsts iestāde neuzklausa trešās valsts valstspiederīgo konkrēti par atgriešanas lēmumu, ja šī valsts iestāde – pēc tam, kad tā procedūras, kurā pilnībā tika ievērotas minētās personas tiesības tikt uzklausītai, noslēgumā ir konstatējusi viņas nelikumīgu uzturēšanos, – attiecībā uz viņu ir iecerējusi pieņemt šādu lēmumu neatkarīgi no tā, vai šis atgriešanas lēmums ir vai nav pieņemts pēc uzturēšanās atļaujas atteikuma.

      (1)  OV C 164, 8.6.2013.


title: Apvienotās lietas no C-446/12 līdz C-449/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 16. aprīļa spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – W. P. Willems/Burgemeester van Nuth (C-446/12), H. J. Kooistra/Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), M. Roest/Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), L. J. A. van Luijk/Burgemeester van Den Haag (C-449/12) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Biometriska pase — Biometriski dati — Regula (EK) Nr. 2252/2004 — 1. panta 3. punkts — 4. panta 3. punkts — Apkopoto datu izmantošana citiem mērķiem, nevis pasu un ceļošanas dokumentu izsniegšanai — Biometriskus datus saturošu datubāzu izveidošana un izmantošana — Tiesiskās garantijas — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 7. un 8. pants — Direktīva 95/46/EK — 6. un 7. pants — Tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību — Tiesības uz personas datu aizsardzību — Piemērošana identifikācijas kartēm

text:
               15.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 198/2

         Tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 16. aprīļa spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – W. P. Willems/Burgemeester van Nuth (C-446/12), H. J. Kooistra/Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), M. Roest/Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), L. J. A. van Luijk/Burgemeester van Den Haag (C-449/12)
   (Apvienotās lietas no C-446/12 līdz C-449/12) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Biometriska pase - Biometriski dati - Regula (EK) Nr. 2252/2004 - 1. panta 3. punkts - 4. panta 3. punkts - Apkopoto datu izmantošana citiem mērķiem, nevis pasu un ceļošanas dokumentu izsniegšanai - Biometriskus datus saturošu datubāzu izveidošana un izmantošana - Tiesiskās garantijas - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 7. un 8. pants - Direktīva 95/46/EK - 6. un 7. pants - Tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību - Tiesības uz personas datu aizsardzību - Piemērošana identifikācijas kartēm)
   (2015/C 198/02)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Raad van State

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: W. P. Willems (C-446/12), H. J. Kooistra (C-447/12), M. Roest (C-448/12), L. J. A. van Luijk (C-449/12)

      Atbildētāji: Burgemeester van Nuth (C-446/12), Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), Burgemeester van Den Haag (C-449/12)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 2004. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2252/2004 par drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Regulu (EK) Nr. 444/2009, 1. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šī regula nav piemērojama tādām identifikācijas kartēm, ko dalībvalsts izsniedz saviem valstspiederīgajiem, kā Nīderlandes identifikācijas kartes, neatkarīgi gan no to derīguma termiņa, gan no iespējas tās izmantot ceļojumos ārpus šīs dalībvalsts;

               2)

               Regulas Nr. 2252/2204, kas grozīta ar Regulu Nr. 444/2009, 4. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to neliek dalībvalstīm nodrošināt savā tiesiskajā regulējumā, ka atbilstoši šai regulai apkopotie un glabātie biometriskie dati netiek apkopoti, apstrādāti un izmantoti citiem mērķiem kā vien pases vai ceļošanas dokumenta izsniegšana, jo šāds aspekts šīs regulas piemērošanas jomā neietilpst.

      (1)  OV C 26, 26.1.2013.


title: Lieta T-159/12: Prasība, kas celta 2012. gada 4. aprīlī — Pri/ITSB — Belgravia Investment Group ( “PRONOKAL” )

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/21

         Prasība, kas celta 2012. gada 4. aprīlī — Pri/ITSB — Belgravia Investment Group (“PRONOKAL”)
   (Lieta T-159/12)
   2012/C 194/36
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pri SA (Clémency, Luksemburga) (pārstāvji — C. Marí Aguilar un F. J. Márquez Martín, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Belgravia Investment Group Ltd (Tortola, Britu Virdžīnas)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2011. gada 20. decembra lēmumu lietā R 311/2011-2, ar kuru ir noraidīta Pri SA apelācijas sūdzība un daļēji apmierināts BELGRAVIA pieteikums par Kopienas preču zīmes Nr. 5744099 “PRONOKAL” reģistrāciju attiecībā uz 5., 29., 30. un 32. klasi, un pilnībā noraidīt BELGRAVIA pieteikumu par preču zīmes Nr. 5744099 “PRONOKAL” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz 5., 29., 30. un 32. klasi, jo tā ir pretrunā Pri SA tiesībām;

