title: Lieta T-21/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Pablosky/EUIPO – docPrice (“mediFLEX easySTEP”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “mediFLEX easySTEP” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Stepeasy” – Relatīvi atteikuma pamati – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/26

      Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Pablosky/EUIPO – docPrice (“mediFLEX easySTEP”)
      (Lieta T-21/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “mediFLEX easySTEP” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Stepeasy” - Relatīvi atteikuma pamati - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 313/37)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pablosky, SL (Madride, Spānija) (pārstāve: M. Centell, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo, H. O’Neill un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: docPrice GmbH (Koblenca, Vācija) (pārstāve: K. Landes, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 8. novembra lēmumu lietā R 76/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Pablosky un docPrice.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 8. novembra lēmumu lietā R 76/2018-4 saistībā ar iebildumu procesu starp Pablosky, SL un docPrice GmbH tiktāl, ciktāl tas attiecas uz “apģērbiem” un “galvassegām”, kas atbilstoši Nicas nolīgumam ietilpst 25. klasē.

                  2)

                  Noraidīt docPrice EUIPO Apelācijas padomē iesniegto apelācijas sūdzību, ciktāl tā attiecas uz 1. punktā minētajām precēm.

                  3)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  4)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 82, 4.3.2019.


title: Lieta T-20/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Pablosky/EUIPO – docPrice (“mediFLEX easystep”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “mediFLEX easystep” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Stepeasy” – Relatīvi atteikuma pamati – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/25

      Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Pablosky/EUIPO – docPrice (“mediFLEX easystep”)
      (Lieta T-20/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “mediFLEX easystep” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Stepeasy” - Relatīvi atteikuma pamati - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 313/36)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Pablosky, SL (Madride, Spānija) (pārstāve: M. Centell, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo, H. O’Neill un V. Ruzek)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: docPrice GmbH (Koblenca, Vācija) (pārstāve: K. Landes, advokāte)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 8. novembra lēmumu lietā R 77/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Pablosky un docPrice.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 8. novembra lēmumu lietā R 77/2018-4 saistībā ar iebildumu procesu starp Pablosky, SL un docPrice GmbH tiktāl, ciktāl tas attiecas uz “apģērbiem” un “galvassegām”, kas atbilstoši Nicas nolīgumam ietilpst 25. klasē.

                  2)

                  Noraidīt docPrice EUIPO Apelācijas padomē iesniegto apelācijas sūdzību, ciktāl tā attiecas uz 1. punktā minētajām precēm.

                  3)

                  Pārējā daļā prasību noraidīt.

                  4)

                  Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 82, 4.3.2019.


title: Lieta T-328/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Scorify/EUIPO – Scor (“SCORIFY”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “SCORIFY” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SCOR” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/26

      Vispārējās tiesas 2020. gada 8. jūlija spriedums – Scorify/EUIPO – Scor (“SCORIFY”)
      (Lieta T-328/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “SCORIFY” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SCOR” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
      (2020/C 313/38)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Scorify UAB (Viļņa, Lietuva) (pārstāve: V. Viešūnaitė, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Botis un H. O’Neill)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Scor SE (Parīze, Francija) (pārstāvji: T. de Haan un C. de Callataÿ, advokāti)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 26. marta lēmumu lietā R 1639/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Scor un Scorisk.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Prasību noraidīt.

                  2)

                  Scorify UAB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 246, 22.7.2019.


title: Lieta T-170/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 22. jūnija rīkojums – Sherpa Europe/EUIPO – Núcleo de comunicaciones y control (“SHERPA NEXT”) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Iebildumu atsaukšana – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/28

      Vispārējās tiesas 2020. gada 22. jūnija rīkojums – Sherpa Europe/EUIPO – Núcleo de comunicaciones y control (“SHERPA NEXT”)
      (Lieta T-170/19) (1)

      (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
      (2020/C 313/40)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sherpa Europe, SL (Erandio, Spānija) (pārstāve – M. Esteve Sanz, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. García Murillo un M. J. Crespo Carrillo)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Núcleo de comunicaciones y control, SL (Tres Cantos, Spānija)

         Priekšmets

      Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 10. decembra lēmumu lietā R 523/2017-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Núcleo de comunicaciones y control un Sherpa Europe.

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

                  2)

                  Sherpa Europe, SL, sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

                  3)

                  Núcleo de comunicaciones y control, SL, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

         (1)  OV C 155, 6.5.2019.


title: Lieta T-463/20: Prasība, kas celta 2020. gada 20. jūlijā – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Wong (“GT RACING”)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/29

      Prasība, kas celta 2020. gada 20. jūlijā – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Wong (“GT RACING”)
      (Lieta T-463/20)
      (2020/C 313/42)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: S. Malynicz, QC, un M. Maier, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Wai Leong Wong (Glāzgova, Apvienotā Karaliste)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GT RACING” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 138 033

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 8. maija lēmums lietā R 1612/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un otrai procesa dalībniecei segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo netika specifiski identificēta konkrētā sabiedrības daļa;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo tika kļūdaini salīdzināti apzīmējumi;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo tika kļūdaini salīdzinātas agrākās preču zīmes aptvertās preces, kas ietilpst 9., 16. un 28. klasē, un apstrīdētās Eiropas Savienības preču zīmes aptvertās preces, kas ietilpst 18. klasē;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums, jo netika ņemti vērā pierādījumi par to, kā konkrētā sabiedrības daļa visticamāk uztvers agrāko Eiropas Savienības preču zīmi;

                  —

                  iebildumu, kas pamatoti ar iepriekš minēto 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 8. panta 5. punktu, citu elementu neņemšana vērā;

                  —

                  neapzināšanās, ka pašas veiktais faktu konstatējums ir pietiekams, lai konstatētu nemateriālo vērtību, maldinošu izmantošanu un kaitējumu saskaņā ar Apvienotās Karalistes tiesisko regulējumu par maldinošu izmantošanu;

                  —

                  citu tiesiskā regulējuma par maldinošu izmantošanu kritēriju neizvērtēšana saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punktu.


title: Lieta T-466/20: Prasība, kas celta 2020. gada 20. jūlijā – LF/Komisija

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/30

      Prasība, kas celta 2020. gada 20. jūlijā – LF/Komisija
      (Lieta T-466/20)
      (2020/C 313/43)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: LF (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija

         Prasījumi

      Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt 2019. gada 11. septembra lēmumu, ar ko viņam atteikts ekspatriācijas pabalsts;

                  —

                  piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Savas prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu vienīgu pamatu, ar ko tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts.


title: Lieta T-476/20: Prasība, kas celta 2020. gada 27. jūlijā – Alteryx/EUIPO – Allocate Software (“ALLOCATE”)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/31

      Prasība, kas celta 2020. gada 27. jūlijā – Alteryx/EUIPO – Allocate Software (“ALLOCATE”)
      (Lieta T-476/20)
      (2020/C 313/44)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Alteryx, Inc. (Irvine, Kalifornija, Savienotās Valstis) (pārstāvji: A. Poulter un M. Holah, Solicitors)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Allocate Software Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ALLOCATE” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 6 740 658

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 25. maija lēmums lietā R 1709/2019-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu;

                  —

                  piespriest atbildētājam segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas padomē;

                  —

                  gadījumā, ja otra procesa dalībniece piedalīsies tiesvedībām kā persona, kas iestājusies lietā, piespriest tai segt savus tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 18. pantu, pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pārkāpums, jo Apelācijas padome nav norādījusi lēmuma pamatojumu.


title: Lieta T-489/20: Prasība, kas celta 2020. gada 6. augustā – Eos Products/EUIPO (Sfēriskas tvertnes forma)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/31

      Prasība, kas celta 2020. gada 6. augustā – Eos Products/EUIPO (Sfēriskas tvertnes forma)
      (Lieta T-489/20)
      (2020/C 313/45)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eos Products Sàrl (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāve: S. Stolzenburg-Wiemer, advokāte)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes (Sfēriskas tvertnes forma) reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 903 081

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 8. jūnija lēmums lietā R 2017/2020-4

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. punkta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-491/20: Prasība, kas celta 2020. gada 23. jūlijā – El Corte Inglés/EUIPO – Ou (“-Vpro”)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/32

      Prasība, kas celta 2020. gada 23. jūlijā – El Corte Inglés/EUIPO – Ou (“-Vpro”)
      (Lieta T-491/20)
      (2020/C 313/46)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: El Corte Inglés, SA (Madride, Spānija) (pārstāvis – J.L. Rivas Zurdo, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Kuei-Chin Ou (Taipeja, Taivāna)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “-Vpro” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 741 133

         Process EUIPO: iebildumu process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 30. aprīļa lēmums lietā R 1758/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to, noraidot iebildumu iesniedzējas apelācijas sūdzību, tika atstāts spēkā Iebildumu nodaļas pieņemtais lēmums iebildumu procesā B 3 055 001, ar kuru ir atļauts reģistrēt pieteikto Eiropas Savienības grafisko preču zīmi Nr. 17 741 133 “-Vpro”, lai apzīmētu 24. un 25. klasē ietvertās preces.

