title: Lieta C-105/13: Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 5. jūnija spriedums ( College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – P. J. Vonk Noordegraaf / Staatssecretaris van Economische Zaken Lauksaimniecība — Kopējā lauksaimniecības politika — Vienreizējo maksājumu shēma — Regula (EK) Nr. 73/2009 — 34., 36. un 137. pants — Tiesības uz maksājumu — Aprēķina bāze — Par liellopu turēšanu un lauksaimnieka rīcībā esošajiem zemesgabaliem pārskata periodā piešķirtās piemaksas — Lauksaimniecībā izmantojamo zemesgabalu apstiprināšanas kārtības grozīšana — Hektāru, par kuriem var pretendēt uz atbalstu, skaita samazinājums — Lauksaimnieka pieteikums, lai iegūtu savu tiesību uz maksājumu skaita samazinājumu un kopējās vērtības palielinājumu — Regula (EK) Nr. 796/2004 — 73.a panta 2.a punkts — Pieļaujamība

text:
               4.8.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 253/10

         Tiesas (pirmā palāta) 2014. gada 5. jūnija spriedums (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – P. J. Vonk Noordegraaf/Staatssecretaris van Economische Zaken

   (Lieta C-105/13) (1)

   (Lauksaimniecība - Kopējā lauksaimniecības politika - Vienreizējo maksājumu shēma - Regula (EK) Nr. 73/2009 - 34., 36. un 137. pants - Tiesības uz maksājumu - Aprēķina bāze - Par liellopu turēšanu un lauksaimnieka rīcībā esošajiem zemesgabaliem pārskata periodā piešķirtās piemaksas - Lauksaimniecībā izmantojamo zemesgabalu apstiprināšanas kārtības grozīšana - Hektāru, par kuriem var pretendēt uz atbalstu, skaita samazinājums - Lauksaimnieka pieteikums, lai iegūtu savu tiesību uz maksājumu skaita samazinājumu un kopējās vērtības palielinājumu - Regula (EK) Nr. 796/2004 - 73.a panta 2.a punkts - Pieļaujamība)
   2014/C 253/13
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: P. J. Vonk Noordegraaf

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – College van Beroep voor het Bedrijfsleven –Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulas (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 30, 16. lpp.), 34., 36. un 137. panta interpretācija – Tiešā atbalsta shēmas – Vienotā maksājuma shēma – Lauksaimnieks, kurš 2006. gadā ir ieguvis tiesības uz maksājumu, kas saņemtas, pamatojoties uz tā bezzemes ražošanu un viņa rīcībā esošajiem zemes gabaliem – Vēlāk grozīta zemes gabalu identifikācijas metode – Hektāru, par kuriem var pretendēt uz atbalstu, samazināšanās

      Rezolutīvā daļa:

   Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulas (EK) Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Padomes Regulās (EK) Nr. 1782/2003 un (EK) Nr. 73/2009, kā arī lai ieviestu savstarpēju atbilstību saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 479/2008, kura grozīta ar Komisijas 2009. gada 8. maija Regulu (EK) Nr. 380/2009, 73.a panta 2.a punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka lauksaimnieka tiesības uz maksājumu ir jāaprēķina no jauna, ja, sākotnēji nosakot viņa tiesības uz maksājumu, šī lauksaimnieka pamatsumma, pamatojoties uz attiecīgajā dalībvalstī piemērojamo lauksaimniecībā izmantojamo zemesgabalu platības apstiprināšanas kārtību, tika dalīta ar pārāk lielu hektāru skaitu. Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulas (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003, 137. pants nav piemērojams Regulas Nr. 796/2004 73.a panta 2.a punktā paredzētajai korekcijai

      (1)  OV C 147, 25.5.2013.


title: lieta T-107/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Revīzijas palātu, ko François Muller iesniedza 2005. gada 22. februārī

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/30

         Prasība pret Eiropas Kopienu Revīzijas palātu, ko François Muller iesniedza 2005. gada 22. februārī
   (lieta T-107/05)
   (2005/C 115/54)
   tiesvedības valoda — franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 22. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Revīzijas palātu, ko cēla Fransuā Millers [François Muller], ar dzīvesvietu Strasbūrā (Francija), kuru pārstāv advokāti Žoržs Vandersandens [Georges Vandersanden], Lora Levi [Laure Levi] un Aurora Finhelštaina [Aurore Finchelstein].
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               1.

               atcelt prasītāja pensijas izmaksu apliecinošo dokumentu par 2004. gada maiju, lai piemērotu korekcijas koeficientu viņa dzīvesvietas valsts galvaspilsētas līmenī vai vismaz tādu korekcijas koeficientu, kas atbilstoši atspoguļo dzīves dārdzību vietā, kur prasītājs tērē līdzekļus, un tādējādi nodrošinātu līdzvērtības principa ievērošanu;

               2.

               piespriest Eiropas Kopienu Revīzijas palātai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasības pamatojumam prasītājs norāda uz tādiem pašiem pamatiem un argumentiem, kādus izvirzījuši prasītāji lietā T-35/05.


title: Lieta C-173/03: Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 13. jūnijā ( Tribunale di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Traghetti del Mediterraneo SpA , likvidācijas procesā, pret Repubblica italiana (Dalībvalstu ārpuslīgumiskā atbildība — Pārkāpjot Kopienu tiesības indivīdiem radītais kaitējums, kas attiecināms uz valsts tiesu, kura pieņem nolēmumu pēdējā instancē — Valsts likumdevēja noteikts valsts atbildības ierobežojums vienīgi attiecībā uz tiesas ļaunprātības un nopietna pārkāpuma gadījumiem — Jebkādas atbildības, kas saistīta ar tiesību normu interpretāciju un faktu un pierādījumu elementu novērtējumu, veicot tiesas darbību, izslēgšana)

text:
               12.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/1

         Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 13. jūnijā (Tribunale di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Traghetti del Mediterraneo SpA, likvidācijas procesā, pret Repubblica italiana

   (Lieta C-173/03) (1)

   (Dalībvalstu ārpuslīgumiskā atbildība - Pārkāpjot Kopienu tiesības indivīdiem radītais kaitējums, kas attiecināms uz valsts tiesu, kura pieņem nolēmumu pēdējā instancē - Valsts likumdevēja noteikts valsts atbildības ierobežojums vienīgi attiecībā uz tiesas ļaunprātības un nopietna pārkāpuma gadījumiem - Jebkādas atbildības, kas saistīta ar tiesību normu interpretāciju un faktu un pierādījumu elementu novērtējumu, veicot tiesas darbību, izslēgšana)
   (2006/C 190/01)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Genova

   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Traghetti del Mediterraneo SpA, likvidācijas procesā

      Atbildētāja: Repubblica italiana

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale di Genova — Dalībvalsts ārpuslīgumiskā atbildība pret tās pilsoņiem par tās tiesu pieļautajām kļūdām, piemērojot Kopienu tiesības, it īpaši pēdējās instances tiesai neiesniedzot lietu Tiesā saskaņā ar EKL 234. pantu
   Rezolutīvā daļa:
   Kopienu tiesības iestājas pret tādu valsts regulējumu, kas vispārējā veidā izslēdz dalībvalsts atbildību par kaitējumu, kas nodarīts privātpersonām sakarā ar Kopienu tiesību pārkāpumu, kas ir attiecināms uz tiesu, kura pieņem nolēmumu pēdējā instancē, tāpēc, ka attiecīgais pārkāpums ir radies tiesību normu interpretācijas vai šīs tiesas veikta faktu un pierādījumu novērtējuma dēļ.
   Kopienu tiesības tāpat iestājas pret valsts regulējumu, kas ierobežo šīs atbildības iestāšanos vienīgi ar tiesas ļaunprātības un nopietna pārkāpuma gadījumiem, ja šādas ierobežošanas rezultātā tiek izslēgta attiecīgās dalībvalsts atbildības iestāšanās citos gadījumos, kad acīmredzami ir pārkāptas piemērojamās tiesības, kā tas ir precizēts 2003. gada 30. septembra spriedumā lietā Köbler (C-224/01) 53.–56. punktā.

      (1)  OV C 158, 05.07.2003.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2005. gada 1. jūlijā lietā T-482/04 KOMSA Kommunikation Sachsen AG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               3.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 217/43

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2005. gada 1. jūlijā
   lietā T-482/04 KOMSA Kommunikation Sachsen AG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2005/C 217/95)
   tiesvedības valoda — vācu
   Lietā T-482/04 KOMSA Kommunikation Sachsen AG, Hartmansdorfa [Hartmannsdorf] (Vācija), ko pārstāv F. Hagemane [F. Hagemann], advokāte, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko pārstāv T. Eihenbergs [T. Eichenberg], pārstāvis, otram lietas dalībniekam ITSB Apelāciju padomē esot Anders + Kern Präsentationssysteme GmbH & Co. KG, Nordersteda [Norderstedt] (Vācija), par prasību par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 6. septembra lēmumu (lieta R 65/2003-4) attiecībā uz iebildumu procesu starp KOMSA Kommunikation Sachsen AG un Anders + Kern Präsentationssysteme GmbH & Co. KG, Pirmās instances tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs D. D. Kuks [J. D. Cooke], tiesneši R. Garsija-Valdekasas [R. García-Valdecasas] un I. Labucka, sekretārs H. Jungs [H. Jung], 2005. gada 1. jūlijā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               tiesvedībai vairs nav pamata;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 57, 05.03.2005.


title: Lieta F-140/12: Prasība, kas celta 2012. gada 16. novembrī — ZZ /Komisija

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/76

         Prasība, kas celta 2012. gada 16. novembrī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-140/12)
   2013/C 26/159
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (pārstāvis — R. Duta, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atteikumu apmierināt prasītāja Komisijai atkārtoti izteikto lūgumu iepazīties ar vairākiem jautājumiem, kas viņam uzdoti vispārējā konkursa EPSO/AD/230 231/12 iepriekšējas atlases procedūras gaitā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas lēmumu par atteikšanos apmierināt prasītāja atkārtoti izteikto lūgumu iepazīties ar dokumentiem;

               —

               vajadzīgajā apmērā, proti, ciktāl EPSO2012. gada 20. jūlija lēmums, kurā prasītājam ir atteikts darīt zināmus septiņus no ārējā konkursa EPSO/AD/230-231 iepriekšējas atlases procedūras jautājumiem, tiek uzskatīts par lēmumu, šo lēmumu atcelt;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-395/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) 2009. gada 13. oktobra rīkojumu — Oasis East sp. z o.o. /Finanšu ministrs

text:
               19.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 312/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) 2009. gada 13. oktobra rīkojumu — Oasis East sp. z o.o./Finanšu ministrs
   (Lieta C-395/09)
   2009/C 312/34
   Tiesvedības valoda — poļu

      Iesniedzējtiesa

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Oasis East sp. z o.o.

