title: Lieta T-588/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. augustā – EIB/Sīrija

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/32

         Prasība, kas celta 2017. gada 30. augustā – EIB/Sīrija
   (Lieta T-588/17)
   (2017/C 369/45)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran un F. de Borja Oxangoiti Briones, pārstāvji, D. Arts, advokāts, T. Cusworth, solicitor)

      Atbildētāja: Sīrijas Arābu Republika

      Prasījumi

   Prasītāja lūdz Vispārējai tiesai piespriest Sīrijai:

               —

               samaksāt visas summas, kas tai ir jāsamaksā prasītājai saskaņā ar Euphrates Drainage and Irrigation Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 9.01. un 9.02. pantu, tostarp:

                           —

                           EUR 2 184 271,58, kas tai ir jāsamaksā prasītājai 2017. gada 25. augustā un ko veido pamatparāds, procenti un līgumiskie nokavējuma procenti (aprēķināti no maksājuma termiņa 2017. gada 25. augustā);

                           —

                           papildu līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti atbilstoši 3,5 % (350 bāzes punkti) gada likmei, līdz samaksas izpildei;

                           —

                           visus piemērojamos nodokļus, nodevas, maksas un atlīdzības maksas, ko aprēķina no maksājuma termiņa līdz samaksas izpildei, ieskaitot izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

               —

               katrā ziņā attiecībā uz tādu summu maksājumiem, kas ir jāsamaksā prasītājai kā aizdevuma atmaksas maksājumi, kuru izpildes termiņš ir pēc šīs prasības celšanas un kurus Sīrija nemaksā, tostarp:

                           —

                           visu pamatparādu un procentus par katru maksājumu;

                           —

                           līgumiskos nokavējuma procentus, kurus aprēķina atbilstoši 3,5 % (350 bāzes punkti) gada likmei no katra aizdevuma atmaksas maksājuma izpildes datuma līdz Sīrijas veiktajai samaksai.

               —

               samaksāt visus izdevumus saistībā ar šo tiesvedību, pamatojoties uz Reglamenta 134. panta 1. punktu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu.
   Pirmajā un vienīgajā pamatā tiek apgalvots, ka Sīrija nepilda savas līgumsaistības saskaņā ar Euphrates Drainage and Irrigation Loan Agreement 3.01. un 4.01. pantu, neveicot tos parāda atmaksas maksājumus saskaņā ar Euphrates Drainage and Irrigation Loan Agreement, kuriem ir iestājies izpildes termiņš, un saskaņā ar Euphrates Drainage and Irrigation Loan Agreement 3.02. pantu, par katru maksājamo un nesamaksāto parāda atmaksas maksājumu nemaksājot līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti pēc gada likmes. Līdz ar to Sīrijai ir līgumisks pienākums samaksāt visas summas, kas tai ir jāmaksā saskaņā ar Euphrates Drainage and Irrigation Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 9.01. un 9.02. pantu.


title: Apvienotās lietas T-504/16 un T-505/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 14. septembra spriedums – Bodson u.c./EIB Civildienests — EIB personāls — Atalgojums — Pamatalgu skalas ikgadējā korekcija — Aprēķina metode — Ekonomiskā un finanšu krīze

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/17

         Vispārējās tiesas 2017. gada 14. septembra spriedums – Bodson u.c./EIB
   (Apvienotās lietas T-504/16 un T-505/16) (1)

   (Civildienests - EIB personāls - Atalgojums - Pamatalgu skalas ikgadējā korekcija - Aprēķina metode - Ekonomiskā un finanšu krīze)
   (2017/C 369/25)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Jean-Pierre Bodson (Luksemburga, Luksemburga) un 485 citi prasītāji, kuru vārdi norādīti sprieduma pielikumā (lieta T-504/16) un Esther Badiola (Luksemburga) un 15 citi prasītāji, kuru vārdi norādīti sprieduma pielikumā (lieta T-505/16) (pārstāve – L. Levi, advokāte)

      Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – sākotnēji T. Gilliams un G. Nuvoli, vēlāk G. Faedo un T. Gilliams, piedaloties A. Dal Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 270. pantam, pirmkārt, atcelt lēmumus, kas ierakstīti algas paziņojumos par 2013. gada februāri un nākamajiem mēnešiem, ar kuriem prasītājiem piemērots EIB Direktoru padomes 2012. gada 18. decembra lēmums un EIB Vadības komitejas 2013. gada 29. janvāra lēmums, kā arī 2013. gada 5. februārī tiešsaistē ievietoto rakstu un 2013. gada 15. februāra informatīvo piezīmi, ar kuru personāls informēts par abu šo lēmumu pieņemšanu, un, otrkārt, piespriest EIB samaksāt prasītājiem naudas summu, kas atbilst starpībai starp darba samaksas apmēru, kāds bija jāizmaksā atbilstoši no EIB Direktoru padomes 2009. gada 22. septembra lēmuma izrietošajam tiesiskajam regulējumam, un to, kāds izmaksāts saskaņā ar iepriekš minētajiem lēmumiem, kā arī kaitējuma atlīdzību, lai atlīdzinātu kaitējumu, ko prasītāji iespējami esot cietuši viņu pirktspējas samazinājuma un ar viņu darba samaksas dinamiku saistīto neskaidrību dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Investīciju bankas (EIB) lēmumus, ar kuriem piemērots EIB Direktoru padomes 2012. gada 18. decembra lēmums un EIB Vadības komitejas 2013. gada 29. janvāra lēmums un kas ietverti, pirmkārt, Jean-Pierre Bodson un pārējo EIB personāla locekļu, kuru vārdi norādīti pielikumā lietā T-504/16, un, otrkārt, Esther Badiola un pārējo EIB personāla locekļu, kuru vārdi norādīti pielikumā lietā T-505/16, algas paziņojumos par 2013. gada februāri un nākamajos mēnešos;

               2)

               pārējā daļā prasības noraidīt;

               3)

               EIB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 207, 20.7.2013, (sākotnēji lieta ir reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-41/13 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 1.9.2016.).


title: Lieta T-585/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – Skareby/EĀDD Civildienests — Ierēdņi — Vārda brīvība — Lojalitātes pienākums — Būtisks Savienības leģitīmo interešu aizskārums — Atteikums atļaut raksta publicēšanu — Aicinājums grozīt tekstu — Civildienesta noteikumu 17.a pants — Prasības priekšmets — Lēmums par administratīvas sūdzības noraidīšanu

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/18

         Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – Skareby/EĀDD
   (Lieta T-585/16) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Vārda brīvība - Lojalitātes pienākums - Būtisks Savienības leģitīmo interešu aizskārums - Atteikums atļaut raksta publicēšanu - Aicinājums grozīt tekstu - Civildienesta noteikumu 17.a pants - Prasības priekšmets - Lēmums par administratīvas sūdzības noraidīšanu)
   (2017/C 369/26)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Carina Skareby (Louvain, Beļģija) (pārstāvji – S. Rodrigues un C. Bernard Glanz, avocats)

      Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) (pārstāvji – S. Marquardt, pārstāvis, kam palīdz M. Troncoso Ferrer, F. M. Hislaire un S. Moya Izquierdo, avocats)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 270. pantam atcelt, pirmkārt, EĀDD 2015. gada 5. jūnija lēmumu, ar kuru atteikta raksta publicēšana un aicināts grozīt divas piedāvātā teksta rindkopas, un, otrkārt, “ciktāl nepieciešams” – EĀDD 2015. gada 18. decembra lēmumu noraidīt sūdzību par sākotnējo lēmumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Carina Skareby atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 191, 30.5.2016. (lieta sākotnēji tika reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-15/16 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 2016. gada 1. septembrī)


title: Lieta C-481/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. augustā iesniedza Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgārija) – Nikolay Yanchev/Direktor na direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” (ODOP) Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie (TSU) na Natsionalnata agentsia za prihodite (NAP)

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/5

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. augustā iesniedza Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgārija) – Nikolay Yanchev/Direktor na direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” (ODOP) Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie (TSU) na Natsionalnata agentsia za prihodite (NAP)

   (Lieta C-481/17)
   (2017/C 369/06)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Iesniedzējtiesa

      Administrativen sad Veliko Tarnovo

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Nikolay Yanchev

      Atbildētājs: Direktor na direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” (ODOP) Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie (TSU) na Natsionalnata agentsia za prihodite (NAP)

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Komisijas 2011. gada 11. februāra Lēmuma COM(2011) 863, final, kas tika pieņemts atbilstoši LESD 108. panta 3. punktam un ar kuru Bulgārijas Republikas valsts atbalsts Nr. 546/2010 ieguldījumiem lauksaimniecības uzņēmumos atbrīvojuma no nodokļa formā tika atzīts par saderīgu ar LESD 107. panta 3. punktu, 16. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ņemot vērā Komisijas pilnvaras, no vienas puses, un procesuālās autonomijas un tiesiskās noteiktības principu izpausmi, no otras puses, var piemērot valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru šajā punktā minētais termiņš, lai pārbaudītu, vai ir izpildīti piešķirtā valsts atbalsta priekšnoteikumi, ir jāuzskata tikai par norādi un nevis par termiņu prasījumu izvirzīšanai?

