title: Lieta T-210/02 RENV: Vispārējās tiesas 2012. gada 7. marta spriedums — British Aggregates /Komisija (Valsts atbalsts — Dabas resursu nodoklis par minerālajiem materiāliem Apvienotajā Karalistē — Komisijas lēmums necelt iebildumus — Priekšrocība — Selektīvs raksturs)

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/21

         Vispārējās tiesas 2012. gada 7. marta spriedums — British Aggregates/Komisija
   (Lieta T-210/02 RENV) (1)

   (Valsts atbalsts - Dabas resursu nodoklis par minerālajiem materiāliem Apvienotajā Karalistē - Komisijas lēmums necelt iebildumus - Priekšrocība - Selektīvs raksturs)
   2012/C 118/33
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: British Aggregates Association (Lanark, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — C. Pouncey, J. Coombes, solicitors, un L. Van den Hende, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Afonso, J. Flett un B. Martenczuk)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — T. Harris, vēlāk S. Ossowski, kam palīdz M. Hall un G. Facenna, barristers)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2002. gada 24. aprīļa Lēmumu C(2002) 1478, galīgā redakcija, saistībā ar valsts atbalsta lietu N 863/01 — Apvienotā Karaliste/Nodoklis par minerālajiem materiāliem)

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               atcelt Komisijas 2002. gada 24. aprīļa Lēmumu C(2002) 1478, galīgā redakcija, saistībā ar valsts atbalsta lietu N 863/01 — Apvienotā Karaliste/Nodoklis par minerālajiem materiāliem, izņemot daļu, kas skar attiecībā uz Ziemeļīriju paredzēto atbrīvojumu no nodokļa;

               2.

               Eiropas Komisija sedz pati savus, kā arī atlīdzina British Aggregates Association Tiesā un Vispārējā tiesā radušos tiesāšanās izdevumus;

               3.

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus Tiesā un Vispārējā tiesā radušos tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 219, 14.09.2002.


title: Lieta C-421/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 25. augustā iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — Finanzamt Deggendorf/Markus Stoppelkamp kā Harald Raab īpašuma maksātnespējas procesa administrators

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 25. augustā iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — Finanzamt Deggendorf/Markus Stoppelkamp kā Harald Raab īpašuma maksātnespējas procesa administrators
   (Lieta C-421/10)
   ()
   2010/C 317/29
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Finanzamt Deggendorf

      Atbildētājs: Markus Stoppelkamp kā Harald Raab īpašuma maksātnespējas procesa administrators

      Prejudiciālais jautājums

   Vai nodokļu maksātājs ir uzskatāms par “nodokļu maksātāju, kas nav reģistrēts [nerezidē] valsts teritorijā” Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem (1), 21. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē jau tad, ja tā uzņēmējdarbības veikšanas vieta ir ārvalstīs, vai arī ir jāpiemēro papildu nosacījums, ka tā privātā dzīvesvieta nav valsts teritorijā?

      (1)  OV L 145, 1. lpp.


title: Lieta T-82/15: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. februāra rīkojums – InAccess Networks Integrated Systems/Komisija Eiropas Kopienas Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. – 2013.) — Vienošanās par subsīdiju piešķiršanu saistībā ar ATRACO projektu — Paziņojumi par parādu un vēstulēs iekļauti lēmumi — Daļēja tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas — Strīda līgumiskais raksturs — Daļēja nepieņemamība

text:
               18.4.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 136/34

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. februāra rīkojums – InAccess Networks Integrated Systems/Komisija
   (Lieta T-82/15) (1)

   (Eiropas Kopienas Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. – 2013.) - Vienošanās par subsīdiju piešķiršanu saistībā ar ATRACO projektu - Paziņojumi par parādu un vēstulēs iekļauti lēmumi - Daļēja tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas - Strīda līgumiskais raksturs - Daļēja nepieņemamība)
   (2016/C 136/49)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA (Maroussi, Grieķija) (pārstāvji – J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler un G. Pandey, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Di Paolo un J. Estrada de Solà)

      Priekšmets

   Prasība atcelt Komisijas lēmumu, kas ietverts 2014. gada 11. decembra vēstulē, ar kuru Komisija apstiprina savu finansēšanas atteikumu saistībā ar prasītājas norādītajām izmaksām, Komisijas lēmumu, kurš iekļauts 2012. gada 23. oktobra paziņojumā par parādu Nr. 3241211514, un Komisijas lēmumu, kas ietverts 2012. gada 7. decembra vēstulē, ar kuru prasītājai tiek pieprasīts atmaksāt saņemto finansējumu un samaksāt vienotas likmes zaudējumu atlīdzību EUR 12 814,10 apmērā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               vairs nav jālemj par prasījumiem saistībā ar Komisijas lēmumu, kas ietverts 2012. gada 7. decembra vēstulē un 2012. gada 23. oktobra paziņojumā par parādu;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu;

               3)

               InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 155, 11.5.2015.


title: Lieta T-435/09: Prasība, kas celta 2009. gada 22. oktobrī — GL2006 Europe /Komisija un OLAF

text:
               16.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 11/30

         Prasība, kas celta 2009. gada 22. oktobrī — GL2006 Europe/Komisija un OLAF

   (Lieta T-435/09)
   2010/C 11/58
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja:
      GL2006 Europe Ltd, Birmingham (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — M. Gardenal un E. Belinguier-Raiz, advokāti)

      Atbildētāji: Eiropas Kopienu Komisija un Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Komisijas 2008. gada decembrī veiktā pārbaude uz vietas, Komisijas ziņojuma projekts un projekts, kas izdoti attiecīgi 2008. gada 19. decembrī un 2009. gada 25. martā, kā arī Komisijas gala lēmums, kurš ietverts 2009. gada 10. jūlija vēstulē, kas paredz abu projektu, kurā bija iesaistīta GL2006 Europe Ltd, beigas un 2009. gada 7. augusta parādzīmes, kuras paredz, ka GL2006 Europe Ltd ir jāatmaksā Komisijai summu EUR 2 258 456,31 apmērā, ir pretlikumīgi un spēkā neesoši;

               —

               vajadzības gadījumā un/vai pakārtoti, atzīt, ka Komisijas saturiskie iebildumi nav pamatoti;

               —

               atzīt, ka Komisijas pārbaude uz vietas, ziņojumi un gala lēmums nevar ietekmēt EK līgumu, kuros bija iesaistīta GL2006 Europe Ltd, spēkā esamību;

               —

               atzīt, ka šie līgumi ir spēkā esoši;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību, kas pamatota ar šķīrējtiesas klauzulu, prasītāja apstrīd Komisijas 2009. gada 10. jūlija lēmuma, ar kuru, pēc OLAF ziņojuma ir lauzti divi ar prasītāju Eiropas Savienības programmu pētniecībai un tehnoloģiju izstrādei ietvaros noslēgti līgumi, likumību. Prasītāja apstrīd arī parādzīmes, kuras Komisijas izdeva 2009. gada 6. augustā pēc tā paša OLAF ziņojuma par Komisijas avansa maksājumu atgūšanu par 12 projektiem, kuros bija iesaistīta prasītāja, un to nodošanu izmeklēšanai.
   Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus argumentus.
   Pirmkārt, tā apgalvo, ka Komisijas veiktā pārbaude uz vietas bija nelikumīga šādu iemeslu dēļ: par to iepriekš netika paziņots; tās ilgums nebija pietiekošs, salīdzinot ar gala lēmuma nozīmīgumu; nav pietiekoši ņemti vērā pamata elementi; Komisija pārkāpa prasītājas privātumu; pastāvēja kļūda attiecībā uz juridisko pamatu, jo rakstiskajā pārbaudes atzinumā bija minēts spēkā neesošs tiesiskais regulējums.
   Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka audita ziņojumā ir tādi nopietni pārkāpumi kā piemērota pamatojuma trūkums, jo tas tika pieņemts, balstoties uz nepilnīgu pārbaudi uz vietas, vai saiknes starp analīzi un secinājumiem, kas ietverti gala ziņojumā, neesamība, kas radīja tādu prasītājas pamattiesību kā nevainīguma prezumpcijas pārkāpumu.
   Treškārt, prasītāja apgalvo, ka Komisijas gala lēmumā trūkst skaidrības attiecībā uz sankciju, jo tajā ir paredzēta abu līgumu laušana, lai gan attiecīgās parādzīmes ir saistītas ar 12 līgumiem. Tā arī norāda, ka šis gala lēmums prasītājai nebija pareizi paziņots.
   Turklāt prasītāja izsaka iebildumus attiecībā uz Komisijas sniegtajiem pamata argumentiem, lai lauztu līgumus un prasītu prasītājai iemaksāto summu atmaksu. Prasītāja apgalvo, ka šie argumenti, kurus savā lēmumā izvirzīja Komisija, nav pamatoti un tie rada pretējus secinājumus tiem, kuri ietverti 2007. gada audita ziņojumā.


title: Lieta T-158/12: Prasība, kas celta 2012. gada 5. aprīlī — European Dynamics Belgium SA u.c./Eiropas Zāļu aģentūra

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/15

         Prasība, kas celta 2012. gada 5. aprīlī — European Dynamics Belgium SA u.c./Eiropas Zāļu aģentūra
   (Lieta T-158/12)
   2012/C 184/28
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: European Dynamics Belgium SA u.c. (Brisele, Beļģija), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburga), Εvropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikís kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija), European Dynamics UK Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — Β. Christianόs, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra

      Prasījumi

   Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Eiropas Zāļu aģentūras (turpmāk tekstā — “aģentūra”) 2012. gada 31. janvāra Lēmumu Nr. EMA/67882/2012, ar kuru aģentūra otrajā vietā ir klasificējusi prasītāju piedāvājumu atklātā konkursā Nr. EMA/2011/17/ICT attiecībā uz šī iepirkuma I daļu;

               —

               piespriest aģentūrai atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājām nodarīts saistībā ar iespējas zaudēšanu tikt klasificētām pirmajā vietā pamatlīguma noslēgšanai, kuru tās ir novērtējušas EUR 2 139 471,70 apmērā, neieskaitot procentus no nolēmuma pieņemšanas brīža, un

               —

               piespriest aģentūrai atlīdzināt visus prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Ar šo prasību prasītājas lūdz atcelt aģentūras 2012. gada 31. janvāra Lēmumu Nr. EMA/67882/2012, ar kuru aģentūra otrajā vietā ir klasificējusi prasītāju piedāvājumu atklātā konkursā Nr. EMA/2011/17/ICT attiecībā uz šī iepirkuma I daļu, kā arī atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājām nodarīts saistībā ar iespējas zaudēšanu šajā konkursā tikt klasificētām pirmajā vietā.
   Prasītājas uzskata, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ saskaņā ar LESD 263. pantu Savienības tiesību normu pārkāpuma dēļ un precīzāk — šādu trīs iemeslu dēļ:

               1)

               pirmkārt, aģentūra, pārkāpjot Finanšu regulu un tās īstenošanas noteikumus, kā arī tehniskās specifikācijas, iesniegšanas posmā ir pievienojusi nosacījumu, ka ir jāierodas pretendentu ārštata darbiniekiem, lai viņus varētu novērtēt, lai arī šis nosacījums sākotnēji nebija paredzēts publiskā iepirkuma līguma dokumentācijā; šis nosacījums līdz ar to ir uzskatāms par jaunu piešķiršanas kritēriju;

               2)

               otrkārt, aģentūra, pārkāpjot Finanšu regulu un tās īstenošanas noteikumus, ir novērtējusi un piešķīrusi atzīmi pretendentu pieredzei, kuru tā jau bija izvērtējusi kā kvalitatīvo atlases kritēriju līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā;

               3)

               treškārt, aģentūra ir pārkāpusi pārskatāmības principu:

                           —

                           jo viens no tehniskajās specifikācijās iekļautajiem piešķiršanas kritērijiem bija formulēts tādējādi, ka to nevar izvērtēt objektīvi;

                           —

                           jo tehniskajās specifikācijās nebija iekļauta matemātiska formula (algoritms), kurš dotu precīzu (līdz otrajam decimālskaitlim) prasītājām piešķirto novērtējumu.


title: Lieta T-697/15: Prasība, kas celta 2015. gada 30. novembrī – Bergbräu/ITSB – Vilser Privatbrauerei (“VILSER BERGBRÄU”)

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/22

         Prasība, kas celta 2015. gada 30. novembrī – Bergbräu/ITSB – Vilser Privatbrauerei (“VILSER BERGBRÄU”)
   (Lieta T-697/15)
   (2016/C 078/32)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bergbräu GmbH & Co. KG (Uslar, Vācija) (pārstāve – B. Reiter, advokāte)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

      Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece: Vilser Privatbrauerei GmbH (Vils, Austrija)

      Informācija par procesu ITSB

      Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece

      Attiecīgā strīdus preču zīme: Kopienas grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “VILSER BERGBRÄU” – reģistrācijas pieteikums Nr. 11 396 223

      Process ITSB: iebildumu process

      Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 10. septembra lēmums lietā R 2675/2014–1

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu iebildumu procesā starp Privatbrauerei Bergbräu GmbH & Co. KG un Vilser Privatbrauerei GmbH (iebildumi Nr. B 002169764);

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

               —

               noteikt tiesas sēdes datumu, ja faktu noskaidrošana Vispārējā tiesā bez uzklausīšanas nebūs iespējama.

      Izvirzītais pamats:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-758/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. decembra spriedums – Infineon Technologies/Komisija Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Viedkaršu čipi — Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums — Apmaiņa ar konfidenciālu komercinformāciju — Tiesības uz aizstāvību — Pārkāpums mērķa dēļ — Pierādījumi — Noilgums — Vienots un turpināts pārkāpums — 2006. gada Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai — Pārdošanas vērtība

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/26

         Vispārējās tiesas 2016. gada 15. decembra spriedums – Infineon Technologies/Komisija
   (Lieta T-758/14) (1)

   (Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Viedkaršu čipi - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums - Apmaiņa ar konfidenciālu komercinformāciju - Tiesības uz aizstāvību - Pārkāpums mērķa dēļ - Pierādījumi - Noilgums - Vienots un turpināts pārkāpums - 2006. gada Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - Pārdošanas vērtība)
   (2017/C 038/34)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Infineon Technologies AG (Neubiberg, Vācija) (pārstāvji – I. Brinker, U. Soltész un P. Linsmeier, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Biolan, A. Dawes, J. Norris-Usher un P. Van Nuffel)

      Priekšmets

   Prasība saskaņā ar LESD 263. pantu, kurā galvenokārt tiek lūgts atcelt Komisijas 2014. gada 3. septembra lēmumu C(2014) 6250 final saistībā ar LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (lieta AT.39574 – viedkaršu čipi), un, pakārtoti, samazināt prasītājai piemērotā naudas soda apmēru

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Infineon Technologies AG sedz savus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 107, 30.3.2015.


title: Lieta T-190/12: Prasība, kas celta 2012. gada 25. aprīlī — Tomana u.c./Padome un Komisija

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 194/25

         Prasība, kas celta 2012. gada 25. aprīlī — Tomana u.c./Padome un Komisija
   (Lieta T-190/12)
   2012/C 194/42
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Johannes Tomana (Harare, Zimbabve) Titus Mehliswa Johna Abu Basutu (Harare), Happyton Mabhuya Bonyongwe (Harare), Flora Buka (Harare), Wayne Bvudzijena (Harare), David Chapfika (Harare), George Charamba (Harare), Faber Edmund Chidarikire (Harare), Tinaye Chigudu (Harare), Aeneas Soko Chigwedere (Harare), Phineas Chihota (Harare), Augustine Chihuri (Harare), Patrick Anthony Chinamasa (Harare), Edward Takaruza Chindori-Chininga (Harare), Joseph Chinotimba (Harare), Tongesai Shadreck Chipanga (Harare), Augustine Chipbija (Harare), Constantine Chiwenga (Harare), Ignatius Morgan Chiminya Chombo (Harare), Martin Dinha (Harare), Nicholas Tasunungurwa Goche (Harare), Gideon Gono (Harare), Cephas T. Gurira (Harare), Stephen Gwekwerere (Harare), Newton Kachepa (Harare), Mike Tichafa Karakadzai (Harare), Saviour Kasukubija (Harare), Jawet Kazangarare (Harare), Sibangumuzi Khumalo (Harare), Nolbert Kunonga (Harare), Martin Kwainona (Harare), R. Kwenda (Harare), Andrew Langa (Harare), Musarashana Mabunda (Harare), Jason Max Kokerai Machaya (Harare), Joseph Mtakwese Made (Harare), Edna Madzongwe (Harare), Shuvai Ben Mahofa (Harare), Titus Maluleke (Harare), Paul Munyaradzi Mangwana (Harare), Reuben Marumahoko (Harare), G. Mashava (Harare), Angeline Masuku (Harare), Cain Ginyilitshe Ndabazekhaya Mathema (Harare), Thokozile Mathuthu (Harare), Innocent Tonderai Matibiri (Harare), Joel Biggie Matiza (Harare), Brighton Matonga (Harare), Cairo Mhandu (Harare), Fidellis Mhonda (Harare), Amos Bernard Midzi (Harare), Emmerson Dambudzo Mnangagwa (Harare), Kembo Campbell Dugishi Mohadi (Harare), Gilbert Moyo (Harare), Jonathan Nathaniel Moyo (Harare), Sibusio Bussie Moyo (Harare), Simon Khaya Moyo (Harare), S. Mpabanga (Harare), Obert Moses Mpofu (Harare), Cephas George Msipa (Harare), Henry Muchena (Harare), Olivia Nyembesi Muchena (Harare), Oppah Chamu Zvipange Muchinguri (Harare), C. Muchono (Harare), Tobaiwa Mudede (Harare), Isack Stanislaus Gorerazvo Mudenge (Harare), Columbus Mudonhi (Harare), Bothwell Mugariri (Harare), Joyce Teurai Ropa Mujuru (Harare), Isaac Mumba (Harare), Simbarashe Simbanenduku Mumbengegwi (Harare), Herbert Muchemwa Murerwa (Harare), Munyaradzi Musariri (Harare), Christopher Chindoti Mushohwe (Harare), Didymus Noel Edwin Mutasa (Harare), Munacho Thomas Alvar Mutezo (Harare), Ambros Mutinhiri (Harare), S. Mutsvunguma (Harare), Walter Mzembi (Harare), Morgan S. Mzilikazi (Harare), Sylvester Nguni (Harare), Francis Chenayimoyo Dunstan Nhema (Harare), John Landa Nkomo (Harare), Michael Reuben Nyambuya (Harare), Magadzire Hubert Nyanhongo (Harare), Douglas Nyikayaramba (Harare), Sithembiso Gile Glad Nyoni (Harare), David Pagwese Parirenyatwa (Harare), Dani Rangwani (Harare), Engelbert Abel Rugeje (Harare), Victor Tapiwe Chashe Rungani (Harare), Richard Ruwodo (Harare), Stanley Urayayi Sakupwanya (Harare), Tendai Savanhu (Harare), Sydney Tigere Sekeramayi (Harare), Lovemore Sekeremayi (Harare), Webster Kotiwani Shamu (Harare), Nathan Marwirakuwa Shamuyarira (Harare), Perence Samson Chikerema Shiri (Harare), Etherton Shungu (Harare), Chris Sibanda (Harare), Jabulani Sibanda (Harare), Misheck Julius Mpande Sibanda (Harare), Phillip Valerio Sibanda (Harare), David Sigauke (Harare), Absolom Sikosana (Harare), Nathaniel Charles Tarumbwa (Harare), Edmore Veterai (Harare), Patrick Zhuwao (Harare), Paradzai Willings Zimondi (Harare), Cold Comfort Farm Cooperative Trust (Harare), Comoil (Private) Ltd (Harare), Divine Homes (Private) Ltd (Harare), Famba Safaris (Private) Ltd (Harare), Jongwe Printing and Publishing Company (Private) Ltd (Harare), M & S Syndicate (Private) Ltd (Harare), Osleg (Private) Ltd (Harare), Swift Investments (Private) Ltd (Harare), Zidco Holdings (Private) Ltd (Harare), Zimbabve Defence Industries (Private) Ltd (Harare), Zimbabve Mining Development Corp. (Harare) (pārstāvji — D. Vaughan, QC (Queen’s Counsel), M. Lester un R. Lööf, Barristers, un M. O’Kane, Solicitor)

      Atbildētājas: Eiropas Komisija un Eiropas Savienības Padome

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Padomes 2012. gada 17. februāra Lēmumu 2012/97/KĀDP, ar ko groza Lēmumu 2011/101/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Zimbabvi (OV 2012, L 47, 50. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītājiem;

               —

               atcelt Komisijas 2012. gada 21. februāra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 151/2012, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 314/2004 par dažiem ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Zimbabvi (OV 2012, L 49, 2. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītājiem;

               —

               atcelt Padomes 2012. gada 27. februāra Īstenošanas lēmumu 2012/124/KĀDP, ar ko īsteno Lēmumu 2011/101/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Zimbabvi (OV 2012, L 54, 20. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītājiem; un

               —

               piespriest atbildētājām atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza piecus pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas esot iekļāvušas fiziskās un juridiskās personas sarakstā bez pienācīga tiesiska pamata. Nedz Padomei, nedz Komisijai neesot tiesību paredzēt ierobežojošus pasākumus attiecībā uz nevalstiskajām personām Zimbabvē, pamatojoties vienīgi uz nepamatotiem apgalvojumiem par noziedzīgu nodarījumu izdarīšanu Zimbabvē. Nepamatotie apgalvojumi daudzos gadījumos attiecoties uz nodarījumiem, kas esot veikti pat pirms Nacionālās vienotības valdības izveidošanas. Iestādes esot pārkāpušas savu ierobežoto kompetenci krimināltiesību jautājumos, un pasākumi esot nepienācīgi un nesamērīgi ar ikvienu leģitīmu kopējās ārpolitikas un drošības politikas mērķi.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas esot acīmredzami kļūdaini uzskatījušas par izpildītiem apstrīdētajos pasākumos izklāstītos kritērijus iekļaušanai sarakstā, jo:

                           —

                           atbildētājas neesot bijušas tiesīgas iekļaut prasītājus, pamatojoties tikai uz apgalvojumiem, ka tie esot Zimbabves valdības ZANU-PF biedri vai šādu personu partneri; un

                           —

                           atbildētājas neesot bijušas tiesīgas iekļaut prasītājus, pamatojoties uz nekonkrētiem, nepamatotiem apgalvojumiem par noziedzīgu nodarījumu, kas it kā esot izdarīts agrāk, daudzos gadījumos pirms Nacionālās vienotības valdības izveidošanas.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas neesot pienācīgi vai pietiekami pamatojušas fizisko un juridisko personu iekļaušanu apstrīdētajos pasākumos.