                  —

                  piespriest lietas dalībniekam vai dalībniekiem, kas iebilst pret šo prasību, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītais pamats

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-492/20: Prasība, kas celta 2020. gada 24. jūlijā – S. Tous/EUIPO – Zhejiang China-Best Import & Export (Lampa)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/33

      Prasība, kas celta 2020. gada 24. jūlijā – S. Tous/EUIPO – Zhejiang China-Best Import & Export (Lampa)
      (Lieta T-492/20)
      (2020/C 313/47)
      Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: S. Tous, SL (Manresa, Spānija) (pārstāvji: D. Gómez Sánchez un J.L. Gracia Albero, advokāti)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Zhejiang China-Best Import & Export Co. Ltd (Hangzhou, Ķīna)

         Informācija par procesu EUIPO

         Attiecīgā strīdus dizainparauga īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

         Apstrīdētais dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs (Gaismekļi) – Kopienas dizainparaugs Nr. 4422343-0012
      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2020. gada 26. maija lēmums lietā R 1553/2019-3

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest strīdus dizainparauga īpašniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā, tostarp tos, kas radušies procesā Anulēšanas nodaļā un Apelācijas trešajā padomē.

         Izvirzītais pamats

      Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta kopsakarā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 6., 7. un 9. panta 2. punkta c) apakšpunktu pārkāpums.


title: Lieta T-499/20: Prasība, kas celta 2020. gada 10. augustā – Banco Cooperativo Español/VNV

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/33

      Prasība, kas celta 2020. gada 10. augustā – Banco Cooperativo Español/VNV
      (Lieta T-499/20)
      (2020/C 313/48)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Banco Cooperativo Español, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji: D. Sarmiento Ramírez-Escudero, J. Beltrán de Lubiano Sáez de Urabain un P. Biscari García, advokāti)

         Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  (i)

                  atzīt par nepiemērojamu Deleģētās regulas 2015/63 5. panta 1. punktu;

                  (ii)

                  atzīt par spēkā neesošu apstrīdēto lēmumu tāpēc, ka tas ir pretrunā Direktīvas 2014/59 103. panta 2. punkta otrajai daļai un Regulas (ES) Nr. 806/2014 70. pantam, kas interpretēti Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. panta un samērīguma principa gaismā;

                  (iii)

                  katrā ziņā atzīt, ka apstrīdētajam lēmumam nevar būt atpakaļejošas iedarbības no 2016. gada lēmuma pieņemšanas brīža, un tāpēc atcelt apstrīdētā lēmuma 3. pantu, ciktāl tam ir šāda iedarbība;

                  (iv)

                  katrā ziņā piespriest VNV samaksāt atlīdzinājumu BCE:

                              a.

                              apmērā, kas atbilst nokavējuma procentiem, kas attiecībā uz 2016. gadā samaksāto summu ir maksājami par laikposmu no 2016. gada 23. jūnija līdz dienai, kad VNV veiks attiecīgo summu samaksu, un kas ir aprēķināti, pamatojoties uz piemērojamo Eiropas Centrālās bankas refinansēšanas likmi (pašreiz 0 % apmērā), tai pieskaitot 3,5 procentpunktus;

                              b.

                              pakārtoti šo prasījumu (a) daļai un tikai gadījumā, ja Vispārējā tiesa uzskatītu, ka apstrīdētais lēmums ir tiesisks pēc būtības, taču tam nevar būt atpakaļejošas iedarbības – apmērā, kas atbilst nokavējuma procentiem, kas attiecībā uz 2016. gadā samaksāto summu ir maksājami par laikposmu no 2016. gada 23. jūnija līdz 2020. gada 19. martam, proti, dienai, no kuras apstrīdētajam lēmumam ir iedarbība, un kas ir aprēķināti, pamatojoties uz piemērojamo Eiropas Centrālās bankas refinansēšanas likmi (pašreiz 0 % apmērā), tai pieskaitot 3,5 procentpunktus;

                              c.

                              pakārtoti šo prasījumu (a) vai (b) daļai – apmērā, kas atbilst peļņai, ko BCE būtu guvusi, ja 2016. gada 16. jūnija izsolē tā būtu ieguvusi Spānijas valsts emitētās 10 gadu obligācijas par summu, kas atbilst 2016. gada ex ante iemaksai, un ir maksājami par laikposmu no 2016. gada 23. jūnija līdz dienai, kad VNV veiks attiecīgo summu samaksu (vai – gadījumā, ja Vispārējā tiesa uzskatītu, ka apstrīdētais lēmums ir tiesisks pēc būtības, taču tam nevar būt atpakaļejošas iedarbības, – līdz 2020. gada 19. martam);

                  (v)

                  katrā ziņā piespriest Vienotajai noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Šī prasība ir celta par Vienotās noregulējuma valdes (turpmāk tekstā – “VNV”) 2020. gada 19. marta lēmumu par ex ante iemaksām Vienotajā noregulējuma fondā 2016. gadā (SRB/ES/2020/16) (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”). Prasītāja norāda, ka VNV plānoja apveltīt apstrīdēto lēmumu ar atpakaļejošu iedarbību, nosakot, ka tam ir iedarbība jau kopš 2016. gada 15. aprīļa, proti, dienas, kad tika pieņemts pirmais lēmums par ex ante iemaksām par 2016. gadu.
      Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

                  1.

                  Pirmais pamats – iebilde par prettiesiskumu saskaņā ar LESD 277. pantu, kas ir vērsta uz to, lai Vispārējā tiesa atzītu par nepiemērojamu Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015 L 11, 44. lpp.), 5. panta 1. punktu.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka minētā deleģētās regulas norma:

                                          a)

                                          esot pretrunā Direktīvas 2014/59 103. panta 7. punktam, jo paredz tādu aprēķina sistēmu, kurā iestādei ar konservatīvu riska profilu ir jāmaksā ex ante iemaksa tādā apmērā, kādā tas jādara iestādei ar ļoti augsta riska profilu;

                                          b)

                                          esot pretrunā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pantam, jo nepamatoti ierobežo prasītājas darījumdarbības brīvību;

                                          c)

                                          esot pretrunā samērīguma principam, jo neņem vērā noteiktu prasītājas saistību divkāršo uzskaiti, tādējādi radot nevajadzīgu un nesamērīgu ierobežojumu, kas ir acīmredzami nepamatots.

                  2.

                  Otrais pamats – par to, ka esot pārkāpta Direktīvas 2014/59 103. panta 2. punkta otrā daļa un Regulas (ES) Nr. 806/2014 70. pants, kas interpretēti Hartas 16. panta un samērīguma principa gaismā.

                              —

                              Šajā ziņā tik apgalvots, ka Deleģētās regulas 2015/63 5. panta 1. punkta nepiemērojamības iemesli skaidri parādot nepieciešamību pielāgot prasītājas riska profilu tās vadītā kooperatīvā tīkla operacionālajām īpatnībām, kā tas prasīts iepriekš minētajās tiesību normās. Tāpēc un ciktāl apstrīdētais lēmums, kura saturs izriet no apstākļa, ka strikti un burtiski tiek piemērota tāda tiesību norma, kurā netiek ņemts vērā minētais prasītājas riska profils, esot uzskatāms par pretēju Direktīvas 2014/59 103. panta 2. panta otrajai daļai un it īpaši Regulai (ES) Nr. 806/2014, kuras 70. pantā par ex ante iemaksām ir atsauce uz to, kas noteikts Direktīvā 2014/59 un tās īstenošanas noteikumos.

                  3.