               2)

               Vai Eiropas Komisijas 2011. gada 11. februāra Lēmumu COM(2011) 863, final, kas tika pieņemts atbilstoši LESD 108. panta 3. punktam un ar kuru Bulgārijas Republikas valsts atbalsts Nr. 546/2010 ieguldījumiem lauksaimniecības uzņēmumos atbrīvojuma no nodokļa formā tika atzīts par saderīgu ar LESD 107. panta 3. punktu, 7., 8., 14. un 45. punkts kopsakarā un teleoloģiskā ziņā, ņemot vērā samērīguma principu, ir jāinterpretē tādējādi, ka atbalsta likumīgas saņemšanas/likumīgas izmantošanas priekšnoteikums ir tikai expressis verbis šajā lēmumā minēto valsts tiesību aktu, ar kuriem valsts atbalsts tiek piemērots, ievērošana, vai arī ir pieļaujama situācija, kad tiek pieprasīta arī citu valsts tiesību aktos paredzētu tādu priekšnoteikumu ievērošana, kuru mērķi atšķiras no valsts atbalsta piešķiršanas mērķiem?


title: Lieta T-540/17: Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – EIB/Sīrija

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/24

         Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – EIB/Sīrija
   (Lieta T-540/17)
   (2017/C 369/36)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran un F. de Borja Oxangoiti Briones, pārstāvji, D. Arts, advokāts, T. Cusworth, solicitor)

      Atbildētāja: Sīrijas Arābu Republika

      Prasījumi

   Prasītāja lūdz Vispārējai tiesai piespriest Sīrijai:

               —

               samaksāt visas summas, kas saskaņā ar Electricity Distribution Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu ir jāsamaksā ES atbilstoši subrogācijas tiesībām, tostarp:

                           —

                           EUR 52 657 141,77, kas ir jāsamaksā ES 2017. gada 9. augustā un ko veido pamatparāds, procenti un līgumiskie nokavējuma procenti (aprēķināti no maksājuma termiņa 2017. gada 9. augustā);

                           —

                           papildu līgumiskos nokavējuma procentus, ko aprēķina pēc gada likmes, kas ir vienāda vai lielāka (par katru attiecīgo periodu) par i) attiecīgo starpbanku likmi, pieskaitot 2 % (200 bāzes punkti), vai ii) likmi, kas ir maksājama saskaņā ar 3.01. pantu, pieskaitot 0,25 % (25 bāzes punkti), līdz samaksas izpildei;

                           —

                           visus piemērojamos nodokļus, nodevas, maksas un atlīdzības izmaksas, ko aprēķina no maksājuma termiņa līdz samaksas izpildei, ieskaitot izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

               —

               pakārtoti i) punktam un ja Vispārējā tiesa atzīst, ka ES nav subrogācijas uz Bankas tiesībām, samaksāt visas summas, kas saskaņā ar Electricity Distribution Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu tai ir jāsamaksā Bankai, tostarp:

                           —

                           EUR 52 657 141,77, kas ir jāsamaksā Bankai 2017. gada 9. augustā un ko veido pamatparāds, procenti un līgumiskie nokavējuma procenti (aprēķināti no maksājuma termiņa 2017. gada 9. augustā);

                           —

                           papildu līgumiskos nokavējuma procentus, ko aprēķina pēc gada likmes, kas ir vienāda vai lielāka (par katru attiecīgo periodu) par i) attiecīgo starpbanku likmi, pieskaitot 2 % (200 bāzes punkti), vai ii) likmi, kas ir maksājama saskaņā ar 3.01. pantu, pieskaitot 0,25 % (25 bāzes punkti), līdz samaksas izpildei;

                           —

                           visus piemērojamos nodokļus, nodevas, maksas un atlīdzības izmaksas, ko aprēķina no maksājuma termiņa līdz samaksas izpildei, ieskaitot izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

               —

               katrā ziņā attiecībā uz tādu summu maksājumiem, kas ir jāsamaksā vai nu ES, vai arī Bankai kā aizdevuma atmaksas maksājumi, kuru izpildes termiņš ir pēc šīs prasības celšanas un kurus Sīrija nemaksā, tostarp:

                           —

                           visu pamatparādu un procentus par katru maksājumu;

                           —

                           līgumiskos nokavējuma procentus, ko aprēķina pēc gada likmes, kas ir vienāda vai lielāka (par katru attiecīgo periodu) par i) attiecīgo starpbanku likmi, pieskaitot 2 % (200 bāzes punkti), vai ii) likmi, kas ir maksājama saskaņā ar 3.01. pantu, pieskaitot 0,25 % (25 bāzes punkti), no katra aizdevuma atmaksas maksājuma izpildes datuma līdz Sīrijas samaksas izpildei;

               —

               samaksāt visus izdevumus saistībā ar šo tiesvedību, pamatojoties uz Reglamenta 134. panta 1. punktu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu.
   Pirmajā un vienīgajā pamatā tiek apgalvots, ka Sīrija ir pārkāpusi savas līgumsaistības saskaņā ar Electricity Distribution Loan Agreement 3.01. un 4.01. pantu, neveicot tos parāda atmaksas maksājumus saskaņā ar Electricity Distribution Loan Agreement, kuriem ir iestājies izpildes termiņš, un saskaņā ar Electricity Distribution Loan Agreement 3.02. pantu, par katru maksājamo un nesamaksāto parāda atmaksas maksājumu nemaksājot līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti pēc gada likmes. Līdz ar to Sīrijai ir līgumisks pienākums samaksāt visas summas, kas tai ir jāmaksā saskaņā ar Electricity Distribution Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu.


title: Lieta T-541/17: Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – EIB/Sīrija

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/25

         Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – EIB/Sīrija
   (Lieta T-541/17)
   (2017/C 369/37)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran un F. de Borja Oxangoiti Briones, pārstāvji, D. Arts, advokāts, T. Cusworth, solicitor)

      Atbildētāja: Sīrijas Arābu Republika

      Prasījumi

   Prasītāja lūdz Vispārējai tiesai piespriest Sīrijai:

               —

               samaksāt visas summas, kas saskaņā ar Electricity Transmission Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu tai ir jāsamaksā ES atbilstoši subrogācijas tiesībām, tostarp:

                           —

                           CHF 3 383 971,66 un EUR 38 934 400,51, kas ir jāsamaksā ES 2017. gada 9. augustā un ko veido pamatparāds, procenti un līgumiskie nokavējuma procenti (aprēķināti no maksājuma termiņa 2017. gada 9. augustā);

                           —

                           papildu līgumiskos nokavējuma procentus, ko aprēķina pēc gada likmes, ko veido i) 2,5 % (250 bāzes punkti) un ii) likme, kas ir maksājama saskaņā ar 3.01. pantu, līdz samaksas izpildei;

                           —

                           visus piemērojamos nodokļus, nodevas, maksas un atlīdzības izmaksas, ko aprēķina no maksājuma termiņa līdz samaksas izpildei, ieskaitot izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

               —

               pakārtoti iepriekš minētajam prasījumam un ja Vispārējā tiesa atzīst, ka ES nav subrogācijas uz Bankas tiesībām, samaksāt visas summas, kas saskaņā ar Electricity Transmission Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu ir jāsamaksā Bankai, tostarp:

                           —

                           CHF 3 383 971,66 un EUR 38 934 400,51, kas ir jāsamaksā Bankai 2017. gada 9. augustā un ko veido pamatparāds, procenti un līgumiskie nokavējuma procenti (aprēķināti no maksājuma termiņa 2017. gada 9. augustā);

                           —

                           papildu līgumiskos nokavējuma procentus, ko aprēķina pēc gada likmes, ko veido i) 2,5 % (250 bāzes punkti) un ii) likme, kas ir maksājama saskaņā ar 3.01. pantu, līdz samaksas izpildei;

                           —

                           visus piemērojamos nodokļus, nodevas, maksas un atlīdzības izmaksas, ko aprēķina no maksājuma termiņa līdz samaksas izpildei, ieskaitot izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

               —

               katrā ziņā attiecībā uz tādu summu maksājumiem, kas ir jāsamaksā vai nu ES, vai arī Bankai kā aizdevuma atmaksas maksājumi, kuru izpildes termiņš ir pēc šīs prasības celšanas un kurus Sīrija nemaksā, tostarp:

                           —

                           visu pamatparādu un procentus par katru maksājumu;

                           —

                           līgumiskos nokavējuma procentus, ko aprēķina pēc gada likmes, ko veido i) 2,5 % (250 bāzes punkti) un ii) likme, kas ir maksājama saskaņā ar 3.01. pantu, no katra aizdevuma atmaksas maksājuma izpildes datuma līdz Sīrijas veiktajai samaksai;

               —

               samaksāt visus izdevumus saistībā ar šo tiesvedību, pamatojoties uz Reglamenta 134. panta 1. punktu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu.
   Pirmajā un vienīgajā pamatā tiek apgalvots, ka Sīrija ir pārkāpusi savas līgumsaistības saskaņā ar Electricity Transmission Loan Agreement 3.01. un 4.01. pantu, neveicot tos parāda atmaksas maksājumus saskaņā ar Electricity Transmission Loan Agreement, kuriem ir iestājies izpildes termiņš, un saskaņā ar Electricity Transmission Loan Agreement 3.02. pantu, par katru maksājamo un nesamaksāto parāda atmaksas maksājumu nemaksājot līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti pēc gada likmes. Līdz ar to Sīrijai ir līgumisks pienākums samaksāt visas summas, kas tai ir jāmaksā saskaņā ar Electricity Transmission Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu.