      Atbildētājs: Finanšu ministrs

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Kopienu tiesības (it īpaši Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (1), 17. panta 6. punkts, tagad — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (2) 176. pants) atļauj dalībvalstij piemērot valsts tiesību normas, kas gadījumā, kad tiek iegādāti ievesti pakalpojumi, saistībā ar kuriem atlīdzības samaksa tieši vai netieši notiek personai, kuras dzīvesvieta, atrašanās vieta vai tās galvenās pārvaldes atrašanās vieta atrodas teritorijās vai valstīs, kas valsts tiesībās ir dēvētas par nodokļu paradīzi, izslēdz nodokļu maksātāju tiesības samazināt maksājamā nodokļa summu vai saņemt maksājamā nodokļa starpību, turklāt šāda izslēgšana dalībvalstī tika piemērota jau laikā pirms pievienošanās Kopienai?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.

      (2)  OV L 347, 1. lpp.


title: Lieta T-265/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. septembrī — Lee / DE pret ITSB — Cooperativa Italiana di Ristorazione ( PIAZZA del SOLE )

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/54

         Prasība, kas celta 2006. gada 20. septembrī — Lee/DE pret ITSB — Cooperativa Italiana di Ristorazione (“PIAZZA del SOLE”)
   (Lieta T-265/06)
   (2006/C 294/111)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Sara Lee/DE NV, Utrehta (Nīderlande) (pārstāvis — C. Hollier-Larousse, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Cooperativa Italiana di Ristorazione Soc. coop. rl

   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt un grozīt ITSB Apelāciju otrās padomes lēmumu, ciktāl ar to ir apstiprināta prasītājas daļēju iebildumu par Kopienas preču zīmes “PIAZZA del SOLE” Nr. 1518901 reģistrācijas pieteikumu un iebildumu Nr. B 337081 noraidīšana;

               —

               tādējādi daļēji noraidīt Kopienas preču zīmes “PIAZZA del SOLE” Nr. 1518901 reģistrāciju, ciktāl ar to apzīmē 21., 29., 30. un 42. klasē ietilpstošās preces;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Cooperativa Italiana di Ristorazione Soc. coop. rl

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PIAZZA del SOLE” attiecībā uz 16., 21., 25., 29., 30., 35., 36. un 42. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem, reģistrācijas pieteikums Nr. 1518901

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiskas valsts un starptautiskas preču zīmes “PIAZZA” un “PIAZZA D'ORO” attiecībā uz 21., 29., 30. un 42. klasē ietilpstošajām precēm

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, ciktāl Apelāciju padome apstrīdētajā lēmumā ir pieļāvusi vairākas kļūdas, uzskatot, ka attiecīgo apzīmējumu kopīgā elementa atšķirtspēja ir vāja, jo tā nav ņēmusi vērā sekas, ko rada tās konstatējums, saskaņā ar kuru elementi “D'ORO” un “DEL SOLE” ir parasti vārdi, kā arī tāpēc, ka tā ir uzskatījusi, ka preču zīmju uztverē lielāka nozīme ir atšķirībām starp apzīmējumiem.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.)


title: Lieta C-571/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Spānija) 2007. gada 27. decembra rīkojumu — José Manuel Blanco Pérez un María del Pilar Chao Gómez / Consejería de Salud y Servicios Sanitarios del Principado de Asturias un Celso Fernández Gómez

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Spānija) 2007. gada 27. decembra rīkojumu — José Manuel Blanco Pérez un María del Pilar Chao Gómez/Consejería de Salud y Servicios Sanitarios del Principado de Asturias un Celso Fernández Gómez

   (Lieta C-571/07)
   (2008/C 79/24)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Astūrijas Augstākā tiesa)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāji: José Manuel Blanco Pérez un María del Pilar Chao Gómez

      Citi lietas dalībnieki: Principado de Asturias un Celso Fernández Gómez

   Prejudiciālais jautājums
   Vai EKL 43. pants aizliedz tādu tiesisko regulējumu, kāds ietverts Astūrijas firstistes autonomās kopienas tiesību aktos par aptieku atvēršanas atļaujām?


title: Lieta C-586/15 P: Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 7. septembra rīkojums – Lotte Co. Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs Apelācija – Tiesas Reglamenta 181. pants – Eiropas Savienības preču zīme – Grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu japāņu valodā un mazu koalu turošas koalas, kas atrodas kokā, attēlu – Agrāku valsts trīsdimensiju preču zīmes “KOALA-BÄREN” un grafiskas preču zīmes “KOALA” īpašnieka iebildumi – Preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījums – Preču zīmes izmantošana tādā formā, kas atšķiras ar elementiem, kuri nemaina tās atšķirtspēju – Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkts un 42. panta 2. un 3. punkts – Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība

text:
               5.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 454/12

      Tiesas (septītā palāta) 2016. gada 7. septembra rīkojums – Lotte Co. Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
      (Lieta C-586/15 P) (1)

      (Apelācija - Tiesas Reglamenta 181. pants - Eiropas Savienības preču zīme - Grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu japāņu valodā un mazu koalu turošas koalas, kas atrodas kokā, attēlu - Agrāku valsts trīsdimensiju preču zīmes “KOALA-BÄREN” un grafiskas preču zīmes “KOALA” īpašnieka iebildumi - Preču zīmes faktiskas izmantošanas pierādījums - Preču zīmes izmantošana tādā formā, kas atšķiras ar elementiem, kuri nemaina tās atšķirtspēju - Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkts un 42. panta 2. un 3. punkts - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
      (2016/C 454/24)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Lotte Co. Ltd (pārstāve – M. Knitter, advokāte)

         Pārējie lietas dalībnieki: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (pārstāve – A. Jaeger-Lenz, advokāte) un Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāve – D. Walicka)

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  apelācijas sūdzību noraidīt;

                  2)

                  Lotte Co. Ltd sedz savus, kā arī atlīdzina Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 59, 15.2.2016.


title: Lieta T-508/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 6. oktobra spriedums — Bang & Olufsen /ITSB (Skaļruņa attēls) (Kopienas preču zīme — Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Skaļruņa atveidojums — ITSB veikta sprieduma, ar kuru atcelts ITSB Apelāciju padomes lēmums, izpilde — Regulas (EK) Nr. 40/94 63. panta 6. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 65. panta 6. punkts) — Absolūts atteikuma pamatojums — Apzīmējums, kuru veido vienīgi forma, kas piešķir precei ievērojamu vērtību — Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta iii) daļa (tagad — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta iii) daļa))

text:
               19.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 340/16

         Vispārējās tiesas 2011. gada 6. oktobra spriedums — Bang & Olufsen/ITSB (Skaļruņa attēls)
   (Lieta T-508/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Skaļruņa atveidojums - ITSB veikta sprieduma, ar kuru atcelts ITSB Apelāciju padomes lēmums, izpilde - Regulas (EK) Nr. 40/94 63. panta 6. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 65. panta 6. punkts) - Absolūts atteikuma pamatojums - Apzīmējums, kuru veido vienīgi forma, kas piešķir precei ievērojamu vērtību - Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta iii) daļa (tagad — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta iii) daļa))
   2011/C 340/31
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bang & Olufsen A/S (Struer, Dānija) (pārstāvji — sākotnēji K. Wallberg, vēlāk — J. Glaesel, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — D. Botis un G. Schneider)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 10. septembra lēmumu lietā R 497/2005-1 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt trīsdimensiju apzīmējumu, kurā attēlots skaļrunis, kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Bang & Olufsen A/S atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 19, 24.01.2009.


title: Lieta C-66/12: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 19. novembra spriedums — Eiropas Savienības Padome/Eiropas Komisija (Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadējā korekcija — Civildienesta noteikumi — Prasība atcelt tiesību aktu — Paziņojums COM(2011) 829, galīgā redakcija — Priekšlikums COM(2011) 820, galīgā redakcija — Prasība sakarā ar bezdarbību — Priekšlikuma iesniegšana, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. pantu — Komisijas atturēšanās — Prasības priekšmeta zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               8.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 39/4

         Tiesas (virspalāta) 2013. gada 19. novembra spriedums — Eiropas Savienības Padome/Eiropas Komisija
   (Lieta C-66/12) (1)

   (Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojuma un pensiju ikgadējā korekcija - Civildienesta noteikumi - Prasība atcelt tiesību aktu - Paziņojums COM(2011) 829, galīgā redakcija - Priekšlikums COM(2011) 820, galīgā redakcija - Prasība sakarā ar bezdarbību - Priekšlikuma iesniegšana, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. pantu - Komisijas atturēšanās - Prasības priekšmeta zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2014/C 39/06
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bauer un J. Herrmann)

      Personas, kas iestājušās lietā prasītājas atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek, D. Hadroušek un J. Vláčil), Dānijas Karaliste (pārstāvji — V. Pasternak Jørgensen un M. C. Thorning), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — T. Henze un N. Graf Vitzthum), Īrija (pārstāvji — E. Creedon, kam palīdz C. Toland, BL, un A. Joyce, solicitor), Spānijas Karaliste (pārstāvji — N. Díaz Abad un S. Centeno Huerta), Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues, D. Colas un J.-S. Pilczer), Latvijas Republika (pārstāvji — I. Kalniņš un A. Nikolajeva), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. Wissels un M. Bulterman) un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — E. Jenkinson un J. Beeko, kam palīdz R. Palmer, barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, D. Martin un J.-P. Keppenne)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji — A. Neergaard un S. Seyr)

      Priekšmets

   Prasība atcelt tiesību aktu — Komisijas 2011. gada 24. novembra paziņojums COM(2011) 829, galīgā redakcija, par atteikšanos iesniegt priekšlikumus, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. pantā ietverto “izņēmuma klauzulu” — Komisijas priekšlikums Padomes regulai, ar ko no 2011. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām — Prasība sakarā ar bezdarbību — Komisijas nelikumīga atturēšanās iesniegt priekšlikumus, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Īrija, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Latvijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome, kā arī Eiropas Komisija savus tiesāšanās izdevumus sedz paši.