                  Trešais pamats – neesot ievērota Tiesas judikatūra, kurā ir ļauts apveltīt lēmumu ar atpakaļejošu iedarbību.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot pretrunā judikatūrai tāpēc, ka:

                                          a)

                                          iemesli, ko VNV apgalvo kā apstrīdētā lēmuma retroaktīvu piemērošanu attaisnojošus, neesot vispārējo interešu mērķi, kas spēj attaisnot atkāpšanos no vispārējā principa, saskaņā ar kuru Savienības akti nav piemērojami retroaktīvi;

                                          b)

                                          katrā ziņā atpakaļejošā iedarbība neesot ne būtiska, ne nepieciešama, lai šos mērķus sasniegtu, jo pastāv puses mazāk apgrūtinošas alternatīvas, ar kurām var tikt nodrošināta šo mērķu sasniegšana; un

                                          c)

                                          esot pievilta prasītājas tiesiskā paļāvība, jo VNV rīcība ir pretēja rezultātam, kuru ir gribēts panākt ar Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-323/16.

                  4.

                  Ceturtais pamats – VNV esot ārpuslīgumiski atbildīga saskaņā ar LESD 268. un 340. pantu un Regulas (ES) Nr. 806/2014 87. panta 3. punktu tāpēc, ka tā ir nepamatoti iedzīvojusies.

                              —

                              Šajā ziņā tiek apgalvots, ka VNV ir pienākums maksāt atlīdzinājumu BCE, pamatojoties uz ārpuslīgumisko atbildību par netaisnu iedzīvošanos saistībā ar procentiem, kas aprēķināti par laiku no ex ante iemaksas samaksu par 2016. gadu – proti, maksājumu, kurš nav pamatots ne ar vienu VNV lēmumu, jo tās 2016. gada lēmums ir atcelts lietā T-323/16 – līdz galīgās samaksas brīdim vai, pakārtoti, – līdz apstrīdētā lēmuma pieņemšanas dienai.


title: Lieta T-877/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnija rīkojums – Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler/EUIPO – Tigges (“TOOLINEO”)

text:
               21.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/35

      Vispārējās tiesas 2020. gada 25. jūnija rīkojums – Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler/EUIPO – Tigges (“TOOLINEO”)
      (Lieta T-877/19) (1)

      (2020/C 313/49)
      Tiesvedības valoda – vācu
      Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

         (1)  OV C 61, 24.2.2020.


title: Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (Finanšu tirgus uzraudzības iestādes sūdzību izskatīšanas komisija) 2020. gada 28. maija lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Pintail AG pret Finanzmarktaufsicht (Finanšu tirgus uzraudzības iestāde) (Lieta E-6/20) 2020/C 316/08

text:
               24.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 316/9

      Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (Finanšu tirgus uzraudzības iestādes sūdzību izskatīšanas komisija) 2020. gada 28. maija lūgums EBTA Tiesai sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Pintail AG pret Finanzmarktaufsicht (Finanšu tirgus uzraudzības iestāde)
      (Lieta E-6/20)
      (2020/C 316/08)

         Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht ar 2020. gada 28. maija vēstuli, kuru Tiesas kanceleja saņēma 2020. gada 2. jūnijā, lūdza EBTA Tiesu sniegt konsultatīvu atzinumu lietā Pintail AG pret Finanzmarktaufsicht par šādiem jautājumiem:

                  1.

                  Vai termini “darbība” un “uzņēmējdarbība”, kā tie lietoti Direktīvās 2009/110/EK un 2007/64/EK (attiecīgi (ES) 2015/2366), ir jāsaprot kā sinonīmi; ja ne, tad kāda ir atšķirība?

                  2.

                  Vai pilnvarotas elektroniskās naudas iestādes “darbība” vai “uzņēmējdarbība” Direktīvas 2009/110/EK izpratnē ir jāsaprot kā elektroniskās naudas emitēšana, elektroniskās naudas piedāvāšana emitēt vai vismaz elektroniskās naudas iestādes veikta darbība, par kuru jāsaņem atļauja (šaura interpretācija), vai arī pietiek jau ar pietiekami tveramu saimniecisku darbību, piemēram, citas uzņēmējdarbības veikšanu, kā tas ir paredzēts Direktīvas 2009/110/EK 6. panta 1. punkta e) apakšpunktā, ciktāl šī darbība saskaņā ar objektīviem kritērijiem un patiesi ir vērsta uz elektroniskās naudas emitēšanu (plaša interpretācija)? Ja ir nepieciešama plaša interpretācija: kāda ir atšķirība starp šāda veida uzņēmējdarbības darbību un sagatavošanas darbībām?

                  3.

                  Pēc kādiem kritērijiem ir jāinterpretē Direktīvas 2007/64/EK 12. panta 1. punkta a) apakšpunktā (attiecīgi Direktīvas (ES) 2015/2366 13. panta 1. punkta a) apakšpunkts) minētais jēdziens “neveikt darījumus” (attiecīgi “nenodarboties ar darījumdarbību”)?

                  4.

                  Vai attiecībā uz interpretāciju nozīme ir tam, vai dalībvalsts ir īstenojusi Direktīvas 2007/64/EK 12. panta 1. punkta a) apakšpunktu (attiecīgi Direktīvas (ES) 2015/2366 13. panta 1. punkta a) apakšpunktu), proti, paredzējusi, ka pēc sešus mēnešu ilgas bezdarbības iestādes aktīvi rīkojas un atsauc atļauju vai, ka atļauja zaudē spēku likuma izpildes rezultātā (ex lege) un iestāde pēc tam to tikai konstatē?


title: Lieta T-483/20: Prasība, kas celta 2020. gada 31. jūlijā – Tecnica Group/EUIPO – Zeitneu (Zābaka forma)

text:
               28.9.2020

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 320/24

      Prasība, kas celta 2020. gada 31. jūlijā – Tecnica Group/EUIPO – Zeitneu (Zābaka forma)
      (Lieta T-483/20)
      (2020/C 320/55)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Tecnica Group SpA (Giavera del Montello, Itālija) (pārstāvis: C. Sala, advokāts)

         Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

         Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Zeitneu GmbH (Cīrihe, Šveice)

         Informācija par procesu EUIPO

         Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

         Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīme (Zābaka forma) – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 10 168 441

         Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

         Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 18. maija lēmums lietā R 1093/2019-1

         Prasījumi

      Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

                  —

                  atcelt apstrīdēto lēmumu;

                  —

                  piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Izvirzītie pamati:

                  —

                     res judicata spēka principa atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 123. un 124. pantam pārkāpums;

                  —

                  likumības, vienlīdzīgās attieksmes un labas pārvaldības principu atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 2017/1001 123. un 124. pantam pārkāpums;

                  —

                  tiesiskās paļāvības aizsardzības principa atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 123. un 124. pantam pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 127. panta pārkāpums;

                  —

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta C-663/18: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 19. novembra spriedums (Cour d'appel d'Aix-En-Provence (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret BS, CA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Preču brīva aprite – Lina un kaņepju tirgu kopīga organizācija – Atkāpes – Sabiedrības veselības aizsardzība – Valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem kaņepju rūpnieciska un komerciāla izmantošana attiecas tikai uz to šķiedrām un sēklām – Kanabidiols (CBD))

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/2

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 19. novembra spriedums (Cour d'appel d'Aix-En-Provence (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret BS, CA
      (Lieta C-663/18) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Preču brīva aprite - Lina un kaņepju tirgu kopīga organizācija - Atkāpes - Sabiedrības veselības aizsardzība - Valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem kaņepju rūpnieciska un komerciāla izmantošana attiecas tikai uz to šķiedrām un sēklām - Kanabidiols (CBD))
      (2021/C 28/02)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Cour d'appel d'Aix-En-Provence

         Pamata kriminālprocesa dalībnieki

      B S, C A

         Piedaloties: Ministère public, Conseil national de l’ordre des pharmaciens

         Rezolutīvā daļa

      LESD 34. un 36. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir aizliegta citā dalībvalstī likumīgi ražota kanabidiola (CBD) tirdzniecība, ja tas ir iegūts no pilnīgi visa cannabis sativa auga, nevis tikai no tā šķiedrām un sēklām, ar nosacījumu, ka šis tiesiskais regulējums nav piemērots, lai nodrošinātu sabiedrības veselības aizsardzības mērķa īstenošanu, un ja vien tas nepārsniedz to, kas ir nepieciešams šī mērķa sasniegšanai. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007, ir jāinterpretē tādējādi, ka tās nav piemērojamas attiecībā uz šādu tiesisko regulējumu.