               —

               piespriest lietas dalībniekam, kas iebilst pret šo prasību, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus atbilstoši Reglamenta 87. panta 2. un 3. punktam.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Belgravia Investment Group Ltd

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PRONOKAL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5., 29., 30. un 32. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 5744099

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiska preču zīme un firma “PRONOKAL” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: daļēji noraidīt iebildumus un daļēji apmierināt preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 2. punkta c) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-561/10 P: Tiesas 2011. gada 20. septembra rīkojums — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE /Eiropas Komisija (Apelācija — Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā — Informātikas pakalpojumi SEI BUD/AMD/CR sistēmu uzturēšanai — Piedāvājuma noraidīšana — Nepietiekams pamatojums — Kļūdains faktu un pierādījumu vērtējums)

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 25/23

      Tiesas 2011. gada 20. septembra rīkojums — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Eiropas Komisija
      (Lieta C-561/10 P) (1)

      (Apelācija - Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā - Informātikas pakalpojumi SEI BUD/AMD/CR sistēmu uzturēšanai - Piedāvājuma noraidīšana - Nepietiekams pamatojums - Kļūdains faktu un pierādījumu vērtējums)
      (2012/C 25/41)
      Tiesvedības valoda –angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (pārstāvis — N. Korogiannakis, dikigoros)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Delaude un N. Bambara)

         Priekšmets

      Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2010. gada 9. septembra spriedumu lietā T-387/08 Evropaïki Dynamiki/Komisija, ar kuru noraidīta prasība, pirmkārt, atcelt OPOCE2008. gada 20. jūnija lēmumu, ar ko noraidīts apelācijas sūdzības iesniedzējas piedāvājums, kurš tika iesniegts saistībā ar aicinājumu iesniegt piedāvājumu, lai noslēgtu pamatlīgumus par informātikas pakalpojumiem SEI-BUD/AMD/CR sistēmu uzturēšanai un saistītajiem pakalpojumiem (Nr. AO 10185) (OV 2008/S 43-058884), kā arī lēmumu par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu citam pretendentam un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  apelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 72, 5.03.2011.


title: Lieta T-124/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 28. oktobra spriedums – Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (“UNICORN”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “UNICORN” reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “UNICORN” un agrāka valsts grafiska preču zīme, kurā attēlota vienradža galva — Relatīvs atteikuma pamats — Reputācija — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts

text:
               12.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 462/16

         Vispārējās tiesas 2016. gada 28. oktobra spriedums – Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (“UNICORN”)
   (Lieta T-124/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “UNICORN” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas un grafiskas preču zīmes “UNICORN” un agrāka valsts grafiska preču zīme, kurā attēlota vienradža galva - Relatīvs atteikuma pamats - Reputācija - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)
   (2016/C 462/18)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Unicorn a.s. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvis – L. Lorenc, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – M. Rajh)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Kipra)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2015. gada 13. janvāra lēmumu lietā R 149/2014-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Unicorn un Mercilink Equipment Leasing

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Unicorn a.s. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 171, 26.5.2015.


title: Lietas T-57/97 izslēgšana no reģistra

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/62

         Lietas T-57/97 (1) izslēgšana no reģistra
   (2005/C 217/127)

      (tiesvedības valoda — holandiešu)

   2005. gada 16. jūnijā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-57/97 R Dusselaar/Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija.

      (1)  OV C 142, 10.05.1997.


title: lieta T-483/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Armour Pharmaceutical Company iesniedza 2004. gada 8. decembrī

text:
               19.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/21

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Armour Pharmaceutical Company iesniedza 2004. gada 8. decembrī
   (lieta T-483/04)
   (2005/C 69/39)
   valoda, kurā tika iesniegta prasība - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 8. decembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Armour Pharmaceutical Company, Bridgewater (ASV), kuru pārstāv Richard Gilbey, avocat.

      Teva Pharmaceutical Industries Limited ir arī puse procesā Apelāciju ceturtajā padomē.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1.