title: Lieta T-305/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – Lidl Stiftung/EUIPO – Primark Holdings (“LOVE TO LOUNGE”) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LOVE TO LOUNGE” — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Aprakstošs raksturs — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants — Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas — Regulas Nr. 207/2009 76. pants

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/13

         Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – Lidl Stiftung/EUIPO – Primark Holdings (“LOVE TO LOUNGE”)
   (Lieta T-305/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LOVE TO LOUNGE” - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Aprakstošs raksturs - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. pants - Faktu pārbaude pēc savas iniciatīvas - Regulas Nr. 207/2009 76. pants)
   (2017/C 369/17)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Vācija) (pārstāvji – M. Kefferpütz un A. Berger, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Bonne)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Primark Holdings (Dublina, Īrija) (pārstāvji – B. Brandreth, barrister, un G. Hussey, solicitor)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 9. marta lēmumu lietā R 489/2015-2 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Lidl Stiftung un Primark Holdings

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Lidl Stiftung & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 287, 8.8.2016.


title: Lieta T-90/17: Vispārējās tiesas 2017. gada 12. septembra rīkojums – Gelinova Group/EUIPO – Cloetta Italia (“galatea…è naturale”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/19

         Vispārējās tiesas 2017. gada 12. septembra rīkojums – Gelinova Group/EUIPO – Cloetta Italia (“galatea…è naturale”)
   (Lieta T-90/17) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   (2017/C 369/28)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Gelinova Group Srl (Tezze di Vazzola, Itālija) (pārstāvji – A. Tornato un D. Hazan, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – L. Rampini)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Cloetta Italia Srl (Cremona, Itālija)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2016. gada 12. decembra lēmumu lietā R 207/2016–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Cloetta Italia Srl un Gelinova Group Srl, agrāk – Milk & Fruit Srl

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

               2)

               Gelinova Group Srl sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam (EUIPO) radušos tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 121, 18.4.2017.


title: Lieta T-327/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 19. septembra spriedums – Grieķija/Komisija ELVGF — Virzības nodaļa — Finanšu atbalsta samazināšana — Darbības programma — Juridiskais pamats — Pārejas noteikumi — Finanšu korekciju piemērošana pēc attiecīgā plānošanas laikposma — Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums — Lēmuma pieņemšanas termiņa neievērošana — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības tikt uzklausītam — Tiesiskā noteiktība — Tiesiskā paļāvība — Ne bis in idem — Samērīgums

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/8

         Vispārējās tiesas 2017. gada 19. septembra spriedums – Grieķija/Komisija
   (Lieta T-327/15) (1)

   (ELVGF - Virzības nodaļa - Finanšu atbalsta samazināšana - Darbības programma - Juridiskais pamats - Pārejas noteikumi - Finanšu korekciju piemērošana pēc attiecīgā plānošanas laikposma - Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums - Lēmuma pieņemšanas termiņa neievērošana - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības tikt uzklausītam - Tiesiskā noteiktība - Tiesiskā paļāvība - Ne bis in idem - Samērīgums)
   (2017/C 369/09)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grieķijas Republika (pārstāvji – G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou un A. Vasilopoulou)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Aquilina un D. Triantafyllou)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 263. pantam, kurā ir lūgts atcelt Komisijas 2015. gada 25. marta Īstenošanas lēmumu C(2015) 1936 final, par finanšu korekciju piemērošanu ELVGF Virzības nodaļas finansējumam, kas piešķirts darbības programmai CCI 2000GR061PO021 (Grieķija – Mērķis Nr. 1 – Lauku vides rekonstrukcija)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 279, 24.8.2015.


title: Lieta T-591/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. augustā – EIB/Sīrija

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/35

         Prasība, kas celta 2017. gada 30. augustā – EIB/Sīrija
   (Lieta T-591/17)
   (2017/C 369/48)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran un F. de Borja Oxangoiti Briones, pārstāvji, D. Arts, advokāts, T. Cusworth, solicitor)

      Atbildētāja: Sīrijas Arābu Republika

      Prasījumi

   Prasītāja lūdz Vispārējai tiesai piespriest Sīrijai:

               —

               samaksāt visas summas, kas tai ir jāsamaksā prasītājai saskaņā ar Water Supply Deir Ez Zor Region Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 9.01. un 9.02. pantu, tostarp:

                           —

                           EUR 404 425,58, kas tai ir jāsamaksā prasītājai 2017. gada 25. augustā un ko veido pamatparāds, procenti un līgumiskie nokavējuma procenti (aprēķināti no maksājuma termiņa 2017. gada 25. augustā);

                           —

                           papildu līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti atbilstoši 3,5 % (350 bāzes punkti) gada likmei līdz samaksas izpildei;

                           —

                           visus piemērojamos nodokļus, nodevas, maksas un atlīdzības maksas, ko aprēķina no maksājuma termiņa līdz samaksas izpildei, ieskaitot izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

               —

               katrā ziņā attiecībā uz tādu summu maksājumiem, kas tai ir jāsamaksā prasītājai kā aizdevuma atmaksas maksājumi, kuru izpildes termiņš ir pēc šīs prasības celšanas un kurus Sīrija nemaksā, tostarp:

                           —

                           visu pamatparādu un procentus par katru maksājumu;

                           —

                           līgumiskos nokavējuma procentus, kurus aprēķina atbilstoši 3,5 % (350 bāzes punkti) gada likmei no katra aizdevuma atmaksas maksājuma izpildes datuma līdz Sīrijas veiktajai samaksai.

               —

               samaksāt visus izdevumus saistībā ar šo tiesvedību, pamatojoties uz Reglamenta 134. panta 1. punktu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu.
   Pirmajā un vienīgajā pamatā tiek apgalvots, ka Sīrija nepilda savas līgumsaistības saskaņā ar Water Supply Deir Ez Zor Region Loan Agreement 3.01. un 4.01. pantu, neveicot tos parāda atmaksas maksājumus saskaņā ar Water Supply Deir Ez Zor Region Loan Agreement, kuriem ir iestājies izpildes termiņš, un saskaņā ar Water Supply Deir Ez Zor Region Loan Agreement 3.02. pantu, par katru maksājamo un nesamaksāto parāda atmaksas maksājumu nemaksājot līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti pēc gada likmes. Līdz ar to Sīrijai ir līgumisks pienākums samaksāt visas summas, kas tai ir jāmaksā saskaņā ar Water Supply Deir Ez Zor Region Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 9.01. un 9.02. pantu.


title: Lieta T-393/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 14. septembra spriedums – Università del Salento/Komisija Šķīrējklauzula — Vispārējā programma “Pamattiesības un tiesiskums” — Īpašā programma “Krimināltiesības” — To summu atgūšana, ko Komisija izmaksājusi, izpildot dotācijas nolīgumu — Prasījumu ieskaits — Prasības daļēja pārkvalificēšana — Prasība konstatēt līgumiska prasījuma neesamību

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/8

         Vispārējās tiesas 2017. gada 14. septembra spriedums – Università del Salento/Komisija
   (Lieta T-393/15) (1)

   (Šķīrējklauzula - Vispārējā programma “Pamattiesības un tiesiskums” - Īpašā programma “Krimināltiesības” - To summu atgūšana, ko Komisija izmaksājusi, izpildot dotācijas nolīgumu - Prasījumu ieskaits - Prasības daļēja pārkvalificēšana - Prasība konstatēt līgumiska prasījuma neesamību)
   (2017/C 369/10)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Università del Salento (Lecce, Itālija) (pārstāvis – F. Vetrò, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji L. Di Paolo, F. Moro, L. Cappelletti un O. Verheecke, vēlāk L. Di Paolo, F. Moro un O. Verheecke)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atbilstoši LESD 263. pantam, kurā ir lūgts, no vienas puses, atcelt Komisijas 2015. gada 4. maija Lēmumu D/C4 – B.2 – 005817, ar ko tā veica ieskaitu saistībā ar prasītājas prasījumu, kurš attiecas uz līguma izpildi atbilstoši pirmajam projektam Entice (Explaining the Nature of Technological Innovation in Chinese Enterprises), un prasītājas parādu, kas attiecas uz līguma izpildi atbilstoši otrajam projektam ar nosaukumu “Judicial Training and Research on EU crimes against environment and maritime pollution”, no otras puses, atcelt visus citus iepriekšējos, vēlākos un katrā ziņā ar šo lēmumu saistītos aktus un, treškārt, piespriest Komisijai samaksāt prasītājai summas, kas tai pienākas atbilstoši projekta Entice izpildei, un, otrkārt, prasība atbilstoši LESD 272. pantam, kurā ir lūgts konstatēt, ka nepastāv prasījums, uz ko Komisija ir atsaukusies atbilstoši otrā projekta izpildei

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Università del Salento atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 311, 21.9.2015.


title: Lieta T-117/17 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 3. jūlija rīkojums – Proximus/Padome Pagaidu noregulējums — Publiski līgumi — Sarunu procedūra — Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu — Steidzamības neesamība

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/19

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 3. jūlija rīkojums – Proximus/Padome
   (Lieta T-117/17 R)
   (Pagaidu noregulējums - Publiski līgumi - Sarunu procedūra - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - Steidzamības neesamība)
   (2017/C 369/29)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Proximus SA/NV (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – B. Schutyser, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – A. Jaume un S. Cholakova, pārstāvji, kam palīdz P. de Bandt, P. Teerlinck un M. Gherghinaru, advokāti)