      (1)  OV C 118, 21.4.2012.


title: Lieta C-143/09: Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 17. septembra rīkojums (Fővárosi Bíróság (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pannon GSM Távközlési Rt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Pievienošanās Eiropas Savienībai — Direktīva 2002/22/EK — Piemērošana laikā — Tiesas kompetence)

text:
               27.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 51/16

         Tiesas (otrā palāta) 2009. gada 17. septembra rīkojums (Fővárosi Bíróság (Ungārijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Pannon GSM Távközlési Rt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   (Lieta C-143/09) (1)

   (Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Pievienošanās Eiropas Savienībai - Direktīva 2002/22/EK - Piemērošana laikā - Tiesas kompetence)
   2010/C 51/25
   Tiesvedības valoda — ungāru

      Iesniedzējtiesa

      Fővárosi Bíróság

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pannon GSM Távközlési Rt.

      Atbildētājs: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Fővárosi Bíróság — Akta par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (OV L 236, 33. lpp.), EKL 10. panta, 87. panta 1. punkta un 249. panta, ka arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV L 108, 51. lpp.) interpretācija — Universālā pakalpojuma pienākumu neto izmaksu sadale starp tīklu un elektronisko komunikāciju pakalpojumu nodrošinātājiem — Tāds valsts tiesiskais regulējums par izmaksu sadales mehānismiem, kurā ir paredzēts pienākums piemērot direktīvai neatbilstošus noteikumus par tādu universālo pakalpojumu finansēšanu, kas sniegti gadā pirms attiecīgās dalībvalsts pievienošanās Eiropas Savienībai

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) 13. panta 2. punkts, kā arī tās IV pielikums nav piemērojami tādiem faktiem kā pamata prāvā, kas attiecas uz iemaksu elektronisko komunikāciju jomā, ko Ungārijas Republikas iestādes ir pieprasījušas par 2003. gadu.

      (1)  OV C 153, 04.07.2009.


title: Lieta T-37/05: Vispārējās tiesas 2011. gada 8. marta spriedums — World Wide Tobacco España /Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Spānijas jēltabakas iegādes un pirmapstrādes tirgus — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Naudas sodi — Preventīva iedarbība — Vienlīdzīga attieksme — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Maksimālā robeža 10 % apmērā no apgrozījuma — Sadarbība)

text:
               16.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 120/11

         Vispārējās tiesas 2011. gada 8. marta spriedums — World Wide Tobacco España/Komisija
   (Lieta T-37/05) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Spānijas jēltabakas iegādes un pirmapstrādes tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgus sadale - Naudas sodi - Preventīva iedarbība - Vienlīdzīga attieksme - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Maksimālā robeža 10 % apmērā no apgrozījuma - Sadarbība)
   2011/C 120/27
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: World Wide Tobacco España, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — sākotnēji M. Odriozola Alén, M. Marañon Hermoso un A. Emch, pēc tam M. Odriozola Alén, M. Barrantes Diaz un A. João Vide, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un É. Gippini Fournier)

      Priekšmets

   Prasība samazināt naudas soda apmēru, kas prasītājai uzlikts ar Komisijas 2004. gada 20. oktobra Lēmumu C(2004) 4030, galīgā redakcija, par [EKL] 81. panta 1. punkta piemērošanas procedūru (lieta COMP/C.38.238/B.2 — Jēltabaka — Spānija)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               naudas sods, kas World Wide Tobacco España, SA uzlikts ar Komisijas 2004. gada 20. oktobra Lēmuma C(2004) 4030, galīgā redakcija, par [EKL] 81. panta 1. punkta piemērošanas procedūru (lieta COMP/C.38.238/B.2 — Jēltabaka — Spānija) 3. pantu, tiek noteikts EUR 1 579 000 apmērā;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

               World Wide Tobacco España sedz trīs ceturtdaļas savu tiesāšanās izdevumu un atlīdzina trīs ceturtdaļas Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumu; Komisija sedz vienu ceturtdaļu savu tiesāšanās izdevumu un atlīdzina vienu ceturtdaļu World Wide Tobacco España tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 82, 02.04.2005.


title: Lieta T-423/04: Pirmās instances tiesas  2005. gada 5. oktobra  spriedums — Bunker & BKR/ITSB (Kopienas preču zīme — Iebildums — Kopienas grafiskas preču zīmes, kas satur vārdisku elementu  B.K.R. , reģistrācijas pieteikums — Valsts agrāka vārdiska preču zīme  BK RODS  — Sajaukšanas iespēja — Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               26.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 296/22

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 5. oktobra spriedums — Bunker & BKR/ITSB
   (Lieta T-423/04) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildums - Kopienas grafiskas preču zīmes, kas satur vārdisku elementu “B.K.R.”, reģistrācijas pieteikums - Valsts agrāka vārdiska preču zīme “BK RODS” - Sajaukšanas iespēja - Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2005/C 296/48)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bunker & BKR, SL, Almansa (Spānija), (pārstāvis — H. Astiss Suaress [J. Astiz Suárez], advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — H. Garsija Murijo [J. García Murillo])

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā, — Marine Stock Ltd
      , Tortola, Britu Virdžīnu salas (Apvienotā Karaliste), (pārstāvis — M. de Justo Beilijs [M. de Justo Bailey], advokāts)
   Priekšmets
   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 30. jūnija lēmumu lietā R 0458/2002-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Bunker & BKR, SL un Marine Stock Ltd.
   Sprieduma rezolutīvā daļa

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 30. jūnija lēmumu lietā R-0458/2002-4;

               2)

               ITSB sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai;

               3)

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 314, 18.12.2004.


title: Lieta T-489/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 24. maija rīkojums — Power-One Italy/Komisija (Prasība par zaudējumu atlīdzību — Ar finanšu instrumentu LIFE+ līdzfinansēts projekts — Jaunas enerģijas piegādes sistēmas attīstīšana mobilo telefonu tīkliem (projekts “Pneuma” ) — Procedūras nepareiza izmantošana — Formas prasību neievērošana — Nepieņemamība)

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/23

         Vispārējās tiesas 2011. gada 24. maija rīkojums — Power-One Italy/Komisija
   (Lieta T-489/08) (1)

   (Prasība par zaudējumu atlīdzību - Ar finanšu instrumentu LIFE+ līdzfinansēts projekts - Jaunas enerģijas piegādes sistēmas attīstīšana mobilo telefonu tīkliem (projekts “Pneuma”) - Procedūras nepareiza izmantošana - Formas prasību neievērošana - Nepieņemamība)
   2011/C 211/51
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Power-One Italy SpA (Terranova Bracciolini, Itālija) (pārstāvji — R. Giuffrida un A. Giussani, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Oliver un D. Recchia)

      Priekšmets

   Prasība atlīdzināt zaudējumus, kuri prasītājai esot nodarīti saistībā ar Komisijas lēmumu izbeigt projektu “Pneuma” (LIFE04 ENV/IT/000595), lai līdzfinansētu jaunas enerģijas piegādes sistēmas attīstīšanu mobilo telefonu tīkliem.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Power-One Italy sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 6, 10.01.2009.


title: Pirmās instances tiesas rīkojums 2004. gada 7. jūnijā lietā T-333/02 Gestoras Pro-Amnistia e.a. pret Eiropas Savienības Padomi (Prasība par zaudējumu atlīdzību — Tieslietas un iekšlietas — Padomes kopīgā nostāja — Pasākumi attiecībā uz terorisma aktos iesaistītajām personām, grupām un subjektiem — Acīmredzama nekompetence — Acīmredzama prasības nepamatotība)

text:
               11.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 228/40

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

   2004. gada 7. jūnijā
   lietā T-333/02 Gestoras Pro-Amnistia e.a. pret Eiropas Savienības Padomi (1)

   (Prasība par zaudējumu atlīdzību - Tieslietas un iekšlietas - Padomes kopīgā nostāja - Pasākumi attiecībā uz terorisma aktos iesaistītajām personām, grupām un subjektiem - Acīmredzama nekompetence - Acīmredzama prasības nepamatotība)
   (2004/C 228/90)
   Tiesvedības valoda: franču
   Lietā T-333/02 Gestoras Pro-Amnistia, Juan Mari Olano Olano, ar dzīvesvietu Gradignan (Francija), Julen Zelarain Errasti, ar dzīvesvietu Madrid (Spānija), ko pārstāv D. Rouget, advokāts pret Eiropas Savienības Padomi, ko pārstāv M. Vitsentzatos un M.Bauer, pārstāvji, ko atbalsta Spānijas Karaliste, ko pārstāv tās pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, ko pārstāv sākotnēji P. Ormond, vēlāk C. Jackson, pārstāves, kas norādīja adresi Luksemburgā iesniedza prasību par zaudējumu atlīdzību, nolūkā iegūt atlīdzinājumu par prasītāju, kā apgalvots, pārciesto, reģistrējot Gestoras Pro-Amnistia sarakstā personas, grupas vai subjektus, ko paredz 2001. gada 27. decembra Padomes kopējās nostājas 2001/931/PESC 1. pants par īpašiem pasākumiem cīņā pret terorismu (OV L 344, 93. lpp.), 2002. gada 2. maija Padomes kopējā nostāja 2002/340/PESC, kas precizēta ar kopīgo nostāju 2001/031 (OV L 116., 75. lpp.) un 2002. gada 17. jūnija Padomes kopējā nostāja 2002/462/PESC, kas precizēta ar kopīgo nostāju 2001/931 un atceļ kopīgo nostāju 2002/340 (OV L 160, 32. lpp.), Tiesa, otrā palāta, (šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Pirrung, tiesneši A. W. H. Meij un N. J. Forwood, sekretārs H. Jung) 2004. gada 7. jūnijā izdeva rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1.

               Prasību noraidīt.

               2.

               Katra puse sedz savus izdevumus.