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 7. septembra lēmumu (lieta R 295/2003-4) un apstiprināt Iebildumu nodaļas 2003. gada 28. februāra lēmumu, ar ko pilnībā apmierināti iebildumi;

               2.

               piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

               Teva Pharmaceutical Industries Limited

               Attiecīgā Kopienas preču zīme:

               Vārdiska preču zīme “GALZIN” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē (farmaceitiskie preparāti Vilsona slimības ārstēšanai – pieteikums Nr. 1 606 102)

               Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

               Prasītāja

               Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

               Valsts vārdiska preču zīme “CALSYN” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē (farmaceitiskie un medicīniskie preparāti un, jo īpaši, preparāti uz kalcija bāzes – Francijas preču zīme Nr. 1 226 303)

               Iebildumu nodaļas lēmums:

               Apmierināt iebildumu

               Apelāciju padomes lēmums:

               Atcelt iebildumu nodaļas lēmumu

               Izvirzītie pamati:

               Regulas (EK) Nr. 40/941 43. panta 2. punkta kļūdaina interpretācija, jo netika ņemts vērā pieprasīto preču kopums un netika veikts abu preču zīmju visaptverošs salīdzinājums. Preces, kuras aptver abas konfliktējošās preču zīmes, ir līdzīgas.


title: Tiesas spriedums (virspalāta) 2005. gada 1. februārī lietā C-203/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 249. un 307. pants — Direktīvas 76/207/EEK 2. un 3. pants — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm — Aizliegums nodarbināt sievietes pazemes darbos kalnrūpniecības nozarē, kā arī darbos paaugstināta spiediena apstākļos un niršanas darbos)

text:
               2.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/4

      TIESAS SPRIEDUMS

   (virspalāta)
   2005. gada 1. februārī
   lietā C-203/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - EKL 249. un 307. pants - Direktīvas 76/207/EEK 2. un 3. pants - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm - Aizliegums nodarbināt sievietes pazemes darbos kalnrūpniecības nozarē, kā arī darbos paaugstināta spiediena apstākļos un niršanas darbos)
   (2005/C 82/07)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā C-203/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 12. maijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - N. Yerrell un H. Kreppel) pret Austrijas Republiku (pārstāvji - H. Dossi un E. Riedl), Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris, palātas priekšsēdētāji P. Jann, C. W. A. Timmermans un A. Rosas, tiesneši J.-P. Puissochet, R. Schintgen, tiesnese N. Colneric (referente), tiesneši J. Malenovský, J. Klučka, U. Lõhmus un E. Levits, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2005. gada 1. februārī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               saglabājot spēkā 1973. gada 25. jūlijaDruckluft- und Taucherarbeiten- Verordnung (Dekrēts par darbiem paaugstināta spiediena atmosfērā un niršanas darbiem) 8. un 31. pantā vispārējo aizliegumu nodarbināt sievietes paaugstināta spiediena atmosfērā un niršanas darbos, paredzot pirmajam no šiem gadījumiem nedaudzus izņēmumus, Austrijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 2. un 3. pants Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīvā 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               katra puse sedz savus izdevumus pati.

      (1)  OV C 158, 05.07.2003.


title: Lieta F-81/09: Prasība, kas celta 2009. gada 28. septembrī — Marcuccio /Komisija

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/44

         Prasība, kas celta 2009. gada 28. septembrī — Marcuccio/Komisija
   (Lieta F-81/09)
   2009/C 312/72
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Luigi Marcuccio, Tricase (Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, avvocato)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Komisijas lēmuma, ar ko daļēji ir noraidīts prasītāja lūgums atcelt Komisijas lēmumu par neizmaksātā invaliditātes pabalsta, kurš viņam tika maksāts no 2005. gada jūnija līdz 2008. gada aprīlim, nokavējuma procentu aprēķinu, atcelšana

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētājas lēmumu, lai kāda arī būtu tā forma, par daļēju 2008. gada 8. septembra lūgumu noraidīšanu, kas pievienots šī pieteikuma par lietas ierosināšanu A 1 pielikumā, proti, atcelt lēmumu, lai kāda arī būtu tā forma, ar kuru Komisija aprēķināja un prasītājam pārskaitīja nokavējuma procentus, kurus tā viņam bija parādā par katru prasītājam pārskaitītā invaliditātes pabalsta ikmēneša summas daļu, kas attiecās uz laikposmu no 2005. gada jūnija līdz 2008. gada aprīlim; tā vietā, lai šos procentus maksātu konkrētā laikposma katra mēneša beigās, tie viņam tika samaksāti vienā reizē 2008. gada 29. maijā ar 2008. gada 28. maija valūtas vērtību un par mazāku summu nekā tā, kāda viņam būtu aprēķināta un izmaksāta, ja būtu piemēroti 2008. gada 8. septembra lūgumā ietvertie kritēriji, proti: a) ja par dies ad quem būtu uzskatīts 2008. gada 29. maijs; b) ja par dies a quo būtu uzskatīta nākamā mēneša, kurā būtu bijis prasītājam jāsamaksā katra attiecīgā mēneša summas daļa, pirmā diena; c) ja piemērotā procentu likme būtu bijusi 10 % gadā ar ikgadēju kapitalizāciju;