      Priekšmets

   Pieteikums, kas ir pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek lūgts noteikt pagaidu pasākumus attiecībā uz, pirmkārt, Padomes lēmuma par pamatlīguma piešķiršanu citam pretendentam piemērošanas apturēšanu un, otrkārt, Padomes un izraudzītā pretendenta noslēgtā pamatlīguma izpildes apturēšanu.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās uzdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: Lieta T-527/17: Prasība, kas celta 2017. gada 8. augustā – Waisman un citi/VNV

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/20

         Prasība, kas celta 2017. gada 8. augustā – Waisman un citi/VNV
   (Lieta T-527/17)
   (2017/C 369/30)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Alejandro Claudio Waisman (Buenosairesa, Argentīna) un citi 158 prasītāji (pārstāvji – J. De Castro Martín, M. Azpitarte Sánchez un J. Ruiz de Villa Jubany, advokāti)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītāju prasījumi:

               —

               pamatojoties uz LESD 263. pantu, atcelt Vienotās noregulējuma valdes lēmumu attiecībā uz Banco Popular Español (VNV/EES/2017/08);

               —

               pamatojoties uz LESD 340. panta otro daļu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 3. punktu, piespriest VNV atlīdzināt no Vienotā noregulējuma fonda, kas izveidots saskaņā ar Regulas 806/2014 67. pantu, prasītājiem nodarītos zaudējumus, kas ir radušies kā lēmuma par Banco Popular Español pieņemšanas tiešs rezultāts; šo zaudējumu apmērs atbilst bankas iestādes kapitāla instrumentu tirgus vērtībai dienu pirms (2017. gada 6. jūnijs) noregulējuma shēmas izpildes; pakārtoti, gadījumā, ja Vispārējā tiesa neapmierinātu augstākminēto prasījumu par zaudējumu atlīdzību, piespriest VNV izmaksāt prasītājiem kompensāciju, kuras apmērs nosakāms pēc Regulas 806/2014 20. pantā 16. punktā minētās neatkarīgās personas vērtējuma kā starpība starp summu, ko prasītāji ir saņēmuši kā prasījumu izmaksu, kas izriet no attiecīgā lēmuma piemērošanas, un ko prasītāji būtu saņēmuši saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru.

               —

               piespriest VNV atlīdzināt ar šo tiesvedību saistītos tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-604/17: Prasība, kas celta 2017. gada 5. septembrī – Thun/EUIPO (Zivs figūriņa)

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/35

         Prasība, kas celta 2017. gada 5. septembrī – Thun/EUIPO (Zivs figūriņa)
   (Lieta T-604/17)
   (2017/C 369/49)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Thun SpA (Bolzano, Itālija) (pārstāvis – B. Giordano, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs (Zivs figūriņa) – reģistrācijas pieteikums Nr. 336 805–0059

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2017. gada 9. jūnija lēmums lietā R 1680/2016–3

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               apmierināt prasību par restitutio in integrum;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem 67. panta pārkāpums.


title: Lieta T-544/17: Prasība, kas celta 2017. gada 5. augustā – Imabe Ibérica/VNV

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/29

         Prasība, kas celta 2017. gada 5. augustā – Imabe Ibérica/VNV
   (Lieta T-544/17)
   (2017/C 369/40)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Imabe Ibérica, S.A. (Madride, Spānija) (pārstāvis – C. Aguirre de Cárcer Moreno, advokāts)

      Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt par iesniegtu prasību, kas vērsta pret Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnijā izpildsesijā paplašinātā sastāvā pieņemto Lēmumu SRB/EES/2017/08, ar kuru tika pieņemta noregulējuma shēma attiecībā uz iestādi Banco Popular Español, S.A. saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. jūnija Regulas (ES) Nr. 806/2014, ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010, 29. pantu; un, vispirms nodrošinot piekļuvi visiem attiecīgajā lietā esošajiem dokumentiem un iespēju sniegt papildus apsvērumus, atcelt vai atsaukt apstrīdēto lēmumu, pilnībā atjaunojot prasītājas īpašumtiesības, ievērojot tās tiesības uz atlīdzību pilnā apmērā.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-421/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – sheepworld/EUIPO (“Beste Oma”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Beste Oma” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/14

         Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – sheepworld/EUIPO (“Beste Oma”)
   (Lieta T-421/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Beste Oma” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 369/19)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: sheepworld AG (Ursensollen, Vācija) (pārstāvis – S. von Rüden, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – M. Fischer)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 13. maija lēmumu lietā R 91/2016-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “Beste Oma” kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Sheepworld AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 343, 19.9.2016.


title: Lieta C-495/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 14. augustā iesniedza Tribunalul Prahova (Rumānija) – Cartrans Spedition Srl/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/6

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 14. augustā iesniedza Tribunalul Prahova (Rumānija) – Cartrans Spedition Srl/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii

   (Lieta C-495/17)
   (2017/C 369/07)
   Tiesvedības valoda – rumāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunalul Prahova

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Cartrans Spedition Srl

      Atbildētājas: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai, lai varētu atbrīvot no PVN transportēšanas darījumus un pakalpojumus, kas ir saistīti ar preču eksportu, saskaņā ar Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļu sistēmu (1) TIR karnete, kuru apzīmogoja galamērķa valsts muitas iestāde, ir dokuments, kas pierāda pārvadāto preču eksportu, ņemot vērā šī muitas tranzīta dokumenta režīmu, kuru Eiropas Komisijas Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāta Muitas kodeksa komitejas Tranzīta nodaļa ir paredzējusi Tranzīta Rokasgrāmatā TIR režīmam Nr. TAXUD/1873/2007?

               2)

               Vai ar Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļu sistēmu 153. pantā ir aizliegta tāda nodokļu sistēma, saskaņā ar kuru nodokļu maksātājs var pierādīt pārvadāto preču eksportu vienīgi ar muitas eksporta deklarāciju, atsakot tiesības atskaitīt PVN par eksportēto preču transportēšanas pakalpojumiem, ja tam nav šīs deklarācijas, kaut arī ir TIR karnete, kuru apzīmogoja galamērķa valsts muitas iestāde?

      (1)  OV 2006 L 347, 1. lpp., īpašais izdevums , 09/3. sēj., 7. lpp.


title: Lieta T-542/17: Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – EIB/Sīrija

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/26

         Prasība, kas celta 2017. gada 11. augustā – EIB/Sīrija
   (Lieta T-542/17)
   (2017/C 369/38)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran un F. de Borja Oxangoiti Briones, pārstāvji, D. Arts, advokāts, T. Cusworth, solicitor)

      Atbildētāja: Sīrijas Arābu Republika

      Prasījumi

   Prasītāja lūdz Vispārējai tiesai piespriest Sīrijai:

               —

               samaksāt visas summas, kas saskaņā ar Port of Tartous Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu tai ir jāsamaksā ES atbilstoši subrogācijas tiesībām, tostarp:

                           —

                           EUR 20 609 429,45, kas tai ir jāsamaksā ES 2017. gada 9. augustā un ko veido pamatparāds, procenti un līgumiskie nokavējuma procenti (aprēķināti no maksājuma termiņa 2017. gada 9. augustā);

                           —

                           papildu līgumiskos nokavējuma procentus, ko aprēķina pēc gada likmes, kas ir vienāda vai lielāka (par jebkuru secīgu viena mēneša periodu) par i) EURIBOR likmi, pieskaitot 2 % (200 bāzes punkti) vai ii) fiksētu likmi, kas ir maksājama saskaņā ar 3.01. pantu, pieskaitot 0,25 % (25 bāzes punkti), līdz samaksas izpildei;

                           —

                           visus piemērojamos nodokļus, nodevas, maksas un atlīdzības izmaksas, ko aprēķina no maksājuma termiņa līdz samaksas izpildei, ieskaitot izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

               —

               pakārtoti i) punktam un ja Vispārējā tiesa atzīst, ka ES nav subrogācijas uz Bankas tiesībām, samaksāt visas summas, kas saskaņā ar Port of Tartous Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu ir jāsamaksā Bankai, tostarp:

                           —

                           EUR 20 609 429,45, kas ir jāsamaksā Bankai 2017. gada 9. augustā un ko veido pamatparāds, procenti un līgumiskie nokavējuma procenti (aprēķināti no maksājuma termiņa 2017. gada 9. augustā);

                           —

                           papildu līgumiskos nokavējuma procentus, ko aprēķina pēc gada likmes, kas ir vienāda vai lielāka (par jebkuru secīgu viena mēneša periodu) par i) EURIBOR likmi, pieskaitot 2 % (200 bāzes punkti) vai ii) fiksētu likmi, kas ir maksājama saskaņā ar 3.01. pantu, pieskaitot 0,25 % (25 bāzes punkti), līdz samaksas izpildei;

                           —

                           visus piemērojamos nodokļus, nodevas, maksas un atlīdzības izmaksas, ko aprēķina no maksājuma termiņa līdz samaksas izpildei, ieskaitot izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

               —

               katrā ziņā attiecībā uz tādu summu maksājumiem, kas ir jāsamaksā vai nu ES, vai arī Bankai kā aizdevuma atmaksas maksājumi, kuru izpildes termiņš ir pēc šīs prasības celšanas un kurus Sīrija nemaksā, tostarp:

                           —

                           visu pamatparādu un procentus par katru maksājumu;

