title: Lieta C-118/10: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 4. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Valsts atbalsts — LESD 108. panta 1. un 2. punkts — Latvijas Republikas piešķirtais valsts atbalsts lauksaimniecības zemes iegādei — Eiropas Savienības Padomes kompetence — Pastāvoša atbalsta shēma — Latvijas Republikas pievienošanās Eiropas Savienībai — Pirms pievienošanās piešķirtais valsts atbalsts — Atbilstoši pasākumi — Divu atbalsta shēmu nenodalāmais raksturs — Apstākļu maiņa — Ārkārtas apstākļi — Ekonomiskā krīze — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Samērīguma princips)

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 45/3

         Tiesas (virspalāta) 2013. gada 4. decembra spriedums — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-118/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - LESD 108. panta 1. un 2. punkts - Latvijas Republikas piešķirtais valsts atbalsts lauksaimniecības zemes iegādei - Eiropas Savienības Padomes kompetence - Pastāvoša atbalsta shēma - Latvijas Republikas pievienošanās Eiropas Savienībai - Pirms pievienošanās piešķirtais valsts atbalsts - Atbilstoši pasākumi - Divu atbalsta shēmu nenodalāmais raksturs - Apstākļu maiņa - Ārkārtas apstākļi - Ekonomiskā krīze - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Samērīguma princips)
   2014/C 45/04
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová un A. Stobiecka-Kuik)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — E. Sitbon un F. Florindo Gijón)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Lietuvas Republika (pārstāvji — D. Kriaučiūnas un L. Liubertaitė)

      Priekšmets

   Prasība atcelt tiesību aktu — Padomes 2009. gada 16. decembra Lēmuma 2009/991/ES par to, lai Latvijas Republikas iestādes varētu sniegt valsts atbalstu lauksaimniecības zemes iegādei laikā no 2010. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim (OV L 339, 34. lpp.), atcelšana — Kompetences neesamība — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Lojālas sadarbības principa starp dalībvalstīm un iestādēm pārkāpums — Acīmredzama kļūda vērtējumā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Lietuvas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 113, 1.5.2010.


title: Lieta C-28/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 20. janvārī iesniedza Sąd Okręgowy w Częstochowie (Polija) – Ryszard Pańczyk / Dyrektor Zakładu Emerytalno-Rentowego Ministerstwa Spraw Wewnętrznych i Administracji w Warszawie

text:
               8.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 303/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 20. janvārī iesniedza Sąd Okręgowy w Częstochowie (Polija) – Ryszard Pańczyk/Dyrektor Zakładu Emerytalno-Rentowego Ministerstwa Spraw Wewnętrznych i Administracji w Warszawie

   (Lieta C-28/14)
   2014/C 303/04
   Tiesvedības valoda – poļu

      Iesniedzējtiesa

   Sąd Okręgowy w Częstochowie

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Ryszard Pańczyk

      Atbildētājs: Dyrektor Zakładu Emerytalno-Rentowego Ministerstwa Spraw Wewnętrznych i Administracji w Warszawie
   Ar 2014. gada 12. jūnija rīkojumu Tiesa konstatēja, ka atbildēt uz Sąd Okręgowy w Częstochowie uzdotajiem jautājumiem acīmredzami nav tās kompetencē.


title: Lieta T-15/09: Prasība, kas celta 2009. gada 15. janvarī — Euro-Information /ITSB ( EURO AUTOMATIC CASH )

text:
               21.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 69/48

         Prasība, kas celta 2009. gada 15. janvarī — Euro-Information/ITSB (“EURO AUTOMATIC CASH”)
   (Lieta T-15/09)
   (2009/C 69/105)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information), Strasbūra (Francija) (pārstāvis — A. Grolée, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 18. novembra lēmumu lietā R 70/2006-4 daļā, kurā ir noraidīts Kopienas preču zīmes “EURO AUTOMATIC CASH” reģistrācijas pieteikums Nr. 4 114 864 attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 35., 36., 37., 38. un 42. klasē;

               —

               reģistrēt Kopienas preču zīmi“EURO AUTOMATIC CASH” (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 114 864) attiecībā uz visām reģistrācijas pieteikumā paredzētajām precēm un pakalpojumiem;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus procesā ITSB un šajā procesā, pamatojoties uz Reglamenta 87. pantu.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “EURO AUTOMATIC CASH” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 35., 36., 37., 38. un 42. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 114 864

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta pārkāpums, ciktāl reģistrācijai pieteiktā preču zīme neesot aprakstoša un tai ir vajadzīgā atšķirtspēja.


title: Lieta T-281/07: Prasība, kas celta 2007. gada 23. jūlijā — Ecoblue /ITSB — BBVA ( Ecoblue )

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/15

         Prasība, kas celta 2007. gada 23. jūlijā — Ecoblue/ITSB — BBVA (“Ecoblue”)
   (Lieta T-281/07)
   (2007/C 235/27)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ecoblue AG, Minhene (Vācija), (pārstāvji — C. Osterrieth un T. Schmitz, Rechtsanwälte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 25. aprīļa lēmumu lietā R 844/2006-1,

               —

               noraidīt Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. iebildumus pret reģistrācijai pieteikto vārdisko preču zīmi “Ecoblue”,

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Ecoblue”, kas attiecas uz pakalpojumiem, kuri ietilpst 35., 36. un 38. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 2 871 598)

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiskas preču zīmes “BLUE” (Kopienas preču zīme Nr. 1 345 974), “BLUE JOVEN” (Kopienas preču zīme Nr. 2 065 100), “BLUE BBVA” (Kopienas preču zīme Nr. 2 065 621), “TARJETA BLUE BBVA” (Kopienas preču zīme Nr. 2 277 291), “QNTAME BLUE” (Kopienas preču zīme Nr. 2 391 878), “HIPOTECA BLUE” (Kopienas preču zīme Nr. 2 392 181), “HIPOTECA BLUE JOVEN” (Kopienas preču zīme Nr. 2 794 998) un “MOTOR BLUE JOVEN” (Kopienas preču zīme Nr. 3 060 878)

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt un reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo pretstatītās preču zīmes nav līdzīgas un tādēļ nepastāv sajaukšanas iespēja.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta T-131/16 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 19. jūlija rīkojums – Beļģija/Komisija Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Nodokļu režīms, atbilstoši kuram noteiktu daudznacionālu uzņēmumu virspeļņa tiek atbrīvota no nodokļa — Atbrīvojums, ko piešķir, pamatojoties uz nodokļu nolēmumiem (tax rulings) — Lēmums, ar kuru valsts atbalsta shēma ir atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots atgūt atbalstu — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               5.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/28

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2016. gada 19. jūlija rīkojums – Beļģija/Komisija
   (Lieta T-131/16 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Nodokļu režīms, atbilstoši kuram noteiktu daudznacionālu uzņēmumu virspeļņa tiek atbrīvota no nodokļa - Atbrīvojums, ko piešķir, pamatojoties uz nodokļu nolēmumiem (tax rulings) - Lēmums, ar kuru valsts atbalsta shēma ir atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots atgūt atbalstu - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2016/C 326/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Beļģijas Karaliste (pārstāvji – C. Pochet un J.-C. Halleux, kam palīdz M. Segura Catalán un M. Clayton, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – P.-J. Loewenthal un B. Stromsky)

      Priekšmets

   Pieteikums atbilstoši LESD 278. un 279. pantam par pagaidu pasākumu noteikšanu, lai apturētu Komisijas 2016. gada 11. janvāra Lēmuma C(2015) 9887 final par Beļģijas īstenoto virspeļņas nodokļa atlaižu valsts atbalsta shēmu SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), 2., 3. un 4. panta izpildi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-367/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) 2009. gada 8. septembra rīkojumu — Belgisch Interventie- en Restitutiebureau/SGS Belgium NV, Firme Derwa NV un Centraal Beheer Achmea NV

text:
               5.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 297/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) 2009. gada 8. septembra rīkojumu — Belgisch Interventie- en Restitutiebureau/SGS Belgium NV, Firme Derwa NV un Centraal Beheer Achmea NV

   (Lieta C-367/09)
   2009/C 297/24
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hof van beroep te Antwerpen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

      Atbildētājas: SGS Belgium NV, Firme Derwa NV un Centraal Beheer Achmea NV

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (1) 5. un 7. panta noteikumi ir tieši piemērojami dalībvalstu tiesību sistēmās un dalībvalstīm nav nekādas rīcības brīvības un valsts iestādēm nav jāveic nekādi izpildes pasākumi?

               2)

               Vai dalībvalsts, kurā ir tikusi iesniegta eksporta deklarācija, šajā lietā — Beļģija, akreditēta kontroles un pārraudzības aģentūra, kura ir izsniegusi kļūdainu izkraušanas sertifikātu Regulas (EEK) Nr. 3665/87 (2) 18. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē, ir uzskatāma par saimnieciskās darbības subjektu Regulas Nr. 2988/95 1. panta nozīmē vai personu šīs regulas 7. panta izpratnē, kura bijusi iesaistīta pārkāpumā un kurai par šo pārkāpumu jāatbild vai bija jārūpējas, lai šis pārkāpums nenotiktu?

               3)

               Vai Ekonomiskās kontroles pārvaldes izmeklēšanas ziņojuma paziņošana vai vēstule ar pieprasījumu iesniegt papildinošus dokumentus, lai pierādītu laišanu brīvā apgrozībā, vai paziņojums par soda uzlikšanu ir uzskatāms par izmeklēšanas un iztiesāšanas darbību Regulas Nr. 2988/95 [3. panta 1. punkta trešās daļas] izpratnē?

      (1)  OV L 312, 1. lpp.