               4)

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas neesot nodrošinājušas prasītāju tiesības uz aizstāvību un uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, jo:

                           —

                           atbildētājas neesot sniegušas informāciju vai pierādījumus, kas pamatotu to nekonkrētos apgalvojumus par smagu nodarījumu, un

                           —

                           atbildētājas neesot prasītājiem devušas iespēju izteikties par pret tiem izvirzītajām apsūdzībām un sniegtajiem pierādījumiem.

               5)

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas esot nepamatoti un nesamērīgi pārkāpušas prasītāju pamattiesības, tostarp viņu tiesības uz īpašuma, uzņēmējdarbības, goda, kā arī privātās un ģimenes dzīves aizsardzību.


title: Lieta C-246/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Landesarbeitsgericht Hamburg (Vācija) 2009. gada 6. jūlija rīkojumu — Susanne Bulicke/Deutsche Büroservice GmbH

text:
               10.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 244/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Landesarbeitsgericht Hamburg (Vācija) 2009. gada 6. jūlija rīkojumu — Susanne Bulicke/Deutsche Büroservice GmbH

   (lieta C-246/09)
   2009/C 244/02
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landesarbeitsgericht Hamburg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja:
      Susanne Bulicke

      Atbildētāja:
      Deutsche Büroservice GmbH

      Prejudiciālais jautājums

               1)

               Vai valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem (ārpus kolektīva tiesību regulējuma) rakstiska prasība par kompensāciju un/vai zaudējumu atlīdzību diskriminācijas dēļ pieņemot darbā ir jāceļ tiesā divu mēnešu laikā pēc noraidījuma saņemšanas vai, interpretējot tiesību normu, pēc diskriminācijas fakta uzzināšanas, ir pretrunā EK primārajām tiesībām (efektīvas tiesību aizsardzības garantija) un/vai Kopienu tiesībās noteiktajam aizliegumam diskriminēt vecuma dēļ, 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK (1), ja attiecībā uz līdzvērtīgām prasībām atbilstoši valsts tiesībām spēkā ir trīs gadu noilgums, un/vai aizliegumam vājināt aizsardzību pret diskrimināciju saskaņā ar Direktīvas 2000/78/EK 8. pantu, ja senāka valsts tiesību norma dzimuma diskriminācijas gadījumā paredzēja ilgāku noilguma termiņu?

      (1)  Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.).


title: Lieta C-595/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. novembrī iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) — Steinel Vertrieb GmbH/Hauptzollamt Bielefeld

text:
               24.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 89/2

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. novembrī iesniedza Finanzgericht Düsseldorf (Vācija) — Steinel Vertrieb GmbH/Hauptzollamt Bielefeld

   (Lieta C-595/11)
   2012/C 89/03
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Düsseldorf

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Steinel Vertrieb GmbH

      Atbildētāja: Hauptzollamt Bielefeld

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai

               a)

               Padomes 2001. gada 16. jūlija Regula (EK) Nr. 1470/2001 (1), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu par tādu kompakto elektronisko luminiscējošo gāzizlādes spuldžu (CFL-i) importu, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā,
               un

               b)

               Padomes 2007. gada 15. oktobra Regula (EK) Nr. 1205/2007 (2), ar ko pēc termiņa beigu pārskatīšanas, kuru veica saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 2. punktu, nosaka antidempinga maksājumus par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes integrētu, elektronisku, kompaktu, luminiscējošu spuldžu (CFL-i) importu un attiecina tos uz šā paša ražojuma importu no Vjetnamas Sociālistiskās Republikas, Pakistānas Islāma Republikas un Filipīnu Republikas, ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs regulas attiecas arī uz prasītājas ievestajām un lēmumā sīkāk raksturotajām luminiscences kompaktspuldzēm ar gaismmaiņas slēdzi?

      (1)  OV L 195, 8. lpp., redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 2006. gada 1. septembra Regulu (EK) Nr. 1322/2006, OV L 244, 1. lpp.

      (2)  OV L 272, 1. lpp.


title: Lieta C-8/06 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 29. septembra spriedums — Anna Herrero Romeu /Eiropas Kopienu Komisija (Apelācija — Ierēdņi — Atalgojums — Ekspatriācijas pabalsts — Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta otrajā ievilkumā paredzētais nosacījums — Jēdziens darbs, kas veikts kādas citas valsts labā )

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/5

         Tiesas (ceturtā palāta) 2007. gada 29. septembra spriedums — Anna Herrero Romeu/Eiropas Kopienu Komisija
   (Lieta C-8/06 P) (1)

   (Apelācija - Ierēdņi - Atalgojums - Ekspatriācijas pabalsts - Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta otrajā ievilkumā paredzētais nosacījums - Jēdziens “darbs, kas veikts kādas citas valsts labā’)
   (2008/C 22/09)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Anna Errero Romeu [Anna Herrero Romeu] (pārstāvji — R. Garsija-Galjardo Žilfurņjē [R. García-Gallardo Gil-Fournier], M. D. Domingess Peress [M. D. Domínguez Pérez] un A. Sajagess Toress [A. Sayagués Torres], abogados)

      Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — J. Kurals [J. Currall], pārstāvis, H. Rivass Andress [J. Rivas Andrés] un M. Kanals [M. Canal], abogados)
   Priekšmets
   Apelācija par Pirmās instances tiesas (pirmā palāta) 2005. gada 25. oktobra spriedumu lietā T-298/02 Herrero Romeu/Komisija, ar kuru noraidīta prasība atcelt Komisijas 2002. gada 10. jūnija lēmumu, ar ko prasītājai atteikts Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. pantā paredzētais ekspatriācijas pabalsts, kā arī ar to saistītie pabalsti
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Errero Romeu atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 60, 11.3.2006.


title: Lieta T-442/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. jūnija spriedums — Walderdorff /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Paaugstināšana amatā — Paaugstināšanas amatā par 2003. gadu īstenošana — Atteikums paaugstināt amatā — Paaugstināšanas amatā punktu piešķiršana — Salīdzinošs nopelnu izvērtējums — Vienlīdzīga attieksme — Vispārīgie noteikumi par Civildienesta noteikumu 45. panta īstenošanu — Iebilde par prettiesiskumu — Tiesiskā paļāvība)

text:
               21.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 170/21

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. jūnija spriedums — Walderdorff/Komisija
   (Lieta T-442/04) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Paaugstināšana amatā - Paaugstināšanas amatā par 2003. gadu īstenošana - Atteikums paaugstināt amatā - Paaugstināšanas amatā punktu piešķiršana - Salīdzinošs nopelnu izvērtējums - Vienlīdzīga attieksme - Vispārīgie noteikumi par Civildienesta noteikumu 45. panta īstenošanu - Iebilde par prettiesiskumu - Tiesiskā paļāvība)
   (2007/C 170/40)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Andrea Walderdorff, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — L. Vogel, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — sākotnēji J. Currall, vēlāk G. Berscheid un M. Velardo)
   Priekšmets
   No vienas puses, iecēlējinstitūcijas 2004. gada 19. jūlija lēmuma, ar ko tika noraidīta prasītājas sūdzība pret šīs pašas institūcijas lēmumu, ar kuru tika atteikta paaugstināšana amatā uz A4 pakāpi par 2003. gadu, atcelšana un, no otras puses, tiktāl, ciktāl vajadzīgs, lēmuma, kas bija šīs sūdzības priekšmets, atcelšana
   Rezolutīvā daļa

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               abas lietas dalībnieces sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

      (1)  OV C 6, 8.1.2005.


title: Lieta C-393/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) 2008. gada 10. septembra rīkojumu — Emanuela Sbarigia / Azienda USL RM/A , Comune di Roma , Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia un Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 285/28

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itālija) 2008. gada 10. septembra rīkojumu — Emanuela Sbarigia/Azienda USL RM/A, Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia un Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma

   (Lieta C-393/08)
   (2008/C 285/46)
   Tiesvedības valoda — itāļu
   Iesniedzējtiesa
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Emanuela Sbarigia

      Atbildētāji: Azienda USL RM/A, Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia un Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma

   Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Lacio Reģionālā Likuma Nr. 26/2002 tiesību noteikumi, saskaņā ar kuriem: i) aptiekas nedrīkst atteikties no ikgadējiem atvaļinājumiem; ii) ir paredzēti noteikumi attiecībā uz darba laikiem; iii) iepriekš minētā aizlieguma izņēmuma piemērošana (10. panta 2. punkts) aptiekām, kuras atrodas Romas pašvaldībā, ir pakļauta nosacījumam, ka administratīvās iestādes iepriekšēji pēc saviem ieskatiem (vienojoties ar apvienībām un iestādēm, kuras ir norādītas attiecīgajā pantā) var izvērtēt, vai aptiekas, kas lūdz piemērot attiecīgo izņēmumu, atrodas tādā pašvaldības zonā, kurā ir īpaši apstākļi, ir saderīgi ar Kopienu tiesību principiem attiecībā uz brīvu konkurenci un pakalpojumu sniegšanas brīvību, kas inter alia ir paredzēti EK līguma 49. un 81. — 86. pantā?