                           —

                           līgumiskos nokavējuma procentus, ko aprēķina pēc gada likmes, kas ir vienāda vai lielāka (par katru secīgo viena mēneša periodu) par i) EURIBOR likmi, pieskaitot 2 % (200 bāzes punkti) vai ii) fiksētu likmi, kas ir maksājama saskaņā ar 3.01. pantu, pieskaitot 0,25 % (25 bāzes punkti), no katra aizdevuma atmaksas maksājuma izpildes datuma līdz Sīrijas veiktajai samaksai;

               —

               samaksāt visus izdevumus saistībā ar šo tiesvedību, pamatojoties uz Reglamenta 134. panta 1. punktu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu.
   Pirmajā un vienīgajā pamatā tiek apgalvots, ka Sīrija ir pārkāpusi savas līgumsaistības saskaņā ar Port of Tartous Loan Agreement 3.01. un 4.01. pantu, neveicot tos parāda atmaksas maksājumus saskaņā ar Port of Tartous Loan Agreement, kuriem ir iestājies izpildes termiņš, un saskaņā ar Port of Tartous Loan Agreement 3.02. pantu, par katru maksājamo un nesamaksāto parāda atmaksas maksājumu nemaksājot līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti pēc gada likmes. Līdz ar to Sīrijai ir līgumisks pienākums samaksāt visas summas, kas tai ir jāmaksā saskaņā ar Port of Tartous Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. un 8.02. pantu.


title: Lieta T-574/17: Prasība, kas celta 2017. gada 23. augustā – UD/Komisija

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/32

         Prasība, kas celta 2017. gada 23. augustā – UD/Komisija
   (Lieta T-574/17)
   (2017/C 369/44)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: UD (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt 2016. gada 2. novembra lēmumu, ar kuru Komisija atteicās sniegt iepriekšēju atļauju, lai atlīdzinātu ar prasītāja ārstēšanos saistītos medicīniskos izdevumus;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu – acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kas pieļauta, atteikumu atlīdzināt izdevumus pamatojot ar apgalvojumu, ka apstrīdētā ārstēšana neesot zinātniski apstiprināta.


title: Lieta T-422/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – sheepworld/EUIPO (“Beste Mama”) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Beste Mama” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/14

         Vispārējās tiesas 2017. gada 15. septembra spriedums – sheepworld/EUIPO (“Beste Mama”)
   (Lieta T-422/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Beste Mama” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 369/20)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: sheepworld AG (Ursensollen, Vācija) (pārstāvis – S. von Rüden, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – M. Fischer)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 13. maija lēmumu lietā R 95/2016-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt vārdisku apzīmējumu “Beste Mama” kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Sheepworld AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 343, 19.9.2016.


title: Lieta T-608/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. septembrī – Grupo Bimbo/EUIPO – DF World of Spices (“TAKIS FUEGO”)

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/36

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. septembrī – Grupo Bimbo/EUIPO – DF World of Spices (“TAKIS FUEGO”)
   (Lieta T-608/17)
   (2017/C 369/50)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mehiko, Meksika) (pārstāvis – N. Fernández Fernández-Pacheco, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: DF World of Spices GmbH (Dissen, Vācija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: apelācijas sūdzības iesniedzēja procesā EUIPO Apelācijas padomē

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TAKIS FUEGO” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 841 087

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 4. jūlija lēmums lietā R 2300/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts pārkāpums.


title: Lieta T-624/17: Prasība, kas celta 2017. gada 13. septembrī – Polija/Komisija

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/38

         Prasība, kas celta 2017. gada 13. septembrī – Polija/Komisija
   (Lieta T-624/17)
   (2017/C 369/52)
   Tiesvedības valoda – poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvis – B. Majczyna)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 30. jūnija lēmumu par valsts atbalstu SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN), ko īstenojusi Polija attiecībā uz mazumtirdzniecības nodokli, izziņots ar dokumentu Nr. C(2017) 4449, un

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota Polijas mazumtirdzniecības nodokļa kļūdaina kvalifikācija par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, acīmredzami kļūdaini novērtējot nosacījumu par selektivitāti.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā lēmuma pamatojums ir nepareizs un nepietiekams.


title: Lieta T-590/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. augustā – EIB/Sīrija

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/34

         Prasība, kas celta 2017. gada 30. augustā – EIB/Sīrija
   (Lieta T-590/17)
   (2017/C 369/47)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran un F. de Borja Oxangoiti Briones, pārstāvji, D. Arts, advokāts, T. Cusworth, solicitor)

      Atbildētāja: Sīrijas Arābu Republika

      Prasījumi

   Prasītāja lūdz Vispārējai tiesai piespriest Sīrijai:

               —

               samaksāt visas summas, kas tai ir jāsamaksā prasītājai saskaņā ar Water Supply Sweida Region Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 9.01. un 9.02. pantu, tostarp:

                           —

                           EUR 726 942,81, kas tai ir jāsamaksā prasītājai 2017. gada 25. augustā un ko veido pamatparāds, procenti un līgumiskie nokavējuma procenti (aprēķināti no maksājuma termiņa 2017. gada 25. augustā);

                           —

                           papildu līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti atbilstoši 3,5 % (350 bāzes punkti) gada likmei līdz samaksas izpildei;

                           —

                           visus piemērojamos nodokļus, nodevas, maksas un atlīdzības maksas, ko aprēķina no maksājuma termiņa līdz samaksas izpildei, ieskaitot izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.

               —

               katrā ziņā attiecībā uz tādu summu maksājumiem, kas ir jāsamaksā prasītājai kā aizdevuma atmaksas maksājumi, kuru izpildes termiņš ir pēc šīs prasības celšanas un kurus Sīrija nemaksā, tostarp:

                           —

                           visu pamatparādu un procentus par katru maksājumu;

                           —

                           līgumiskos nokavējuma procentus, kurus aprēķina atbilstoši 3,5 % (350 bāzes punkti) gada likmei no katra aizdevuma atmaksas maksājuma izpildes datuma līdz Sīrijas veiktajai samaksai.

               —

               samaksāt visus izdevumus saistībā ar šo tiesvedību, pamatojoties uz Reglamenta 134. panta 1. punktu.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu.
   Pirmajā un vienīgajā pamatā tiek apgalvots, ka Sīrija nepilda savas līgumsaistības saskaņā ar Water Supply Sweida Region Loan Agreement 3.01. un 4.01. pantu, neveicot tos parāda atmaksas maksājumus saskaņā ar Water Supply Sweida Region Loan Agreement, kuriem ir iestājies izpildes termiņš, un saskaņā ar Water Supply Sweida Region Loan Agreement 3.02. pantu, par katru maksājamo un nesamaksāto parāda atmaksas maksājumu nemaksājot līgumiskos nokavējuma procentus, kas tiek aprēķināti pēc gada likmes. Līdz ar to Sīrijai ir līgumisks pienākums samaksāt visas summas, kas tai ir jāmaksā saskaņā ar Water Supply Sweida Region Loan Agreement 3.01., 3.02., 4.01., 9.01. un 9.02. pantu.


title: Lieta T-103/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 14. septembra spriedums – Aldi Einkauf/EUIPO – Weetabix (“Alpenschmaus”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Alpenschmaus” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ALPEN” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/11

         Vispārējās tiesas 2017. gada 14. septembra spriedums – Aldi Einkauf/EUIPO – Weetabix (“Alpenschmaus”)
   (Lieta T-103/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Alpenschmaus” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ALPEN” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 369/15)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Vācija) (pārstāvji – N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen un N. Bertram, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – sākotnēji E. Strittmatter un A. Folliard-Monguiral, vēlāk A. Schifko)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Weetabix Ltd (Kettering, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – M. Finger un T. Farkas, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 12. janvāra lēmumu lietā R 2725/2014–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Weetabix un Aldi Einkauf

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas ir saistīti ar šo tiesvedību.

      (1)  OV C 156, 2.5.2016.


title: Lieta T-612/17: Prasība, kas celta 2017. gada 11. septembrī – Google un Alphabet/Komisija

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/37

         Prasība, kas celta 2017. gada 11. septembrī – Google un Alphabet/Komisija
   (Lieta T-612/17)
   (2017/C 369/51)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Google Inc. (Mountain View, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) un Alphabet Inc. (Mountain View) (pārstāvji – T. Graf, R. Snelders un C. Thomas, advokāti, K. Fountoukakos-Kyriakakos, Solicitor, R. O’Donoghue un D. Piccinin, Barristers)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 27. jūnija lēmumu par LESD 102. panta un EEZ līguma 54. panta piemērošanas procedūru (AT.39741 – Google Search (Shopping));

               —

               pakārtoti, īstenojot Tiesas neierobežoto kompetenci, atcelt vai samazināt prasītājām piemēroto naudas sodu, un

               —

               katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza sešus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda, atzīstot, ka Google ir nodrošinājis priekšrocību Google salīdzinošās iepirkšanās pakalpojumam, attēlojot grupētus produktu rezultātus (Product Universals).

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir nepareizi atveidoti fakti. Kā norāda prasītājas, Google grupētus produktu rezultātus ieviesa, lai uzlabotu kvalitāti, nevis, lai novirzītu datplūsmu uz Google salīdzinošās iepirkšanās pakalpojumu.

                           —

                           Prasītājas turklāt apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda, atzīstot, ka atšķirīgas attieksmes piemērošana produktu rezultātiem un vispārējās meklēšanas rezultātiem ir saistīta ar priekšrocības nodrošināšanu, lai gan diskriminācija nepastāvot.