      (1)  OV C 19, 25. 1. 2003.


title: Lieta C-343/05: Tiesas (ceturtā palāta)  2006. gada 18. maija  spriedums — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/37/EK — Tabakas izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana — Aizliegums laist tirgū tabakas izstrādājumus orālai lietošanai — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               29.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/10

         Tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 18. maija spriedums — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku
   (Lieta C-343/05) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/37/EK - Tabakas izstrādājumu ražošana, noformēšana un pārdošana - Aizliegums laist tirgū tabakas izstrādājumus orālai lietošanai - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2006/C 178/16)
   Tiesvedības valoda — somu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Pignataro-Nolin un M. Huttunen, pārstāvji)

      Atbildētāja: Somijas Republika (pārstāvis — J. Himmanen, pārstāvis)
   Priekšmets
   Valsts pienākumu neizpilde — 8.a panta Padomes 1989. gada 13. novembra Direktīvā 89/622/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu noformēšanu (OV L 359, 1. lpp.), kas ievietots ar Padomes 1992. gada 15. maija Direktīvu 92/41/EEK (OV L 158, 30. lpp.), ar kuru grozīta minētā direktīva, un 8. panta Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 5. jūnija Direktīvā 2001/37/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu transponēšanas nenodrošināšana — Komisijas paziņojums (OV L 194, 26. lpp.) — Aizliegums laist tirgū tabakas izstrādājumus orālai lietošanai attiecībā uz Ālandu salām un Somijā reģistrētajiem kuģiem.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               nenodrošinot, ka Ālandu salās tiek transponēts 8.a pants Padomes 1989. gada 13. novembra Direktīvā 89/622/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu noformēšanu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1992. gada 15. maija Direktīvu 92/41/EEK, un 8. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 5. jūnija Direktīvā 2001/37/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu, kā arī nenodrošinot iepriekš minētajā noteikumā paredzētā aizlieguma laist tirgū tabakas izstrādājumus orālai lietošanai ievērošanu uz Somijā reģistrētajiem kuģiem, Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EK līgums un Direktīva 2001/37/EK;

               2)

               Somijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 281, 12.11.2005.


title: Lieta C-601/10: Prasība, kas celta 2010. gada 17. decembrī — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/22

         Prasība, kas celta 2010. gada 17. decembrī — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-601/10)
   2011/C 63/41
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Patakia un D. Kukovec)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, saskaņā ar sarunu procedūru, iepriekš nepublicējot atbilstošu līguma paziņojumu, noslēgdama publiskā iepirkuma līgumus par reģistrācijas zemes kadastrā un teritorijas plānošanas papildu pakalpojumiem, kas nav iekļauti Vasilikon, Kassandras, Egnatias un Arethousas pašvaldību sākotnējā līgumā, Grieķijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 92/50/EEK (1) 8. pantā un 11. panta 3. punktā, kā arī Direktīvas 2004/18/EK (2) 20. pantā un 31. panta 4. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Komisija uzskata, ka, tā kā:

               1)

               iepriekš minētās pašvaldības kā vietējās iestādes ir iekļautas līgumslēdzējas iestādes jēdzienā Direktīvas 92/50/EEK 1. panta b) punkta un Direktīvas 2004/18/EK 1. panta 9. punkta nozīmē;

               2)

               jautājums ir par finansiāliem līgumiem, kuru mērķis ir teritorijas plānošanas pakalpojumu sniegšana (Direktīvas 92/50/EEK 8. pants kopā ar I A pielikuma 12. punktu un Direktīvas 2004/18/EK 20. pants kopā ar II A pielikuma 12. punktu); un

               3)

               katra apstrīdētā līguma izmaksu tāmes vērtība pārsniedz Direktīvas 92/50/EEK 7. pantā un Direktīvas 2004/18/EK 7. pantā paredzētās minimālās robežvērtības,

         tad apstrīdētie līgumi ietilpst minēto direktīvu piemērošanas jomā.
   i)
         Direktīvas 92/50/EEK 8. un 11. panta pārkāpums

   Attiecībā uz apstrīdētajiem līgumiem par papildu pakalpojumu sniegšanu, kurus noslēgusi Kassandras pašvaldība, Komisija uzsver, ka līgumslēdzēja iestāde ir izvēlējusies tiešas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, bez iepriekšējas līguma paziņojuma publicēšanas, lai gan nebija izpildīti nosacījumi, kas paredzēti Direktīvas 92/50/EEK 8. pantā un 11. panta 3. punkta e) apakšpunktā, ar kuriem ir atļauts izmantot šādu izņēmuma procedūru un kuri attiecas uz aplūkotajiem līgumiem. Konkrēti, nevienā no apstrīdētajiem līgumiem par papildu pakalpojumiem nav izpildīts nosacījums par neparedzētu apstākļu esamību. Pakārtoti Komisija uzsver, ka arī tad, ja būtu izpildīti nosacījumi Direktīvas 92/50/EEK 11. panta 3. punkta e) apakšpunktā paredzētās izņēmuma normas piemērošanai, noslēgto līgumu par papildu pakalpojumiem summa pārsniedz ar Direktīvu ieviesto 50 % robežvērtību no sākotnējā līguma.
   ii)
         Direktīvas 2004/18/EK 20. panta un 31. panta 4. punkta pārkāpums

   Saistībā ar apstrīdētajiem līgumiem par papildu pakalpojumu sniegšanu, kurus noslēgušas Vasilikon, Kassandras, Egnatias un Arethousas pašvaldības, Komisija uzskata, ka līgumslēdzējas iestādes ir izvēlējušās tiešas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, bez iepriekšējas līguma paziņojuma publicēšanas, lai gan nebija izpildīti nosacījumi, kas paredzēti Direktīvas 2004/18/EK 20. pantā un 31. panta 4. punkta a) apakšpunktā, ar kuriem ir atļauts izmantot šādu izņēmuma procedūru un kuri attiecas uz aplūkotajiem līgumiem. Konkrēti, nevienā no apstrīdētajiem līgumiem par papildu pakalpojumiem nav izpildīts nosacījums par neparedzētu apstākļu esamību. Pakārtoti Komisija uzsver, ka pat tad, ja būtu izpildīti nosacījumi Direktīvas 2004/18/EK 31. panta 4. punkta a) apakšpunktā paredzētās izņēmuma normas piemērošanai, noslēgto līgumu par papildu pakalpojumiem summa pārsniedz ar Direktīvu ieviesto 50 % robežvērtību no sākotnējā līguma.
   Saistībā ar Grieķijas Republikas argumentu, saskaņā ar kuru procedūra, kas ievērota, noslēdzot apstrīdētos līgumus, atbilda tolaik spēkā esošajam valsts tiesiskajam regulējumam, Komisija uzsver, ka ievērotā procedūra bija pretrunā Direktīvai 92/50/EEK, kura šo līgumu slēgšanas brīdī jau bija transponēta valsts tiesībās (kā arī pretrunā vēlāk pieņemtajai Direktīvai 2004/18/EK). Katrā ziņā Komisija norāda, ka minētā procedūra neatbilda arī iepriekš minētajam valsts tiesiskajam regulējumam.
   Tā kā dalībvalstis nevar aizbildināties ar iekšējām situācijām, lai attaisnotu no Savienības tiesībām izrietošu pienākumu neizpildi un termiņu neievērošanu, tad Komisija uzskata, ka, nenodrošinādama to, ka tiek pieņemti un efektīvi piemēroti pasākumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu pienākumus, kuri izriet no Savienības tiesībām, Grieķijas Republika nav izpildījusi Direktīvas 92/50/EEK 8. un 11. pantā, kā arī Direktīvas 2004/18/EK 20. pantā un 31. panta 4. punktā paredzētos pienākumus.

      (1)  OV L 209, 24.07.1992., 1. lpp.

      (2)  OV L 134, 30.04.2004., 114. lpp.


title: Lieta C-535/06 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 3. septembra spriedums — Moser Baer India Ltd/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Kopienu Komisija, Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA) (Apelācija — Dempings — Indijas izcelsmes ierakstāmo kompaktdisku imports — Regula (EK) Nr. 960/2003 — Kompensējamās subsīdijas apjoma aprēķināšana — Kaitējuma noteikšana — Regulas (EK) Nr. 2026/97 8. panta 7. punkts)

text:
               24.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 256/2

         Tiesas (ceturtā palāta) 2009. gada 3. septembra spriedums — Moser Baer India Ltd/Eiropas Savienības Padome, Eiropas Kopienu Komisija, Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA)
   (Lieta C-535/06 P) (1)

   (Apelācija - Dempings - Indijas izcelsmes ierakstāmo kompaktdisku imports - Regula (EK) Nr. 960/2003 - Kompensējamās subsīdijas apjoma aprēķināšana - Kaitējuma noteikšana - Regulas (EK) Nr. 2026/97 8. panta 7. punkts)
   2009/C 256/02
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja:
      Moser Baer India Ltd (pārstāvji — K. Adamantopuls [K. Adamantopoulos], dikigoros, un R. Maklīns [R. MacLean], solicitor)

      Pretējās puses procesā: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — Dž. P. Hikss [J.-P. Hix], pārstāvis, kam palīdz G. Berišs [G. Berrisch], Rechtsanwalt), Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — H. van Vlīts [H. van Vliet] un T. Šarfs [T. Scharf]), Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA)

      Priekšmets

   Apelācija, kas ierosināta par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 4. oktobra spriedumu lietā T-300/03 Moser Baer India/Padome, ar kuru tika noraidīta prasība par 2003. gada 2. jūnija Regulas EK Nr. 960/2003, ar ko ievieš galīgo kompensācijas maksājumu attiecībā uz Indijas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importu (OV L 138, 1. lpp.), atcelšanu tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelāciju noraidīt;

               2)

               Moser Baer India Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 69, 24.03.2007.


title: Lieta C-681/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf

text:
               4.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf

   (Lieta C-681/15)
   (2016/C 118/07)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesarbeitsgericht

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH

      Atbildētāja: Vittoria Graf

      Prejudiciālie jautājumi

   I.

               1)

               Vai Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK (1) 3. pants nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas gadījumā visi starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti un individuāli darba līgumā saskaņoti darba nosacījumi pāriet uz īpašumtiesību saņēmēju bez izmaiņām tā, it kā tas pats būtu ar darbinieku vienojies atsevišķā līgumā, ja valsts tiesībās īpašumtiesību saņēmējam ir paredzētas iespējas pielāgot darba līgumu gan savstarpēji vienojoties, gan vienpusēji?

               2)

               Ja uz pirmo jautājumu kopumā vai attiecībā uz darba līgumā starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku individuāli saskaņotu darba nosacījumu konkrētu grupu tiek sniegta apstiprinoša atbilde,
               vai Direktīvas 2001/23/EK 3. panta piemērošanas rezultātā konkrēti starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti saskaņoti darba līguma nosacījumi nav jāietver īpašumtiesību pārejā uz saņēmēju bez izmaiņām un ir jāpielāgo, pamatojoties tikai uz uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pāreju?