               2)

               Vai ierobežojumi, kas attiecībā uz publisko aptieku pakalpojumu sniegšanu tiek piemēroti ar mērķi nodrošināt patērētāju veselības aizsardzību, proti, tādi kā Lacio Reģionālā Likumā Nr. 26/2002 noteikti attiecībā uz aptieku dienas, nedēļas vai ikgadējo darba laiku, ir saderīgi ar EKL 152. un 153. pantu?


title: Lieta T-354/12: Vispārējās tiesas 2014. gada 17. septembra rīkojums – Afepadi u.c./Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Veselīguma norādes, kuras izmanto uz pārtikas produktu etiķetēm un reklāmās — Regula (ES) Nr. 432/2012 — Preambulas 11., 14. un 17. apsvērums — Nepārsūdzams akts — Nepieņemamība

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 431/20

         Vispārējās tiesas 2014. gada 17. septembra rīkojums – Afepadi u.c./Komisija
   (Lieta T-354/12) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Veselīguma norādes, kuras izmanto uz pārtikas produktu etiķetēm un reklāmās - Regula (ES) Nr. 432/2012 - Preambulas 11., 14. un 17. apsvērums - Nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)
   (2014/C 431/34)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi) (Barselona, Spānija), Elaborados Dietéticos, SA (Palma de Cervelló, Spānija), Nova Diet, SA (Burgos, Spānija), Laboratorios Vendrell, SA (Barselona) un Ynsadiet, SA (Leganés, Spānija) (pārstāvis – P. Velázquez González, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – S. Grünheid un P. Němečková)

      Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji – D. Colas un S. Menez)

      Priekšmets

   Tostarp prasība atcelt Komisijas 2012. gada 16. maija Regulas (ES) Nr. 432/2012, ar ko izveido sarakstu ar atļautajām veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, kuras neattiecas uz slimības riska samazināšanu un uz bērnu attīstību un veselību (OV L 136, 1. lpp.), preambulas 11., 14. un 17. apsvērumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi), Elaborados Dietéticos, SA, Nova Diet, SA, Laboratorios Vendrell, SA un Ynsadiet, SA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 295, 29.9.2012.


title: Lieta T-207/12 P: Vispārējās tiesas 2014. gada 12. maija rīkojums – Marcuccio /Komisija Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Akts, kas pieņemts pēc pieteikuma pievienot dokumentu lietai, kura ir sagatavota, lai pārbaudītu lūgumu ar prasītāju notikušo gadījumu atzīt par nelaimes gadījumu — Nelabvēlīga akta neesamība — Sagatavojošs tiesību akts — Informējošs tiesību akts — Civildienesta tiesas reglamenta 94. panta a) punkts — Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība

text:
               7.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 212/30

         Vispārējās tiesas 2014. gada 12. maija rīkojums – Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-207/12 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Akts, kas pieņemts pēc pieteikuma pievienot dokumentu lietai, kura ir sagatavota, lai pārbaudītu lūgumu ar prasītāju notikušo gadījumu atzīt par nelaimes gadījumu - Nelabvēlīga akta neesamība - Sagatavojošs tiesību akts - Informējošs tiesību akts - Civildienesta tiesas reglamenta 94. panta a) punkts - Daļēji acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami nepamatota apelācijas sūdzība)
   2014/C 212/38
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Trikase, Itālija) (pārstāvis – G. Cipressa, advokāts)

      Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji – C. Berardis-Kayser, J. Currall un G. Gattinara, piedaloties A. Dal Ferro, avocat)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 29. februāra rīkojumu lietā F-3/11 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), kurā tika lūgts šo rīkojumu atcelt

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Luigi Marcuccio sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

      (1)  OV C 194, 30.6.2012.


title: Lieta F-56/15: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 5. februāra spriedums – Barnett un Mogensen/Komisija Civildienests — Pensionēti ierēdņi — Izdienas pensija — Civildienesta noteikumu 64. pants — Korekcijas koeficienti — Ikgadējā korekcijas koeficientu pārskatīšana — Civildienesta noteikumu 65. panta 2. punkts — Starpposma pārskatīšana — Civildienesta noteikumu XI pielikuma 3., 4. un 8. pants — Jutīguma robeža — Dzīves dārdzības izmaiņas — Civildienesta noteikumu 65. panta 4. punkts — Pārskatīšanas neesamība 2013. un 2014. gadā, par kuru ir izlēmis likumdevējs — Piemērojamība — Regula Nr. 1416/2013 — Pārvērtēts korekcijas koeficients Dānijai — Korekcijas koeficienta samazināšana ar starpposma pārskatīšanas mehānismu — Pilnvaru nepareiza izmantošana

text:
               21.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/48

         Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2016. gada 5. februāra spriedums – Barnett un Mogensen/Komisija
   (Lieta F-56/15) (1)

   (Civildienests - Pensionēti ierēdņi - Izdienas pensija - Civildienesta noteikumu 64. pants - Korekcijas koeficienti - Ikgadējā korekcijas koeficientu pārskatīšana - Civildienesta noteikumu 65. panta 2. punkts - Starpposma pārskatīšana - Civildienesta noteikumu XI pielikuma 3., 4. un 8. pants - Jutīguma robeža - Dzīves dārdzības izmaiņas - Civildienesta noteikumu 65. panta 4. punkts - Pārskatīšanas neesamība 2013. un 2014. gadā, par kuru ir izlēmis likumdevējs - Piemērojamība - Regula Nr. 1416/2013 - Pārvērtēts korekcijas koeficients Dānijai - Korekcijas koeficienta samazināšana ar starpposma pārskatīšanas mehānismu - Pilnvaru nepareiza izmantošana)
   (2016/C 106/58)
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Adrian Barnett (Roskilde, Dānija) un Sven-Ole Mogensen (Hellerup, Dānija) (pārstāvji – S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Gattinara un F. Simonetti)

      Priekšmets

   Prasība atcelt lēmumus, ar kuriem samazināts prasītāju, kuru dzīvesvieta ir Dānijā, pensijai piemērojamais korekcijas koeficients, kā tas izriet no to 2014. gada jūnija pensijas izrakstiem, un atlīdzināt apgalvoti nodarīto morālo kaitējumu dažādās un pretrunīgās informācijas dēļ, kura ir izmantota apstrīdēto lēmumu pamatojumam

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               A. Barnett un S.-O. Morgenson sedz savus tiesāšanās izdevumus paši un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 213, 29.6.2015., 46. lpp.


title: Lieta C-5/14: Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 4. jūnija spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH/Hauptzollamt Osnabrück Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 267. pants — Blakusprocess par atbilstības konstitūcijai pārbaudi — Valsts likuma atbilstības pārbaude gan Savienības tiesībām, gan attiecīgās dalībvalsts konstitūcijai — Valsts tiesas iespēja vērsties Tiesā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu — Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts iekasēt nodokli par kodoldegvielas izmantošanu — Direktīvas 2003/96/EK un 2008/118/EK — LESD 107. pants — EAEKL 93., 191. un 192. pants

text:
               20.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 236/13

         Tiesas (trešā palāta) 2015. gada 4. jūnija spriedums (Finanzgericht Hamburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH/Hauptzollamt Osnabrück

   (Lieta C-5/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 267. pants - Blakusprocess par atbilstības konstitūcijai pārbaudi - Valsts likuma atbilstības pārbaude gan Savienības tiesībām, gan attiecīgās dalībvalsts konstitūcijai - Valsts tiesas iespēja vērsties Tiesā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts iekasēt nodokli par kodoldegvielas izmantošanu - Direktīvas 2003/96/EK un 2008/118/EK - LESD 107. pants - EAEKL 93., 191. un 192. pants)
   (2015/C 236/17)
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Hamburg

      Pamatlietas puses

      Prasītājs: Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH

      Atbildētājs: Hauptzollamt Osnabrück

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 267. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesa, kurai ir šaubas gan par valsts tiesību akta atbilstību Savienības tiesībām, gan par atbilstību attiecīgās dalībvalsts konstitūcijai, nezaudē iespēju, ne arī attiecīgajā gadījumā tā netiek atbrīvota no pienākuma vērsties Eiropas Savienības Tiesā ar jautājumiem par minēto tiesību interpretāciju vai spēkā esamību, tādēļ ka valsts tiesā, kurai ir pienākums veikt šo pārbaudi, norisinās blakusprocess par šo pašu tiesību aktu atbilstības konstitūcijai pārbaudi;

               2)

               Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK, 1. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, kurā ir paredzēts iekasēt nodokli par kodoldegvielas izmantošanu rūpnieciskā elektroenerģijas ražošanā;

               3)

               LESD 107. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, kurā ir paredzēts iekasēt nodokli par kodoldegvielas izmantošanu rūpnieciskā elektroenerģijas ražošanā;

               4)

               EAEKL 93. panta 1. punkts, 191. pants, skatot to kopsakarā ar 7. Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam, 3. panta 1. punktu, kā arī EAEKL 192. panta 2. punkts, skatot to kopsakarā ar EAEKL 1. panta 2. punktu un 2. panta d) punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, kurā ir paredzēts iekasēt nodokli par kodoldegvielas izmantošanu rūpnieciskā elektroenerģijas ražošanā.

      (1)  OV C 85, 22.3.2014.


title: Lieta T-11/08: Prasība, kas celta 2008. gada 7. janvārī — Kwang Yang Motor /ITSB — Honda Giken Kogyo (iekšdedzes dzinēja noformējums)

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/58

         Prasība, kas celta 2008. gada 7. janvārī — Kwang Yang Motor/ITSB — Honda Giken Kogyo (iekšdedzes dzinēja noformējums)
   (Lieta T-11/08)
   (2008/C 64/94)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Kwang Yang Motor Co. Ltd, Kaohsiung City (Taivāna) (pārstāvji — P. Rath un W. Festl-Wietek, lawyers)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd, Tokija (Jāpana)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju trešās padomes 2007. gada 8. oktobra lēmumu lietā R 1380/2006-3, kas prasītājas pārstāvjiem iesniegts 2007. gada 30. oktobrī;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Pirmās instances tiesā un Apelāciju padomē.

         Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēts Kopienas dizainparaugs [modelis], kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: reģistrēts Kopienas dizainparaugs [modelis] attiecībā uz “iekšdedzes dzinēju” — Kopienas dizainparaugs [modelis] Nr. 000 163 290-0002

      Kopienas dizainparauga [modeļa] īpašnieks: prasītāja

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu [modeli] par spēkā neesošu: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas dizainparaugu [modeli] par spēkā neesošu, dizainparauga [modeļa] tiesības: reģistrēts ASV dizainparaugs [modelis] attiecībā uz “iekšdedzes dzinēju” — patents Nr. D 282 071

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt lūgumu par spēkā neesamības atzīšanu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu un atzīt dizainparaugu [modeli] par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem [paraugiem un modeļiem] 4. un 6. panta pārkāpums
   Prasītāja norāda, ka iekšdedzes dzinēju projektētāju brīvība aprobežojas ar dizainparaugiem [paraugiem vai modeļiem], kas atbilst funkcionalitātes nosacījumiem. Turklāt, tā kā nozare ir gandrīz izmantojusi visas savas iespējas tehnoloģiskās attīstības ziņā, projektētājiem šajā jomā ir vēl grūtāk piedāvāt alternatīvu, kas radītu pilnīgi atšķirīgu kopējo iespaidu, nesamazinot dizainparauga [modeļa] funkcionalitāti. Līdz ar to prasītāja uzskata, ka jāņem vērā pat nelielas detaļas, lai izvērtētu dizainparauga [modeļa] individuālu raksturu.
   Turklāt prasītāja uzskata, ka tai tomēr izdevās saglabāt strīdīgā dizainparauga [modeļa] funkcionalitāti un tehniskos raksturlielumus, tajā pat laikā piešķirot tā būtiskām sastāvdaļām individuālo raksturu.