                           —

                           Prasītājas visbeidzot apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu nav ievērots Google objektīvā pamatojuma Product Universals attēlošanai vērtēšanas juridiskais standarts.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda, atzīstot, ka Google nodrošina priekšrocību Google salīdzinošās iepirkšanās pakalpojumam, attēlojot grupētu produktu reklāmu (Shopping Units).

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda, atzīstot, ka atšķirīgas attieksmes piemērošana grupētai produktu reklāmai un vispārējās meklēšanas rezultātu attēlošanai ir saistīta ar priekšrocības nodrošināšanu, lai gan diskriminācija nepastāvot.

                           —

                           Prasītājas turklāt apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda, atzīstot, ka Shopping Units ietvertā produktu reklāma veicina Google salīdzinošās iepirkšanās pakalpojumu.

                           —

                           Prasītājas visbeidzot apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu nav ievērots Google objektīvā pamatojuma Shopping Units attēlošanai juridiskais standarts.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda, atzīstot, ka, īstenojot apgalvoto ļaunprātīgo rīcību, tika novirzīta Google meklēšanas datplūsma.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā nav parādīts, ka apgalvotās ļaunprātīgās rīcības dēļ ir samazinājusies Google meklēšanas datplūsma uz [citiem] piedāvājumu apkopotājiem.

                           —

                           Prasītājas turklāt apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā nav parādīts, ka apgalvotās ļaunprātīgās rīcības dēļ ir palielinājusies datplūsma uz Google salīdzinošās iepirkšanās pakalpojumu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda, atzīstot, ka apgalvotajai ļaunprātīgajai rīcībai varētu būt pretkonkurences sekas.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda, jo tajā ir pausti minējumi par iespējamām pretkonkurences sekām, neizpētot faktisko tirgus attīstību.

                           —

                           Prasītājas turklāt apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā nav pienācīgi ņemti vērā konkurences ierobežojumi, ko īsteno tirgotāju platformas.

                           —

                           Prasītājas visbeidzot apgalvo, ka, pat ja konkurences analīze varētu tikt attiecināta vienīgi uz piedāvājumu apkopotājiem, apstrīdētajā lēmumā nav parādītas pretkonkurences sekas.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda, par ļaunprātīgiem kvalificējot kvalitātes uzlabojumus, kas esot uz sniegumu balstīta konkurence.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka lēmumā Google vispārējās meklēšanas produktu uzlabojumi ir nepareizi raksturoti kā ļaunprātīga sviras efekta izmantošana.

                           —

                           Prasītājas turklāt apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieprasīts, lai Google sniegtu [citiem] piedāvājumu apkopotājiem piekļuvi tās produktu uzlabojumiem, neizpildot izvirzītos juridiskos nosacījumus.

               6.

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda, piemērojot naudas sodu.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka naudas sods nav bijis pamatots, jo Komisija esot izvirzījusi jaunu teoriju, selektīvi izraudzījusies argumentus attiecībā uz saistībām un iepriekš noraidījusi korektīvos pasākumus.

                           —

                           Prasītājas turklāt apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta kļūda naudas soda aprēķinā.


title: Lieta T-751/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 14. septembra spriedums – Contact Software/Komisija Konkurence — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Datorizētu projektēšanas programmatūru un informācijas par šo programmatūru sadarbspēju tirgi — Lēmums par sūdzības noraidīšanu — Konkrētais tirgus — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Savienības interešu neesamība

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/9

         Vispārējās tiesas 2017. gada 14. septembra spriedums – Contact Software/Komisija
   (Lieta T-751/15) (1)

   (Konkurence - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Datorizētu projektēšanas programmatūru un informācijas par šo programmatūru sadarbspēju tirgi - Lēmums par sūdzības noraidīšanu - Konkrētais tirgus - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Savienības interešu neesamība)
   (2017/C 369/12)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Contact Software GmbH (Brēmene, Vācija) (pārstāvji – J. M. Schultze, S. Pautke un C. Ehlenz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Vollrath, I. Zaloguin un L. Wildpanner)

      Persona, kas iestājusies lietā atbilsdētājas prasījumu atbalstam: Dassault systèmes (Vélizy-Villacoublay, Francija) (pārstāvji – R. Snelders, advokāts, un J. Messent, barrister)

      Priekšmets

   Prasība ir balstīta uz LESD 263. pantu un tās mērķis ir panākt to, ka Komisijas 2015. gada 9. oktobra Lēmums C(2015) 7006 final, ar kuru ir noraidīta prasītājas sūdzība par LESD 102. panta pārkāpumiem, kurus atbilstoši tās apgalvojumiem esot pieļāvusi Dassault systèmes et Parametric Technology Corp. noteiktos datorizētu projektēšanas programmatūru tirgos, kā arī noteiktos informācijas par šo programmatūru sadarbspēju tirgos (lieta COMP/39846 – Contact/Dassault & Parametric)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Contact Software GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Dassault systèmes sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 68, 22.2.2016.


title: Lieta T-86/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 18. septembra spriedums – Codorníu/EUIPO – Bodegas Altun (“ANA DE ALTUN”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ANA DE ALTUN” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme “ANNA” — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts — Pienākums norādīt pamatojumu

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/11

         Vispārējās tiesas 2017. gada 18. septembra spriedums – Codorníu/EUIPO – Bodegas Altun (“ANA DE ALTUN”)
   (Lieta T-86/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “ANA DE ALTUN” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “ANNA” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 5. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2017/C 369/14)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Codorníu SA (Esplugues de Llobregat, Spānija) (pārstāvji – M. Ceballos Rodríguez un J. Güell Serra, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – E. Zaera Cuadrado)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Bodegas Altun, SL (Baños de Ebro, Spānija) (pārstāvis – M. Escribano Uzcudun, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 9. decembra lēmumu lietā R 199/2015-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Codorníu un Bodegas Altun

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2015. gada 9. decembra lēmumu lietā R 199/2015-2;

               2)

               EUIPO un Bodegas Altun, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī katrs atlīdzina pusi Codorníu SA tiesāšanās izdevumu.

      (1)  OV C 136, 18.4.2016.


title: Lieta T-116/10: Vispārējās tiesas 2017. gada 13. septembra rīkojums – Vācija/Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — ERAF — Finanšu atbalsta samazināšana — Ziemeļreinas-Vestfālenes programma — Lēmuma pieņemšanas termiņa neievērošana — Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums — Acīmredzami pamatota prasība

text:
               30.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 369/18

         Vispārējās tiesas 2017. gada 13. septembra rīkojums – Vācija/Komisija
   (Lieta T-116/10) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - ERAF - Finanšu atbalsta samazināšana - Ziemeļreinas-Vestfālenes programma - Lēmuma pieņemšanas termiņa neievērošana - Būtisku procedūras noteikumu pārkāpums - Acīmredzami pamatota prasība)
   (2017/C 369/27)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – sākotnēji J. Möller, vēlāk J. Möller un T. Henze, kam palīdz U. Karpenstein, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – B.-R. Killmann, B. Conte un A. Steiblytė)

      Priekšmets

   Prasība atbilstoši LESD 263. pantam atcelt Komisijas 2009. gada 23. decembra lēmumu C(2009) 10675 samazināt Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) atbalstu, kas attiecīgi tika piešķirts par labu 1997.–1999. gada otrā mērķa Ziemeļreinas–Vestfālenes programmai Vācijas Federatīvajā Republikā atbilstoši Komisijas 1997. gada 7. maija lēmumam C(97) 1120.

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2009. gada 23. decembra lēmumu C(2009) 10675 samazināt Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) atbalstu, kas attiecīgi tika piešķirts par labu 1997.–1999. gada otrā mērķa Ziemeļreinas–Vestfālenes programmai Vācijas Federatīvajā Republikā atbilstoši Komisijas 1997. gada 7. maija lēmumam C(97) 1120;

               2)

               Eiropas Komisija sedz tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 134, 22.5.2010.


title: Lieta C-223/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 14. septembra spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Casertana Costruzioni Srl/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise, Agenzia Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.CA.DI.S. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2004/18/EK — 47. panta 2. punkts un 48. panta 3. punkts — Pretendents, kurš atsaucas uz citu subjektu iespējām, lai izpildītu līgumslēdzējas iestādes prasības — Prasītās iespējas, kuras šie subjekti ir zaudējuši — Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts izslēgt pretendentu no iepirkuma un piešķirt līguma slēgšanas tiesības konkurentam

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/23

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 14. septembra spriedums (Consiglio di Stato (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Casertana Costruzioni Srl/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise, Agenzia Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.CA.DI.S.

   (Lieta C-223/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2004/18/EK - 47. panta 2. punkts un 48. panta 3. punkts - Pretendents, kurš atsaucas uz citu subjektu iespējām, lai izpildītu līgumslēdzējas iestādes prasības - Prasītās iespējas, kuras šie subjekti ir zaudējuši - Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts izslēgt pretendentu no iepirkuma un piešķirt līguma slēgšanas tiesības konkurentam)
   (2017/C 382/26)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Consiglio di Stato

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Casertana Costruzioni Srl

      Atbildētājas: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise un Agenzia Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.CA.DI.S.