         (1)  OV C 4, 7.1.2019.


title: Lieta C-77/19: Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kaplan International Colleges UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 132. panta 1. punkta f) apakšpunkts – Tādu pakalpojumu atbrīvojums no nodokļa, ko neatkarīgas grupas sniedz saviem dalībniekiem – PVN piemērojamība grupām – 11. pants – PVN maksātāju grupa)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/3

      Tiesas (otrā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kaplan International Colleges UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      (Lieta C-77/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 132. panta 1. punkta f) apakšpunkts - Tādu pakalpojumu atbrīvojums no nodokļa, ko neatkarīgas grupas sniedz saviem dalībniekiem - PVN piemērojamība grupām - 11. pants - PVN maksātāju grupa)
      (2021/C 28/03)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Iesniedzējtiesa

         First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Kaplan International Colleges UK Ltd

         Atbildētājs: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Padomes Direktīvu 2008/8/EK (2008. gada 12. februāris), 132. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais atbrīvojums no nodokļa nav piemērojams pakalpojumiem, ko neatkarīga personu grupa sniedz PVN maksātāju grupai šīs direktīvas 11. panta izpratnē, jo visi šīs pēdējās grupas dalībnieki nav minētās neatkarīgās personu grupas dalībnieki. Tam, ka pastāv valsts tiesību normas, kurās ir paredzēts, ka šādas PVN maksātāju grupas pārstāvim ir attiecīgās neatkarīgās personu grupas dalībnieka pazīmes un statuss, lai piemērotu neatkarīgām personu grupām paredzēto atbrīvojumu no nodokļa, šajā ziņā nav nekādas nozīmes.

         (1)  OV C 131, 8.4.2019.


title: Lieta C-93/19 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 19. novembra spriedums – Eiropas Ārējās darbības dienests/Chantal Hebberecht (Apelācija – Civildienests – Ierēdņi – Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) – Ierēdņu rotācijas politika – Eiropas Savienības delegācijas Etiopijā vadītāja amats – Lēmums par atteikumu pagarināt misiju šajā amatā – Dienesta intereses – Vienlīdzīgas attieksmes princips – Mazāk pārstāvētam dzimumam labvēlīga pozitīva diskriminācija – Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 1.d pants)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/3

      Tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 19. novembra spriedums – Eiropas Ārējās darbības dienests/Chantal Hebberecht

      (Lieta C-93/19 P) (1)

      (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) - Ierēdņu rotācijas politika - Eiropas Savienības delegācijas Etiopijā vadītāja amats - Lēmums par atteikumu pagarināt misiju šajā amatā - Dienesta intereses - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Mazāk pārstāvētam dzimumam labvēlīga pozitīva diskriminācija - Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 1.d pants)
      (2021/C 28/04)
      Tiesvedības valoda – franču

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Ārējās darbības dienests (pārstāvji: S. Marquardt un R. Spáč)

         Otra lietas dalībniece: Chantal Hebberecht

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Apelācijas sūdzību noraidīt.

                  2)

                  EĀDD sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

         (1)  OV C 155, 6.5.2019.


title: Lieta C-147/19: Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Intelektuālais īpašums – Autortiesību blakustiesības – Direktīva 92/100/EEK – 8. panta 2. punkts – Direktīva 2006/115/EK – 8. panta 2. punkts – Audiovizuāla darba, kas ietver fonogrammu vai fonogrammas reprodukciju, publiskošana – Vienreizēja taisnīga atlīdzība)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/4

      Tiesas (piektā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)
      (Lieta C-147/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais īpašums - Autortiesību blakustiesības - Direktīva 92/100/EEK - 8. panta 2. punkts - Direktīva 2006/115/EK - 8. panta 2. punkts - Audiovizuāla darba, kas ietver fonogrammu vai fonogrammas reprodukciju, publiskošana - Vienreizēja taisnīga atlīdzība)
      (2021/C 28/05)
      Tiesvedības valoda – spāņu

         Iesniedzējtiesa

         Tribunal Supremo

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación SA

         Atbildētājas: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Direktīvas 92/100/EEK (1992. gada 19. novembris) par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām, kas attiecas uz autortiesībām intelektuālā īpašuma jomā, 8. panta 2. punkts un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/115/EK (2006. gada 12. decembris) par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām intelektuālā īpašuma jomā 8. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajās tiesību normās paredzētā vienreizējā taisnīgā atlīdzība lietotājam nav jāmaksā, ja tas publisko audiovizuālu ierakstu, kas ietver audiovizuāla darba fiksāciju, kurā ir iekļauta fonogramma vai šīs fonogrammas reprodukcija.

         (1)  OV C 182, 27.5.2019.


title: Lieta C-238/19: Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 19. novembra spriedums (Verwaltungsgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EZ/Bundesrepublik Deutschland (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Patvēruma politika – Direktīva 2011/95/ES – Bēgļa statusa piešķiršanas nosacījumi – Atteikšanās pildīt militāro dienestu – 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts – Izcelsmes valsts tiesības, kurās nav paredzētas tiesības uz iebildi pret militāro dienestu pārliecības dēļ – Personu, kas aizbēgušas no savas izcelsmes valsts pēc militārā dienesta atlikšanas termiņa beigām, aizsardzība – 9. panta 3. punkts – Saikne starp šīs direktīvas 10. pantā minētajiem iemesliem un minētās direktīvas 9. panta 2. punkta e) apakšpunktā norādīto apsūdzību un sodu – Pierādījumi)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/5

      Tiesas (sestā palāta) 2020. gada 19. novembra spriedums (Verwaltungsgericht Hannover (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EZ/Bundesrepublik Deutschland

      (Lieta C-238/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Patvēruma politika - Direktīva 2011/95/ES - Bēgļa statusa piešķiršanas nosacījumi - Atteikšanās pildīt militāro dienestu - 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts - Izcelsmes valsts tiesības, kurās nav paredzētas tiesības uz iebildi pret militāro dienestu pārliecības dēļ - Personu, kas aizbēgušas no savas izcelsmes valsts pēc militārā dienesta atlikšanas termiņa beigām, aizsardzība - 9. panta 3. punkts - Saikne starp šīs direktīvas 10. pantā minētajiem iemesliem un minētās direktīvas 9. panta 2. punkta e) apakšpunktā norādīto apsūdzību un sodu - Pierādījumi)
      (2021/C 28/06)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Verwaltungsgericht Hannover

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: EZ

         Atbildētāja: Bundesrepublik Deutschland

         Rezolutīvā daļa

                  1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu un par piešķirtās aizsardzības saturu 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj, ka tad, ja izcelsmes valsts tiesībās nav paredzēta iespēja atteikties pildīt militāro dienestu, šis atteikums tiek konstatēts situācijā, kad attiecīgā persona nav oficiāli atteikusies saskaņā ar konkrētu procedūru un ir aizbēgusi no savas izcelsmes valsts, neierodoties militārajās iestādēs.

                  2)

                  Direktīvas 2011/95 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka iesaucamajam, kurš atsakās veikt militāro dienestu konflikta gadījumā, bet kuram nav zināma viņa militārās darbības joma nākotnē, militārais dienests vispārēja pilsoņu kara apstākļos, kam ir raksturīga atkārtota un sistemātiska noziegumu izdarīšana vai darbību veikšana, kas norādītas šīs direktīvas 12. panta 2. punktā, iesaistot iesauktos, nozīmētu tiešu vai netiešu līdzdalību šo noziegumu vai darbību izdarīšanā neatkarīgi no iesaistīšanās jomas.

                  3)

                  Direktīvas 2011/95 9. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā tiek prasīts, lai pastāvētu saikne starp šīs direktīvas 10. pantā minētajiem iemesliem un minētās direktīvas 9. panta 2. punkta e) apakšpunktā paredzēto apsūdzību un sodu.

                  4)

                  Direktīvas 2011/95 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts, skatīts kopā ar 9. panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka nevar uzskatīt, ka saikne starp šīs direktīvas 2. panta d) punktā, kā arī 10. pantā minētajiem iemesliem un minētās direktīvas 9. panta 2. punkta e) apakšpunktā paredzēto apsūdzību un sodu saistībā ar atteikumu veikt militāro dienestu nevar tikt uzskatīta par pierādītu tikai tāpēc, ka šī apsūdzība un sods ir saistīti ar šo atteikumu. Tomēr pastāv spēcīgs pieņēmums, ka atteikums veikt militāro dienestu šīs pašas direktīvas 9. panta 2. punkta e) apakšpunktā precizētajos apstākļos ir saistīts ar vienu no pieciem iemesliem, kas atgādināti tās 10. pantā. Ņemot vērā visus lietas apstākļus, kompetentajām valsts iestādēm ir jāpārbauda šīs saiknes ticamība.