      (2)  Komisijas 1987. gada 27. novembra Regula (EEK) Nr. 3665/87, ar kuru nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem (OV L 351, 1. lpp.).


title: Lieta T-497/10: Prasība, kas celta 2010. gada 7. oktobrī — Divandari /Padome

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/56

         Prasība, kas celta 2010. gada 7. oktobrī — Divandari/Padome
   (Lieta T-497/10)
   ()
   2010/C 328/87
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ali Divandari (Teherāna, Irāna) (pārstāvji — S. Gadhia, S. Ashley, Solicitors, D. Wyatt, QC un R. Blakeley, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Padomes Īstenošanas Regulas (ES) Nr. 668/2010 (1) pielikuma A tabulas 1. punktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               atcelt Padomes Lēmuma 2010/413/KĀDP (2) II pielikuma A tabulas 2. punktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Šajā lietā prasītājs lūdz daļēji atcelt Padomes Īstenošanas Regulu Nr. 668/2010 un Padomes Lēmumu 2010/413/KĀDP tiktāl, ciktāl prasītājs ir iekļauts fizisko un juridisko personu, vienību un organizāciju sarakstā, kuru aktīvi un ekonomiskie līdzekļi tiek iesaldēti saskaņā ar šo tiesību normu.
   Četri pamati, kurus izvirza prasītājs, ir identiski vai līdzīgi pirmajam, otrajam vai piektajam pamatam, kas ir izvirzīti lietā T-492/10 Melli Bank/Padome.

      (1)  Padomes 2010. gada 26. jūlija Īstenošanas Regula (ES) Nr. 668/2010, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV L 195, 25. lpp.).

      (2)  Padomes 2010. gada 26. jūlijs Lēmums, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 39. lpp.).


title: lieta C-437/05: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar  Okresního soudu v Českém Krumlově 2005. gada 28. novembra  rīkojumu lietā  Jan Vorel  pret  Nemocnice Český Krumlov

text:
               11.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 36/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Okresního soudu v Českém Krumlově2005. gada 28. novembra rīkojumu lietā Jan Vorel pret Nemocnice Český Krumlov

   (lieta C-437/05)
   (2006/C 36/50)
   tiesvedības valoda — čehu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts Okresního soudu v Českém Krumlově lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2005. gada 28. novembra rīkojumu lietā Jan Vorel pret Nemocnici Český Krumlov un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 5. decembrī.

      Okresního soudu v Českém Krumlově lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:
   Attiecībā uz saderību ar Direktīvu 93/104/EK (1) un Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu lietā C-151/02 Jaeger, vai, izskatot jautājumus par darba tiesībām, ir jāuzskata, ka ārsts, kurš savā darba vietā slimnīcā dežūras laikā gaida darbu, veic darbu?

      (1)  OV L 307, 18. lpp.


title: Lieta T-423/08: Prasība, kas celta 2008. gada 27. septembrī — INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft /ITSB

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/43

         Prasība, kas celta 2008. gada 27. septembrī — INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft/ITSB
   (Lieta T-423/08)
   (2008/C 313/79)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — ungāru
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft, Mór (Ungārija) (pārstāvis — E. Petruska, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Unión de Agricultores, SA.

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 22. jūlija lēmumu lietā R 71/2008-2;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “HUNAGRO” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 29., 31. un 35. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 004508917

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Unión de Agricultores, SA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīme “UNIAGRO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 31. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: Iebildumu nodaļa apmierināja iebildumu

      Apelāciju padomes lēmums: Apelāciju padome noraidīja apelācijas sūdzību

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo ITSB ir kļūdaini interpretējis minēto tiesību normu, Regulas Nr. 40/94 12. panta a) un b) apakšpunkta pārkāpums, jo ITSB lēmums ir liedzis prasītājai iespēju, pirmkārt, izmantot īpašnieka vārdu, un, otrkārt, izmantot savām precēm ģeogrāfiskās izcelsmes norādi.


title: Lieta T-46/05: Prasība, kas celta  2005. gada 3. februārī  — Komisija pret  Environment Management Consultants LTD

text:
               6.5.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 108/22

         Prasība, kas celta 2005. gada 3. februārī — Komisija pret Environment Management Consultants LTD

   (Lieta T-46/05)
   (2006/C 108/41)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Triantafyllou, kam palīdz advokāts N. Korogiannakis)

      Atbildētāja: Environment Management Consultants LTD, Nicosia (Kipra)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai maksāt EUR 44 056,81, ko veido pamata summa EUR 31 965,28 un nokavējuma naudu EUR 12 091,53 no dienas, kad parādu bija jāsāk atmaksāt līdz 2005. gada 31. janvārim,

               —

               piespriest atbildētājai maksāt nokavējuma naudu EUR 9,62 dienā no 2005. gada 1. februāra līdz pilnīgai parāda samaksai, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Eiropas Kopiena, ko pārstāv Eiropas Kopienu Komisija, noslēdza ar atbildētāju līgumu, tādējādi piemērojot daļu no noteikumiem, ko ietver speciālā programma ar trešajām valstīm un starptautiskajām organizācijām. Jo īpaši līgums attiecās uz projekta īstenošanu, kura nosaukums bija “Metāla pārklājuma un ķīmiskā sastāva slēgtā cikla gaitas demonstrējums” un ko bija jāīsteno 30 mēnešu laikā no 1998. gada 1. novembra. Līguma ietvaros Komisija uzņēmās pienākumu finansiāli atbalstīt projekta veiksmīgu norisi, atmaksājot 50 % no pamatotajiem izdevumiem un 100 % no pārējiem izdevumiem, maksimāli EUR 538 800 apmērā.
   1999. gada maijā sabiedrība, kura vadīja darbus, bankrotēja un pārtrauca 1999. gada 5. maijā uzsāktā projekta īstenošanu. Neskatoties uz pārējo palikušo apvienības dalībnieku centieniem, citu darbu vadītāju nebija iespējams atrast. Līdz ar to, Komisija nolēma līgumu pārtraukt, jo tā bija pārliecinājusies, ka pārējie apvienības dalībnieki projektu īstenot nevar. Komisija šo lēmumu darīja zināmu atbildētājai ar 2000. gada 16. jūnija vēstuli, kurā Komisija lūdza atbildētāju iesniegt izdevumu sarakstu un tehnisko atskaiti par veiktajiem darbiem no 1998. gada februāra līdz maijam.
   Atbildētāja iesniedza izdevumu sarakstu par laika posmu no 1998. gada 1. novembra līdz 2000. gada 30. aprīlim, bet Komisija nolēma aprēķināt personāla izmaksas tikai par laikposmu no 1999. gada februāra līdz maijam, kas pēc tās domām bija reālais programmas laikposms, pierēķinot iekārtu izmaksas. Balstoties uz šiem aprēķiniem, Komisija atzina izdevumus EUR 23 404,72 apmērā un ar savu prasību vēlas panākt summas EUR 31 965,28 apmērā atmaksu, kas ir atlikums no atbildētājai izmaksātā avansa maksājuma, kā arī procentu samaksu, kas ir jāmaksā par šo summu atbilstoši attiecīgajiem noteikumiem.


title: Lieta T-352/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Novácke chemické závody /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Naudas sodi — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīgums — Vienlīdzīga attieksme — 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai — Maksātspēja)

text:
               2.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/15

         Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Novácke chemické závody/Komisija
   (Lieta T-352/09) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgus sadale - Naudas sodi - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme - 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai - Maksātspēja)
   2013/C 32/22
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Novácke chemické závody a.s. (Nováky, Slovākija) (pārstāvji — sākotnēji A. Černejová, vēlāk M. Bol’oš un L. Bányaiová, advokāti)

      Atbildētāja: Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre, N. von Lingen un A. Tokár)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Slovākijas Republika (pārstāvis — B. Ricziová)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 22. jūlija Lēmumu C(2009) 5791, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.396 — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā [izmantojamie reaģenti, kuru sastāvā ir kalcija karbīds un magnijs]), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti, atcelt vai samazināt prasītājai ar šo lēmumu uzlikto naudas sodu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Novácke chemické závody a.s. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Slovākijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 267, 07.11.2009.


title: Lieta T-54/07: Prasība, kas celta 2007. gada 19. februārī — Vtesse Networks pret Komisiju

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/52

         Prasība, kas celta 2007. gada 19. februārī — Vtesse Networks pret Komisiju
   (Lieta T-54/07)
   (2007/C 82/107)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Vtesse Networks Ltd., St. Albans (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — H. Mercer, Barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt lēmuma 1. pantu, ciktāl tajā tiek noteikts, ka Apvienotās Karalistes uzliktais nodoklis BT plc ārvalstu īpašumam no 1995. gada līdz 2005. gada beigām nav valsts atbalsts EKL 87. panta 1. punkta izpratnē;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt Vtesse tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs lūdz atcelt Komisijas 2006. gada 12. oktobra Lēmumu 2006/951/EK (1), kurā atzīts, ka Apvienotās Karalistes uzliktais nodoklis BT pls un Kingston Communications plc ārvalstu īpašumam no 1995. gada līdz 2005. gada beigām nav valsts atbalsts EKL 87. panta 1. punkta izpratnē.
   Prasītājs apgalvo, ka Komisija nav ņēmusi vērā un/vai nav pārbaudījusi prasītāja konkurences nelabvēlīgo situāciju peļņas jomā salīdzinājumā ar BT plc, kas radās, kopā ar BT plc piedaloties konkursā par līgumiem ar patērētājiem par augstas kapacitātes maza apjoma nomātām līnijām, kurās tiek izmantotas optiskās šķiedras.
   Prasītājs uzskata, ka Komisija pieļāva tiesību kļūdu, piemērojot EKL 87. panta 1. punktu, it īpaši nedefinējot konkrēto tirgu un līdz ar to nedefinējot faktisko priekšrocību, kas piešķirta BT plc ar darījumu tarifiem saistībā ar peļņas normas konkurenci.
   Turklāt prasītājs uzskata, ka Komisija pieļāva acīmredzamu kļūdu tādas grupas līgumu, kuros prasītājs konkurēja ar BT plc, nozīmes un atbilstības vērtējumā un nepietiekami pārbaudīja peļņas normas konkurences faktiskos apstākļus, kas bija pamatā Komisijas izvēlei balstīties uz BT plc tirgus daļu 12 %, kaut gan visatbilstošākā BT plc tirgus daļa, pēc prasītāja domām, bija 78 %.
   Visbeidzot, prasītājs apgalvo, ka Komisija pietiekami nepamatoja apstrīdēto lēmumu attiecībā uz pašreiz pastāvošo konkurenci starp prasītāju un BT plc.