      Piedaloties: Consorzio Stabile Infratech, W.E.E. Water Environment Energy SpA, Massimo Fontana, Studio Tecnico Associato Thinkd, Claudio Della Rocca, Nicola Maione, Vittorio Ciotola, Fin.Se.Co. SpA, Edilgen SpA un Site Srl

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 47. panta 2. punkts un 48. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā valsts tiesiskais regulējums, ar kuru komersantam, kas piedalās iepirkumā, tiek liegta iespēja aizstāt papildu uzņēmumu, kurš ir zaudējis pieprasīto kvalifikāciju pēc piedāvājuma iesniegšanas, kā rezultātā šis komersants ir ticis automātiski izslēgts.

      (1)  OV C 251, 11.7.2016.


title: Lieta T-717/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. septembra spriedums – Waldhausen/EUIPO (Zirga galvas silueta attēls) Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kas attēlo zirga galvas siluetu, reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/44

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. septembra spriedums – Waldhausen/EUIPO (Zirga galvas silueta attēls)
   (Lieta T-717/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kas attēlo zirga galvas siluetu, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 382/53)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Waldhausen GmbH & Co. KG (Ķelne, Vācija) (pārstāvis – V. Ekey, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Hanne)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 31. augusta lēmumu lietā R 1195/2016-4 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt grafisku apzīmējumu, kas attēlo zirga galvas siluetu, kā Eiropas Savienības preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Waldhausen GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 441, 28.11.2016.


title: Lieta T-609/17: Prasība, kas celta 2017. gada 6. septembrī – Francija/Komisija

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/49

         Prasība, kas celta 2017. gada 6. septembrī – Francija/Komisija
   (Lieta T-609/17)
   (2017/C 382/61)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji – F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda un E. de Moustier)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējā tiesai ir šādi:

               —

               daļēji atcelt Komisijas 2017. gada 26. jūnija Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/1144, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA), ciktāl ar to ir izslēgtas noteiktas eksporta kompensācijas, ko Francijas Republika samaksājusi 2011.–2014. finanšu gadā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu, kurā tiek apgalvots samērīguma principa pārkāpums, jo Komisija savu lēmumu lielā mērā esot balstījusi uz pieņēmumiem par smagiem Francijas Republikas pienākumu pārkāpumiem attiecībā uz pārbaudēm par ūdens saturu tādā saldētā cāļa gaļā, kas ir paredzēta eksportam ar kompensāciju.
   Neesot pareizs apgalvojums, ka Francijas iestādes ir pieļāvušas smagus savu pienākumu pārkāpumus attiecībā uz Savienības tiesisko regulējumu un pastiprinātajiem pasākumiem, kas ieviesti kopš 2010. gada. Uz ūdens satura analīzēm attiecoties eksportam ar kompensāciju paredzētas saldētas cāļa gaļas labas, pienācīgas un tirdzniecībai piemērotas kvalitātes pārbaudes, kas tiek veiktas, pamatojoties uz Regulas Nr. 1276/2008 5. panta 4. punktu. Kā norāda prasītāja, šajos noteikumos netiekot prasīts, lai visas eksportam ar kompensāciju paredzētās saldētās cāļa gaļas fiziskās pārbaudes ietvertu laboratorijas analīzes attiecībā uz ūdens saturu.
   Tāpēc tā uzskata, ka Francijas iestādēm pašām ir jānosaka veicamie pārbaudes pasākumi ar nosacījumu, ka tie ir samērīgi, ņemot vērā attiecībā uz ELGF radīto finanšu risku. Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka Francijas iestādes esot ieviesušas vērienīgu un šim finanšu riskam pielāgotu kārtību.


title: Lieta T-83/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 26. septembra spriedums – Banca Monte dei Paschi di Siena un Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (“WIDIBA”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “WIDIBA” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “DiBa” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Apelācijas sūdzības nepieņemamība apelācijas padomē — Pieteikums par restitutio in integrum — Rūpības pienākums

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/30

         Vispārējās tiesas 2017. gada 26. septembra spriedums – Banca Monte dei Paschi di Siena un Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (“WIDIBA”)
   (Lieta T-83/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “WIDIBA” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “DiBa” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Apelācijas sūdzības nepieņemamība apelācijas padomē - Pieteikums par restitutio in integrum - Rūpības pienākums)
   (2017/C 374/45)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Sienne, Italie) un Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milāna, Itālija) (Itālija) (pārstāvji – L. Trevisan un D. Contini, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – H. O’Neill un J. García Murillo)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: ING-DIBa AG (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvji – N. Gerling un M. Wolpert-Witzel, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 26. novembra lēmumu apvienotajās lietās R 112/2015-2 un R 190/2015-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp ING-DIBa un Banca Monte dei Paschi di Siena

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Banca Monte dei Paschi di Siena SpA un Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 211, 13.6.2016.


title: Lieta T-628/17: Prasība, kas celta 2017. gada 18. septembrī – Aeris Invest/Komisija un VNV

text:
               6.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 374/48

         Prasība, kas celta 2017. gada 18. septembrī – Aeris Invest/Komisija un VNV
   (Lieta T-628/17)
   (2017/C 374/71)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Aeris Invest Sàrl (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji – M. Roca Junyent, J. Calvo Costa, R. Vallina Hoset un A. Sellés Marco, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Vienotā noregulējuma valde

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija Lēmumu SRB/EES/2017/08 attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu [sabiedrībai] Banco Popular Español SA;

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 7. jūnija Lēmumu (ES) 2017/1246, ar ko apstiprina [sabiedrībai] Banco Popular Español S.A. noregulējuma shēmu;

               —

               ja nepieciešams, atzīt par nepiemērojamiem Regulas Nr. 806/2014 15., 18., 20., 21., 22. un/vai 24. pantu saskaņā ar LESD 277. pantu; un

               —

               piespriest Valdei un Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-631/17: Prasība, kas celta 2017. gada 19. septembrī – Hola/Komisija un VNV

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/50

         Prasība, kas celta 2017. gada 19. septembrī – Hola/Komisija un VNV
   (Lieta T-631/17)
   (2017/C 382/63)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Hola, S.L. (Madride, Spānija) (pārstāvji – R. Vallina Hoset un C. Iglesias Megías, advokāti)

      Atbildētājas: Vienotā noregulējuma valde un Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Vienotās noregulējuma valdes 2017. gada 7. jūnija Lēmumu SRB/EES/2017/08 attiecībā uz noregulējuma shēmas pieņemšanu sabiedrībai Banco Popular Español, S.A.;

               —

               Komisijas 2017. gada 7. jūnija Lēmumu (ES) 2017/1246, ar ko apstiprina Banco Popular Español, S.A. noregulējuma shēmu;

               —

               ja nepieciešams, atzīt par nepiemērojamiem Regulas 806/2014 15., 18., 20., 21., 22. un/vai 24.pantu atbilstoši LESD 277. pantam; un

               —

               piespriest Valdei un Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietās: T-478/17 Mutualidad de la Abogacía un Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Vienotā noregulējuma valde, T-481/17 Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno un SFL/Vienotā noregulējuma valde, T-482/17 Comercial Vascongada Recalde/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-483/17 García Suárez un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-484/17 Fidesban un citi/Komisija un Vienotā noregulējuma valde, T-497/17 Sánchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija un Vienotā noregulējuma valde un T-498/17 Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija un Vienotā noregulējuma valde.


title: Lieta T-453/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 3. oktobra spriedums – Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1/EUIPO – 520 Barcode Hellas (“520Barcode Hellas”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “520Barcode Hellas” reģistrācijas pieteikums — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts) — Pretstatītā apzīmējuma rakstura identificēšana — Cits agrāks apzīmējums “520” — Preču un pakalpojumu, uz kuriem balstīts iebildums, identificēšana

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/41

         Vispārējās tiesas 2017. gada 3. oktobra spriedums – Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1/EUIPO – 520 Barcode Hellas (“520Barcode Hellas”)
   (Lieta T-453/16) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “520Barcode Hellas” reģistrācijas pieteikums - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 4. punkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkts) - Pretstatītā apzīmējuma rakstura identificēšana - Cits agrāks apzīmējums “520” - Preču un pakalpojumu, uz kuriem balstīts iebildums, identificēšana)
   (2017/C 382/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 (Argiroupoli Attikis, Grieķija) (pārstāvis – A. Mouzaki, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – D. Gája)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: 520 Barcode Hellas – AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion (Kifisia Attikis, Grieķija) (pārstāvji – A. Roussou, M.-M. Theodoridou un F. Christodoulou-Kardiopoulis, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 14. jūnija lēmumu lietā R 238/2015-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 un 520 Barcode Hellas — AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 14. jūnija lēmumu lietā R 238/2015-4;

               2)

               EUIPO sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 tiesāšanās izdevumus;

               3)

               520 Barcode Hellas — AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 371, 10.10.2016.


title: Apvienotās lietas C-215/16, C-216/16, C-220/16 un C-221/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 20. septembra spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16), Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16)/Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Vide — Vēja elektroenerģija — Direktīva 2009/28/EK — Atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšana — 2. panta otrās daļas k) punkts — Atbalsta shēma — 13. panta 1. punkta otrās daļas e) apakšpunkts — Administratīvie maksājumi — Direktīva 2008/118/EK — Akcīzes nodokļa piemērošanas vispārējais režīms — 1. panta 2. punkts — Īpašos nolūkos piemēroti papildu netiešie nodokļi — Direktīva 2003/96/EK — Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai — 4. pants — Minimāla nodokļu uzlikšana enerģijai — Elektroenerģijas ražošanai paredzētiem vēja ģeneratoriem piemērojama nodeva

