title: Lieta C-38/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. janvārī iesniedza First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) – Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               21.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/27

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 25. janvārī iesniedza First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Apvienotā Karaliste) – Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

   (Lieta C-38/16)
   (2016/C 106/29)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      First–tier Tribunal (Tax Chamber)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Compass Contract Services Limited

      Atbildētāji: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai no Apvienotās Karalistes dažādas attieksmes pret maksājamā nodokļa Fleming prasījumiem (kurus varēja veikt par laikposmiem, kas beidzas pirms 1996. gada 4. decembra) un priekšnodokļa Fleming prasījumiem (kurus varēja veikt par laikposmiem, kas beidzas pirms 1997. gada 1. maija – tas ir, vēlāk nekā maksājamā nodokļa Fleming prasījumus) izriet:

                           a)

                           Eiropas Savienības tiesību vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums; un/vai

                           b)

                           Eiropas Savienības tiesību nodokļu neitralitātes principa pārkāpums; un/vai

                           c)

                           Eiropas Savienības tiesību efektivitātes principa pārkāpums; un/vai

                           d)

                           kāda cita būtiska Eiropas Savienības tiesību principa pārkāpums?

               2)

               Ja atbilde uz kādu no 1. jautājuma a)–d) punktu ir apstiprinoša, kā būtu jāizturas pret maksājamā nodokļa Fleming prasījumiem, kas attiecas uz laikposmu no 1996. gada 4. decembra līdz 1997. gada 30. aprīlim?


title: Lieta T-443/11: Prasība, kas celta 2011. gada 8. augustā — Gold East Paper (Jiangsu) un Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) /Padome

text:
               8.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 298/23

         Prasība, kas celta 2011. gada 8. augustā — Gold East Paper (Jiangsu) un Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park)/Padome
   (Lieta T-443/11)
   2011/C 298/43
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Ķīna) un Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu, Ķīna) (pārstāvji — V. Akritidis, Y. Melin un F. Crespo, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes 2011. gada 6. maija īstenošanas regulu (ES) Nr. 451/2011, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importu (OV L 128, 1. lpp.); un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza astoņus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpta būtiska procesuāla prasība saskaņā ar antidempinga pamatregulas (1) 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta otro daļu, jo Komisija noraidīja prasītājas lūgumu, lai tiktu piemērots tirgus ekonomikas kritērijs, pamatojoties uz šī noraidījuma ietekmi uz prasītāju dempinga starpību.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpta otrā procesuālā prasība saskaņā ar antidempinga pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta otro daļu, un ir pārkāpts tiesību uz aizstāvību un taisnīgu lietas izskatīšanu pamatprincips, jo Komisija nav iesniegusi noteiktu būtisku informāciju antidempinga konsultatīvajai komitejai.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļautas acīmredzamas kļūdas, vērtējot lietas faktus, un nav sniegts pietiekams pamatojums, pārkāpjot antidempinga pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktu, jo ir ticis noraidīts prasītāju lūgums par tirgus ekonomikas kritērija piemērošanu.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts labas pārvaldības princips, kā arī dempinga pamatregulas 18. panta 1. punkts, 3. punkts un 6. punkts, jo izmeklēšana tika veikta neobjektīvi un daļēji, uzliekot pārmērīgu pierādīšanas pienākumu.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts antidempinga pamatregulas 3. panta 2. punkts un nav sniegts pamatojums, jo attiecīgās Eiropas iestādes ir veikušas izmeklēšanu tādā veidā, ka sakarā ar faktu vākšanas vai izvērtēšanas rezultātiem kļuva lielākā mērā iespējams tas, ka tā konstatēs, ka ES rūpniecībai ir nodarīts kaitējums.

               6)

               Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts dempinga pamatregulas 3. panta 1. punkts un 9. panta 4. punkts, jo Padomes Īstenošanas regulā Nr. 451/2011 tika noteikta peļņas marža, kuru ES nozare nekad nav sasniegusi pagātnē.

               7)

               Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka lēmums izslēgt ruļļu papīru no attiecīgās preces un līdzīgās preces bija balstītas uz acīmredzamu kļūdu lietas faktu vērtējumā, līdz ar ko ticis pārkāpts antidempinga pamatregulas 3. pants (zaudējumi), 4. panta 1. punkts (Savienības nozare) un 5. panta 4. punkts (tiesības iesniegt sūdzību).

               8)

               Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts antidempinga pamatregulas 3. panta 2. punkts un 3. panta 7. punkts, jo apstrīdētajā regulā nav izvērtēts, vai uzliktais maksājums nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai kompensētu zaudējumus, kas radīti ar dempinga importu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.)


title: Lieta T-368/11 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 1. februāra rīkojums — Travetanche Injection /Komisija (Pagaidu noregulējuma tiesvedība — Pamatprasības noraidīšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

text:
               23.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 86/16

         Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2013. gada 1. februāra rīkojums — Travetanche Injection/Komisija
   (Lieta T-368/11 R)
   (Pagaidu noregulējuma tiesvedība - Pamatprasības noraidīšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
   2013/C 86/26
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Travetanche Injection SPRL (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — K. Van Maldegem un R. Cana, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Oliver un E. Manhaeve, piedaloties K. Sawyer, avocat)

      Priekšmets

   Prasība apturēt Komisijas 2011. gada 14. aprīļa Regulas (ES) Nr. 366/2011, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), attiecībā uz XVII pielikumu (akrilamīdu) (OV L 101, 12. lpp), piemērošanu

      Rezolutīvā daļa:

   Izbeigt tiesvedību lietā par pieteikumu par pagaidu noregulējumu.


title: Lieta F-110/06: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 22. novembra spriedums — Carpi Badía /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Prioritātes punkti — Nepilnīga personas lieta — Prioritātes punktu neiekļaušana amatā paaugstināšanas elektroniskajā lietvedības sistēmā Sysper 2 — Tehniska kļūme — Amatā paaugstināšanas komiteja A* — Tāda punktu skaita piešķiršana, kas ir mazāks par augstākstāvošas vadības ieteikumu)

text:
               12.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 8/31

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 22. novembra spriedums — Carpi Badía/Komisija
   (Lieta F-110/06) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Prioritātes punkti - Nepilnīga personas lieta - Prioritātes punktu neiekļaušana amatā paaugstināšanas elektroniskajā lietvedības sistēmā “Sysper 2’ - Tehniska kļūme - Amatā paaugstināšanas komiteja A* - Tāda punktu skaita piešķiršana, kas ir mazāks par augstākstāvošas vadības ieteikumu)
   (2008/C 8/55)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: José María Carpi Badía, Luksemburga (Luksemburga) (pārstāvji — B. Cortese un C. Cortese, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Berscheid un K. Herrmann)
   Priekšmets
   Iecēlējinstitūcijas lēmuma, ar ko prasītājam, Komisijas ierēdnim, kas kļūdas dēļ nebija iekļauts attiecīgā ģenerāldirektorāta amatā paaugstināmo ierēdņu sarakstā, piešķirts mazāks prioritātes punktu skaits, nekā bija vēlējies tā ģenerāldirektorāts, un ar ko nepietiek, lai viņš tiktu paaugstināts amatā 2005. gadā, atcelšana.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

                  atcelt Eiropas Kopienu Komisijas lēmumu, ar kuru Carpi Badía tiek piešķirts nepietiekams prioritātes punktu skaits, lai viņš 2005. gadā tiktu paaugstināts amatā;

               2)

                  atcelt Eiropas Kopienu Komisijas lēmumu, ar ko tiek izveidots 2005. gadā amatā paaugstināto ierēdņu saraksts, kas publicēts 2005. gada 23. novembra administratīvajā paziņojumā Nr. 85-2005, ciktāl tajā nav iekļauts Carpi Badía vārds;

               3)

                  Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina Carpi Badía tiesāšanās izdevumus, kā arī sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 281, 18.11.2006., 48. lpp.


title: Lieta T-845/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 30. novembra rīkojums – August Brötje/ITSB (“HydroComfort”) Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes “HydroComfort” reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība

text:
               1.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/57

         Vispārējās tiesas 2015. gada 30. novembra rīkojums – August Brötje/ITSB (“HydroComfort”)
   (Lieta T-845/14) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “HydroComfort” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2016/C 038/76)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: August Brötje GmbH (Rastede, Vācija) (pārstāvji – S. Pietzcker un C. Spintig, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – W. Schramek, D. Walicka un A. Schifko)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelācijas piektās padomes 2014. gada 23. oktobra lēmumu lietā R 1302/2014–5 attiecībā uz pieteikumu vārdisku apzīmējumu “HydroComfort” reģistrēt kā Kopienas preču zīmi

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               August Brötje GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 89, 16.3.2015.


title: Lieta T-467/07 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 14. marta rīkojums — Du Pont de Nemours (France) u.c./Komisija (Pagaidu noregulējums — Direktīva 91/414/EEK — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Pieņemamība — Steidzamības neesamība)

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/20

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 14. marta rīkojums — Du Pont de Nemours (France) u.c./Komisija
   (Lieta T-467/07 R)
   (Pagaidu noregulējums - Direktīva 91/414/EEK - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Pieņemamība - Steidzamības neesamība)
   (2008/C 116/37)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Du Pont de Nemours (France) SAS (Puto, Francija); Du Pont Portugal — Serviços, Sociedada Unipessoal, Ld.
      a (Lisabona, Portugāle), Du Pont Ibérica SL (Barselona, Spānija), E. I. du Pont de Nemours & Co USA (Vilmingtona, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis); Du Pont de Nemours Italiana Srl (Milāna, Itālija); Du Pont De Nemours (Nederland) BV (Dortrehta, Nīderlande); Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH (Hohes Badhomburga, Vācija); DuPont Poland sp. z o.o. (Varšava, Polija); DuPont Romania Srl (Bukareste, Rumānija); DuPont International Operations SARL (Gransakonē, Šveice), Du Pont de Nemours International SA (Gransakonē, Šveice), DuPont Solutions (France) SAS (Puto); Dy-Pont Agkro Ellas AE (Halandri, Grieķija) (pārstāvji — D. Waelbroeck un I. Antypas, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Parpala un B. Doherty)
   Priekšmets
   Pieteikums par Komisijas 2007. gada 19. septembra Lēmuma attiecībā uz metomila neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atļaujas atsaukšanu augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur šo vielu (OV L 255, 40. lpp.), piemērošanas apturēšanu līdz sprieduma pasludināšanai pamata lietā.
   Rezolutīvā daļa