               —

               atcelt 2008. gada 16. decembra notu, kas pievienota šī prasības pieteikuma A 2 pielikumā, tiktāl, ciktāl tā prasītājam ir nelabvēlīga, proti, tajās daļās, kurās Komisija daļēji ir noraidījusi 2008. gada 8. septembra lūgumu un kurās tā aprēķināja un izmaksāja procentus par mazāku summu nekā Komisija būtu aprēķinājusi un izmaksājusi, ja tā būtu piemērojusi 2008. gada 8. septembra lūgumā ietvertos kritērijus;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam starpību starp procentu summu, kas aprēķināta, piemērojot 2008. gada 8. septembra lūgumā ietvertos kritērijus, un procentu summu, kas ir faktiski pārskaitīta, vajadzības gadījumā atbilstoši EKL 241. pantam (agrāk 184. pants) nepiemērot šai prāvai Finanšu regulas, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, punktus par procentu likmes summas noteikšanas kritērijiem, kas jāpiemēro Komisijas parādam personai, uz kuru attiecas Civildienesta noteikumi, kā arī par procentu kapitalizāciju;

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam procentus ar likmi 10 % gadā un ar ikgadēju kapitalizāciju, sākot no 2008. gada 29. maija līdz faktiskai samaksai par starpību starp procentiem, kā arī samaksā EUR 1, vajadzības gadījumā atbilstoši EKL 241. pantam (agrāk 184. pants) nepiemērot šai prāvai Finanšu regulas punktus par tādas procentu likmes summas noteikšanas kritērijiem, kas jāpiemēro Komisijas parādam personai, uz kuru attiecas Civildienesta noteikumi, kā arī par procentu kapitalizāciju;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, procentus un honorārus, kas saistīti ar šo prasību;

               —

               vajadzības gadījumā atcelt lēmumu, lai kāda arī būtu tā forma, ar ko ir noraidīta 2009. gada 18. februāra sūdzība un 2009. gada 29. maija nota.


title: Lieta C-272/13: Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 17. jūlija spriedums ( Commissione Tributaria Regionale per la Toscana (Itāilja) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Equoland Soc. coop. arl / Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pievienotās vērtības nodoklis — Sestā direktīva 77/388/EEK — Direktīva 2006/112/EK — Preču, kurām paredzēts noliktavas režīms, kas nav muitas noliktavas režīms, ievešanas atbrīvojums no nodokļa — Pienākums fiziski ievest preces noliktavā — Neievērošana — Pienākums maksāt PVN, neraugoties uz to, ka tas jau ir ticis samaksāts apgrieztās iekasēšanas procedūrā

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/16

         Tiesas (sestā palāta) 2014. gada 17. jūlija spriedums (Commissione Tributaria Regionale per la Toscana (Itāilja) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Equoland Soc. coop. arl/Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

   (Lieta C-272/13) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis - Sestā direktīva 77/388/EEK - Direktīva 2006/112/EK - Preču, kurām paredzēts noliktavas režīms, kas nav muitas noliktavas režīms, ievešanas atbrīvojums no nodokļa - Pienākums fiziski ievest preces noliktavā - Neievērošana - Pienākums maksāt PVN, neraugoties uz to, ka tas jau ir ticis samaksāts apgrieztās iekasēšanas procedūrā)
   2014/C 315/23
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Commissione Tributaria Regionale per la Toscana

      Pamatlietas puses

      Prasītāja pirmajā instancē/apelācijas sūdzības iesniedzēja: Equoland Soc. coop. arl

      Atbildētāja: Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 2006. gada 14. februāra Direktīvu 2006/18/EK, 16. panta 1. punkts, redakcijā, kas izriet no tās 28.c panta, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neliedz valsts tiesisko regulējumu, ar ko šajā tiesiskajā regulējumā paredzēto atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa par importu maksas pakārto nosacījumam, ka ievestajām precēm, kurām saistībā ar šo nodokli ir paredzēts akcīzes preču noliktavas režīms, ir jābūt tajā fiziski nogādātām;