               3)

               Ja saskaņā ar Tiesas atbildēs uz pirmo un otro jautājumu minētajiem kritērijiem individuāla, atsevišķā līgumā saskaņota atsauce, pamatojoties uz kuru konkrēti darba koplīguma noteikumi dinamiski un privāti kļūst par darba līguma saturu, nepāriet uz īpašumtiesību saņēmēju neizmainītā formā:

                           a)

                           vai tas tā ir arī tad, ja ne īpašumtiesības nododošā persona, ne to saņēmējs nav darba koplīguma puse un nepieder šādai pusei, proti, ja darba koplīguma noteikumi jau pirms uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas nebūtu piemērojami darba attiecībām ar īpašumtiesības nododošo personu, ja privāti darba līgumā nebūtu saskaņota atsauces klauzula?

                           b)

                           Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša,
                           vai tas tā ir arī tad, ja īpašumtiesības nododošā persona un to saņēmējs ir vienas uzņēmumu grupas uzņēmumi?

         II.
   Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pants nepieļauj saistībā ar Direktīvas 77/187/EEK (2) vai 2001/23/EK transponēšanu pieņemtu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas gadījumā darba līguma nosacījumi, ko īpašumtiesības nododošā persona ar darbinieku privāti un individuāli ir saskaņojusi pirms uzņēmuma īpašumtiesību pārejas, ir saistoši īpašumtiesību saņēmējam, it kā tas pats būtu tos saskaņojis, arī tad, ja saskaņā ar šiem nosacījumiem citādi uz darba attiecībām nepiemērojama darba koplīguma konkrēti noteikumi dinamiski kļūst par darba līguma saturu, ja valsts tiesībās īpašumtiesību saņēmējam ir paredzētas iespējas pielāgot darba līgumu gan savstarpēji vienojoties, gan vienpusēji?

      (1)  Padomes 2001. gada 12. marta Direktīva 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 82, 16. lpp.).

      (2)  Padomes 1977. gada 14. februāra Direktīva 77/187/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 61, 26. lpp.).


title: Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 30. septembrī lietā C-417/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2001/18/EK — Ģenētiski modificētu organismu apzināta izplatīšana vidē — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

text:
               20.11.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 284/5

      TIESAS SPRIEDUMS

   (ceturtā palāta)
   2004. gada 30. septembrī
   lietā C-417/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2001/18/EK - Ģenētiski modificētu organismu apzināta izplatīšana vidē - Netransponēšana noteiktajā termiņā)
   (2004/C 284/10)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā C-417/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 3. oktobrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis B. Stromsky) pret Beļģijas Karalisti (pārstāve E. Dominkovits), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesneši K. Schiemann (referents) un M. Ilešič, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretārs R. Grass, 2004. gada 30. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1)

               nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai atbilstu Eiropas Parlamenta 2001. gada 12. marta Direktīvai 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minēto direktīvu;

               2)

               Beļģijas Karaliste atlīdzina izdevumus.

      (1)  OV C 275, 15.11.2003.


title: Lieta C-205/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Umweltsenat (Austrija) 2008. gada 19. maija rīkojumu — Umweltanwalt von Kärnten / Kärntner Landesregierung, Alpe Adria Energia SpA

text:
               15.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Umweltsenat (Austrija) 2008. gada 19. maija rīkojumu — Umweltanwalt von Kärnten/Kärntner Landesregierung, Alpe Adria Energia SpA

   (Lieta C-205/08)
   (2008/C 209/30)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Umweltsenat
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Umweltanwalt von Kärnten

      Atbildētājas: Kärntner Landesregierung, Alpe Adria Energia SpA

   Prejudiciālie jautājumi
   Vai Padomes 1985. gada 27. jūnija Direktīva 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (1) redakcijā, kas ir noteikta ar tā saucamo Padomes 1997. gada 3. marta Grozījumu direktīvu 97/11/EK, ar kuru groza Direktīvu 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (2), un ar tā saucamo Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Sabiedrības līdzdalības direktīvu 2003/35/EK, ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK un 96/61/EK (3), ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz Direktīvas I pielikumā, proti, 20. punktā (elektroenerģijas gaisvadu līniju instalēšana, kurām ir 220 kV vai lielāka voltāža un vairāk nekā 15 km liels garums) norādītajiem projektu veidiem, ja iekārtas ir ieplānots [instalēt] divu vai vairāku dalībvalstu teritorijā, dalībvalstij pārbaudes pienākums ir jāparedz arī tad, ja pārbaudes pienākumu izraisošs limits (šeit: 15 km garums) gan netiek sasniegts vai attiecīgi pārsniegts ar tās teritorijā esošo iekārtu daļu, bet tomēr tiek sasniegts vai attiecīgi pārsniegts, pieskaitot kaimiņvalstī/kaimiņvalstīs ieplānotās iekārtu daļas?

      (1)  OV L 175, 40. lpp.

      (2)  OV L 73, 5. lpp.

      (3)  OV L 156, 17. lpp.


title: Lieta C-442/14: Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 23. novembra spriedums (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vide — Orhūsas konvencija — Direktīva 2003/4/EK — 4. panta 2. punkts — Informācijas pieejamība sabiedrībai — Jēdziens “informācija par emisiju vidē” — Direktīva 91/414/EEK — Direktīva 98/8/EK — Regula (EK) Nr. 1107/2009 — Augu aizsardzības līdzekļu un biocīdo produktu laišana tirgū — Konfidencialitāte — Rūpniecisko un komerciālo interešu aizsardzība

text:
               30.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 30/3

         Tiesas (piektā palāta) 2016. gada 23. novembra spriedums (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

   (Lieta C-442/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Orhūsas konvencija - Direktīva 2003/4/EK - 4. panta 2. punkts - Informācijas pieejamība sabiedrībai - Jēdziens “informācija par emisiju vidē” - Direktīva 91/414/EEK - Direktīva 98/8/EK - Regula (EK) Nr. 1107/2009 - Augu aizsardzības līdzekļu un biocīdo produktu laišana tirgū - Konfidencialitāte - Rūpniecisko un komerciālo interešu aizsardzība)
   (2017/C 030/03)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pamatlietas puses

      Prasītājas: Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting

      Atbildētāja: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

      Piedaloties: Makhtesim-Agan Holland B. V.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvas 2003/4/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu 4. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka apstāklis, ka augu aizsardzības līdzekļa vai biocīda produkta tirdzniecības atļaujas pieteikuma iesniedzējs tās procedūras laikā, kura paredzēta šīs atļaujas iegūšanai, nav lūdzis ievērot konfidencialitāti attiecībā uz informāciju, kas iesniegta šīs procedūras laikā, pamatojoties uz Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvas 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 14. pantu, Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvas 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū 19. pantu vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Regulu (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK, 33. panta 4. punktu un 63. pantu, nerada šķērsli tam, lai kompetentā iestāde, kam pēc minētās procedūras izbeigšanas ir iesniegts pieteikums par piekļuvi šai informācijai, kuru trešā persona iesniegusi, pamatojoties uz Direktīvu 2003/4, izvērtētu minētā pieteikuma iesniedzēja iebildumus pret šo piekļuvi un vajadzības gadījumā to noraidītu, piemērojot šīs direktīvas 4. panta 2. punkta pirmās daļas d) apakšpunktu, pamatojoties uz to, ka minētās informācijas publiskošana apdraudētu komerciālas vai rūpnieciskas informācijas konfidencialitāti;

               2)

               Direktīvas 2003/4 4. panta 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka:

                           —

                           jēdzienā “emisijas vidē” šīs tiesību normas izpratnē ietilpst produktu vai vielu, piemēram, augu aizsardzības vai biocīdu produktu un vielu, ko šie produkti satur, novadīšana, ciktāl šāda novadīšana ir faktiska vai paredzama normālos vai reālos izmantošanas apstākļos;

                           —

                           jēdzienā “informācija par emisiju vidē” minētās tiesību normas izpratnē ietilpst norādes par šo produktu vai vielu “emisiju vidē” raksturu, sastāvu, daudzumu, datumu un vietu, kā arī datiem par šo emisiju īslaicīgāku vai ilglaicīgāku ietekmi uz vidi, konkrētāk, informāciju par atliekām, kas sastopamas vidē pēc attiecīgā produkta izmantošanas, un pētījumiem par vielu atvasinājumu mērījumiem šīs izmantošanas laikā, neatkarīgi no tā, vai šie dati ir iegūti no pētījumiem, kuri ir pilnībā vai daļēji veikti uz vietas, laboratorijas pētījumiem vai translokācijas pētījumiem;

               3)

               Direktīvas 2003/4 4. panta 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja tiek lūgta piekļuve informācijai par emisiju vidē, kuras publiskošana varētu apdraudēt kādu no šīs direktīvas 4. panta 2. punkta pirmās daļas a), d) un f)–h) apakšpunktā norādītajām interesēm, ir jāpublisko tikai nozīmīgie dati, kurus var iegūt no informācijas avota attiecībā uz emisijām vidē, ja šos datus ir iespējams nodalīt no citas minētajā avotā iekļautās informācijas, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 462, 22.12.2014.


title: Lieta T-278/16: Prasība, kas celta 2016. gada 31. maijā – Atlas Copco Airpower un Atlas Copco/Komisija

text:
               1.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 279/34

         Prasība, kas celta 2016. gada 31. maijā – Atlas Copco Airpower un Atlas Copco/Komisija
   (Lieta T-278/16)
   (2016/C 279/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Atlas Copco Airpower (Antverpene, Beļģija) un Atlas Copco AB (Nacka, Zviedrija) (pārstāvji – A. von Bonin, A. Haelterman un O. Brouwer, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Komisijas 2016. gada 11. janvāra lēmumu par valsts atbalsta shēmu, ko veido virspeļņas atbrīvošana no nodokļiem SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN);

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, identificējot apgalvoto valsts atbalsta pasākumu un to klasificējot par atbalsta shēmu Padomes 2015. gada 13. jūlija Regulas (ES) Nr. 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai, 1. panta d) punkta un LESD 107. panta izpratnē, ir tikusi pieļauta kļūda tiesību piemērošanā un acīmredzama kļūda vērtējumā.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, nosakot, ka Beļģijas virspeļņas korekcijas sistēma ir valsts atbalsts, ir tikusi pieļauta kļūda tiesību piemērošanā un nepareizi ticis piemērots LESD 107. panta 1. punkts.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apgalvotā atbalsta saņēmēju identificēšanā ir tikusi pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, nav bijis saskaņas daudznacionālu grupu kvalificēšanā par saņēmējiem un ir ticis pārkāpts tiesiskuma princips, kā arī Padomes 2015. gada 13. jūlija Regulas (ES) Nr. 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai, 16. panta 1. punkts.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir ticis pārkāpts tiesiskās noteiktības, tiesiskās paļāvības aizsardzības un labas pārvaldības princips.


title: Lieta C-3/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunal du travail de Nivelles (Beļģija) 2008. gada 8. janvāra rīkojumu — Ketty Leyman / Institut national d'assurance maladie-invalidité (I.N.A.M.I.)