               1)

               pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.


title: apvienotās lietas no T-318/06 līdz T-321/06: Pirmās instances tiesas 2009. gada 24. marta spriedums — Moreira da Fonseca/ITSB — General Óptica ( GENERAL OPTICA ) (Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiskas preču zīmes GENERAL OPTICA dažādās krāsās — Agrāks tirdzniecības nosaukums Generalóptica — Relatīvs atteikuma pamatojums — Agrāka apzīmējuma vietējs mērogs — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 4. punkts un 52. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/32

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 24. marta spriedums — Moreira da Fonseca/ITSB — General Óptica (“GENERAL OPTICA”)
   (apvienotās lietas no T-318/06 līdz T-321/06) (1)

   (Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas grafiskas preču zīmes “GENERAL OPTICA” dažādās krāsās - Agrāks tirdzniecības nosaukums “Generalóptica” - Relatīvs atteikuma pamatojums - Agrāka apzīmējuma vietējs mērogs - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 4. punkts un 52. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
   2009/C 113/64
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alberto Jorge Moreira da Fonseca Lda, Santo Tirso (Portugāle) (pārstāvji — M. Oehens Mendešs [M. Oehen Mendes] un D. Džefrīza [D. Jeffries], advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — Ž. Novaišs Gonsalvešs [J. Novais Gonçalves])

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: General Óptica, SA, Barselona (Spānija) (pārstāvji — M. Kureļs Agilā [M. Curell Aguilà] un K. Fābrega Sabatē [X. Fàbrega Sabaté], advokāti)

      Priekšmets

   Četras prasības par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 8. augusta lēmumiem lietās R 944/2005-1, R 945/2005-1, R 946/2005-1 un R 947/2005-1 attiecībā uz četriem spēkā neesamības atzīšanas procesiem starp Alberto Jorge Moreira da Fonseca, Lda
       un General Óptica, SA

      Rezolutīvā daļa

               1)

               prasības noraidīt;

               2)

               Alberto Jorge Moreira da Fonseca, Lda atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 236, 30.12.2006.


title: Lieta C-114/14: Prasība, kas celta 2014. gada 10. martā – Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste

text:
               5.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 135/26

         Prasība, kas celta 2014. gada 10. martā – Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste
   (Lieta C-114/14)
   2014/C 135/31
   Tiesvedības valoda – zviedru

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Enegren, L. Lozano Palacios)

      Atbildētāja: Zviedrijas Karaliste

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, neatbrīvojot no nodokļa pasta pakalpojumus, ko sniedz valsts pasta dienesti, un ar šiem pakalpojumiem saistīto preču piegādi, un neatbrīvojot tādu pastmarku piegādi par nominālvērtību, kas derīgas pasta pakalpojumiem valsts teritorijā, Zviedrijas Karaliste nav izpildījusi saskaņā ar Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 132. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 135. panta 1. punkta h) apakšpunktā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Zviedrijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Eiropas Komisija ir cēlusi prasību pret Zviedrijas Karalisti saskaņā ar LESD 258. pantu šādu iemeslu dēļ.
   Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta a) apakšpunktā ir paredzēts, ka dalībvalstis atbrīvo no nodokļa valsts pasta dienestu sniegtos pakalpojumus un ar tiem saistīto preču piegādi.
   Direktīvas 2006/112 135. panta 1. punkta h) apakšpunktā ir paredzēts, ka dalībvalstis atbrīvo no nodokļa tādu pastmarku piegādi par nominālvērtību, kas derīgas pasta pakalpojumiem.
   Zviedrijas Karaliste ir uzticējusi Posten AB vispārējā sabiedriskā pakalpojuma sniegšanas pienākumus, kuri atbilst noteiktas kvalitātes pasta pakalpojumu sniegšanai pastāvīgi visā teritorijā par visiem lietotājiem pieejamām cenām saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvas 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai (2) 3. pantu.
   Komisija uzskata, ka Posten AB, kurai ir uzticēts vispārējā pakalpojuma sniegšanas pienākums, kas norādīts Direktīvas 97/67 3. pantā, ir valsts pasta pakalpojums Direktīvas 2006/112 132. panta nozīmē.
   Zviedrijas Karaliste nav atbrīvojusi no nodokļa Posten AB sniegtos pasta pakalpojumus, kā arī tādu pastmarku piegādi par nominālvērtību, kas derīgas pasta pakalpojumiem valsts teritorijā.

      (1)  OV L 347, 1. lpp.

      (2)  OV L 15, 14. lpp.


title: Lieta F-22/12: Prasība, kas celta 2012. gada 17. februārī — Z.Z. /Komisija un CEPOL

text:
               12.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 138/35

         Prasība, kas celta 2012. gada 17. februārī — Z.Z./Komisija un CEPOL

   (Lieta F-22/12)
   2012/C 138/81
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Z. Z. (pārstāvji — L. Levi, M. Vandenbussche, lawyers)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Eiropas Policijas akadēmija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumus, ar kuriem noraidīts prasītāja lūgums piešķirt apgādājamā bērna pabalstu un pabalstu izglītībai par savas laulātās trim bērniem par laika periodu, kurā viņi turpināja dzīvot Filipīnās

      Prasījumi:

               —

               atcelt PMO (Individuālo tiesību pārvaldes un maksājumu birojs) klusējot izteikto 2011. gada 25. marta lēmumu un skaidri izteikto 2011. gada 11. jūlija lēmumu, kas apstiprināts ar 2011. gada 9. novembra lēmumu, ar kuru noraidīta sūdzība, daļā, kurā ar minētajiem lēmumiem ir noraidīts prasītāja lūgumu piešķirt apgādājamā bērna pabalstu un pabalstu izglītībai par savas laulātās trim bērniem par laika periodu, kurā viņi turpināja dzīvot Filipīnās;

               —

               tādējādi atzīt prasītāja tiesības saņemt minētos pabalstus;

               —

               atlīdzināt prasītājam nodarīto morālo kaitējumu, ar atpakaļejošu spēku izmaksājot iepriekš minētos pabalstus, sākot no 2009. gada 1. aprīļa, kas aptuveni novērtēts EUR 33 673,31 apmērā un kavējuma naudu atbilstoši Eiropas Centrālās bankas noteiktajai pamatlikmei, palielinot to par diviem procentiem;

               —

               atlīdzināt prasītājam nodarīto morālo kaitējumu, kas novērtēts EUR 20 000 apmērā;

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-66/08: Prasība, kas celta 2008. gada 5. februārī — British Sky Broadcasting Group /ITSB — Vortex ( SKY )

text:
               9.5.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 116/21

         Prasība, kas celta 2008. gada 5. februārī — British Sky Broadcasting Group/ITSB — Vortex (“SKY”)
   (Lieta T-66/08)
   (2008/C 116/39)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: British Sky Broadcasting Group plc, Isleworth (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — J. Barry. Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Vortex SA, Parīze (Francija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               tā kā Apelāciju pirmā padome ir pārkāpusi Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 un/vai noteikumus par tās piemērošanu, nolemt, ka:

                           —

                           Apelāciju pirmās padomes lēmumā negrozot galīgo Apelāciju pirmās padomes secinājumu noraidīt iebildumu, atcelt apstrīdēto lēmumu daļā (konkrētāk, tā 18. un 19. punktu), ar kuru noraidīti prasītāja argumenti par Vienošanos;

                           —

                           grozīt apstrīdēto lēmumu, nolemjot, ka Vienošanās ir piemērojama tām preču zīmēm, kuras nav identificētas Vienošanās un attiecas arī uz nākotnē iegūstamajām reģistrācijām; ka Vienošanās liedz iebildumu iesniedzējam jebkādā veidā vērsties pret vai iebilst pret to, ka BSkyB izmanto vai reģistrē preču zīmes, kas ietver “SKY”, izņemot “SKYROCK” un “SKYZIN”, atbilstoši Francijas tiesu izlemtajam; un ir galīgs un saistošs izlīgums starp BSkyB un iebildumu iesniedzēju, atbilstoši Francijas tiesu izlemtajam (ietverot Francijas tiesu augstāko līmeni);

                           —

                           grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai tiktu apskatīti un atrisināti visi pamati, kurus BSkyB izvirzījusi savā atbildē uz iebildumu;

                           —

                           piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un maksājumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “SKY” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 18., 25., 28., 35., 38., 41. un 42. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 166 378

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: Vortex SA

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas un valsts vārdiskas preču zīmes “SKYROCK” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 18., 25., 28., 35., 38., 41. un 42. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumu attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 38. un 41. klasē, kā arī attiecībā uz “reklāmu”, kas ietilpst 35. klasē

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un pilnībā noraidīt iebildumu

      Izvirzītie pamati: neapstrīdot apstrīdētā lēmuma rezolutīvo daļu, prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padomes pamatojums ir pretrunā ar Padomes Regulu nr. 40/94 un noteikumiem par tās piemērošanu.


title: Lieta T-238/07: Pirmās instances tiesas 2009. gada 9. jūlija spriedums — Ristic u.c./Komisija (Veterinārās pārbaudes — Aizsargpasākumi — Lēmums 2007/362/EK — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas — Prasība par zaudējumu atlīdzību — Samērīguma princips — Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips — Rūpības pienākums — Īpašumtiesības un tiesības veikt saimniecisko darbību)

text:
               29.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 205/33

         Pirmās instances tiesas 2009. gada 9. jūlija spriedums — Ristic u.c./Komisija
   (Lieta T-238/07) (1)

   (Veterinārās pārbaudes - Aizsargpasākumi - Lēmums 2007/362/EK - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas - Prasība par zaudējumu atlīdzību - Samērīguma princips - Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips - Rūpības pienākums - Īpašumtiesības un tiesības veikt saimniecisko darbību)
   2009/C 205/60
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Ristic AG, Burgthann (Vācija); Piratic Meeresfrüchte Import GmbH, Burgthann (Vācija); Prime Catch Seafood GmbH, Burgthann (Vācija); un Rainbow Export Processing, SA (pārstāvis — H. Schmidt, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — F. Erlbacher un A. Szmytkowska)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība atcelt Komisijas 2007. gada 16. maija Lēmumu 2007/362/EK, ar ko groza Lēmumu 2004/432/EK par trešo valstu iesniegto atliekvielu uzraudzības plānu apstiprināšanu saskaņā ar Padomes Direktīvu 96/23/EK (OV L 138, 18. lpp.), un, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               tiesvedību lietā par prasību atcelt tiesību aktu izbeigt;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               Ristic AG, Piratic Meeresfrüchte Import GmbH, Prime Catch Seafood GmbH, un Rainbow Export Processing, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus, to skaitā tos, kas saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību.