title: Lieta T-172/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 30. maija spriedums — Brauerei Beck /ITSB — Aldi ( “Be Light” ) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “Be Light” reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas preču zīme “BECK’s” — Relatīvs atteikuma pamats — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)

text:
               3.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 225/77

         Vispārējās tiesas 2013. gada 30. maija spriedums — Brauerei Beck/ITSB — Aldi (“Be Light”)
   (Lieta T-172/12) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “Be Light” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas preču zīme “BECK’s” - Relatīvs atteikuma pamats - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)
   2013/C 225/171
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Brauerei Beck GmbH & Co. KG (Brēmene, Vācija) (pārstāvji — G. Hasselblatt un C. Töbelmann Valeska, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Poch)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Vācija) (pārstāvji — N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks un C. Fürsen Cay, advokāti)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 19. janvāra lēmumu lietā R 2258/2010-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Brauerei Beck GmbH & Co. KG un Aldi GmbH & Co. KG

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Brauerei Beck GmbH & Co. KG sedz savus, kā arī atlīdzina Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) un Aldi GmbH & Co. KG tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 194, 30.6.2012.


title: Lieta T-631/16: Prasība, kas celta 2016. gada 2. septembrī – Remag Metallhandel un Jaschinsky/Komisija

text:
               24.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 392/47

         Prasība, kas celta 2016. gada 2. septembrī – Remag Metallhandel un Jaschinsky/Komisija
   (Lieta T-631/16)
   (2016/C 392/62)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Remag Metallhandel GmbH (Šteire [Steyr], Austrija) un Werner Jaschinsky (St. Ulrich bei Steyr, Austrija) (pārstāvis – M. Lux, advokāts)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasītāju prasījumi:

   Ievērojot, ka OLAF – neiesniedzis nekādus vai arī iesniedzis nepietiekamus pierādījumus tam, ka silīcijam, kuru Remag importējusi no Taivānas, būtu Ķīnas izcelsme, – tomēr ir lūdzis un neatlaidīgi uzstājis, lai dalībvalstu iestādes atgūtu antidempinga maksājumus par visiem no Taivānas uz ES eksportētajiem silīcija metāla sūtījumiem saskaņā ar Padomes 2004. gada 2. marta Regulu (EK) Nr. 398/2004, ar ko piemēro galīgu antidempinga maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes silīcija importu (OV 2004, L 66, 15. lpp.; Īpašais izdevums latviešu valodā, 11. nod., 50. sēj., 40. lpp.) un Padomes 2010. gada 25. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 467/2010, ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes silīcija importam un piemēro to no Korejas Republikas sūtītam silīcija importam neatkarīgi no tā, vai silīcija izcelsme ir vai nav deklarēta Korejas Republikā (OV 2010, L 131, 1. lpp.), prasītāji lūdz Tiesu:

               —

               piespriest atbildētājai samaksāt prasītājiem prasības pieteikumā norādīto atlīdzinājumu kopā ar nokavējuma procentiem pēc likmes 8 % gadā un

               —

               piespriest atbildētajai atlīdzināt Vispārējā tiesā notiekošās tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāji izvirza piecus pamatus.

               1.

               Pirmkārt, pieprasot dalībvalstīm atgūt antidempinga maksājumus, pirms vēl izmeklēšanā tiek apstiprināta preču izcelsme, to darot tālab, lai novērstu, ka šiem it kā maksājamajiem maksājumiem iestājas noilgums, OLAF valstu iestādēm gan uzdeva, gan tās pamudināja pārkāpt Kopienas Muitas kodeksa (KMK) 220. panta 1. punktu un 221. panta 1. punktu.

               2.

               Otrkārt, savā prasībā veikt piedziņu atstādama bez ievērības apstākli, ka silīcija pārkraušana Ķīnā nepierāda to, ka silīcijs būtu Ķīnas izcelsmes, OLAF esot pārkāpis labas pārvaldības principu un nav izpildījis pienākumu izdarīt secinājumus, balstoties uz pierādītiem apstākļiem.

               3.

               Treškārt, apgalvojot, ka visas no Taivānas eksportētās silīcija kravas attiecoties uz Ķīnas izcelsmes precēm, OLAF neesot ievērojis noteikumus par nepreferenciālas izcelsmes pierādīšanas pienākumu.

               4.

               Ceturtkārt, OLAF – neņemot vērā pārstrādātā silīcija izmantošanu, apgalvodams, ka Taivānā notikusī pārstrāde nav pietiekama, lai rastos Taivānas izcelsme, – neesot ievērojis Eiropas Savienības Tiesas skaidrotos izcelsmes noteikumus.

               5.

               Piektkārt, esot pārkāptas prasītāju tiesības uz aizstāvību.


title: Lieta C-485/09: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Finanzgericht Hamburg (Vācija) 2009. gada 1. decembra rīkojumu — Viamex Agrar Handels GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               13.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/20

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Finanzgericht Hamburg (Vācija) 2009. gada 1. decembra rīkojumu — Viamex Agrar Handels GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   (Lieta C-485/09)
   2010/C 37/22
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Finanzgericht Hamburg

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Viamex Agrar Handels GmbH

      Atbildētājs: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai Padomes 1991. gada 19. novembra Direktīvas 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, ar kuru groza Direktīvas 90/425/EEK un 91/496/EEK (1), pielikuma VII nodaļas 48.5. punkts tā Padomes 1995. gada 29. jūnija Direktīvas 95/29/EK, ar ko groza Direktīvu 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā (2), redakcijā ir piemērojams arī dzelzsceļa pārvadājumiem?

               2.

               Vai Tiesai gadījumos, kad Direktīvas 91/628/EEK pārkāpuma rezultātā dzīvnieks nav nobeidzies, vispārīgi ir pienākums izvērtēt, vai kompetentā dalībvalsts iestāde saskaņā ar samērīguma principu ir piemērojusi Komisijas 1998. gada 18. marta Regulas (EK) Nr. 615/98 par noteikumiem par eksporta kompensācijām attiecībā uz dzīvu liellopu aizsardzību pārvadāšanas laikā (3) 5. panta 3. punktu?

      (1)  OV L 340,17. lpp.

      (2)  OV L 148, 52. lpp.

      (3)  OV L 82, 19. lpp.


title: Lieta T-61/06: Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija

text:
               22.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 301/62

         Pirmās instances tiesas 2008. gada 11. septembra rīkojums — Itālija/Komisija
   (Lieta T-61/06) (1)

   (2008/C 301/111)

      Tiesvedības valoda — itāļu

   Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 86, 8.4.2006.


title: Lieta T-178/06: Prasība, kas celta 2006. gada 28. jūnijā — Bavaria pret Padomi

text:
               16.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 224/46

         Prasība, kas celta 2006. gada 28. jūnijā — Bavaria pret Padomi
   (Lieta T-178/06)
   (2006/C 224/100)
   Tiesvedības valoda — holandiešu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Bavaria N. V. (pārstāvis — G. van der Vāls [G. van der Wal], advocaat)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Regulas Nr. 1347/2001 nelikumības rezultātā iestājas Kopienas ārpuslīgumiskā atbildība, pamatojoties uz EKL 288. panta otro daļu;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt Bavaria jau nodarīto kaitējumu un kaitējumu, kas vēl tiks nodarīts, nosakot kompensāciju kopsummā par 100 miljoniem euro, vai par tādu summu, ko Tiesa uzskatītu par atbilstīgu, ieskaitot pienākošos nokavējuma procentus;

               —

               piespriest Padomei segt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja norāda, ka Padome ir atbildīga par tai jau nodarīto kaitējumu un kaitējumu, kas vēl tiks nodarīts Padomes 2001. gada 28. jūnija Regulas (EK) Nr. 1347/2001 (1) pieņemšanas rezultātā, ar ko reģistrē apzīmējumu “Bayerisches Bier” kā aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi. Prasītāja norāda, ka Regula Nr. 1347/2001 ir nelikumīga un šī iemesla dēļ nevar tikt piemērota attiecībā uz prasītāju. Zaudējumi, kas prasītājai nodarīti šīs nelikumības rezultātā, ir tostarp tiesvedību, kas bija jāveic un kas tika veiktas dažādās dalībvalstīs, izmaksas, kaitējums Bavaria preču zīmju, kurās ir vārds “Bavaria”, reputācijai un kaitējums nākotnē, kas izriet no tās preču zīmes tiesību pārkāpuma un šo tiesību zaudējuma.
   Prasītāja norāda, ka “Bayerisches Bier” ir nepareizi apzīmēta kā ģeogrāfiskās izcelsmes norāde, jo alus nav lauksamniecības produkts vai pārtikas produkts EK līguma I pielikuma izpratnē. Kā uzskata prasītāja, Regula Nr. 2081/92 (2) nevar būt tiesiskais pamats “Bayerisches Bier” kā aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes reģistrācijai, ņemot vērā to, ka Regula ir nelikumīga.
   Prasītāja turpina ar to, ka Padome kļūdaini vadījās no pieņēmuma, ka norāde “Bayerisches Bier” atbilst Regulas Nr. 2081/92 2. panta un 4. panta prasībām.
   Prasītāja uzskata, ka šis secinājums nebija pienācīgi pamatots, it īpaši saistībā ar faktu, ka reģistrācijas pieteikums tika apstrīdēts.
   Norāde “Bayerisches Bier” arī neatbilst prasībām par vienkāršoto procedūru, kas paredzēta Regulas Nr. 2081/92 17. pantā un 2. pantā, jo šis apzīmējums pirms atsauces datuma 1993. gada 25. jūlija Vācijā netika aizsargāts un nebija ieguvis atšķirtspēju izmantošanas ceļā.
   Prasītāja turpina, norādot, ka Bavārija ir viena no Vācijas “Ländern” un ka vārdu “Land” aizsargātās norādēs var izmantot tikai izņēmuma gadījumos.
   “Bayerisches Bier” nav arī, kā uzskata prasītāja, reģionālas kvalitātes slavas vai reputācijas, jo tā attiecas uz plašu produktu sortimentu ar ļoti atšķirīgām pamatiezīmēm. Tā norāda, ka Regula Nr. 2081/92 neļauj piešķirt aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes statusu dažāda veida alu apzīmējošam sugas vārdam.
   Prasītāja norāda, ka reģistrācijas pieteikums Vācijā arī neatbilda Regulas Nr. 2081/92 4. panta 2. punkta prasībām un bija nepietiekams pamats reģistrācijai.
   Turklāt prasītāja norāda, ka, reģistrējot “Bayerisches Bier”, Padome pārkāpa Regulas Nr. 2081/92 3. pantu un EKL 28. pantu, jo apzīmējums bija kļuvis par sugas vārdu vairākās dalībvalstīs.
   Prasītāja apgalvo, ka arī Regulas Nr. 2081/92 17. pantā paredzētā procedūra nav spēkā, jo attiecīgajām pusēm nebija iespējas izteikt savus uzskatus pārskatāmā un taisnīgā procesā.
   Tā turklāt uzskata, ka Padome vadījās no kļūdaina izejas punkta attiecībā uz esošajiem alus veidiem, kam ir apzīmējums “Bayerisches Bier”, kamēr nevienā prasītājas preču zīmē nav norādes “Bayerisches Bier”.
   Prasītāja arī apgalvo, ka ir pārkāptas tās ekskluzīvās preču zīmes tiesības, kā noteikts 1994. gada 15. aprīļa Līguma par ar tirdzniecību saistītajām intelektuālā īpašuma tiesībām (TRIPS līgums) 16. panta 1. punktā. Regulas Nr. 2081/92 14. panta 3. punktā vai Regulā Nr. 1347/2001 nav sīkāk definēta ģeogrāfiskās izcelsmes norādes atzīta lietošana. Fakts, ka prasītājas ekskluzīvās tiesības nav pilnībā aizsargātas, neatbilst TRIPS līguma 16. panta 1. punktam. Ar Regulas Nr. 2081/92 14. panta 3. punktu arī piemēro nosacījumus, kas atšķiras un ir ierobežojošāki nekā TRIPS līguma 16. panta 1. punkts. Vecākās Bavaria preču zīmes un ģeogrāfiskās izcelsmes norādes “Bayerisches Bier” blakus pastāvēšana nav arī, kā norāda prasītāja, saderīga ar TRIPS līguma 16. panta 1. punktu.
   Fakts, ka Padome ņēma vērā tikai preču zīmi “Bavaria” un ignorēja zīmolu “Bavaria”, ir arī, kā prasītāja uzskata, pretrunā ar TRIPS līgumu.
   Secinājumā prasītāja norāda, ka, pieņemot Regulu Nr. 1347/2001, Padome ir pārkāpusi tās īpašuma tiesības un tiesisko paļāvību. It īpaši prasītāja uzskata, ka vienas no Regulas Nr. 1347/2001 varētu būt tādas, ka prasītājai tiek traucēts turpināt izmantot tās preču zīmi vienā vai vairākās dalībvalstīs.