         (1)  OV C 206, 17.6.2019.


title: Lieta C-463/19: Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums (Conseil de prud'hommes de Metz (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle/Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Direktīva 2006/54/EK – Vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jomā – 14. un 28. pants – Valsts koplīgums, ar ko piešķirtas tiesības uz atvaļinājumu pēc likumā noteiktā grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma darba ņēmējām, kuras pašas audzina savu bērnu – Tiesību uz šo atvaļinājumu neattiecināšana uz vīriešu dzimuma darba ņēmējiem – Sieviešu dzimuma darba ņēmēju aizsardzība saistībā gan ar grūtniecības sekām, gan maternitātes stāvokli – Piemērošanas nosacījumi)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/8

      Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums (Conseil de prud'hommes de Metz (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle/Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

      (Lieta C-463/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 2006/54/EK - Vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jomā - 14. un 28. pants - Valsts koplīgums, ar ko piešķirtas tiesības uz atvaļinājumu pēc likumā noteiktā grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma darba ņēmējām, kuras pašas audzina savu bērnu - Tiesību uz šo atvaļinājumu neattiecināšana uz vīriešu dzimuma darba ņēmējiem - Sieviešu dzimuma darba ņēmēju aizsardzība saistībā gan ar grūtniecības sekām, gan maternitātes stāvokli - Piemērošanas nosacījumi)
      (2021/C 28/10)
      Tiesvedības valoda – franču

         Iesniedzējtiesa

         Conseil de prud'hommes de Metz

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle

         Atbildētāja: Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

         piedaloties: Mission nationale de contrôle et d’audit des organismes de sécurité sociale

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/54/EK (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos, 14. un 28. pants, lasot tos kopsakarā ar Padomes Direktīvu 92/85/EEK (1992. gada 19. oktobris) par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (desmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē), ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts koplīguma noteikums, kurā tikai darba ņēmējām, kuras pašas audzina savus bērnus, ir paredzētas tiesības uz atvaļinājumu pēc tam, kad ir beidzies likumā noteiktais grūtniecības un dzemdību atvaļinājums, ar nosacījumu, ka šī papildu atvaļinājuma mērķis ir darba ņēmēju aizsardzība saistībā gan ar grūtniecības sekām, gan ar viņu maternitātes stāvokli, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, it īpaši, ņemot vērā minētā atvaļinājuma piešķiršanas nosacījumus, tā piemērošanas kārtību un ilgumu, kā arī ar to saistīto tiesiskās aizsardzības līmeni.

         (1)  OV C 280, 19.8.2019.


title: Lieta C-519/19: Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums (Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ryanair DAC/DelayFix, iepriekš Passenger Rights (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās un komerclietās – Regula (ES) Nr. 1215/2012 – Gaisa pārvadājumu līgums – Jurisdikcijas noteikšanas klauzula, ko nolīdzis pasažieris, kuram ir patērētāja statuss – Šā pasažiera prasījums attiecībā pret aviosabiedrību – Šā prasījuma cesija parādu piedziņas sabiedrībai – Lidsabiedrības spēja atsaukties uz jurisdikcijas noteikšanas klauzulu attiecībā pret sabiedrību, kura ir minētā pasažiera prasījuma cesionārs – Direktīva 93/13/EEK)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/8

      Tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 18. novembra spriedums (Sąd Okręgowy w Warszawie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Ryanair DAC/DelayFix, iepriekš Passenger Rights

      (Lieta C-519/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās un komerclietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - Gaisa pārvadājumu līgums - Jurisdikcijas noteikšanas klauzula, ko nolīdzis pasažieris, kuram ir patērētāja statuss - Šā pasažiera prasījums attiecībā pret aviosabiedrību - Šā prasījuma cesija parādu piedziņas sabiedrībai - Lidsabiedrības spēja atsaukties uz jurisdikcijas noteikšanas klauzulu attiecībā pret sabiedrību, kura ir minētā pasažiera prasījuma cesionārs - Direktīva 93/13/EEK)
      (2021/C 28/11)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Okręgowy w Warszawie

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Ryanair DAC

         Atbildētāja: DelayFix, iepriekš Passenger Rights

         Rezolutīvā daļa

      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 25. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, aviosabiedrība – lai apstrīdētu tiesas jurisdikciju izskatīt atlīdzības prasību, kura ir celta, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, un kura ir vērsta pret aviosabiedrību, – nevar atsaukties uz jurisdikcijas noteikšanas klauzulu, kas iekļauta starp pasažieri un šo aviosabiedrību noslēgtā pārvadājuma līgumā, attiecībā pret parādu piedziņas sabiedrību, kurai pasažieris ir cedējis savu prasījumu, izņemot, ja atbilstoši tās dalībvalsts tiesību aktiem, kuras tiesas ir izvēlētas šajā klauzulā, šī parādu piedziņas sabiedrība ir pārņēmusi visas sākotnējā līgumslēdzēja tiesības un saistības – par to ir jāpārliecinās iesniedzējtiesai. Attiecīgā gadījumā šāda klauzula, kas ir ieļauta starp patērētāju, proti, aviopasažieri, un pārdēvēju vai piegādātāju, proti, minēto aviosabiedrību, noslēgtā līgumā un ar ko izņēmuma jurisdikcija ir piešķirta tiesai, kuras darbības teritorijā atrodas aviosabiedrības juridiskā adrese, ir uzskatāma par negodīgu Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 3. panta 1. punkta izpratnē.

         (1)  OV C 337, 7.10.2019.


title: Lieta C-775/19: Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 19. novembra spriedums (Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) –5th AVENUE Products Trading GmbH/Hauptzollamt Singen (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Muitas savienība – Regula (EEK) Nr. 2913/92 – Kopienas Muitas kodekss – 29. panta 1. punkts un 3. punkta a) apakšpunkts – 32. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 5. punkta b) apakšpunkts – Regula (EEK) Nr. 2454/93 – 157. panta 2. punkts – Muitas vērtības noteikšana – Ievesto preču darījuma vērtība – Jēdziens “pārdošanas nosacījums” – Maksājums par ekskluzīvo izplatīšanas tiesību piešķiršanu)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/9

      Tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 19. novembra spriedums (Finanzgericht Baden-Württemberg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) –5th AVENUE Products Trading GmbH/Hauptzollamt Singen

      (Lieta C-775/19) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - Kopienas Muitas kodekss - 29. panta 1. punkts un 3. punkta a) apakšpunkts - 32. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 5. punkta b) apakšpunkts - Regula (EEK) Nr. 2454/93 - 157. panta 2. punkts - Muitas vērtības noteikšana - Ievesto preču darījuma vērtība - Jēdziens “pārdošanas nosacījums” - Maksājums par ekskluzīvo izplatīšanas tiesību piešķiršanu)
      (2021/C 28/12)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Finanzgericht Baden-Württemberg

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: 5th AVENUE Products Trading GmbH

         Atbildētāja: Hauptzollamt Singen

         Rezolutīvā daļa

      Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 29. panta 1. punkts un 3. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka maksājums, ko ievesto preču pircējs ierobežotā laikposmā ir veicis to pārdevējam kā atlīdzību par to, ka pārdevējs piešķir ekskluzīvas šo preču izplatīšanas tiesības noteiktā teritorijā, un kas tiek aprēķināts, pamatojoties uz šajā teritorijā realizēto apgrozījumu, ir jāiekļauj minēto preču muitas vērtībā.

         (1)  OV C 27, 27.1.2020.


title: Lieta C-191/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 30. aprīlī Tiziano Vizzone iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 4. marta rīkojumu lietā T-658/19 Vizzone/Komisija

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/10

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 30. aprīlīTiziano Vizzone iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2020. gada 4. marta rīkojumu lietā T-658/19 Vizzone/Komisija
      (Lieta C-191/20 P)
      (2021/C 28/13)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Lietas dalībnieki

         Prasītājs: Tiziano Vizzone (pārstāvji: M. Bettani, S. Brovelli)

         Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija
      Tiesa (sestā palāta) ar 2020. gada 25. novembra rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību kā acīmredzami nepieņemamu un nolēma, ka Tiziano Vizzone sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.


title: Lieta C-327/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 22. jūlijā iesniedza Sąd Okręgowy w Opolu (Polija) – Skarb Państwa – Starosta Nyski/New Media Development & Hotel Services Sp. Z o.o.

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 22. jūlijā iesniedza Sąd Okręgowy w Opolu (Polija) – Skarb Państwa – Starosta Nyski/New Media Development & Hotel Services Sp. Z o.o.

      (Lieta C-327/20)
      (2021/C 28/14)
      Tiesvedības valoda – poļu

         Iesniedzējtiesa

         Sąd Okręgowy w Opolu

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Skarb Państwa – Starosta Nyski

         Atbildētāja: New Media Development & Hotel Services Sp. Z o.o.