      (1)  OV C 211, 08.09.2007.


title: Lieta T-51/09: Prasība, kas celta 2009. gada 9. februārī — Komisija/ Antiche Terre

text:
               4.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/32

         Prasība, kas celta 2009. gada 9. februārī — Komisija/Antiche Terre

   (Lieta T-51/09)
   (2009/C 82/57)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Dal Ferro, advokāts, V. Joris, pārstāvis)

      Atbildētāja: Antiche Terre scarl Società Agricola Cooperativa, Arezzo (Itālija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               piespriest atbildētājai atmaksāt pamatsummu EUR 479 332,40 apmērā, kā arī procentus, kas maksājami atbilstoši Līguma vispārīgo noteikumu 5.4.3. punktā noteiktajai likmei (ECB likme + 2 %), sākot no šīs summas saņemšanas brīža (no 1997. gada 4. decembra attiecībā uz summu EUR 461 979 000 apmērā un no 1997. gada 18. decembra attiecībā uz summu EUR 17 353,40 apmērā) līdz 2003. gada 1. aprīlim, kā arī procentus, kas maksājami atbilstoši iepriekš minētajai likmei, sākot no 2004. gada 4. janvāra līdz faktiskai nomaksai, atskaitot summu EUR 461 979 apmērā, kas samaksāta 2005. gada 25. janvārī;

               —

               pakārtoti — piespriest atbildētajai atmaksāt pamatsummu EUR 479 332,40 apmērā, kā arī procentus, kas maksājami atbilstoši Itālijas likumiskajai procentu likmei, sākot no 2004. gada 4. janvāra līdz faktiskai nomaksai, atskaitot summu EUR 461 979 apmērā, kas samaksāta 2005. gada 25. janvārī;

               —

               piespriest Antiche Terre scarl Società Agricola Cooperativa atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Ar šo prasību, kas iesniegta saskaņā ar EKL 238. pantu, Komisija lūdz atmaksāt kooperatīvam ar ierobežotu atbildību Antiche Terre scarl Società Agricola Cooperativa (turpmāk tekstā — “Antiche Terre” vai “prasītāja”) THERMIE programmas ietvaros avansā samaksāto summu elektroenerģijas ražošanas iekārtas (10 MWe) būvniecībai, izmantojot innovatīvu biomasas sadedzināšanas procesu. Attiecīgo līgumu (Nr. BM/188/96) noslēdza Komisija, Antiche Terre (kā koordinators) un vēl divas attiecīgi Somijā un Spānijā reģistrētas sabiedrības.

      Antiche Terre vairākas savas darbības uzsāka ar ievērojamu nokavēšanos un lūdza vairākus pagarinājumus sava darba pabeigšanai, kurus tā arī saņēma. Tā arī ierosināja būtiskas izmaiņas attiecībā uz iekārtu, kas nozīmētu atteikšanos no innovatīvā biomasas sadedzināšanas procesa un elektroenerģijas ražošanu stipri mazākā apmērā par sākotnēji plānoto.
   Komisija nevarēja piekrist šādām būtiskām projekta izmaiņām, kurš nevarētu saņemt nekādu finansējumu no THERMIE programmas.
   Līdz ar to, tā kā tika konstatēts, ka Antiche Terre nebūtu īstenojusi šīs iekārtas būvniecību saskaņā ar sākotnēji iesniegtā projekta noteikumiem, Komisijai nācās izbeigt līgumu BM/188/96, turklāt norādot, ka sākotnējā projekta nepabeigšana var būt par pamatu Antiche Terre avansā samaksātās summas atmaksai pilnībā vai daļēji.
   Tādēļ Komisija vairākkārtēji lūdza Antiche Terre atmaksāt avansā saņemtās summas EUR 479 332,40 apmērā, bet tā arī nesaņēma nevienu maksājumu. Pēc drošības naudas izmantošanas un vēlākiem lūgumiem par attiecīgās summas atmaksu Komisija ir cēlusi šo prasību Pirmās instances tiesā.


title: Lieta T-561/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. augustā – L-Shop-Team/EUIPO (“bags2GO”)

text:
               16.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/44

         Prasība, kas celta 2017. gada 15. augustā – L-Shop-Team/EUIPO (“bags2GO”)
   (Lieta T-561/17)
   (2017/C 347/58)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: L-Shop-Team GmbH (Dortmunde, Vācija) (pārstāvis – A. Sautter, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “bags2GO” – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 356 901

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 14. jūnija lēmums lietā R 1650/2016-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-85/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 16. maija spriedums – AW/EUIPO – Pharma Mar (“YLOELIS”) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “YLOELIS” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “YONDELIS” — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

text:
               10.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/18

         Vispārējās tiesas 2017. gada 16. maija spriedums – AW/EUIPO – Pharma Mar (“YLOELIS”)
   (Lieta T-85/15) (1)

   (Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “YLOELIS” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “YONDELIS” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
   (2017/C 221/22)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Alfa Wassermann SpA (AW) (Alanno, Itālija), kurai atļauts aizstāt Alfa Wassermann Hungary Kft (pārstāvji – M. Best, U. Pfleghar un S. Schäffner, advokāti)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Palmero Cabezas)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Pharma Mar, SA (Colmenar Viejo, Spānija) (pārstāvis – N. González-Alberto Rodríguez, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 18. decembra lēmumu lietā R 1100/2014-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Pharma Mar un Alfa Wassermann Hungary

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Alfa Wassermann SpA (AW) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 118, 13.4.2015.


title: Lieta C-77/09: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums ( Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gowan Comércio Internacional e Serviços Lda/Ministero della Salute (Augu aizsardzības līdzekļi — Direktīva 2006/134/EK — Spēkā esamība — Fenarimola kā aktīvās vielas lietošanas ierobežojumi)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/3

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Gowan Comércio Internacional e Serviços Lda/Ministero della Salute

   (Lieta C-77/09) (1)

   (Augu aizsardzības līdzekļi - Direktīva 2006/134/EK - Spēkā esamība - Fenarimola kā aktīvās vielas lietošanas ierobežojumi)
   2011/C 63/04
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Gowan Comércio Internacional e Serviços Lda

      Atbildētāja: Ministero della Salute

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvas 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV L 230, 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2006. gada 11. decembra Direktīvu 2006/134/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu fenarimolu kā aktīvo vielu (OV L 349, 32. lpp.), I pielikuma spēkā esamība attiecībā uz ierobežojumiem iekļaut tajā aktīvo vielu fenarimolu

      Rezolutīvā daļa:

   Prejudiciālā jautājuma izskatīšanā nav atklājies neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Komisijas 2006. gada 11. decembra Direktīvas 2006/134/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu fenarimolu kā aktīvo vielu, spēkā esamību.

      (1)  OV C 102, 01.05.2009.


title: Lieta C-309/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Somijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Tiešie nodokļi — PVN — Direktīva 2006/112/EK — 306.-310. pants — Īpašs režīms ceļojumu aģentūrām — Atšķirības valodu versijās — Valsts tiesību akti, kuros paredzēta īpaša režīma piemērošana personām, kas nav ceļotāji — Jēdzieni “ceļotājs” un “klients” )

text:
               23.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 344/8

         Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 26. septembra spriedums — Eiropas Komisija/Somijas Republika
   (Lieta C-309/11) (1)

   (Valsts pienākumu neizpilde - Tiešie nodokļi - PVN - Direktīva 2006/112/EK - 306.-310. pants - Īpašs režīms ceļojumu aģentūrām - Atšķirības valodu versijās - Valsts tiesību akti, kuros paredzēta īpaša režīma piemērošana personām, kas nav ceļotāji - Jēdzieni “ceļotājs” un “klients”)
   2013/C 344/11
   Tiesvedības valoda — somu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — L. Lozano Palacios un I. Koskinen)

      Atbildētāja: Somijas Republika (pārstāvis — J. Heliskoski)

      Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek un T. Müller, kā arī J. Očková), Grieķijas Republika (pārstāvis — E.-M. Mamouna), Spānijas Karaliste (pārstāve — S. Centeno Huerta), Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un J.-S. Pilczer), Polijas Republika (pārstāvji — A. Kraińska un A. Kramarczyk, kā arī M. Szpunar un B. Majczyna)

      Priekšmets

   Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 306.–310. panta pārkāpums — Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts piemērot īpašu nodokļu režīmu ceļojumu aģentūrām attiecībā uz to darījumiem ar personām, kas nav ceļotāji

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Eiropas Komisija atlīdzina Somijas Republikas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Čehijas Republika, Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika un Polijas Republika sedz savus tiesāšanas izdevumus pašas.

      (1)  OV C 252, 27.8.2011.


title: Lieta T-43/17: Prasība, kas celta 2017. gada 24. janvārī – No Limits/EUIPO – Morellato (“NO LIMITS”)

text:
               27.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/17

         Prasība, kas celta 2017. gada 24. janvārī – No Limits/EUIPO – Morellato (“NO LIMITS”)
   (Lieta T-43/17)
   (2017/C 095/26)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: No Limits International Investments SA (Bissone, Šveice) (pārstāvis – F. Canu, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

      Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Morellato SpA (Fratte di Santa Giustina in Colle, Itālija)

      Informācija par procesu EUIPO

      Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “NO LIMITS” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 67 967

      Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

      Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2016. gada 21. novembra lēmums lietā R 2007/2015-5

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt izdevumus, kas radušies procesā R 2007/2015-5 Apelācijas padomē un procesā 2919C Anulēšanas nodaļā, kā arī tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Eiropas Savienības Vispārējā tiesā.