      (1)  Padomes 2001. gada 28. jūnija Regula (EK) Nr. 1347/2001, ar ko papildina pielikumu Komisijas Regulai (EK) Nr. 1107/96 par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un izcelsmes vietu nosaukumu reģistrāciju saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Padomes Regulas (EEK) Nr. 2081/92 17. pantā (OV L 182, 3. lpp.)

      (2)  Padomes 1992. gada 14. jūlija Regula (EEK) Nr. 2081/92 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV L 208, 1. lpp.)


title: Lieta C-455/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 17. septembrī iesniedza Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) — G.A.P. Peeters-van Maasdijk/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               4.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 328/16

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 17. septembrī iesniedza Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) — G.A.P. Peeters-van Maasdijk/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

   (Lieta C-455/10)
   ()
   2010/C 328/29
   Tiesvedības valoda — holandiešu

      Iesniedzējtiesa

      Centrale Raad van Beroep

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: G.A.P. Peeters-van Maasdijk

      Atbildētāja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Regulas Nr. 1408/71 (1) 71. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šis pants ir piemērojams arī darba ņēmējai, kura pēc savas pēdējās nodarbinātības, toties darbnespējas pabalsta saņemšanas laikā savu pierobežas dzīvesvietu ir pārcēlusi no kompetentās valsts uz citu dalībvalsti?

               2)

               Vai LESD 45. pants un 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem ir saderīga tāda valsts tiesību norma kā Likuma par bezdarba pabalstiem 19. panta 1. punkta f) apakšpunkts, saskaņā ar kuru tiesību atjaunošana uz bezdarbnieka pabalstu ir atkarīga no nosacījuma, ka attiecīgajai personai ir jādzīvo Nīderlandē, lai gan šāda persona dzīvo tieši aiz Nīderlandes robežas un ir pilnībā orientēta uz Nīderlandes darba tirgu?

      (1)  Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 2. lpp.).


title: Lieta C-67/13 P: Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 11. septembra spriedums – Groupement des cartes bancaires (CB) /Eiropas Komisija, BNP Paribas , BPCE , bijusī Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance (CNCEP) , Société générale SA Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — EKL 81. panta 1. punkts — Maksājumu karšu sistēma Francijā — Uzņēmumu asociācijas lēmums — Izdošanas tirgus — “Jaunpienācējiem” piemērotie tarifu pasākumi — Pievienošanās tiesības un tā sauktie “pieņēmēja funkcijas regulēšanas” un “pasīvo aktivizēšanas” mehānismi — Konkurences ierobežošanas “mērķa dēļ” jēdziens — Kaitējuma konkurencei pārbaude

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/8

         Tiesas (trešā palāta) 2014. gada 11. septembra spriedums – Groupement des cartes bancaires (CB)/Eiropas Komisija, BNP Paribas, BPCE, bijusī Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance (CNCEP), Société générale SA

   (Lieta C-67/13 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - EKL 81. panta 1. punkts - Maksājumu karšu sistēma Francijā - Uzņēmumu asociācijas lēmums - Izdošanas tirgus - “Jaunpienācējiem” piemērotie tarifu pasākumi - Pievienošanās tiesības un tā sauktie “pieņēmēja funkcijas regulēšanas” un “pasīvo aktivizēšanas” mehānismi - Konkurences ierobežošanas “mērķa dēļ” jēdziens - Kaitējuma konkurencei pārbaude)
   2014/C 409/10
   Tiesvedības valoda – franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Groupement des cartes bancaires (CB) (pārstāvji – F. Pradelles, O. Fauré, C. Ornellas-Chancerelle, avocats, un J. Ruiz Calzado, abogado)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji – O. Beynet, V. Bottka un B. Mongin), BNP Paribas (pārstāvji – O. de Juvigny, D. Berg un M. P. Heusse, advokāti), BPCE, bijusī Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance (CNCEP) (pārstāvji – A. Choffel, S. Hautbourg, L. Laidi un R. Eid, advokāti) un Société générale SA (pārstāvji – P. Guibert un P. Patat, advokāti)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 29. novembra spriedumu lietā CB/Komisija (T 491/07);

               2)

               nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

               3)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

      (1)  OV C 114, 20.4.2013.


title: Lieta C-349/07: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) 2007. gada 27. jūlija rīkojumu — Sopropé — Organizações de Calçado, Lda / Fazenda Pública

text:
               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/10

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) 2007. gada 27. jūlija rīkojumu — Sopropé — Organizações de Calçado, Lda/Fazenda Pública

   (Lieta C-349/07)
   (2007/C 235/17)
   Tiesvedības valoda — portugāļu
   Iesniedzējtiesa

      Supremo Tribunal Administrativo [Portugāles Augstākā administratīvā tiesa]
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Sopropé — Organizações de Calçado, Lda

      Atbildētāja: Fazenda Pública

   Prejudiciālie jautājumi

               1.

               Vai ar tiesību uz aizstāvību ievērošanas principu ir saderīgs Lei Geral Tributária 60. panta 6. punktā un ar 1998. gada 31. decembra Dekrētu-likumu 413/98 pieņemto Regime Complementar do Procedimento de Inspecção Tributária 60. panta 2. punktā noteiktais no 8 (astoņām) līdz 15 (piecpadsmit) dienām ilgais termiņš tam, lai nodokļa maksātājs mutiski vai rakstiski izmantotu tiesības tikt uzklausītam?

               2.

               Vai par saprātīgu termiņu importētāja tiesību tikt uzklausītam izmantošanai var uzskatīt 13 (trīspadsmit) dienu laikposmu no muitas iestādes paziņojuma iesniegšanas Kopienas importētājam (šajā gadījumā — mazam Portugāles apavu tirdzniecības uzņēmumam), lai tas varētu izmantot tiesības tikt iepriekš uzklausītam 8 (astoņu) dienu laikā, līdz dienai, kad tiek paziņots par pienākumu 10 (desmit) dienu laikā samaksāt ievedmuitas nodokli, kas uzlikts sakarā ar 52 [partiju] apavu ievešanu no Tālajiem Austrumiem, ko tas saskaņā ar vispārējo preferenču sistēmu veicis divarpus gadu laikā (no 2000. gada līdz 2002. gada vidum)?


title: Lieta T-264/04: Pirmās instances tiesas 2007. gada 25. aprīļa spriedums — WWF European Policy Programme /Padome (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Izņēmumi, kas attiecas uz sabiedrības interešu aizsardzību — Daļēja piekļuve)

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 96/32

         Pirmās instances tiesas 2007. gada 25. aprīļa spriedums — WWF European Policy Programme/Padome
   (Lieta T-264/04) (1)

   (Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Izņēmumi, kas attiecas uz sabiedrības interešu aizsardzību - Daļēja piekļuve)
   (2007/C 96/67)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: WWF European Policy Programme, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — R. Heinsa [R. Haynes], barrister)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — B. Drīsens [B. Driessen] un M. Bauers [M. Bauer])

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Montaguti [E. Montaguti] un P. Ālto [P. Aalto])
   Priekšmets
   Lūgums atcelt Padomes 2004. gada 30. aprīļa lēmumu, ar ko prasītājai atteikta piekļuve dažiem dokumentiem, kas attiecas uz Padomes komitejas, kura saukta arī “133. panta komiteja”, 2003. gada 19. decembra sapulci.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               prasītāja sedz savus, kā arī atlīdzina Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 262, 23.10.2004.


title: Lieta C-380/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 16. jūlijā iesniedza Audiencia Provincial de Baleares (Spānija) – Francisca Garzón Ramos un José Javier Ramos Martín/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A. un Intercotrans S.L.

text:
               26.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 354/13

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 16. jūlijā iesniedza Audiencia Provincial de Baleares (Spānija) – Francisca Garzón Ramos un José Javier Ramos Martín/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A. un Intercotrans S.L.

   (Lieta C-380/15)
   (2015/C 354/16)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial de Baleares

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Francisca Garzón Ramos un José Javier Ramos Martín

      Atbildētājas: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A. un Intercotrans S.L.

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Spānijas Civilprocesa likuma 698. panta 1. punkts, ciktāl ar to katrā ziņā tiesai, kurā ir nodota tiesvedība par izpildraksta spēkā neesamību, netiek ļauts pagaidu kārtībā apturēt procedūru piedziņas vēršanai uz hipotēku, kas balstīta uz šo pašu izpildrakstu, kas tiek uzskatīts par spēkā neesošu, ir saderīgs ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (1) 47. pantā noteikto efektīvas tiesību aizsardzības principu?

               2)

               Gadījumā, ja uz iepriekšējo jautājumu tiktu atbildēts, apstiprinot, ka Spānijas tiesību norma nav saderīga ar norādīto Pamattiesību hartas pantu, vai tādā gadījumā šajā lietā būtu piemērojama Eiropas Savienības Tiesas judikatūra, it īpaši tā, kas atrodama tās pirmās palātas 2014. gada 17. jūlija spriedumā lietā C-169/14 (2)?

      (1)  OV 2000 C 364, 1. lpp.