               2)

               Sestā direktīva 77/388, kas grozīta ar Direktīvu 2006/18, ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši pievienotās vērtības nodokļa neitralitātes principam tā nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, kuru piemērojot dalībvalsts pieprasa samaksāt pievienotās vērtības nodokli par importu, pat ja tas tiesību aktos paredzētajā kārtībā jau ir ticis veikts apgrieztās iekasēšanas procedūrā ar sev izsniegtu rēķinu un ierakstīšanu nodokļu maksātāja pirkšanas vai pārdošanas reģistrā.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013.


title: Lietas no T-112/14 līdz T-116/14 un T-119/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Molinos Río de la Plata u.c./Padome Dempings — Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas imports — Galīgais antidempinga maksājums — Prasība atcelt tiesību aktu — Profesionāla apvienība — Tiešs skārums — Individuāls skārums — Pieņemamība — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkts — Normālā vērtība — Ražošanas izmaksas

text:
               31.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 402/30

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedums – Molinos Río de la Plata u.c./Padome
   (Lietas no T-112/14 līdz T-116/14 un T-119/14) (1)

   (Dempings - Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas imports - Galīgais antidempinga maksājums - Prasība atcelt tiesību aktu - Profesionāla apvienība - Tiešs skārums - Individuāls skārums - Pieņemamība - Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 5. punkts - Normālā vērtība - Ražošanas izmaksas)
   (2016/C 402/32)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Molinos Río de la Plata SA (Buenosairesa, Argentīna) (lieta T-112/14), Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI y A (Baijablanka [Bahia Blanca], Argentīna) (lieta T-113/14), Vicentin SAIC (Aveljaneda [Avellaneda], Argentīna) (lieta T-114/14), Aceitera General Deheza SA (General Deheza, Argentīna) (lieta T-115/14), Bunge Argentina SA (Buenosairesa) (T-116/14), Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) (Buenosairesa) (lieta T-119/14) (pārstāvji – J.-F. Bellis, R. Luff un G. Bathory, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – sākotnēji S. Boelaert un B. Driessen, vēlāk H. Marcos Fraile, pārstāvji, kuriem palīdz R. Bierwagen un C. Hipp, advokāti)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – M. França un A. Stobiecka-Kuik) un European Biodiesel Board (EBB) (Brisele, Beļģija) (pārstāvji – O. Prost un M.-S. Dibling, advokāti)

      Priekšmets

   Prasības, kas celtas, pamatojoties uz LESD 263. pantu, un kurās tiek lūgts lietā T-119/14 atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV 2013, L 315, 2. lpp.), savukārt lietās no T-112/14 līdz T-116/14 atcelt šo regulu, ciktāl tajā prasītājām šajās lietās ir piemērots antidempinga maksājums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apvienot lietas T-112/14, T-113/14, T-114/14, T-115/14, T-116/14 un T-119/14 galīga nolēma pieņemšanai;

               2)

               atcelt Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam, 1. un 2. pantu, ciktāl tie attiecas uz Molinos Río de la Plata SA, Oleaginosa Moreno Hermanos SAFICI y A, Vicentin SAIC, Aceitera General Deheza SA un Bunge Argentina SA;

               3)

               lietā T-119/14 prasību pārējā daļā noraidīt;

               4)

               lietās no T-112/14 līdz T-116/14 Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. Tā atlīdzina arī tiesāšanās izdevumus, kas radušies Molinos Río de la Plata lietā T-112/14, Oleaginosa Moreno Hermanos lietā T-113/14, Vicentin lietā T-114/14, Aceitera General Deheza lietā T-115/14 un Bunge Argentina lietā T-116/14;

               5)

               lietā T-119/14 Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) un Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas;

               6)

               Eiropas Komisija un European Biodiesel Board (EBB) sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 112, 14.4.2014.


title: Lieta C-284/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 23. maijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Slovākijas Republika/Achmea BV

text:
               16.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/19

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 23. maijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – Slovākijas Republika/Achmea BV

   (Lieta C-284/16)
   (2016/C 296/25)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Slovākijas Republika