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta pārkāpums un/vai nepareiza piemērošana – kļūda apstrīdētajā lēmumā saistībā ar noteikto datumu Eiropas Savienības preču zīmes spēkā neesamības novērtēšanai;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 53. panta pārkāpums un/vai nepareiza piemērošana – pamatojuma neesamība, tā nepietiekamība vai pretrunīgums saistībā ar to, vai attiecībā uz Eiropas Savienības preču zīmi piemērojami Corte d’Appello di Milano (Apelācijas tiesa Milānā, Itālija) secinājumi spriedumā Nr. 4455/2013, kurš ir kļuvis galīgs;

               —

               pamatojuma neesamība, tā nepietiekamība vai pretrunīgums saistībā ar Regulas Nr. 207/2009 54. panta 2. punkta piemērojamību attiecībā uz Eiropas Savienības preču zīmi;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 53. panta pārkāpums un/vai nepareiza piemērošana – kļūdains un pretrunīgs pamatojums.


title: Lieta C-388/08 PPU: Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 1. decembra spriedums ( Korkein oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kriminālprocess pret Artur Leymann , Aleksei Pustovarov (Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās — Pamatlēmums 2002/584/TI — 27. pants — Eiropas apcietināšanas orderis un nodošanas procedūras starp dalībvalstīm — Specialitātes princips — Piekrišanas procedūra)

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/23

         Tiesas (trešā palāta) 2008. gada 1. decembra spriedums (Korkein oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Kriminālprocess pret Artur Leymann, Aleksei Pustovarov

   (Lieta C-388/08 PPU) (1)

   (Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Pamatlēmums 2002/584/TI - 27. pants - Eiropas apcietināšanas orderis un nodošanas procedūras starp dalībvalstīm - Specialitātes princips - Piekrišanas procedūra)
   (2009/C 44/38)
   Tiesvedības valoda — somu
   Iesniedzējtiesa
   Korkein oikeus
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Artur Leymann, Aleksei Pustovarov

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Korkein oikeus — Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV L 190, 1. lpp) 27. panta 2., 3. un 4. punkta interpretācija — Apsūdzības pamatā esošā nodarījuma apstākļi ir mainījušies tādā veidā, ka apsūdzībā runa ir par citiem apstākļiem, kuri nav apcietināšanas ordera pamatā — Jēdziens “nodarījum[s], [..] kas nav nodarījums, par kuru [tā] nodota” — Vajadzība uzsākt piekrišanas procedūru
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               lai noteiktu, vai attiecīgais nodarījums ir “nodarījum[s], [..] kas nav nodarījums, par kuru tā nodota” 27. panta 2. punkta izpratnē Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmumā 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kā dēļ būtu jāpiemēro šī pamatlēmuma 27. panta 3. punkta g) apakšpunkta un 4. punktā paredzētā piekrišanas procedūra, ir jāpārbauda, vai nodarījuma sastāva elementi atbilstoši to aprakstam nodošanas dalībvalsts tiesībās ir tie paši, par kuriem persona tika nodota, un, vai pietiekami atbilst apcietināšanas orderī un vēlākajā procesuālajā dokumentā ietvertā informācija. Izmaiņas laika un vietas apstākļos ir pieļaujamas tiktāl, ciktāl tās izriet no ordera izdošanas dalībvalstī procesa ietvaros savāktajiem pierādījumiem attiecībā uz apcietināšanas orderī aprakstītajām darbībām, ja nemaina nodarījuma raksturu un nerada pamatlēmuma 3. un 4. pantā paredzētos neizpildīšanas pamatus;

               2)

               tādos apstākļos kā pamata lietā minētie, izmaiņas tāda noziedzīga nodarījuma, kas saistīts ar attiecīgo narkotisko vielu grupu, aprakstā pašas par sevi vien nevar nozīmēt “nodarījumu, [..] kas nav nodarījums, par kuru nodota” Pamatlēmuma 2002/584 27. panta 2. punkta izpratnē;

               3)

               pamatlēmuma 2002/584 27. panta 3. punkta c) apakšpunktā paredzētais izņēmums ir interpretējams tādējādi, ka gadījumā, ja pastāv “nodarījum[s], [..] kas nav nodarījums, par kuru nodota”, ir jālūdz piekrišana atbilstoši šī pamatlēmuma 27. panta 4. punktam un jāsaņem, ja ir jāizpilda ar brīvības atņemšanu saistīts sods vai pasākums. Pret nodoto personu par nodarījumu var uzsākt kriminālvajāšanu un to notiesāt pirms piekrišanas saņemšanas, ja vien kriminalvajāšanas stadijā vai spriedumā par šo noziedzīgo nodarījumu tai netiek piemērots ar brīvības ierobežošanu saistīts pasākums. Katrā ziņā 27. panta 3. punkta c) apakšpunktā paredzētajam izņēmumam nav pretrunā situācija, ja nodotajai personai piemēro ar brīvības ierobežošanu saistītu pasākumu pirms piekrišanas saņemšanas, ja šis pasākums ir juridiski pamatots ar pārējiem Eiropas apcietināšanas orderī ietvertajiem apsūdzības punktiem.

      (1)  OV C 272, 25.10.2008.


title: Lieta C-305/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 26. maijā iesniedza Okresný súd Bratislava (Slovākija) – FENS spol. s r.o./Slovākijas Republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

text:
               14.8.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 269/7

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 26. maijā iesniedza Okresný súd Bratislava (Slovākija) – FENS spol. s r.o./Slovākijas Republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

   (Lieta C-305/17)
   (2017/C 269/10)
   Tiesvedības valoda – slovāku

      Iesniedzējtiesa

      Okresný súd Bratislava

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: FENS spol. s r.o.

      Atbildētāja: Slovākijas Republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai LESD 30. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz tādu valsts tiesību normu kā Slovākijas Republikas valdības noteikumu Nr. 317/2007 par elektroenerģijas tirgus darbību 12. panta 9. punkts, ar ko tiek ieviests īpašs maksājums par elektroenerģijas eksportu no Slovākijas Republikas teritorijas, neatkarīgi no tā, vai elektroenerģija tiek eksportēta no Slovākijas Republikas teritorijas uz Eiropas Savienības dalībvalstīm, vai uz trešajām valstīm, gadījumā, ja elektroenerģijas eksportētājs nepierāda, ka eksportētā elektroenerģija tika importēta Slovākijas Republikas teritorijā, proti, maksājums, ko piemēro vienīgi elektroenerģijai, kas ir ražota Slovākijas Republikas teritorijā, un no turienes eksportēta?

               2)

               Vai arī tāds maksājums kā tas, kurš ir ieviests ar Slovākijas Republikas valdības noteikumu Nr. 317/2007 par elektroenerģijas tirgus darbības noteikumiem 12. panta 9. punktu, proti, maksājums, kuru piemēro vienīgi elektroenerģijai, kas ir ražota Slovākijas Republikā un eksportēta no Slovākijas Republikas teritorijas, bez atšķirībām starp eksportu uz trešām valstīm un eksportu uz Eiropas Savienības dalībvalstīm, ir maksājums ar muitas nodevai līdzvērtīgu iedarbību LESD 28. panta 1. punkta izpratnē?

               3)

               Vai tāda valsts tiesību norma kā Slovākijas Republikas valdības noteikumu Nr. 317/2007 par elektroenerģijas tirgus darbības noteikumiem 12. panta 9. punkts atbilst brīvas preču aprites principam, kas ir paredzēts LESD 28. punktā?


title: Lieta C-1/15: Prasība, kas celta 2015. gada 6. janvārī – Eiropas Komisija/Austrijas Republika

text:
               2.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 73/19

      Prasība, kas celta 2015. gada 6. janvārī – Eiropas Komisija/Austrijas Republika
      (Lieta C-1/15)
      (2015/C 073/26)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – F. Erlbacher un A. Aresu)

         Atbildētāja: Austrijas Republika

         Prasītājas prasījumi

      Prasītāja lūdz:

                  —

                  atzīt, ka, pieņemot un paturot spēkā Federālā likuma par uzņēmējdarbību un uzturēšanos Austrijā (Bundesgesetz über die Niederlassung und den Aufenthalt in Österreich) 1. panta 2. punkta 1. apakšpunktu, 2. panta 1. punkta 9. apakšpunktu, 10. panta 3. punkta 4. apakšpunktu, 14. pantu, lasot to kopā ar 14.a un 14.b pantu, kā arī 21. panta 1. punktu un 21.a pantu, Austrijas Republika nav izpildījusi Papildprotokola (1) 41. panta 1. punktā un Lēmuma Nr. 1/80 13. pantā paredzētos pienākumus;

                  —

                  piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Atsevišķas Federālā likuma par uzņēmējdarbību un uzturēšanos Austrijā tiesību normas neesot saderīgas ar Savienības tiesībām, ciktāl tās attiecas uz Turcijas pilsoņiem. It īpaši tas esot saistīts ar:

                  —

                  pieteikuma iesniedzēja pienākumu pirmos pieteikumus par ieceļošanu federālajā teritorijā iesniegt ārvalstīs esošajā teritoriālajā pārstāvniecībā un sagaidīt lēmumu ārvalstīs;

                  —

                  minimālā 21 gadu vecuma noteikšanu personām, kas iesniedz pieteikumu uzturēšanās atļaujas piešķiršanai ģimenes atkalapvienošanās nolūkā;

                  —

                  apliecinājumu par vācu valodas zināšanām, iesniedzot pirmo pieteikumu par uzturēšanās atļaujas piešķiršanu, kā arī ar “integrācijas vienošanās” (“Integrationsvereinbarung”) ieviešanu.

            Austrijas Republikas izteiktais iebildums, ka tā ar Bundesministerium für Inneres (Federālā Iekšlietu ministrija) apkārtrakstu ir aicinājusi uzņēmējdarbības un uzturēšanās iestādes Turcijas pilsoņu pieteikumus izskatīt individuāli un atbilstoši Savienības tiesībām, nenovērš Papildprotokola 41. panta 1. punktā un Lēmuma Nr. 1/80 13. pantā paredzēto pienākumu neizpildi.