      (1)  Komisijas 2006. gada 12. oktobra Lēmums 2006/951/EK — par ārvalstu īpašumam uzliekama nodokļa piemērošanu telekomunikāciju infrastruktūrai Apvienotajā Karalistē (Nr. C 4/2005 (ex NN 57/2004, ex CP 26/2004) — (izziņots ar dokuments Nr. C (2006) 4378)) (OV 2006, L 383, 70. lpp.).


title: Lieta C-302/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Finanzgericht München (Vācija) 2008. gada 8. jūlija rīkojumu — Zino Davidoff SA / Bundesfinanzdirektion Südost

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Finanzgericht München (Vācija) 2008. gada 8. jūlija rīkojumu — Zino Davidoff SA/Bundesfinanzdirektion Südost

   (Lieta C-302/08)
   (2008/C 247/08)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Finanzgericht München
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Zino Davidoff SA

      Atbildētāja: Bundesfinanzdirektion Südost

   Prejudiciālais jautājums
   Vai Padomes 2003. gada 22. jūlija Regulas (EK) Nr. 1383/2003 par muitas rīcību attiecībā uz precēm, par kurām ir aizdomas, ka tās pārkāpj atsevišķas intelektuālā īpašuma tiesības, un pasākumiem, ko veic attiecībā uz precēm, kas ir pārkāpušas šādas tiesības (1), 5. panta 4. punkts, ņemot vērā Eiropas Kopienas pievienošanos Madrides protokolam, ir jāinterpretē tādējādi, ka, neraugoties uz jēdziena “Kopienas preču zīme” izmantošanu, tas attiecas arī uz preču zīmju starptautisko reģistrāciju Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2003. gada 27. oktobra Regulu (EK) Nr. 1992/2003, 146. un turpmāko pantu nozīmē?

      (1)  OV L 196, 7. lpp.


title: Lieta C-282/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 20. maijā iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) – RMF Financial Holdings Sàrl/Heta Asset Resolution AG

text:
               29.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 314/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 20. maijā iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) – RMF Financial Holdings Sàrl/Heta Asset Resolution AG

   (Lieta C-282/16)
   (2016/C 314/14)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Handelsgericht Wien

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: RMF Financial Holdings Sàrl

      Atbildētāja: Heta Asset Resolution AG

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2014/59/ES (1), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu, 2. panta 1. punkta 2. un 23. apakšpunkts, tos lasot kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (2) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktu, atbilstoši kuram “kredītiestāde” ir uzņēmums, kas pieņem noguldījumus un citus atmaksājamus līdzekļus no klientiem un savā vārdā piešķir aizdevumus (=CRR iestāde), ir jāinterpretē tādējādi, ka Direktīvas 2014/59/ES 1. panta 1. punkta piemērošanas jomā ietilpst arī likvidācijas struktūra [Abbaueinheit (Abbaugesellschaft)], kurai vairs nav bankas darbības licences bankas darījumu veikšanai vai attiecīgi tā, pamatojoties uz likumā piešķirtu atļauju, drīkst veikt tikai viena veida (bankas) darījumu, kura mērķis ir bankas portfeļa likvidācija?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK (3) par kredītiestāžu reorganizāciju un likvidāciju 3. panta 2. punkts (kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvas 2014/59/ES 117. panta 1. punktu) ir jāinterpretē tādējādi, ka, arī ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. panta 1. punktu, (neņemot vērā noliedzošu atbildi uz pirmo jautājumu) valsts administratīvās iestādes noteikts norakstīšanas pasākums bez jebkādām papildu formalitātēm ir neierobežoti juridiski saistošs citu dalībvalstu rezidentiem?

               3)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: Vai Savienības tiesībās garantētā kapitāla brīvai apritei, kas izriet no LESD 63. panta 1. punkta, ir pretrunā tāda valsts tiesību norma, ar kuru tiek paplašināta Direktīvas 2014/59/ES piemērošanas joma, to attiecinot uz likvidācijas struktūru [..], kurai vairs nav bankas darbības licences bankas darījumu veikšanai vai attiecīgi tā, pamatojoties uz likumā piešķirtu atļauju, drīkst veikt tikai tādus (bankas) darījumus, kuru mērķis ir bankas portfeļa likvidācija?

               4)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša: Vai, ņemot vērā “effet utile” principu un LES 4. panta 3. punktā nostiprināto lojālas sadarbības principu, Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts administratīvās iestādes noteiktais norakstīšanas pasākums citā dalībvalstī ir jāatzīst arī tad, ja saskaņā ar valsts tiesību normām Direktīvas 2014/59/ES noteikumus piemēro arī iestādei, kas Direktīvas 2014/59/ES spēkā stāšanās datumā, 2014. gada 2. jūlijā, vēl bija kredītiestāde Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 1. apakšpunkta izpratnē (CRR iestāde), tomēr pirms Direktīvas 2014/59/ES transponēšanas termiņa valsts tiesībās beigām, proti, 2014. gada 31. decembra, šo statusu ir zaudējusi[?]

               5)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: Vai Direktīvas 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu, 2. panta 1. punkta 67. apakšpunktā un 44. panta 2. punkta b) apakšpunktā ietvertais jēdziens “nodrošinātas saistības”, it īpaši ņemot vērā Direktīvas 2014/59/ES 1. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ietilpst arī saistības, par kurām saskaņā ar likumu galvojumu ir sniegusi publisko tiesību reģionālā iestāde (izskatāmajā lietā – Karintijas federālā zeme, Austrija)?

               6)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: Vai Direktīvas 2014/59/ES 43. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 59. panta 3. punkta b) apakšpunkts un 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tāda valsts tiesību norma, no kuras izriet, ka pasākums, kas atbilst Direktīvas 2014/59/ES 43. pantā paredzētajam rekapitalizācijas instrumentam, tiek īstenots situācijā, kad vairs nav reālu izredžu atjaunot iestādes dzīvotspēju un sistēmiski nozīmīgi pakalpojumi vairs tiek nodoti pagaidu iestādei un vairs netiek pārdotas arī pārējās attiecīgās iestādes uzņēmuma daļas, bet gan šīs iestādes vienīgais mērķis ir aktīvu, tiesību un saistību pārvaldīšanas nolūkā pienācīgi, aktīvi un optimāli realizēt šos atsevišķos aktīvus, tiesības un saistības (bankas portfeļa likvidācija)? Vai šādā gadījumā atbilstoši Direktīvas 2014/59/ES prasībām šī likvidācijas struktūra būtu jālikvidē, pirmkārt, īstenojot strukturētu maksātnespējas procedūru?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīva 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012; OV L 173, 190. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regula (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012; OV L 176, 1. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. aprīļa Direktīva 2001/24/EK par kredītiestāžu reorganizāciju un likvidāciju; OV L 125, 15. lpp.


title: Lieta T-27/17 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 26. jūnija rīkojums – Jalkh/Parlaments Pagaidu noregulējums — Institucionālās tiesības — Eiropas Parlamenta loceklis — Privilēģijas un imunitāte — Eiropas Parlamenta locekļa parlamentārās imunitātes atcelšana — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/24

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 26. jūnija rīkojums – Jalkh/Parlaments
   (Lieta T-27/17 R)
   (Pagaidu noregulējums - Institucionālās tiesības - Eiropas Parlamenta loceklis - Privilēģijas un imunitāte - Eiropas Parlamenta locekļa parlamentārās imunitātes atcelšana - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)
   (2017/C 269/36)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Francija) (pārstāvji – sākotnēji J.-P. Le Moigne, vēlāk M. Ceccaldi, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – M. Dean un S. Alonso de León)

      Priekšmets

   Prasība, kas pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt Parlamenta 2016. gada 22. novembra lēmuma par Jean-François Jalkh imunitātes atcelšanu, lai varētu veikt tribunal de grande instance de Nanterre [Nantēras apgabaltiesā] (Francija) ierosinātās lietas (Nr. 14142000183) sagatavošanu iztiesāšanai, piemērošanas apturēšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta C-220/05: Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2007. gada 18. janvārī ( Tribunal administratif de Lyon (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jean Auroux , Marie-Hélène Riamon , Christian Avocat , Laure Deroche , Pascal Mirabel , Vladimir Serdeczny , Paul Perard , Dolorès Ponramon , Elisabeth Roche pret Commune de Roanne (Publiskie iepirkumi — Direktīva 93/37/EK — Piešķiršana, neizsludinot konkursu — Līgums par labiekārtošanu, kas noslēgts starp divām līgumslēdzējām iestādēm — Būvdarbu publiskā iepirkuma līguma un būves jēdzieni — Tirgus vērtības aprēķināšanas noteikumi)

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/4

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2007. gada 18. janvārī (Tribunal administratif de Lyon (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jean Auroux, Marie-Hélène Riamon, Christian Avocat, Laure Deroche, Pascal Mirabel, Vladimir Serdeczny, Paul Perard, Dolorès Ponramon, Elisabeth Roche pret Commune de Roanne

   (Lieta C-220/05) (1)

   (Publiskie iepirkumi - Direktīva 93/37/EK - Piešķiršana, neizsludinot konkursu - Līgums par labiekārtošanu, kas noslēgts starp divām līgumslēdzējām iestādēm - “Būvdarbu publiskā iepirkuma līguma” un “būves” jēdzieni - Tirgus vērtības aprēķināšanas noteikumi)
   (2007/C 56/07)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal administratif de Lyon
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Jean Auroux, Marie-Hélène Riamon, Christian Avocat, Laure Deroche, Pascal Mirabel, Vladimir Serdeczny, Paul Perard, Dolorès Ponramon, Elisabeth Roche