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Direktīvas 2011/7/ES (2011. gada 16. februāris) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (pārstrādāta versija) (1) 2. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāda 2013. gada 8. martaustawa o przeciwdziałaniu nadmiernym opóźnieniom w transakcjach handlowych [Likuma par pārmērīgu maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos] 2. panta un 4. panta 1. punkta interpretācija, saskaņā ar kuru preču jēdziens neattiecas uz nekustamo īpašumu, bet preču piegādes jēdziens neattiecas uz nekustamā īpašuma nodošanu pastāvīgajā lietojumā Kodeks cywilny [Civilkodeksa] 232. un nākamo pantu izpratnē, vai, iespējams, ka šādu darbību nevar uzskatīt par pakalpojumu sniegšanu?

                  2)

                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša,
                  vai Direktīvas 2011/7/ES (2011. gada 16. februāris) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (pārstrādāta versija) 2. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāda 1997. gada 21. augustaustawa o gospodarce nieruchomościami [Likuma par nekustamā īpašuma pārvaldību] 71. un nākamo pantu, kā arī Civilkodeksa 238. panta tiesību normu interpretācija, saskaņā ar kuru situācijā, kad Skarb Państwa [Valsts kase] iekasē gada maksu par pastāvīgo lietojumu no subjektiem, kas veic saimniecisko darbību, bet kuri sākotnēji nebija tie subjekti, kuriem Valsts kase noteica pastāvīgā lietojuma tiesības, bet tikai ieguva šīs tiesības no citiem pastāvīgajiem lietotājiem, neietilpst komercdarījuma un publiskas iestādes jēdzienu tvērumā minētās direktīvas 2. panta 1. un 2. punkta, kā arī 2013. gada 8. marta Likuma par pārmērīgu maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos 2. panta un 4. panta 1. punkta izpratnē, vai, iespējams, ka šāda darbība neietilpst minētās direktīvas un likuma darbības jomā?

                  3)

                  Ja atbilde uz pirmo un otro jautājumu ir apstiprinoša,
                  vai Direktīvas 2011/7/ES (2011. gada 16. februāris) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (pārstrādāta versija) 12. panta 4. punkts un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/35/EK (2000. gada 29. jūnijs) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos 6. panta 3. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šīm normām ir pretrunā tāda 2013. gada 8. marta Likuma par pārmērīgu maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos 15. panta un 2003. gada 12. jūnijaustawa o terminie zapłaty w transakcjach handlowych [Likuma par maksājumu termiņiem komercdarījumos] 12. panta interpretācija, saskaņā ar kuru ir izslēgta iespēja minētās direktīvas un likuma, ar kuru tā tika transponēta, noteikumus piemērot tādiem līgumiem par pastāvīgā lietojuma tiesību pārdošanu pašreizējam pastāvīgajam lietotājam, kuram ir jāmaksā gada maksa, kas tika noslēgti pēc 2013. gada 28. aprīļa un 2004. gada 1. janvāra, situācijā, kad Valsts kase sākotnēji nodeva nekustamo īpašumu pastāvīgajā lietojumā citam subjektam pirms 2013. gada 28. aprīļa un 2004. gada 1. janvāra?

         (1)  OV 2011, L 48, 1. lpp.


title: Lieta C-418/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 8. septembrī Scorify UAB iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2020. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-328/19 Scorify/EUIPO – Scor (“SCORIFY”)

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/11

      Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 8. septembrīScorify UAB iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2020. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-328/19 Scorify/EUIPO – Scor (“SCORIFY”)
      (Lieta C-418/20 P)
      (2021/C 28/15)
      Tiesvedības valoda – angļu

         Lietas dalībnieki

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Scorify UAB (pārstāve: V. Viešūnaitė, advokāte)

         Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Scor SE

      Ar 2020. gada 26. novembra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) nolēma, ka apelācijas sūdzība nav atzīstama par pieļaujamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-475/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Admiral Gaming Network Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/11

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Admiral Gaming Network Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri

      (Lieta C-475/20)
      (2021/C 28/16)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Admiral Gaming Network Srl

         Atbildētāji apelācijas tiesvedībā: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai LESD 49. pantā garantētajai brīvībai veikt uzņēmējdarbību un LESD 56. pantā garantētajai brīvībai sniegt pakalpojumus atbilst tādas tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru maksas un atlīdzības tiek samazinātas tikai attiecībā uz ierobežotu un konkrētu saimnieciskās darbības veicēju kategoriju, proti – tikai attiecībā uz tiem azartspēļu organizētājiem, kuri izmanto spēļu automātus, bet neattiecas uz visiem pārējiem azartspēļu sektora dalībniekiem?

                  2)

                  Vai [Savienības tiesībās garantētajam] tiesiskās paļāvības aizsardzības principam atbilst iepriekš minētās tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru vienīgi ekonomisku apsvērumu dēļ tās spēkā esamības laikā ir tikusi samazināta atlīdzība, kas izriet no uzņēmējsabiedrības un Itālijas valsts pārvaldes savstarpēji panāktās vienošanās par koncesiju?


title: Lieta C-476/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Cirsa Italia SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/12

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Cirsa Italia SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      (Lieta C-476/20)
      (2021/C 28/17)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Cirsa Italia SpA

         Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai LESD 49. pantā garantētajai brīvībai veikt uzņēmējdarbību un LESD 56. pantā garantētajai brīvībai sniegt pakalpojumus atbilst tādas tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru maksas un atlīdzības tiek samazinātas tikai attiecībā uz ierobežotu un konkrētu saimnieciskās darbības veicēju kategoriju, proti – tikai attiecībā uz tiem azartspēļu organizētājiem, kuri izmanto spēļu automātus, bet neattiecas uz visiem pārējiem azartspēļu sektora dalībniekiem?

                  2)

                  Vai [Savienības tiesībās garantētajam] tiesiskās paļāvības aizsardzības principam atbilst iepriekš minētās tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru vienīgi ekonomisku apsvērumu dēļ tās spēkā esamības laikā ir tikusi samazināta atlīdzība, kas izriet no uzņēmējsabiedrības un Itālijas valsts pārvaldes savstarpēji panāktās vienošanās par koncesiju?


title: Lieta C-477/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Codere Network SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/13

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Codere Network SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      (Lieta C-477/20)
      (2021/C 28/18)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Codere Network SpA

         Atbildētāji apelācijas tiesvedībā: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai LESD 49. pantā garantētajai brīvībai veikt uzņēmējdarbību un LESD 56. pantā garantētajai brīvībai sniegt pakalpojumus atbilst tādas tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru maksas un atlīdzības tiek samazinātas tikai attiecībā uz ierobežotu un konkrētu saimnieciskās darbības veicēju kategoriju, proti – tikai attiecībā uz tiem azartspēļu organizētājiem, kuri izmanto spēļu automātus, bet neattiecas uz visiem pārējiem azartspēļu sektora dalībniekiem?

                  2)

                  Vai [Savienības tiesībās garantētajam] tiesiskās paļāvības aizsardzības principam atbilst iepriekš minētās tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru vienīgi ekonomisku apsvērumu dēļ tās spēkā esamības laikā ir tikusi samazināta atlīdzība, kas izriet no uzņēmējsabiedrības un Itālijas valsts pārvaldes savstarpēji panāktās vienošanās par koncesiju?


title: Lieta C-478/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Gamenet SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/13

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Gamenet SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      (Lieta C-478/20)
      (2021/C 28/19)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Gamenet SpA

         Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai LESD 49. pantā garantētajai brīvībai veikt uzņēmējdarbību un LESD 56. pantā garantētajai brīvībai sniegt pakalpojumus atbilst tādas tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru maksas un atlīdzības tiek samazinātas tikai attiecībā uz ierobežotu un konkrētu saimnieciskās darbības veicēju kategoriju, proti – tikai attiecībā uz tiem azartspēļu organizētājiem, kuri izmanto spēļu automātus, bet neattiecas uz visiem pārējiem azartspēļu sektora dalībniekiem?