         (1)  Padomes 1972. gada 19. decembra Regula (EEK) Nr. 2760/72, ar kuru noslēdz 1970. gada 23. novembrī parakstīto papildprotokolu un finanšu protokolu Nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju un paredz pasākumus, kas pieņemami to spēkā stāšanās nolūkā (OV L 293, 1. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 11 nod., 11. sēj., 41. lpp.).


title: Lieta C-368/11: Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 16. februāra rīkojums ( Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Raffaele Arrichiello (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Azartspēles — Derību par sporta pasākumiem rīkošana — Prasība noslēgt koncesiju — Koncesiju piešķiršanā pieļauta Savienības tiesību pārkāpuma sekas — 16300 papildkoncesiju piešķiršana — Vienlīdzīgas attieksmes princips un pārskatāmības pienākums — Tiesiskās drošības princips — Iepriekšējo koncesiju īpašnieku aizsardzība — Valsts tiesiskais regulējums — Obligātais minimālais attālums starp derību rīkošanas vietām — Pieļaujamība — Pārrobežu darbības, kuras pielīdzināmas darbībām, uz kurām attiecas koncesija — Valsts tiesiskajā regulējumā noteikts aizliegums — Pieļaujamība)

text:
               26.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 151/13

         Tiesas (astotā palāta) 2012. gada 16. februāra rīkojums (Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — kriminālprocess pret Raffaele Arrichiello

   (Lieta C-368/11) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Azartspēles - Derību par sporta pasākumiem rīkošana - Prasība noslēgt koncesiju - Koncesiju piešķiršanā pieļauta Savienības tiesību pārkāpuma sekas - 16 300 papildkoncesiju piešķiršana - Vienlīdzīgas attieksmes princips un pārskatāmības pienākums - Tiesiskās drošības princips - Iepriekšējo koncesiju īpašnieku aizsardzība - Valsts tiesiskais regulējums - Obligātais minimālais attālums starp derību rīkošanas vietām - Pieļaujamība - Pārrobežu darbības, kuras pielīdzināmas darbībām, uz kurām attiecas koncesija - Valsts tiesiskajā regulējumā noteikts aizliegums - Pieļaujamība)
   2012/C 151/22
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Lietas dalībnieks pamata procesā

      Raffaele Arrichiello

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale di Santa Maria Capua Vetere — Personu brīva pārvietošanās — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Derību rīkošana — Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru no tiesībsargājošām iestādēm ir jāsaņem atļauja un koncesija šīs darbības veikšanai — Aizsardzība, kas ir nodrošināta tiesību subjektiem, kuri atļaujas un koncesijas ieguva, pamatojoties uz procedūru, ar kuru prettiesiski tika izslēgta daļa no saimnieciskās darbības veicējiem šajā pašā nozarē — Saderība ar EKL 43. un 49. pantu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               EKL 43. un 49. pants, kā arī vienlīdzīgas attieksmes un efektivitātes principi ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj, ka dalībvalsts, kura, pārkāpjot Savienības tiesības, vienai uzņēmumu kategorijai nav piešķīrusi koncesijas saimnieciskās darbības veikšanai un kura vēlas novērst šo pārkāpumu, izsludinot konkursu uz ievērojamu skaitu jaunu koncesiju, aizsargā darbību uzsākušo uzņēmumu iegūto komercstāvokli, tostarp paredzot minimālus attālumus starp jauno koncesionāru un darbību uzsākušo uzņēmumu pārdošanas vietām;

               2)

               EKL 43. un 49. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj, ka pret personām, kuras ir saistītas ar uzņēmumu, kurš ir ticis izslēgts no publiskā iepirkuma procedūras, pārkāpjot Savienības tiesības, tiek piemēroti sodi par organizētu derību rīkošanu, nesaņemot koncesiju vai policijas atļauju, pat pēc jaunas publiskā iepirkuma procedūras, kuras mērķis ir bijis novērst šo Savienības tiesību pārkāpumu, jo ar šo publiskā iepirkuma procedūru un tās rezultātā īstenoto jaunu koncesiju piešķiršanu faktiski nav tikusi novērsta šāda uzņēmuma prettiesiska izslēgšana no iepriekšējās publiskā iepirkuma procedūras;

               3)

               no EKL 43. un 49. panta, vienlīdzīgas attieksmes principa, pārskatāmības pienākuma, kā arī tiesiskās drošības principa izriet, ka tādas līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras kā pamatlietā aplūkotā procedūra nosacījumi un kārtība, it īpaši tādi noteikumi kā vienošanās starp Valsts monopolu autonomo pārvaldi un veiksmīgo konkursa dalībnieku par koncesiju attiecībā uz azartspēlēm par notikumiem, kas nav zirgu skriešanās sacīkstes, projekta 23. punkta 2. apakšpunkta a) punkts un 3. apakšpunkts, kuros paredzēta šādas publiskā iepirkuma procedūras noslēgumā piešķirto koncesiju zaudēšana, ir jāformulē skaidri, precīzi un viennozīmīgi, bet tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

      (1)  OV C 282, 24.09.2011.


title: lieta C-260/05 P: Apelācija, ko 2005. gada 20. jūnijā ierosināja Sniace S.A., par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (piektā paplašinātā palāta) 2005. gada 14. aprīļa spriedumu lietā T-88/01 Sniace S.A./Eiropas Kopienu Komisija

text:
               6.8.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 193/22

         Apelācija, ko 2005. gada 20. jūnijā ierosināja Sniace S.A., par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (piektā paplašinātā palāta) 2005. gada 14. aprīļa spriedumu lietā T-88/01 Sniace S.A./Eiropas Kopienu Komisija
   (lieta C-260/05 P)
   (2005/C 193/34)
   tiesvedības valoda — spāņu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 20. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta Sniace S.A., ko pārstāv D. H. Baro Fuentess [D. J. Baró Fuentes], abogado, apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (piektā paplašinātā palāta) 2005. gada 14. aprīļa spriedumu lietā T-88/01 Sniace S.A./Eiropas Kopienu Komisija.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atcelt Pirmās instances tiesas 2005. gada 14. aprīļa spriedumu lietā T-88/01;

               2)

               apmierināt pirmajā instancē izvirzītos prasījumus vai, ja nepieciešams, nosūtīt lietu atkārtotai izskatīšanai pēc būtības Pirmās instances tiesā;

               3)

               apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzēja 2001. gada 16. oktobra lūgumu veikt procesa organizatoriskos pasākumus, kā arī lūgumu pusēm personīgi ierasties tiesā, lai uzklausītu liecinieku liecības un eksperta ziņojumu, ko apelācijas sūdzības iesniedzējs sagatavojis 2001. gada 20. aprīlī;

               4)

               piespriest atbildētājam pirmajā instancē segt visus tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Lai pamatotu savus prasījumus apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda:

               1)

               uz kļūdu tiesībās, jo apelācijas sūdzības iesniedzēja pieteikums tika atzīts par nepieņemamu uzskatot, ka prasītājs atbilstošā formā nav norādījis iemeslus, kādēļ apstrīdētais lēmums varētu skart tā likumīgās intereses, būtiski ietekmējot tā situāciju tirgū. Šajā sakarā Pirmās instances tiesa ir pieļāvusi dažādas kļūdas lietas materiālu vērtējumā, jo īpaši saistībā ar tiešo konkurenci starp celulozes šķiedrām (lyocell, lyocelle pakārtotie standarti un proviskoze), ko ražo un pārdod valsts atbalsta saņēmējs uzņēmums un celulozes šķiedrām (viskoze), ko ražo un pārdod prasītājs. Abi šķiedru veidi savstarpēji konkurē atsevišķos izmantošanas un piemērošanas veidos vienā tirgū. Pirmās instances tiesa tāpat nav atbilstoši novērtējusi dažādus lietas materiālus, kas juridiski apstiprina virkni īpašu apstākļu, kas raksturīgi tikai apelācijas sūdzības iesniedzējam (slēgts saņēmēju loks un neizmantotas ražošanas jaudas celulozes šķiedru tirgū, utt.). Visbeidzot Pirmās instances tiesa kļūdaini izvērtējusi lietas materiālus, kas pierāda būtisku ietekmi uz prasītāja stāvokli tirgū;

               2)

               uz kļūdu tiesībās, jo apelācijas sūdzības iesniedzēja pieteikums tika atzīts par nepieņemamu uzskatot, ka apelācijas iesniedzējs nav skarts tieši, jo iepriekšējā administratīvajā procesā tam bijusi sekundāra nozīme. Šajā sakarā Eiropas Komisija lika apelācijas sūdzības iesniedzējam kā ieinteresētajai pusei iesniegt piezīmes EKL 88. panta 2. punkta izpratnē. Apelācijas sūdzības iesniedzējs izmantoja savas procesuālās tiesības un iesniedza piezīmes par Lenzing Lyocell piešķirto atbalstu. Neskatoties uz to, minētajai dalībai nebija lietderīgas iedarbības, jo Komisija uzskatīja par vajadzīgu administratīvā procesa laikā neatklāt noteiktu informāciju;

               3)

               pakārtoti, uz pamattiesību saņemt efektīvu tiesas aizsardzību pārkāpumu. Ar Pirmās instances tiesas lēmumu, kurā prasība atzīta par nepieņemamu, neskatot lietu pēc būtības, ir pārkāptas aizstāvības tiesības un atteikts izskatīt lietu. Lēmums atkāpjas no tiesas judikatūras, kas padarījusi elastīgākus nosacījumus, kas ieinteresētajām trešajām personām jāievēro ceļot prasību saistībā ar valsts atbalstu;

               4)

               papildus pakārtoti, uz Kopienu tiesību pārkāpumu. Šo pamatu, savukārt, var iedalīt divās daļās. No vienas puses, ir noticis procesuālās vienlīdzības principa pārkāpums, jo Pirmās instances tiesas piektā paplašinātā palāta izdarot secinājumus saskaņā ar salīdzinošo pārbaudi, ir atšķirīgi izskatījusi divas salīdzināmas situācijas. No otras puses, ir noticis Pirmās instances tiesas Reglamenta 64. un 65. panta pārkāpums, jo Pirmās instances tiesa noraidīja prasītāja lūgumu veikt procesa organizatoriskos un pierādījumu savākšanas pasākumus.


title: Lieta T-112/09: Prasība, kas celta 2009. gada 19. martā — Icebreaker/ITSB — Gilmar ( ICEBREAKER )

text:
               16.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/41

         Prasība, kas celta 2009. gada 19. martā — Icebreaker/ITSB — Gilmar (“ICEBREAKER”)
   (Lieta T-112/09)
   2009/C 113/83
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Icebreaker Ltd, Velingtona (Jaunzēlande) (pārstāvis — L. Prehn, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Gilmar SpA, San Giovanni in Marignano, Rimini (Itālija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2009. gada 15. janvāra lēmumu lietā R 1536/2007-4 un apstiprināt attiecīgās Kopienas preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ICEBREAKER” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 24. un 25. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 3 205 523

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Itālijas vārdiskas preču zīmes “ICEBERG” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; starptautiska vārdiskas preču zīmes “ICEBERG” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; Spānijas vārdiskas preču zīmes “ICEBERG” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; Itālijas vārdiskas preču zīmes “ICE” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē; starptautiska vārdiskas preču zīmes “ICE” reģistrācija attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt daļā

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju Padome esot kļūdaini secinājusi, ka pastāv attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja.