      Atbildētāja: Commune de Roanne,

      piedaloties Société d'équipement du département de la Loire (SEDL)
   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal administratif de Lyon — 1. un 6. panta interpretācija Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvā 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu piešķiršanas procedūras (OV L 199, 54. lpp.) — Līgums par labiekārtošanu, kas noslēgts starp divām līgumslēdzējām iestādēm, par labiekārtošanas veikšanu vispārīgās interesēs, kā ietvaros otrā līgumslēdzēja iestāde nodod pirmajai būves, kas paredzētas tās vajadzību apmierināšanai, un kuram izbeidzoties pirmā līgumslēdzēja iestāde kļūst par būvju īpašnieci, kas nav nodotas trešām personām — Tirgus vērtības aprēķināšanas noteikumi, lai novērtētu, vai ir jāpiemēro publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras — Izklaides centra un automašīnu novietnes izveide
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               līgums, ar ko pirmā līgumslēdzēja iestāde uztic otrajai līgumslēdzējai iestādei būves celtniecību, ir būvdarbu publiskā iepirkuma līgums Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts [publiskā iepirkuma] līgumu [slēgšanas tiesību] piešķiršanas procedūras, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 13. oktobra Direktīvu 97/52/EK, 1. panta a) punkta izpratnē neatkarīgi no tā, vai ir vai nav paredzēts, ka pirmā līgumslēdzēja iestāde ir vai kļūst par visas būves vai tās daļas īpašnieci;

               2)

               lai noteiktu tirgus vērtību atbilstoši Direktīvas 93/37, kas ir grozīta ar Direktīvu 97/52, 6. pantam, ir jāņem vērā būvdarbu līguma kopējā vērtība no iespējamā darbuzņēmēja viedokļa, kas ietver ne tikai to summu kopumu, ko maksā līgumslēdzēja iestāde, bet arī visus ieņēmumus no trešām personām;

               3)

               līgumslēdzēja iestāde nav atbrīvota no Direktīvā 93/37, kas ir grozīta ar Direktīvu 97/52, paredzētajām būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu noslēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrām tāpēc, ka saskaņā ar valsts tiesību normām šo līgumu var noslēgt tikai ar noteiktām juridiskām personām, kas pašas ir līgumslēdzējas iestādes un kam savukārt minētās procedūras ir jāpiemēro, lai veiktu iespējamos sekojošos iepirkumus.

      (1)  OV C 193, 6.8.2005.


title: Lieta T-328/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 21. aprīļa spriedumu lietā F-87/12 RENV Alsteens/Komisija 2015. gada 24. jūnijā iesniedza Geoffroy Alsteens

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/43

         Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 21. aprīļa spriedumu lietā F-87/12 RENV Alsteens/Komisija 2015. gada 24. jūnijā iesniedza Geoffroy Alsteens

   (Lieta T-328/15 P)
   (2015/C 279/53)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Beļģija) (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

      Prasījumi:

               —

               atcelt Civildienesta tiesas spriedumu lietā F-87/12 RENV Alsteens/Komisija;

               —

               atcelt Komisijas 2011. gada 18. novembra lēmumu, ciktāl tajā ir ierobežots prasītāja līguma pagarinājuma laikposms līdz 2012. gada 31. martam;

               —

               piespriest Komisijai provizoriski izmaksāt vienu euro kā atlīdzību par apelācijas sūdzības iesniedzēja ciestajiem zaudējumiem, kā arī piespriest tai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kuri ir radušies četrās instancēs.

      Pamati un galvenie argumenti

   Savas apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots sacīkstes principa pārkāpums un kļūda tiesību piemērošanā. Apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Civildienesta tiesa (turpmāk tekstā – “CDT”) i) ir kļūdaini noraidījusi kā nepieņemamus, ievērojot savstarpējās atbilstības noteikumu, prasības pamatus attiecībā uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā un labas pārvaldības principu, lai arī Komisija nevienā brīdī netika izvirzījusi šādu iebildi par nepieņemamību, un lietas dalībniekiem nekad nav tikusi dota iespēja iesniegt savus apsvērumus par šo apgalvoto nepieņemamību, un ii) katrā ziņā ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, lemjot, ka prasītājs nav ievērojis savstarpējās atbilstības noteikumu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir sagrozīti prasītāja argumenti par pienākumu norādīt pamatojumu un par kļūdu tiesību piemērošanā, jo CDT ir uzskatījusi, ka nebija nepieciešams lemt par Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (turpmāk tekstā – “RAA”) 8. panta interpretāciju, un ka 1995. gada 5. oktobra spriedumam lietā Alexopoulou/Komisija (T-17/95, Recueil FP, EU:T:1995:176) nebija nekādas nozīmes šī strīda atrisināšanā.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu un ka ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo CDT ir uzskatījusi, ka katrā ziņā bija vajadzīgs prasītāja pieteikums, lai varētu izdarīt atkāpi no mehāniskas sešu gadu noteikuma piemērošanas, tādējādi apstrīdēto lēmumu kļūdaini nekvalificējot kā nelabvēlīgu lēmumu.


title: Lieta F-113/06: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedums — Bouis u.c. /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Otrās kārtas paaugstināšana amatā — 2005. gada paaugstināšana amatā — Prioritātes punktu piešķiršana — Pārejas noteikumi — Civildienesta noteikumu 45. panta VĪN — Vienlīdzīga attieksme — Pieņemamība)

text:
               7.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 32/49

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 11. decembra spriedums — Bouis u.c./Komisija
   (Lieta F-113/06) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - “Otrās kārtas’ paaugstināšana amatā - 2005. gada paaugstināšana amatā - Prioritātes punktu piešķiršana - Pārejas noteikumi - Civildienesta noteikumu 45. panta VĪN - Vienlīdzīga attieksme - Pieņemamība)
   (2009/C 32/96)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Didier Bouis, Overijse (Beļģija) u.c. (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un É. Marchal, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Joris un D. Martin)
   Priekšmets
   Civildienests — Pirmkārt, Komisijas lēmuma 2005. gada amatā paaugstināšanas ietvaros neiekļaut prasītājus ne nopelnu sarakstā, ne A*13 pakāpē paaugstināmo ierēdņu sarakstā, atcelšana; otrkārt, lēmumu piešķirt tiem pagaidu prioritātes punktus tiktāl, ciktāl tie ir ierobežoti ar vienu punktu par gada stāžu pakāpē, atcelšana; treškārt, lēmumu nepiešķirt citus prioritātes punktus atcelšana.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 281, 18.11.2006., 49. lpp.


title: Tiesas nolēmums (2016. gada 24. maijs) lietā E-2/16 – Gerhard Spitzer/EBTA Uzraudzības iestāde (Prioritāra iebilde par pieņemamību – Atteikums uzsākt pienākumu neizpildes procedūru – Direktīva 2002/47/EK – Apstrīdamie pasākumi – Termiņš – Pieņemamība)

text:
               2.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 66/31

         TIESAS NOLĒMUMS
   (2016. gada 24. maijs)
   lietā E-2/16

      Gerhard Spitzer/EBTA Uzraudzības iestāde
   (Prioritāra iebilde par pieņemamību – Atteikums uzsākt pienākumu neizpildes procedūru – Direktīva 2002/47/EK – Apstrīdamie pasākumi – Termiņš – Pieņemamība)
   (2017/C 66/11)
   Lietā E-2/16 Gerhard Spitzer/EBTA Uzraudzības iestāde – PIETEIKUMS saskaņā ar Nolīguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi 36. panta 2. punktu, lai atceltu EBTA Uzraudzības iestādes 2015. gada 25. novembra Lēmumu Nr. 425/15/COL par finanšu nodrošinājuma līgumiem Lihtenšteinā, – Tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher un tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis referents), 2016. gada 24. maijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               Prasība tiek noraidīta kā pieņemšanas kritērijiem neatbilstoša.

               2.

               Prasības iesniedzējam jāsedz tiesāšanās izdevumi.


title: Lieta T-474/09: Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — Fercal — Consultadoria e Serviços /ITSB — Jacson of Scandinavia ( JACKSON SHOES )

text:
               13.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/47

         Prasība, kas celta 2009. gada 30. novembrī — Fercal — Consultadoria e Serviços/ITSB — Jacson of Scandinavia (“JACKSON SHOES”)
   (Lieta T-474/09)
   2010/C 63/84
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — portugāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda
       (Lisabona, Portugāle) (pārstāvis — A. Rodrigues, abogado)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Jacson of Scandinavia AB (Vollsjö, Zviedrija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 18. augusta lēmumu lietā R 1253/2008-2 un līdz ar to atstāt spēkā Kopienas preču zīmes “JACKSON SHOES” reģistrāciju Nr. 1 077 858.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu:“JACKSON SHOES”

      Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: Zviedrijas vārdiska preču zīme “JACSON OF SCANDINAVIA AB”

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 8. panta 4. punkta un 52. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums, jo nav sajaukšanas iespējas starp preču zīmēm “JACKSON SHOES” un “JACSON OF SCANDINAVIA AB”.
   Lai gan ir grafiska un fonētiska līdzība starp vārdiem “JACKSON” un “JACSON”, salīdzinājums ir jāveic, ņemot vērā apzīmējumus kopumā: “JACKSON SHOES”/“JACSON OF SCANDINAVIA AB”.
   Nevar atzīst (pamatojoties uz parasto Zviedrijas firmas nosaukumu) tiesības ekskluzīvi izmantot visas Eiropas Savienības valstīs nosaukumu, kuru parasti izmanto vairākās citā Savienības valstīs tūkstoši cilvēku, kā arī citi uzņēmumi un kas līdz ar to ir apzīmējums ar vāju atšķirtspēju. Tātad nevar liegt trešām personām no jaunā izmantot šo pašu apzīmējumu — vai kādu citu, līdzīgu apzīmējumu — savienojumā ar citiem elementiem.
   Turklāt vidusmēra patērētājs viegli saprastu, ka tie ir atšķirīgie dažādu veidu apzīmējumi: viens ir vārdiska preču zīme un otrais ir firmas nosaukums, šajā gadījumā ņemot vērā akronīma AB iekļaušanu.


title: Virspalātas sastāvs

text:
               10.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/41

         Virspalātas sastāvs
   (2007/C 269/71)
   2007. gada 19. septembrī Pirmās instances tiesa nolēma, ka laikā no 2007. gada 25. septembra līdz 2010. gada 31. augustam trīspadsmit tiesneši, kas veido virspalātu saskaņā ar Reglamenta 10. panta 1. punktu, ir Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs, septiņi to palātu priekšsēdētāji, kas nav atbildīgi par lietu, un tiesneši, kas ietilpst palātā paplašinātā sastāvā, kam būtu jāizskata attiecīgā lieta, ja tā būtu piešķirta palātai, kurā ir pieci tiesneši.