                  2)

                  Vai [Savienības tiesībās garantētajam] tiesiskās paļāvības aizsardzības principam atbilst iepriekš minētās tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru vienīgi ekonomisku apsvērumu dēļ tās spēkā esamības laikā ir tikusi samazināta atlīdzība, kas izriet no uzņēmējsabiedrības un Itālijas valsts pārvaldes savstarpēji panāktās vienošanās par koncesiju?


title: Lieta C-479/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – NTS Network SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/14

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – NTS Network SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      (Lieta C-479/20)
      (2021/C 28/20)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: NTS Network SpA

         Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai LESD 49. pantā garantētajai brīvībai veikt uzņēmējdarbību un LESD 56. pantā garantētajai brīvībai sniegt pakalpojumus atbilst tādas tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru maksas un atlīdzības tiek samazinātas tikai attiecībā uz ierobežotu un konkrētu saimnieciskās darbības veicēju kategoriju, proti – tikai attiecībā uz tiem azartspēļu organizētājiem, kuri izmanto spēļu automātus, bet neattiecas uz visiem pārējiem azartspēļu sektora dalībniekiem?

                  2)

                  Vai [Savienības tiesībās garantētajam] tiesiskās paļāvības aizsardzības principam atbilst iepriekš minētās tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru vienīgi ekonomisku apsvērumu dēļ tās spēkā esamības laikā ir tikusi samazināta atlīdzība, kas izriet no uzņēmējsabiedrības un Itālijas valsts pārvaldes savstarpēji panāktās vienošanās par koncesiju?


title: Lieta C-480/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Sisal Entertainment SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/14

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Sisal Entertainment SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      (Lieta C-480/20)
      (2021/C 28/21)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Sisal Entertainment SpA

         Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai LESD 49. pantā garantētajai brīvībai veikt uzņēmējdarbību un LESD 56. pantā garantētajai brīvībai sniegt pakalpojumus atbilst tādas tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru maksas un atlīdzības tiek samazinātas tikai attiecībā uz ierobežotu un konkrētu saimnieciskās darbības veicēju kategoriju, proti – tikai attiecībā uz tiem azartspēļu organizētājiem, kuri izmanto spēļu automātus, bet neattiecas uz visiem pārējiem azartspēļu sektora dalībniekiem?

                  2)

                  Vai [Savienības tiesībās garantētajam] tiesiskās paļāvības aizsardzības principam atbilst iepriekš minētās tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru vienīgi ekonomisku apsvērumu dēļ tās spēkā esamības laikā ir tikusi samazināta atlīdzība, kas izriet no uzņēmējsabiedrības un Itālijas valsts pārvaldes savstarpēji panāktās vienošanās par koncesiju?


title: Lieta C-481/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Snaitech SpA, iepriekš Cogetech SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Se. Ma. di Francesco Senese

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/15

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Snaitech SpA, iepriekš Cogetech SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Se. Ma. di Francesco Senese

      (Lieta C-481/20)
      (2021/C 28/22)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Snaitech SpA, iepriekš Cogetech SpA

         Atbildētāji apelācijas tiesvedībā: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Se. Ma. di Francesco Senese

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai LESD 49. pantā garantētajai brīvībai veikt uzņēmējdarbību un LESD 56. pantā garantētajai brīvībai sniegt pakalpojumus atbilst tādas tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru maksas un atlīdzības tiek samazinātas tikai attiecībā uz ierobežotu un konkrētu saimnieciskās darbības veicēju kategoriju, proti – tikai attiecībā uz tiem azartspēļu organizētājiem, kuri izmanto spēļu automātus, bet neattiecas uz visiem pārējiem azartspēļu sektora dalībniekiem?

                  2)

                  Vai [Savienības tiesībās garantētajam] tiesiskās paļāvības aizsardzības principam atbilst iepriekš minētās tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru vienīgi ekonomisku apsvērumu dēļ tās spēkā esamības laikā ir tikusi samazināta atlīdzība, kas izriet no uzņēmējsabiedrības un Itālijas valsts pārvaldes savstarpēji panāktās vienošanās par koncesiju?


title: Lieta C-482/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Snaitech SpA, iepriekš Snai SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/15

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 28. septembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Snaitech SpA, iepriekš Snai SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      (Lieta C-482/20)
      (2021/C 28/23)
      Tiesvedības valoda – itāļu

         Iesniedzējtiesa

         Consiglio di Stato

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Snaitech SpA, iepriekš Snai SpA

         Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai LESD 49. pantā garantētajai brīvībai veikt uzņēmējdarbību un LESD 56. pantā garantētajai brīvībai sniegt pakalpojumus atbilst tādas tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru maksas un atlīdzības tiek samazinātas tikai attiecībā uz ierobežotu un konkrētu saimnieciskās darbības veicēju kategoriju, proti – tikai attiecībā uz tiem azartspēļu organizētājiem, kuri izmanto spēļu automātus, bet neattiecas uz visiem pārējiem azartspēļu sektora dalībniekiem?

                  2)

                  Vai [Savienības tiesībās garantētajam] tiesiskās paļāvības aizsardzības principam atbilst iepriekš minētās tiesību normas ieviešana, kura ir ietverta Likuma Nr. 190/14 1. panta 649. daļā un saskaņā ar kuru vienīgi ekonomisku apsvērumu dēļ tās spēkā esamības laikā ir tikusi samazināta atlīdzība, kas izriet no uzņēmējsabiedrības un Itālijas valsts pārvaldes savstarpēji panāktās vienošanās par koncesiju?


title: Lieta C-507/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. oktobrī iesniedza Pécsi Törvényszék (Ungārija) – FGSZ Földgázszállító Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/16

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. oktobrī iesniedza Pécsi Törvényszék (Ungārija) – FGSZ Földgázszállító Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Lieta C-507/20)
      (2021/C 28/24)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Pécsi Törvényszék

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: FGSZ Földgázszállító Zrt.

         Atbildētājs: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciālais jautājums

      Vai ar samērīguma, nodokļu neitralitātes un efektivitātes pamatprincipiem – it īpaši ņemot vērā ģenerāladvokāta secinājumu lietā Biosafe – Indústria de Reciclagens (C-8/17, EU:C:2017:927) 63. punktu, kā arī sprieduma lietā Di Maura (C-246/16, EU:C:2017:887) 27. punktu un sprieduma lietā T-2 (C-396/16, EU:C:2018:109) 36. punktu un to, ka dalībvalsts nevar kā PVN iekasēt summu, kas ir lielāka par to, kuru faktiski ir saņēmis preces piegādātājs vai pakalpojuma sniedzējs – ir saderīga dalībvalsts prakse, saskaņā ar kuru dalībvalsts, atsaucoties uz to, ka nodokļu bāzes samazinājumam, kas ir piemērojams galīgas nesamaksāšanas gadījumā, atbilstoši PVN direktīvas (1) 90. panta 1. punktam ir ex tunc iedarbība, piecu gadu noilguma termiņu, kādu vispārīgi ir paredzējusi šī dalībvalsts un kurā ir iespējams veikt nodokļu bāzes samazinājumu, aprēķina, sākot no dienas, kad ir notikusi sākotnējā preču piegāde, nevis no dienas, kad attiecīgais prasījums ir kļuvis neiekasējams, un, ņemot vērā minētā noilguma termiņa beigas, labticīgs nodokļu maksātājs zaudē tiesības uz nodokļu bāzes samazinājumu, kādas tam ir gadījumā, kad prasījums ir kļuvis galīgi neiekasējams, apstākļos, kad no brīža, kad ir notikusi preču piegāde, līdz brīdim, kad prasījums kļūst galīgi neiekasējams, ir pagājuši vairāki gadi un brīdī, kad prasījums kļuva galīgi neiekasējams, dalībvalsts tiesiskais regulējums pretēji Kopienu tiesību aktiem neļāva samazināt nodokļu bāzi gadījumā, ja prasījumi bija kļuvuši galīgi neiekasējami?

         (1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).


title: Lieta C-515/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 14. oktobrī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – B AG/Finanzamt A

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/17

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 14. oktobrī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – B AG/Finanzamt A

      (Lieta C-515/20)
      (2021/C 28/25)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesfinanzhof

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: B AG

         Atbildētāja: Finanzamt A

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai malkai izmantojamu kokmateriālu jēdziens Direktīvas 2006/112/EK (1) 122. pantā ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz jebkādiem kokmateriāliem, kas pēc savām objektīvajām īpašībām ir paredzēti vienīgi sadedzināšanai?

                  2)

                  Vai dalībvalsts, kura, pamatojoties uz Direktīvas 2006/112/EK 122. pantu, malkai izmantojamu kokmateriālu piegādei paredz samazinātu likmi, var izmantot Kombinēto nomenklatūru, lai precīzi aptvertu attiecīgās likmes piemērošanas jomu?