      Atbildētāja: Achmea BV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 344. pants liedz piemērot tiesisko regulējumu, kas ietverts starp Savienības dalībvalstīm noslēgtā divpusējā nolīgumā par ieguldījumu aizsardzību (tā saucamais Savienības iekšējais BIT nolīgums) un paredz, ka vienas līgumslēdzējas valsts ieguldītājs strīda gadījumā par ieguldījumiem otrā līgumslēdzējā valstī drīkst pret pēdējo uzsākt procesu šķīrējtiesā, ja nolīgums par ieguldījumu aizsardzību ir noslēgts pirms vienas līgumslēdzējas valsts pievienošanās Eiropas Savienībai, bet procesu šķīrējtiesā ir paredzēts uzsākt tikai pēc tam?
               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša:

               2)

               Vai LESD 267. pants liedz piemērot šādu tiesisko regulējumu?
               Ja atbilde uz pirmo un otro jautājumu ir noliedzoša:

               3)

               Vai LESD 18. panta pirmā daļa liedz piemērot šādu tiesisko regulējumu situācijai, kāda ir atspoguļota pirmajā jautājumā?


title: Lieta C-320/06: Tiesas (septītā palāta) spriedums 2007. gada 29. martā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2002/14/EK — Vispārējas sistēmas darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā izveidošana — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/18

         Tiesas (septītā palāta) spriedums 2007. gada 29. martā — Eiropas Kopienu Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-320/06) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2002/14/EK - Vispārējas sistēmas darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā izveidošana - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2007/C 96/31)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Enegren un G. Rozet)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvis — D. Haven)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — Tiesību aktu, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvu 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā nepieņemšana noteiktajā termiņā — Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas kopīgais paziņojums par darbinieku pārstāvēšanu (OV L 80, 29. lpp.).
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvu 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 212, 2.9.2006.


title: Lieta C-11/11: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 26. februāra spriedums ( Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Air France/Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gaisa transports — Regula (EK) Nr. 261/2004 — 6. un 7. pants — Tieši savienotais reiss — Kavēšanās konstatēšana, ielidojot galamērķī — Trīs stundas ilga vai ilgāka kavēšanās — Pasažieru tiesības saņemt kompensāciju)

text:
               20.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 114/8

         Tiesas (virspalāta) 2013. gada 26. februāra spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Air France/Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts

   (Lieta C-11/11) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Gaisa transports - Regula (EK) Nr. 261/2004 - 6. un 7. pants - Tieši savienotais reiss - Kavēšanās konstatēšana, ielidojot galamērķī - Trīs stundas ilga vai ilgāka kavēšanās - Pasažieru tiesības saņemt kompensāciju)
   2013/C 114/09
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesgerichtshof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Air France

      Atbildētāji: Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Bundesgerichtshof — Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.) 6. un 7. panta interpretācija — Starpkontinentāls reiss, kas sastāv no vairākiem posmiem — Situācija, kurā ierašanās galamērķī notiek ar desmit stundu novēlošanos, lai gan novēlotā izlidošana nepārsniedz Regulas (EK) Nr. 261/2004 6. panta 1. punktā noteiktos laikposmus — Varbūtējas tiesības uz kompensāciju

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, pamatojoties uz šo pantu, ir jāmaksā kompensācija tieši savienota reisa — kurā izlidošana kavējās par tādu laikposmu, kas nepārsniedz minētās regulas 6. pantā noteiktos laikposmus, tomēr galamērķi sasniedza ar trīs vai vairāk stundu kavēšanos salīdzinājumā ar paredzēto ielidošanas laiku — pasažierim, ņemot vērā, ka minētā kompensācija nav pakārtota nosacījumam par izlidošanas kavēšanos un tādējādi minētajā 6. pantā paredzēto nosacījumu ievērošanai.

      (1)  OV C 95, 26.3.2011.


title: Lieta T-478/17: Prasība, kas celta 2017. gada 2. augustā – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija/VNV

text:
               25.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 318/18

         Prasība, kas celta 2017. gada 2. augustā – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija/VNV
   (Lieta T-478/17)
   (2017/C 318/24)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: La Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madride, Spānija) un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madride) (pārstāvji – R. Pelayo Jiménez un A. Muñoz Aranguren, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija lēmumu (SRB/EES/2017/08);

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šajā lietā apstrīdēto lēmumu tika noteikta noregulējuma procedūra, ko piemēro Banco Popular Español.

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza desmit pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota apstrīdētā lēmuma pamatojuma neesamība un tādējādi labas pārvaldības un efektīvas tiesību aizsardzības principa (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkts un 17. pants) pārkāpums.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots tiesību uz aizstāvību pārkāpums (ESPH 41. panta 2. punkts).