title: Apvienotās lietas C-553/10 P un C-554/10 P: Tiesas (virspalāta) 2012. gada 6. novembra spriedums — Eiropas Komisija/ Éditions Odile Jacob SAS, Wendel Investissement SA, Lagardère SCA un Lagardère SCA/Éditions Odile Jacob SAS, Eiropas Komisija, Wendel Investissement SA (Apelācija — Uzņēmumu koncentrācijas darbības grāmatu izdevniecības tirgū — Lēmuma, kas attiecas uz ieguldījumu uzņēmumu kā tālākpārdoto aktīvu ieguvēja vienošanos — Iespējamā pilnvarotās personas neatkarības trūkuma apjoms)

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/8

         Tiesas (virspalāta) 2012. gada 6. novembra spriedums — Eiropas Komisija/Éditions Odile Jacob SAS, Wendel Investissement SA, Lagardère SCA un Lagardère SCA/Éditions Odile Jacob SAS, Eiropas Komisija, Wendel Investissement SA

   (Apvienotās lietas C-553/10 P un C-554/10 P) (1)

   (Apelācija - Uzņēmumu koncentrācijas darbības grāmatu izdevniecības tirgū - Lēmuma, kas attiecas uz ieguldījumu uzņēmumu kā tālākpārdoto aktīvu ieguvēja vienošanos - Iespējamā pilnvarotās personas neatkarības trūkuma apjoms)
   2013/C 9/11
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Eiropas Komisija (pārstāvji — O. Beynet, A. Bouquet un S. Noë), Lagardère SCA (pārstāvji — A. Winckler, F. De Bure un J.-B. Pinçon, avocats)

      Citi lietas dalībnieki: Odile Jacob SAS (pārstāvji — O. Fréget, M. Struys un L. Eskenazi, avocats), Wendel Investissement SA (pārstāvji — M. Trabucchi, F. Gordon un C. Baldon, avocats), Lagardère SCA (pārstāvji — A. Winckler, F. De Bure un J.-B. Pinçon, avocats), Eiropas Komisija (pārstāvji — O. Beynet, A. Bouquet un S. Noë)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2010. gada 13. septembra spriedumu lietā T-452/04 Éditions Jacob/Komisija, ar kuru Vispārējā tiesa atcēla Komisijas 2004. gada 30. jūlija Lēmumu D(2004) 203365 par Wendel Investissement kā atsavināto aktīvu ieguvējas atzīšanu saskaņā ar Komisijas 2004. gada 7. janvāra Lēmumu 2004/422/EK, ar ko koncentrācija ir atzīta par saderīgu ar kopējo tirgu un Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (Lieta COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP) — Iespējamā pilnvarotās personas neatkarības trūkuma apjoms — Faktu sagrozīšana — Pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzības noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija un Lagardère SCA sedz savus, kā arī atlīdzina Éditions Odile Jacob SAS tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Wendel Investissement SA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 46, 12.02.2011.


title: Lieta C-382/04: Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 6. septembrī

text:
               23.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 262/24

         Prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 6. septembrī
   (Lieta C-382/04)
   (2004/C 262/44)
   Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 6. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Luksemburgas Lielhercogisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv A. Bordes, pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               konstatēt, ka pieņemot nepieciešamās likumdošanas un administratīvās normas, lai to saskaņotu ar 2002. gada 14. februāra Padomes Direktīvu 2002/11/EK, ar ko groza Direktīvu 68/193/EEK par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību un ar ko atceļ Direktīvu 74/649/EEK (1), un, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par tām Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva;

               2)

               piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transponēšanas termiņš valsts tiesību sistēmā beidzās 2003. gada 23. februārī.

      (1)  OV L 53, 23.02.2002., 20.lpp.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 8. jūlijā lietā T-0048/00: Corus UK Ltd pret Eiropas Kopienu Komisiju (Konkurence — Vienošanās — Bezšuvju tērauda cauruļu tirgus — Pārkāpuma ilgums — Sodanaudas)

text:
               25.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/12

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2004. gada 8. jūlijā
   lietā T-0048/00: Corus UK Ltd pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

   (Konkurence - Vienošanās - Bezšuvju tērauda cauruļu tirgus - Pārkāpuma ilgums - Sodanaudas)
   (2004/C 239/25)
   Tiesvedības valoda: angļu
   Lietā T-0048/00 Corus UK Ltd, iepriekš saukta British Steel plc, dibināta Londonā (Apvienotā Karaliste), ko pārstāv J. Pheasant un M. Readings, solicitors, kuri norādīja adresi Luksemburgā, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji: sākotnēji M. Erhart un B. Doherty, vēlāk M. Erhart un A. Whelan, kam palīdz N. Khan, barrister, kuri norādīja adresi Luksemburgā), par pieteikumu atcelt 1999. gada 8. decembra Komisijas lēmumu 2003/382/EK par EK līguma 81. panta piemērošanas kārtību (Lieta IV/E-1/35.860-B – Bezšuvju tērauda caurules) (OV L 140, 2003., 1. lpp.), vai, pakārtoti, samazināt prasītajai uzlikto sodanaudas summu, Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs N. J. Forwood, tiesneši J. Pirrung un A.W.H. Meij, sekretārs J. Plingers, administrators, 2004. gada 8. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               Atcelt 1999. gada 8. decembra Komisijas lēmuma 2003/382/EK par EK līguma 81. panta piemērošanas kārtību (Lieta IV/E-1/35.860-B – Bezšuvju tērauda caurules) 1. panta 2. punktu daļā, ar ko konstatē šajā punktā noteiktā prasītāja pārkāpumu līdz 1991. gada 1. janvārim.

               2)

               Ar lēmuma 2003/382 4. pantu prasītājai uzliktā sodanaudas summa tiek noteikta 11 700 000 eiro apmērā.

               3)

               Parējā daļā prasību noraidīt.

               4)

               Puses sedz katra savus izdevumus.

      (1)  OV C 135, 13.5.2000.


title: Lieta C-461/10: Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 19. aprīļa spriedums ( Högsta domstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget AB, Storyside AB/Perfect Communication Sweden AB (Autortiesības un blakustiesības — Datu apstrāde internetā — Ekskluzīvo tiesību aizskārums — Audiogrāmatas, kas, izmantojot interneta piekļuves nodrošinātāja piešķirto IP adresi, padarītas pieejamas sabiedrībai ar FTP servera starpniecību internetā — Tiesas rīkojums interneta piekļuves nodrošinātājam izpaust IP adreses lietotāja vārdu vai nosaukumu un adresi)

text:
               9.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 165/4

         Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 19. aprīļa spriedums (Högsta domstolen (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget AB, Storyside AB/Perfect Communication Sweden AB

   (Lieta C-461/10) (1)

   (Autortiesības un blakustiesības - Datu apstrāde internetā - Ekskluzīvo tiesību aizskārums - Audiogrāmatas, kas, izmantojot interneta piekļuves nodrošinātāja piešķirto IP adresi, padarītas pieejamas sabiedrībai ar FTP servera starpniecību internetā - Tiesas rīkojums interneta piekļuves nodrošinātājam izpaust IP adreses lietotāja vārdu vai nosaukumu un adresi)
   2012/C 165/07
   Tiesvedības valoda — zviedru

      Iesniedzējtiesa

      Högsta domstolen

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget AB, Storyside AB

      Atbildētāja: Perfect Communication Sweden AB

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Högsta domstolen — Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK (OV L 105, 54. lpp.), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/48/EK par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu (OV L 157, 45. lpp.) interpretācija — Intelektuālais īpašums — Izdevniecību ekskluzīvas tiesības padarīt pieejamas sabiedrībai audio grāmatas — Iespējams šo tiesību pārkāpums, jo minētās audio grāmatas ir padarītas pieejamas sabiedrībai ar FTP servera (file transfer protocol) starpniecību, kas ir datņu koplietošanas programma internetā — Rīkojums, kas izdots attiecībā uz interneta pakalpojumu sniedzēju, kurš, piešķirot IP adresi, nodrošina servera interneta sakarus, sniegt autortiesību īpašniekam informāciju attiecībā uz to personu vārdiem un adresēm, kuras reģistrētas kā minētās IP adreses lietotājas attiecīgajā periodā

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīva 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK ir jāinterpretē tādējādi, ka tā pieļauj tāda valsts tiesību akta piemērošanu, kas ir ieviests, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/48/EK par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu 8. pantu, un kas, lai identificētu interneta abonentu vai interneta lietotāju, ļauj izdot rīkojumu interneta piekļuves nodrošinātājam norādīt autortiesību īpašniekam vai tā tiesību pārņēmējam tā abonenta identitāti, kuram ir piešķirta IP (interneta protokola) adrese, kas esot izmantota, lai pārkāptu minētās tiesības, jo uz minēto tiesību aktu neattiecas Direktīvas 2006/24 materiālā piemērošanas joma.
   Pamatlietā nav nozīmes tam, ka attiecīgā dalībvalsts vēl nav transponējusi Direktīvu 2006/24, lai gan transponēšanai paredzētais termiņš jau ir beidzies.
   Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīva 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) un Direktīva 2004/48 ir jāinterpretē tādējādi, ka tās pieļauj tādu valsts tiesību aktu kā pamatlietā, ciktāl ar šo tiesību aktu valsts tiesai, kura no personas, kurai ir tiesības celt prasību, ir saņēmusi lūgumu izdot rīkojumu sniegt personas datus, ir atļauts — ņemot vērā katra konkrētā gadījuma apstākļus un pienācīgi ievērojot prasības, kas izriet no samērīguma principa, — izvērtēt attiecīgajā gadījumā pastāvošās atšķirīgās intereses.