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/15

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunal du travail de Nivelles (Beļģija) 2008. gada 8. janvāra rīkojumu — Ketty Leyman/Institut national d'assurance maladie-invalidité (I.N.A.M.I.)

   (Lieta C-3/08)
   (2008/C 79/27)
   Tiesvedības valoda — franču
   Iesniedzējtiesa
   Tribunal du travail de Nivelles
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ketty Leyman

      Atbildētājs: Institut national d'assurance maladie-invalidité (I.N.A.M.I.)

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas (EK) Nr. 1408/71 (1) 40. panta 3. punkta b) apakšpunkts un 1994. gada 14. jūlija saskaņoto likumu par veselības apdrošināšanu un pabalstiem 93. pants ir pretrunā EK līguma 18. pantam tādējādi, ka darbinieka, kas dzīvo un strādā A tipa valstī (šajā gadījumā Beļģijā) un pārceļas uz B tipa valsti (šajā gadījumā Luksemburgas Lielhercogisti), gadījumā tie neatļauj pirmajā darbnespējas gadā piešķirt pabalstu, ņemot vērā nodarbinātības laika posmu un maksājumus A tipa valstī (Beļģijā)?

               2)

               Vai Regulas (EK) Nr. 1408/71 40. panta 3. punkta b) apakšpunkts un 1994. gada 14. jūlija saskaņoto likumu par veselības apdrošināšanu un pabalstiem 93. pants ir pretrunā EK līguma 18. pantam tādējādi, ka darbinieka, kas dzīvo un strādā A tipa valstī (šajā gadījumā Beļģijā) un pārceļas uz B tipa valsti (šajā gadījumā Luksemburgas Lielhercogisti), gadījumā tie diskriminē šo darbinieku, kas izmanto savu pārvietošanās brīvību, neļaujot tam pirmajā darbnespējas gadā piešķirt pabalstu, ņemot vērā nodarbinātības laika posmu un maksājumus A tipa valstī (Beļģijā)?

      (1)  Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp.), kurā izdarīti grozījumi.


title: Lieta T-227/13: Prasība, kas celta 2013. gada 17. aprīlī — Bayer Intellectual Property /ITSB — Interhygiene ( “INTERFACE” )

text:
               22.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 178/15

         Prasība, kas celta 2013. gada 17. aprīlī — Bayer Intellectual Property/ITSB — Interhygiene (“INTERFACE”)
   (Lieta T-227/13)
   2013/C 178/25
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim am Rhein, Vācija) (pārstāvis — E. Armijo Chávarri, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Interhygiene GmbH (Cuxhaven, Vācija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu tā prettiesiskuma dēļ tiktāl, ciktāl ar to atzīts, ka Kopienas preču zīmes “INTERFACE” reģistrācijas pieteikums ir nesaderīgs ar agrāko preču zīmi “Interfog”;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “INTERFACE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 133 977

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “Interfog” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 5. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta T-286/16: Prasība, kas celta 2016. gada 2. jūnijā – Kneidinger/EUIPO – Topseat International (Tualetes poda vāks)

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/50

         Prasība, kas celta 2016. gada 2. jūnijā – Kneidinger/EUIPO – Topseat International (Tualetes poda vāks)
   (Lieta T-286/16)
   (2016/C 260/62)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Ernst Kneidinger (Wilhering, Austrija) (pārstāvis – M. Grötschl, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Topseat International (Plano, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus dizainparauga īpašnieks: prasītājs

      Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs Nr. 2274035–0001

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2016. gada 5. aprīļa lēmums lietā R 1030/2015–3

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus, it īpaši ar šo prasības pieteikumu saistītos izdevumus, kā arī turpmākos iespējamas tiesas sēdes un ceļa izdevumus, un procesā Apelācijas padomē radušos izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 6/2002 6. panta 1. un 3. punkta pārkāpums.


title: Lieta C-230/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Østre Landsret (Dānija) 2008. gada 28. maijā rīkojumu — Dansk Transport og Logistik / Skatteministeriet

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 197/14

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Østre Landsret (Dānija) 2008. gada 28. maijā rīkojumu — Dansk Transport og Logistik/Skatteministeriet

   (Lieta C-230/08)
   (2008/C 197/24)
   Tiesvedības valoda — dāņu
   Iesniedzējtiesa

      Østre Landsret (Dānija)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Dansk Transport og Logistik

      Atbildētājs: Skatteministeriet

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Muitas kodeksa (1) 233. panta d) punktā izmantotais jēdziens “aizturētas […] un vienlaicīgi vai vēlāk konfiscētas” ir jāinterpretē tādējādi, ka norma attiecas uz situācijām, kad muitas iestādes aiztur preces saskaņā ar Muitas likuma 83. panta 1. punkta 1) apakšpunktu par prettiesisku importu, un vienlaicīgi vai vēlāk tās iznīcina, precēm paliekot iestāžu valdījumā?

               2)

               Vai Sistēmas direktīva (2) ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nozīmē, ka prettiesiski importētās preces, kuras importa brīdī ir aizturētas vai vienlaicīgi vai vēlāk iznīcinātas, ir jāuzskata par tādām, kurām ir piemērota “muitas atlikšanas procedūra”, kuras sekas ir akcīzes nodokļa nepiemērošana vai tā dzēšana (skat. Sistēmas direktīvas 5. panta 2. punkta pirmo apakšpunktu un 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu, lasot tos kopsakarā ar Muitas kodeksa 84. panta 1. punkta a) apakšpunktu un īstenošanas noteikumu (3) 876.a pantu)? Vai atbildi ietekmē tas, vai radies muitas parāds par šādu prettiesisku importu saskaņā ar Muitas kodeksa 233. panta d) punktu tiek vai netiek dzēsts?

               3)

               Vai Sestā PVN direktīva (4) ir jāinterpretē tādējādi, ka prettiesiski importētās preces, kuras iestādes aiztur to importēšanas brīdī un vienlaicīgi vai vēlāk iznīcina, ir jāuzskata par tādām, uz kurām attiecināma procedūra “glabāšana muitas noliktavās”, kuras sekas ir PVN nepiemērošana vai dzēšana (skat. Sestās PVN direktīvas 7. panta 3. punktu, 10. panta 3. punktu un 16. panta 1. punkta B daļas c) apakšpunktu un īstenošanas noteikumu 876.a pantu)? Vai atbildi ietekmē tas, vai radies muitas parāds par šādu prettiesisku importu saskaņā ar Muitas kodeksa 233. panta d) punktu tiek vai netiek dzēsts?

               4)

               Vai Muitas kodekss, īstenošanas noteikumi un Sestā PVN direktīva ir jāinterpretē tādējādi, ka to izpratnē dalībvalsts, kurā ir atklāts preču prettiesisks imports TIR pārvadājumā laikā, muitas iestāžu kompetencē ir uzlikt muitas nodevu, akcīzes nodokli un PVN pārvadājumam, attiecībā uz kuru citas dalībvalsts, kurā notika prettiesisks imports Kopienā, iestādes neatklāja pārkāpumu un līdz ar to, neuzlika muitas nodevu, akcīzes nodokli un PVN (skat. Muitas kodeksa 215. pantu, lasot to kopsakarā ar kodeksa 217. pantu, īstenošanas noteikumu 454. panta 2. un 3. punktu un Sestās PVN direktīvas 7. pantu)?

      (1)  Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp.).

      (2)  Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīva 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību, ar grozījumiem (OV L 76, 23.3.1992., 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regula (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 11.10.1993., 1. lpp.).

      (4)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp.).


               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 233/1

         2009/C 233/01
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 220, 12.9.2009.

      Iepriekšējās publikācijas

      OV C 205, 29.8.2009.

      OV C 193, 15.8.2009.

      OV C 180, 1.8.2009.

      OV C 167, 18.7.2009.

      OV C 153, 4.7.2009.

      OV C 141, 20.6.2009.

   Šie teksti pieejami arī
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Apvienotās lietas T-44/02 OP, T-54/02 OP, T-56/02 OP, T-60/02 OP un T-61/02 OP: Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra spriedums — Dresdner Bank u.c. pret Komisiju (Konkurence — EKL 81. pants — Nolīgums par valūtas maiņas pakalpojumu cenu un rēķinu noformēšanas noteikumu noteikšanu — Vācija — Pārkāpuma pierādījumi — Protests)

text:
               2.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 294/42

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 27. septembra spriedums — Dresdner Bank u.c. pret Komisiju
   (Apvienotās lietas T-44/02 OP, T-54/02 OP, T-56/02 OP, T-60/02 OP un T-61/02 OP) (1)