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka noregulējuma procedūra, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 806/2014 (1) 18. pantā, 24. panta 2. punkta a) apakšpunktā un 27. pantā esot pretrunā tiesībām uz aizstāvību, ciktāl tā neļauj ar šo noregulējumu skartajām personām jebkādu iesaistīšanos attiecīgajā procesā. Tikpat prettiesiskas tiesību normas, kā apgalvo prasītājas, satur arī Direktīvas 2014/59/ES (2) 32., 38. un 43. pants, jo tie neparedz nekādu ar šo noregulējumu skarto personu uzklausīšanu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots īpašuma tiesību (ESPH 17. panta 1. punkts) un uzņēmējdarbības brīvības principa (ESPH 16. pants) pārkāpums.

                           —

                           Šajā ziņā tiek apgalvots, ka Regulas (ES) Nr. 806/2014 21., 22., 24. un 27. pants, kā arī Direktīvas 2014/59/ES 38. un 63. pants ir pretrunā tiesībām uz īpašumu un pārkāpj uzņēmējdarbības brīvības principu, ciktāl tie ļauj pārdot finanšu iestādes akcijas bez apsvērumu sniegšanas, kā arī bez akcionāru piekrišanas un piešķir noregulējuma iestādēm pilnvaras kapitāla samazināšanai līdz nullei, anulējot akcijas bez akcionāru vai sabiedrības kompetento struktūru uzklausīšanas vai piekrišanas.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību, kas ir noteiktas ESPH 47. pantā un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. pantā, pārkāpums, neievērojot pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principu un, attiecīgi, tiesības uz taisnīgu tiesu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots Regulas (ES) Nr. 806/2014 18. panta 1. punkta un Direktīvas 2014/59/ES 32. panta pārkāpums, Vienotājai noregulējuma valdei pieļaujot acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā, jo netika izpildītas attiecīgajās tiesību normās noteiktās prasības noregulējuma shēmas pieņemšanai.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots banku piesardzības principa (piesardzības principa) pārkāpums, jo pastāvēja citi, apstrīdētajā lēmumā minētajiem pasākumiem alternatīvi pasākumi, tostarp agrīna rīcība, kas esot bijuši par šķērsli noregulējuma shēmas pieņemšanai.

               7.

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots tiesiskās paļāvības principa pārkāpums.

               8.

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots samērīguma principa pārkāpums attiecībā uz īpašuma tiesībām.

               9.

               Ar devīto pamatu tiek apgalvots Regulas (ES) Nr. 806/2014 20. panta 1. punkta pārkāpums, jo neatkarīga eksperta atzinumu nevar uzskatīt par “pamatotu, pārdomātu un reālistisku”.

               10.

               Ar desmito pamatu tiek apgalvots atbildētāja pieļautais Regulas (ES) Nr. 806/2004 24. panta un Direktīvas 2014/59/ES 39. panta 2. punkta a), b), d) un f) apakšpunkta pārkāpums, jo 2017. gada 3. jūnija paplašinātajā izpildsesijā noteiktie iestādes pārdošanas konkursa procedūras noteikumi neesot bijuši pārredzami, paredzot priekšrocības iespējamam pircējam (El Banco de Santander) un nenorādot maksimālo pārdošanas cenu.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. jūlija Regula (ES) Nr. 806/2014, ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 225, 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīva 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu (OV 2014, L 173, 190. lpp.).


title: Apvienotās lietas no C-210/14 līdz C-214/14: Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 7. aprīļa rīkojums (Corte suprema di cassazione lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu – Itālija) – kriminālprocesi pret Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14), Giuseppe Proia (C-214/14) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Vienādi prejudiciālie jautājumi — LESD 49. un 56. pants — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Azartspēles — Valsts tiesiskais regulējums — Koncesiju sistēmas reorganizācija, pagaidu kārtā novienādojot derīguma termiņu — Jauns iepirkums — Koncesijas, kuru derīguma termiņš ir īsāks par agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņu — Tiesību izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, nodošana bez atlīdzības — Ierobežojums — Primāri vispārējo interešu apsvērumi — Samērīgums

text:
               25.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 270/3

         Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 7. aprīļa rīkojums (Corte suprema di cassazione lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu – Itālija) – kriminālprocesi pret Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14), Giuseppe Proia (C-214/14)
   (Apvienotās lietas no C-210/14 līdz C-214/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Vienādi prejudiciālie jautājumi - LESD 49. un 56. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Azartspēles - Valsts tiesiskais regulējums - Koncesiju sistēmas reorganizācija, pagaidu kārtā novienādojot derīguma termiņu - Jauns iepirkums - Koncesijas, kuru derīguma termiņš ir īsāks par agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņu - Tiesību izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, nodošana bez atlīdzības - Ierobežojums - Primāri vispārējo interešu apsvērumi - Samērīgums)
   (2016/C 270/03)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Corte suprema di cassazione

      Lietas dalībnieki pamata kriminālprocesos

      Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14) un Giuseppe Proia (C-214/14)

      Rezolutīvā daļa

               1)

               LESD 49. un 56. pants, kā arī vienlīdzīgas attieksmes un efektivitātes principi ir interpretējami tādējādi, ka tie pieļauj tādus valsts tiesību aktus par azartspēlēm kā pamatlietā aplūkotie, kuros ir paredzēts organizēt jaunu iepirkumu attiecībā uz koncesijām, kuru derīguma termiņš ir īsāks nekā agrāk piešķirto koncesiju derīguma termiņš, jo sistēma tiek reorganizēta, pagaidu kārtā novienādojot koncesiju derīguma termiņus;

               2)

               LESD 49. un 56. pants ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj tādu ierobežojošu valsts tiesību normu kā pamatlietā aplūkotā, kurā ir noteikts pienākums azartspēļu koncesionāram, pārtraucot darbību koncesijas termiņa beigu dēļ, bez atlīdzības nodot tiesības izmantot materiālu un nemateriālu īpašumā esošu mantu, kas veido azartspēļu pārvaldes un iemaksu iekasēšanas tīklu, ciktāl šis ierobežojums pārsniedz to, kas ir nepieciešams šajā tiesību normā faktiski izvirzītā mērķa sasniegšanai, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 292, 1.09.2014.


title: Lieta C-639/13: Prasība, kas celta 2013. gada 3. decembrī — Eiropas Komisija/Polijas Republika

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/23

         Prasība, kas celta 2013. gada 3. decembrī — Eiropas Komisija/Polijas Republika
   (Lieta C-639/13)
   2014/C 45/39
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Lozano Palacios un M. Owsiany-Hornung)

      Atbildētāja: Polijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, piemērojot samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmi ugunsdrošībai paredzētām 2004. gada 11. marta Likuma par preču un pakalpojumu nodokli 3. pielikumā uzskaitītajām precēm, Polijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 96.–98. pantā, lasot tos kopā ar šīs direktīvas III pielikumu;

               —

               piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas prasības pamatojumam Komisija norāda, ka Polijas Republika piemērojot samazinātu pievienotās vērtības nodokļa likmi precēm, kas neesot nosauktas direktīvas III pielikumā. Tomēr šīm precēm esot jāpiemēro parastā nodokļa likme, jo tie neietilpst direktīvas 98. panta 2. punktā paredzētajos izņēmumos. Turklāt Polijas argumentācija esot tikai ekonomiski politiska un to nevar izmantot, lai tiesiski pamatotu direktīvas noteikumu pārkāpumu. Tas, ka šīs tiesību normas Polijas tiesībās nav saskaņotas ar direktīvas prasībām, līdz ar to nav apšaubāms.

      (1)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-383/06 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 26. februāra rīkojums — Icuna.Com /Parlaments (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Tiesvedības izbeigšana)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/42

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2007. gada 26. februāra rīkojums — Icuna.Com/Parlaments
   (Lieta T-383/06 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Tiesvedības izbeigšana)
   (2007/C 95/87)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Icuna.Com SCRL, Braine-le-Château (Beļģija) (pārstāvji — J. Windey un P. Bandt, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — O. Caisou-Rousseau un M. Ecker)
   Priekšmets
   Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu, lai būtībā panāktu, ka tiek apturēta Eiropas Parlamenta 2006. gada 1. decembra lēmuma, ar ko apstiprināts sabiedrības Mostra piedāvājums un noraidīts prasītājas piedāvājums konkursā EP/DGINFO/WEBTV/2006/2003 izpilde, kā arī vajadzības gadījumā ar sabiedrību Mostra parakstītā līguma izpilde līdz brīdim, kad Pirmās instances tiesa pieņems nolēmumu par pamata prasību.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               tiesvedība saistībā ar pieteikumu par pagaidu noregulējumu tiek izbeigta;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšana tiek atlikta.