title: Lieta T-225/11: Prasība, kas celta 2011. gada 21. aprīlī — Caventa /ITSB — Anson’s Herrenhaus ( “BERG” )

text:
               2.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/18

         Prasība, kas celta 2011. gada 21. aprīlī — Caventa/ITSB — Anson’s Herrenhaus (“BERG”)
   (Lieta T-225/11)
   2011/C 194/29
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Caventa AG (Rekingen, Šveice) (pārstāvis — J. Krenzel, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Anson’s Herrenhaus KG (Diseldorfa, Vācija)

      Prasījumi

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 10. februāra lēmumu lietā R 740/2010-1;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “BERG” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. un 28. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 7 124 084)
   Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Anson’s Herrenhaus KG

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “Christian Berg” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 18., 25. un 35. klasē (Kopienas preču zīme Nr. 338 36 76); iebildumi vērsti pret reģistrāciju attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. un 28. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo nepastāvot konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja

      (1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (kodificēta versija), OV L 78, 1. lpp.


title: lieta T-146/04: Pirmās instances tiesas  2005. gada 22. decembra  spriedums —  Gorostiaga Atxalandabaso  pret Parlamentu (Tiesiskais regulējums attiecībā uz Eiropas Parlamenta deputātu izmaksām un kompensācijām — Kompensāciju izmantošanas pārbaude — Izdevumu pamatojums — Parāda piedziņa atlīdzības ieturēšanas veidā)

text:
               25.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 48/28

         Pirmās instances tiesas 2005. gada 22. decembra spriedums — Gorostiaga Atxalandabaso pret Parlamentu
   (lieta T-146/04) (1)

   (Tiesiskais regulējums attiecībā uz Eiropas Parlamenta deputātu izmaksām un kompensācijām - Kompensāciju izmantošanas pārbaude - Izdevumu pamatojums - Parāda piedziņa atlīdzības ieturēšanas veidā)
   (2006/C 48/53)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso, Saint-Pierre-d'Irube (Francija) (pārstāvis — D. Rouget, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — H. Krück, C. Karamarcos un D. Moore)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētāja atbalstam: Spānijas Karaliste (ko pārstāv tās pārstāvis)
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretāra 2004. gada 24. februāra lēmumu par noteiktu summu, kas prasītajam pārskaitītas kā parlamentārās izmaksas un kompensācijas, piedziņu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretāra 2004. gada 24. februāra lēmumu par noteiktu summu, kas prasītajam pārskaitītas kā parlamentārās izmaksas un kompensācijas, piedziņu atcelt tajā daļā, kurā noteikts, ka no prasītāja piedzenamā parāda summa ir atgūstama atlīdzības ieturēšanas veidā;

               2)

               pārējā daļā prasība noraidīt;

               3)

               prasītājs, Parlaments un Spānijas karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 168, 26.06.2004.


title: Lieta T-323/03: Pirmās instances tiesas 2006. gada 10. jūlija spriedums — La Baronia de Turis pret ITSB — Baron Philippe de Rothschild (LA BARONNIE) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes LA BARONNIE reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme BARONIA — Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums — Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Apelāciju padomē — Pieņemamība — Apjoms, kādā Apelāciju padomes veic pārbaudi — Regulas (EK) Nr. 40/94 62. un 74. pants)

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/35

         Pirmās instances tiesas 2006. gada 10. jūlija spriedums — La Baronia de Turis pret ITSB — Baron Philippe de Rothschild (LA BARONNIE)
   (Lieta T-323/03) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “LA BARONNIE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “BARONIA” - Agrākas preču zīmes izmantošanas pierādījums - Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Apelāciju padomē - Pieņemamība - Apjoms, kādā Apelāciju padomes veic pārbaudi - Regulas (EK) Nr. 40/94 62. un 74. pants)
   (2006/C 224/75)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: La Baronia de Turis, Cooperativa Valenciana, Turis (Spānija) (pārstāvis — J. Carreño Moreno, avocat)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — S. Petrequin un A. Folliard-Monguiral)

      Otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā: Baron Philippe de Rothschild SA, Pauillac (Francija) (pārstāvis — K. Manhaeve, avocat)
   Priekšmets
   Prasība atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2003. gada 9. jūlija lēmumu R 57/2003-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp La Baronia de Turis, Cooperativa Valenciana un Baron Philippe de Rothschild SA

   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2003. gada 9. jūlija lēmumu (lieta R 57/2003-2);

               2)

               noraidīt kā nepieņemamu prasītājas — La Baronia de Turis, Cooperativa Valenciana — prasību atteikt Kopienas preču zīmes reģistrāciju;

               3)

               noraidīt personas, kas iestājusies lietā — Baron Philippe de Rothschild SA — prasību atzīt par nepieņemamiem iebildumus daļā, kurā tie balstās uz Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 4. punktu;

               4)

               pārējā daļā prasību noraidīt.

      (1)  OV C 275, 15.11.2003.


title: Pirmās instances tiesas spriedums 2005. gada 21. aprīlī lietā T-269/02 PepsiCo, Inc. pret Iekšēja tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes markas un modeļi) (ITSB) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Vārdiskas Kopienas preču zīmes “RUFFLES” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts preču zīme “RIFFELS” — Vēl agrāka valsts preču zīme “RUFFLES” — Valsts preču zīmju un Kopienas preču zīmju līdzāspastāvēšana un līdzvērtība)

text:
               25.6.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 155/12

      PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

   2005. gada 21. aprīlī
   lietā T-269/02 PepsiCo, Inc. pret Iekšēja tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes markas un modeļi) (ITSB) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Vārdiskas Kopienas preču zīmes “RUFFLES” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts preču zīme “RIFFELS” - Vēl agrāka valsts preču zīme “RUFFLES” - Valsts preču zīmju un Kopienas preču zīmju līdzāspastāvēšana un līdzvērtība)
   (2005/C 155/23)
   tiesvedības valoda — angļu
   Lietā T-269/02 PepsiCo, Inc., Pērčasa, Ņujorka (Amerikas Savienotās Valstis), ko pārstāv E. Armiho Havari [E. Armijo Chávarri], advokāts, pret Iekšēja tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes markas un modeļi) (ITSB) (pārstāvji H. Novaiss Gonsaless [J. Novais Gonçalves] un H. Krespo Karijo [J. Crespo Carrillo], pēc tam A. fon Mīlendāls [A. von Mühlendahl] un Novaiss Gonsaless [Novais Gonçalves]), otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā Intersnack Knabber-Gebäck GmbH & Co. KG, agrāk saukta Convent Knabber-Gebäck GmbH & Co. KG, Ķelne (Vācija), ko pārstāv M. Šēfers [M. Schaeffer], advokāts, par prasību pret ITSB Apelāciju pirmās padomes 2002. gada 10. jūnija lēmumu (lietā R 114/2000-1), attiecībā uz iebildumu procesu starp PepsiCo, Inc. un Intersnack Knabber-Gebäck GmbH & Co. KG, Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs M. Vilars [M. Vilaras], tiesneši F. Deuss [F. Dehousse] un D. Švābi [D. Šváby], sekretārs H. Palasio Gonsales [J. Palacio González], galvenais administrators, 2005. gada 21. aprīlī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

               1

               prasību noraidīt;

               2

               prasītāja sedz pati savus, kā arī Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) tiesvedības izdevumus;

               3

               persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevums pati.

      (1)  OV C 261, 26.10.2002.


title: Lieta T-517/14: Vispārējās tiesas 2015. gada 13. oktobra rīkojums – Pelikan/ITSB – RMP (“be.bag”)

text:
               30.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 398/77

         Vispārējās tiesas 2015. gada 13. oktobra rīkojums – Pelikan/ITSB – RMP (“be.bag”)
   (Lieta T-517/14) (1)

   (2015/C 398/90)
   Tiesvedības valoda – angļu
   Sestās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 448, 15.12.2014.


title: Lieta T-292/14: Prasība, kas celta 2014. gada 28. aprīlī – Cyprus /ITSB ( “XAΛΛOYMI” )

text:
               28.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/21

         Prasība, kas celta 2014. gada 28. aprīlī – Cyprus/ITSB (“XAΛΛOYMI”)
   (Lieta T-292/14)
   2014/C 245/28
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kipras Republika (pārstāvji – S. Malynicz, Barrister, un V. Marsland, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2014. gada 19. februāra lēmumu lietā R 1849/2013-4;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “XAΛΛOYMI” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 1 5 78  473

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt pilnībā

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: Regulas par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta c) un b) apakšpunkta pārkāpums


title: Lieta C-133/06: Tiesas (virspalāta) 2008. gada 6. maija spriedums — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome (Prasība atcelt tiesību aktu — Kopējā politika patvēruma jomā — Direktīva 2005/85/EK — Dalībvalstu procedūras, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu — Drošas izcelsmes valstis — Drošas Eiropas trešās valstis — Kopējie minimālie saraksti — Kopējo minimālo sarakstu pieņemšanas un grozīšanas procedūra — EKL 67. panta 1. punkts un 5. punkta pirmais ievilkums — Kompetences neesamība)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 158/3

         Tiesas (virspalāta) 2008. gada 6. maija spriedums — Eiropas Parlaments/Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-133/06) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopējā politika patvēruma jomā - Direktīva 2005/85/EK - Dalībvalstu procedūras, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu - Drošas izcelsmes valstis - Drošas Eiropas trešās valstis - Kopējie minimālie saraksti - Kopējo minimālo sarakstu pieņemšanas un grozīšanas procedūra - EKL 67. panta 1. punkts un 5. punkta pirmais ievilkums - Kompetences neesamība)
   (2008/C 158/04)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — H. Deintjers Tebenss [H. Duintjer Tebbens], A. Kajola [A. Caiola], A. Auerspergers Matičs [A. Auersperger Matić] un K. Bredlijs [K. Bradley])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot prasītāju: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — K. O'Reilija [C. O'Reilly], kā arī P. van Nufels [P. Van Nuffel] un Ž. F. Paskjē [J.-F. Pasquier])

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Simma [M. Simm], M. Balta [M. Balta], un Ž. Maganza [G. Maganza])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Francijas Republika (pārstāvji — Ž. De Bergess [G. de Bergues] un Ž. K. Niolē [J.-C. Niollet])
   Priekšmets
   Padomes 2005. gada 1. decembra Direktīvas 2005/85/EK par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu, 29. panta 1. un 2. punkta un 36. panta 3. punkta atcelšana (OV L 32, 13. lpp.)
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Padomes 2005. gada 1. decembra Direktīvas 2005/85/EK par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu, 29. panta 1. un 2. punktu un 36. panta 3. punktu;

               2)

               Eiropas Savienības Padome atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Francijas Republika un Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 108, 6.5.2006.