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/22

         Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 20. septembra spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spānija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16), Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16)/Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

   (Apvienotās lietas C-215/16, C-216/16, C-220/16 un C-221/16) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Vēja elektroenerģija - Direktīva 2009/28/EK - Atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšana - 2. panta otrās daļas k) punkts - Atbalsta shēma - 13. panta 1. punkta otrās daļas e) apakšpunkts - Administratīvie maksājumi - Direktīva 2008/118/EK - Akcīzes nodokļa piemērošanas vispārējais režīms - 1. panta 2. punkts - Īpašos nolūkos piemēroti papildu netiešie nodokļi - Direktīva 2003/96/EK - Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai - 4. pants - Minimāla nodokļu uzlikšana enerģijai - Elektroenerģijas ražošanai paredzētiem vēja ģeneratoriem piemērojama nodeva)
   (2017/C 382/25)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16), Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16)

      Atbildētāja: Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK, it īpaši tās 2. panta otrās daļas k) punkts un 13. panta 1. punkta otrās daļas e) apakšpunkts, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, kurā ir paredzēts iekasēt nodevu, kas ir piemērojama elektroenerģijas ražošanai paredzētajiem vēja ģeneratoriem;

               2)

               Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, kurā ir paredzēts iekasēt nodevu par elektroenerģijas ražošanai paredzētajiem vēja ģeneratoriem, jo ar šo nodevu netiek uzlikti nodokļi energoproduktiem vai elektroenerģijai šīs direktīvas 1. panta un 2. panta 1. un 2. punkta izpratnē, un līdz ar to tā neietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā;

               3)

               Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK, 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, kurā ir paredzēts iekasēt nodevu par elektroenerģijas ražošanai paredzētajiem vēja ģeneratoriem, jo šī nodeva nav nodoklis, kas ir piemērojams energoproduktu vai elektroenerģijas patēriņam, un līdz ar to tā neietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā.

      (1)  OV C 243, 4.7.2016.


title: Lieta C-569/15: Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 13. septembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X/Staatssecretaris van Financiën Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošana — Migrējoši darba ņēmēji — Piemērojamo tiesību aktu noteikšana — Regula (EEK) Nr. 1408/71 — 14. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) punkts — Persona, kas parasti ir nodarbināta divās vai vairāk dalībvalstīs — Vienā dalībvalstī nodarbināta persona, kura trīs mēnešu neapmaksāta atvaļinājuma laikā strādā algotu darbu citā dalībvalstī

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/8

         Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 13. septembra spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-569/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošana - Migrējoši darba ņēmēji - Piemērojamo tiesību aktu noteikšana - Regula (EEK) Nr. 1408/71 - 14. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) punkts - Persona, kas parasti ir nodarbināta divās vai vairāk dalībvalstīs - Vienā dalībvalstī nodarbināta persona, kura trīs mēnešu neapmaksāta atvaļinājuma laikā strādā algotu darbu citā dalībvalstī)
   (2017/C 382/07)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: X

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

      Rezolutīvā daļa:

   Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kura grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Regulu (EK) Nr. 592/2008, 14. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) punkts ir interpretējams tādējādi, ka persona, kura dzīvo dalībvalstī un tur strādā algotu darbu un kura trīs mēnešus izmanto neapmaksātu atvaļinājumu, lai veiktu algotu darbu citas dalībvalsts teritorijā, ir uzskatāma par tādu, kas parasti veic algotu darbu abās dalībvalstīs šīs normas izpratnē, ja vien, pirmkārt, atbilstoši pirmās dalībvalsts sociālā nodrošinājuma tiesību aktiem ir uzskatāms, ka šajā atvaļinājuma laikā tā veic algotu darbu, un ja, otrkārt, otrās dalībvalsts teritorijā veikto darbību raksturs ir parasts un apmērs ievērojams; taču tas jānoskaidro iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 38, 1.2.2016.


title: Lieta C-564/17: Prasība, kas celta 2017. gada 25. septembrī – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/34

         Prasība, kas celta 2017. gada 25. septembrī – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste
   (Lieta C-564/17)
   (2017/C 382/42)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Cattabriga, G. von Rintelen, R. Troosters)

      Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka vēlākais līdz 2013. gada 25. decembrim nepieņemot visus normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra Direktīvas 2011/98/ES par vienotu pieteikšanās procedūru, lai trešo valstu valstspiederīgajiem izsniegtu vienotu uzturēšanās un darba atļauju dalībvalsts teritorijā, un par vienotu tiesību kopumu trešo valstu darba ņēmējiem, kuri kādā dalībvalstī uzturas likumīgi (1), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot par šiem aktiem Komisijai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi minētās direktīvas 16. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

               —

               saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu noteikt Beļģijas Karalistei pienākumu samaksāt kavējuma naudu EUR 70 828,80 apmērā par dienu, skaitot no sprieduma pasludināšanas datuma šajā lietā saistībā ar pienākuma paziņot par Direktīvas 2011/98/ES transponēšanas pasākumiem neizpildi;

               —

               piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Saskaņā ar Direktīvas 2011/98/ES 16. panta 1. punkta pirmo daļu dalībvalstīm bija pienākums vēlākais līdz 2013. gada 25. decembrim pieņemt valsts tiesību aktus, kas vajadzīgi, lai transponētu direktīvā noteiktos pienākumus. Tā kā Beļģija nepaziņoja par direktīvas pilnīgu transponēšanu, Komisija nolēma vērsties Tiesā.
   Prasībā Komisija ierosina noteikt Beļģijas Karalistei pienākumu samaksāt kavējuma naudu par dienu EUR 70 828,80 apmērā. Kavējuma naudas apmērs ir ticis aprēķināts, ņemot vērā pārkāpuma smagumu un ilgumu, kā arī preventīvo iedarbību atbilstoši dalībvalsts maksātspējai.

      (1)  OV L 343, 1. lpp.


title: Lieta T-668/17: Prasība, kas celta 2017. gada 27. septembrī – Maico Holding/EUIPO – Eico (“Eico”)

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/58

         Prasība, kas celta 2017. gada 27. septembrī – Maico Holding/EUIPO – Eico (“Eico”)
   (Lieta T-668/17)
   (2017/C 382/72)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Maico Holding GmbH (Villingen–Schwenningen, Vācija) (pārstāvji –T. Krüger un D. Deckers, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Eico A/S (Brønderslev, Dānija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 13 706 726

      Process EUIPO: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 27. jūlija lēmums lietā R 2089/2016-4

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 27. jūlija lēmumu lietā R 2089/2016-4 Eico/Maico un Iebildumu nodaļas 2016. gada 26. oktobra lēmumu Nr. B 002528654 un grozīt tos tādējādi, lai apelācijas sūdzība un iebildumi tiktu pilnībā apmierināti;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies apelācijas procesā.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 42. panta, to aplūkojot kopsakarā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums.


title: Apvienotās lietas T-495/16 RENV I un T-495/16 RENV II: Vispārējās tiesas 2017. gada 28. septembra spriedums – Hristov/Komisija un EMA Civildienests — Iecelšana amatā — Regulatīvas iestādes izpilddirektora amats — EMA — Atlases un iecelšanas amatā procedūra — Priekšatlases komitejas sastāvs — Objektivitāte — Novērtēšanas kritēriji — Cita kandidāta iecelšana amatā — Res judicata spēks

text:
               13.11.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 382/42

         Vispārējās tiesas 2017. gada 28. septembra spriedums – Hristov/Komisija un EMA

   (Apvienotās lietas T-495/16 RENV I un T-495/16 RENV II) (1)

   (Civildienests - Iecelšana amatā - Regulatīvas iestādes izpilddirektora amats - EMA - Atlases un iecelšanas amatā procedūra - Priekšatlases komitejas sastāvs - Objektivitāte - Novērtēšanas kritēriji - Cita kandidāta iecelšana amatā - Res judicata spēks)
   (2017/C 382/50)
   Tiesvedības valoda – bulgāru

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Emil Hristov (Sofija, Bulgārija) (pārstāvji – lietā T-495/16 RENV I – M. Ekimdzhiev, K. Boncheva un G. Chernicherska un lietā T-495/16 RENV II – sākotnēji M. Ekimdzhiev, K. Boncheva un G. Chernicherska, vēlāk M. Ekimdzhiev un K. Boncheva, advokāti)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Eiropas Zāļu Aģentūra (EMA) (pārstāvji – G. Berscheid un N. Nikolova)

      Priekšmets

   Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ir vērsta tostarp uz to, lai atceltu Komisijas 2011. gada 20. aprīļa lēmumu, atbilstoši kuram tā ierosināja EMA valdei priekšatlases komitejas ieteikto un padomdevējas komitejas amatā iecelšanas jautājumos apstiprināto četru kandidātu sarakstu, un EMA valdes 2011. gada 6. oktobra lēmumu par EMA izpilddirektora iecelšanu amatā, kā arī uz to, lai atlīdzinātu prasītājam zaudējumus, ko viņš esot cietis minēto lēmumu dēļ

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Emil Hristov atlīdzina tiesāšanās izdevumus lietās F-2/12, T-26/15 P, T-27/15 P, T-495/16 RENV I un T-495/16 RENV II.

      (1)  OV C 184, 23.6.2012 (lieta tika sākotnēji reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-2/12).