      (2)  EU:C:2014:2099.


title: Lieta T-547/08: Prasība, kas celta 2010. gada 15. jūnijs — X-Technology Swiss /ITSB (Oranžas krāsas zeķes purngals) (Kopienas preču zīme — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Oranžas krāsas zeķes purngals — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

text:
               31.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 209/36

         Prasība, kas celta 2010. gada 15. jūnijs — X-Technology Swiss/ITSB (Oranžas krāsas zeķes purngals)
   (Lieta T-547/08) (1)

   (Kopienas preču zīme - Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Oranžas krāsas zeķes purngals - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))
   2010/C 209/54
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: X-Technology Swiss GmbH (Wollerau, Šveice) (pārstāvji — A. Herbertz un R. Jung, avocats)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2008. gada 6. oktobra lēmumu lietā R 846/2008-4 attiecībā uz apzīmējuma, ko veido oranžas krāsas zeķes purngals, kā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               X-Technology Swiss GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 55, 7.3.2009.


title: Lieta C-496/08 P: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 4. marta spriedums — Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau, Francisco Javier Solana Ramos /Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome (Apelācija — Ierēdņi — Iekšējā konkursa ietvaros veiksmīgi īstenota pāreja uz citu kategoriju, pamatojoties uz agrākajiem Civildienesta noteikumiem — Jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā — Pārejas noteikumi par klasificēšanu pakāpē — Iebilde par prettiesiskumu — Iegūtās tiesības — Tiesiskā paļāvība — Vienlīdzīga attieksme — Labas pārvaldības princips un pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses)

text:
               1.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 113/11

         Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 4. marta spriedums — Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau, Francisco Javier Solana Ramos/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome
   (Lieta C-496/08 P) (1)

   (Apelācija - Ierēdņi - Iekšējā konkursa ietvaros veiksmīgi īstenota pāreja uz citu kategoriju, pamatojoties uz agrākajiem Civildienesta noteikumiem - Jauno Civildienesta noteikumu stāšanās spēkā - Pārejas noteikumi par klasificēšanu pakāpē - Iebilde par prettiesiskumu - Iegūtās tiesības - Tiesiskā paļāvība - Vienlīdzīga attieksme - Labas pārvaldības princips un pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses)
   2010/C 113/15
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau, Francisco Javier Solana Ramos (pārstāvis — E. Boigelot, avocat)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Parlaments (pārstāvji — L. G. Knudsen un K. Zejdová) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bauer un K. Zieleśkiewicz)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2008. gada 18. septembra spriedumu lietā T-47/05 Angé Serrano u.c./Parlaments, ar kuru Pirmās instances tiesa noraidīja prasītāju celto prasību atcelt individuālos lēmumus par klasificēšanu pakāpē, kas pieņemti saskaņā ar Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2004. gada 22. marta Regulu (EK, Euratom) Nr. 723/2004 (OV L 124, 1. lpp.), XIII pielikumā un it īpaši to 2. pantā paredzētajiem pārejas noteikumiem — Saskaņā ar iepriekš spēkā esošajiem Civildienesta noteikumiem organizēta iekšēja konkursa rezultātā veiktas klasificēšanas pakāpē atcelšana pēc jauno Civildienesta noteikumu spēka stāšanās — Intereses celt prasību saglabāšanās, neraugoties uz apstrīdēto lēmumu atcelšanu — Iegūto tiesību saglabāšanās un tiesiskās paļāvības aizsardzības princips — Vienlīdzīgas attieksmes princips

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               pamata apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               pretapelāciju noraidīt;

               3)

               Angé Serrano, Bras, Orcajo Teresa, Decoutere, Hau un Solana Ramos, Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

      (1)  OV C 44, 21.02.2009.


title: Lieta C-202/16: Prasība, kas celta 2016. gada 12. aprīlī – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

text:
               6.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 200/14

         Prasība, kas celta 2016. gada 12. aprīlī – Eiropas Komisija/Grieķijas Republika
   (Lieta C-202/16)
   (2016/C 200/20)
   Tiesvedības valoda – grieķu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – Μ. Patakia un E. Sanfrutos Cano)

      Atbildētāja: Grieķijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka pieļaujot Temploni atkritumu poligona problemātisko darbību, lai arī tas neatbilst prasībām un nosacījumiem, kas Savienības tiesiskajā regulējumā vides jomā izvirzīti Direktīvas 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu (1) 13. pantā un Direktīvas 99/31/EK par atkritumu poligoniem (2) 8. panta a) punktā un 11. panta 1. punktā, kā arī Ι pielikumā, Grieķijas Republika nav izpildījusi šajās tiesību normās noteiktos pienākumus;

               —

               piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

               1.

               Šī lieta ir par to, ka Grieķijas Republika ir vainojama no Direktīvas 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu 13. panta un Direktīvas 99/31/EK par atkritumu poligoniem 8. panta a) punkta un 11. panta 1. punkta, kā arī Ι pielikuma izrietošo pienākumu neizpildē. Šo tiesību normu pārkāpums ir saistīts ar Korfu salas Temploni pašvaldības teritorijā esošā atkritumu poligona (turpmāk tekstā – “poligons”) darbību.

               2.

               Šī prasība ir gan par Temploni poligona problemātisko darbību un tās kaitīgo ietekmi uz vidi, gan par to, ka Grieķijas iestādes nav veikušas vajadzīgos pasākumus, kas Savienības tiesībās paredzēti, lai nodrošinātu, ka poligons darbojas, pilnībā ievērojot prasības un nosacījumus, kas noteikti Savienības tiesiskajā regulējumā vides jomā.

               3.

               Pārkāpuma procedūras gaitā Komisija bija norādījusi uz virkni ar poligona nepareizu darbību saistītu problēmu, kas tika konstatētas vairākās uz vietas veiktās apskatēs, ko Grieķijas kompetentās iestādes veikušas laikā no 2009. gada līdz 2012. gadam.

               4.

               Savā pēdējā atbildē, kas sniegta 2015. gada 23. martā, Grieķijas iestādes informēja Komisiju, ka:

                           —

                           ir iesniegts jauns projekts grozījumu izdarīšanai lēmumā par poligona atbilstību vides prasībām, konkretizējot virkni darbu, kas veicami, lai poligons varētu darboties pienācīgi;

                           —

                           pēc 2014. gada 8. augustā uz vietas veiktās apskates (un jaunu pārkāpumu konstatēšanas) reģionālās iestādes ir atsākušas administratīvā pārkāpuma procedūru pret apsaimniekotāju;

                           —

                           tiek veikti vairāki vajadzīgie darbi, piemēram, biogāzes apsaimniekošanai nepieciešamie darbi (Komisija norāda, ka Grieķijas iestādes tikai tagad pirmoreiz atsaukušās uz to, ka esot noteikti jāgroza poligona vides nosacījumi, lai šos darbus varētu paveikt);

                           —

                           uz šīs salas jaunbūvējamā poligona atrašanās vietas meklēšanas process joprojām nav noslēdzies.

               5.

               Komisijas ieskatā, esot skaidrs, ka Temploni poligons vēl arvien darbojas nepienācīgi un ka, lai arī daži trūkumi ir novērsti, laika gaitā atklājas jauni, un šo nemitīgo pārmaiņu dēļ neesot iespējams veikt šo trūkumu izsmeļošu uzskaitījumu. Lai kā arī nebūtu, neatkarīgi no pārkāpumu konkrētā skaita, Komisijas ieskatā, ir acīmredzams (un Grieķijas iestādes to neapstrīd), ka poligons darbojas neatbilstoši abu iepriekš minēto direktīvu prasībām. Lai arī uz vietas veiktajās apskatēs ir vairākkārtīgi konstatētas ievērojamas problēmas poligona darbībā, Grieķijas iestādes joprojām pieļauj, ka tas darbojas.

      (1)  OV L 312, 22.11.2008., 3. lpp.

      (2)  OV L 182, 16.7.1999., 1. lpp.


title: Lieta T-190/05: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko The Shervin-Williams Company iesniedza 2005. gada 9. maijā

text:
               9.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 171/34

         Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko The Shervin-Williams Company iesniedza 2005. gada 9. maijā
   (Lieta T-190/05)
   (2005/C 171/55)
   valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
   Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 9. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla The Shervin-Williams Company, kuru pārstāv Enrike Armiho Čavari [Enrique Armijo Chavarri] un Antonio Kastāns Peress Gomess [Antonio Castán Pérez Gómez], avocats.
   Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

               —

               atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2005. gada 22. februāra lēmumu lietā R 755/2004-2;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

               Reģistrācijai pieteiktā Kopienas preču zīme:

               Vārdiska preču zīme “TWIST & POUR”, reģistrācijas pieteikums Nr. 3 071 041, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 21. klasē (pārnēsājamas plastmasas tvertnes, ko pārdod kopā ar šķidrajām krāsām, ar ierīci uzglabāšanai un uzklāšanai)

               Pārbaudītāja lēmums:

               Reģistrāciju atteikt

               ITSB Apelāciju padomes lēmums:

               Apelāciju noraidīt

               Izvirzītie pamati:

               Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana


title: Lieta C-21/08 P: Apelācija, ko 2008. gada 22. janvārī ierosinājusi Sunplus Technology Co. Ltd par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2007. gada 15. novembra spriedumu lietā T-38/04 Sunplus Technology Co. Ltd /Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

text:
               8.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 64/31

         Apelācija, ko 2008. gada 22. janvārī ierosinājusi Sunplus Technology Co. Ltd par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2007. gada 15. novembra spriedumu lietā T-38/04 Sunplus Technology Co. Ltd/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)
   (Lieta C-21/08 P)
   (2008/C 64/44)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Sunplus Technology Co. Ltd (pārstāvji — H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, K. Lochner, B. Ertle, C. Neuhierl, S. Prückner, Rechtsanwälte)

      Citi lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi), Sun Microsystems, Inc.

   Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

               —

               atcelt pārsūdzēto spriedumu;

               —

               atcelt apstrīdēto lēmumu;

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pieļāvusi kļūdu Regulas Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošanā un interpretācijā, salīdzinot divu preču zīmju atsevišķas daļas, nevis izvērtējot to kopējo iespaidu uz patērētāju.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka Pirmās instances tiesa sagrozījusi faktus un pierādījumus, apgalvojot, ka reģistrācijai pieteiktās preču zīmes grafiskajā daļā drīzāk ir ietverts stilizēts saules attēls, nevis “zvaigznes” simbols, un preču zīmju radītā kopējā iespaida salīdzināšanā neņemot vērā burtu “S”.
   Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata arī, ka Pirmās instances tiesas sniegtais pamatojums ir pretrunīgs, jo sprieduma 39. punktā tā norāda, ka papildu elementi rada atšķirību starp preču zīmēm, taču neaplūko šos elementus, veicot preču zīmju fonētisku salīdzinājumu.
   Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Pirmās instances tiesa pieļāvusi kļūdu, sajaukšanas iespējas izvērtēšanā neņemot vērā attiecīgo preču un pakalpojumu kategoriju un apstākļus, kādos tos tirgo.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) par Kopienas preču zīmi, OV L 11, 1. lpp.


title: Lieta C-305/12: Prasība, kas celta 2012. gada 26. jūnijā — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika

text:
               8.9.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 273/6

         Prasība, kas celta 2012. gada 26. jūnijā — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika
   (Lieta C-305/12)
   2012/C 273/10
   Tiesvedības valoda — slovāku

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Hetsch, D. Düsterhaus, A. Tokár)

      Atbildētāja: Slovākijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīva 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu (1) tiek transponēta valsts tiesībās, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Slovākijas Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 40. pantā paredzētos pienākumus;

               —

               piespriest Slovākijas Republikai saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu samaksāt naudas sodu par to, ka tā nav paziņojusi par šāda akta pieņemšanu, EUR 17 136 dienā sākot no sprieduma pasludināšanas šajā lietā;

               —

               piespriest Slovākijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Direktīvas transponēšanas termiņš beidzās 2010. gada 12. decembrī.