      (1)  OV C 317, 20.11.2010.


title: Lieta C-272/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 8. jūnijā iesniedza Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Swiss International Air Lines AG/The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

text:
               24.8.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 8. jūnijā iesniedza Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Swiss International Air Lines AG/The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

   (Lieta C-272/15)
   (2015/C 279/25)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Swiss International Air Lines AG

      Atbildētājas: The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 24. aprīļa Lēmumu 377/2013/ES (1) ir pārkāpts ES vispārējais vienlīdzīgas attieksmes princips, ciktāl ar to ir noteikts moratorijs prasībām nodot emisijas kvotas, kas noteiktas ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK (2) (kurā grozījumi izdarīti ar vairākiem tiesību aktiem, tostarp Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīvu 2008/101/EK (3)), attiecībā uz lidojumiem starp Eiropas Ekonomikas zonas (turpmāk tekstā – “EEZ”) valstīm un gandrīz visām pārējām valstīm, kas nav EEZ dalībvalstis, bet šis moratorijs nav paplašināts attiecībā uz lidojumiem starp EEZ valstīm un Šveici?

               2)

               Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kāds atlīdzinājums ir jāpiespriež prasītājai tādā situācijā kā Swiss International Airlines AG, kas ir nodevusi emisijas kvotas attiecībā uz lidojumiem, kas 2012. gadā notikuši starp EEZ valstīm un Šveici, lai atjaunotu šai prasītājai situāciju, kādā tā būtu bijusi, ja lidojumi starp EEZ valstīm un Šveici nebūtu izslēgti no moratorija? Konkrēti:

                           a)

                           vai reģistrs ir jālabo, lai atspoguļotu mazāku kvotu skaitu, ko šai prasītājai būtu bijis jānodod, ja lidojumi uz vai no Šveices būtu iekļauti moratorijā?

                           b)

                           ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, kādas tiesiskas darbības (ja vispār) būtu jāveic valsts kompetentajai iestādei un/vai valsts tiesai, lai panāktu, ka papildu nodotās kvotas šādā gadījumā tiktu atgrieztas prasītājai?

                           c)

                           vai prasītāja šajā gadījumā atbilstoši LESD 340. pantam var lūgt Eiropas Parlamentam un Padomei novērst kaitējumu, kas tai radies tādēļ, ka tā ir nodevusi papildus kvotas, kā paredzēts Lēmumā 377/2013?

                           d)

                           vai prasītājai par labu ir jāpiešķir jebkāda cita veida zaudējumu atlīdzība un ja tā, tad kādai tai jābūt?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 24. aprīļa Lēmums Nr. 377/2013/ES par pagaidu atkāpi no Direktīvas 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā, OV L 113, 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK, OV L 275, 32. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīva 2008/101/EK, ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK, lai aviācijas darbības iekļautu Kopienas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā, OV L 8, 3. lpp.


title: Lieta C-531/10: Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 8. aprīļa rīkojums — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika

text:
               27.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/28

         Tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 8. aprīļa rīkojums — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika
   (Lieta C-531/10) (1)

   2011/C 252/63
   Tiesvedības valoda — slovāku
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 30, 29.01.2011.


title: Lieta C-122/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 14. martā iesniedza Juzgado de Primera Instancia n °5 de Cartagena (Spānija) – Aktiv Kapital Portfolio Invesment / Angel Luis Egea Torregrosa

text:
               26.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 159/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 14. martā iesniedza Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena (Spānija) – Aktiv Kapital Portfolio Invesment/Angel Luis Egea Torregrosa

   (Lieta C-122/14)
   2014/C 159/19
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

   Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Aktiv Kapital Portfolio Invesment

      Atbildētājs: Angel Luis Egea Torregrosa

      Prejudiciālais jautājums

   Vai Direktīva 93/13/EEK (1) ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā Spānijas tiesību sistēmā esošais, kas turpmākā izpildes procedūrā neļauj pēc savas ierosmes in limine litis pārbaudīt tiesas izpildu dokumentu – rīkojumu, ar kuru pabeidz maksājuma rīkojuma procedūru iebildumu neizvirzīšanas gadījumā –, lai noskaidrotu negodīgu noteikumu esamību līgumā, uz kura pamata tika pieņemts šis rīkojums, kura izpilde tiek lūgta, jo valsts tiesībās tiek uzskatīts, ka tam ir res judicata spēks (LEC 551. un 552. pants kopsakarā ar LEC 816. panta 2. punktu)?

      (1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.)


title: Lieta T-688/14 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 28. novembra rīkojums – Airport Handling /Komisija Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Pienākums atgūt atbalstu, ko kādas lidostas publiskais apsaimniekotājs ir piešķīris meitasuzņēmumam, kurš ir atbildīgs par pārvaldības pakalpojumiem — Minētās sabiedrības likvidācija — Jaunas sabiedrības, kas ir atbildīga par pārvaldības pakalpojumiem, izveide — Komisijas lēmums uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta jomā, lai pārbaudītu, vai divu sabiedrību starpā pastāv saimnieciska pēctecība — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Pamatprasības acīmredzama nepieņemamība — Nepieņemamība — Steidzamības neesamība

text:
               26.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/35

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 28. novembra rīkojums – Airport Handling/Komisija
   (Lieta T-688/14 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Pienākums atgūt atbalstu, ko kādas lidostas publiskais apsaimniekotājs ir piešķīris meitasuzņēmumam, kurš ir atbildīgs par pārvaldības pakalpojumiem - Minētās sabiedrības likvidācija - Jaunas sabiedrības, kas ir atbildīga par pārvaldības pakalpojumiem, izveide - Komisijas lēmums uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta jomā, lai pārbaudītu, vai divu sabiedrību starpā pastāv saimnieciska pēctecība - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Pamatprasības acīmredzama nepieņemamība - Nepieņemamība - Steidzamības neesamība)
   (2015/C 026/44)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Airport Handling SpA (Somma Lombardo, Itālija) (pārstāvji – R. Cafari Panico un F. Scarpellini, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – S. Noë un G. Conte)

      Priekšmets

   Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu, kura mērķis būtībā ir apturēt Komisijas 2014. gada 9. jūlija Lēmuma C(2014) 4537, galīgā redakcija, uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu attiecībā uz sabiedrības Airport Handling izveidi [SA.21420 (2014/NN) – Itālija – Airport Handling izveide] izpildi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               2014. gada 29. septembra rīkojumu lietā T-688/14 R atcelt;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-629/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 26. septembra spriedums – Molda/Komisija Vide – Direktīva 2003/87/EK – Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma – Pagaidu noteikumi saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei, sākot no 2013. gada – Lēmums 2011/278/ES – Vācijas piedāvātie valsts izpildes pasākumi – Noteikums par gadījumiem, kas rada pārmērīgas grūtības – Brīvība izvēlēties profesiju un brīvība veikt uzņēmējdarbību – Tiesības uz īpašumu – Samērīgums

text:
               10.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 395/47

      Vispārējās tiesas 2014. gada 26. septembra spriedums – Molda/Komisija
      (Lieta T-629/13) (1)

      (Vide - Direktīva 2003/87/EK - Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēma - Pagaidu noteikumi saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei, sākot no 2013. gada - Lēmums 2011/278/ES - Vācijas piedāvātie valsts izpildes pasākumi - Noteikums par gadījumiem, kas rada pārmērīgas grūtības - Brīvība izvēlēties profesiju un brīvība veikt uzņēmējdarbību - Tiesības uz īpašumu - Samērīgums)
      (2014/C 395/59)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Molda AG (Dahlenburg, Vācija) (pārstāvji – I. Zenke, M. Y. Vollmer, C. Telschow un A. Schulze, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – E. White, C. Hermes un K. Herrmann)

         Priekšmets

      Prasība atcelt Komisijas 2013. gada 5. septembra Lēmumu 2013/448/ES par valstu īstenošanas pasākumiem attiecībā uz bezmaksas siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu pagaidu piešķiršanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 11. panta 3. punktu (OV L 240, 27. lpp.), ciktāl ar šī lēmuma 1. panta 1. punktu attiecībā uz trešo kvotu tirdzniecības periodu laika posmā no 2013. līdz 2020. gadam tiek aizliegts piešķirt prasītājai papildu kvotas, ko tā pieprasījusi, pamatojoties uz noteikumu par gadījumiem, kas rada pārmērīgas grūtības, kurš paredzēts 2011. gada 21. jūlijaTreibhausgas-Emissionshandelsgesetz (Vācijas Likums par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecību) 9. panta 5. punktā

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Molda AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 31, 1.2.2014.


title: lieta T-142/07: Prasība, kas celta 2007. gada 4. maijā — General Technic /Komisija

text:
               23.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 140/40

         Prasība, kas celta 2007. gada 4. maijā — General Technic/Komisija
   (lieta T-142/07)
   (2007/C 140/66)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: General Technic Sàrl, Luksemburga (Luksemburgas Lielhercogiste) (pārstāvis — M. Nosbusch, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               pamatojoties uz EKL 230. pantu, atcelt Komisijas 2007. gada 21. februāra lēmumu par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru lietā COMP/E-1/38.823 — Elevatori un eskalatori, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

               —

               pakārtoti, pamatojoties uz EKL 229. pantu, atcelt vai samazināt tā naudas soda apmēru, kas tai uzlikts ar šo lēmumu;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas 2007. gada 21. februāra lēmumu C (2007) 512 gal. red. par EKL 81. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/E-1/38.823 — PO/Elevatori un eskalatori) sakarā ar aizliegto vienošanos par liftu un mehānisko kāpņu uzstādīšanu un uzturēšanu Beļģijā, Vācijā, Luksemburgā un Nīderlandē, ar kurām tika ietekmēta publiskā iepirkuma procedūra, sadalīts tirgus, noteiktas cenas, piešķirti projekti un līgumi par aparatūras tirdzniecību, uzstādīšanu, uzturēšanu un modernizēšanu un informācijas apmaiņu, ciktāl šis lēmums attiecas uz prasītāju. Pakārtoti, prasītāja lūdz atcelt vai samazināt tai ar apstrīdēto lēmumu uzliktā naudas soda apmēru.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja uzsver, ka Komisija nav pietiekami pamatojusi lēmumu atzīt par solidāri līdzatbildīgu tās meitas uzņēmuma, kas ir aizliegtās vienošanās dalībniece, uzliktā naudas soda samaksāšanā. Tā apgalvo, ka Komisija nav ņēmusi vērā tās dalības meitas uzņēmuma kapitālā būtību un apmēru, jo prasītāja ir finansiāla rakstura sabiedrība, kas pati neveic tirdzniecības darbības un ka tai ir mazākuma dalība meitas uzņēmumā un tā nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs tās finansiālo interešu aizsardzībai. Prasītāja arī apgalvo, ka Komisija nav no juridiskā viedokļa pietiekami pamatojusi tās iesaistīšanos attiecīgās aizliegtās vienošanās noslēgšanā, atšķirībā no tās akcionāres — kā meitas uzņēmuma līdzpārvaldnieces — personīgās lomas.