                  3)

                  Gadījumā, ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai, ievērojot nodokļu neitralitātes principu, dalībvalsts savas ar Direktīvas 2006/112/EK 122. pantu un Direktīvas 2006/112/EK 98. panta 3. punktu piešķirtās pilnvaras izmantot Kombinēto nomenklatūru, lai precīzi aptvertu samazinātas likmes piemērošanas jomu, kas noteikta malkai izmantojamo kokmateriālu piegādei, var īstenot tādējādi, ka dažādiem malkai izmantojamu kokmateriālu veidiem, kas atšķiras pēc savām objektīvām pazīmēm un īpašībām, tomēr no vidusmēra patērētāja viedokļa atbilstoši kritērijam par izmantošanas salīdzināmību ir paredzēti vienai un tai pašai vajadzībai (izskatāmajā lietā – kurināšanai) un tādējādi savstarpēji konkurē, piemēro atšķirīgas nodokļa likmes?

         (1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.)


title: Lieta C-516/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 14. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – JT, NQ/Ryanair DAC

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/17

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 14. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – JT, NQ/Ryanair DAC

      (Lieta C-516/20)
      (2021/C 28/26)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Köln

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: JT, NQ

         Atbildētāja: Ryanair DAC

         Prejudiciālais jautājums

      Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-523/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Győri Törvényszék (Ungārija) — Koppány 2007 Kft./Vas Megyei Kormányhivatal

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/18

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Győri Törvényszék (Ungārija) — Koppány 2007 Kft./Vas Megyei Kormányhivatal

      (Lieta C-523/20)
      (2021/C 28/27)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Győri Törvényszék

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Koppány 2007 Kft.

         Atbildētāja: Vas Megyei Kormányhivatal

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Regulas (EE) Nr. 1231/2010 (1), ar ko Regulu (EK) Nr. 883/2004 (2) un Regulu (EK) Nr. 987/2009 (3) attiecina arī uz tiem trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem minētās regulas neattiecas tikai viņu valstspiederības dēļ, 1. pantā rodamā vārdkopa “viņi likumīgi dzīvo” ir jāinterpretē tādējādi, ka tā attiecas arī uz tiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kas attiecīgajā dalībvalstī uzturas ar uzturēšanās atļauju un imigrācijas iestādes izdotu dokumentu par mājvietas deklarēšanu?

                  2)

                  Vai vārdkopa “viņi likumīgi dzīvo” aptver arī tos trešo valstu valstspiederīgos, kuru apliecinātā mājvieta atrodas darba devēja uzņēmuma juridiskajā adresē?

                  3)

                  Vai, interpretējot vārdkopu “viņi likumīgi dzīvo”, ir jāņem vēra jēdziens “dzīvesvieta”, kas rodams Regulas (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu 1. panta j) punktā, vai jēdziens “dzīvesvieta”, kas definēts attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos?

                  4)

                  Kādā nozīmē vārdkopa “viņi likumīgi dzīvo” ir jāizprot kā vienveidīgs Savienības tiesību jēdziens?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1231/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko Regulu (EK) Nr. 883/2004 un Regulu (EK) Nr. 987/2009 attiecina arī uz tiem trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem minētās regulas neattiecas tikai viņu valstspiederības dēļ (OV 2010, L 344, 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV 2004, L 166, 1. lpp.).

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 987/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV 2009, L 284, 1. lpp.).


title: Lieta C-526/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – IO u.c./Deutsche Lufthansa AG

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/19

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – IO u.c./Deutsche Lufthansa AG

      (Lieta C-526/20)
      (2021/C 28/28)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Köln

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: IO, SP, DR

         Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciālais jautājums

      Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-527/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – PJ/Deutsche Lufthansa AG

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/19

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – PJ/Deutsche Lufthansa AG

      (Lieta C-527/20)
      (2021/C 28/29)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Köln

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: PJ

         Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciālais jautājums

      Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-528/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – CT/Deutsche Lufthansa AG

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/20

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – CT/Deutsche Lufthansa AG

      (Lieta C-528/20)
      (2021/C 28/30)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Köln

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: CT

         Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciālais jautājums

      Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-531/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – NovaText GmbH/Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/21

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – NovaText GmbH/Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg

      (Lieta C-531/20)
      (2021/C 28/32)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesgerichtshof

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzēja: NovaText GmbH

         Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg

         Prejudiciālais jautājums

      Vai Direktīvas 2004/48/EK (1) 3. panta 1. punkts un 14. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir valsts tiesību norma, kurā puses, kurai spriedums ir nelabvēlīgs, pienākums segt tiesāšanās izdevums, kas ir radušies pusei, kurai spriedums ir labvēlīgs, piedaloties patentpilnvarotajam tiesvedībā par preču zīmēm, ir paredzēts neatkarīgi no tā, vai patentpilnvarotā piedalīšanās bija nepieciešama, lai īstenotu tiesības mērķim atbilstošā veidā?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/48/EK (2004. gada 29. aprīlis) par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu (OV 2004, L 157, 45. lpp.).


title: Lieta C-529/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – AP/Deutsche Lufthansa AG

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/20

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – AP/Deutsche Lufthansa AG

      (Lieta C-529/20)
      (2021/C 28/31)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Köln

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: AP

         Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciālais jautājums

      Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).


title: Lieta C-533/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. oktobrī iesniedza Kúria (Ungārija) – Upfield Hungary Kft/Somogy Megyei Kormányhivatal

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/21

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. oktobrī iesniedza Kúria (Ungārija) – Upfield Hungary Kft/Somogy Megyei Kormányhivatal

      (Lieta C-533/20)
      (2021/C 28/33)
      Tiesvedības valoda – ungāru

         Iesniedzējtiesa

         Kúria

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Upfield Hungary Kft

         Atbildētāja: Somogy Megyei Kormányhivatal

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai Regulas (ES) Nr. 1169/2011 par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu (1), noteikumi, konkrēti tās 18. panta 2. punkts, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja pārtikai tiek pievienoti vitamīni, pārtikas sastāvdaļu sarakstā ir jāmin ne tikai vitamīnu nosaukums, bet arī to nosaukums saskaņā ar vitamīnu preparātiem, kurus drīkst pievienot pārtikai?

         (1)  OV L 304, 18. lpp.


title: Lieta C-534/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. oktobrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Leistritz AG/LH

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/22

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. oktobrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Leistritz AG/LH
      (Lieta C-534/20)
      (2021/C 28/34)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Bundesarbeitsgericht

         Pamatlietas puses

         Prasītāja: Leistritz AG

         Atbildētāja: LH

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Regulas (ES) 2016/679 (Vispārīgā datu aizsardzības regula; turpmāk tekstā – “VDAR”) (1) 38. panta 3. punkta otrais teikums ir interpretējams tādējādi, ka tam ir pretrunā valsts tiesību norma kā šajā gadījumā Bundesdatenschutzgesetz [Federālā Datu aizsardzības likuma] 38. panta 1. un 2. punkts apvienojumā ar 6. panta 4. punkta otro teikumu, kas nosaka, ka parasts terminētais darba tiesisko attiecību uzteikums, ko datu aizsardzības speciālistam izsaka datu pārzinis kā darba devējs, nav pieļaujams, turklāt neatkarīgi no tā, vai tas tiek izteikts saistībā ar viņa uzdevumu izpildi?
                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

                  2)

                  Vai šāda valsts tiesību norma ir pretrunā VDAR 38. panta 3. punkta otrajam teikumam arī tad, ja datu aizsardzības speciālista iecelšana nav obligāta saskaņā ar VDAR 37. panta 1. punktu, bet tikai saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem?
                  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

                  3)

                  Vai VDAR 38. panta 3. punkta otrajam teikumam ir pietiekams juridiskais pamats, it īpaši, ciktāl tas aptver datu aizsardzības speciālistus, kuri ir darba tiesiskajās attiecībās ar pārzini?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV 2016, L 119, 1. lpp.).


title: Lieta C-558/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 27. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – PR u.c./Germanwings GmbH

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/22

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 27. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – PR u.c./Germanwings GmbH

      (Lieta C-558/20)
      (2021/C 28/35)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Köln

         Pamatlietas puses

         Prasītāji: PR, BV

         Atbildētāja: Germanwings GmbH

         Prejudiciālais jautājums

      Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.)


title: Lieta C-566/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – DG/Deutsche Lufthansa AG

text:
               25.1.2021

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 28/23

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 30. oktobrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – DG/Deutsche Lufthansa AG

      (Lieta C-566/20)
      (2021/C 28/36)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Landgericht Köln

         Pamatlietas puses

         Prasītājs: DG

         Atbildētāja: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciālie jautājumi

      Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).