title: Lieta C-266/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 15. maijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — L. Kik , otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/29

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 15. maijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — L. Kik, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-266/13)
   2013/C 207/48
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Hoge Raad der Nederlanden

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: L. Kik

      Otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

                           a)

                           Vai normas par Regulas (EEK) Nr. 1408/71 (1) piemērojamību in personam un normas, kuras nosaka teritoriālo piemērojamību šīs regulas II sadaļas normām par [piemērojamo tiesību aktu] noteikšanu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs normas par [piemērojamo tiesību aktu] noteikšanu ir piemērojamas tādā gadījumā, par kādu ir lieta, kad runa ir par (a) Nīderlandē dzīvojošu darba ņēmēju, kurš (b) ir Nīderlandes pilsonis, (c) katrā ziņā pirms tam bija apdrošināts Nīderlandē, (d) kuru Šveicē reģistrēts darba devējs nodarbina kā jūrnieku, (e) kurš veic savu darbu uz kuģa zemūdens cauruļvadu licēja, kurš brauc ar Panamas karogu, un (f) kurš veic šīs darbības ārpus Savienības teritorijas (apmēram 3 nedēļas virs Amerikas Savienoto Valstu kontinentālā šelfa un apmēram 2 nedēļas starptautiskajos ūdeņos) un pēc tam virs Nīderlandes kontinentālā šelfa (viena mēneša un apmēram vienas nedēļas laikposmā) un virs Apvienotās Karalistes kontinentālā šelfa (nedaudz vairāk nekā vienas nedēļas laikposmā), lai gan (g) šādi iegūtie ienākumi tiek aplikti ar Nīderlandes ienākumu nodokli ?

                           b)

                           Ja jā, vai Regula (EEK) Nr. 1408/71 ir piemērojama tikai tajās dienās, kad ieinteresētā persona strādā virs kādas Savienības dalībvalsts kontinentālā šelfa vai arī tā ir piemērojama laikposmā pirms tam, kad viņš tika nodarbināts kaut kur ārpus Savienības teritorijas?

               2)

               Ja Regula (EEK) Nr. 1408/71 ir piemērojama tādam darba ņēmējam, kāds norādīts 1a. jautājumā, kurš tiesiskais regulējums vai kuri tiesiskie regulējumi saskaņā ar regulu ir piemērojami?

      (1)  Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp.)


title: Lieta T-347/17: Prasība, kas celta 2017. gada 2. jūnijā – FLA Europe/Komisija

text:
               31.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/39

         Prasība, kas celta 2017. gada 2. jūnijā – FLA Europe/Komisija
   (Lieta T-347/17)
   (2017/C 249/53)
   Tiesvedības valoda – holandiešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: FLA Europe NV (Oudenaarde, Beļģija) (pārstāvji – A. Willems, S. De Knop un B. Natens, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               atcelt Komisijas 2017. gada 9. marta Īstenošanas regulu (ES) 2017/423, ar kuru atkārtoti nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Vjetnamas izcelsmes apavu importam, kuriem ir ādas virsa un kurus ražo Fujian Viscap Shoes Co. Ltd, Vietnam Ching Luh Shoes Co. Ltd, Vinh Thong Producing-Trading-Service Co. Ltd, Qingdao Tae Kwang Shoes Co. Ltd, Maystar Footwear Co. Ltd, Lien Phat Company Ltd, Qingdao Sewon Shoes Co. Ltd, Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd, PanYu Leader Footwear Corporation, Panyu Hsieh Da Rubber Co. Ltd, An Loc Joint Stock Company, Qingdao Changshin Shoes Company Limited, Chang Shin Vietnam Co. Ltd, Samyang Vietnam Co. Ltd, Qingdao Samho Shoes Co. Ltd, Min Yuan, Chau Giang Company Limited, Foshan Shunde Fong Ben Footwear Industrial Co. Ltd un Dongguan Texas Shoes Limited Co., un ar kuru īsteno Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-659/13 un C-34/14;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots LES 5. panta 1. un 2. punkta pārkāpums. Pakārtoti tiek apgalvots institucionālā līdzsvara principa LES 13. panta 2. punkta izpratnē pārkāpums.

                           —

                           Apstrīdētajai regulai neesot juridiskā pamata.

                           —

                           Komisijai neesot bijis pilnvaru pieņemt apstrīdēto regulu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots LESD 266. panta pārkāpums, jo neesot veikti pasākumi Tiesas 2016. gada 4. februāra sprieduma C&J Clark International (C-659/13 un C-34/14, EU:C:2016:74) izpildei.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots Regulas (ES) 2016/1036 (1) 1. panta 1. punkta un 10. panta 1. punkta un tiesiskās noteiktības (atpakaļejoša spēka aizlieguma) principa pārkāpums, jo antidempinga maksājumi esot noteikti precēm, kuras jau bija brīvā apgrozībā.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas (ES) 2016/1036 21. panta pārkāpums, jo antidempinga maksājumi esot tikuši noteikti, neveicot atkārtotu ES interešu izvērtējumu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots LES 5. panta 1. un 4. punkta pārkāpums, jo esot ticis pieņemts tiesību akts, kas pārsniedz tajā izvirzītā mērķa sasniegšanai nepieciešamā robežas.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regula (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV 2016, L 176, 21. lpp.).


title: Lieta F-51/07: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 11. septembra spriedums — Bui Van /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Pieņemšana darbā — Klasificēšana pakāpē un līmenī — Nepareiza klasifikācija — Prettiesiska akta atsaukšana — Tiesiskā paļāvība — Saprātīgs termiņš — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz labu pārvaldību)

text:
               6.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 313/57

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2008. gada 11. septembra spriedums — Bui Van/Komisija
   (Lieta F-51/07) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Pieņemšana darbā - Klasificēšana pakāpē un līmenī - Nepareiza klasifikācija - Prettiesiska akta atsaukšana - Tiesiskā paļāvība - Saprātīgs termiņš - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz labu pārvaldību)
   (2008/C 313/103)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Philippe Bui Van, Hettange-Grande (Francija) (pārstāvji — S. Rodrigues un R. Albelice, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Currall un G. Berscheid)
   Priekšmets
   Pirmkārt, Komisijas Apvienotā pētījumu centra ģenerāldirektora 2006. gada 4. oktobra lēmuma atcelšana tiktāl, ciktāl ar to prasītājs ir pārcelts AST 3 pakāpē, kaut arī sākotnēji viņš bija iecelts AST 4 pakāpē, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               Eiropas Kopienu Komisija izmaksā Bui Van zaudējumu atlīdzību EUR 1500 apmērā;

               2)

               prasību pārējā daļā noraidīt;

               3)

                  Bui Van sedz divas trešdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem;

               4)

                  Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina vienu trešdaļu no Bui Van tiesāšanās izdevumiem.

      (1)  OV C 170, 21.7.2007, 43. lpp.


title: Lieta C-288/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar High Court of Justice ( Chancery Division ) (Apvienotā Karaliste) 2007. gada 14. jūnija rīkojumu — The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs / Tsle of Wight Council, mid Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council

text:
               25.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/23

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar High Court of Justice (Chancery Division) (Apvienotā Karaliste) 2007. gada 14. jūnija rīkojumu — The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs/Tsle of Wight Council, mid Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council

   (Lieta C-288/07)
   (2007/C 199/35)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Iesniedzējtiesa

      High Court of Justice (Chancery Division)
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

      Atbildētāji: Tsle of Wight Council, mid Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai jēdziens “konkurences traucējumi” ir jānosaka, ņemot vērā katra attiecīgā publisko tiesību subjekta konkrētu situāciju, tādējādi, ka šīs lietas kontekstā ir jāņem vēra teritorija vai teritorijas, kur attiecīgais publisko tiesību subjekts sniedz off-street autostāvvietu pakalpojumus, vai dalībvalstu teritorija kopumā?

               2)

               Kā saprast terminu “radītu”(“would lead to”)? It īpaši, kāda varbūtības vai ticamības pakāpe ir nepieciešama šī nosacījuma izpildei?

               3)

               Kā saprast terminu “nozīmīgus”? Jo īpaši, vai “nozīmīgs” nozīmē ietekmi uz konkurenci, kas nav nenozīmīga vai de minimis, “būtiskas” sekas vai “ārkārtējas” sekas?


title: Lieta T-141/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 20. oktobra spriedums – Čehijas Republika/Komisija ELGF un ELFLA – No finansējuma izslēgti izdevumi – Vīnogulāju aizsardzība – Čehijas Republikas izdevumi – Tiesiskā noteiktība – Tiesiskā paļāvība

text:
               5.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 454/23

      Vispārējās tiesas 2016. gada 20. oktobra spriedums – Čehijas Republika/Komisija
      (Lieta T-141/15) (1)

      (ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Vīnogulāju aizsardzība - Čehijas Republikas izdevumi - Tiesiskā noteiktība - Tiesiskā paļāvība)
      (2016/C 454/42)
      Tiesvedības valoda – čehu

         Lietas dalībnieki

         Prasītāja: Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek, J. Očková, J. Vláčil un L. Březinová)

         Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – B. Eggers un P. Ondrůšek)

         Priekšmets

      Prasība atbilstoši LESD 263. pantam atcelt Komisijas 2015. gada 16. janvāra Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/103, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2015, L 16, 33. lpp.), daļā, ar kuru tiek izslēgti Čehijas Republikas uz ELGF attiecinātie izdevumi konkrētam pasākumam saistībā ar vīnogulāju aizsardzību 2010.–2012. gadā par kopējo summu EUR 2 123 199,04

         Rezolutīvā daļa:

                  1)

                  prasību noraidīt;

                  2)

                  Čehijas Republika sedz tiesāšanās izdevumus.