title: Lieta T-305/13 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 13. jūnija rīkojums – SACE un Sace BT/Komisija Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Kapitālieguldījumi par labu apdrošināšanas sabiedrībai, ko veic tās valstij piederošais mātesuzņēmums — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamība — Fumus boni juris — Interešu izsvēršana

text:
               15.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/60

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2014. gada 13. jūnija rīkojums – SACE un Sace BT/Komisija
   (Lieta T-305/13 R)
   (Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Kapitālieguldījumi par labu apdrošināšanas sabiedrībai, ko veic tās valstij piederošais mātesuzņēmums - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamība - Fumus boni juris - Interešu izsvēršana)
   2014/C 315/100
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE SpA) (Roma, Itālija) un Sace BT SpA (Roma) (pārstāvji – M. Siragusa un G. Rizza, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Conte un D. Grespan)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Itālijas Republika (pārstāvji – G. Palmieri, pārstāve, kurai palīdz S. Fiorentino, avvocato dello stato)

      Priekšmets

   Prasība apturēt Komisijas 2013. gada 20. marta Lēmuma C(2013) 1501, galīgā redakcija, par pasākumiem SA.23425 (2011/C) (ex NN 41/2010), ko 2004. un 2009. gadā Itālija īstenojusi par labu sabiedrībai Sace BT SpA, izpildi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt 2014. gada 28. februāra rīkojumu lietā T-305/13 R;

               2)

               apturēt Komisijas 2013. gada 20. marta Lēmuma C(2013) 1501, galīgā redakcija, par pasākumiem SA.23425 (2011/C) (ex NN 41/2010), ko 2004. un 2009. gadā Itālija īstenojusi par labu sabiedrībai Sace BT SpA, 5. panta izpildi, ciktāl Itālijas iestādēm ir pienākums no šīs sabiedrības atgūt summu, kas pārsniedz EUR [konfidenciāli];

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-508/13: Prasība, kas celta 2013. gada 20. septembrī — Malaizijas valdība /ITSB — Vergamini ( “HALAL MALAYSIA” )

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 352/17

         Prasība, kas celta 2013. gada 20. septembrī — Malaizijas valdība/ITSB — Vergamini (“HALAL MALAYSIA”)
   (Lieta T-508/13)
   2013/C 352/33
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Malaizijas valdība (Putrajaya, Malaizija) (pārstāvji — R. Volterra, Solicitor, R. Miller, Barrister, V. von Bomhard un T. Heitmann, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Paola Vergamini (Castelnuovo di Garfagnana, Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 27. jūnija lēmumu lietā R 326/2012-1 un

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei, ja tā iestāsies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “HALAL MALAYSIA”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 5., 18., 25., 29., 30., 31., 32. un 43. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 169 343

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: nereģistrēta grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “HALAL MALAYSIA”, kura Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 2. punkta c) apakšpunkta, to aplūkojot kopsakarā ar Parīzes konvencijas 6.a pantu, izpratnē ir labi pazīstama visās 27 Eiropas Savienības dalībvalstīs,un nereģistrēta grafiska preču zīme Apvienotajā Karalistē Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 4. punkta piemērošanas mērķiem

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 4. punkta pārkāpums


title: Lieta T-360/13: Vispārējās tiesas 2015. gada 25. septembra spriedums – VECCO u.c./Komisija REACH — Hroma trioksīda iekļaušana to vielu sarakstā, saistībā ar kurām ir jāsaņem atļauja — Lietošanas veidi vai lietošanas veidu kategorijas, kas ir atbrīvoti no licencēšanas prasības — Jēdziens “spēkā esoši konkrēti Kopienas tiesību akti, kas uzliek obligātu standartu prasības cilvēku veselības un vides aizsardzības ziņā, lietojot vielu” — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Samērīgums — Tiesības uz aizstāvību — Labas pārvaldības princips

text:
               23.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 389/32

         Vispārējās tiesas 2015. gada 25. septembra spriedums – VECCO u.c./Komisija
   (Lieta T-360/13) (1)

   (REACH - Hroma trioksīda iekļaušana to vielu sarakstā, saistībā ar kurām ir jāsaņem atļauja - Lietošanas veidi vai lietošanas veidu kategorijas, kas ir atbrīvoti no licencēšanas prasības - Jēdziens “spēkā esoši konkrēti Kopienas tiesību akti, kas uzliek obligātu standartu prasības cilvēku veselības un vides aizsardzības ziņā, lietojot vielu” - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Samērīgums - Tiesības uz aizstāvību - Labas pārvaldības princips)
   (2015/C 389/33)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) (Memmingena, Vācija) – un 185 citi prasītāji, kuru vārdi ir norādīti pielikumā (pārstāvji – C. Mereu, K. Van Maldegem, advokāti, un J. Beck, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Talabér-Ritz un J. Tomkin)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Assogalvanica (Paduja, Itālija) un 31 cita persona, kas iestājusies lietā, kuru vārdi norādīti pielikumā (pārstāvji – C. Mereu, K. Van Maldegem, advokāti, un J. Beck, solicitor)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) (pārstāvji – W. Broere, M. Heikkilä un T. Zbihlej)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2013. gada 17. aprīļa Regulu (ES) Nr. 348/2013, ar ko groza XIV pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) (OV L 108, 1. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) un prasītāji, kuru vārdi ir norādīti I pielikumā, sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Assogalvanica un pārējās personas, kas iestājušās lietā un kuru vārdi norādīti II pielikumā, sedz savus tiesāšanās izdevumi paši;

               4)

               Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA) sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 260, 7.9.2013.


title: Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 18. novembrī lietā C-126/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 92/50/EEK — Valsts pakalpojumu līgumi — Atkritumu transportēšanas pakalpojumi — Procedūra bez iepriekšējas līguma paziņojuma publicēšanas — Līgumslēdzējas iestādes noslēgts līgums par ekonomisko darbību, kas ir pakļauta konkurencei — Līgumslēdzējas iestādes noslēgts līgums, lai tā varētu iesniegt piedāvājumu līgumu piešķiršanas procedūrā — Pakalpojumu sniedzēja spēju pamatojums — Iespēja paļauties uz trešo personu spējām — Apakšlīgumi — Valsts pienākumu neizpildi konstatējoša sprieduma sekas)

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/12

      TIESAS SPRIEDUMS

   (pirmā palāta)
   2004. gada 18. novembrī
   lietā C-126/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 92/50/EEK - Valsts pakalpojumu līgumi - Atkritumu transportēšanas pakalpojumi - Procedūra bez iepriekšējas līguma paziņojuma publicēšanas - Līgumslēdzējas iestādes noslēgts līgums par ekonomisko darbību, kas ir pakļauta konkurencei - Līgumslēdzējas iestādes noslēgts līgums, lai tā varētu iesniegt piedāvājumu līgumu piešķiršanas procedūrā - Pakalpojumu sniedzēja spēju pamatojums - Iespēja paļauties uz trešo personu spējām - Apakšlīgumi - Valsts pienākumu neizpildi konstatējoša sprieduma sekas)
   (2005/C 6/21)
   tiesvedības valoda - vācu
   Lietā C-126/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 20. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis K. Wiedner) pret Vācijas Federatīvo Republiku (pārstāvis W.-D. Plessing, kuram palīdzēja H.-J. Prieß), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann (referents), tiesnesis A. Rosas, tiesnese R. Silva de Lapuerta, tiesneši K. Lenaerts un K. Schiemann, ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretārs H. von Holstein, sekretāra palīgs, 2004. gada 18. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               pasludināt, ka, tā kā līgumu par atkritumu transportēšanu no izkraušanas punktiem Donauwald reģionā uz Munich-North termoelektrostaciju Minhenes pilsēta piešķīra, pārkāpjot procesuālos noteikumus, kas noteikti Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai 8. pantā, lasot to kopā ar šīs direktīvas 11. panta 1. punktu, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi saistības, ko tai uzliek šī direktīva;

               2)

               piespriest Vācijai Federatīvajai Republikai atlīdzināt izdevumus.

      (1)  OV C 146, 21.6.2003.


title: Lieta C-297/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 18. jūnijā iesniedza Sø-og Handelsretten (Dānija) – Ferring Lægemidler A/S, kas pārstāv Ferring B. V./Orifarm A/S

text:
               7.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/34

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 18. jūnijā iesniedza Sø-og Handelsretten (Dānija) – Ferring Lægemidler A/S, kas pārstāv Ferring B. V./Orifarm A/S

   (Lieta C-297/15)
   (2015/C 294/42)
   Tiesvedības valoda – dāņu

      Iesniedzējtiesa

      Sø- og Handelsretten

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Ferring Lægemidler A/S, kas pārstāv Ferring B. V.

      Atbildētāja: Orifarm A/S

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīvas 2008/95/EK (1), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 7. panta 2. punkts un saistītā judikatūra ir jāinterpretē tādējādi, ka preču zīmes īpašnieks var likumīgi iebilst pret to, ka paralēlais importētājs turpināti tirgo zāles, ja importētājs zāles ir pārsaiņojis jaunā ārējā iepakojumā un no jauna piestiprinājis preču zīmi, situācijā, kad preču zīmes īpašnieks ir tirgojis zāles tāda paša tilpuma un tāda paša izmēra iepakojumos visās EEZ valstīs, kurās zāles tiek pārdotas?