      (1)  OJ L 312, 22.11.2008, 3. lpp.


title: Lieta C-342/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 16. jūlija iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – X – Steuerberatungsgesellschaft / Finanzamt Hannover - Nord

text:
               20.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 372/3

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 16. jūlija iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – X–Steuerberatungsgesellschaft/Finanzamt Hannover-Nord

   (Lieta C-342/14)
   2014/C 372/04
   Tiesvedības valoda – vācu

      Iesniedzējtiesa

      Bundesfinanzhof

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: X–Steuerberatungsgesellschaft

      Atbildētāja: Finanzamt Hannover-Nord

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvas 2005/36/EK (1) 5. pants nepieļauj pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumu, ja saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem dibināta nodokļu konsultāciju sabiedrība dalībvalstī, kurā tā veic savu uzņēmējdarbību un kurā nav reglamentēta ar nodokļu konsultācijām saistīta darbība, sagatavo nodokļu deklarāciju pakalpojuma saņēmējam citā dalībvalstī un nosūta to finanšu iestādei, un citas dalībvalsts tiesību normās ir paredzēts, ka nodokļu konsultāciju sabiedrībai pilnvarojumam sniegt komerciālu palīdzību nodokļu lietās ir nepieciešama atzīšana un tās pārvaldē jābūt nodokļu konsultantiem, kuri uzņemas atbildību?

               2)

               Vai nodokļu konsultāciju sabiedrība apstākļos, kas minēti pirmajā jautājumā, var pamatoti atsaukties uz Direktīvas 2006/123/EK (2) 16. panta 1. un 2. punktu neatkarīgi no tā, kurā no abām dalībvalstīm tā sniedz pakalpojumu?

               3)

               Vai LESD 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka apstākļos, kas minēti pirmajā jautājumā, ar to netiek pieļauta pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežošana pakalpojuma saņēmēja dalībvalstī spēkā esošajās tiesību normās, ja nodokļu konsultāciju sabiedrība nav reģistrēta pakalpojuma saņēmēja dalībvalstī?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu; OV L 255, 22. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū; OV L 376, 36. lpp.


title: Lieta C-221/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. aprīlī iesniedza Tribunale di Trento (Itālija) — Teresa Mascellani/Ministero della Giustizia

text:
               20.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 207/11

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. aprīlī iesniedza Tribunale di Trento (Itālija) — Teresa Mascellani/Ministero della Giustizia

   (Lieta C-221/13)
   2013/C 207/21
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunale di Trento

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Teresa Mascellani

      Atbildētāja: Ministero della Giustizia

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Vai Direktīvā [97/81/EK (1)] ietvertā nolīguma 5. klauzulas 2. punkts (kurā noteikts: “Darba ņēmēja atteikšanās pāriet no pilna darba laika darba uz nepilna darba laika darbu vai otrādi pati par sevi nevar būt likumīgs iemesls darba attiecību izbeigšanai, neskarot darba attiecību izbeigšanu saskaņā ar valsts tiesību aktiem, koplīgumiem un praksi citu iemeslu dēļ, ko var noteikt attiecīgās iestādes darbības prasības”) ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstu tiesību aktos nav atļauts paredzēt darba devējam iespēju pārveidot darba tiesiskās attiecības ar nepilnu darba laiku par darba tiesiskajām attiecībām ar pilnu darba laiku arī pretēji darbinieka gribai?

               2)

               Vai minētā direktīva liedz valsts tiesību normā, kāds ir Itālijas 2010. gada 4. novembra Likuma Nr. 183 16. pants, paredzēt darba devējam iespēju pārveidot darba tiesiskās attiecības ar nepilnu darba laiku par darba tiesiskajām attiecībām ar pilnu darba laiku arī pretēji darbinieka gribai?

      (1)  Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīva 97/81/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu (OV L 14, 9. lpp.).


title: Lieta T-580/08: Prasība, kas celta 2008. gada 24. decembrī — PJ Hungary /ITSB — Pepekillo ( PEPEQUILLO )

text:
               21.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/66

         Prasība, kas celta 2008. gada 24. decembrī — PJ Hungary/ITSB — Pepekillo (“PEPEQUILLO”)
   (Lieta T-580/08)
   (2009/C 44/112)
   Tiesvedības valoda — spāņu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft), Budapešta (Ungārijas Republika) (pārstāvji — M. Granado Carpenter un C. Gutiérrez Martínez, abogadas)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Pepekillo SL, Algeciras (Spānija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 30. aprīļa lēmumu lietā R-722/2007, ar kuru noteikta PEPEKILLO SL lūgtā restitutio in integrum;

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2008. gada 24. septembra lēmumu lietā R-722/2007, ar kuru atcelts Iebildumu nodaļas 2007. gada 9. marta lēmums un tādējādi atļauts reģistrēt Kopienas preču zīmi Nr. 3.546.471 “PEPEQUILLO”, un izdot citus rīkojumus, ko tiesa uzskatītu par atbilstošiem saskaņā ar Kopienu tiesībām;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un izdevumus, kas radušies administratīvā procesa laikā ITSB.

         Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Marta Sančo Lora [Marta Sancho Lora], kas vēlāk reģistrācijas pieteikumu nodeva sabiedrībai Pepekillo SL

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “PEPEQUILLO” (reģistrācijas pieteikums Nr. 3.546.471) attiecībā uz precēm, kas ietilpst 18. un 25. klasē, un pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja, kurai tiesības bija nodevusi sabiedrība PEPE JEANS N.V.

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas vārdiskas preču zīmes “PEPE” un “PEPE JEANS”, Spānijas grafiskas preču zīmes “PEPE JEANS LONDON”, Spānijas vārdiskas preču zīmes “PEPE 2XL”, “PEPE F4”, “PEPE M99”, “PEPE F4”, “PEPE M3”, “PEPE M5” un “PEPE F6”, Spānijas grafiskas preču zīmes “PEPE JEANS LONDON”, “PEPE JEANS 73”, “PEPE JEANS PORTOBELLO”, “PEPE” un Spānijas vārdiskas preču zīmes “PEPE JEANS M2”, “PEPE BETTY”, “PEPE CLOTHING” un “PEPECO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 9., 14., 18. un 25. klasē, un Kopienas vārdiskas un grafiskas preču zīmes “PEPE JEANS” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 9., 14. un 18. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt un reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: prasījumus un apelācijas sūdzību apmierināt

      Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 78. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta nepareiza piemērošana


title: Lieta T-1/08 R: Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 13. februāra rīkojums — Buczek Automotive /Komisija (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Reglamenta 105. panta 2. punkts)

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/29

         Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2008. gada 13. februāra rīkojums — Buczek Automotive/Komisija
   (Lieta T-1/08 R)
   (Pagaidu noregulējums - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Reglamenta 105. panta 2. punkts)
   (2008/C 92/60)
   Tiesvedības valoda — poļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Buczek Automotive sp, z o.o., Sosnowiec (Polija) (pārstāvis — T. Gackowski, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Priekšmets
   Pieteikums par Komisijas 2007. gada 23. oktobra Lēmuma C (2007) 5087, galīgā redakcija, par valsts atbalstu C 23/2006 (iepriekš NN 35/2006), kuru Polijas Republika ir piešķīrusi tēraudu ražojošajai Grupa Technologie-Buczek, piemērošanas apturēšanu.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

                  Komisijas 2007. gada 23. oktobra Lēmuma C (2007) 5087, galīgā redakcija, par valsts atbalstu C 23/2006 (iepriekš NN 35/2006), kuru Polijas Republika ir piešķīrusi tēraudu ražojošajai Grupa Technologie-Buczek, piemērošana līdz rīkojuma par šīs pagaidu noregulējuma tiesvedības izbeigšanu pieņemšanai tiek apturēta daļā, kurā šis lēmums attiecas uz Buczek Automotive sp, z o.o;

               2)

               lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšana tiek atlikta.


title: Lieta C-491/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. septembrī iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

text:
               28.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 441/10

      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 14. septembrī iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

      (Lieta C-491/16)
      (2016/C 441/13)
      Tiesvedības valoda – portugāļu

         Iesniedzējtiesa

         Supremo Tribunal Administrativo

         Pamatlietas puses

         Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

         Atbildētāja: Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

         Prejudiciālie jautājumi

                  1)

                  Vai Lauku attīstības operatīvā programma (turpmāk tekstā – “AGRO programma”) ir jāuzskata par “vairākgadu programmu” Padomes 1999. gada 21. jūnija Regulas (EK) Nr. 1260/1999 (1) (atcelta ar Padomes 2006. gada 11. jūlija Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (2), neietekmējot tās 105. panta 1. punktu), 14. panta izpratnē?

                  2)

                  Vai AGRO programma ir jāuzskata par “vairākgadu programmu” Padomes 1995. gada 18. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (3) 3. panta 1. punkta otrā apakšpunkta otrā teikuma izpratnē, saskaņā ar kuru “vairākgadu programmās noilguma termiņš visos gadījumos ir līdz programmas pilnīgai pabeigšanai”?

                  3)

                  Vai gadījumā, ja AGRO programma ir jāuzskata par “vairākgadu programmu” Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 3. panta 1. punkta otrā apakšpunkta otrā teikuma izpratnē:

                              —

                              administratīvo pasākumu, kas veikti saskaņā ar šo programmu, noilguma termiņam ir jāiestājas pēc 4 gadiem, kā noteikts 3. panta 1. punktā?

                              —

                              ja 4 gadu noilguma termiņš iestājas pirms programmas noslēgšanas, vai noilguma termiņš iestājas vai arī,

                              —

                              ņemot vērā [..] Regulas [..] Nr. 2988/95 3. panta 1. punkta otrā apakšpunkta otrā teikumā noteikto, noilguma termiņa dies ad quem tiek pagarināts, lai tas sakristu ar “[vairākgadu] programmas pilnīgu pabeigšanu”?

         (1)  Padomes 1999. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1260/1999, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem (OV 1999, L 161, 1. lpp.).

         (2)  Padomes 2006. gada 11. jūlija Regula (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999 (OV 2006, L 210, 25. lpp.).

         (3)  Padomes 1995. gada 18. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV 1995, L 312, 1. lpp.).