   (Konkurence - EKL 81. pants - Nolīgums par valūtas maiņas pakalpojumu cenu un rēķinu noformēšanas noteikumu noteikšanu - Vācija - Pārkāpuma pierādījumi - Protests)
   (2006/C 294/88)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Dresdner Bank AG, Frankfurte pie Mainas (Vācija) (pārstāvji — M. Hiršs [M. Hirsch] un V. Bošs [W. Bosch], advokāti), Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG, agrāk — Vereins- und Westbank AG, Minhene (Vācija) (pārstāvji — sākotnēji — J. Šulte [J. Schulte], M. Evens [M. Ewen] un A. Neis [A. Neus], pēc tam — V. Knaps [W. Knapp], T. Millers-Ibolds [T. Müller-Ibold] un K. Federsens [C. Feddersen], advokāti), Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG, Minhene (parstāvji — sākotnēji –V. Knaps, T. Millers-Ibolds un B. Bergmans [B. Bergmann], pēc tam — V. Knaps, T. Millers-Ibolds un K. Federsens, advokāti), DVB Bank AG, agrāk — Deutsche Verkehrsbank AG, Frankfurte pie Mainas (pārstāvji — M. Klusmans [M. Klusmann] un F. Vīmers [F. Wiemer], advokāti), un Commerzbank AG, Frankfurte pie Mainas (pārstāvji — H. Sackijs [H. Satzky] un B. Māssens [B. Maassen], advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. Hristoforu [T. Christoforou], A. Neijenhauss [A. Nijenhuis] un M. Šneiders [M. Schneider], avocats)
   Priekšmets
   Protests, ko Komisija iesniedza par Pirmās instances tiesas 2004. gada 14. oktobra aizmuguriskiem spriedumiem lietās T-44/02 Dresdner Bank/Komisija (Krājumā nav publicēts), T-54/02 Vereins- und Westbank/Komisija (Krājumā nav publicēts), T-56/02 Bayerische Hypo- und Vereinsbank/Komisija (Krājums, II-3495. lpp.), T-60/02 Deutsche Verkehrsbank/Komisija (Krājumā nav publicēts) un T-61/02 Commerzbank/Komisija (Krājumā nav publicēts).
   Rezolutīvā daļa

               1)

               noraidīt protestu;

               2)

               Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 109, 04.05.2002.


title: Lieta T-16/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 9. februāra spriedums – Mast Jägermeister/EUIPO (Kausi) Kopienas dizainparaugs — Kopienas dizainparaugu, kas attēlo kausus, reģistrācijas pieteikums — Jēdziens “attēlojums, ko ir iespējams reproducēt” — Attēla neprecizitāte attiecībā uz pieteiktās aizsardzības apjomu — Atteikums novērst trūkumus — Atteikums piešķirt iesniegšanas datumu — Regulas (EK) Nr. 6/2002 36. un 46. pants — Regulas (EK) Nr. 2245/2002 4. panta 1. punkta e) apakšpunkts un 10. panta 1. un 2. punkts

text:
               20.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/26

         Vispārējās tiesas 2017. gada 9. februāra spriedums – Mast Jägermeister/EUIPO (Kausi)
   (Lieta T-16/16) (1)

   (Kopienas dizainparaugs - Kopienas dizainparaugu, kas attēlo kausus, reģistrācijas pieteikums - Jēdziens “attēlojums, ko ir iespējams reproducēt” - Attēla neprecizitāte attiecībā uz pieteiktās aizsardzības apjomu - Atteikums novērst trūkumus - Atteikums piešķirt iesniegšanas datumu - Regulas (EK) Nr. 6/2002 36. un 46. pants - Regulas (EK) Nr. 2245/2002 4. panta 1. punkta e) apakšpunkts un 10. panta 1. un 2. punkts)
   (2017/C 086/34)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mast Jägermeister SE (Wolfenbüttel, Vācija) (pārstāvji – H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus un J. Engberding, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Hanne)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2015. gada 17. novembra lēmumu lietā R 1842/2015-3 attiecībā uz pieteikumiem reģistrēt kausus kā Kopienas dizainparaugus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Mast-Jägermeister SE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 90, 7.3.2016.


title: Lieta F-9/16: Prasība, kas celta 2016. gada 17. februārī – ZZ u.c./Parlaments

text:
               25.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 145/40

         Prasība, kas celta 2016. gada 17. februārī – ZZ u.c./Parlaments
   (Lieta F-9/16)
   (2016/C 145/49)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: ZZ u.c. (pārstāvis – M. Casado Garcia-Hirschfeld, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus, ar kuriem četriem prasītājiem ir atteikts pabalsts izglītībai par 2014./2015. gadu, un turpmākiem gadiem un piespriest atbildētajam izmaksāt prasītājiem pabalstus izglītībai par 2015./2016. gadu, tiem pieskaitot procentus, ko aprēķina, sākot no datumiem, kad šīs summas bija jāsamaksā atbilstoši Civildienesta noteikumu VII pielikumam

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdētos 2015. gada 24. aprīļa individuālos lēmumus;

               —

               ciktāl nepieciešams, atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2015. gada 17. un 19. novembra lēmumus;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam izmaksāt prasītājiem pabalstus izglītībai par 2015./2016. gadu, pieskaitot procentus, ko aprēķina, sākot no datumiem, kad šīs summas bija jāsamaksā atbilstoši Civildienesta noteikumu VII pielikumam;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-509/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunale di Bergamo (Itālija) 2007. gada 21. novembra rīkojumu — Luigi Scarpelli / NEOS Banca SpA

text:
               9.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunale di Bergamo (Itālija) 2007. gada 21. novembra rīkojumu — Luigi Scarpelli/NEOS Banca SpA

   (Lieta C-509/07)
   (2008/C 37/08)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunale di Bergamo
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Luigi Scarpelli

      Atbildētāja: NEOS Banca SpA

   Prejudiciālais jautājums
   Vai Padomes Direktīvas 102/87/EEK (1) 11. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka starp pārdevēju un kredīta aizdevēju noslēgtā vienošanās, balstoties uz kuru vienīgi šis kredīta aizdevējs piešķir kredītu šī pārdevēja klientiem, ir nosacījums, kas ir vajadzīgs, lai patērētājam rastos tiesības prasīt atlīdzību no kredīta devēja — ja pārdevējs ir lauzis līgumu — pat tad, ja tiesības, kuras patērētājs prasa ir: a) tikai izbeigt kredītlīgumu; vai b) izbeigt līgumu un līdz ar to arī uz tādu summu atmaksu, kuras viņš bija samaksājis kredīta devējam?

      (1)  OV L 42, 48. lpp.


title: Lieta T-398/07: Prasība, kas celta 2007. gada 31. oktobrī — Spānija/Komisija

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/17

         Prasība, kas celta 2007. gada 31. oktobrī — Spānija/Komisija
   (Lieta T-398/07)
   (2008/C 8/32)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāve — N. Díaz Abad, pārstāve)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2007. gada 4. jūlija lēmumu par EKL 82. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/38.784 — Wanadoo España/Telefónica);

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasībā ir lūgts atcelt 2007. gada 4. jūlija lēmumu par EKL 82. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/38.784 — Wanadoo España/Telefónica), kurā Komisija piesprieda Telefónica, S.A. solidāri ar Telefónica de España S.A.U. samaksāt naudas sodu EUR 151 875 000 apmērā par EKL 82. panta pārkāpumu. Komisija uzskata, ka abas šīs sabiedrības no 2001. gada septembra līdz 2006. gada decembrim platjoslas pieejas vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības pakalpojumiem piemēroja nesamērīgus tarifus.
   Prasījumu pamatojumā prasītāja izvirza šādus pamatus:

               —

               EKL 10. pantā un Direktīvas 2002/21/EK (1) 7. panta 2. punktā paredzētā sadarbības pienākuma neizpilde, jo Komisija nedeva Spānijas Valsts telesakaru regulēšanas iestādei iespēju ar to sadarboties, lai noskaidrotu iemeslus, kas ļāva apgalvoto pārkāpumu izdarīt tik efektīvi;

               —

               EKL 82. panta pārkāpums, jo ir pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā par vairumtirdzniecības preču nepieciešamību, izmaksu aprēķinu un Telefónica rīcības ietekmi uz konkurentiem un patērētājiem;

               —

               EKL 82. panta piemērošana ultra vires, jo apstrīdētais lēmums ietekmē Spānijā spēkā esošo elektronisko sakaru tiesisko regulējumu, izjaucot līdzsvaru starp iepriekš pieņemtu tiesisko regulējumu un konkurences tiesībām. Turklāt Komisijas iegūtie rezultāti neatbilst starptautiskajai pieredzei un situācijai Spānijas tirgū, liedzot Spānijas Valsts telesakaru regulēšanas iestādei sasniegt minētajā tiesiskajā regulējumā noteiktos mērķus, un ir pieļauts specializācijas principa pārkāpums;

               —

               tiesiskās drošības principa pārkāpums, jo apstrīdētajā lēmumā ir noteikta jau pieņemta tiesiskā regulējuma vēlāka koncepcijas maiņa;

               —

               tiesiskās paļāvības principa pārkāpums attiecībā uz sodīto operatoru un pārējiem operatoriem šajā tirgū, pārkāpjot tiesisko regulējumu jomā, ko jau ir regulējusi Telesakaru tirgus uzraudzības komiteja.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) (OV L 108, 33. lpp.).


title: Lieta C-299/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rechtbank van koophandel te Antwerpen (Beļģija) 2007. gada 27. jūnija rīkojumu — Galatea BVBA / Sanoma Magazines Belgium NV

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Rechtbank van koophandel te Antwerpen (Beļģija) 2007. gada 27. jūnija rīkojumu — Galatea BVBA/Sanoma Magazines Belgium NV

   (Lieta C-299/07)
   (2007/C 199/36)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Rechtbank van koophandel te Antwerpen
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Galatea BVBA

      Atbildētāja: Sanoma Magazinese Belgium NV

   Prejudiciālais jautājums
   Vai EKL 49. pants par pakalpojumu sniegšanas brīvību, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem (1), liedz piemērot tādu valsts tiesību normu kā Beļģijas 1991. gada 14. jūlija Likuma par komercpraksi un patērētāju informēšanu un aizsardzību [Wet betreffende de handelspraktijken en de voorlichting en bescherming van de consument] 54. pantu, ar ko, izņemot likumā izsmeļoši uzskaitītos gadījumus, aizliedz pārdevējiem piedāvāt patērētājiem jebkādus saistītos darījumus, kuros preču, pakalpojumu, cita veida priekšrocību un dokumentu, kuri ļauj iegūt minētās preces, pakalpojumus un priekšrocības, iegūšana bez maksas vai par samaksu ir saistīta ar citu, pat identisku, preču vai pakalpojumu iegūšanu, turklāt neņemot vērā konkrētos apstākļus, īpaši konkrētā piedāvājuma iespējamo ietekmi uz vidusmērā patērētāju un jautājumu, vai konkrētajā gadījumā ar piedāvājumu ir pārkāpti profesionālās godprātības un godīgas komercprakses principi?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (OV L 149, 22. lpp.).


title: Lieta T-438/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Elke Huober iesniedza 2004. gada 29. oktobrī

text:
               8.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 6/44

         Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Elke Huober iesniedza 2004. gada 29. oktobrī
   (Lieta T-438/04)
   (2005/C 6/87)
   tiesvedības valoda - franču
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 29. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Elke Huober, kas norādīja adresi Briselē, kuru pārstāv Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis un Etienne Marchal, avocats.
   Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes lēmumu, ar kuru tika atteikts prasītājai piešķirt ekspatriācijas pabalstu un no tā izrietošās tiesības, viņai stājoties dienesta attiecībās 2003. gada 1. septembrī;

               —

               piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Pirms stāšanās Padomes dienestā prasītāja bija Bādenes-Virtembergas zemes informācijas biroja dienestā Briselē. Savā prasībā viņa apstrīd lēmumu, ar kuru tika atteikts viņai piešķirt ekspatriācijas pabalstu.
   Savas prasības pamatojumam prasītāja atsaucas uz Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpumu, tā kā Padome neuzskatīja, ka prasītāja bija apstākļos, kas rodas tāda darba rezultātā, kas veikts kādas citas valsts labā. Prasītāja bez tam atsaucas uz vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa pārkāpumu.


title: Lieta T-745/14: Prasība, kas celta 2014. gada 5. novembrī – TeamBank /ITSB – Easy Asset Management  ( “easy Credit” )

text:
               12.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 7/43

         Prasība, kas celta 2014. gada 5. novembrī – TeamBank/ITSB – Easy Asset Management (“easy Credit”)
   (Lieta T-745/14)
   (2015/C 007/48)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: TeamBank AG Nürnberg (Nürnberg, Vācija) (pārstāvji – H. Lindner, D. Terheggen un T. Kiphuth, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Easy Asset Management AD (Sofija, Bulgārija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “easy Credit” – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 8 11  527

      Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 5. septembra lēmums lietā R 1975/2013-1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tas attiecas uz 36. un 38. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-56/06: Tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 14. jūnija spriedums ( Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Euro Tex Textilverwertung GmbH / Hauptzollamt Duisburg (Asociācija starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm un Polijas Republiku — Noteiktas izcelsmes izstrādājumu jēdziens — Lietoti apģērbi)

text:
               4.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 183/11

         Tiesas (pirmā palāta) 2007. gada 14. jūnija spriedums (Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Euro Tex Textilverwertung GmbH/Hauptzollamt Duisburg

   (Lieta C-56/06) (1)

   (Asociācija starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm un Polijas Republiku - “Noteiktas izcelsmes izstrādājumu’ jēdziens - Lietoti apģērbi)
   (2007/C 183/17)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Finanzgericht Düsseldorf
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Euro Tex Textilverwertung GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Duisburg

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht Düsseldorf — 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta Eiropas nolīgumā par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Polijas Republiku, no otras puses, interpretācija — Protokols Nr. 4 attiecībā uz “noteiktas izcelsmes izstrādājumu” jēdziena definīciju un administratīvās sadarbības metodēm (OV L 348, 2. lpp.), kas grozīts ar Eiropas Kopienu un to dalībvalstu, no vienas puses, un Polijas Republikas, no otras puses, Asociācijas padomes 1997. gada 30. jūnija Lēmumu Nr. 1/97 (OV L 221, 1. lpp) — “Noteiktas izcelsmes izstrādājumu” jēdziens — Lietotu apģērbu, attiecībā uz kuriem veiktas šķirošanas un piemeklēšanas darbības Kopienas teritorijā, izcelsmes noteikšana
   Rezolutīvā daļa
   7. panta 1. punkta b) apakšpunkts Eiropas Nolīgumā par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Polijas Republiku, no otras puses, kas grozīts ar Eiropas Kopienu un to dalībvalstu, no vienas puses, un Polijas Republikas, no otras puses, Asociācijas padomes 1997. gada 30. jūnija Lēmumu Nr. 1/97, neļauj nošķirt vienkāršas šķirošanas darbības no sarežģītākām šķirošanas darbībām, tādas šķirošanas darbības, kādas aprakstītas iesniedzējtiesas lēmumā, ietilpst vienkāršas šķirošanas darbības jēdzienā minētās normas izpratnē.

      (1)  OV C 86, 8.4.2006.


title: Lieta T-142/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 1. februāra rīkojums – SolarWorld u.c./Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Subsīdijas — Ķīnas izcelsmes vai no Ķīnas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) imports — Galīgais kompensācijas maksājums — Atbrīvojums importam, par kuru ir pieņemtas saistības — Nedalāmība — Nepieņemamība

text:
               29.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 111/24

         Vispārējās tiesas 2016. gada 1. februāra rīkojums – SolarWorld u.c./Padome
   (Lieta T-142/14) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Subsīdijas - Ķīnas izcelsmes vai no Ķīnas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) imports - Galīgais kompensācijas maksājums - Atbrīvojums importam, par kuru ir pieņemtas saistības - Nedalāmība - Nepieņemamība)
   (2016/C 111/29)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: SolarWorld AG (Bonna, Vācija), Brandoni solare SpA Castelfidardo, Itālija) un Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji – L. Ruessmann, advokāts, un J. Beck, solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvis – B. Driessen)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche un A. Stobiecka-Kuik); Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, Ķīna); Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, Ķīna); Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Ķīna); CsiSolar Power (China), Inc. (Suzhou) (pārstāvji – A. Willems un S. De Knop, advokāti, un K. Daly, solicitor) un China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Pekina, Ķīna) (pārstāvji – J.-F. Bellis, F. Di Gianni un A. Scalini, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Padomes 2013. gada 2. decembra Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1239/2013, ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kurus nosūta no Ķīnas Tautas Republikas (OV L 325, 66. lpp.), 2. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               svītrot Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd un Csi Solar Power (China), Inc. no lietas T-142/14 kā personas, kas iestājušās lietā;

               3)

               SolarWorid AG, Brandoni solare SpA un Solaria Energia y Medio Ambiente, SA sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kas ir saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību;

               4)

               Eiropas Komisija, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. un China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 142, 12.5.2014.


title: Lieta T-367/05: Prasība, kas celta  2005. gada 23. septembrī  — UPC France/Komisija

text:
               10.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 315/15

         Prasība, kas celta 2005. gada 23. septembrī — UPC France/Komisija
   (Lieta T-367/05)
   (2005/C 315/29)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: UPC France Holding B.V. (Schiphol-Rijk, Nīderlande) (pārstāvji — D. Powell, solicitor, N. Flandin, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas Lēmumu Nr. 382/2004 par valsts atbalstu — Francija,

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību prasītājs lūdz atcelt Komisijas 2005. gada 3. maija Lēmumu 382/2004 par valsts atbalstu — Francija (1), ar ko atzīst, ka Francijas iestāžu piešķirtās subsīdijas platjoslas telekomunikāciju tīkla būvniecībai un izmantošanai Limuzēnas (Limousin) (DORSAL) teritorijā nav valsts atbalsts.
   Prasības pamatojumam prasītājs izvirza vairākus pamatus, kas balstās uz pamatformas neievērošanu, kā arī uz Kopienu tiesību pārkāpumu.
   Attiecībā uz pamatformas neievērošanu prasītājs apgalvo, ka Komisija pārkāpa savas procesuālās tiesības, kļūdaini atturoties no formālas pārbaudes procedūras uzsākšanas, ko paredz EK Līguma 88. panta 2. punkts un 6. pants Regulā Nr. 659/99 (2), kas prasītājam kā ieinteresētai personai ļautu iesniegt apsvērumus pirms Komisijas lēmuma pieņemšanas.
   Ar pirmo pamatu attiecībā uz Kopienu tiesību pārkāpumu prasītājs norāda, ka Komisija pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, uzskatot, ka attiecīgais pasākums neietvēra valsts atbalsta elementus, jo subsīdijas tika piešķirtas, kompensējot sabiedriskos pakalpojumus, un ka spriedumā lietā Altmark
       (3) noteiktie kritēriji šajā lietā bija izpildīti.
   Turklāt prasītājs apstrīd Apstrīdēto lēmumu, jo tajā ar platjoslas tīklu saistītie pakalpojumi ir kvalificēti par sabiedriskiem pakalpojumiem, lai gan telekomunikāciju jomā sabiedrisko pakalpojumu definīcija, kura izriet no Direktīvas par “vispārīgo pakalpojumu”, attiecas tikai uz pamatjoslas tīkla pakalpojumiem.
   Turpmāk prasītājs apgalvo, ka, ja attiecīgie pienākumi ir uzskatāmi par tādiem, kas attiecas uz sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, quod non, Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, uzskatot, ka Limožes (Limoges) pilsētā trūka privātās iniciatīvas un nepastāvēja konkurence. Tāpat tas apgalvo, ka izmantotā procedūra, lai izvēlētos uzņēmēju paredzētā uzdevuma — vispārējo interešu pakalpojuma — izpildei, neļāva izvēlēties tādu kandidātu, kas ir spējīgs sniegt šo pakalpojumu sabiedrībai par zemāko cenu. Jebkurā gadījumā, attiecībā uz Limožes pilsētu tas šajā lietā uzskata, ka valsts subsīdijas nav pamatotas, jo kompensāciju par sabiedriskā pakalpojuma sniegšanu un spriedumu lietā Altmark tādējādi nevarēja piemērot.
   Ar otro pamatu prasītājs atsaucas arī uz nozīmīgiem procedūras pārkāpumiem, kas pieļauti procedūrā par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas deleģēšanu, kas potenciālos kandidātus, kam varētu deleģēt sabiedriskā pakalpojuma sniegšanu, nostāda nevienlīdzīgā stāvoklī.
   Pēdējais prasītāja izvirzītais pamats ir balstīts uz nepietiekamu pamatojumu, jo Komisija nav paskaidrojusi, kāpēc tā uzskatīja, ka viss Limuzēnas reģions, neņemot vērā apdzīvoto teritoriju, piemēram Limožes pilsētas, īpatnības, kas veido patiesus konkurences sektorus reģionā, nedz arī to, kāpēc tā Apstrīdētajā lēmumā nav atsaukusies uz prasītājas tīkla pastāvēšanu Limožes pilsētā.

      (1)  K (2005) 1170, galīgā redakcija, 1. lpp.

      (2)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai, OV L 83, 27.03.1999., 1. lpp.

      (3)  2003. gada 24. jūlija spriedums lietā C-280/00, Recueil 2003, I-7747. lpp.