               2)

               Vai atbilde uz pirmo jautājumu būs atšķirīga, ja preču zīmes īpašnieks gan eksporta valstī, gan importa valstī zāles ir tirgojis, izmantojot divus atšķirīga izmēra iepakojumus (10 vienību iepakojumu un 1 vienības iepakojumu), un importētājs ir iegādājies 10 vienību iepakojumus eksporta valstī un pārsaiņojis tos 1 vienības iepakojumos, uz kuriem pirms preču tirgošanas importa valstī ir no jauna piestiprināta preču zīme?

      (1)  OV L 299, 25. lpp.


title: Lieta C-22/07: Prasība, kas celta 2007. gada 24. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti

text:
               10.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 56/24

         Prasība, kas celta 2007. gada 24. janvārī — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti
   (Lieta C-22/07)
   (2007/C 56/45)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — B. Stromsky un A. Alcover San Pedro)

      Atbildētāja: Spānijas Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/27/EK, ar ko groza Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (1), vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar šo direktīvu;

               —

               piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas transponēšanas valsts tiesībās termiņš beidzās 2005. gada 30. oktobrī.

      (1)  OV L 136, 34. lpp.


title: Lieta C-282/05 P: Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 19. aprīlī — Holcim ( Deutschland ) AG , agrāk — Alsen AG pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība — EK līguma 85. pants (jaunajā redakcijā-EKL 81. pants) — Izdevumu par bankas garantiju atmaksa)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/9

         Tiesas (otrā palāta) spriedums 2007. gada 19. aprīlī — Holcim (Deutschland) AG, agrāk — Alsen AG pret Eiropas Kopienu Komisiju
   (Lieta C-282/05 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība - EK līguma 85. pants (jaunajā redakcijā-EKL 81. pants) - Izdevumu par bankas garantiju atmaksa)
   (2007/C 96/14)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Holcim (Deutschland) AG, agrāk — Alsen AG (pārstāvji — P. Niggemann un F. Wiemer, Rechtsanwälte)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — R. Lyal un G. Wilms, pārstāvji)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2005. gada 21. aprīļa spriedumu lietā T-28/03 Holcim (Deutschland) AG/Komisija, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasību, ar kuru tā vēlējās pēc Komisijas lēmuma par naudas soda uzlikšanu EKL 81. panta piemērošanas procedūras ietvaros atcelšanu saņemt zaudējumu atlīdzību par bankas garantijas izsniegšanu, lai atliktu uzliktā naudas soda samaksu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

                  Holcim (Deutschland) AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 217, 3.9.2005.


title: Lieta T-543/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 3. jūlija rīkojums — Ghreiwati /Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju — Izņemšana no attiecīgo personu saraksta — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/9

         Vispārējās tiesas 2012. gada 3. jūlija rīkojums — Ghreiwati/Padome
   (Lieta T-543/11) (1)

   (Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret Sīriju - Izņemšana no attiecīgo personu saraksta - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2012/C 273/15
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Emad Ghreiwati (Al Maliki, Sīrija) (pārstāvis — P.-F. Gaborit, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M.–M. Joséphidès un B. Driessen)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — S. Bartelt un E. Cujo)

      Priekšmets

   Prasība atcelt, pirmkārt, Padomes 2011. gada 2. septembra Regulu (ES) Nr. 878/2011, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 228, 1. lpp.), un Padomes 2011. gada 2. septembra Lēmumu 2011/522/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 228, 16. lpp.), un, otrkārt, Padomes 2011. gada 23. septembra Regulu (ES) Nr. 950/2011, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 247, 3. lpp.), un Padomes 2011. gada 23. septembra Lēmumu 2011/628/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/273/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 247, 17. lpp.), tiktāl, ciktāl prasītāja vārds ir iekļauts to personu sarakstā, kuriem piemēro ierobežojošos pasākumus saistībā ar situāciju Sīrijā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 355, 03.12.2011.


title: Lieta C-444/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 15. oktobra Hoge Raad der Nederlanden lēmumu lietā J. E. van den Hout-van Eijnsbergen pret Inspecteur van de Belastingdienst – ondernemingen Leiden

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/26

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 15. oktobra Hoge Raad der Nederlanden lēmumu lietā J. E. van den Hout-van Eijnsbergen pret Inspecteur van de Belastingdienst – ondernemingen Leiden
   (Lieta C-444/04)
   (2005/C 6/50)
   tiesvedības valoda - nīderlandiešu
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 15. oktobra Hoge Raad der Nederlanden lēmumu lietā J. E. van den Hout-van Eijnsbergen pret Inspecteur van de Belastingdienst un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 20. oktobrī.
   Hoge Raad der Nederlanden lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   Vai Sestās direktīvas (1) 13A. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka psihoterapeitiska ārstēšana, ko sniedz profesionālis, kas atbilst reģistrācijas juridiskajām prasībām, kuras ir norādītas 3.1. apakšpunktā, un kas ir reģistrēts Psihoterapeitu reģistrā, ir atbrīvots no PVN [maksāšanas], pat ja šīs personas veikto ārstēšanu atbilstoši attiecīgajā dalībvalstī noteiktajam nevar ietilpināt medicīniskās vai paramedicīniskās profesijas kategorijā?

      (1)  OV L 145, 13.6.1977., 1.-40. lpp.


title: Lieta C-301/05 P: Tiesas rīkojums 2007. gada 11. oktobrī — Hans-Peter Wilfer /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Vārdisks apzīmējums ROCKBASS — Reģistrācijas atteikums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/24

         Tiesas rīkojums 2007. gada 11. oktobrī — Hans-Peter Wilfer/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   (Lieta C-301/05 P) (1)

   (Apelācija - Kopienas preču zīme - Vārdisks apzīmējums “ROCKBASS’ - Reģistrācijas atteikums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2007/C 315/41)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Hans-Peter Wilfer (pārstāvis — A. Kockläuner, Rechtsanwalt)

      Pretējā puse procesā: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — D. Schennen, O. Montalto un G. Schneider)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2005. gada 8. jūnija spriedumu lietā T-315/03 Wilfer/ITSB, ar kuru Pirmās instances tiesa ir noraidījusi prasību atcelt lēmumu par preču zīmes “ROCKBASS” reģistrācijas atteikumu — Preču zīmes aprakstošais raksturs
   Rezolutīvā daļa

               1)

               par Vilfera iesniegto apelācijas sūdzību nav jālemj;

               2)

               Vilfers atlīdzina tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005.


title: Lieta F-118/07: Prasība, kas celta 2007. gada 22. oktobrī — Strack /Komisija

text:
               22.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/49

         Prasība, kas celta 2007. gada 22. oktobrī — Strack/Komisija
   (Lieta F-118/07)
   (2007/C 315/94)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Guido Strack, Ķelne (Vācija) (pārstāvis — H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājam zaudējumus EUR 1 000 apmērā par nemateriālo veselības un morālo kaitējumu, ko prasītājs ir cietis laikā no 8.9.2006. līdz 7.10.2006., jo Komisija līdz tam laikam nebija pieņēmusi likumīgu lēmumu par viņa 7.3.2005. pieteikumu attiecībā uz viņa slimības atzīšanu par arodslimību, un tiktāl atcelt Komisijas 2007. gada 12. janvāra, 2007. gada 26. februāra un 2007. gada 20. jūlija lēmumus par pretējo;

               —

               piespriest atbildētājai izmaksāt atlīdzību vismaz EUR 10 000 apmērā par materiālajiem zaudējumiem, kā arī par nemateriālo veselības un morālo kaitējumu, kas prasītājam esot nodarīti laikā no 1.11.2006. līdz 31.12.2006. Komisijas pretlikumīgas rīcības rezultātā, kā arī tiktāl atcelt Komisijas 2007. gada 12. janvāra, 2007. gada 26. februāra un 2007. gada 20. jūlija lēmumus par pretējo;

               —

               piespriest atbildētājai izmaksāt kavējuma procentus par iepriekš minētajos ievilkumos minētajām maksājamām summām par laikposmu no 2007. gada 26. februāra līdz faktiskai samaksai 2 % apmērā gadā virs galveno refinansēšanas darbību procentu likmes, ko noteikusi Eiropas Centrālā Banka;

               —

               piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Savas prasības par zaudējumu atlīdzību pamatojumam prasītājs apgalvo, ka laikā no 2000. gada līdz 2006. gadam Komisija un Eiropas Krāpšanas apkarošanas birojs (OLAF) ir pieļāvušas attiecībā uz viņu daudzus administratīvus un tiesību pārkāpumus. Tas īpaši attiecas uz viņa darba vidi un psiholoģisko vajāšanu darba vietā, viņa “whistleblowings” rīcības vērtēšanu, veidu, kādā tika īstenota novērtējuma un paaugstināšanas procedūra, nelikumīgu personas datu izplatīšanu, centienu noskaidrot un pierādīt šos tiesību pārkāpumus traucēšanu, kā arī viņa pieteikuma saskaņā ar Eiropas Civildienesta noteikumu 73. un 78. pantu (Civildienesta noteikumi) prettiesisku un novēlotu uzskatīšanu.
   Prasītājs apgalvo, ka atbildētāja turklāt ir pārkāpusi veselības aprūpes noteikumus, EKL 255. pantu, Pamattiesību hartas 1., 3., 8. un 41. pantu, kā arī turpmākos pantus, ECTK 8. un 13. pantu, Regulas Nr. 1049/2001 un 45/2001, Civildienesta noteikumu 11.a, 12., 22.a, 22.b, 24., 25., 26., 26.a, 43., 45., 73. un 78. pantu un OLAF dibināšanas aktus un īpaši nav izpildījusi pienākumu rūpēties par ierēdņiem un pārkāpusi patvaļīgas rīcības aizliegumu.
   Tādejādi atbildētāja esot radījusi materiālu un nemateriālu kaitējumu, jo, kā to pa to laiku atzina arī atbildētāja procesā saskaņā ar Civildienesta noteikumu 73. un 78. pantu, prasītājs saslima un vēlāk kļuva par invalīdu šo administratīvo pārkāpumu rezultātā. Šīs atzīšanas procedūras prettiesiska un novēlota īstenošana viņam radīja papildu nemateriālo kaitējumu.