         (1)  OV C 213, 29.6.2015.


title: Lieta C-102/05: Tiesas (ceturtā palāta) rīkojums 2007. gada 10. maijā ( Regeringsrätten (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Skatteverket / A, B (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa — Kapitāla aprites brīvība — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Aplikšana ar nodokli — Dividendes no akcijām, kuras ir emitējusi saistīta sabiedrība — Algas noteikums — Nodokļa uzlikšana šīm dividendēm kā ienākumam no kapitāla — Iepriekš noteiktas likmes peļņas aprēķins — Procentu apmērs no ieguldītā kapitāla un no algu daļas — Trešajā valstī reģistrēta filiāle — Šīs filiāles darbinieku algas neņemšana vērā)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/8

         Tiesas (ceturtā palāta) rīkojums 2007. gada 10. maijā (Regeringsrätten (Zviedrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Skatteverket/A, B

   (Lieta C-102/05) (1)

   (Reglamenta 104. panta 3. punkta pirmā daļa - Kapitāla aprites brīvība - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Aplikšana ar nodokli - Dividendes no akcijām, kuras ir emitējusi “saistīta sabiedrība’ - “Algas noteikums’ - Nodokļa uzlikšana šīm dividendēm kā ienākumam no kapitāla - Iepriekš noteiktas likmes peļņas aprēķins - Procentu apmērs no ieguldītā kapitāla un no algu daļas - Trešajā valstī reģistrēta filiāle - Šīs filiāles darbinieku algas neņemšana vērā)
   (2007/C 170/14)
   Tiesvedības valoda — zviedru
   Iesniedzējtiesa
   Regeringsrätten
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Skatteverket

      Atbildētāji: A, B

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regeringsrätten — EKL 56. un 58. panta interpretācija — Mazo akciju sabiedrību izmaksāto dividenžu aplikšana ar nodokli — Nodokļu atvieglojumi, kas atbilst fiktīvai peļņai no ieguldītā kapitāla, kurā ir ņemtas vērā sabiedrības un tās meitas uzņēmumu vai filiāļu izmaksātās algas, ja šīs algas apliekamas ar nodokli Zviedrijā — Trešajā valstī atrodošas filiāles izmaksāto algu ņemšana vērā
   Rezolutīvā daļa:
   Valsts tiesību norma, ar ko — apliekot ar nodokli dividendes no akcijām kā ienākumus no kapitāla, kurus veido tikai iepriekš noteiktas likmes peļņa, ko aprēķina, noteiktu procentu piemērojot aprēķinu bāzei, kuru papildus akcionāra ieguldītajam kapitālam veido daļa no algas, ko sabiedrība, kas emitējusi akcijas, ir izmaksājusi saviem darbiniekiem — liedz ņemt vērā šīs sabiedrības filiālēs strādājošajiem darbiniekiem pašas sabiedrības izmaksātās algas vai tās filiāles trešajā valstī izmaksātās algas, būtiski ietekmē brīvību veikt uzņēmējdarbību EKL 43. un turpmāko pantu nozīmē. Uz minētajiem pantiem nedrīkst atsaukties, ja dalībvalsts uzņēmums darbību veic trešajā valstī.

      (1)  OV C 106, 30.4.2005.


title: Lieta T-91/06: Pirmās instances tiesas 2007. gada 26. janvāra rīkojums — Theofilopoulos pret Komisiju (Prasība par zaudējumu atlīdzību — Prasība atdot garantijas vēstules — Pirmās instances tiesas kompetences neesamība — Prasības nepieņemamība — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

text:
               14.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 82/38

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 26. janvāra rīkojums — Theofilopoulos pret Komisiju
   (Lieta T-91/06) (1)

   (Prasība par zaudējumu atlīdzību - Prasība atdot garantijas vēstules - Pirmās instances tiesas kompetences neesamība - Prasības nepieņemamība - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)
   (2007/C 82/84)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Nikolaos Theofilopoulos, Atēnas (Grieķija) (pārstāvis — P. Miliarakis, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — L. Ström van Lier un I. Chatzigiannis)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību, un, otrkārt, prasība atdot garantijas vēstules.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

                  Nikolaos Theofilopoulos atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 190, 12.8.2006.


title: lieta C-346/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 26. maija Bundesfinanzhof rīkojumu lietā Robert Hans Conijn pret Finanzamt Hamburg-Mitte-Altstadt

text:
               9.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 251/9

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 26. maija Bundesfinanzhof rīkojumu lietā Robert Hans Conijn pret Finanzamt Hamburg-Mitte-Altstadt
   (lieta C-346/04)
   (2004/C 251/16)
   Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 26. maija Bundesfinanzhof (Vācija) rīkojumu lietā Robert Hans Conijn pret Finanzamt Hamburg-Mitte-Altstadt, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 26. maijā.
   Bundesfinanzhof lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:
   Vai tas, ka kādas citas dalībvalsts pavalstnieks ar daļēju pienākumu maksāt nodokļus pretēji personai ar neierobežotu pienākumu maksāt nodokļus nedrīkst no savas ar nodokļiem apliekamo ienākumu kopējās summas kā īpašus izdevumus atskaitīt maksu par nodokļu konsultācijām, ir pretrunā Eiropas Kopienu dibināšanas Līguma 52. pantam?


title: Lieta C-247/07: Prasība, kas celta 2007. gada 23. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/15

         Prasība, kas celta 2007. gada 23. maijā — Eiropas Kopienu Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   (Lieta C-247/07)
   (2007/C 170/26)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Konstantinidis un D. Lawunmi, pārstāvji)

      Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/35/EK (1), ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē un ar ko attiecībā uz sabiedrības līdzdalību un iespēju griezties tiesās groza Padomes Direktīvas 85/337/EEK (2) un 96/61/EK (3), vai jebkurā gadījumā nedarot tos zināmus Komisijai, Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek direktīvas 6. pants.

               —

               piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2005. gada 25. jūnijā.

      (1)  OV L 156, 17. lpp.

      (2)  OV L 175, 40. lpp.

      (3)  OV L 257, 26. lpp.


title: Lieta C-201/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. aprīlī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Majid auch Madzhdi Shiri

text:
               18.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 260/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 12. aprīlī iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Majid auch Madzhdi Shiri

   (Lieta C-201/16)
   (2016/C 260/23)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

   Verwaltungsgerichtshof

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Majid auch Madzhdi Shiri

      Atbildētājs: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regulas (ES) Nr. 604/2013, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (1), noteikumi, kuros paredzētas tiesības uz efektīvu tiesiskās aizsardzības līdzekli, vēršoties pret pārsūtīšanas lēmumu, it īpaši 27. panta 1. punkts, ņemot vērā preambulas 19. apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka patvēruma meklētājs var pieprasīt, lai atbildība tiktu nodota pieprasījuma iesniedzējai dalībvalstij sakarā ar to, ka ir pagājis sešus mēnešus ilgais pārsūtīšanas termiņš (Regulas Nr. 604/2013 29. panta 2. punkts, aplūkojot kopsakarā ar 29. panta 1. punktu)?
               Apstiprinošas atbildes uz pirmo jautājumu gadījumā:

               2)

               Vai atbildības pārejai saskaņā ar Regulas Nr. 604/2013 29. panta 2. punkta pirmo teikumu pietiek tikai ar to, ka nav izmantots pārsūtīšanas termiņš, vai arī, lai notiktu atbildības pāreja sakarā ar termiņa beigām, ir nepieciešams arī, lai atbildīgā dalībvalsts būtu noliegusi, ka tai ir pienākums uzņemt vai uzņemt atpakaļ attiecīgo personu?

      (1)  OV L 180, 31. lpp.


title: Lieta C-417/05 P: Tiesas (otrā palāta) 2006. gada 14. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija pret Maria Dolores Fernández Gómez (Apelācija — Pagaidu darbinieks — PDNK 2. panta a) punkts — Komisijā nostrādātais laika posms, pildot norīkota valsts eksperta funkcijas — Lūgums atcelt tiesību aktu — Pieņemamība — Lūgums Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkta izpratnē — Jēdziens — Nelabvēlīgs akts)

text:
               18.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 281/16

         Tiesas (otrā palāta) 2006. gada 14. septembra spriedums — Eiropas Kopienu Komisija pret Maria Dolores Fernández Gómez

   (Lieta C-417/05 P) (1)

   (Apelācija - Pagaidu darbinieks - PDNK 2. panta a) punkts - Komisijā nostrādātais laika posms, pildot norīkota valsts eksperta funkcijas - Lūgums atcelt tiesību aktu - Pieņemamība - Lūgums Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punkta izpratnē - Jēdziens - Nelabvēlīgs akts)
   (2006/C 281/25)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — D. Martin un L. Lozano Palacios)

      Otrs lietas dalībnieks: Maria Dolores Fernández Gómez (pārstāvis — J. R. Iturriagagoitia, avocat)
   Priekšmets
   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2005. gada 13. septembra spriedumu lietā T-272/03 Fernández Gómez/Komisija, ar ko Pirmās instances tiesa atcēla 2003. gada 12. maija lēmumu, ko pieņēmusi iestāde, kura pilnvarota noslēgt darba līgumus, un ar ko noraidīts lūgums pagarināt prasītājas līgumu, un ar ko tiesa piesprieda Komisijai samaksāt prasītājai summu EUR 50 000 apmērā kā atlīdzību par nodarīto kaitējumu
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2005. gada 13. septembra spriedumu lietā T-272/03 Fernández Gómez/Komisija;

               2)

               noraidīt kā nepieņemamu Fernandesas Gomesas prasību, kas celta Pirmās instances tiesā, ar ko lūdz atcelt 2003. gada 12. maija lēmumu, kuru pieņēmusi iestāde, kas pilnvarota noslēgt darba līgumus, un ar kuru noraidīts lūgums par Fernandesas Gomesas darba līguma pagarināšanu, un ar ko lūdz atlīdzināt šī lēmuma rezultātā šķietami nodarīto kaitējumu;

               3)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats gan attiecībā uz procesu pirmajā instancē, gan apelācijas instancē.

      (1)  OV C 10, 14. 01. 2006.


title: Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 19, 22.1.2005.

text:
               5.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 31/30

         (2005/C 31/56)
   Tiesas pēdējā publikācija
         Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 19, 22.1.2005.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 6, 8.1.2005.

      OV C 314, 18.12.2004.

      OV C 300, 4.12.2004.

      OV C 273, 6.11.2004.

      OV C 262, 23.10.2004.

      OV C 251, 9.10.2004.
   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Lieta C-357/08: Prasība, kas celta 2008. gada 4. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika

text:
               27.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 247/10

         Prasība, kas celta 2008. gada 4. augustā — Eiropas Kopienu Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-357/08)
   (2008/C 247/18)
   Tiesvedības valoda — grieķu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — G. Zavvos)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Grieķijas Republika, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvu 2005/14/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 72/166/EEK, 84/5/EEK, 88/357/EEK un 90/232/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/26/EK attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu lietošanu (1), un katrā ziņā nepaziņojot par to Komisijai, nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Direktīvas 2005/14/EK transponēšanas termiņš valsts tiesībās beidzās 2007. gada 11. jūnijā.

      (1)  OV L 149, 2005. gada 11. jūnijs, 14.-21. lpp.